Dobro jutro gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Prelazimo na najavljenu točku dnevnog reda – - Konačni prijedlog Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 588. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za poljoprivredu i ribarstvo i ruralni razvoj, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu i Odbor za zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj i zastupnik Zlatko Koračević. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti? Da. Gospodin ministar poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Dozvolite mi da vas sve skupa pozdravim. I dozvolite mi da u kratkim crtama predstavim Zakon o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju i dozvolite da kažem da je ovo jedan od vrlo bitnih zakona, kada govorim o Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja onda je to sigurno jedan od najznačajnijih zakona, ali isto tako, s obzirom da … [[Ne razumije se.]] da je ovo jedan od najbitnijih zakona koji je Vlada uputila Hrvatskom saboru prije ljetne stanke. Odmah ću naglasiti da je naša namjera postupno uskladiti dva još uvijek različita sustava poljoprivrednih potpora hrvatskih i europskih. Posrijedi je propis iz paketa zakona kojim usklađujemo naše zakonodavstvo s propisima Europske unije, međutim donošenjem ovoga zakona je također jedna od mjera iz programa gospodarskog oporavka. Prepoznali smo da je pitanje reforme sustava poticaja jedno od ključnih gospodarskih pitanja koja trebamo urediti kako bismo osigurali još veću transparentnost i učinkovitost u trošenju sredstava državnog proračuna koja kao što znamo nisu neograničena. U kontekstu hrvatskih pregovora s Europskom unijom treba znati da je riječ o neformalnom mjerilu za okončanje pregovora u poglavlju 11. poljoprivreda i ruralni razvoj. Sve to dovoljno jasno govori o važnosti čim skorijeg donošenja ovoga zakona. Zajednička poljoprivredna politika Europske unije podrazumijeva visoki stupanj usklađenosti između zemalja članica u pogledu načina kako se dodjeljuju poljoprivredne potpore. Tu kao što znamo nema previše prostora za neku vlastitu nacionalnu politiku potpore u poljoprivredi, ali odmah želim naglasiti da su ciljevi te zajedničke poljoprivredne politike Europske unije istovjetni ciljevima naše hrvatske poljoprivredne politike. Uz stalno jačanje konkurentnosti u poljoprivredi, ovdje posebno ističem dva cilja, primjeren standard poljoprivrednog stanovništva i poboljšanje kvaliteta života u ruralnom području. Međutim jednako su tako u središtu europske, a i naše politike i prehrambena sigurnost, održivo upravljanje resursima, te briga za okoliš. Stoga sam uvjeren da u postupnom prijelazu na politiku potpore kakva se danas primjenjuje u Europskoj uniji hrvatski poljoprivredni proizvođači mogu samo profitirati. To uostalom potvrđuju i konkretni primjeri većine poljoprivrednika u novim zemljama članicama, kojima je članstvo u Europskoj uniji donijelo povećanje ukupnog dohotka. Jednako su tako uočljive i brojne druge prednosti koje donosi jedinstveno europsko tržište. Ovim zakonom će se postaviti temeljni okvir za upravljanje s više od 90% sredstava kojima raspolaže Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. To će konkretno značiti za prve dvije godine hrvatskog članstva u Europskoj uniji 2012. i 2013., iznos od približno 10 milijardi kuna. Ta sredstva su bitno veća od onih koje smo u mogućnosti izdvojiti danas, međutim ne smetnimo s uma da je ovo što hrvatska Vlada i hrvatsko društvo danas izdvajaju za poljoprivredu obilato premašuje sve druge nove zemlje članice Europske unije. Treba znati također da propis Europske unije u izravnim plaćanjima u poljoprivredi ima najveću financijsku težinu u odnosu na zajednički proračun. Ni jedan drugi propis kojeg smo do sada preuzeli ili ga trebamo preuzeti ne odnosi se na tako veliki iznos, a to je više od 40 milijardi eura iz zajedničke blagajne ili iz fonda kojim se financiraju direktna plaćanja. I ono što također svi moramo znati je da upravo zbog toga nigdje nije tako detaljno razrađen sustav kontrole trošenja tih velikih sredstava koja se odobravaju za poljoprivredu i ruralni razvoj u Europskoj uniji. Stoga ovim zakonom i mi u Hrvatskoj dodatno razrađujemo važnost kontrole i nadzora trošenja sredstava poljoprivrednih potpora. To naravno pravim proizvođačima, a takvih je po našem sudu ogromna većina, neće predstavljati nikakav problem, i to je ono što i sami proizvođači od nas očekuju. Što je bilo osnovno polazište za izradu ovog zakonskog prijedloga? To je bio dokument što ga je Vlada usvojila još u veljači ove godine, a koji je zapravo konceptualni okvir za našu poljoprivrednu politiku u idućih nekoliko godina. Taj je dokument pozitivno ocijenjen i od strane Europske komisije. Naši europski partneri su ocijenili da je smjer kojim idemo dobar i da se ne smijemo dovesti u situaciju da preko noći mijenjamo sustav, odnosno da odgađamo neke važne odluke. Mi tog dodatnog vremena jednostavno više ni nemamo. Međutim, ovaj reformski prijedlog zakona je u velikoj mjeri rezultat dugotrajnih dogovora s partnerskim skupinama, ministarstva i Vlade, a ne samo pregovora i konzultacija koje smo imali s europskim partnerima. U izradi su sudjelovali i predstavnici proizvođačkih i strukovnih udruga, znanstvenih i savjetodavnih institucija, komora – od Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore i Hrvatske poljoprivredne komore i drugih relevantnih skupina. Mnogi su prijedlozi prihvaćeni. Mnoge su stvari tijekom tih konzultacija pojašnjene. Međutim, jasno je da nisu baš svi prijedlozi mogli biti prihvaćeni jer kao što sam rekao u ovom području će i za našu zemlju vrijediti zajednička pravila EU. A ta pravila su najbolji jamac dugoročne održivosti i razvoja poljoprivrede i ruralnog prostora u našoj zemlji. Zakon je strukturiran na način da prvi dio predstavlja izravna plaćanja za 2011. godinu u kojoj će se zadnji put primjenjivati nacionalni sustav izravnih plaćanja koji uključuje proizvodno vezana plaćanja osim osnovnih plaćanja po jedinici površine i proizvodno vezana plaćanja za 8 najosjetljivijih sektora – mlijeko, krave dojilje, mliječne krave, ovce i koze, svinjogojstvo, tov goveda, duhan, šećerna repa i maslinarstvo. Drugi dio se odnosi na primjenu europskog regionalnog modela jedinstvenih izravnih plaćanja tzv. SPS regionalni model za koji smo se odlučili i koji će se primjenjivati od 2012. godine. To su plaćanja koja u najvećoj mjeri neće biti vezana uz proizvodnju, ali to ne znači da se neće poštivati pravila dobre poljoprivredne prakse u proizvodnji. Poštivanje tih pravila je uvjet da se uopće ostvari pravo na ovu potporu. Za nekoliko najosjetljivijih sektora za koje se ne može dobiti potpora iz proračuna EU sredstva će se tijekom 3-godišnjeg prijelaznog razdoblja, znači od 2012. do 2014. osigurati u državnom proračunu kao postojeća državna pomoć. Treći dio obuhvaća politiku ruralnog razvoja koja je danas zastupljena s manje od 20% udjela u ukupnim hrvatskim poljoprivrednim potporama, a što bi u iduće 2 godine trebalo biti značajno više. Želim naglasiti da je upravo područje ruralnog razvoja ključ za uspješnu tranziciju sa sadašnjeg modela potpore u poljoprivredi na budući sustav. Nama se nude ogromne mogućnosti, ne samo financijske u području raznolikih mjera ruralnog razvoja i Hrvatska to jednostavno mora iskoristiti. Politika ruralnog razvoja kontinuirano dobiva na važnosti u EU, a ono što se predviđa i za razdoblje nakon 2013. godine tj. u novoj financijskoj perspektivi od 2014. do 2020. ide u smjeru ravnomjernije raspodjele potpora između pojedinih zemalja članica, posebice starih i novih te daljnjih smanjenja udjela izravnih plaćanja. Sve to ide u prilog ovom našem strateškom odabiru iako se dakako nećemo odreći naših prava na izravna plaćanja, a što smo vrlo jasno ugradili i u prijedlog ovoga zakona. Naša je namjera da Zakon o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju raspravimo u Hrvatskom saboru i da ga naravno Hrvatski sabor donese. Na taj način želimo jasno pokazati najmanje 2 stvari. Prvo, našu spremnost za okončanje poljoprivrednih pregovora na jesen ove godine što je preduvjet za okončanje ukupnog pregovaračkog procesa. Nadamo se do konca ove godine. Međutim, čini mi se da je još važnije da u skladu s našim programom gospodarskog oporavka pravodobno donesemo zakonski okvir kojim pripremamo naše poljoprivrednike na daljnju reformu sustava poljoprivredne potpore koja slijedi od početka 2011. godine. A to znači, pravodobno objelodanjenje i transparentan okvir za sve vrste potpora koje će poljoprivrednici imati na raspolaganju, ali i ovo, posebno naglašavam unaprijed, poznat financijski okvir po kojima će se ostvarivati ta potpora. Želimo pravodobnim donošenjem ovog zakona imati dovoljno vremena da tijekom druge polovice ove godine putem naših stručnih službi, ali i drugih raspoloživih kanala komunikacije doprije informacija o ovome zakonu i mogućnostima koje on nudi poljoprivrednicima, baš do svakog poljoprivrednog gospodarstva. To će biti naša prioritetna i stalna aktivnost jer mi želimo da ova jedinstvena prilika koja nam se nudi i koju poljoprivredi i poljoprivrednicima donosi članstvo u EU bude iskorištena u najvećoj mogući. S naše strane učinit ćemo sve da to tako bude. Poštovane gospođe zastupnice, poštovani gospodo zastupnici spreman sam isto tako i u daljnjem tijeku rasprave odgovoriti na vaša moguća pitanja koja će se pojaviti u raspravi. Hvala lijepo.
Hvala. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Gospođa Dragica Zgrebec, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, ministri, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj raspravio je na 35. sjednici prijedlog Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju i to kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnio je ministar poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. U raspravi su sudjelovali predstavnici HGK-a, HOK-a, HPK-a, HUP-a, Hrvatskog seljačkog saveza, Hrvatskog saveza zadruga, predstavnici udruga seljaka i poljoprivrednih proizvođača. U raspravi je istaknuto da je ovaj zakon neformalno mjerilo o poglavlju o poljoprivredi. Zakon je predodređen dokumentom Reforma sustava poljoprivrede potpore u Hrvatskoj u razdoblju 2010/2013. Konceptualni okvir za poljoprivrednu politiku pretpristupnom razdoblju usvojenom u veljači 2010. godine. Zakon o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju odrediti će smjer u Hrvatskoj poljoprivredi ne samo u vremenu prije članstva već i od trenutka članstva u Europskoj uniji odnosno određuje budućnost Hrvatske poljoprivrede i njezin daljnji razvoj. Ocijenjeno je da ovaj Zakon najvažniji u poljoprivredi jer predstavlja raspodjelu novca za poljoprivredu iz državnog proračuna i iz fondova Europske unije. Procijenjeni puni iznos godišnje omotnice, za izravna plaćanja od 373 milijuna eura i 352 milijuna eura za ruralni razvoj. To je dobar financijski okvir no važno je odrediti pozicije pojedinih sektora jer će to utjecati na razvoj ukupne poljoprivrede. Iskazano je mišljenje da štednja vezana uz državni proračun treba biti u funkciji razvoja i povećanja proizvodnje u poljoprivredi te da ne smije rezultirati smanjenjem konkurentnosti. Zabrinjavajuće je da će pojedini sektori ostati potpuno kao što su svinjogojstvo i pčelarstvo ili dijelom bez potpore. U 2009. godini ukupni potpore u stočarstvu bile su oko milijardu i 300 milijuna kuna a plan za 2011. je oko 730 milijuna kuna. U 2009. godini, za mlijeko je isplaćeno oko 348 milijuna a u 2011. predviđa se 145 milijuna kuna. Dodatnu težinu ova smanjenja imaju obzirom da je 2011. definirana kao referentna godina koja će dugoročno plasirati put potpora, te se na temelju nje utvrđuju prava na plaćanje u budućnosti. Sektor mljekarstva je posebno osjetljiv stoga je predloženo povećanje jediničnog iznosa po kilogramu mlijeka sa 0,50 na 0,55 kuna po kilogramu. Naime, zbog promjena stanja u tržištu mlijeka, iznimno velikih ulaganja pojedinih proizvođača u proteklom razdoblju kao i kreditna prezaduženosti ovakvo smanjenje proizvodnog vezanih poticaja u mljekarstvu može dovesti veliki broj proizvođača mlijeka u nepovoljan financijski položaj. Nadalje, u Republici Hrvatskoj još uvijek 14% od ukupne proizvodnje mlijeka ne ispunjava Europske uvjete te bi ukidanje potpora u kratkom razdoblju moglo dovesti do smanjenja proizvodnje mlijeka koja je u Hrvatskoj još uvijek nedostatna. U tom smislu je predloženo da se do ulaska u Europsku uniju zadrže potpore za mlijeko koje ne ispunjavaju parametre Europske kakvoće. Izraženo je nezadovoljstvo dosadašnjom poljoprivrednom politikom a osobito što još nije donesena Strategija plan i program ruralnog razvoja, a stožerni dio buduće Europske politike u Hrvatskoj biti će politika ruralnog razvoja. Iznesen je podatak da u Europskoj uniji egzistira oko 90 mjera ruralnog razvoja, vrijeme je izgubljeno a o našoj spretnosti, spremnosti ovisi mogućnost korištenja za nas još uvijek virtualnog novca. Obzirom na iskustva korištenja SAPARD pretpristupnog fonda imajući u vidu važnost apsorpcijske sposobnosti upitna je mogućnost da se djelotvorno i na odgovarajući način iskoriste financijska sredstva Europske unije u sklopu provedbe IPA pretpristupnog fonda. Ocjenjeno je da ovaj Zakon nastavak loše politike, potpora koja je najnepravednija od svih u Europskoj uniji u kojoj su profitirali veliki proizvođači a mali su nestali. U raspravi su pak i pohvaljeni napori i odlučnost u namjeri okončanja pregovora u osjetljivom području poljoprivrede. Iskazano je zadovoljstvo obzirom na razinu financiranja naše poljoprivrede u tri referentne godine, a koja je bila znatno iznad one u 12 novih članica europske unije. Funkcionalni sustavi IAKS trebaju omogućiti uspješnu provedbu programa za veći broj korisnika već od 2011. godine, te su stoga u programskom okviru mjera za 2011. godini koji se utvrđuju ovim Zakonom, a koje će sukladno mogućnostima financirati isključivo iz nacionalnog proračuna. Stoga je iskazana i bojazan što će se dogoditi ako taj sustav ne bude uspostavljen tako da efikasno funkcionira. Naglašena je brzina kojom Europska unija mijenja uredbe, u sklopu zajedničke politike te što je s našom pripremljenosti na to. Naši problemi proizlaze iz nekoliko urednosti, vrlo skupih inputa a upitno je kako će se naši poljoprivredni proizvođači nositi sa više strukom sukladnošću i modulacijom, obveznim statusom obveznika poreza na dohodak, kao i uvjeta za ostvarenje prava na izravna plaćanja. Postavljeno je pitanje zašto se posebnom potporom za spašavanje i restrukturiranje ne obuhvate i ostala poljoprivredna gospodarstva. Imajući u vidu sve otežavajuće okolnosti iskazana je nužnost potpore u organiziranju poljoprivrednih proizvođača u sustav zadruge kooperanata. Posebna važnost dana je osiguranju proračunskih sredstava za financiranje provedbe ovog Zakona. Naime, nakon ulaska u Europsku uniju Hrvatska će poljoprivreda iz Europskih fondova na raspolaganju imati gotovo 800 milijuna eura, za izravna plaćanja i ruralni razvoj. Ključno je u 2011. godini za izravna plaćanja osigurati oko 400 milijuna eura zbog dodjele prava u 2012. Manji iznosi od ovoga staviti će Hrvatsku poljoprivredu u nepravedan položaj u odnosu na ostale zemlje članice EU s čijom se konkurencijom Hrvatska poljoprivreda već danas suočava na domaćem ali i na europskom tržištu. Pa vas molim s obzirom da smo na brzinu pisali ovo Izvješće, i za jedan ispravak, dakle nakon provedene rasprave, Odbor je odlučio većinom glasova 8 za i 2 suzdržana predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju uz 8 amandmana koji se odnose na članak 3., članak 4., članak 11., članak 22., 61. i 73., eto to bi bilo uglavnom sve. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu ispravak navoda, uvažena kolegica Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Evo hvala vam gospodine potpredsjedniče. Gospođa Zgrebec, samo želim u onom dijelu ispraviti netočan navod da je pčelarstvo u nezavidnoj poziciji u ovom, ja bih samo htjela reći da nije obzirom da Hrvatski pčelarski savez se već priprema za nove ove potpore, s tim da je gotova nacionalna strategija Hrvatskog pčelarstva i 5,5 tisuća registriranih pčelara upoznato je sa tom Strategijom. I već u dogovoru sa Ministarstvom poljoprivrede oni će sredstva će se preusmjeriti na druge programe, znači zaštita zdravlja pčela, što je jako važno, uređenje mjesta ... pčelara, za informatizaciju, organizaciju, niz drugih programa. To govorim zato što sam u stalnom kontaktu s njima i oni su se doista pčelari pripremili za ovo i oni to na način i podržavaju i posebice u mjerama ruralnog razvoja. Evo hvala vam lijepa, ništa nije bilo, evo ja sam danas dobila informaciju.
Hvala. Ostali odbori, izvjestitelji, žele li uzeti riječ? Ne. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U ime Kluba zastupnika SDP-a, uvažena kolegica DRagica Zgrebec. Izvolite kolegice.
Hvala potpredsjedniče, htjela bih reći kolegici Sumrak, ja sam čitala Izvješće odbora što su ljudi raspravljali, ne možete to ispraviti što su ljudi rekli. Kolegice i kolege, prijedlog se temelji ovog Zakona, na zakonodavstvo Europske unije, odnosno zajedničkoj poljoprivrednoj politici uz određena odstupanja koja se mogu primjenjivati do punopravnog članstva Hrvatske Europskoj uniji. Drugim riječima, 211. predstavlja bitne promjene u dosadašnjoj politici poljoprivrednih potpora u Hrvatskoj što će imati značajne posljedice za velik broj poljoprivrednih subjekata. Nažalost, malo smo naučili iz iskustva novih članica Europske unije koje se nisu dovoljno dobro pripremile za poljoprivredne pregovore što je rezultiralo nepovoljnim poljoprivrednim sporazumom za njihove poljoprivrednike. Zajednička poljoprivredna politika Europske unije od 2005. godine znači prijelaz s direktnih individualnih plaćanja za ratarstvo i stočarstvo na jedinstveno plaćanje po gospodarstvu ako se udovoljava uvjetima zaštite okoliša, zdravlja biljaka i životinja, dobrobiti životinja i dobre poljoprivredne prakse. Zemljama članicama ostavljena je također i mogućnost da uz jedinstveno plaćanje mogu u različitim kombinacijama koristiti i neka proizvodna plaćanja. Posebna pozornost daje se ruralnom razvoju odnosno sve više sredstava se osigurava za programe i projekte za razvitak ruralnih područja koje koriste svi stanovnici tih područja, a ne samo poljoprivrednici. Ovakav sustav zahtijeva učinkovitu administrativnu kontrolu plaćanja pa se i tome daje velik značaj. Predviđa se da će nova reforma zajedničke poljoprivredne politike nastupiti nakon 2013. godine. To znači da u Hrvatskoj moramo hitno usvojiti sadašnja pravila i istovremeno se pripremati za nova u sektoru poljoprivrede. U dosadašnjem razdoblju naglasak je bio na administrativnim promjenama koje treba učiniti kako bi se mogli primijeniti europski standardi o zdravlju biljaka i životinja, potpore i standardi kvaliteti te ruralnom razvoju. U tom smislu trebalo je izgraditi integrirani administrativni i kontrolni sustav, osnovati i staviti u funkciju Agenciju za plaćanje, izgraditi sustav poljoprivrednih knjigovodstvenih podataka, administrativni kapacitet za ruralni razvoj te uskladiti veterinarsku i fito sanitarnu legislativu. Nadalje, kopenhaški kriterij za članstvo vezan uz konkurentnost podrazumijeva da se poljoprivrednici mogu nositi s konkurencijom u uvjetima slobodne trgovine, a razvoj ruralnog gospodarstva može se ostvariti jedino uz konkurentnu poljoprivredu. Zato ruralni razvoj u Hrvatskoj mora biti dio regionalne politike i razvoja Republike Hrvatske. Koliko smo uspjeli u ovom poslu mi zapravo u Parlamentu nemamo dovoljno spoznaja pa bi bilo dobro da eto i Parlament dobije kroz jedno izvješće informaciju koliko smo učinili u ovom administrativnom smislu. Ovaj kratki uvod samo oslikava probleme koji nas tek očekuju. Sadašnje stanje u poljoprivredi u Hrvatskoj nije dobro. Dosadašnja poljoprivredna politika od zemljišne do proizvodne i tržišne nije dala očekivane efekte u smislu konkurentnosti, veće i kvalitetnije proizvodnje, promjene strukture, posebno u ratarstvu i smanjenju uvoza. Česte promjene politike i stimuliranje da veliki sustavi koji integriraju preradu i trgovinu u svoj sastav uključe i primarnu poljoprivrednu proizvodnju dovoljnu za njihove prerađivačke kapacitete ostavili su poljoprivrednike na brisanom prostoru. Zato su i učestali pritisci na državu od toga da bi ona trebala učestvovati u formiranju cijena do otkupa proizvoda jer se ne pronalaze efikasni načini organiziranja tzv. malih proizvođača izvan velikih proizvodnih i trgovačkih sustava. Prijedlog zakona temelji se na regionalnom modelu jedinstvenih izravnih plaćanja pri čemu je cijeli teritorij Hrvatske jedna regija. S obzirom na značajne prirodne i klimatske različitosti možda se moglo razmišljati i na još nekoliko regija, npr. na krško i jadransko područje. Nadalje, primjenjuju se različiti iznosi plaćanja po hektaru za livade i pašnjake te ostalo poljoprivredno zemljište, zadržava se osam vrsta proizvodnih plaćanja u biljnoj i stočarskoj proizvodnji, uvodi se nacionalna rezerva za osjetljive sektore te posebna prava plaćanja za farme bez zemlje u sektoru mlijeka, goveđeg mesa, ovaca i koza. Kod ovog posljednjeg smatramo da bi trebalo voditi politiku da ovakve farme prioritetno dobiju dugogodišnji zakup upravo državnog poljoprivrednog zemljišta. 2011. uzima se kao referentna godina na temelju koje se utvrđuju prava na plaćanje u budućnosti. Podloga zakona je Reforma poljoprivrednih potpora i ruralnom razvoja 2010.-2013. koja je usklađena s Europskom komisijom i samim tim je i zakon definiran i teško je praviti određene intervencije u sam tekst zakona. Novim sustavom potpora najviše će stradati stočarska proizvodnja jer su tu učinjene i najveće promjene. Samo nekoliko primjera ću navesti. Umanjuje se potpora s naslova klaoničke premije u govedarstvu koja sada iznosi 500 kuna iako i u Europskoj uniji je predviđena takva premija za klanje odraslih goveda u iznosu od 80 eura. Značajno se smanjuju ukupni novčani iznosi potpora za mlijeko, a postoje i prijedlozi za uvođenje kategorije ekološke proizvodnje mlijeka na što u Hrvatskoj imamo dobre uvjete, međutim ovim zakonom to nije predviđeno. Najveće su promjene u svinjogojstvu jer se razina potpora spušta sa sadašnjih oko 100 na samo 30 milijuna kuna, a 2012. ukida se i potpora za krmače. Primjedbe koje se odnose na stočarski sektor u kojem će nacionalna omotnica u odnosu na sadašnje iznose biti umanjena za oko 45% dolaze iz svih gospodarskih asocijacija koje okupljaju proizvođači iz ovog sektora, a prijedlozi se svode na to da je potrebno provesti postupno smanjenje proizvodnih potpora u stočarstvu u razdoblju od 3 do 5 godina. Poseban je problem konkurentnosti naše poljoprivredne proizvodnje o kojem zapravo malo što poduzimamo. Nekonkurentnost proizlazi od mnogo čimbenika kao što je sitan posjed, neuređeno zemljište, niska tehnološka i obrazovna razina velikog broja seljačkih gospodarstava, ali i iz visokih cijena inpute od energije do reprodukcijskog materijala i javnih davanja. Uvjeti za ostvarenje potpora koji se odnose na višestruku sukladnost, modulaciju, a posebno uvjet da korisnici potpora moraju biti u sustavu poreza na dobit, drugim riječima da vode poslovne knjige, da plaćaju poreze i doprinose, dodatno će otežati da velik broj sadašnjih korisnika zadrži ovaj status. Zakon donosi značajne novine u segmentu ruralnog razvoja, odnosno preraspodjele potpora u korist potporama ruralnog razvoja. No u tom segmentu smo malo učinili jer se tek u 2011. predviđa donošenje Strategije, plana i programa mjera ruralnog razvoja. Treba podsjetiti da smo nakon usvajanja i ratificiranja Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju već u 2002. godini započeli zakonodavnu reformu u sektoru poljoprivrede. Donešen je i Zakon o poljoprivredi i Zakon o potporama koji je uveo i nove kategorije potpora od potpore dohotku do potpore ruralnom razvoju. Ali smo do danas imali puno praznog hoda i izgubljenog vremena, pa sad u samo nekoliko mjeseci moramo učiniti za neke poljoprivredne segmente drastične rezove. I na kraju imamo jedno pitanje. S obzirom da je zakonom utvrđena nacionalna omotnica za 2011. godinu za izravna i proizvoljna plaćanja zato bismo trebali dobiti odgovor iz kojih sredstava će se isplatiti 205 milijuna kuna koje je dogovoreno za isplatu poljoprivrednicima putem poslovnih banaka dospijeva 30.6.2011. godine. Hoće li to biti dopunska sredstva u poljoprivrednom proračunu. S obzirom na to da trebamo čim prije završiti pregovore sa Europskom unijom, da smo reformu potpora i usaglasili klub SDP-a će glasati za donošenje ovog zakona.
Hvala lijepo kolegici Zgrebec. U ime predlagača ministar Petar Čobanković. Izvolite ministre.
Hvala lijepa. Prije svega ja bih rekao na potpori da će klub SDP-a glasati za donošenje ovoga zakona. Ali evo isto tako dozvolite mi da ovih par nedoumica koja je uvažena zastupnica gospođa Dragica Zgrebec u ime kluba SDP-a iznijela, pa dozvolite da pokušam pojasniti. Evo krenut ću od ovog zadnjeg dijela vašeg upita. Sukladno zakonu i načinu isplate potpora novčanih u Europskoj uniji potpore se isplaćuju retroaktivno. Znači, potpore iz jedne godine isplaćuju se u sljedećoj godini. To znači da će ove potpore za koje se odnosi u 2011. ovaj zakon praktično biti isplaćene, u najvećoj mjeri bit će isplaćene u 2012. godini. Jel' znate? Što se tiče ovih 205 milijuna to je nešto manje oni će biti isplaćeni i nalazit će se u proračunu 2011. godine i oni kada se budu isplaćivale gro potpora iz 2010. godine. E sad dozvolite, mislim da možda u samom objašnjenju nisam bio toliko precizan jer sam očekivao da ću možda i kroz ovaj dio uvjetno rečeno odgovora moći neke stvari direktnije i konkretnije reći. Pa evo dozvolite prije svega da kažem da se Hrvatska kada smo se opredjeljivali opredijelila za tzv. SPS regionalni model. To sam rekao. Od 12 novih zemalja članica Europske unije jedino se Republika Slovenija opredijelila za ovaj model dok se ostalih 11 zemalja opredijelilo za tzv. SAPS model što znači da je osnov za plaćanje jedinica površine da se praktično ili da što jednostavnije kažem da se financijska omotnica dijeli sa brojem hektara i na bazi hektara se isplaćuju direktna plaćanja koja postaju plaćanja po gospodarstvu. To u praksi rekao bih nije se dobro pokazalo. Primjeri naših prvih susjeda Mađara nam pokazuju da je praktično došlo od ulaska do danas do značajnog smanjenja upravo stočarske proizvodnje, a da se biljna proizvodnja iskreno govoreći ona je značajno digla i povećala svoju konkurentnost, ali na žalost došlo je do smanjenja stočarske proizvodnje pa je to ja bih rekao u onim osnovnim pokazateljima u proizvodnji mlijeka, u tovu junadi i svinjogojstvu ona se otprilike gotovo trostruko smanjila od prije ulaska do dana danas. Iz tih razloga, ali isto tako i poznavajući raznolikost hrvatske poljoprivrede koja je praktično raznolika kao što su raznolika i hrvatska područja i Hrvatska bez obzira što je relativno mala zemlja ima i ja mislim da je to hrvatsko bogatstvo ima veliku raznolikost. Tako isto i u poljoprivredi imamo veliku raznolikost. Jedno je poljoprivreda u Slavoniji ili da kažem u istočnom dijelu naše Domovine gdje praktično je gro oraničnih površina, gdje je velika zastupljenost poljoprivrednih površina. Zatim u sjeverozapadnoj Hrvatskoj gdje imamo najrazvijenije stočarstvo od mliječnog govedarstva do tova junadi i tova svinja, a relativno manje oranične površine ili da kažem značajno manje oranične površine kada kompariramo sa brojem grla u odnosu na Slavoniju i do onoga dijela rekao bih mediteranske poljoprivrede koje imamo u priobalju, otocima i u ovim rekao bih južnim dijelovima. Iz tih razloga Hrvatska se opredijelila za taj tzv. SPS model koji nam omogućava da osim nevezanih plaćanja po jedinici površine, znači imamo i mogućnost vezanih plaćanja za kravu dojilju, ovce i koze. Ali isto tako, mi smo kroz konceptualni okvir i u izradi kada smo radili konceptualni okvir mi smo izvršili analizu naših osjetljivih i važnih sektora i tada smo praktično definirali ovih 8 osjetljivih sektora. To je isto tako oko toga se vodila i rasprava i sa partnerskim skupinama, sa komorama, sa udrugama i slično i na osnovu toga smo definirali ovih 8 osjetljivih sektora koje sam nabrojao da ih dalje uvjetno rečeno ne nabrajam. Isto tako, kod donošenja konceptualnog okvira mi smo morali voditi računa i o usklađenosti sa zajedničkom poljoprivrednom politikom i mi znamo, ali isto tako znaju i naši poljoprivredni proizvođači i to su oni davno znali da ovakvi uvjeti kakve mi imamo u dijelu stočarstva poglavito u proizvodnji mlijeka da na žalost oni takve uvjete neće moći ostvariti ulaskom u Europsku uniju, jer toga u Europskoj uniji nema. Ali mi smo svjesno, jedan od naših ciljeva je bio povećati stočarsku proizvodnju sa posebnim naglaskom na proizvodnji mlijeka i mogu kazati da smo u tome u velikoj mjeri uspjeli. To je konstatirala i gospođa Zgrebec da smo od 2003. do 2009. godine povećali proizvodnju mlijeka za 30%, da smo kvalitetu mlijeka sa nekih 22% 2003. godine mlijeka koje je udovoljavalo EU kriterijima. Ali ja ovo ne govorim, ne bih želio da ovo bilo tko shvati u nekom negativnom kontekstu što govorim. Takva je bila situacija. Mi moramo znati da je tek 2002. godine u Hrvatskoj formiran kontrolni laboratorij za praćenje kontrole mlijeka i to je stvorilo pretpostavku i tada se kroz reformu poljoprivrede praktično i definira i cijena mlijeka na bazi kvalitete i na taj način se stimuliraju poljoprivredni proizvođači, proizvođači mlijeka da daju poseban rekao bih napor kako bi tu kvalitetu svoga mlijeka povećavali, jer mu se to odražava i na cijeni. I mi smo sada došli, prošlu godinu smo završili sa nekih 84% mlijeka koje udovoljava EU standardima. To je ogroman iskorak i to kada mi prezentiramo i Europskoj Komisiji ili kad prezentiramo našim kolegama na sastancima bilateralnim koje mi imamo, moram kazati da za to dobivamo značajne pohvale. I evo u tom segmentu smo mi išli svjesno i sa visinom potpora i svjesno idemo i od prošle godine od 6. mjeseca sa štićenjem cijene mlijeka. Zašto? Ovo je sektor koji je imao možda najveću propulzivnost, najveća ulaganja, najviše je učinjeno na izgradnji novih farma, najviše je investirano na nabavki kvalitetne stoke i mi tu, naši ti proizvodni rezultati su izuzetno dobri. Ali ovo opterećenje koje naš poljoprivrednik u relativno kratkom vremenskom periodu ima, veliko zaduženje, veliki kreditni anuiteti, izuzetno opterećuje proizvodnju jer nije isto, i natjecati se sa nekim tko je, tko nije imao takav, ili nije morao u takvom kratkom vremenskom periodu imati toliko ulaganje i toliko opterećenje po litri mlijeka, iz tih razloga smo svjesno išli da konsolidiramo ovaj sektor. I odgovorno mogu i kao ministar kazati da u najvećoj mjeri sektor mlijeka će se do konca ove godine konsolidirati, da će se praktično konsolidirati i na taj način dočekati spreman da može od 2011. godine ući u novu fazu i da je ovo maksimum što smo mi mogli ostvariti ovih 7 eurocent. I mi očekujemo da će tih 7 eurocenti kroz nacionalnu rezervu, postati i dio trajnog prava, iako se zna da je maksimalna potpora u Europskoj uniji za mlijeko po litri, ili kilogram mlijeka 3,14 eurocenti, a mi idemo sa 7, jer smo to procijenili da je to neki prag. To naravno pravdamo, jer mljekarstvo je i najveći gubitnik kad gledamo nacionalne potpore i ono što će bit u Europskoj uniji, i ocjenjujemo da je to realno da to možemo obraniti i da to može postati njihovo trajno pravo. Sve iznad toga bi bilo neodgovorno i neozbiljno. S druge strane evo i lampica mi je upaljena, dozvolite da kažem, na žalost sektor svinjogojstva. Nema teoretske šanse i nema tu ni pregovarača niti bilo koga koji može osigurati da u ovome rekao bih zadnjem pretpristupnom periodu, a isto tako i u pristupnom periodu da sektor svinjogojstva može ostvarivati poticaj. To je, nije sukladno zajedničkoj poljoprivrednoj politici. U sektoru tova junadi mislim da smo polučili zadovoljavajući nivo potpora, i s kojim naši proizvođači ili tovljači junadi neće biti nekonkurentni na europskom tržištu. Evo to su rekao bih neke, neki razlozi zbog čega mi nismo imali puno prostora. S druge strane. Evo samo da kažem par rečenica o našem administrativnoj usklađenosti. Pa najbolji pokazatelj naše administrativne usklađenosti je da smo početkom 6. mjeseca imali revizore vezano za Agenciju za plaćanje, koji su, a to je mjerilo za zatvaranje poglavlja 11., koji su evidentirali značajan i veliki napredak, što znači da će praktično Hrvatska i Agencija za poljoprivredu odraditi onaj potrebiti dio, od arkoda i svega ostalog jer to su pokazala i revizija i revizori Europske Komisije, i praktično mogu kazati da smo mi to mjerilo otklonili. Ja sa svojim suradnicima u petak imam sastanke u Europskoj Komisiji sa 3 … [[Ne razumije se.]] , sa poljoprivredom, sa sigurnost hrane i sa ribarstvom. Sva tri poglavlja od kojih sigurnost hrane, evo npr. jedno od izuzetno teških poglavlja je praktično gotovo. Ono je pred zatvaranjem. Ovim zakonom i revizijom Agencije za plaćanje mi smo u velikoj mjeri, stvaramo pretpostavku da negdje u 9., 10. mjesecu možemo zatvoriti i ovo izuzetno teško i zahtjevno poglavlje 11. poljoprivreda. To dokazuje da smo mi praktično onaj administrativni i uskladbeni dio praktično, to je najbolji pokazatelj, ja ne moram dalje ništa više pričati ako su zadovoljili revizori Europske Komisije znači da smo mi taj posao odradili. Evo hvala lijepo. Bit će vjerojatno još prilike pa ću možda još neka pojašnjenja dati.
Hvala lijepo ministru. Dalje, idemo s raspravom po klubovima. U ime kluba nacionalnih manjina, uvažena kolegica Zdenka Čuhnil. Izvolite kolegice.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi ministre, tajniče, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi i ruralnom razvoju je pred nama, pred nama je i novi model poticaja, znači za 2011., za 2012., kada se već računa i s mogućim europskim sredstvima, ako 1.1.2012. uđemo u Europsku uniju. No jesmo li spremni i koliko boriti se za svaki euro iz zajedničke blagajne sa 27 zemalja, pogotovo sa starim članicama Europske unije Francuske, Britanije, Njemačke, koje bi najradije i zadržale stare modele subvencioniranja i zaista da ne moraju to dijeliti s nikim. Hrvatska će činiti Europskoj uniji manje od 1% stanovništva i daleko manje od 1% gospodarstva Europske unije, što je na granici statističke pogreške, pa stoga ne smijemo prepustiti hrvatsku poljoprivredu, jer ona za njih i nije važna, samo subvencijama i potporama Europske unije, nego moramo ju osposobiti, tehnološki opremiti, jer zasigurno da će nam EU diktirati što će se i kako proizvoditi, ali mi ipak moramo imati vlastitu poljoprivrednu politiku, obrađivati što više zemlje s poželjnim kulturama, imati što kvalitetniju opremu ne govoreći samo o agrotehnici, za dobru pripremu ulaska bitna je i edukacija poljoprivrednika u samoj poljoprivrednoj struci, ali i o načinu rada europskih fondova, i da znaju kako koristiti sredstva. I ono najvažnije, moraju shvatiti i zakonitosti tržišne ekonomije. Jedna od glavnih prednosti Europske unije je zajednički proračun i fondovi, iz kojih se financiraju projekti bitni za razvoj svake članice. Jedina je mana što se do tih sredstava teško dolazi, i prava je umjetnost izvući iz zajedničkih fondova više nego što se uplatilo. Zbog važnosti poljoprivrede za sve europske zemlje, izdvajanja za poljoprivredu druga su najveća stavka europskog proračuna, čine gotovo 40% i sve je diktirano zajedničkom poljoprivrednom politikom. Normalno, na prvom mjestu u novije vrijeme su ulaganja u istraživanje, inovacije, zapošljavanje i regionalni razvoj za što europski proračun izdvaja 40% svoga proračuna. Rastuća potražnja za prehrambenim proizvodima uslijed snažnog rasta potražnje u brzo rastućim ekonomijama Kine, Indije, nagli skok cijena 2008. godine svih poljoprivrednih proizvoda dovele su do promjene zajedničke poljoprivredne politike, odnosno još uvijek se zajednička poljoprivredna politika pokušava mijenjati u smislu. Ukinuta je obveza stavljanja 10% površina bez usjeva, odnosno poznato ugorenje, žele se ukinuti i kvote sa 2015. i potpuno se želi razdvojiti visina subvencija od količina proizvodnje sa željom da se potaknu poljoprivrednici da prate tržište i ulaze u one proizvodnje koje će im dobiti dobit, a kod nas bi to u prijevodu značilo da poljoprivredna kultura koja ne može naći kupca ne može se prodavati ili ne bi se smjela prodavati državi tako što se blokiraju prometnice. Sredstva prikupljena modulacijom žele se usmjeriti u ruralni razvoj. Poticaji za poljoprivredu u Hrvatskoj su viši nego u mnogim zemljama EU pa i pored toga imamo nezadovoljne seljake. Cijena pšenice i troškovi koji maše se s njima, izračunali su poljoprivredni fakulteti, no zaboravljamo da cijenu ne diktiraju samo troškovi već i prinos i da je naš prinos samo 2 tone viši, odnosno umjesto 4, 6 tona, kao što je u Mađarskoj i naša bi cijena zasigurno bila u granicama 80, 90 lipa itd. Danom ulaska u EU Hrvatska mora primjenjivati onakav sustav potpora zasigurno kakav je u uniji. Neke potpore ćemo morati ukinuti, neke nove uvesti. Smanjuje se potpora za izravna plaćanja uz povećanje potpora za ruralni razvoj. No, dobro je da ćemo i dalje imati samoopskrbna gospodarstva koja glavni prihod ostvaruju ili izvan poljoprivrede ili prije svega su to staračka gospodarstva koja će i dalje uživati potporu dohotku. No, ciljanom skupinom i dalje ostaju tržišno orijentirana poljoprivredna gospodarstva. Do 2008. godine imali smo sva izravna plaćanja proizvodno vezana. Ipak nisu postignuti znatni rezultati u povećanju svih proizvodnji niti je Hrvatska postigla samodostatnost u bilo kojem poljoprivrednom proizvodu osim onih koje smo ranije stalno spominjali pšenica, kukuruz, vino, jaja, odnosno meso peradi. Mislim da možemo pozitivno govoriti o mlijeku, govorila je i kolegica Zgrebec, govorio je i ministar, i to je zaista područje u kojem smo napravili veliki iskorak. Međutim, kada je u pitanju proizvodnja svinjskog i goveđeg mesa, ali jednako tako i pitanje povrća, voća za što imamo zasigurno dovoljno potencijala te su proizvodnje ipak još uvijek nešto malo jače samo, a na razini su '90-ih godina. Moram reći da mesa imamo još manje o čemu nam najviše govori, a neki dan smo imali priliku pratiti podatke koju sirovinu koristi 5 prerađivačkih industrija gdje je rečeno da praktički 90% svojih potreba oni uvoze. Gledajući neki dan i sastav Podravkine Vegete u njoj gotovo nema hrvatske komponente. Od češkog pastrnjaka, poljske mrkve, alžirskog luka pa sve do uvezene soli, a govorimo o našem izvoznom brendu. Prema tome, itekako bismo se morali zamisliti što je sa našim povrćem, našom sušarom itd. Naime, vežem to sada sa dalje sredstvima osiguranima u državnom proračunu koji čine nacionalnu omotnicu za 2011. i koja se dijeli kao što je ministar rekao na izravna plaćanja, znači za plaćanja po poljoprivrednoj površini. Mi ćemo sada imati kategoriju livada i pašnjaka koji su oni granici zasada maksimalnih 700 kuna ili 702 kune i imat ćemo sve ostale ratarske kulture koje će biti pod jednom stavkom plaćanja 2000-te 55 kuna. Dobro je da imamo proizvodno vezana plaćanja, ovdje je naglašeno da će to biti maslinovo ulje, šećerna repa, duhan. Ali upravo zato sam i namjerno naprijed rekla zašto baš samo te kulture. Što je sa upravo voćem, povrćem? Zašto nismo još neko vrijeme iskoristili neke dodatne poticaje da upravo u tom dijelu postignemo veću proizvodnju? Puno smo kažem napravili u mljekarstvu, ali smo se zaista i trudili sa iks mjera, iks intervencija. Nismo li trebali u ovom segmentu, ponavljam, gdje imamo dovoljno potencijala nešto odraditi? U stočarstvu je rečeno da je izdvojeno krave dojilje i mliječne krave, iako ne vidim razliku. Vidim razliku po nazivu, vidim razliku i po sadržaju, ali pitala sam stočare koja je razlika i malo su mi se nasmijali. Kažem, vidim objašnjenje u zakonu po čemu su one tako razdvojene, ali trebalo je definirati mliječne krave kategorija koja se koristi na jedan način, odnosno mliječne krave na drugi način, a ne da imamo krave dojilje i krave muzare što je malo nedefinirano. Dobro je da u stočarskom segmentu potiče se posebno i tov goveda, da se potiču posebno i rasplodne krmače. No, ne vidim zašto se nismo uspjeli izboriti da imamo posebnu poziciju i tova prasadi? Jer moram reći da jasno je da EU ima suficit toga mesa, ali Hrvatska nema dostatno toga mesa, Hrvatska ima dosta problema i možda smo se trebali izboriti za poseban status kad smo već ovdje izdvojili rasplodne krmače. I proizvodnja odojaka koje itekako danas uvozimo zasigurno da su zaslužili to posebno izdvojeno mjesto, ali mislim da smo trebali nadograditi upravo i onda proizvodnju svinjskog mesa. Kažem, znam kako reži Europa, ali možda naši pregovarači su mogli možda nešto učiniti i ovdje. 2012. provodit će se već program jedinstvenih plaćanja sukladno zajedničkoj poljoprivrednoj politici EU i normalno zadržat će se regionalno praćenje po površini koje sam naprijed spomenula. Drugi segment je nacionalna rezerva kao sredstva dodatnih prava na plaćanje osjetljivim sektorima prema objektivno definiranim kriterijima i normalno treće su proizvodno vezana plaćanja kao prava na premije. Dalje, slijede prava na plaćanje i posebno proizvodno vezane potpore te ruralni razvoj koji obuhvaća sve dosadašnje potpore dohotku, kapitalna ulaganja, ekološku proizvodnju, osiguranje od mogućih šteta. Ove se godine tek sređuje sustav za identifikaciju zemljišnih čestica … [[Govornica se ne razumije.]] nešto kasnije. Ja se nadam da zaista će u ovoj godini biti sređen. Pitanje je u kojoj je fazi integrirani sustav za administraciju izravnih plaćanja? Jasno je da je to Agencija za plaćanje. No znamo da on treba platiti ne samo postojeći sustav Arcod već evidentirati sva prava na plaćanja, sustav za identifikaciju i registraciju životinja, identifikaciju poljoprivrednih gospodarstava, pred njima je jedan veliki obim posla. Pitam da li su kadrovski opremljeni, financijski opremljeni. Jer do sada naš poljoprivrednik vrlo često u datom momentu nije znao za što je primio sredstva, često ni za koju godinu što je kod njih stvaralo zbrku i nezadovoljstvo, prema tome, nadam se da će Europska unija barem u odnosu na informiranje, na podatke, prisiliti nas da damo jasnije odgovore. Jače jer se radi o jačim kontrolama, posebno na terenu sankcioniranja odstupanja putem umanjenja isplata do isključivanja ukupne isplate, koje zahtijevaju jasne naputke i pravilnike koje će morati ministar propisati. Znam da je već poznat financijski paket za Hrvatsku ukoliko zaista 1. siječnja 2012. uđemo u Europsku uniju. Podaci su različiti što se tiče i ruralnog razvoja i tržišne mjere, no ovisno tko šta pribraja, no važno je da predlagatelj Zakona navodi da su izravno plaćanje pored njih najizdašniji dio potpore i važnu sastavnicu prvog stupa da čine tržišno i instrumentalne mjere, što smo već i ozakonili ranije Zakonom o uređenju tržišta poljoprivrednih proizvoda. Gdje smo ujedno i definirali mjere uređenje tržište za pojedine sektore poljoprivrednih proizvoda, uvjeta za aktiviranje pojedinih mjera uređenja tržišta i uloge određenih tijela u njihovoj provedbi, dok normalno u ovom segmentu ostaje definirati drugi stup koji čini ruralni razvoj. Vrlo je diskutabilno što čitav teritorij podrazumijeva kao jedna regija i prati se kao jedinstveno i regionalno plaćanje, iako je ministar ovdje naglasio da Hrvatska ipak ima enormne da kažem tako različitosti, krenuvši od Slavonije, završivši negdje dolje na Pelješcu. No, mjere ruralnog razvoja koje će se financirati sredstvima Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj, unapređenje konkurentnog poljoprivrednog šumarskog sektora, unapređenje okoliša i krajolika i kakvoću življenja u ruralnim područjima, uključivši diversifikaciju gospodarskih aktivnosti su de facto mjere koje smo mi u dijelu imali. Sada će biti važno upoznati poljoprivredna gospodarstva, poljoprivrednike sa svim mjerama, od mogućnosti stručnog osposobljavanja, ranije umirovljenje poljoprivrednika, modernizacije poljoprivrednih gospodarstava, razvoja novih proizvoda, procesa tehnologije u prerađivačkoj industriji, restrukturiranju manjih gospodarstva plaćanje za teže uvjete gospodarenja, no sve to vratit ću se na početak. Hoćemo li znati iskoristiti sve mogućnosti koje nam se pružaju, hoćemo li zaista znati izboriti za svaki euro koji možemo uzeti, a to prije svega ovisi kakvu ćemo edukaciju poljoprivrednika napraviti, odnosno onih koji sve ovo mogu koristiti na temelju ranije spomenutih Zakona. Podržat ćemo Zakon u nadi da će on već uz postojeće zakone koji reguliraju problematiku poljoprivrede doprinijeti i rješavanju problema dosadašnjih ali prije svega postaviti poljoprivredu na pozicije da se može kvalitetnije uključiti u zajedničku poljoprivrednu politiku Europske unije.
Hvala lijepa. Sada je na redu Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, a u ime Kluba govorit će uvaženi kolega zastupnik Krešo Filipović. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika HDZ-a drži da je ova rasprava o ovome prijedlogu, Prijedlogu zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju jedna od najvažnijih tema tijekom ove godine. S obzirom da se radi o jednom o reformskih zakona koji Vlada Republike Hrvatske je dakako uvrstila u svoj program gospodarskog oporavka i kojeg u svakom slučaju trebamo donijeti prije ljetne stanke. Jer tako smo se najposlije obvezali. Uistinu je puno razloga koji mogu potkrijepiti prethodno izrečenu ocjenu o važnosti i značaju predloženog Zakona te nužnosti njegovog pravodobnog usvajanja. Predlagatelj Zakona je naglasio kako je riječ o jednom od mjerila za okončanje pregovora u poglavlju 11. Poljoprivreda i ruralni razvoj što jasno govori o odlučnosti Vlade Republike Hrvatske ali i svih nas da ove osjetljive pregovore okončamo tijekom ove godine. Međutim, mi iz Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice želimo naglasiti kako je puno važnije da konačni rezultat ispunjavanja ovih mjerila bude povoljan za Republiku Hrvatsku, a samim time i za naše poljoprivrednike. Ali isto tako izražavamo svoje uvjerenje kako će se u konačnici upravo takav scenarij dogoditi. U Potpunosti dijelimo stajalište Vlade Republike Hrvatske da skorašnje članstvo naše zemlje u Europskoj uniji Hrvatskim poljoprivrednicima donosi veliku priliku, priliku koja konkretno znači tržište od oko 500 milijuna stanovnika, te oko 10 milijardi ukupnih poljoprivrednih potpora samo u prve dvije godine članstva, dakle tijekom 2012. i 2013. godine. Kako bismo spomenutu priliku spremno dočekali nužna je kvalitetna priprema. Odnosno, u kontekstu ukupnih reformi Hrvatske poljoprivredne politike učiniti taj zadnji i najosjetljiviji korak, znači okončati reformu nacionalnog sustava potpora poljoprivredi i ruralnom razvoju, te ga na taj način učiniti kompatibilnim i prihvatljivim onome u zemljama Europske unije. Jasno da članstvo u Europskoj uniji zahtjeva od svake zemlje kandidata pravodobne prilagodbe i promjene nacionalnih politika. Kako bi se kvalitetno odgovorilo zahtjevnom i jedinstvenom Europskom tržištu. To naravno donosi i određene konkretne izazove s kojima se trebamo pravodobno suočiti, te nikako ne dozvoliti da ponekad donošenje teških odluka ostavimo za sami kraj. Ovakav pristup je posebno bitan i važan za sektor poljoprivrede. Upravo iz tog razloga rekao bih kako je ovo pravi trenutak da pokušamo odgovoriti na niz pitanja i potpitanja koja se postavljaju pred nas i Hrvatsku poljoprivredu u kontekstu pridruživanja i budućeg punopravnog članstva Republike Hrvatske Europskoj uniji, a koja se po mojem skromnom mišljenju mogu svesti na četiri osnovna. Prvo, gdje se trenutno nalazimo u odnosu na Europsku uniju? Drugo, što je sve potrebno učiniti do punopravnog članstva? Treće, što konkretno Hrvatskoj donosi Europska unija? I četvrto, kako ostvariti taj cilj uz što je moguće manje stresove i potrese i time osigurati dugoročnu održivost Hrvatske poljoprivrede. Kako je u pitanju mjesto i uloga naše domovine na Europskom zemljovidu ne treba se ustručavati javno reći da je ono skromno, a o tome najvjernije svjedoči činjenica kako Hrvatska poljoprivreda čini u prosjeku 0,6% ukupne novostvorene vrijednosti Europske poljoprivrede, te da imamo samo nekoliko proizvodnji čiji je značaj veći od 1%. U konačnici trebamo biti svjesni kako je taj udio primjeren veličini naše zemlje i površini poljoprivrednog zemljišta, primjerene brojnosti stanovništva kako ukupnog tako i poljoprivrednog. Međutim, postoji niz razloga kao što su povoljni prirodni i ekološki uvjeti, bogata i duga tradicija, raznovrsnost ponude, obilje autohtonih proizvoda vrhunske kakvoće te općenito vrlo visoka razina sigurnosti hrane u Hrvatskoj, zbog kojih moramo biti ponosni a tome najbolje svjedoče naši a vjerujem i ove godine brojni inozemni gosti. S obzirom na spomenute prednosti i poljoprivredne potencijale kojima raspolažemo, a koje još uvijek ne koristimo niti u dovoljnoj mjeri niti dovoljno učinkovito, mada postoje određeni dokazi o tome da se stvari mijenjaju nabolje s potpunim pravom se od svih nas, a poglavito od naših poljoprivrednika očekuje da te promjene budu još brže kako bi doprinos poljoprivrede bio u skladu s našim objektivnim mogućnostima. Upravo iz toga razloga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice drži kako je daljnja reforma postojećeg sustava poljoprivrednih potpora nužnost, ne samo iz razloga našeg skorog ulaska i punopravnog članstva u Europskoj uniji nego prvenstveno radi izgradnje čvrstih temelja za konkurentnost hrvatske poljoprivrede u budućnosti koja će ujedno jamčiti primjerenu razinu zaposlenosti i dohotka u ovoj, za Republiku Hrvatsku iznimno značajnoj gospodarskoj djelatnosti. Za reformu koja se predlaže Zakonom o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju jednostavno se može reći da je kvalitetna, pravodobna i u političkom smislu iznimno odgovorna. Njezine ključne karakteristike su kao prvo jasna vizija i usmjeravanje nacionalne poljoprivredne politike na uistinu važne i osjetljive sektore tijekom prijelaznog razdoblja, dugoročan smjer poljoprivredne politike potpora i treće, zadržavanje elemente postupnosti prilagodbe za najosjetljivije područje odnosno za područje izravnih plaćanja. Prije nego se osvrnem na neka konkretna rješenja promjene sustava izravnih plaćanja potrebno je naglasiti kako izravna plaćanja jesu važan, ali ipak samo jedan dio ukupne poljoprivredne politike potpora. Druga dva ključna mjesta odnose se na mjere za uređenje tržišta te na politiku razvoja ruralnih područja koja je u proračunskom smislu koji Republiku Hrvatsku dugoročno očekuje u Europskoj uniji važnija negoli sama izravna plaćanja. Stoga je veoma važno prije svega da naši poljoprivrednici, a potom i ukupna javnost, na pravilan i dobronamjeran način shvate osnovni smjer promjena koje nas očekuju te da budući snažni porast udjela ruralnog razvoja u ukupnim potporama dočekaju spremno i maksimalno ga iskoriste. Prema preliminarnim financijskim omotnicama za ove namjene u budućnosti se očekuje približno 459 milijuna eura, naravno uključujući i nacionalnu komponentu, a za izravna plaćanja oko 373 milijuna. Treba dakle naglasiti kako je upravo područje ruralnog razvoja ključ za uspješnu tranziciju sa sadašnjeg modela potpora u poljoprivredi na budući sustav, a kada govorimo o bilo kakvoj promjeni koja nas očekuje u području izravnih plaćanja uvijek trebamo imati na umu brojne mogućnosti koje donosi politika ruralnog razvoja, a koje mogu biti nadopuna izravnim plaćanjima, a samim time i faktor rasta dohotka. Kada je riječ o izravnim plaćanjima potrebno je prije svega znati kako se sukladno definiciji zakona radi o plaćanju na poljoprivrednim gospodarstvima za obavljanje poljoprivredne djelatnosti, a radi potpore njihovu dohotku. Također je pobliže određeno što se smatra poljoprivrednom aktivnošću, uz napomenu kako je trenutno najveća razlika između hrvatskog i europskog sustava izravnih plaćanja ponajprije u samoj definiciji poljoprivredne aktivnosti, a tek potom u osnovnim uvjetima koje poljoprivrednici trebaju ispuniti da bi ostvarili pravo na izravna plaćanja. Dakle, sukladno europskoj definiciji koju i mi ovim prijedlogom zakona preuzimamo poljoprivredna aktivnost podrazumijeva uzgoj poljoprivrednih kultura, držanja i uzgoj stoke, proizvodnju poljoprivrednih proizvoda ili održavanje zemljišta u stanju pogodnom za poljoprivrednu proizvodnju i očuvanje okoliša. Iz prethodne definicije jasno se može zaključiti kako proizvodnja kao takva nije nužan preduvjet za ostvarivanja prava na izravna plaćanja te kako je ustvari ključni uvjet za ostvarivanje prava poštivanje višestruke sukladnosti, odnosno poštivanje uvjeta vezanih uz zaštitu okoliša, zdravlje ljudi, životinja i bilja, dobrobiti životinja te uvjeta vezanih uz dobru poljoprivrednu i okolišnu praksu. Drugim riječima, za europsku politiku izravnih plaćanja uopće nije važno što, koliko i da li se uopće proizvodi. Njima je isključivo važno poštivanje uvjeta višestruke sukladnosti. Ta činjenica uistinu predstavlja ogromnu razliku u odnosu na naš dosadašnji sustav poticaja, međutim ne treba zanemariti činjenicu kako smo donošenjem važećeg zakona dakle u srpnju prošle godine ipak napravili ogroman iskorak u pravcu prilagodbe nacionalnog sustava izravnih plaćanja sa europskim, s obzirom da smo već tada uveli plaćanje po površini koje se ne vezuje na neku konkretnu proizvodnju te na taj način 200-tinjak stavki proizvodno vezanih plaća sveli na svega 37. Treba reći i to kako u važećem zakonu postoji odredba o potrebi proizvodnje koja nije uvjetovana određenom kulturom, ali i to da će se ona sukladno prijedlogu zakona zadržati još samo za 2011. godinu. Također, prijedlogom je predviđeno daljnje povećanje udjela proizvodno nevezanih plaćanja, odnosno smanjenje udjela proizvodno vezanih plaćanja što sve skupa predstavlja element postupne potpune slobode poljoprivrednika kada je u pitanju njihova odluka o tome što i koliko proizvoditi, dakle element njihove potpune tržišne orijentacije. S obzirom na činjenicu da propisi Europske unije o izravnim plaćanjima u poljoprivredi imaju najveću financijsku težinu u odnosu na zajednički proračun, o tom je ministar nešto detaljnije govorio, ta da niti jedna zajednička poljoprivredna politika ne zahtijeva toliko detaljno razrađen sustav kontrole i trošenja sredstava, ovim prijedlogom zakona dodatno se naglašava važnost kontrole i nadzora trošenja sredstava poljoprivredne potpore te primjena instrumenata financijske discipline. Ovakav pristup zasigurno pridonosi maksimalnoj transparentnosti trošenja proračunskih sredstava, a definiranjem nacionalnih i sektorskih omotnica olakšava se upravljanje proračunom s jedne strane, li isto tako se olakšava planiranje na razini poslovnih odluka s druge strane. Reći ću još samo nekoliko rečenica o ključnim dijelovima prijedloga zakona koji razlikuju prava na izravna plaćanja, ali i mjere ruralnog razvoja do momenta pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji i one mjere koje će se primjenjivati nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Tako je za razdoblje do pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, ili preciznije rečeno za 2011. godinu, utvrđen financijski okvir od 335 milijuna eura, odnosno 2,4 milijarde kuna namijenjenih izravnim plaćanjima koja sukladno zakonu obuhvaćaju osnovno plaćanje po poljoprivrednoj površini i proizvodno vezana plaćanja. Dakle, u 2011. godini nastavit će se smanjivati broj proizvodno vezanih plaćanja, ali će se ona ipak dijelom zadržati i to samo za nekoliko najosjetljivijih sektora kako u biljnoj proizvodnji tako i u stočarstvu. Primjena europskog regionalnog modela jedinstvenih izravnih plaćanja tzv. SPS modela očekuje nas u 2012. godini, dakle od godine očekivanog ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Sukladno ovome modelu buduća plaćanja u najvećoj mjeri neće biti vezana uz proizvodnju, osim za dva sektora za koje i Europska unija zadržava vezana plaćanja od 2012. godine, a to su krave dojilje te ovce i koze. Za nekoliko posebno osjetljivih sektora za koje regulama Europske unije nije predviđena nikakva potpora tijekom trogodišnjeg prijelaznog razdoblja, dakle od 2012. do 2014. godine predviđena je državna pomoć koja će se financirati iz nacionalnih sredstava. Ova pomoć bi trebala pridonijeti ublažavanju negativnih učinaka prijelaza na novi sustav potpora. Slično kao i kod izravnih plaćanja, prijedlog zakona utvrđuje mjere ruralnog razvoja koje će se primjenjivati dakle do ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju, ali i kompletan paket mjera koji će nam biti na raspolaganju nakon ulaska za koje sam već uvodno naglasio da su veoma izdašne, te stoga predstavljaju priliku za našu poljoprivredu i naše poljoprivrednike. Još bih samo rekao to da nas uistinu sve skupa treba radovati činjenica da je ovaj reformski prijedlog zakona u velikoj mjeri rezultat kao što je i ministar naveo dugotrajnih dogovora sa partnerskim skupinama ministarstva i Vlade što znači da su u njegovoj izradi sudjelovali predstavnici proizvođačkih i strukovnih udruga, znanstvenih i savjetodavnih institucija, komora proizvođača i svih drugih relevantnih skupina što je sigurno za svaku pohvalu. Na kraju, uvažavajući sve prethodno rečeno, ali i činjenicu da će hrvatskim poljoprivrednicima temeljem ovoga prijedloga i nadalje biti omogućeno razmjerno visoka razina financiranja iako o tome nije popularno baš pričati koja im garantira, dakle zadržavanje boljeg položaja u tome smislu u odnosu na poljoprivrednike svih novih, ali i većine starih članica, zemalja članica Europske unije Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će i glasovati za donošenje novog Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Na redu je Klub zastupnika IDS-a i uvaženi kolega zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Znači od ukupno 7 i pol milijardi kuna vrijedne proizvodnje poljoprivrede gotovo polovicu ostvari oko 700 poljoprivrednih poduzeća u Republici Hrvatskoj dok druga polovica pripada seljačkim poljoprivrednim gospodarstvima. Iako ta velika poduzeća obrađuju tek ok 20% obradivih površina jasno da imaju daleko bolju efikasnost, bolje prinose, racionalnije posluju ali uz bok njima može stati samo nekoliko stotina eventualno tisuća jakih poljoprivrednika s velikim površinama a takvih je u Hrvatskoj jasno relativno malo. Podaci Ministarstva poljoprivrede pokazuju da od 180000 registriranih poljoprivrednika njih čak 120230 obrađuje ispod tri hektara. Nigdje u svijetu osim u Hrvatskoj od 3 hektara se ne može živjeti. Nigdje u svijetu netko tko ima tri hektara ne očekuje da može preživjeti osim jasno u Hrvatskoj. U uređenim zemljama ova kategorija obiteljskih gospodarstva po meni čak ni ne bi smjela biti pod okriljem ministra poljoprivrede već bi trebala pripasti Ministarstvu regionalnog, odnosno ruralnog razvoja, te bi im trebala država pomoći na drugačije načine, ne kroz sadašnju formu poticaja. Od uvođenja sustava potpora država je u poljoprivredu, ja se usuđujem kazati poput pijanog milijardera ulupala više od 25 milijardi kuna. Sa vodnim doprinosom to je 40 milijardi kuna, a u agraru vidimo eto i ovih dana nikada više nije kuhalo niti su seljaci zadovoljni količinom isplaćenih poticaja, niti su zadovoljni tržnim modelom otkupa proizvodnje koji su nota bene tražili. A kad im država uskrati dio obećanog kolača onda jasno da se traktorima izlazi na ulicu, a toga će biti više kada stupi ovaj zakon na snagu, jer će i prilike biti teže no što su danas. Jasno, isto tako treba spomenuti da je i brodogradnja iz državnog proračuna u proteklih dvadesetak godina za sanaciju i slično povukla najmanje 40 milijardi kuna. Mi smo sigurno ne znam točan podatak, treba izračunati, pogledati sve proračune od devedesete na ovamo za razne vrste subvencije otprilike isplatili stotinjak milijuna kuna. Samo 2009. godine za subvencije smo izdvajali ili osigurali u proračunu 6 milijardi 960 milijuna kuna. 2010. zbog gospodarskih i drugih momenta minus milijardu 25 milijuna kuna tako da su planirane veličine ako se rebalansom nešto ne dogodi za ovu godinu 5 milijardi 935 milijuna kuna. To pomnožite puta ne znam deset godina, pa ćete doći do podatka od nekih šezdesetak milijardi. Dobro nešto manje pedesetak milijardi, pa ako pridodamo ono od razdoblja devedesete do devedeset i devete ili 2000. još zasigurno najmanje 30 milijardi za manje od 15 mjeseci. Znači, ukidaju se sve carinske barijere s Europskom unijom, tako da će se već od iduće godine bitno pojednostaviti sustav izravnih plaćanja. I o tome ovaj zakon govori. U 2008. davalo se čak 218 različitih potpora, lani 37 da bi se reformom potpora od 2010. do 2013. proizvodna plaćanja smanjila na 8 najosjetljivijih sektora mlijeko, krave dojilje, tov goveda, duhan, šećerna repa, ovce, koze itd. itd. Ono što je isto interesantno da kao što je ministar spomenuo poput Slovenije i mi odabiremo regionalni model potpora što znači da će ukupan državni prostor od 2011. imati tretman jedne regije u kojoj će se kroz nacionalnu pričuvu potpora prevladavati specifičnost u poljoprivrednoj proizvodnji. Međutim, Hrvatska je regionalno ustrojena na neki način i ja se zalažem za barem dvije takve vrste regija. Ona gore slavonska i jasno zbog specifikuma jadranska. Uvodi se tzv. model plaćanja sa jedinstvenim iznosom potpore po hektaru u vrijednosti 295 eura neovisno o tome što se na njivama uzgaja, a za održavanje livada i pašnjaka to će biti 95 eura. Lani su potpore u poljoprivredi iznosile 3,6 milijardi kuna. Svi poticaji, to je spomenuo ministar negdje početkom godine. Znači, seljacima 2010. trebaju biti negdje 40% manje. Jedino se potpore za mlijeko i dalje isplaćuju u sto postotnom iznosu. Činjenica je međutim da se iz proračuna za poticanje konkurentnosti u poljoprivredi, znači za ovu godinu planira 2 milijarde i 190 milijuna kuna ili kako je to recimo proračunima definirano. Znači 2008. izvršenje 2 milijarde 520. 2009. plan je bio 2 milijarde 570 i toliko. Prijedlog proračuna za 2009. spomenutih 2 milijarde 191 milijun kuna. Projekcije za 2011. milijardu 939 milijuna kuna, 200 milijuna kuna manje. 2012. tu će biti još nekih 20 milijuna kuna manje. Toliko o ovome proračunu. Znači, ono što ja isto tako kada već govorimo zadržala se je otkupna cijena mlijeka bez umanjenja onih spomenutih 40%. Ali sutradan ako se ne daj Bože ukine brdsko-planinsko područje, neka se za mljekare na tom prostoru od Buzeta nadalje, Gorskog kotara zadrže iznosi od ove godine kao i drugdje u Republici Hrvatskoj, ne da im se smanjuje i isto tako ministre dopustite da seljak za svoje potrebe može kući zaklati tele. Jasno je da se ono što se postavlja kao pitanje stalno tko će od ovih mjera profitirati. Da li će profitirati veliki, da li će profitirati mali. Ja kategorički tvrdim da će profitirati veliki. Zašto? Zato jer je tako i u Europskoj uniji, a Boga mi tako da je danas i u Republici Hrvatskoj, jer sam na početku rekao da 700 velikih de facto kupi više od 50% ako se ne varam ovih potpora. U Europi, jasno poljoprivreda je jedna od glavnih politika Europske unije. Sve do nedavno je najveći dio proračunskih sredstava Unije bio namijenjen upravo poljoprivredi, u ovogodišnjem proračunu poljoprivredi u Europi je namijenjeno 43,8 milijardi eura, odnosno 31% ukupnih proračunskih sredstava. Jedina veća stavka je kohezijska politika, odnosno fondovi za pomoć nerazvijenim europskim regijama, koji dobiva nešto više od 35% sredstava. Najveći dio ovog kolača dobiva Francuska 20%, potom slijede Španjolska, Njemačka i Italija između 10 i 15, međutim uzme li se u obzir broj stanovnika, najveći dobitnici su Grčka i Irska što je poprilično iznenađujuće, međutim da na poljoprivredi u Irskoj otpada samo 0,9% bruto društvenog proizvoda. Najveći dio sredstava dobivaju veliki agro biznisi, veliki veleposjednici, tako 74% sredstava završava u rukama samo 20% poljoprivrednih subjekata, dok 70% subjekata koji dobivaju najniže poticaje dobiva svega 8% ukupnih sredstava u Europskoj uniji. Pretpostavljam da će tako biti i u Hrvatskoj, jer je tako otprilike i danas, pa je tako preko 100 milijuna kuna za Pik, Belje, Vrbovec, Vinkovce itd. dobila samo jedna hrvatska tvrtka. Zašto? Kako? O tome drugom prilikom. Ono što sigurno treba ovdje pozdraviti, to su neke mjere koje se po prvi puta uvode. Npr. na strani 36. to je ranije umirovljenje poljoprivrednika, međutim ovdje su neke cifre navedene koje meni zvuče gotovo nedostižne, nevjerojatne, pa se kaže ranije umirovljenje poljoprivrednika do 18 tisuća eura po umirovljenom nositelju godišnje, do 180 tisuća eura po umirovljenom nositelju ukupno, do 4 tisuće eura po radniku godišnje, do 40 tisuća eura po radniku godišnje. Ako je tome tako ajde svi u penziju, ali jasno logika je drugačija, treba ljude stimulirati da rade, da imaju, ne da idu u penziju. A što se tiče nekog novca iz Europske unije, u prvim godinama ja sam skeptik, ali recimo da će se to dogoditi, iako za isto takvu jednu tezu ne bih stavio ruku u vatru, bez obzira što se ovdje na strani 4. ovog izvješća kaže da Hrvatsku očekuje približno 483 milijuna eura za mjere ruralnog razvoja za razbolje 2012. do 2013., te 144 milijuna eura za tržište mjere i izravna plaćanja u poljoprivredi, pa se onda za neka izravna plaćanja spominje još 373 milijuna eura, ali u to ću ja povjerovati tek onda kada taj novac stigne u Hrvatsku. Kada je riječ o ovom zakonu, još jednom želim kazati da bi trebalo taj zakon prevesti na jezik, da ga može prvo svaki zastupnik razumjeti, ali Boga mi i svaki poljoprivrednik, još prije jer se na njih to tiče. Bitnije je čak ovo drugo, jer to njih pogađa i utoliko loše je po mom sudu da se zakon usvaja u hitnom postupku. Sustav potpora vidimo radikalno se mijenja, ne u 2011., u 2011. sve ostaje isto kao i do sada, uz nešto niže limite, ali u narednim godinama naši će poljoprivrednici zasigurno dobivati nešto manje no što dobijaju danas. U hrvatskoj poljoprivredi i do sada je bilo puno nelogičnosti, nema države kao što sam govorio o subvencijama koja za različite kategorije socijalnih prava izdvajala više od hrvatske države, neka prava su vezana uz specifikume rat, agresiju na Hrvatsku itd., npr. potpore braniteljima, ali isto tako malo koja država toliki iznos bruto proizvoda ili svog proračuna je izdvajala bilo za brodogradnju, bilo za poljoprivredu, bilo za potpore u inozemstvu, bilo za političke zatvorenike, neke socijalne strukture itd., itd. Kad kažem da je bilo puno nelogičnosti, ja mogu samo spomenuti poljoprivredno zemljište u Istri. Pred dvije godine se prodavalo za 14 eura po kvadratnom metru, na natječajima koje je raspisivalo ministarstvo, danas je to bitno drugačije. Danas za 14 eura u Istri ne možete prodati ni turističko zemljište. Dok je recimo u Lihtenštajnu u isto vrijeme kvadratni metar prodavan za 11 eura, u Lumbardi ili Korušci 3, 4, 5 eura, u drugim krajevima Hrvatske jedna, dvije kune, sad je tako otprilike i Istre, u Istri, međutim problem je što više jednostavno nitko ništa ne kupuje. Što se tiče poticaja u velikoj mjeri usuđujem se kazati da su poticaji u Hrvatskoj i u funkciji kupovanja političkog mira na selu. Što su pojedinci tražili, to su mogli za svoj glas i dobiti. I gdje smo sada? 2011., a to je izborna godina sve će biti po starom, ali pravi rat na relaciji Vlada seljaci vodit će de facto ona buduća vlast 2012. godine i neće biti novaca, Šuker nas je zadužio do sedmog koljena, omče nam je oko vrata, jučer nam je poručio na HRT-u gdje štedjeti, poticaji, plaće, penzije, socijala, i šta još zdravstvo i šta cigarete. Fuchs danas najavljuje gašenje škola, gospodine Markovinoviću nekih 150. Nemojte činiti to, to bi bilo čak i gore od gašenja općina. To opet se prebacuje teret na roditelje, ali što možemo očekivati 2011.? Bruto proizvod u ovoj godini nastavlja padati, industrijska proizvodnja je otišla kvragu, turizam ne donosi onoliko koliko smo se nadali, poljoprivredni prihodi su tu gdje jesu, zaduženost raste itd., itd. Prije sam rekao da neke termine naprosto trebamo prevesti na razumljiv jezik. Tu se govori o … [[Ne razumije se.]] , arkodu, JRDŽ-u itd. Ono što ja sigurno pozdravljam je članak 17. ovog zakonskog teksta koji govori o kontroli na terenu, zatim o umanjenju, isključenju onih koji bi lažno prikazali svoja potraživanja. Jasno je da se moramo složiti da ne može biti varanja države, no bit zakona su članci 23.,25., 26. koji govore o financijskim okvirima itd., ali ono što je bitno uvjet za ostvarenje izravnih plaćanja za obiteljska poljoprivredna gospodarstva koja su u prethodnoj kalendarskoj godini ostvarila više od 24 tisuće kuna primitka od izravnih plaćanja jest status obveznika poreza na dohodak, nositelja gospodarstva po osnovi obavljanja djelatnosti poljoprivrede. i to trebaju naši poljoprivrednici znati. Ali, što ćemo? 2012-te, i s tom rečenicom ću završiti jer vidim da miže, mi smo naučeni na odricanja, na žrtvu, na patnju pa je red da mi manje nego oni koji nas gledaju, pa je red, da neće nitko pustiti suzu za nas ovdje u sabornici ili Vladi, pa je red što ja znam da se podmetne leđa i 2012. Samo tko će to učiniti? Oni koji će ponoviti mandate ne, netko drugi vjerojatno da, ali sigurno je da položaj poljoprivrednika tako skoro neće biti kao što je bio proteklih godina.
Najprije informacija da je isteklo vrijeme za pojedinačne prijave. Onda imamo 2 ispravka navoda. Najprije uvažena kolegica Marijana Petir, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Kajin je u svom teatralnom govoru o stanju u poljoprivredi rekao netočan navod da su poticaji u poljoprivredi ustvari tu zbog kupovanja socijalnog mira na selu. To nije točno, kolega Kajin. Jer sve europske zemlje imaju poticaje u poljoprivredi. Oni su definirani na različite načine. Hrvatski poticaji u poljoprivredi i zakoni koje donosimo su tu da bi povećali konkurentnost hrvatske poljoprivrede, da bi zaštitili domaću proizvodnju, da bi zaštitili ljude koji žive na selu i da bi naravno pomogli tim ljudima da proizvode kvalitetnu zdravu hranu. Da li su baš pogođeni svi prioriteti o tom se može raspravljati, ali vaša konstatacija da se poticaji dijele da bi se kupovao socijalni mir nije točna.
Hvala. I drugi ispravak navoda, kolegica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin kao što je rekla kolegica Petir pričajući o poljoprivredi pričao je o svemu i svačemu pa je zaista teško ispraviti. Ispraviti ću 2 navoda, jedan koji je ispravljen. Kolega Kajin kaže: "davali su se poticaji i podilazilo se selu." Nije se podilazilo selu, kolega Kajin, već se ulagalo upravo u oporavak kroz ove poticaje našega sela i opstanak hrvatskog seljaka na selu. Kolegica Petir vam je rekla, poticaji postoje i u drugim zemljama i opravdani su. Drugi netočni navod je navod u kojem kažete: "Fuchs gasi škole." Nije istina, ne gase se škole, ne ukidaju se škole. To trebamo jasno reći našim građanima. Mijenja se pravni status škole. To znači da u jednom malom mjestu gdje škola ima 50-ak ili 60-ak učenika ona će i dalje opstati, ali neće biti matična škola. Neće možda za 50-ak učenika imati ravnatelja, tajnika, računovođu i ne znam koliku administraciju. U ovo vrijeme trebamo promisliti i o tome. Da li to učiniti odmah ili ne, to je drugo pitanje, ali se škole neće ugasiti i nestati.
Hvala. Idemo dalje s raspravom. A, oprostite. U ime predlagača ministar Petar Čobanković. Izvolite gospodine ministre.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče gospodine Kajin kada bi ukupan prihod hrvatske poljoprivrede bio 7 milijardi onda sve ovo što ste vi rekli apsolutno bi bilo tako kako ste rekli, ali hvala Bogu ukupan prihod hrvatske poljoprivrede, znači biljne proizvodnje i stočarske proizvodnje u Hrvatskoj je 22 milijarde kuna. To je velika razlika, 7 i 22 milijarde. E sad, to vjerojatno ova konstatacija će pripomoći i vama da na drukčiji način sigurno gledate na ono što je ova Vlada ili ove vlade ili vlade u konačnici sve u RH činile u kontekstu poljoprivrednih potpora u kontekstu stvaranja konkurentnije poljoprivredne proizvodnje. Možda još da kažem 2 rečenice, oko toga je bilo dosta govora i često se oko toga govori. Malo o konkurentnosti hrvatske poljoprivrede. Najbolji pokazatelj konkurentnosti je vanjskotrgovinska razmjena. Hrvatska u dijelu robne razmjene, ja sam slobodan kazati, ima izbalansiranu vanjskotrgovinsku bilancu. Hrvatska je u 2009. godini u direktnoj robnoj razmjeni znači izvezla negdje 2 milijarde i 200 milijuna, 2 milijarde i 200 uvezla, izvezla milijardu i 400. Govorim okruglim brojkama. Znači ostvarila deficit od 800 milijuna dolara. Hrvatska u turizmu ostvaruje ukupan prihod od cca 7 milijardi eura, ne dolara, eura. Minimum, najjednostavnija i prostija računica minimum 10% od ostvarenog prihoda od turizma otpada na hranu i piće. Što znači da ovoj bilanci ili izvozu treba nadodati praktično još negdje oko 700 milijuna eura ili preračunato to u dolare po prošlogodišnjem kursu to je negdje oko gotovo milijardu dolara. To je istina. Potrošnja u turizmu je izvoz bez prelaska granica. I ne možemo zanemariti potrošnju hrane i pića, znači proizvoda poljoprivrede kroz turizam. Isto tako u dijelu iznošenja podataka o potporama moram kazati da ste malo pobrkali. U jednom momentu govorite o nivou ukupno godišnje potpora 2009. godine, da cca 3,5 milijarde, a onda u 2010. godini iznosite samo jednu vrstu potpora. Poticanje proizvodnje i intervencije sa 2 milijarde i 295 milijuna kuna. Znate, ako se tako prezentira onda naravno dolazi, ali ja mislim da kod prezentiranja moramo biti dosljedni pa ako u jednoj godini puni iznos poticaja onda moramo u drugu godinu to iznositi nesegmentarno nego iznositi iste pokazatelje. Jer jedino se tako može komparirati. Ne može se komparirati ako na jednu stranu stavimo sve, a u drugoj godini ne sve, pa onda ćemo komparirati, onda je to malo ja bih rekao obmanjivanje određenih slušatelja. Što još kazati? Spomenuli ste poljoprivredno zemljište. Takva je situacija bila prije dvije godine cijena prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta se regulira na bazi tržišne cijene. DA li na sreću ili na žalost tada je u ovome dijelu o kojem ste vi govorili ta cijena tržišna bila 14 eura i tako je, ne možemo mi u jednom momentu Zakon poštivati a u drugom ne poštivati, Zakon je regulirao. Ali to nema puno veze sa ovom današnjom temom, ja neću previše ovdje elaborirati, mogu samo kazati da sve ono što je do sada rađeno u kontekstu potpora poljoprivredi je stvorilo pretpostavku da Hrvatska poljoprivreda praktično uopće i opstane jer bez potpora, bez intervencije države kroz potpore, na žalost Hrvatske poljoprivrede ne bi bilo. Jer ne možeš se ti natjecati u globaliziranom i liberaliziranom tržištu sa nekim tko ostvaruje značajno veće potpore. A činjenica jeste Hrvatska je 2000. godine postala članica Svjetske trgovinske organizacije, kroz to je definirala svoj odnos sa Svjetskom trgovinskom organizacijom, liberalizirala tržište, 2001. godine smo potpisali SSPO Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, to je daljnji korak u liberalizaciji tržišta i naravno kako se natjecati u takvom tržištu, kako se natjecati sa nekim tko ima veće potpore. Nemoguće, u Europskoj uniji kroz sve to vrijeme su bile značajno veće potpore u direktnoj proizvodnji, a onda kada je određenih proizvoda u Europskoj uniji bilo viška, na primjer sira, ili nekih drugih proizvoda onda su davali još mogućnost korištenja izvoznih konvencija, znači još ona cijena koja je uvjetno rečeno bila snižena sa visinom potpora se umanjivala zbog davanja izvoznih subvencija. I nažalost u takvim okolnostima da Hrvatska nije pratila koliko je mogla, koliko su joj financijske mogućnosti omogućavale, da nije pratila taj trend na žalost ne bi bilo Hrvatske poljoprivrede. Ali pričati o nepostojanju Hrvatske poljoprivrede, kada Hrvatska poljoprivreda ostvaruje direktno gotovo milijardu i 500 milijuna dolara izvoza kada praktično kroz turizam plasira gotovo milijardu dolara hrane, mislim da je u najmanju ruku neozbiljno. S druge strane, Hrvatska, da u dijelu primarnih proizvoda ima značajan uvoz, ali s druge strane hrvatska u dijelu prerađevina, to se može kazati da ima suficit, primjer mesa, da, nismo zadovoljni. U svinjskom mesu kada gledamo na onu tržišnu potrošnju svinjskog mesa onda možemo kazati da 30% zauzima uvoz. Ali isto tako tržišna potrošnja mesa je isto tako 50% od potrošnje svinjskog mesa, jer znamo da se još oko 50% mesa ne ide kroz kanale trženja. Ono ide kroz načine kako ide, zakolje se svinjče, stavi u zamrzivač i slično i naprave se svinjokolje što je u tradiciji Hrvatskog naroda i nemamo ništa protiv toga. A od onoga dijela što je tržno 30% Hrvatska uvozi. Ali isto tako u dijelu mesnih prerađevina, Hrvatska je prošle godine ostvarila suficit u robnoj razmjeni koji je 20 milijuna dolara. Znači da je ipak i na tom dijelu uvezenog mesa nešto odradio, nešto uradio i dobrim dijelom izvezao taj proizvod na strano tržište i s time povećao svoju konkurentnost. Evo, ne bih previše elaborirao ali morao sam kazati jer se proteže ta teza o praktično maltene nepostojanju Hrvatske poljoprivrede. Ono što je problem Hrvatske poljoprivrede je kratak period tranzicije, izlazak na kratko vrijeme kada se moralo strukturirati poljoprivredno gospodarstvo. Znači u kratkom vremenskom periodu se moralo puno uložiti i to sada opterećuje cijenu proizvoda i naravno u tom kontekstu se smanjuje naša konkurentnost, što anuiteti otplate kredita, značajno opterećuju cijenu proizvoda. Poljoprivreda nije visoko akumulativna proizvodnja, ona ne može i teško podnosi velika zaduženja i velike anuitete. Ali s druge strane, vi znate što je bilo 2007. godine, 2008. pogotovo, onakav skok cijena, da bi već u 2009., imamo najviši nivo cijena poljoprivrednih proizvoda, sve inpute na bazi tih cijena koji su ušli u sjetvu, da bi u 2008. imali najniži nivo cijena. To su udari koje su teško podnosili poljoprivrednici u zemljama Europske unije. Još o potporama, ili iznos potpora u Europskoj uniji to je naša financijska omotnica, to je cirka 373 sada mogu kazati 383 milijuna direktnih plaćanja i 352 milijuna mjera ruralnog razvoja na to 25% nacionalne komponente, znači prelazimo 6 milijardi, je naš financijski okvir potpora u Europskoj uniji. A mi smo do sada najviše isplatili 3,5 milijarde. Znači nismo još došli do plafona. I druga stvar, potpore u poljoprivredi su legalno i legitimno isplaćene potpore za razliku od nekih drugih sektora koji na žalost nisu legalne i ne prihvaća ih Europska unija.
Hvala. Ispravak navoda kolega Kajin.
Ja mislim da je ministar više demantirao sebe nego mene, osim ovog podatka ja sam ga krivo citirao, ukupne proizvodnje. Ma jasno je da treba poticati poljoprivredu, jasno da treba sačuvati poljoprivredu, jasno da treba ohrabriti našeg seljaka, kao što kažete i treba reformirati poljoprivredu. Međutim, evo ja sada citiram vaš istup na dan 24. 2. 2010. "Svi poticaji seljacima u 2010. biti će 40% manji jedino se potpore za mlijeko i dalje isplaćuju u 100% iznosu" Pa onda između ostalog kažete da činjenica je međutim da se iz proračuna za poticanje konkurentnosti u poljoprivredi umjesto planiranih 3,2 milijarde u ovoj godini za seljake može izdvojiti samo 2 milijarde 190 milijuna kuna, kazao je na jučerašnjem sastanku s poljoprivrednicima ministar Čobanković. Stoga je najpoštenije objasnio da se svima u poljoprivredi potpore linearno režu sa onih 40%. Međutim, mi ćemo se sigurno složiti da poljoprivredu treba sačuvati, da treba ohrabriti, da treba onome malome više pomagati, a one velike na neki način možda i preispitati. Ali onaj koji me danas ovdje ohrabrio to je gospođa Roksandić koja je rekla da ste škole do 150 učenika neće zatvarati i…
Kolega Kajin iskoristili ste tablicu ispravka navoda… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Odmah iza ove točke ide paket… … [[Upadica se ne razumije.]] Odmah iza ove točke na redu je paket zakona vezanih uz standard i školstvo pa ćete onda tada to raščistiti. Sada je na redu Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke. Uvaženi kolega zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite, kolega.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Na početku svoje rasprave ću reći ministre ako je plafon ovo iznad nas bit će odlično. Prihvativši Odluku o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji znali smo da moramo prihvatiti i europsko zakonodavstvo i one politike koje su zajedničke za sve zemlje članice pa tako i zajedničku poljoprivrednu politiku. Pažljivim iščitavanjem zajedničke poljoprivredne politike Europske unije vidimo da je ta politika u funkciji zaštite poljoprivrednih proizvođača. Poticaji, izravna plaćanja definirana su kao potpora dohotku poljoprivrednika. Osnovni pravac razvoja te politike je da se zadrži poljoprivredna proizvodnja, da ukupno poljoprivredno zemljište bude u funkciji proizvodnje hrane ili da se održava u dobrom proizvodnom stanju kako bi se svaki trenutak moglo staviti u tu funkciju. Novi Zakon o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju je nužan korak u daljnjem procesu usklađivanja hrvatskog sustava poljoprivredne potpore sa europskim. Nastavak je to usklađivanja s europskim zakonodavstvom što je započeto donošenjem Zakona o potporama u ljeto prošle godine. Tada su već postavljene osnovne definicije i uvedena plaćanja po površini kao osnovni oblik izravnih plaćanja. Ovaj prijedlog zakona postavlja okvir za sve sljedeće državne potpore u poljoprivredi, izravna plaćanja, potpora ruralnom razvoju i posebne potpore poljoprivredi. Europska poljoprivreda ne bi bila konkurentna da nema poticaja, ali isto tako zajednička poljoprivredna politika razvila je sustav kontrole dodjele poticaja, jer to je novac poreznih obveznika koji treba biti utrošen namjenski. Kada se govori o potporama poljoprivredi u nas se najviše govori o poticajima, direktnim plaćanjima. Nekada su se poticaji davali po proizvedenom kilogramu ili grlu stoke, a u posljednje vrijeme poticaji se daju po hektaru poljoprivredne površine kao godišnja plaćanja za poljoprivredno zemljište na kojima se uzgajaju poljoprivredne kulture za livade i pašnjake te za ostale vrste korištenja zemljišta koja nisu vezana uz vrstu proizvodnje, tzv. nevezana plaćanja. Međutim, iznimno je važno da se još uvijek zadržavaju i proizvodno vezana plaćanja. To je ono što naši poljoprivrednici najbolje razumiju i to je ono na što su najviše i navikli. Prenaglo ukidanje ovih potpora bi zacijelo prouzročilo puno veće probleme od ovih koje već sada imamo. Ovim zakonom utvrđeno je da će se za 9 osjetljivih sektora zadržati proizvodno vezana plaćanja da bi se proizvođačima olakšao prelazak na novi sustav koji će se sve manje vezivati uz proizvodnju. To su sektori mlijeka, krava dojilja, mliječnih krava, ovaca i koza, svinjogojstva i top goveda u stočarstvu te duhana, šećerne repe, maslinovog ulja u biljnoj proizvodnji. Moglo bi se govoriti da utvrđena financijska sredstva nisu sasvim u skladu s očekivanjima proizvođača, posebice kada je riječ o nekim vrstama proizvodnje za koje će biti zadržano samo osnovno plaćanje po poljoprivrednoj površini. Međutim, upravo je to osnovno plaćanje po površini najznačajnija stavka u svim izravnim plaćanima. Ipak, predloženi je proračunski okvir u granicama realnih mogućnosti koji će omogućiti da se ti iznosi na kraju zaista i isplate poljoprivrednicima. Nažalost, nekim sektorima potpora se smanjuje. Tu se izdvajaju sektori mlijeka prije svega, a potom sektor svinjogojstva. Jasno nam je da je riječ o sektorima gdje je sadašnja razina plaćanja unutar Europske unije manja u slučaju mlijeka ili uopće ne postoji u sektoru svinja u ovome obliku. Međutim, sigurno je da europski proizvođači u ovim sektorima uživaju neke druge beneficije i zato treba pronaći način da se proizvođačima nadomjesti gubitak koji će objektivno nastati zbog pada izravnih plaćanja. Zajednička poljoprivredna politika Europske unije razvila je više načina potpore poljoprivredi koji tek kada se uzmu zajedno, tek kada se vidi kako se nadopunjuju dolazio do prave slike potpore europskim poljoprivrednicima. Kako u Europskoj uniji potpore koje se daju kroz mjere ruralnog razvoja ta sredstva značajno nadopunjuju direktna plaćanja i doprinose povećanoj konkurentnosti poljoprivrednih proizvođača. Da spomenemo samo najznačajnije mjere ruralnog razvoja. Potpore ulaganjima odnosno investicijama u poljoprivredi i poljoprivredno-okolišna plaćanja. U ovom trenutku dobili smo neke naznake koliko novca možemo očekivati od Europske unije za potpore u poljoprivredi kada postanemo punopravan član tako da za direktna plaćanja možemo očekivati od 350 do 372 milijuna eura, a za mjere ruralnog razvoja 350 milijuna eura, znači skoro podjednak iznos. Europska unija naziva direktna plaćanja i ruralni razvoj prvim i drugom stupom zajedničke poljoprivredne politike što se vidi i iz iznosa sredstava koja su predviđena i za Hrvatsku. Izravna plaćanja su ovim zakonom razrađena, obrađena, argumentirana, a ruralni razvoj je pomalo ostavljen sa strane. Do pristupanja Hrvatske u Europsku uniju ruralni razvoj nije razrađen, a u dijelu koji se odnosi na razdoblje poslije pristupanja prenosi europsku Uredbu o ruralnom razvoju. Dok se za izravna plaćanja razrađuje proračun za 2011. i 2012. godinu, određuje omotnica, jasno daje do znanja koliko pojedini proizvođači mogu očekivati za mjere ruralnog razvoja nije ništa razrađeno i ne zna se tko može što očekivati. Osobito važna mjera ruralnog razvoja su plaćanja za provedbu agro-okolišnih mjera i plaćanja za poljoprivredne površine na područjima s težim uvjetima gospodarenjima. O europskim pravilima za te namjene mora se odvojiti najmanje 25% sredstava rezerviranih za ruralni razvoj. Neke zemlje odvajaju puno više i preko 70% kao npr. Austrija. To u slučaju Hrvatske znači da bismo u prvim godinama članstva u Europskoj uniji mogli odvojiti oko milijardu kuna od ruralnog razvoja za ta plaćanja. Prijedlog zakona koji je pred nama ne govori nam tko može i pod kakvim uvjetima dobiti ta sredstva. Zato je potrebno u što kraćem roku pripremiti mjere ruralnog razvoja. Smatramo važnim što je zadržana i mjera potpora dohotku poljoprivrednih gospodarstava koja je sada uvrštena u mjere ruralnog razvoja. Do sada je tu potporu koristilo ukupno 19116 poljoprivrednih gospodarstava, odnosno 24291 osoba kroz dvije skupine u ukupnom godišnjem iznosu od 168 milijuna kuna. Mjera potpore dohotku poljoprivrednim gospodarstvima važna je radi socijalne sigurnosti poljoprivrednih proizvođača koji su neposredno pred mirovinom, a povlačenjem iz aktivne poljoprivredne poljoprivrede otvara se put za mlade poljoprivrednike. Ova mjera ima svoju zamjenu i u europskoj politici, mjere rano mirovljenje. Potpora mladim poljoprivrednicima i potpora samo opskrbnim gospodarstvima zamijenit će ovu mjeru. Za naglasiti je da promjene koje će nastati novim načinom plaćanja izravnih plaćanja moraju biti i kompenzirana mjerama ruralnog razvoja, ali i mjerama uređenja tržišta, te posebnim mjerama potpore poljoprivredi. Naime, ovim prijedlogom zakona smanjuju se sredstva za stočarstvo, za stočarsku proizvodnju, isplata direktnih plaćanja po hektaru poljoprivredne površine neće nadomjestiti ta smanjenja plaćanja naročito u regijama gdje nam je stočarstvo najrazvijenije, a to je središnja Hrvatska. Zato je potrebno odmah osmisliti i mjere koje će amortizirati i ovu promjenu i osigurati dodatna sredstva ovom sektoru koji ima perspektivu kako u Hrvatskoj tako i u smislu izvoza. Osobito smatramo važnu modulaciju smanjenje isplate za 8% za one proizvođače koji primaju više od 100 000 kuna poticaja i 12% umanjenja za one koji primaju više od 2 milijuna i 160000 kuna. Danas u Hrvatskoj 1% od ukupnog broja poljoprivrednih gospodarstava dobija više od 36% poticaja izravnih plaćanja. Prosječno preko 80000 kuna mjesečno. Ovo su podaci iz 2007. godine i oni govore sami za sebe. Važno je pratiti i razvoj i uz simulacije koje su pripremljene, na papiru vidjeti kakve će učinke ovaj zakon imati na održanje i razvoj poljoprivrede u Republici Hrvatskoj. Moramo osigurati tri cilja svake odgovorne nacionalne poljoprivredne politike, konkurentnu poljoprivrednu proizvodnju, održivo korištenje prirodnih resursa, kvalitetan životni standard u ruralnim sredinama. Kako su ovo također i ciljevi zajedničke poljoprivredne politike, te promatrajući kako se u Europskoj uniji skrbi za svoje poljoprivrednike smatramo da je članstvo u EU velika prilika koju treba znati iskoristiti iako kod dijela poljoprivrednika postoji strah i pesimizam u pogledu ovoga zakona i usklađivanja sa legis lativom Europske unije. Iz svega navedenog smatramo da ima mjesta rekli bismo umjerenom i realnom optimizmu. Ako se svi koji mogu doprinijeti tomu udruže vjerujemo da je uspjeh moguć iako neće biti ni malo jednostavan. Stoga Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke će i podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepo kolega Kelić. Na redu je Klub zastupnika HNS-a, HSU-a i uvaženi kolega zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavniče predlagatelja. Pred nama je prijedlog zakona za kojega možemo reći da spada u onu kategoriju priličito zakašnjelih zakona. Naime, nedostatak suvisle, čvrste na programu razvoja definirane zakonodavne materije oko subvencija u poljoprivredi prouzročio je proteklih osobito desetak godina čitav niz problema i zapravo stvorio je uvjete koje je teško mijenjati kako bi se uhvatio korak sa praksom drugih europskih zemalja, a da se prije toga zaštite vitalni strateški interesi u poljoprivrednoj proizvodnji same Republike Hrvatske. Ako znademo da je do sada Republika Hrvatska u različite oblike subvencije poljoprivrednih proizvoda, a osobito poticaje uložila oko 25 milijardi kuna postavlja se pitanje da li je tako velikim sredstvima riješeno i jedno jedino krupno problemsko pitanje hrvatske poljoprivrede. 25 milijardi kuna ogroman je iznos. Kad bismo ga stavili u korelaciju s vrijednosti velikih razvojnih projekata onda bismo tek vidjeli koliko je novca otišlo u sektor, a da nije, a da sektor poljoprivrede nije učinilo bitno konkurentnijim u odnosu na one uvjete koje smo imali možda čak i do Domovinskoga rata. Usporedimo li proizvodne kvote, usporedimo li prinose, vidjet ćemo da se nismo mnogo makli. Strukturalnih promjena ima, ali one na žalost nisu ekvivalent tako velikoj vrijednosti kao što su ogromna ulaganja od 25 milijardi. Zamislimo samo da je pola toga iznosa utrošeno na melioraciju zemljišta i na sustave sprječavanja od poplava. Zamislimo samo to. Dakle, da smo 2 i pol milijarde dolara uložili u izgradnju sustava navodnjavanja, a da smo ostatak ciljano uložili u strateški razvoj onih proizvodnih grana koje Hrvatskoj trebaju ili s kojima Hrvatska uopće može izaći na bilo koje prije svega europsko tržište. Dakle, jesmo li ukupnom poljoprivrednom politikom u proteklih 20 godina riješili pitanje okrupnjenja poljoprivrednog zemljišta. Ne. I dalje u usporedbi sa svima u našem okružju imamo rascjepkano, gotovo atomizirano poljoprivredno zemljište gdje dominantnu grupu čine vlasnici poljoprivrednih gospodarstava koji imaju manje od 3ha. Nadalje, jesmo li definirali što želimo i što trebamo proizvoditi što se tiče strateških potreba Republike Hrvatske i onih mogućnosti koje nam se pružaju na već zasićenom europskom tržištu. Na europskom tržištu nema više od 10 proizvoda koje i jedna nova članica može plasirati i na njima išta zaraditi, a to su uglavnom proizvodi koji se ne tiču intenzivne poljoprivredne proizvodnje. To nije ni mlijeko, ni meso, ni žitarice, ni krompir. Dakle, ništa od strateški važnih poljoprivrednih proizvoda. To su uglavnom vrhunske mesne prerađevine. To su ljekovito bilje i sve što je vezano uz njega. To su masline i maslinovo ulje i to je ono što je skopčano s ribarstvom. Desetljećima prodavati maglu da je ključni hrvatski poljoprivredni proizvod pšenica, i svake godine iznova prolaziti kalvariju i cirkuse kod otkupa, ugovaranja otkupnih cijena, blokiranja prometnica, pa to je postalo već smiješno. Jesmo li farmerki tip proizvodnje učinili dominantnim u hrvatskoj poljoprivredi? Ako izuzmemo industrijski oblik proizvodnje kojega ostvaruju veliki poljoprivredni sustavi, tajkunizirani u međuvremenu, udio farmerske proizvodnje još je uvijek daleko ispod 50%. Nadalje, jesmo li stvorili čvrstu nepropusnu granicu na kojoj će se sustavno kontrolirati legalnost uvoza hrane u Republiku Hrvatsku? Što je Ministarstvo financija u proteklih 15 godina učinilo da hrvatska granica ne bude mjesto šverca, nego kontrole radi zaštite domaće proizvodnje? Jesmo li stavili u funkciju državno poljoprivredno zemljište ili nam je ono još uvijek dominantno u šikari i livadi? Prije dvije godine imao sam priliku proputovati čitavu Mađarsku, čak i onaj dio od Tokaja do Debrecena koji se smatra pustom, i mogu reći da je fascinantno kako naši susjedi Mađari uspijevaju održati svoju orijentaciju da praktički ni metar kvadratni poljoprivrednog zemljišta ne bude neiskorišten. Ono kako Hrvatska izgleda, pošli mi u Prigorje, Slavoniju, Baranju ili Liku, sve je samo ne izraz skrbi dobrog gospodara. Jesmo li postigli da hrvatski poljoprivredni proizvod bude dominantan na turističkom, odnosno ugostiteljskom meniju u Republici Hrvatskoj? Ne. Na žalost nismo. Na žalost nismo. Pogledajmo kako izgleda struktura onoga što dobija hrvatski turistički gost, u hotelskim poduzećima i u privatnom ugostiteljskom sektoru i vidjet ćete koliko je dominantan uvozni element, od ribe do ulja, od povrća koje je uglavnom zamrznuto uvezeno, pa do mesa. Dakle nismo uspjeli to postići, a to je jedan od najefikasnijih oblika izvoza. To je izvoz na domaćemu terenu, gdje kupac dolazi k vama, kupac iz inozemstva. Jesmo li se oslobodili uvoza, ovisnosti o uvozu poljoprivrednih proizvoda? Svi izvještaji Ministarstva poljoprivrede u zadnjih 10-ak godina govore da nismo. Jesmo li meliorirali zemljište? Jesmo li spriječili velike poplave? Nismo. I na koncu jesmo li utvrdili dugoročnu strategiju ruralnoga razvoja? Ne. Republika Hrvatska nema strategiju ruralnoga razvoja. Ona ima šta reče ministar u svom uvodnom izlaganju koncept, konceptni okvir poljoprivredne politike. Nema regionalne, strategije regionalnog razvoja. U takvim uvjetima nemoguće je garantirati da će hrvatska poljoprivreda prosperirati u okviru zajedničke poljoprivredne politike Europske unije. Nemoguće je očekivati da ćemo biti sposobni povući ovu financijsku omotnicu. Ali postavlja se pitanje tko je to i za to odgovoran? U proteklih 10 godina u Republici Hrvatskoj samo su dvije osobe bile ministri poljoprivrede. Kolega Božidar Pankretić 3 godine, 3 i pol, 4, i gospodin Čobanković više od 6 godina. Dakle 10 godina, samo dvije osobe, 10 godina politiku poljoprivrednoga razvoja diktiraju samo isključivo dvije političke … [[Ne razumije se.]] i njihov koncept. I tu smo gdje jesmo. Poticaji po površini jedan su od najširih prostora za manipulaciju. Nedavno se pojavila službena informacija da je 6 tisuća 767 korisnika prošlo kroz različite oblike kontrole u 2009. godini, i da je 9 i po posto onih koji su kontrolirani našlo se u prekršaju i da je oduzeto, da će biti oduzeto 25 milijuna i 400 tisuća kuna vrijednih poticaja koji su dodijeljeni, a znademo da ima 90 tisuća korisnika poticaja. Sjetimo se onog primjera kojega sam već iznosio, zemljište, državno poljoprivredno zemljište u Kušancu kod Velike Gorice po političkoj liniji dodijeljeno stranačkim kolegama, jer se znalo da će na tome mjestu, imali su povlaštenu informaciju da će biti građena petlja za autocestu. Posađeni su voćnjaci koji nikad obrani nisu, uziman je poticaj na njih. I ne samo to, višegodišnja odšteta za urod. Što se dogodilo? Ta ista klapa koja ima političkoga mentora u Vladi, ministra u Vladi, prenijela je samo voćke u Lekenik, opet na trasu autoceste. Tako se to radi, tako se vara država. Koliko je takvih slučajeva gdje je utvrđeno da su se poticaji primali za zemljišta na kojemu ništa nije sađeno, čak niti virtualni voćnjaci? 7 godina mi znademo što je obveza Republike Hrvatske u postupku pridruživanja u harmonizaciji poljoprivredne politike. 7 godina. Sad dolazimo s ovim zakonom. Recimo da je opravdanje za to čvrsta politička volja Vlade Republike Hrvatske da prije ulaska u Europsku uniju zauzme što je moguće bolje razvojne pozicije i što je god moguće bolje pregovaračke pozicije za kvote za poljoprivrednu proizvodnju. Jesmo li mi iskoristili tih 7 godina? I jesmo li mi danas bolji i u boljoj situaciji kad uđemo u Europsku uniju nego što smo bili prije 7 godina? Pogledajmo samo Albaniju što je napravila u sadnji maslinika. Danas Albanija ne uvozi ni jednu kap maslinovog ulja, a tradicionalno veliki su potrošači, još su to mediteranski ljudi. Država je potakla sadnju maslina u mnogim krajevima, do 30 ili 50 km od mora sve je zasađeno maslinama. Jesmo li mi iskoristili ovih 7 godina? Što smo mi to napravili da bi danas mogli da s puno bolje pozicije ulazimo u završnu fazu pregovora, da ćemo dobro potegnuti ova sredstva iz financijske omotnice i da ćemo ono što ne možemo sufinancirati više iz državnoga proračuna jer se to pretvorilo u političku kategoriju za kupovanje glasova i socijalni mir na selu kompenzirati iz europskih sredstava. Nažalost, mišljenje kluba HNS-HSU-a je da za to nismo dovoljno kapacitirani i da ćemo morati ovih zadnjih godinu dana bitno i radikalno mijenjati i politiku time što ćemo konačno donijeti Strategiju ruralnoga razvoja RH i što ćemo se drugačije postaviti u poljoprivrednoj politici. Sadašnja situacija u ministarstvu gdje je i bivši državni tajnik uhvaćen u tome da je sebi i svojima dijelio poticaje na poljoprivrednu proizvodnju nezakonito je praktički ogledalo našeg postojećeg stanja, a ono nije dobro. Hvala lijepo.
Imamo sada 5 prijava ispravaka netočnih navoda. Najprije uvažena kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam potpredsjedniče. Pa evo kolega Beus, a tu ste još, mislila sam svaki put kad ovako lamentirate vi odete van. Obično ste u temama na kojima nabacujete slično kao gospodin Kajin činjenicama koje nemaju veze s blagom istinom jer niste niti u struci niti to razumijete o čemu pričate, a onda … [[Upadica se ne razumije.]] Blaga, blaga. Istina je istina, a ovo je barem blaga, znate. Pa bi bilo jako dobro kad bi vi razumjeli o čemu govorite nego se nabacivali s floskulama. A sada ono što želim ispraviti je to da se ministarstvo, Hrvatska i Vlada, i vlade kao što je rekao ministar, nije pripremala za ulazak u EU posebice vezano sa potporama, a naročito ste to napomenuli da li je Hrvatska uspjela učiniti prepoznatljiv hrvatski proizvod u turizmu? Je! Je, kolega. To što gospodin zastupnik kupuje strane proizvode je jedno. Da li ste ikad čuli za 120 i nešto zaštićenih otočnih proizvoda? jeste li čuli za hrvatski zaštićeni proizvod? A sa druge strane, lijepo vas molim, vi možda niste taj posjetitelj delicija hrvatskih, ja to ne znam. Da li ste ikad u životu nešto posadili, posijali, pojeli domaće, ali stranci itekako cijene ovaj hrvatski proizvod. Dolaze u Hrvatsku u vrijeme turističke sezone pa i post sezone da bi uživali u delicijama.
Hvala kolegice Sumrak. Idemo dalje. Kolega Vinković vi ste nekakvu tablu dizali? Recite što je povrijeđeno.
Povrijeđen je čitav Poslovnik Hrvatskog sabora gospodine potpredsjedniče, od članka 1. pa sve do završnih odredbi …
Pa možda je jer vidim vi ste gablec donijeli, a prema Poslovniku ne piše, nego imate menzu u Saboru.
… [[Govornik isključen, ne razumije se.]] morate održavati odnose u koaliciji to je vaš problem, ali kao potpredsjednik Sabora bi trebali imati u vidu da ovo …
Imam ja i to u vidu, ali vi bi trebali imati u vidu da se na saborskim klupama mogu držati materijali, mogu držati laptopi, računala, ali ne gableci. Jer za to imamo menzu u Saboru. Idemo dalje sa raspravom, odnosno ispravcima. Kolega Boro Grubišić. Izvolite kolega.
Dajte zvocnite malo ovim zvonom. Dajte malo zvoncem. Za neke ljude treba zvono kao za ovčice. Ispravak netočnog navoda … [[Upadica se ne razumije.]] Svežite mu zvono oko vrata. Ispravak netočnog navoda kolega Beus, naime nije točno da je razdioba mandata ministra poljoprivrede bilo 3,5 -6,5 godina u korist Čobankovića jel tako', gospodina Čobankovića, nego je pola-pola. Vi ste zaboravili da je HSS bio u koaliciji sa SDP-om i s vama u razdoblju od 2000. do 2004. godine. Niste rekli. A nadalje, htio sam, bit ću finiji negoli kolegica Sumrak jel' tako. Naime, ispravak netočnog navoda u svezi seljačkih prosvjeda. Vidim da smatrate ih potpuno nepotrebnim, ali bi vas priupitao ili protupitanjem ispravio netočan navod i to sa 3 mala pitanja. Zašto je litra mlijeka jeftinija od litre vode, konzumne vode? Zašto je litra piva 10 kg pšenice? I zašto je rezervoar automobilskih goriva 500 kg ili pola tone pšenice? Kad bi znali odgovor na ta pitanja onda ne bi onako loše zborili o seljačkim prosvjedima.
Hvala. Dalje se za ispravak navoda prijavio kolega Niko Rebić.
Zahvaljujem. Upravo ovo što je govorio gospodin Grubišić, nije točno da je samo ova koalicija i da su ova 2 ministra bili na čelu Vlade koja je provodila poljoprivrednu politiku ove zemlje. Zapravo…
Ma zna to kolega Grubišić jer i on je onda bio u HSS-u pa smo skupa bili u toj koaliciji.
Ali nisam bio ministar.
Ok.
… [[Govornik isključen, ne razumije se.]] bio u koaliciji i HNS. I tada je po prvi put uvoz premašio milijardu i pol eura u Hrvatsku. Dakle, to je politika koju je vodila vaša koalicija u kojoj je Pankretić sudjelovao i bio ministar.
Idemo mi dalje sa ispravkama navoda. Očito strašno puno toga ispravljamo. Evo javio se i uvaženi kolega Frano Lucić.
Hvala lijepo. Pa evo gospodin Richemberg je rekao kako ova je Vlada maltene davala signale tko će di kupovati poljoprivredno zemljište kad se tiče ceste prema Gorici. Pa kolega još jednom koristite ovu pozornicu za netočno davanje informacija. Ali samo da vas informiram, prva trasa, a vi znate kud je trebala ići, nije davala Vlada nikakve informacije niti ova vlast. Da je davala onda ne bi ti ljudi koji su doista imali informacije ne znam od koga kupili zemljište, a trasa prošla sasma drugom trasom. Prema tome, oni koji su kupili prvobitno naravno da su se zeznuli. Ali istovremeno da im je ova Vlada dala informaciju, a ova Vlada je promijenila trasu, i naravno da su ovi koji su kupili zemljište našli se u neobranom grožđu. Prema tome, samo još jedan dokaz da niste u pravu i nemojte koristiti ovu govornicu ovdje za takve neistine a to vi radite, to SDP radi, vi isključivo neistine govorite o ovome narodu.
Hvala lijepo. Kolega Vidović se jako buni, ne znam je li on štogod kupio ili nije? Nije. Evo i posljednja prijava ispravka navoda,uvažena kolegica zastupnika Marijana Petir. Kolegice izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Beus je u svom govoru u lažnoj brizi za seljake, na posljetku i rekao što on točno misli, on misli i tvrdi da se dodjela potpora pretvorila u kupovinu glasova. To nije točno kolega BEus jer smo mi ovdje donijeli Zakon o potporama poljoprivredi koji je izglasan većinom glasova i ova Vlada i Ministarstvo postupa u skladu sa tim Zakonom. Prema tome, nije riječ o kupovini glasova nego o poštivanu Zakona. A ukoliko znate da je netko radio malverzacije sa poljoprivrednim zemljištem, kod gradnje autoceste Zagreb-Sisak ukoliko znate da je netko radio malverzacije sa potporama vaša je dužnost kao zastupnika u Hrvatskom saboru to prijaviti nadležnom državnom odvjetništvu, USKOK-u i policiji, a ne ovdje lamentirati sa govornice i optuživati, tako da se stječe dojam da su svi koji danas sjede ovdje u vladajućoj koaliciji krivi, ja to odbijam i to nije točno.
Nemojte ga Marijani ili nama prijavljivati, prijavite ga Državnom odvjetništvu. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. Klub HDSSB-a i kolega Boro Grubišić izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče, radi mikrofon? Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odmah u prvoj rečenici moram se osvrnuti na komentar predsjedavajućega da sam ja, s obzirom da i tada je bila da kažem nedostatna vizija, a i danas o razvoju poljoprivrede i da nema strategije poljoprivredne proizvodnje, dakle u to vrijeme pa i u onoj koaliciji nisam očito odgovarao kada sam bio u HSS-u ali evo i danas ne odgovaram, prema tome, upravo je to možda razlog što sam u redovima Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje. Ja bih, iako sam upotrijebio ovu rečenicu, s obzirom na vaš komentar, jednom je netko rekao da su sve svinje jednake a neke su jednakije. Kada Prijedlog ovoga Zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju uzmemo u kontekstu te izreke da su sve svinje jednake a neke jednakije onda moram istaći da je zaista Hrvatsko, Slavonsko, Baranjsko ili Srijemsko svinjogojstvo ovim zakonskim prijedlogom zaista stavilo pred slom. Pred istu dvojbu je Hrvatska država došla kada se radi o brodogradilištima. Naime, slobodno tržište kaže ako nešto nije uspješno onda ga treba likvidirati. Jasno je da jeftina Korejska brodogradilišta u vlasništvu Europljana proizvode brodove i da im naša brodogradilišta smetaju. Jasno je da je Danska najveći proizvođač svinjetine u Europi i još neki uz Dansku, jasno je to da Hrvatska vlada i pregovarači da su popustili i da nisu zauzeli u ovih sedam godina određenu platformu u pregovorima, jasnu čvrstu, i jasno je da su pristali na diktat Europe. I njihovih pregovarača. Čemu to vodi? Zakonom koji vaša Vlada predlaže između ostaloga predviđena su izravna plaćanja u svinjogojstvu za držanje krmača u iznosu 530 kuna po grlu. Na godišnjoj razini to iznosi 33 milijuna i 120 tisuća kuna. Izravna plaćanja, za 62 tisuća 490 grla. Što predstavlja najveći udar na opstojnost svinjogojske proizvodnje u zadnjih 20 godina. U Republici Hrvatskoj a osobito n aprostorima Slavonije i Baranje svinjogojska proizvodnja ima 100-ljetnu tradiciju. Kažu da su još naši stari svinje žirovali ali očito više neće, ili neće moći. Na tim prostorima odvijala se većina svinjogojske proizvodnje u Republici Hrvatskoj. U cilju poticanja svinjogojske proizvodnja i stvaranja tržišno konkurentnih gospodarstava Vlada Republike Hrvatske, vaša Vlada je 2005. godine na 130 sjednici, 14. prosinca i kasnije uz dopune donijela operativni program razvitka svinjogojske proizvodnje u Republici Hrvatskoj. Program se temeljio na osiguranim financijskim sredstvima koja će se koristiti ili koja su se koristila za kreditiranje izgradnje novih proizvodnih jedinica, za nabavku opreme i potrebnog broja rasplodnih grla. U nastojanju da se iskoriste komparativne prednosti, dio poljoprivrednih gospodarstava naših Slavonskih odlučio se za povećanje i pokretanje svinjogojske proizvodnje, dakle proizvodnja prasaca, tovnih svinja, putem kredita iz operativnog programa. Zaduženja tih poljoprivrednika, poljoprivrednih gospodarstava, OPG-a se kreću od 3 do 10 milijuna kuna. Za nabavku svega ovoga što sam govorio. Zakonom koji se sada predlaže ti proizvođači svinja se ostavljaju na cjedilu, stavljaju se u neravnopravan položaj u odnosu na ostale proizvođače, npr. u odnosu na one koji tove junad. Dakle, ne samo da su svinje međusobno nejednake i neke jednakije nego su junad očito jednakija od svinja. Godišnje potrebe Republike Hrvatske su zatovljenicima, svinjama, svinjskim polovicama, kako god hoćete, su 2 i pol milijuna tovljenika. Od toga Republika Hrvatska u svojim farmama, u svojoj proizvodnji proizvede 960 tisuća komada. I sada imamo samo trećinu, eto nešto malo više domaćih potreba zadovoljava našom proizvodnjom, dakle ovo ćemo ponovo uvoziti, a uvozit ćemo još i više jer će svinjogojska proizvodnja tovljenika pasti s obzirom na ovakve mjere poticaja, a o ruralnom razvoju ću još govoriti naknadno. Mi imamo i Zakon o zabrani pušenja kojega smo ovdje u Hrvatskom saboru nakon stavljanja nekoliko puta na dnevni red i usvojili. Međutim, u 2011. godini, dakle toj istoj godini u kojoj smanjujemo poticaje za svinjogojstvo, poticat će se i duhanska proizvodnja sa 66 milijuna 876 tisuća i 300 kuna, a svinjogojska proizvodnja dvostruko manje, 33 milijuna. Zanimljivo da potičemo, dakle dajemo poticaje za proizvodnju duhana od 66 milijuna, a za svinjogojsku proizvodnju 33 milijuna poticaja. Je li to suvislo, je li to normalno? Proizvodnjom duhana u Republici Hrvatskoj bavi se 1500, oko 1500 proizvođača na nekih 5 tisuća hektara. O svinjogojskoj proizvodnji ne trebam govoriti koje su to farme i koji su inputi u farme, u prehranu i sve ostalo u svinjogojskoj farmi. Kome je u cilju, postavljam pitanje vama državi tajniče, uništavanje svinjogojske proizvodnje na poljoprivrednim gospodarstvima? Vama, Europi, uvoznicima mesa, mesnih prerađevina ili pak onima koji dobro zarađuju na tovu, klanju i distribuciji junadi? A hoćete li da kažem imena koji su to ljudi, čiji su to prijatelji, politički podobnici. Svinjogojstvo ste iz toga isključili iz podobnosti, a junad ste ostavili u podobnosti. Kakav je to odnos prema Slavoniji iz koje koliko znam i ministar potječe, a čini mi se i vi. Što će biti sa Slavonijom, sa svinjogojstvom u Slavoniji? Što će biti sa uopće poljoprivredom u Republici Hrvatskoj, a da ne govorim o prehrambeno-prerađivačkoj industriji Republike Hrvatske koja je za sada samo u tragovima u Slavoniji, a nešto naprednija u središnjoj Hrvatskoj gdje je skoncentrirana većina naše hrvatske prehrambeno-prerađivačke industrije kojoj ukupna proizvodnja i dalje u odnosu na neke europske koncerne prerađivačke ja zaista mala. Ruralne potpore. Drugi dio, dakle osim onih izravnih novčanih davanja jer ovaj zakon treba prevesti na jedan, da kažem, seljački jezik da ga oni mogu razumjeti, oni o kojima se radi ovdje. Vjerujte mi da i ja osobno ovo čitajući ne mogu baš ponajbolje shvatiti to, a kako će shvatiti ljudi kojima je ova terminologija ovako neću reći strana, ali je takva da ju je teško shvatiti. Zaista ju je teško shvatiti. Pa onda ovdje imamo ruralne potpore ili ruralni razvoj. Već je rečeno ovdje da Republika Hrvatska i sve vlade koje su ovdje bile nisu donijele Strategiju ruralnog razvoja. Zašto? Nekome to ne odgovara gospodo. Nekome ne odgovara da se ustanovi da je Slavonija gotovo cjelokupna ruralno područje, da je BDP ili bruto društveni proizvod, kako je volio reći Sanader BDP na engleskom, da je najniži u Slavoniji, Baranji i Srijemu upravo u Republici Hrvatskoj. Da bi temeljem tih argumenata Slavonija, Baranja i Srijem trebali iz ovoga povući najveći dio sredstava. Ali nekome to ne odgovara, netko ne želi da donese Strategiju ruralnog razvoja, netko ne želi da se ujednači životni standard u Slavoniji i u nekim drugim krajevima Republike Hrvatske. Ako se to tako čini onda se nekome čini nepravda, a nekome se ide na dobro, na boljitak. Ali se na drugoj strani čini nepravda o kojoj jasno i glasno pišu i Ekonomski institut Hrvatske i Svjetska banka i Hrvatska biskupska konferencija i svi mi koji putujemo i vidimo kako izgleda nekakav grad ili gradić ili selo u Slavoniji u odnosu na bilo koji dio Republike Hrvatske od Istre, Zagreba, Zadra itd. Pa dokle će to tako? I još sada donosite ovaj zakon koji izravno pogađa onu poljoprivrednu regiju u kojoj više od 20% ljudi živi od poljoprivrede, a to je Slavonija. Ukupno, prosječno dakle u Republici Hrvatskoj 20% ljudi živi isključivo u poljoprivrede. U Slavoniji je taj postotak veći, u nekim drugim krajevima je manji, ali prosjek je 20%. U Slavoniji je to i preko 30%. Pa će se onda primjena ovog zakonskog prijedloga koji diktira Europa po svojoj volji, a mi smo rekli eto neka tako bude kako vi kažete jer mi drugačije i ne znamo pregovarati, mi smo europskiji od samih Europljana i to će pogoditi najviše Slavoniju upravo jer se odnosi na poljoprivredu koja je glavna gospodarska grana Slavonije i Baranje. I zaista HDSSB, nema razloga ni jednoga da glasuje za ovakav prijedlog zakona koliko se god on zvao europski, pa zato i je tako što veliki koncerni, velike gospodarske grupacije, korporacije diktiraju tempo i diktiraju uvjete ulaska Hrvatske u Europsku uniju kako bi danas sutra se dočepali što ono kažu hrvatskih bogatstava, ali prije svega Hrvatske odnosno slavonske zemlje. Jer će ovakvim načinom seljak biti prinuđen da je jeftino proda kako bi namirio svoje dugove bankama, a banke su strane i one dolaze u posjed hrvatske i slavonske zemlje. To Slavonija ne može dopustiti. To hrvatski čovjek i slavonski čovjek ne može dopustiti. Za ovakav prijedlog zakona nećemo glasovati, a potrudit ćemo se da narod iskaže svoje mišljenje na sve moguće demokratske načine. Hvala vam lijepo.
Imamo jednu prijavu ispravka navoda, uvaženi kolega Niko Rebić.
Pa netočno je kolega Grubišiću da su poticaji u brodogradnji višestruko veći nego u poljoprivredi, a nije prvi put da vi s ove govornice kad god su problemi u poljoprivredi ne prozivate brodogradnju, a zapravo prava je istina da su poticaji u brodogradnji u prošloj godini 600 milijuna kuna, a u poljoprivredi su preko 4 milijarde. Dakle, ako gledamo tako to su višestruko veći poticaji nego što su u Europskoj uniji. Dakle, želja mi je samo da skrenem pozornost. Nisam protiv tih poticaja u poljoprivredi. Dapače, ali nikad niste rekli za kontrolu tih poticaja kako se troše i zašto ne daju one efekte koje bi trebali. I naravno, ne mogu se složiti s nama da poljoprivreda u ovoj zemlji nema budućnosti, jer to je zapravo jedina ozbiljna grana industrije s kojom se ova zemlja bavi. Što ćemo raditi ako sve pogasimo? Hvala.
Idemo na, mislim da nije niš povrijeđeno. Idemo na pojedinačnu raspravu. Uvažena kolegica zastupnica Marijana Petir se prva javila. Izvoli Marijana.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Sasvim je jasno iz svega ovog što su kolege do sad govorili da donosimo Zakon o potporama kojima je cilj uskladiti naše zakonodavstvo i postupanje na terenu sa onim kako je to u drugim europskim zemljama. Vidljivo je da i novac koji je pripremljen u tu svrhu je poprilično izdašan. Hrvatsku očekuje približno 483 milijuna eura za mjere ruralnog razvoja za razdoblje 2012./2013. te 144 milijuna eura za tržišne mjere i izravna plaćanja u poljoprivredi. Naravno da cilj svih nas i zadaća svih nas treba biti da se taj novac i iskoristi i sigurno da puno pitanja koja se postavlja na terenu i dvojbe koje se javljaju idu u tom smislu da seljaci vape da im se pomogne. Oni su svjesni da bez pomoći države, bez pomoći jedinica lokalne i regionalne samouprave oni nisu dovoljno kapacitirani da taj novac uzmu sami. Dakle, seljak koji radi cijeli dan na polju ne može još na večer pisati projekte i to prema ovako zahtjevnim aplikacijama kao što su bili SAPARD, IPARD ili ono što nas tek čeka jer se pokazalo kroz analize i izvješća koja smo ovdje raspravljali da u stvari programi u poljoprivredi, europski programi su najkompliciraniji. Zbog toga se ja zalažem da se kapacitira Hrvatska savjetodavna služba, da im se pomogne da se sadašnji kadar dodatno osposobi i educira, ako treba da se zaposle i novi ljudi. Ali isto tako apeliram i na županijske, gradske, općinske razvojne agencije u kojima počesto sjede podobni, a ne sposobni. Ako se po županijskim razvojnim agencijama budu i dalje zapošljavali predsjednici koalicijskih partnera onih koji su na vlasti u datoj županiji, a to isto se odnosi na grad ili općinu, a ako se ne budu zapošljavali ljudi koji znaju jezike, koji znaju pročitati program onda mislim da možemo ovaj zakon koji danas čitamo potpuno zatvoriti, da sve financijske omotnice možemo staviti u ladicu jer ih nećemo biti u stanju realizirati. Kada gledam državni tajniče ovaj članak 26. gdje definirate vezana plaćanja. Dakle, ono što se odnosi na direktne potpore za pojedine vrste proizvodnje moj dojam je da ste vi nekako nastojali ovdje taj članak urediti da vuk bude sit a koza cijela. Zašto to govorim? Zato što naravno da bi svatko od nas utvrdio tu listu od 8 prioriteta možda na drugačiji način. Da sam ju ja uređivala sigurno bi na njoj bila i ekološka proizvodnja i pčelinje zajednice i ljekovito bilje i autohtone pasmine i još mnogo toga. Jer mislim da to jest prioritet u hrvatskoj proizvodnji, da po tom možemo bit konkurentniji, da smo po tom posebni, da to može biti dobar brend za prodaju i našim turistima koji hvala Bogu evo u sve većem broju dolaze u Hrvatsku. Mislim da su tu možda određeni segmenti u tom članku 26. naprosto zalutali. Opće je poznato da se ja zalažem da se u potpunosti ukinu potpore uvoznicima poljoprivrednih proizvoda kojih ima dovoljno u Hrvatskoj i opće su poznati odgovori koje dobivam iz vašeg ministarstva, pa sad nećemo ulaziti detaljno u tu raspravu. No, čini mi se da neki dijelovi koje ste uvrstili u članak 26. idu na tragu toga da se opet debeloj guski maže vrat, a to mi se čini da bez obzira na vaše razmišljanje da treba sve zadovoljiti da to nije trebalo baš tako napraviti. Modulacija u članku 21. posebno u onom dijelu gdje govorimo o visokoj razini potpora, gdje govorimo o dva milijuna i sto je trebala po meni biti veća od 12%. Mi smo se založili za koncept obiteljskih gospodarstava. To smo stavili u preporod hrvatskog sela. To smo kao koalicijski partneri potpisali i to nismo promijenili. Znači prioritet u poljoprivrednoj politici, u zakonima koje donosimo trebaju imati obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Oni veliki se ionako za sebe pobrinu i mislim da je u tom dijelu u modulaciji trebalo ići sa puno većim postotkom kad je riječ o umanjenju potpora velikima. Ja vas molim da o tom razmislite. Također moram vam reći da su mi se obratili i mali sirari. Dakle, ja apsolutno podržavam ovaj vaš prijedlog koji se odnosi na zaštitu najosjetljivije skupine a to su proizvođači mlijeka i to nije sporno. Ali kad govorimo o malim sirarima, dakle poljoprivrednicima koji se bave preradom mlijeka na svojim gospodarstvima od svojih životinja mislim da su oni nepravedno zanemareni i pri raspodjeli ovih potpora, jer nije jasno po čemu je onaj koji predaje mlijeko velikoj mljekari zavrijedio državnu potporu, a mali sirar koji svoje mlijeko prerađuje u sir nije zavrijedio potporu. To apsolutno nema nikakve logike, vis a vis toga što postoji HASAP i već danas se on provodi na tim malim obiteljskim gospodarstvima i moguće je kontrolirati kakvoću mlijeka koje se prerađuje u sirani. Također ono o čemu ja često govorim, ali vidim da nekako vi rađe sjednete, razgovarate sa ovim dečkima koji prosvjeduju. Mi koji ne prosvjedujemo nikako ne možemo doći do izražaja. Mi se zalažemo za dijalog, ali čini mi se da to ponekad ode u vjetar. Mislim da ste nepravedno zanemarili i pčelinje zajednice. U članku 28. da ste im trebali osigurati potporu po površini, a to govorim iz tog aspekta, ja bih naravno stavila i pčelinje zajednice u onu posebnu vrstu za izravna plaćanja, jer stvarno bez pčela ne bi bilo ni biološke raznolikosti po kojoj je Hrvatska 4. u Europi, niti bi bilo proizvodnje hrane. Danas kad su pčele ugrožene svugdje u Europi, kad doista velike bolesti haraju po drugim europskim zemljama, pčela kao najveći oprašivač i kao životinja koja doista doprinosi biološkoj raznolikosti, biološkoj ravnoteži je na velikom udaru, prijeti joj nestanak. Ako nestane pčela, na jednom mjestu nestat će 20 tisuća biljnih vrsta, što će negativno utjecati na cjelokupnu ekološku ravnotežu, a procjenjuje se da pčele oprašuju preko 70% usjeva s kojima se hrani čovječanstvo, i da ukupna vrijednost oprašivanja u poljoprivredi koju pčele obave godišnje iznosi od 1,2 do 5,2 milijardi eura. Zbog toga mislim da su pčele i pčelari ipak trebali dobiti značajniju podršku u ovom zakonu. Znam da ćete mi odgovoriti da ste ih stavili u ruralni razvoj, kao što ste stavili ekološke proizvođače, kao što ste stavili autohtone pasmine. Meni je to potpuno jasno, ali ja smatram da ako je nešto prioritet ove države, onda ta država to mora pokazati na adekvatan način, a to znači da to mora financijski podržati. U članku 60. govorite o posebnim vrstama potpora. I slažem se s ovim što ste predložili, ali tu imam nadopunu. Mislim da u posebne vrste potpora treba ući potpora za očuvanje prostora i biološku raznolikost i za tradicijske proizvode. Dok hrvatski seljak živi na hrvatskom selu, obrađuje se zemlja, ne raste šikara, proizvodi se hrana, on čuva taj prostor, i on zaslužuje za to naknadu i to je uobičajeno u svim europskim zemljama. Ljudi sa područja moje županije, neki od njih, s kojima sam kontaktirala, odlaze u Austriju, tamo im općine i gradovi plaćaju da kose travu na ruralnom prostoru i za to dobivaju novac, zato što je ruralni prostor opustošen u drugim europskim zemljama, jer tamo nema čuvara prostora, tamo nema seljaka. Mi imamo svoje seljake ovdje, i oni žive, bez obzira koliko im bilo teško i kakvi uvjeti bili. Neki nemaju niti adekvatnu komunalnu niti društvenu infrastrukturu, ali ostaju na tom hrvatskom selu. Ajmo im vrednovati to. Oni su čuvari hrvatskog prostora. Oni drže stoku koja ide na pašnjake. Da nema te stoke na pašnjacima ne bi bilo biološke raznolikosti. Ajmo im dati naknadu za to. Drugi problem koji vidim, a koji je najvažniji problem, i ako se on ne riješi neće biti provođenja ovog zakona. Ovaj zakon može biti najidealniji na svijetu, sve ove moje primjedbe koje sam rekla, koje su dobronamjerne, i one služe isključivo u svrhu poboljšanja zakona, je problem upisa u arkod. Ako nećemo imati upisano zemljište u ARKOD neće biti potpora, to je jedan kroz jedan jasno. A kako ćemo upisati zemljište u ARKOD ako 105 jedinica lokalne samouprave nije donijelo program? Ja ne znam što ti ljudi rade, što oni razmišljaju. Kad smo donijeli Zakon o poljoprivrednom zemljištu. To je čista opstrukcija poljoprivredne proizvodnje. Ne treba bacati koplje u trnje, nisam za to. Ne treba baš prihvaćati sve što nam se nudi, ali ono što je naš zadatak to je da zaštitimo nacionalne interese, zaštitimo domaću proizvodnju, što nije uvijek lako, ali trebamo u tom dijelu ustrajati. Ja vas molim da evo ove primjedbe koje sam iznijela, da ih doista ozbiljno uvažite i molim vas državni tajniče, vi znate za problem gospodarenja pašnjacima i livadama, da sjednemo, da taj dio riješimo, dosad je upisano samo 3 tisuće hektara pašnjaka, što znači da ili se ne koriste, ili da se koriste na način da nisu upisani da ljudi ne dobivaju potporu, što isto tako nije dobro. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo prijavljene dvije replike. Najprije uvaženi kolega Jerko Rošin. Izvolite kolega Rošin.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Moja replika je zapravo na određeni način traženje pojašnjenja nečega što je kolegica kazala, odnosno šta je nagovijestila. Govorila je o uvoznim potporama, prije je kolega Grubišić govorio o tome koliko su svinje sve jednake ili nisu jednake, sad je kazala o potrebi zaštite proizvodnje što se apsolutno slažem sa … [[Ne razumije se.]] Ali jedna stvar ostaje nepoznata u svemu ovome skupa. U smislu poticaja određene proizvodnje. Poznati smo po pršutu, pršut je kao neki naš autohtoni proizvod kojega … [[Ne razumije se.]] a kupujemo praktički pršut da bi mogli, kupujemo svinjetinu da bi mogli raditi pršut. Ako imamo tržište naše domaće tržište, i ako je to tržište može imati izvoznu dimenziju po kvaliteti proizvoda, zar nije onda neobično da moramo uvoziti da bi mogli imati svoj vlastiti proizvod umjesto da mi proizvodimo. Jedan mi je rekao, kaže svinje smrde. Sad ne znam šta to skupa znači, ali i mnogi drugi imaju teške uvjete rada, koru kruha treba na neki način zaraditi. Čak i miris benzina kojemu je mnogi drag, ali zna i trovat. Dakle nelogično i neobično i volio bih nać obrazloženje zašto uvodimo svinjske polovice, odnosno buteve da bi mogli raditi pršute, umjesto da ih sami proizvodimo jer već imamo tržište. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, kolegica Petir.
Evo kolega Rošin, i ja bih voljela znati zašto određene stvari uvozimo i moram reći da me ponekad i brine kad vidim statističke podatke, premda evo oni idu u zadnje vrijeme nešto u korist izvoza a ne uvoza poljoprivrednih proizvoda, što jest dobar trend ako se to tako nastavi. Kad sam govorila o članku 60., spomenula sam da se zalažem da se uvede dodatna potpora u mjerama ruralnog razvoja, a to su potpore za tradicijske proizvode, i to je upravo ono što vi govorite, da se uvede potpora i za proizvodnju pršuta i za proizvodnju kulena, i za proizvodnju dingača, i za proizvodnju … [[Ne razumije se.]] kobasice i škrleta i svega onog što je, svega onog što naš narod, naši ljudi već godinama proizvode, što naši turisti vole kušati i što sigurno ima dobru perspektivu na tržištu. Upravo iz tog razloga smatram da je u onom prvom dijelu, kad govorimo o izravnim plaćanjima, o izravnim potporama određenim granama proizvodnje, trebalo utvrditi drugačije prioritete, jer se stječe dojam, i ovo što ste vi spomenuli da naprosto neke proizvode koje možemo sami proizvesti uvozimo, da onda ti uvoznici još dobe potporu, da oni debelo zarađuju na toj uvoz-izvoz, import-export varijanti, a da ona obiteljska gospodarstva koja se bave tradicijskom proizvodnjom tu nisu dobila adekvatan prostor i adekvatnu potporu.
I druga prijava replike, uvaženi kolega Dragutin Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolegice Petir spomenuli ste vezano oko savjetovanja poljoprivrednika i vezano uz višestruku sukladnost da bi Hrvatski zavod za poljoprivrednu savjetodavnu službu trebao biti bolje opremljen, odnosno više ljudi ako treba primiti jer je to sigurno jedan od značajnih i bitnih komponenata kako da se određena sredstva povuku posebno ulaskom u EU. Međutim, upravo zbog toga ja sam i dao amandman, a to je amandman samo vezan uz ono što je dogovoreno sa Hrvatskom veterinarskom komorom i ministrom Čobankovićem da se podjednako tretira sustav savjetovanja za korisnike iz ovoga članka i kroz Hrvatsku poljoprivrednu savjetodavnu službu i Veterinarske organizacije. Zašto se taj amandman je dat i zbog čega bi to trebalo kao takvo? Pa upravo zbog ovoga što ste i vi govorili. Pitanje stručnosti i stručnih ljudi. Upravo najveći dio ovih pregleda, odnosno propisa su vezani za veterinarstvo … [[Govornik se ne razumije.]] Druga stvar, postoji 605 ovlaštenih veterinara i 140 ovlaštenih veterinarskih organizacija koje mogu provoditi taj posao i raditi. I mislim da bez problema bi trebalo ovaj članak 3. i 4., odnosno stavak 3. i 4. pretočiti ovako kao što je dato u ovome amandmanu mome. A upravo zbog toga što u Hrvatskoj poljoprivredno savjetodavnoj službi što se tiče veterinarske struke brojem rečeno radi samo 1 veterinar. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, kolegica Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bodakoš mislim da se slažemo da naša javna uprava mora postati uprava sposobnih i da ljudima koji žele raditi, koji znaju raditi, koji su školovani za to treba dati veći prostor i da ih treba platiti. Svatko naravno s aspekta svoje struke tu može dati adekvatne prijedloge. Čini mi se da bez kapacitirane savjetodavne službe na svim razinama ne samo na državnoj razini i bez pomoći općina, gradova i županija mi ćemo ustvari obavljati ćorav posao. Seljak naprosto ne može sam pisati projekte, to ponavljam. Silni milijuni koji se nalaze u financijskoj omotnici koji negdje iskaču iz svih tih fondova neće biti iskorišteni, neće biti uzeti ako projekti ne budu u skladu sa propisima. Vidjeli smo koliko smo krugova imali za SAPARD, vidimo da se ista priča ponavlja kod IPARD-a zbog toga što je procedura izuzetno komplicirana i jedino sa sposobnim ljudima u javnoj upravi, sa ljudima koji su osposobljeni, koji su educirani, koji govore jezike se može pomoći da se izgrade adekvatni projekti za naše poljoprivredne proizvođače, da im se time omogući da uzmu novac iz fondova, da im se time omogući da s tim novcem učine svoju poljoprivrednu proizvodnju konkurentnijom. Isto tako da naravno sa tim novcem urede svoja obiteljska gospodarstva, a ono što je meni kao zastupnici HSS-a najvažnije da imaju uvjete da ostanu živjeti na hrvatskom selu jer su oni čuvari hrvatskog prostora.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj zakon predstavlja zadnji korak u procesu usklađivanja hrvatskog sustava poljoprivredne potpore onom u EU, a ujedno regulira više od 90% proračunskih sredstava kojim upravlja ministarstvo. Do ulaska naše zemlje u EU ostalo je jako malo vremena. Još je manje vremena ostalo za okončanje pristupnih pregovora, no vremena je dovoljno da se pravodobno napravi ovaj završni korak nakon što je u srpnju prošle godine donesen važeći zakon na temelju kojeg se započelo sa postupnom prilagodbom. Tada je postavljen i vremenski okvir, ali zaključno sa 2010. godinom što je sada potrebno nastaviti. Donošenje ovog zakona je jedno od mjerila za uspješno okončanje pregovora o Poglavlju 11.- Poljoprivreda i ruralni razvitak. Međutim, novi Zakon o potporama je potreban ne samo zbog usklađivanja s EU. Poljoprivreda mora odgovoriti zahtjevima koje pred nju postavljaju moderno društvo i javnost. Posebice se treba znati nositi sa izazovima koje je posvuda u svijetu donijela gospodarska kriza pa tako i poljoprivredi. U tom kontekstu i na ovaj zakon treba gledati kao doprinos dugoročnoj održivosti jedne strateški važne gospodarske grane. Kao doprinos daljnjem jačanju konkurentnosti hrvatske poljoprivrede te očuvanju i razvoju ruralnog prostora. To je i razlog što je donošenje ovog zakona uvršteno i u Program gospodarskog oporavka što ga je donijela Vlada Republike Hrvatske. Ovim zakonom dodatno se razrađuje važnost kontrole i nadzora trošenja sredstava poljoprivredne potpore. To naravno pravim proizvođačima, a takvih je po našem sudu ogromna većina, neće predstavljati nikakav problem i to je ono što i sami proizvođači od nas očekuju. Polazište u izradi zakona bio je dokument što ga je donijela Vlada u veljači ove godine pod nazivom "Reforma sustava poljoprivredne potpore u Hrvatskoj u razdoblju 2010.-2013. godina, konceptualni okvir za poljoprivrednu politiku u predpristupnom razdoblju". Taj je dokument pozitivno ocijenjen i od strane Europske komisije. U izradi ovog zakona polazi se od pretpostavke da će Hrvatska 2012. biti članica unije, to je znači do konca 2011. godine moramo biti spremni u svakom pogledu za provedbu sustava izravnih plaćanja koji se primjenjuju u EU. Mi smo na najboljem putu da to i postignemo. Ključni dijelovi zakona su izravno plaćanje za 2011. godinu u kojoj će se zadnji put primjenjivati pojedini elementi hrvatskog modela izravnih plaćanja. Za sve poljoprivredne površine na kojima se uzgajaju poljoprivredne kulture predviđena su plaćanja po osnovnoj poljoprivrednoj površini koja nisu vezana uz vrstu proizvodnje. Drugi ključni dio je primjena modela jedinstvenih izravnih plaćanja od 2012. koji je u najvećoj mogućoj mjeri usklađen sa europskim sustavom uz uvažavanje hrvatskih specifičnosti u određenim sektorima. U odabiru osnovnog modela izravnih plaćanja koji će se primjenjivati od trenutka punopravnog članstva u EU donesena je odluka da to bude regionalni model jedinstvenih izravnih plaćanja koji je za Hrvatsku najpovoljniji i omogućava zadržavanje vezanih plaćanja u pojedinim sektorima. Zakon uvodi i državnu potporu poljoprivredi koja u europskoj legislativi predstavlja jedan zasebni skup propisa u kojima su usklađene odredbe o zaštiti tržišnog natjecanja koje se primjenjuju i u poljoprivredi. To znači da će se tijekom trogodišnjeg prijelaznog razdoblja u državnom proračunu osigurati sredstva za neke osjetljive sektore. Riječ je o potpori za šećernu repu, maslinovo ulje, duhan, te mliječne ... po selekcijskim nadzorom i rasplodne krmače. Treći ključni dio Zakona je politika ruralnog razvoja kao stožerni dio buduće Europske politike u Hrvatskoj. U poglavlju Zakona koje se odnosi na ruralni razvitak, mjere su podijeljene na mjere ruralnog razvoja za razdoblje do i nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Potpora ruralnom razvoju danas je zastupljena s manje od 20% udjela u ukupnim hrvatskim poljoprivrednim potporama što bi u iduće dvije godine trebalo biti otprilike udvostručeno. Ovdje treba posebice naglasiti važnost potpora za područje sa težim uvjetima gospodarenja, gdje se na horizontalnoj osnovi mogu dodjeljivati dodatna sredstva koja su zapravo dodatak u odnosu na izravna plaćanja. Jednako vrijedi i za potporu za ekološku i integriranu proizvodnju. Usvajanjem ovoga Zakona u Hrvatskom saboru Republika Hrvatska će snažno demonstrirati svoju spremnost za okončanje poljoprivrednih pregovora do konca ove godine ali i spremnost za provedbu reformi. Međutim, još je važnije da će se pravodobno donijeti zakonski okvir za iduću godinu za naše poljoprivrednike koji će na temelju ovog Zakona puno lakše moći donositi poslovne odluke i planirati buduću proizvodnju. Uvjereni smo da će upravo zbog ovakvog zakona naši poljoprivrednici biti u puno boljoj poziciji pri ulasku naše zemlje u Europsku uniju. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. S obzirom da ima upita, da, radit ćemo i danas bez pauze kao što je to najavljeno u ponedjeljak po predsjedniku Sabora, kako bi što više ovih točaka danas i završili. A na redu je pojedinačnoj raspravi uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ovaj današnji Zakon o potporama o kojem sigurno evo ovako raspravljamo, sigurno je po ocjeni svih nas jedan od najvažnijih dokumenata koji bi trebao odrediti smjer Hrvatske poljoprivrede. Međutim, ne samo u vremenu prije ulaska u članstvo 2011. godine jer najviše se osvrćemo na 2011. godinu, nego posebno onoga trenutka kada ćemo ući u Europsku uniju, i kada će ove potpore određivati i daljnji razvoj nas odnosno Hrvatske poljoprivrede. Zakon o potporama je ima svoje porijeklo od 2002. godine, u ovakvom ili onakvom obliku ali vezan na neki način resurse međutim, u tom Zakonu koji je trajao do 2009. godine bilo je velikih izmjena, promjena i često puta su na žalost te izmjene idu u smjeru, da se i prema dnevno političkoj situaciji kao što recimo bilo 9. 1. 2009. bila donesena uredba Vlade, tadašnjeg premijera Sanadera gdje je kukuruz povećan sa 1250 na 2250 i na taj način se stvorila dubioza od 300 milijuna za koju na žalost, ne znam je li isplaćenih tih 205 milijuna 2008. godine. Prema tome, to sam samo napomenuo da ukažem na to da je Zakon jedna raspodjela novca za sektor poljoprivrede, prema tome, financijska omotnica koju smo mi imali, koja je nekada bila više od 3 milijarde, sada je manja od 3 milijarde, biti će u 2011., 2,4 milijarde, prema tome, se dešavalo da li idemo dolje ili gore. Ovo danas, što ćemo imati kada uđemo u Europsku uniju, sigurno biti će jedno polazište sa ovih 373 milijuna izravnih plaćanja i 352 milijuna za ruralni razvoj, jedno dobro polazište cjelokupne poljoprivredne proizvodnje. To je spominjao danas ministar, to je 6 milijardi nikada nismo toliko itd., međutim, treba preživjeti 2011. godinu, a sa ovakvim Zakonskim odredbama koje smo ovdje dali za 2011. godinu bojim se da će mnoge naše proizvodnje, a posebno se to odnosi na stočarstvo doći u jednu otežavajuću situaciju i pitanje tko će moći primati novce za 2012. godinu ako budemo dobivali nešto iz Europe. I zadnji puta kada je bila rasprava upozorio sam izmjene Zakona i ovakav materijal zahtjeva jednu analitičku raspravu, raspravu koja će sagledati sve elemente. Kada je ta reforma pred nama, kada je kratki rok pred ulazak u Europu, na žalost mi smo u petak dobili ovaj materijal, jučer je bio Odbor, danas ćemo raspraviti i ne znam sutra donijeti. Koliko je mišljenja poljoprivredne komore, Gospodarske komore, Veterinarske komore, udruga itd., pozitivna na ovakav zakon, ja bih to volio vidjeti, međutim, i to sam postavio na Odboru pitanje, nije mi se ništa odgovorilo. Ono što je problematično i ono što će nas sigurno pogoditi u ovoj godini to je smanjenje ovih potpora. Ja znam i ministar je to govorio, kaže, smanjilo se u Slavoniji se, da smo išli po hektaru onda bi Slavonija dobila više jer ima više zemljišta, sada smo išli na vezani dio pa će po hektaru biti manje ali zato će se dati za stočarstvo, ali isto tako Slavonija ima itekako razvijeno svinjogojstvo. Prema tome umanjili smo u zemlji, sada ćemo umanjiti u svinjogojstvu odnosno u stočarstvu i ne znam do kada i kako će. Da razgovarate s ljudima iz Slavonije pogotovo s malim proizvođačima da bi imali puno suprotnije mišljenje nego ovo što prezentira ovdje ministar i državni tajnik kako je to jako dobro i kako će nam to biti. Možda je to dobro kako bi završili pregovore, možda je to dobro da prema Europi, ali isto tako smo nekada dijelili, ovo što sam rekao, novce prema političkim prilikama. I ovo izgleda neka politička prilika ili neprilika zbog koje mi moramo evo ovako ići. Međutim, činjenice su sasvim evidentne, 2009. godine za mlijeko isplaćeno 560 milijuna, 2011. biti će isplaćeno 275 milijuna. U govedarstvu, ukupno u govedarstvu 552 milijuna, 355 milijuna. Kod svinjogojstva 95 milijuna sada će biti 33 milijuna. Inače pčeline zajednice, med itd., a posebno što su, ja ne znam nažalost iz vladajuće strukture neki koji su direktno zainteresirani i koji su imali isto tako kao i mi vezane razgovore oko sjemena nerastova, bikova itd., ukupnog rasplodnog sjemena, stimulacije koja se sasvim ukida. Mislim da će to sve dovesti da će taj razvoj odnosno ono što bi trebalo biti razvoj tog stočarstva biti umanjen jer ukupno od 2009. kad smo imali milijardu 300 milijuna sada ćemo za to stočarstvo dati 731 milijuna. Mislim da su to loše stvari i da će se zbog toga pokazati da neki koji žive od tog stočarstva da će loše proći. Upravo zbog toga mislim da bi u ovoj referentnoj godini podloga i za uzgoj junadi odnosno sektor tovnog govedarstva trebala biti barem na nivou 2010. Pitanje proizvodnje mlijeka isto tako. Mi imamo puno mlijeka koje, 20-tak % koje nije u EU kategoriji. Šta će biti s tim, jel oni neće dobiti u 2011. ništa sredstava? A posebno ono što sam rekao za svinjogojstvo, razina potpore u svinjogojstvu treba se održati barem na nivou 2010. godine jer je upravo ovo i najugroženiji sektor koji će ulaskom u Europu biti i u situaciji da će tako rekuć kod nas i možda da ne kažem nestati, ali biti smanjen sigurno na 1/3 ovoga što danas imamo. Ono što je još bitno u cijelom ovome sustavu to je pitanje zašto smo mi baš odabrali ove proizvodnje i šta to mi štitimo i zašto se štite ove proizvodnje. Mislim da u tome dijelu moramo sagledavati da proizvodnje koje će zaštititi proizvođače odnosno održati njihovu egzistenciju da je to bitno, a posebno u ovome malom sektoru odnosno seoskom o kojem danas govorimo samo u onom smislu da sve će to ići u ruralni razvoj. Na kraju, mislim da pitanje ruralnog razvoja je jedno od problematičnih pitanja zbog toga što mi nismo još napravili određene materijale, odnosno programe razvoja tog ruralnog razvoja. Mi nemamo, imamo strategiju ili ne znam šta imamo, ali nemamo ni provedbene planove ni ne znamo programe koji će i mislim da je dobro ovo što je kolegica Petir govorila, moramo kroz sve moguće službe i veterinarsku i savjetodavnu službu i biljnu proizvodnju itd., sve te službe da stvorimo takvo stanje da se mobiliziraju ti ruralni krajevi, da se proizvodi koji su kao takvi i koji se mogu povući iz ovoga dijela ruralnog razvoja da te programe imamo. I sasvim na kraju, mislim da često puta, a to je uvijek prisutno ovdje kad su EU, vezano za europske zakone, da se strogo pozivamo to je tako, ovako ili onako, ne znam i moramo tako i nikako drugačije. Međutim, česte promjene uprav u Europskoj uniji su i sustava potpora i već sada se najavljuje 2013. godina kada će biti novi sustav. Bojim se da naš zakon i dok zaživi da će se već u Europi početi primjenjivati, ali loše će biti ako to zaživljenje ovoga zakona bude zbog toga uništene određene sektorske proizvodnje u kojima po ovome dobiva se puno manje sredstava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvažena zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Bodakoš, vi ste postavili jedno retoričko pitanje koliko su udruge, poljoprivredna komora, savezi, sudjelovali u izradi ovog zakona. Evo ja bih htjela ovdje reći javno da sam prije par minuta dobila jedan dopis Hrvatskog seljačkog saveza. Oni su se obratili ministarstvu i ministru. Znam da ste razgovarali, oni su to i na sastanku usmeno izrekli. Riječ je o potporama za krave dojilje. Traži se povećanje po grlu na 2000 kuna. Ja osobno smatram da je to opravdano jer je riječ ustvari o kategoriji koja je važna za proizvodnju baby beefa. Mi smo često skloni hvaliti se i promovirati našu domaću junetinu, odnosno baby beef kao nešto što je proizvedeno na našim pašnjacima, ali moramo biti iskreni i reći da su tovilišta uglavnom popunjena uvezenom junadi. Mene to osobno žalosti, obzirom da baby beef ima dobru perspektivu i može biti naš brend, a da upravo tome doprinose krave dojilje koje su na našim pašnjacima i Posavine i Moslavine i u drugim dijelovima Hrvatske. Važno je i za lokalno stanovništvo i za zaštitu prirode, za proizvodnju mlade junetine kao izvoznog proizvoda i kao našeg brenda da se ovaj amandman Hrvatskog seljačkog saveza uvaži. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, uvaženi… Bez dobacivanja. Uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice Petir, dobro ste rekli, je retoričko je to pitanje bilo. Međutim, upravo zbog toga što sam svjestan da nisam dobio, to sam pitanje postavio i na odboru, međutim nisam dobio kakvo je mišljenje Poljoprivredne komore bilo. Kakvo je mišljenje Poljoprivredne komore koja zastupa svih onih 170 tisuća koliko imamo registriranih obiteljskih gospodarstava. Pitanje je upravo zbog toga, kažem, jer ono što sam ja razgovarao sa ljudima, evo i danas su me zvali iz Slavonije, smatraju da je to propast stočarstva za proizvođače. Prema tome, slavonske proizvođače, a posebno svinjogojce. Danas je rekao i ministar, 22 milijarde je proizvod, poljoprivredni proizvod, 2 i pol milijarde potpore, 11% su tih potpora. Ja bih volio da mi tih 11% od ukupne proizvodnje hrvatske poljoprivrede pokušamo rasporediti u ovoj 2011. godini na jedan kvalitetan način. I da ipak ono što je najbitnije, održimo proizvodnje koje su nam potrebne i s kojima možemo i s kojima moramo egzistirati i u Europi, ali isto tako da naši ljudi, naši seljaci, naši proizvođači ne zatvaraju svoju proizvodnju u 2011. godini jer svaki novi proizvod, svaki novi kilogram pšenice, svaki novi kilogram mesa to je povećanje bruto nacionalnog dohotka. Prema tome, nemojmo se čuditi i misliti da je to nešto što mi eto tako proizvodimo, a ne znamo, a nema nikakvu vrijednost. To je jedna nova vrijednost i kao takovu novu vrijednost trebamo je cijeniti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvažen zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Evo podržat ću ovaj prijedlog zakona, a u svojoj raspravi ću pokušati obrazložiti i zašto. Evo i danas smo čuli da još uvijek postoje značajne razlike u provedbi mjera poljoprivredne politike u Republici Hrvatskoj u odnosu na Europsku uniju i to u svim područjima potpora. Znači, i što se tiče izravnih plaćanja gdje su posebno izražene i potpora dohotku interventnih mjera za uređenje tržišta i mjera potpore ruralnom razvoju. Iako se proces prilagodbe odvija intenzivno i uz istodobno jačanje i izgradnju administrativnih kapaciteta za puno preuzimanje pravne stečevine Europske unije. Još uvijek je izražen znači problem vezan i posebno naznačen uz ova izravna plaćanja. Stoga je jedan od značajnih zacrtanih ciljeva reforme politike potpora da se smanje negativni, a pojačaju pozitivni učinci budućeg integriranja Republike Hrvatske. Važno je i za Vladu Republike Hrvatske, naravno i za Ministarstvo poljoprivrede da se poljoprivrednicima koji su partneri u ovom postupku izloži cjelovito slika pridruživanja. Znači, uz sve koristi, ali i sve rizike koje donosi članstvo u Europskoj uniji. Istina je da će Republici Hrvatskoj biti na raspolaganju znatno viša sredstva za potporu poljoprivredi i ruralnom razvoju kada postanemo članica Europske unije. O tome je i ministar govorio u uvodnom dijelu, ali naravno uz uvjet da pravodobno i kvalitetno pripremimo, odnosno dovršimo pripreme poljoprivrednog sektora za nove i različite politike koje će se primjenjivati od ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. To naravno donosi različite izazove, ali otvara nove mogućnosti i ne odnose se, znači koje se ne odnose samo na ova izravna plaćanja o kojima sam govorila. Glavni dio buduće EU politike u Republici Hrvatskoj, znači bit će politika ruralnog razvoja i naglasak u svojoj raspravi ću staviti upravo na to. Paket Europske komisije za Republiku Hrvatsku čini 483 milijuna eura za mjere ruralnog razvoja i to za 2012. i 2013. godinu, te 144 milijuna eura za tržišne mjere i izravna plaćanja u poljoprivredi. I ja nisam skeptik kao kolega Kajin. Bitno je bilo osigurati ovaj paket za početak. Snažniji zaokret očekuje se znači od 2011. godine nakon konsolidiranja poljoprivrednog proračuna za 2010. godinu i to u smjeru rasta udjela mjera ruralnog razvoja i unutar njega porast sredstava za područje težih uvjeta gospodarenja i okoliš, te brdsko-planinska područja i otoke. A za to se mogu koristiti znači i sredstva EU fondova koja su i do sad i još uvijek stoje na raspolaganju sredstva SAPARD-a i IPARD-a koji iznose, IPARD koji iznosi približno 125 milijuna. Znači do 2011. godine. A rezultati tog zaokreta bit će onakvi kako se sad pripremimo. I upravo ovaj prijedlog zakona koji je kvalitetan okvir on to i osigurava. Posebno se želim osvrnuti evo na poglavlje ruralni razvoj, znači koji osigurava okvir za izradu i provedbu strateških razvojnih dokumenata o kojima smo danas čuli i da ih ima i da ih nema i puno toga. Znači, gdje se definiraju mjere ruralnog razvoja kako do ulaska Republike Hrvatske, tako i nakon ulaska. Te mjere, znači ove do pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji su mjere, znači u sklopu IPARD programa za kojeg su potpisani međunarodni sporazumi, zatim potpore za osiguranje mogućih šteta u poljoprivredi, potpore za očuvanje izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja, potpore za kapitalna ulaganja, potpore dohotku, potpore za ekološku integriranu poljoprivrednu proizvodnju i potpore za područja s težim uvjetima poslovanja. Definirana je i maksimalna visina javne potpore za navedene mjere i u skladu je sa onim što je ministar govorio u svom uvodnom dijelu, a to je ta postupnost. Znači, da se ne ide odmah, nisu nagle promjene, nego jedan postupak, znači postupne mjere za prijelaz do stupanja, do ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Od mjera znači ruralnog razvoja za razdoblje nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, a radi se o korištenju sredstava Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj koji će se moći koristiti samo za one aktivnosti koje su sadržane u nacionalnom strateškom planu ruralnog razvoja i programu ruralnog razvoja. Stoga je posebno važno što će ti dokumenti sadržavati. Oni će biti u biti osnova za povlačenje ovih vrlo značajnih sredstava iz Europskog fonda za ruralni razvoj. Bez obzira što se radi o, što se ti dokumenti rade po kriterijima iz uredbe Vijeća i metodologiji koja je naravno zadana ostaje dovoljno prostora da tu zacrtamo one ciljeve, a ministar je također u uvodnom dijelu rekao da su nam ciljevi politike Europske unije dosta dobro, da su naši usklađeni ciljevi. Znači da se podudaraju ciljevi politike Europske unije vezano uz ovo i naši postavljeni ciljevi i to ne samo za razdoblje od sedam godina za koje se izrađuju ovi dokumenti, nego bih ja rekla makar za dva ciklusa, za dva ciklusa da sad odredimo viziju za sljedećih 14 godina i da na toj osnovi znači idemo sa ovim strateškim dokumentima. Podsjetit ću da se ovi dokumenti izrađuju naravno u partnerstvu sa svim čimbenicima. To ministarstvo do sada radi, ima iskustva u svemu tome. Ali bih htjela naglasiti i kompetenciju partnera jer vidimo bez obzira što god više imamo partnera u ovim dogovorima da neki partneri jednostavno nisu kompetentni i to iz razloga značaja ovog strateškog dokumenta. Evo još jedanput ću podsjetiti na mjere, znači koje se inače mjere koje se, inače a definirane su i ovim prijedlogom zakona financiraju kroz ovaj Europski fond za ruralni razvoj. To su unapređenje konkurentnosti poljoprivrednog i šumarskog sektora. Znači, unapređenje okoliša i krajobraza, kakvoća življenja u ruralnim područjima i diverzifikacija gospodarskih aktivnosti. Zatim jačanje lokalnih inicijativa u ruralnom području. Znači, sve navedene mjere i pripadajuća maksimalna visina javne potpore dati su u dodatku ovom prijedlogu i sadrže sredstva Europskog fonda za ruralni razvoj, ali i sredstva državnog proračuna. Držim da je ovim prijedlogom zakona dobro definirano tko što radi, znači nadležnosti, provedba, ali i upravni inspekcijski nadzor i kaznene odredbe. Mislim da je to dobro upravo zbog učinkovitosti, odnosno ostvarivanja navedenih ciljeva. S obzirom na evo relativno dobru pripremljenost kapaciteta koja dosta dugo traje i da smo spremni upravo sada kroz izradu ovih strateških razvojnih dokumenata reći što želimo, odnosno da je sad pravo vrijeme da osmislimo i dugoročno definiramo politiku razvoja poljoprivrede i ruralnog prostora, a podsjetit ću još, znači da tog ruralnog prostora imamo preko 90% područja Republike Hrvatske i s tim je odgovornost za kreiranje politike u tom prostoru posebno važna. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegica je govorila o SAPHARD programu koji je završena priča, ne baš slavno, a zatim je spomenula i IPARD program. Naime radi se o milijardu kuna sredstava koje Europska unija plasira za, a naročito su značajne i vrlo da kažem pozitivne mjere 101 i 103, to su novi programi u poljoprivredi, međutim jeste li uvjereni kolegice da će naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva ili bilo tko od njih imati i znanja i novaca isfinancirati te projekte za nove programe. I drugo uvjeti koji su postavljeni za te nove programe su vrlo teški. Dakle 5 godina da nije financijski gubitnik, i mora biti, imati izmjerene sve financijske obveze prema državi. Pitam se koliko će uopće biti OPG-a sposobno da sudjeluje u IPARD programu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Slažem se da su uvjeti teški, ali da se mi moramo prilagoditi moramo i da se moramo pripremiti i da smo imali dosta dugačak period pripreme da smo to mogli napraviti je kolega složit ćete se istina. Što se tiče SAPHARD programa on i nije baš slavno rekli ste završili, međutim evo ja sa područja Zadarske županije mogu reći da je za one koji su ozbiljno shvatili taj program, koje su se ozbiljno pripremili ipak slavno završio, preko 30 milijuna kuna je otišlo u tri projekta na Zadarskoj županiji. Moramo se pripremiti, a ne čekati da nas netko priprema za nešto. Sami se moramo pripremiti.
Zahvaljujem. I kao zadnji pojedinačno, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja ću možda ovu raspravu malo na drugačiji način voditi, pa mi nemojte zamjeriti, nemojte baš gledati u Poslovnik u svaki članak. Međutim.
Oprostite, samo da vam velim svaki članak i za vas i za svakog drugog.
E ja bi volio da važi i za vas, jer dosad nije važio.
Kad budete vodili sjednicu onda ćete to vi tako reći. Izvolite.
Vrlo brzo. Za razliku od drugih ovaj zakon predstavlja poraz, a ja bih rekao donekle i krah poljoprivredne politike koja se vodila u Hrvatskoj 10-ak i više godina. To najbolje ilustrira ovaj primjer zastupnice gospođe Petir koja predlaže amandman Vladi ispred Hrvatskog seljačkog saveza. Nisam još znao da Hrvatski seljački savez može predlagati amandmane, ali dovoljno govori o stanju unutar vladajuće koalicije i govori o tom da se pod jednom lažnom brigom jedne političke opcije za selo, seljaštvo na ovaj način želi skupiti jeftine političke bodove, jer očigledno da to nije dogovoreno. Da je nešto dogovoreno, pa da vjerojatno ovoga ne bi bilo, a bivši predsjednik Hrvatskog seljačkog saveza ne bi od te iste Vlade dobio preko tisuću hektara zemlje, a naši seljaci se bore za neki maksimum od 50 hektara, kupovao nove kombajne, to možete vidjeti ako krenete putem prema Slavoniji i dobivao poticaje. A usput bio uhljebljen u poljoprivrednoj komori kao jedan veliki stručni kadar. Pusta priča. Ovaj zakon govori o tome da je hrvatska poljoprivreda talac politike koju je provodio HSS, pa čak i u onom vremenu one velike koalicije od 2000. do 2003., isti ministar je otišao, sada su samo gospodina Čobankovića doveli, jer gospodin Pankretić bez obzira što vodi Ministarstvo za ruralni razvoj, doista jednu veliku stvar o poljoprivredi nije nikad znao ni pokazati. Ovo je poraz hrvatskog pregovaračkog tima u Europskoj uniji, jer sa ovim Zakonom o potporama mi ulazimo slomljeni i na nogama u Europsku uniju. To će teško možda biti objasniti našim seljacima u Slavoniji, posebno Francuzima koji su na ulicama Pariza koji dovoze traktore itd. A ovdje prvenstveno u Saboru govore ljudi koji nisu nikad zakopali niti motiku u zemlju, osim što su kosili travu. Najbolje to ilustrira u kakvom je stanju hrvatska poljoprivreda i dokle je ova politika dovela, možda i ove dvije banane. Doduše kapetan s malo vitra je rekao da smo mi odavno u banani, još banana ima na tržištu i mene ne bi čudilo i ne čudi me što uvozimo banane, u Hrvatskoj ne možemo proizvoditi banane, ali možemo napraviti banana državu. Međutim ove dvije banane dođu dvije kune i 70 lipa i normalno da su uvezene. Ono što najviše boli smanjujemo poticaje u mljekarstvu i stočarskoj proizvodnji, a istovremeno, evo to možete ovdje preko puta u ovoj privatiziranoj tvrtki teško ćete naći domaći jogurt s tim istim bananama, gle čuda nisam ni gledao šta uzimam, i slatko vrhnje, koje je negdje oko 9 kuna. Isto tako rajčica, koja je došla iz Makedonije, nektarina iz Egipta, krompir iz Egipta, paprika iz Maroka. Ja sam očekivao, piše, odite tamo pa pogledajte deklaraciju, nemojte me prekidati. Smokve ja sam očekivao da će biti iz naše Dalmacije, dao sam evo zastupniku Grubišiću malo da proba, nisam želio poticati uvoz, kaže da nisu dobre, ja ih ne jedem. Ja volim hrvatsko. Međutim pitanje je ovo sve ovdje dođe negdje oko 40-ak kuna, koliko uopće naš građanin može voliti hrvatsko ako su ovi jeftini smeće proizvodi jeftiniji, puno jeftiniji nego naši u trgovačkim lancima. I ništa to mene ne bi čudilo, nego ja se nadam da u istom tom ministarstvu znaju pogledati i tablice uvoza i izvoza. Pa eto kažem banane, okej uvozimo banane, uvozimo i neki … [[Ne razumije se.]] čaj, to sam vidio u nekoj sapunici, a '98. godine taj uvoz je bio nula kuna, sad je to negdje oko 199 tisuća kuna. Ali poražavajuća je činjenica da mi uvozimo i isti ovaj krumpir, svježi ili rashlađeni i to za 14 milijuna 371 tisuću američkih dolara. A ovaj krompir, dakle kad ga oni naši proizvođači proizvedu, pa onda negdje gledamo one plodove zemlje kad zaoravaju u crnicu slavonsku ili međimursku ili dalmatinsku, e ovo, ličku isto tako kao poznat lički krompir, ali nisam vidio bar toliko velik uzgoj, 0,60 kuna. A negdje za kilu krumpira se traži kuna itd. Rajčica, sjetimo se svih onih plantaža itd., koje će najvjerojatnije ovim sustavom potpora i poticaja biti zatvorene. Ali, na kraju krajeve sjetimo se istih tih farmi za koje su davane kapitalne, nije me nitko izgasio, cijenim, one kapitalne potpore za podizanje. Na stranu to što ljudi nisu imali riješene imovinsko-pravne odnose itd., pa ionako neće moći ući u ovaj sustav poticaja. 90% farmi u Hrvatskoj nema riješenu građevinsku dozvolu i to netko treba otvoreno kazati čak i onima u Hrvatskom seljačkom savezu, nećete imati pravo na ostvarivanje poticaja ako se to vrlo brzo ne riješi. Međutim, uvesti čak i živu ribu i mlijeko i vrhnje koje sam pokazao u iznosu od 31 milijuna ili 32 milijuna dolara, to su podaci iz 2008. jel kod nas hitrokracija ipak ne uspije riješiti vrlo brzo, je doista poražavajuće. I na stranu ajde sad što uvozimo slatko vrhnje, netko voli možda njemačko, ne voli hrvatsko, međutim mi uvozimo pšenicu, kukuruz, ječam, uljanu repicu. Mi uvozimo sve poljoprivredne proizvode koji se ovdje u Hrvatskoj mogu proizvoditi i od koga hrvatski seljaci i hrvatska poljoprivredna gospodarstva mogu živjeti. Danas obiteljska gospodarstava u Hrvatskoj jedva sastavljaju kraj s krajem. Zato su na ulicama, zato su na traktorima. Ne zato što vole biti na ulici, ne zato što im se ne radi nego zato što jednostavno im je skuplja proizvodnja od onoga što mogu dobiti za svoj proizvod i zato što u Hrvatskoj nema uređenog tržišta i zato što taj svoj proizvod ne mogu prodati. Uzmite podatke iz ove statistike, ja nisam mogao donijeti sada karfiol, kupus, kelj, zamrznutu iz Metkovića jel' zamrznutu teletinu, svinjetinu itd., jer jednostavno sve ono što mi uvozimo ne bi stalo u ovu sabornicu samo s ovim primjerom. 2 banane sam ponio jer netko još uvijek ne vjeruje da je Hrvatska u banani, da od one Sanaderove banane više nije ostala ni kora i da svaki dan sve više i više ovakvom i sličnom politikom, posebno politikom ucjenjivanja, tu sad branim malo i ministarstvo, jer ako pristanete na ovo što vam sada rade tada jednostavno je otvoren put anarhiji. Ali morate jasno i glasno reći svakom obiteljskom gospodarstvu – ukoliko ne riješite građevinske dozvole nema ni strukturnih ni … fondova, a nema bogami ni poticaja. Isto tako, ja dolazim iz Slavonije pa znam i radio sam na zemlji i znam što građani koji se bave poljoprivredom o tome žele reći. I preko mene u ovom Hrvatskom saboru, a isto tako i na onim cestama i na ulicama jer džaba im dolaziti u Zagreb, svaki put od tih velikih vođa seljaka 2 ili 3 bude riješen njihov privatni interes ili uđu u Poljoprivrednu komoru ili dobiju 1000 hektara zemlje i mirna Bosna. Evo, ja vam se zahvaljujem. Ovo ako netko želi probati može probati ja to neću nositi. Ali doista ova kvaliteta ovih proizvoda, osim ovih banana, na banane smo naučili, nije zadovoljavajuća niti za hrvatsku mladež niti za djecu niti za umirovljenike, pa čak ni za nas saborske zastupnike koji jedini očigledno imamo novaca za ovo kupiti. Hvala.
Zahvaljujem. Probati mogu, ali vani kasnije. Imamo 3 ispravka netočnih navoda, prvo je uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vinković je ustvrdio da sadržaj amandmana ne može predlagati Hrvatski seljački savez. Gospodine Vinković, ova zemlja je zemlja demokracije. Svaki građanin u ovoj državi može ministarstvu, meni kao zastupnici obratiti se i predložiti sadržaje amandmana što su oni učinili, naravno zato što znaju da sam ja njihova zastupnica. Pa neće se vama obratiti kad čuju kakve rasprave ovdje vodite, kako ih ocrnjujete i prozivate. Jer ja gospodine Vinković za razliku od vas govorim ono što živim. Ja živim na hrvatskom selu za razliku od vas. A drugo, moram vam reći istaknuli ste da u mandatu 2000.-2003. ministar iz HSS-a nije učinio ništa. … [[Upadica se ne razumije.]] Da ispravak je, jer to nije točno. Ministar je učinio poprilično puno. Tad je donesen i upisnik po prvi puta i počelo se uvoditi red u poljoprivredu, a sjetimo se tko je to opstruirao i s kim je tad HSS bio u koaliciji i iz kojih redova je bio vaš zamjenik ministra? Iz Agrokora. Hvala. Uvaženi zastupniče dižete pločicu povreda Poslovnika. Morat ćete obrazložiti što jer je ispravak netočnog navoda bio korektan. Molim vas, nemojte se javljati za povredu Poslovnika na to jer je ispravak netočnog navoda bio korektan i mislim da nema razloga da zaoštravamo u tom smislu raspravu. Izvolite.
Ja tvrdim da ovo nije bio ispravak netočnog navoda.
Ne možete vi tvrditi, to je ispravak navoda je bio korektan.
Jesam ja spominjao Agrokor možda? Kaufland, Mercator?
Molim vas! Molim vas, ispravak netočnog navoda je bio korektan.
Članak 206. je povrijeđen gdje se kaže kako se može dobiti ispravak netočnog navoda. Vi kršite Poslovnik, a o tome gdje tko živi mene to ne zanima. Gdje osobno gospođa Petir živi, da li na selu ili u gradu. A mislim da većinu vremena …
Molim vas, uvaženi zastupniče to nije povreda Poslovnika. Nemojte to više činiti da ne moramo se sad ovdje natezati. Hvala lijepa.
Dobro vi onda prihvatite ucjene.
Imamo drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo uz niz netočnih navoda ja ću reći evo samo jedan, a to je ovo što je gospodin Vinković rekao da aktualna koalicija vodi poljoprivredu u propast. Ako se okrene malo unazad i vidi koliko je po godinama odvajano za poljoprivredu onda će vidjeti da je iz godine u godinu odvajano sve više. Nažalost, najmanje je odvajano onda kad su oni bili u vlasti zajedno sa HSS-om. Kad je HSS morao se grčevito se boriti za svaku kunu gdje su oni bili protiv. A gledajući prošlu godinu gdje je više od 4 milijarde odvojeno za poljoprivredu možda nikada neće toliko biti odvojeno. Gospodine Vinkoviću kapitalna ulaganja su bila 25%, dignuta su na 40%. Pogledajte malo, pogledajte koliki je bio poticaj za kukuruz, 800 kuna pa je došao na 2250. A ovih dana čujemo od čelnika stranke koja je u "kukuriku koaliciji" kaže da će biti ako dođu na vlast teški rezovi. Moji seljaci pazite se ako dođu na vlast neće više biti poticaja.
Hvala. Povreda Poslovnika, da čujem.
E sada bih ja tražio vašu zaštitu, da vi meni, da možete protumačiti Poslovnik. DA li ovaj poziv seljacima da se netko pazi je ispravak netočnog navoda ili nešto drugo. Ja bih vas molio da izreknete opomenu zastupniku s obzirom da on plaši Hrvatske seljake, da plaši proizvođače.
Gospodine zastupniče, to nije povreda Poslovnika.
Da oni vrlo dobro znaju...
Poštovani zastupniče, to nije povreda Poslovnika i izričem vama opomenu i da ne činite ruglo od Poslovnika koji smo mi donijeli i vi. Izvolite sjednite. Hvala lijepa, imamo, ne možete dalje govoriti, nemojte to činiti. Ne treba, uvaženi zastupniče, oduzimam vam riječi po ovoj točci i molim vas da se više ne javljate po ovoj točci. Imamo još jedan ispravak netočnog navoda, a to je uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja ću ispraviti netočan navod kolege zastupnika koji je tvrdio da je ovo poraz i krah poljoprivredne politike u Hrvatskoj i pregovaračkog tima što naprosto nije točno, jer smo mi hvala Bogu u pregovorima došli do kraja. Ovaj Zakon koji sada donosimo je upravo to. A ja bih nešto preporučila gospodinu Vinkoviću.
Uvažena zastupnice ne možete preporučivati nego možete ispraviti netočan navod. Hvala lijepa. Hvala lijepa. Zna se što treba raditi. Imamo završni osvrt državnog tajnika uvaženog Stjepana MIkolčića. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Ovo je vrlo bitan i važan zakon za Hrvatsku poljoprivredu i hrvatske poljoprivrednike. On na neki način daje okvire i financijske okvire za budućnost Hrvatske poljoprivrede. Vi ste ovdje apsolutno u raspravi, na neki način, većina vas ocijenili da sa ovim zakonom i ulaskom Hrvatske u Europsku uniju Hrvatska poljoprivreda i poljoprivredni proizvođači dobivaju šansu. Uvažavam i ono što ste rekli vašu bojazan hoćemo li tu priliku i šansu iskoristiti. Slažem se sa određenim konstatacijama, možda ovaj zakon nije dovoljno jasan našim poljoprivrednim proizvođačima ili bar u onom najvećem dijelu njih. NO, iza ovog Zakona idu provedbeni propisi koji će apsolutno biti direktniji, neposredniji i mislim za sve one koje se tiče razumljiviji. Uvažavam i onaj dio rasprava koji je bio usmjeren na plani i program ruralnog razvoja koji apsolutno definira sutra razvoj Hrvatske poljoprivrede, razvoj ruralnog prostora i sve što se može financirati iz Fonda za ruralni razvoj. Apsolutno uvažit ćemo ovo što ste rekli, uvažit ćemo na način da ćemo u povjerenstva koja budu zadužena za izradu ovih propisa imenovati na neki način i predstavnike Hrvatskog sabora i predstavnike svih partnerskih skupina kojih će se ticati ti propisi. I na kraju, ja zahvaljujem na svim vašim doprinosima u vidu rasprava koje ste danas iznijeli, na sugestijama i primjedbama, poglavito u vidu amandmana koje ćemo svakako razmotriti i ukoliko je moguće njima poboljšati Zakon. A mogu već sada reći da ćemo najveći dio vaših amandmana usvojiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu potrebni uvjeti za tu točku.
Konačni prijedlog Zakona o državnoj potpori o poljoprivredi i ruralnom razvoju, bio je hitni postupak, P.Z.E. broj 588. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Pregled amandmana dostavljen vam je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja Stjepana Mikulčića, državnog tajnika da se očituje o amandmanima. Prvo, Odbora za zakonodavstvo na članak 2.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Vlada prihvaća ovaj amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Drugo, Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj na članak 3.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Treće, Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj na članak 4.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Četvrto, Odbora za zakonodavstvo, članak 9.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Peto, zastupnika dr. Dragutina Bodakoša, članak 10.
Vlada ne prihvaća amandman iz razloga, Hrvatski zavod za poljoprivredno savjetodavnu službu jedina je ustanova u Republici Hrvatskoj koja je zadužena za davanje besplatnih savjetodavnih usluga poljoprivrednim proizvođačima, međutim u zakonu je dana mogućnost i veterinarskim organizacijama sa javnim ovlastima da pružaju usluge savjetovanja u području njihove nadležnosti, dakle zdravlja ljudi i životinja, te dobrobiti životinja. Provedbenim propisom detaljnije će se urediti sudjelovanje veterinarskih organizacija, koje će sigurno imati svoje mjesto u pitanju pomoći poljoprivrednicima oko višestruke sukladnosti.
Hvala. Zastupnik gospodin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo vidite ovo je amandman koji bi odredio jednoj struci, ljudima koji znaju taj posao, koji rade taj posao, i koji su uključeni u cjelokupnu ovu aktivnost. Međutim određena bagatelizacija ministarstva, cijele jedne struke, jer ovo nije moj amandman, ovo je amandman cijele struke, tim više što je ta struka bila kod ministra Čobankovića, predsjednik veterinarske komore i tajnik, i državnog tajnika gdje je dogovoreno upravo ovakav stav, vezano da bude u zakonu. Međutim na žalost 605 ovlaštenih veterinara i 140 ovlaštenih veterinarskih organizacija s time se svrstavaju u drugi red, znači oni koji nisu podobni, odnosno sposobni da to obave, a oni su na žalost najsposobniji, najsposobniji su zbog toga što zaštita ljudskoga zdravlja je upravo u njihovim rukama, … [[Ne razumije se.]] i svih onih ostalih aktivnosti. Od 17 mjera koje se provode, 14 su vezane za veterinarsku službu, a ovo što se govori o savjetodavnoj službi, da ona to radi, da radi besplatno, mi znademo na koji način često puta su ljudi došli u tu savjetodavnu službu, koliko su sposobni i koliko znaju raditi. I na kraju u toj savjetodavnoj službi brojem i slovima ima samo jedan veterinar. Molim glasovanje.
Hvala tko je za ovaj amandman gospodina zastupnika? Hvala, nije dobio potrebitu većinu. 6. amandman 6. Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj na članak 11.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 7. Odbora za poljoprivredu ribarstvo i ruralni razvoj, također na članak 20.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 8. također Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj na članak 22. Vlada prihvaća amandman. Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 9. zastupnika Zlatka Koračevića u članku 22. stavak 3.
Vlada prihvaća amandman. Sličan amandman imao je Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj koji je također prihvaćen.
Hvala ovaj amandman isto tako postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 10. Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj na članak 24.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 11. Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, na članak 61.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 12. Odbora za zakonodavstvo na članak 72.
Vlada ne prihvaća amandman. Naime, amandman je načelno prihvatljiv, međutim, prihvaćen je amandman odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj napravljena je nova numeracija članak od 62 do kraja, pri čemu je numerirano pozivanje na članke u tekstu postalo ispravno.
Odbor povlači? Odbor je povukao ovaj amandman. 13. Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj u članku 73.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 14. Odbora za zakonodavstvo u članku 73. stavak 6.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje, Konačni prijedlog zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 109 glasova za, 9 suzdržanih i 2 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Idemo dalje sa dnevnim redom, na redu je točka 14. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br 592 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS HSU-a. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti Zakon? DA. Uvaženi Radovan Fuchs ministar znanosti obrazovanja i športa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Pred vama je Prijedlog izmjena Zakona o obrazovanju i ono što želim reći odmah na početku prije nego što se povede rasprava. Ne radi se o nikakvom ukidanju škola na osnovu ovih prijedloga zakona. Škole koje imaju manje od 150 učenika mogu i to postupno promijeniti status. Dakle, neće više biti matične škole, postat će eventualno područne škole uz uvažavanje određenih specifičnosti kao što su to recimo otočne škole ili škole u brdsko-planinskim područjima. Koeficijent izvodivosti ove mjere je tzv. 3. što znači da se ovaj prelazak matičnih škola u područne škole, pri čemu ponovno naglašavam niti jedna škola se ne ukida, ona samo mijenja svoj status, treba provesti do 2017. godine. Ista priča i sa normativima koji će kasnije se pojaviti a radi se o kvadraturi prostora koja je u normi za čistačice u osnovnom i srednjem školstvu koja se mijenja na više i iznosit će 800 odnosno 700, za razliku od dosadašnje gdje je iznosila 600 odnosno 400, bilo je u potpunom nesuglasju sa normativima u visokom školstvu i znanosti gdje ona iznosi 900. Prema tome, dosta je teško pravdati da je bitno kompliciranije čistiti prostor jedne osnovne škole od recimo 300 ili 400 učenika, ili u odnosu na recimo prostor Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Ovdje se usklađuju normativi po čitavoj vertikali obrazovanja i jednako tako koeficijent izvodivosti ove mjere je 3, što znači da će se postupno broj smanjivati do 2017. godine. Nitko ne dobiva automatski, istog trenutka otkaz samo zato što eventualno mu u normi fali određena kvadratura prostora. Sva ostala obrazloženja po pojedinim člancima dati će državni tajnik Želimir Janjić. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I predlažem da onda odmah uzme riječ uvaženi Želimir Janjić, državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Gospodin ministar je u uvodnom dijelu rekao zapravo onaj najvažniji dio koji se odnosi ne samo na izmjene Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi nego i ono što se odnosi na izmjene državnih pedagoških standarda o kojima ćemo razgovarati kasnije. A obzirom da je to na neki način spojeno, nije loše da je na samome početku obraćanja predlagatelja to izrečeno. Dakle, u izmjenama zakona u članku 1. jasno se kaže da se uvode pojmovi matična škola i područna škola što dosad u našim propisima nismo imali, iako u stvarnosti to postoji. Nadalje, u ovim izmjenama govorimo i o potpori onim učenicima koji su državljani Republike Hrvatske, vraćaju se iz inozemstva, nastavljaju svoje obrazovanje u Republici Hrvatskoj, da će im škole dati potporu da ukoliko nedostatno poznaju hrvatski jezik da im se u roku od godinu dana to omogući. Ali dopuna je i u tomu da se to odnosi i na ostale učenike u našim školama koji ne znaju ili nedostatno poznaju hrvatski jezik. Poznato vam je što smo recimo imali prije par godina primjerice u Međimurju. Nadalje, kada je riječ o pedagoškim mjerama jedna nova pedagoška mjera koju ste donijeli 2008. godine kada je donesen Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, radi se o odgojno-obrazovnom tretmanu produženog stručnog postupka. Ta pedagoška mjera bila je predviđena da se izriče prije opomene pred isključenje i nakon dvije godine provedbe u našim školama jednodušna ocjena razrednika i ravnatelja je da bi ona bila učinkovitija ukoliko bi se zamijenio redoslijed i ukoliko bi bila izricana iza opomene pred isključenje, a prije opomene isključenje. To su oni granični slučajevi gdje učenicima doista treba pomoći. Najlakše je naravno isključiti iz škole, međutim mi ne želimo da se tako postupa, ne žele to niti razrednici niti nastavnici niti ravnatelji i iz tih razloga ovu mjeru pozicioniramo na mjesto gdje je ocijenjeno da će to biti efikasnije provedeno i naravno izricat će ju nastavničko vijeće, a ne ravnatelj škole. Nadalje, predlažemo izmjenu da bismo ujednačili postupanje u dva sustava, u sustavu srednjeg obrazovanja i u sustavu osnovnog obrazovanja. U sustavu srednjeg obrazovanja imamo Pravilnik o normi kao podzakonski akt koji donosi ministar znanosti, obrazovanja i športa i dugi niz godina to funkcionira dobro. Naravno da se taj pravilnik mijenja u dogovoru sa socijalnim partnerima. Nikad se dosad nije dogodilo da su sindikati stavili rezerve na izmjene Pravilnika o normi u srednjoškolskom sustavu prije svega svih ovih 7 godina, dakle svaki puta je usuglašen s njima iako je izmjena bilo. Međutim, u osnovnom školstvu situacija nije takva. Pravilnik o normi nalazi se unutar kolektivnog ugovora. Ako bi se bilo što htjelo promijeniti možda bi to čak tražili i socijalni partneri, nemoguće bi bilo dok se ne izmijeni kolektivni ugovor radi toga što on kao okov drži taj Pravilnik o normi. Iz tih razloga predlažemo da se uskladi sa srednjim obrazovanjem i da ima dva pravilnika kao podzakonske akte koje donosi ministar, a koje ćemo eventualno mijenjati u suglasju sa našim socijalnim partnerima. Nadalje, kada ste 2008. godine na naš prijedlog donosili Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi onda smo ispustili jednu kategoriju učitelja predmetne nastave koji su završili visoku školu u trajanju od 4 godine, koja ima karakter stručnog studija gdje se stječe 240 ECTS-a i nisu uvršteni kako bi mogli predavati u školama. Mi sada taj propust ispravljamo, dakle i oni ulaze u sustav i to je sada vrlo bitno napraviti radi toga što će natječaji za nove nastavnike biti objavljeni ovoga ljeta. Ako ne bismo unijeli ovu izmjenu, recimo ako bismo to napravili u rujnu mjesecu onda bi oni jednostavno zakasnili i vjerojatno još godinu dana čekali svoju šansu da se nađu u nekoj od zbornica. Vezano s time je i izmjena odnosno dopuna članka 7. gdje se kaže da te osobe koje će se pojaviti u sustavu odgoja i obrazovanja u našim školskim ustanovama kada steknu uvjete, a radit će u školi oni će se jednako kao i ostali moći natjecati recimo za ravnatelja te školske ustanove. U članku 6. govorimo o odlasku u mirovinu. Ja ću podsjetiti da je do sada vrijedio opći propis koji kaže da se sa navršenih 65 godina i najmanje 15 godina mirovinskog staža odlazi u mirovinu, ako se s poslodavcem drugačije ne dogovori. Tako piše u Zakonu o radu. To je otvaralo prostora da se i produlji rad u školskoj ustanovi. Mi ne bismo imali ništa protiv da se to učini sa deficitarnim zanimanjima pa primjerice da se to odnosi na nastavnika engleskog jezika ili nekoga drugoga stranog jezika, nastavnika matematike kojih nemamo dovoljno ili nastavnika stručnih predmeta. Međutim, kako je po našim podacima koje imamo u dobrome dijelu škola taj radni odnos se produžio nerijetko i onom osoblju koje je radilo na čišćenju, domarima i nekim drugim što nije korektno prema svima onima koji se nalaze na Zavodu za zapošljavanje i koji čekaju svoju priliku onoga trenutka kada netko otiđe u mirovinu. Iz tih razloga mi ovdje idemo sa rješenjima koja kažu da se po ostvarenju tih uvjeta treba otići u mirovinu, iznimno nastavnici što ima svoje puno pedagoško opravdanje kada navrše uvjete za mirovinu, dakle otići će u mirovinu na kraju školske godine kad su navršili uvjete za mirovinu. To znači da ako netko 5. svibnja nastavnik razredne nastavi navrši uvjete on će otići u mirovinu 31. kolovoza te godine. Jer ne bi bilo opravdano prema djeci kojoj je recimo učiteljica prvašićima predavala čitavu godinu i vodila ih i da kažemo evo sad na kraju godine mi ćemo tebe ispratiti u mirovinu, a dovest ćemo nekoga drugoga pa neka se djeca ponovno navikavaju. Iz tih razloga je uvedena ova iznimka. Članci od 8. do 12. govore o statusu ravnatelja i ovdje možda malo bolje podešavamo taj njihov status. Vi znadete da smo mi omogućili mandat traje 5 godina da po svršetku svoga mandata mogu se vratiti na svoje radno mjesto, međutim želimo sada to učiniti malo racionalnije. Naime, bilo je primjera do sada da je netko tko je navršio recimo 63 godine života ili 64 završio svoj mandat, nije se ponovno natjecao. proglašen tehnološkim viškom u školi, nije mu se ponudio nekakav novi posao. Stekao je pravo na otpremninu. Dakle, to se, bio je otvoren prostor da se to doista može učiniti i onda je ta otpremnina bila 500, 600000 kuna. Nema nikakve potrebe da u sustavu odgoja i obrazovanja netko bude u drugačijem statusu nego zapravo treba im osigurati svima taj isti status. Ovo rješenje koje smo do sada imali neracionalno je, a ovo vrijeme u kojem jesmo nalaže da određene stvari racionaliziramo i to ćemo ovim i učiniti. Nadalje, ostavili smo vremena svim školskim ustanovama da u roku od 90 dana usklade svoje statute. Neće te uskladbe biti velike, neće to biti puno posla ali računamo s time da onoga trenutka kada zakon stupi na snagu da će tamo, dakle u listopadu mjesecu zaključno sa listopadom da će biti dovoljno vremena da izmijene svoje statute, da pošalju svojim osnivačima kako bi dali suglasnost na statute i da imaju ugrađena ova nova rješenja. I na koncu želim još nešto reći. Obzirom da je bilo pojedinih upita i od vas poštovani zastupnici pitanje je one zakonske odredbe koju nismo dirali, a koja govori da je rok za reizbor 1.1.2012. godine. To se odnosi znači na ravnatelje i one sa višom stručnom spremom itd. Dakle, mi ćemo svakako ići na te izmjene, mi ćemo taj rok svakako pomaknuti. Međutim, u nekim sljedećim izmjenama, pa sukladno i vašim raspravama koje budete imali danas to će nam biti orijentir s čime ćemo ići u sljedećim izmjenama, da li će to biti koncem ove kalendarske godine ili početkom sljedeće manje više, ali u svakome slučaju prije onoga roka. Tako da svi oni koji imaju višu stručnu spremu nemaju ama baš nikakvoga razloga za bilo kakve strahove i bilo kakve upite što će se s time dogoditi. Poštovani potpredsjedniče, hvala vam najljepša.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, osim što je naš ministar malo pobrkao točke dnevnog reda o kojima je ovdje u raspravi izrekao je i jedan netočni navod. Naime, rekao je da će se u kriterijima, standardima znači sad konačno napraviti ujednačeno u cijeloj vertikali što naime nije točno obzirom da je u tom dijelu predložena izmjena pedagoškog standarda samo srednjoškolskog odgoja i obrazovanja, a ne i osnovnoškolskog, tako da će nam i dalje ostati razlika 600 kvadrata u osnovnoj, a 800 kvadrata u srednjoj školi. A gospodin državni tajnik Janjić je očito nadam se napravio dvije omaške kad je govorio o novim uvjetima za zaposlenje, govorio učiteljima predmetne nastave. To nije točno govori se o učiteljima razredne nastave, odnosno u jednom trenutku je govorio o nastavnicima razredne nastave. To radno mjesto u školi ne postoji. Oni su svi učitelji razredne nastave. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Evo zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Pred nama su promjene, rekao bih funkcionalne Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama s kojima se postiže poboljšanje određenih rješenja i čini mi se da upravo praksa je pokazala da treba izvršiti ove promjene. Čuli smo već u raspravi, a danas je vrlo aktualna ova mreža škola koja se i regulira člankom 1. ovoga prijedloga zakona o izmjenama i dopunama, odnosno članak 5. stavak 1. zakona gdje se ovim izmjenama predlaže da se državnim pedagoškim standardom uvede i veličina matičnih područnih škola. Ja mislim da se i u ovom Visokom domu otvorila nepotrebna rasprava o tome da se ukidaju neke tzv. male škole pa se nabraja oko 150 takvih škola. Moramo jasno reći hrvatskoj javnosti da to nije točno, a iskustvo i praksa ove Vlade moram vam reći kakva je i za jedno dijete sjećate se otvorili smo školu na Premudi kada smo se poslužili onim praktičnim rješenjem da ide učitelj učeniku, a ima i onih rješenja kad takav učenik dođe u neko mjesto onda se plaća smještaj itd. Prema tome, nemojmo plašiti hrvatsku javnost već recimo da Hrvatska će za svako dijete organizirati školu. To je činjenica. Ali znamo da organizacija nastave i života u jednoj školi i ovdje se određuje neki broj tako da ovih 150 škola ili 143 koje dolaze kao u neki standard gdje bi moglo doći upitno postoje još neki zakoni koji reguliraju od posebnog interesa brdsko-planinska područja, otočne škole, tako da se taj broj smanjuje i možemo biti potpuno mirni, a i činjenica je da lokalna samouprava i osnivači škola imaju svoj udio u ovim odlukama jer mrežu škola donosi se na temelju okvirnog programa, ali donosi je samouprava i funkcionalni način kako organizirati nastavu i život u tom prostoru ovisi i o osnivačima, tako da čini mi se da je ovaj problem puno manji. I trebamo reći još jednu sasvim otvorenu stvar, da za 40 ili 50 djece je teško držati jednu školu organiziranu sa ravnateljem, svom stručnom službom, a može se funkcionalno puno bolje organizirati. Dakle, možemo biti mirni. Ovo je jedan problem koji će se rješavati u sljedećih pet, šest godina ali država u suradnji sa osnivačima. U članku 2. ovoga Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnom i srednjem školstvu se regulira, propisuje se kako su škole dužne posebno pomoć pružiti djeci državljana Republike Hrvatske koji se vraćaju iz inozemstva i započinju, odnosno nastavljaju obrazovanje u Republici Hrvatskoj, a ne znaju ili nedostatno poznaju hrvatski jezik. Ovim se izmjenama mijenja navedena odredba na način da se propisuje kako su posebnu pomoć škole dužne pružiti djeci državljana Republike Hrvatske koji se vraćaju iz inozemstva i započinju, odnosno nastavljaju obrazovanje kao i drugoj djeci koja imaju pravo na školovanje u Republici Hrvatskoj, a ne znaju ili nedostatno poznaju hrvatski jezik. Ovom dopunjenom odredbom zakon explicite obvezuje škole i njihove osnivače da svoj djeci u Republici Hrvatskoj koja ne znaju ili nedostatno poznaju hrvatski jezik omogućuju potrebnu podršku. Mislim da je to jako dobro rješenje i da na ovaj način škole imaju prostor da organiziraju takvu nastavu. U članku 3. ovog prijedloga izmjene i dopune zakona koji se u stvari referira na članak 84. zakona predlaže se izmjena redoslijeda izricanja pedagoških mjera u srednjoškolskim ustanovama i to je također jedna praktična praksa je pokazala povoljnost ili način kako to organizirati. To potpuno podržavamo i to je u skladu sa iskustvom koje i u školama imamo. Isto tako u članku 4. ovih izmjena i dopuna kojim se referira na članak 104. stavkom 8. Zakona o osnovnom i srednjem školstvu, uobičajeno pitanje norme regulirano kolektivnim ugovorima, i upravo ovdje se to mijenja i postavlja se u domeni ministra da u skladu s količinom neposrednog obrazovnog rada ugovorenog kolektivnim ugovorom bude raspoređena norma učitelju. Tako da je to jedno rješenje. I u članku 5. ovih izmjena i dopuna, a odnosi se na članak 105. stavku 5. Zakona o osnovnom i srednjem školstvu, precizira se izričaj kojim se određuje tko može obavljati poslove učitelja. To je ono ključno u školi razredne nastave, učitelja predmetne nastave u osnovnoj školi i nastavnika predmetne nastave u srednjoj školi. Naime, novom formulacijom jasno i nedvojbeno se propisuje da te poslove mogu obavljati osobe koje su završile četverogodišnji stručni studij kojim su stekli 240 ECTS bodova, odnosno visoku stručnu spremu prema ranijim propisima, također se dopunjuje i odredba po kojoj i te osobe mogu biti imenovane za ravnatelje školskih ustanova. Ovo je jedna ključna odredba, jer ovime definitivno u Hrvatskoj je uspostavljena sveučilišna vertikala u obrazovanju i određeno je uvjeti i na neki način svi koji imaju višu školu dolaze u jednu drugu situaciju, a to znači da s druge strane možemo reći da sveučilišna vertikala podrazumijeva i doktorske studije, postdiplomske studije u obrazovanju. I još nešto moramo reći, da je obrazovanje uključeno u interdisciplinarno područje znanosti, tako da smo, da je Hrvatska osmislila sukladno europskoj kulturi i uljudbi jedan potpuni sustav za napredovanje, za školovanje i za tretiranje obrazovanja. Ovo smatram korisnim ali to otvara jedno drugo pitanje koje se i ovim zakonom ne rješava do kraja, a to je pitanje i onih ravnatelja koji imaju višu stručnu spremu. O tome ću nešto malo kasnije reći, tu je i državni tajnik se referirao već, i mislim da i to treba riješiti. No prije toga želim još ukazati na neka rješenja iz ovoga prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnovnom i srednjem školstvu, a odnosi se na članak 6. zapravo članak 112. stavku 2. i 3. zakona. Predlaže se dopuna odredbe o prestanku ugovora o radu kojim je propisano kako radniku škole, ustanove ugovor o radu prestaje sukladno općim propisima o radu, i to je vrlo eksplicitno. Dakle u 60, kada radnik napuni 65 godina života i ima 15 godina mirovinskog staža, a kada je riječ o radniku školske ustanove iz članka 100. Zakona o ugovoru o radu prestaje istekom školske godine u kojoj se navršava 65 godina života, i 15 godina mirovinskog staža, to znači da se može nekoliko mjeseci produžiti da bi se završili poslovi tog učitelja, nastavnika ili profesora u školi. Takvo rješenje je bilo još i ranije kako se sjećam i mislim da je to jedno dobro rješenje i da se malo i zloporabilo ona mogućnost da se može nagađati, odnosno da li je potreba za određenim kadrom kada se na temelju dosadašnjeg rješenja moglo produžavati takve status. I posebno želim se osvrnuti na članke ovog zakona od 8. do 12. Zašto? Jer oni redefiniraju ili poboljšavaju, odnosno govore o ravnateljima škola, ustanova, i o pogotovo članak 9. u kojem se dodaje članak 130.a, 130.b i c gdje se još bolje definira položaj ravnatelja školske ustanove, i kao što je državni tajnik rekao tu se izbjegavaju neke mogućnosti zloporabe ili dobrog organiziranja oko nekih materijalnih probitaka koje se moglo ostvariti. I ovdje želim sasvim otvoreno nešto reći u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, ali vidim da je državni tajnik gospodin Janjić to spomenuo i na odboru je bila takva rasprava, a to je položaj ravnatelja sa višom stručnom spremom, kojih u Republici Hrvatskoj danas ima 353, znači 36% ravnatelja osnovnih škola ima višu stručnu spremu i oni su na svojim dužnostima izabrani upravo 2009. i to će potrajati do 2014. I ono u raspravi je bilo rečeno da bi se amandmanom uvrstilo određena rješenja da se produži njihovo pravo kako bi mogli riješiti ovu svoju situaciju koja nije jednostavna za razriješiti, a i u raspravi je rečeno da je riječ o časnim ljudima koji su obnašali svoju dužnost, ali sada zbog zakonskih rješenja bi mogli doći u vrlo neugodnu situaciju, tako da na kraju svog radnog vijeka dožive, ako tako mogu reći neugodno iskustvo, a možda i neka prava da im budu prikraćena. Pa držimo za riječ ministra i njegove suradnike da će u sljedećim ispravama riješiti pitanje ove skupine koja je u našim školama i koja je zabrinuta za svoju situaciju, a s druge strane onim mlađima je jasna poruka da moraju završiti visoku naobrazbu i time Hrvatska završava svoj ustroj u jednoj sveučilišnoj vertikali koja je korisna za cijeli sustav. I na kraju uz ovu napomenu da Hrvatska demokratska zajednica podržava takvo rješenje koje će biti vjerojatno do kraja godine donešeno, podržavamo ove izmjene i dopune Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama i glasat ćemo za. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Dozvolite mi na početku prvo malo … [[Ne razumije se.]] zapravo donošenja ovog zakona. Mi smo zakon donijeli 15. srpnja 2008. godine, on je stupio na snagu 2. kolovoza 2008. godine. Znači prije dvije godine. Onda smo ga prije godinu dana, točnije 17. srpnja promijenili. Ukinuli ste tada besplatne udžbenike, ukinuli ste tada prijevoz za srednjoškolce, ukinuli ste tada sufinanciranje prehrane i smještaj u učeničkom domu. I sada opet 14. srpnja, što je gotovo dvije godine točno nakon donošenja zakona idemo u izmjene zakona. Svaki od tih zakona donesen je u hitnom postupku, svaki od tih zakona je donesen i glasan u posljednjem danu zasjedanja, i to kao takvo ne bi bilo sporno da zbog takve dinamike rasprave o zakonu, takve zapravo donošenja zakona zapravo u zadnji tren, prilično zbrzano smo dobili zakone, odnosno zakon koji su u mnogim svojim dijelovima neprecizni, nedovoljno smišljeni, a po onome što kaže struka i stručno dvojbeni. Iz tog razloga mislimo da ovaj zakon treba veliku rekonstrukciju i značajnu promjenu, jer je doista dvogodišnja primjena ukazala na velike nedostatke ovoga zakona. Ne znam znate li kolegice i kolege da svaka škola u državi, ali svaka krši ovaj zakon. Krši zato što ne donosi školski curicullum, a ne donosi školski curicullum zato što ministarstvo unatoč tome što je bilo obvezno nije donijelo Nacionalni curicullum. To je jedan od velikih problema koje treba mijenjati. Problem upisnih područja, govorimo o razvoju školskih curiculluma, govorimo o razvoju specifičnosti, a zakonom smo vezali da zapravo lokalne sredine moraju odrediti upisna područja isključivo geografski sa čime zapravo onemogućujemo da roditelji upisuju djecu u škole po kvaliteti, po curicullumu nego isključivo po upisnom području. To je nešto što treba promijeniti. Odredba o upravljanju školama gdje ste izglasali da većinu u školskim odborima ima politika dovode do groznih problema na terenu. Razno razni lokalni moćnici se igraju sa školama i tamo vježbaju svoju snagu. U tome je naravno briga o djeci, briga o dobrobiti škole vrlo često zadnja rupa na svirali. Zbog toga što tih važnih stvari u ovim izmjenama zakona nema mi ne možemo glasati niti za ove izmjene. No nije to jedini razlog. Ono što u zakonu piše je također razlog zašto o ovom zakonu ne možemo glasati. Odlučili ste da o ovom zakonu raspravljamo u hitnom postupku. Kaže se da se to mora tako izglasati zbog primjene vladinog programa gospodarskog oporavka. Koje su to mjere iz vladinog programa gospodarskog oporavka zbog kojeg se mijenja eto i ovaj zakon? Jedna mjera kaže smanjenje broja nenastavnog osoblja, što sa ovim zakonom kolegice i kolege, ali nema nikakve veze. I drugo, racionalizacija mreže škola u skladu sa projiciranim demografskim kretanjima. To bi možda rubno malo imalo veze sa ovim izmjenama zakona, kolegice i kolege, da mi mrežu škola imamo, ali mi mrežu škola nemamo. Po odredbama zakona koji smo izglasali, odnosno vi izglasali prije 2 godine Vlada Republike Hrvatske je sukladno članku 161. najkasnije početkom ove godine trebala donijeti mrežu škola. Nije je donijela. I ako govorimo o racionalizaciji, inače mislim da je o racionalizaciji prilično pogubno govoriti u obrazovanju isključivo u terminima racionalizacije, onda treba to raditi pametno i u interesu obrazovanja. Ovdje smo nekoliko puta govorili da treba govoriti o mreži programa, a ne o mreži škola. I to bi bila istinska racionalizacija koja onda ne bi trpila kvalitetom. Dakle, od ovih 15 članaka zakona 2 se odnose na vladin program gospodarskog oporavka, a ovo ostalo je eto jedan dio koji se vidi u primjeni da ne valja pa se mijenja. Ali ponavljam ima puno većih problema koje smo ipak eto odlučili sada ipak ne mijenjati. Ono što nas iz kluba SDP-a zanima, a to bi voljeli čuti direktan odgovor, kolike su planirane uštede financijske u novcu primjenom ovoga zakona? Koliko tisuća kuna će se uštedjeti primjenom ovoga zakona? Da vidimo ima li zapravo uopće smisla takvu paniku i probleme izazivati po terenu jer ljudi u terenu doista jesu u panici i radi kojeg iznosa novca to sve skupa zapravo i radimo? 2 su izmjene važne u ovom prijedlogu zakona. Člankom 1. kaže da će se pedagoškim utvrđivati veličina matičnih i područnih škola. Mi u klubu SDP-a mislimo da je dosadašnja formulacija iz članka zakona omogućavala da se to utvrđuje pedagoškim standardima, ali ako hoćete da piše neka piše o tome ćemo nešto više govoriti u izmjeni pedagoških standarda. I druga izmjena, briše se odredba da ministar tjedne norme učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi propisuje u skladu s količinom neposrednog odgojno-obrazovnog rada ugovorenog kolektivnim ugovorom, odnosno da će to on činiti u suradnji sa socijalnim partnerima, ali neovisno o kolektivnom ugovoru. Konkretno, dakle vezano uz ove matične područne škole već sam izrekla da ako želimo imati priču o racionalnom da trebamo govoriti o mreži programa. Za očekivati je da će ta promjena dovesti do ukidanja statusa nekih manjih škola kao matičnih škola i njihovo pridruživanje kao područnih škola nekoj drugoj matičnoj školi. To u praksi doista znači možda jedan ravnatelj manje, možda jedan školski odbor manje, možda jedna tajnica ili računovođa manje, ali ja vas molim da o tome još jednom razmislite. Veliki broj tih, po našim procjenama 100-njak škola kojima bi se ukinuo status ovim izmjenama, odnosno kasnije izmjenama standarda što ovdje stvaramo preduvjete, su zapravo otočne škole, škole na područjima posebne državne skrbi, škole u brdsko planinskim područjima, glazbene škole, manjinske škole i doista postavlja se pitanje koliko će škola neću reći dobiti ukidanje, ali tu promjenu statusa? Po onim nacrtima Nacionalnog okvirnog curiculluma koji kao dokument uopće ne postoji, dakle moramo govoriti o Nacionalnom curicullumu i u cijeloj toj kurikuralnoj teoriji govori se o tome da zapravo škole trebaju graditi svoje identitete i svoje posebnosti vezane uz lokalnu zajednicu, uz nekakvu svoju tradiciju. Ukidanje nekih pa i malih škola i njihovih statusa kao matične škole mislim da narušavamo neke od tih principa. Primjer škole u Postirama na otoku Braču. Škola "Vladimira Nazora" u rodnom mjestu Vladimira Nazora koja ima svoju veliku tradiciju, koja organizira neke značajne stvari primjenom odredbe ovog zakona će prestati biti školom "Vladimira Nazora" i postati će samo područnom školom osnovne škole "Supetar". To je nešto što se ne smije dozvoliti. Vezano uz propisivanje norme u osnovnom školstvu, predloženo je dakle rješenje koje se zapravo temelji kolegice i kolege pogotovo vi koji niste u obrazovanju na nepostojećoj činjenici da smo mi zapravo usvojili izmjene Zakona o radu i da kolektivni ugovori više ne vrijede, odnosno da se više ne primjenjuje produžena primjena pravnih pravila vezano uz kolektivne ugovore. No međutim, kolegice i kolege, kao što znate mi Zakon o radu nismo promijenili i produžena primjena prava iz kolektivnih ugovora još uvijek vrijedi. Mislim da moramo i o tome voditi računa kada govorimo i glasamo i o ovom zakonu. Osim ove 2 važne stvari zakon nudi još nekakvih 5, da tako kažem, 5 grupa izmjena. O njima je bilo već ovdje govora. Ne bih to posebno obrazlagala. Moram reći slažemo se s ovim dijelom koji se odnosi na uvjete za odlazak u mirovinu. Doista je pedagoški opravdano da ljudi koji rade u školi ako napune godine života idu u mirovinu istekom školske godine. Ovaj dio oko uvjeta za učitelje razredne nastave također, ali time u svezi želim reći jednu drugu stvar. Izmjenom jednog drugog zakona, odnosno donošenjem Zakona o zvanjima mi smo sve učitelje razredne nastave koji su završili 4-godišnji studij i stekli VSS u prepisivanju diploma u Bolonjske stupnjeve pretvorili u prvostupnike. To nije u redu i to naprosto nije u redu. Godinama učitelji razredne nastave visokoobrazovani ljudi, ponavljam, pišu peticije, mole, kume nas, javnost, ministarstvo da taj zakon promijenimo. Iz ministarstva dolaze obećanja da će se taj zakon promijeniti i imali smo inicijativu i kroz Odbor za obrazovanje, naprosto se još uvijek ništa nije dogodilo i koliko god je dobro da smo ih ovdje uveli jer oni postoje mislim da bi učinili puno bolje kad bi im zapravo priznali zvanje, odnosno njihovu stručnu spremu koju oni doista i zaslužuju. I možda na samom kraju poštovani kolegice i kolege, kao što rekoh na početku, zbog onoga što u Zakonu ne piše a trebalo bi pisati u izmjenama Zakona nakon dvije godine njegove provedbe, ali zbog onoga što u Zakonu piše mi iz SDP-a nećemo podržati ove izmjene Zakona zbog toga posebno što procjenjujemo da ono što se predlaže neće na bitan način poboljšati rad škole, kvalitetu odgoja i obrazovanju u našim školama. I mislimo da je gotovo katastrofalno da u državi koja grca u gospodarskim problemima, koja je u krizi, nekako ovdje uvijek u početku primjene mjera i prve stvari koje odlučimo rezati i mijenjati su promjene obrazovanja. Desilo se to lani s ukidanjem udžbenika, sufinanciranje smještaja u učeničkim domovima, i prijevozom. Na strašnom rezanju novaca i sredstava za znanost, za znanstvene projekte, časopise, sada se ovdje nastavlja s ukidanjem statusa matičnih škola. Godinama ovdje govorimo o ukidanju općina koje nemaju vlastitih prihoda da plaćaju naknadu načelniku, na tome ništa ne radimo. A Zapravo svoju silu idemo prelomiti preko leđa desetak ili nekoliko desetaka malih matičnih škola. To doista nije u redu, ali ono što je u cijeloj situaciji najgore stradavaju djeca, stradava njihova budućnost, a država koja želi se izvući iz krize, koja želi ići naprijed to može učiniti samo na jedan način ako nema velikih prirodnih bogatstava, a Hrvatska nema koja ima samo ljude, to je ulaganje u obrazovanje, ulaganje u ljude, i posebno pojačano ulaganje u obrazovanje i znanost u vremenu krize. Zahvaljujem.
Imamo najprije tri ispravka netočnih navoda. Prvo uvažena zastupnica Suzana Bilić VArdić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče ispravljam, kolegica Lugarić je iznijela više netočnih navoda. Dva ću ispraviti, prvo da ovim Izmjenama i dopunama Zakona djeca stradavaju. Kolegice Lugarić ovim izmjenama i dopunama Zakona djeca ne stradavaju a šire ću vam odgovoriti u raspravi. A vaše inzistiranje i netočno navođenje da je parlamentarna većina donijela ovaj Zakon, nismo ukinuli, mi smo donijeli Zakon, kolegice Hrvatski sabor je donio ove izmjene i dopune Zakona a ja se nadam da je socijal-demokratska partija još uvijek dio Hrvatskoga sabora, odnosno parlamenta.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegica Lugarić je rekla sljedeće, navodim "Ukidanjem matičnih škola stradavaju djeca i obrazovanje", što nije točno. Ukidanjem matičnim škola ne zadire se u ni jednu kvalitetu obrazovanja, pogotovo ne u bilo kakva prava djece. Tim se samo pravni status škola mijenja, a to znači da će škola, a to smo mogli danas pročitati u novinama, koja ima 24 učenika, zamislite ima ravnatelja, računovođu, tajnicu ravnatelja i tajnika škole, jedino eventualno promijeniti administraciju. Dakle, broj administrativnog osoblja. A u nastavu i samu kvalitetu rada u školi zasigurno se neće zadirati.
I ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ispravit ću krivi navod zastupnice koja kaže da se neće na bitan način poboljšati rad škola, upravo suprotno gospođo LUgarić. Jer ono što sam ja primijetila kao iznimnu vrijednost ovog Zakona da je izmijenjen redoslijed izricanja pedagoških mjera u srednje školskim ustanovama. Svakako su se stekli uvjeti ranijim izmjenama i dopunama Zakona i osposobljavanjem stručnih timova u samom redoslijedu će se individualnim pristupom u konačnici postići bolji rezultati nego što smo ih do sada mogli očekivati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi Želimir Janjić, državni tajnik u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ne mogu biti a da ne konstatiram i žao mi je što to moram reći da na početku svojega govora u ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Lugarić je počela na žalost zlonamjerno. To kažem zbog toga što znam da joj je ta činjenica poznata i da to nije mogla biti nikako omaška, ali doslovce je rekla citirat ću: "ukinuli ste naknadu za prehranu i smještaj u učeničkim domovima". To nije točno. Dakle, ja sam citirao, pogledajte fonogram, ukinuli ste smještaj i prehranu u učeničkim domovima, to nije točno, radi toga što je bila 100% potpora tim učenicima, a onda je smanjena za 50%. To znači od ukupnoga koštanja poštovana zastupnice od 1260 kuna 630 kuna plaća država a ostatak plaća korisnik. Dakle, želim odmah na početku reći da ova kvalifikacija ne stoji i siguran sam da ju dobro znadete a ne znam zašto ste morali baš ovako reći što ne odgovara istini. Nadalje, ostavimo na stranu što je to što bi sve trebalo mijenjati. Naravno ja sam u svom obraćanju jasno rekao da ćemo ići i sa sljedećim izmjenama, rekao i zbog čega uostalom, pa dajte prijedloge što još treba. Dakle, ne bježimo od toga. Međutim, dopustite, poštovane zastupnici Lugarić jednako je tako poznato obzirom da je jučer bio matični Saborski odbor, da smo imali dokument Nacionalni okvirni kurikulum, a vjerojatno joj je poznato da danas u 10 sati je započela sjednica Vijeća za Nacionalni okvirni kurikulum na kojem će to biti definitivno dorađeno a poslije toga može ministar i potpisati, tek toliko da se zna. Nadalje, ovdje se problematizira upisno područje u osnovnim školama. Pa vidite i sada po ovome Zakonu upisno područje naravno određuje u koju će se školu dijete upisati, ali postoji mogućnost da se upiše i u neku drugu školu kojoj ne pripada, ali tada neće biti plaćen prijevoz do škole. I dalje postoji takva mogućnost pa ne vidim da ima kakve potrebe zadirati u to i definirati na neki način drugačije. Ili ako hoćete kada govorimo o razlozima zašto je to sve mijenjano, ja sam vrlo jasno rekao jedan dio izmjena odnosi se na mjere iz gospodarskog oporavka, a drugi dio odnosi se na početak iduće školske godine. I rekao sam zašto, ako hoćemo one sa 4 godine 240 ... da mogu ući u škole i ostvariti pravo na svoj posao onda to trebamo napraviti sada inače prođe vlak. Dakle, to su izmjene koje jednostavno moraju ići. Nadalje, kada govorimo o mreži škola ja ću samo podsjetiti da su osnivači dakle lokalne zajednice oni su dužni predložiti, a mi onda predlažemo Vladi Republike Hrvatske. Nismo od svih dobili. Na koji način možemo natjerati da u onome roku naprave radi toga što ovim zakonom to nije finalizirano, a i ne može, a koliko puta smo požurivali. Pa ako hoćete kad budemo razgovarali o pedagoškim standardima ja ću to spomenuti koji to sve nisu dostavili. Pitate se koje će biti uštede, ja ću reći značajne. Evo primjerice samo dva ravnatelja neka ne dobiju otpremninu ušteda je milijun kuna, samo dva. A jednako tako kada govorimo o nekim malenim školama koje mogu promijeniti status ja ću isto tako podsjetiti neka se radi ma samo o 5 škola to je plaća od milijun kuna. Dakle, lako možemo doći do te računice, naravno ako hoćemo. Neću govoriti o tomu kolike, ovo nisu uštede, ali na ovaj način kada se sve provede onda ćemo omogućiti onima koji sada možda nekoliko godina sjede na zavodu za zapošljavanje da dobiju svoj prvi posao i da započnu zarađivati kada ovi otiđu u mirovinu i molim vas da to ne gubite iz vida. Dakle, šansa mladima u svakome slučaju. I u konačnici, granski kolektivni ugovor, pa nemojte molim vas. Ako pravilnik kakav se nalazi trenutno u granskom kolektivnom ugovoru bude potpisan u dlaku isti onda ništa ne dovodimo u pitanje. Nemojte to dovoditi u pitanje sa Zakonom o radu, eventualnim izmjenama itd. To je posve čisto i nemojte da to bude drugačije protumačeno jer ne smije biti drugačije protumačeno. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Državni tajnik je bio kazao da upravo zasjeda Vijeće za Nacionalni okvirni kurikulum i da će time posao biti dovršen. To nije točan navod. To nije točno. Posao neće biti dovršen, jer Nacionalni kako god ga hoćete zvati, okvirni kurikulum je zakonska obveza čiji su sastavni elementi propisani zakonom 26. stavak 2. U onome što vi sada imate kao Nacionalni okvirni kurikulum nemate sve one elemente koje propisuje zakon i zapravo nemate one ključne elemente na osnovu kojih škole trebaju izrađivati školske kurikulume. Stoga taj posao nije ni približno gotov nego ste samo napravili korak dalje ka onome što bi trebao biti završen posao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nastavljamo s raspravom po klubovima. Na redu je klub HSS-a, uvaženi zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Obrazovanje kao temeljni kapital suvremenog društva postalo je ključni faktor i ekonomskog razvoja. Svjesni te činjenice u našoj zemlji se već duži niz godina nastoji poboljšati sustav obrazovanja, a zahtjevi modernog diferenciranog društva postulirali su promjene u svim vidovima školstva. Kako niti jedan put nije u potpunosti jednostavan, prenošenje teorijskih smjernica u praksu i problematika vezana uz Zakon o odgoju i obrazovanju zahtijeva temeljito pristupanje i preispitivanje određenih odredbi. Donošenje ovog zakona predviđeno je Planom provedbenih aktivnosti Programa gospodarskog oporavka te je njegovo donošenje rezultat ukupne situacije u Republici Hrvatskoj. U pojedinim segmentima primijećena je nelogičnost i neracionalnost, osobito u svjetlu aktualne situacije pa se kao logično rješenje nameću predmetne izmjene i dopune. Tko je provedenom analizom utvrđeno da postoje matične škole s vrlo malim brojem učenika što čini školovanje u takvim školama vrlo skupim, ako se ima u vidu činjenica da svaka matična škola ima svog ravnatelja, računovođu i ostalo nenastavničko osoblje. Stoga se kao razumno rješenje nameće potreba da se utvrdi minimalni broj odjela i učenika za veličinu matične, ali isto tako i područne škole. Člankom 2. mijenja se članak 43. stavak 1. postojećeg zakona, a koja propisuje obvezu škola pružanja pomoći djeci koja ne znaju ili nedostatno poznaju hrvatski jezik. Do sada su škole bile obvezne prema djeci hrvatskih državljana, a ovom dopunom istu obvezu imaju i prema ostaloj djeci koja su stekla pravo školovanja u Republici Hrvatskoj kao što su to npr. djeca azilanata. Pred neki dan smo imali isto tako nove odredbe Zakona o azilu pa smo mogli to i tamo vidjeti. Isto tako pozdravljamo izmjenu u članku 6. stavka 3. kojom se propisuje da ugovor o radu prestaje istekom školske godine u kojoj su nastavnici navršili 65 godina života i 15 godina staža. Na taj način odgojno-obrazovnim radnicima daje se mogućnost da završe školsku godinu sa generacijom djece koju su podučavali, a novu školsku godinu djeca će nastaviti sa novim nastavnikom. Osim toga, škola može isplanirati i na vrijeme popuniti ispražnjeno nastavničko mjesto što je dobro i za učenike, školu i nastavnika koji eventualno traži posao. Pored navedenog dao bih jednu primjedbu koja se odnosi na taj članak 6. Naime, smatramo da bi iza riječi: "navršenih 65 godina života" trebalo pisati "minimalno 15 godina staža". Smatramo da na taj način, odnosno tako se precizira ono što ustvari predlagatelj zakona u ovom zakonu i misli. Osim toga, a sad ću se malo osvrnut na ono što je već državni tajnik i rekao u svom uvodnom izlaganju, ali s obzirom da smo pripremali raspravu prije toga, nekoliko stvari vezano za članak 12. stavak 1. i 2. U klubu HSS-a apelira se na ministarstvo da se preispitaju odredbe članka 12. stavak 1., 2. i 3. Prijedloga izmjena i dopuna Zakona kojima se ravnatelji škola za višom stručnom spremom, a koji su zadnjim izborima izabrani i imenovani, usred mandata ostavljaju na neki način bez posla. Naime, stavak 1. članka 12. propisuje da se imenovani ravnateljima prekida mandat sa 1.1.2012. godine, a mandat bi im inače trajao do 2014. godine. Zatim se u stavku 2. govori da im prestaje ugovor o radu protekom roka od 4 mjeseca što znači da se te ljude direktno šalje zapravo na Zavod za zapošljavanje. Također, u stavku 3. istog članka kaže se, citiram: "ne pripada niti jedno drugo pravo osnovom prestanka ugovora o radu" što znači da dojučerašnji ravnatelji nemaju pravo niti na otpremninu ili na mogućnost ostanka u školi na nekom drugom radnom mjestu. U osnovnoškolskim ustanovama zaposleno je 353 ravnatelja sa višom stručnom spremom, a koji bi po predloženim izmjenama i dopunama zakona ostali bez posla i bez mogućnosti ostvarivanja bilo kakvih prava iz radnog odnosa. Klub HSS-a protivi se tako zacrtanoj sudbini tih ljudi i stoga predlažemo odgodu primjene članka 167. postojećeg zakona do 1.1.2015. godine čime bi se omogućilo svim ravnateljima da odrade svoj mandat do kraja. Također, napominjemo da je analizom utvrđeno da bi do tada većina ravnatelja s višom stručnom spremom stekla uvjete za zasluženu mirovinu, pa bi se tako napravila i ušteda jer se ne bi morali objavljivati novi natječaji za popunu radnih mjesta. Izračunom je došlo da od tih 353 ljudi praktički preko 80% istekom njihovog sadašnjeg mandata je stvorilo uvjete za mirovinu. I na kraju nakon ovih iznesenih primjedbi i prijedloga smatramo da je pred nama materijal koji nudi kvalitetna, trenutku primjerena i učinkovita rješenja i klub HSS-a podržati će predmetne izmjene i dopune zakona. Vjerujemo da ćemo s predlagateljem naći zajednički jezik i usaglasiti se oko usvajanja iznesenih primjedbi, te da će upitna rješenja biti razriješena na obostranu korist. Hvala vam lijepa.
I klub HNS, HSU uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Ovaj zakon sjećate se kolegice i kolege stupio je na snagu prije nepune dvije godine. Lani smo ga mijenjali u ovo doba i klub HNS, HSU kad smo bili vrlo glasni i pokušali uvjeriti ostale kolege u Saboru da ne idemo u pravcu izmjena koje smo tada imali sjećate se ukinuli smo besplatne udžbenike, ukinuli smo sufinanciranje đačkih domova, ukinuli smo prijevoz za učenike srednjih škola i smatrali smo zaista da to nije trebalo učiniti, da je to snažan udarac na obrazovni sustav. Što se tiče izmjena koje nam se sada nude moramo biti korektni, objektivni reći da većinu tih izmjena mi apsolutno podržavamo. Ja ću ih ukratko komentirati. I evo idemo redom. Što se tiče uvjeta temeljem kojega ćemo školi dati status matične ili područne smatramo da jasno treba regulirati to područje. Smatramo da je to područje jedno vrlo dinamično područje. Mi koji smo malo starija gospoda znamo dobro kad smo dobivali svoje prve stanove u nekim novim naseljima tada ni dvije škole nisu bile dovoljne, da bi nakon 30 godina ona jedna bila više nego dovoljna i tako u ciklusima. Prema tome, ovo područje svakako treba regulirati i to možemo samo podržati. Međutim, ono što su kolege iz kluba SDP-a rekli slažemo se da treba biti uvijek ipak nekakva malo ozbiljnija analitika. Nije dovoljno da isprovociramo državnog tajnika pa da čujemo da će se uštediti samo na dva ravnatelja, na otpremninu milijun kuna. Ipak bi bilo dobro čuti koliko je takvih škola koje će vjerojatno promijeniti status, kolike će stvarne uštede biti. Prema tome, to je jedno vrlo ozbiljno područje i svakih nekoliko godina nalazim razloga da saborski zastupnici ne bi mogli dobiti takve podatke, ozbiljno sjesti oko tih brojeva i jasno jedni drugima dati podršku kada ta podrška treba a ja sam drugi puta temeljem brojeva koje ćemo dobivati reći ne, idemo ipak to odgoditi za neko drugo vrijeme. Prema tome, tu se slažemo i uz taj ozbiljan nedostatak analitike dajemo prigovor. E sada što se tiče druge izmjene, a odnosi se na obvezu škola, odnosno njihovih osnivača da pomažu djevojčicama i dječacima koji dolaze u Hrvatsku, koji ne znaju hrvatski jezik. Svakako je to za podržati i pozdraviti. Mi smo tu dali jedan amandman gospodine državni tajniče smatrajući da bi obzirom da se sad to odnosi na sve dječake i djevojčice, a ne samo na one čiji su roditelji hrvatski državljani. Mi smatramo da onda je moguće i izbaciti jedan dio teksta da se ne komplicira sa tekstom i da se taj članak još više pojasni. Prema tome, evo vezano uz tu izmjenu dali smo jedan amandman. Što se tiče izricanja pedagoških mjera od one najblaže koju izriče razrednik, pa do one najteže koju izriče ravnatelj, a odnosi se na isključenje iz škole tu smo dali također amandman smatrajući da nije dobro da ravnatelj bude taj koji će nekog učenika konačno isključiti iz škole. Mi smatramo da će se to uvijek tumačiti kao nekakav osobni obračun sa učenikom ili njegovom obitelji. Iz tog razloga smo predložili da to svakako ne bude ravnatelj već da umjesto ravnatelj stoji školski odbor. Školski odbor je jedno vrlo kompetentno tijelo. Tu su i predstavnici škole i roditelja i osnivača i ne nalazimo razloga da školski odbor ne bi bio kvalitetno, ne bi predstavljalo kvalitetno tijelo koje bi donijelo takvu najtežu odluku. Ono što nam malo smeta da u našim raspravama nedovoljno raspravljamo o nekim ne tako davno uvedenim pedagoškim mjerama. Na primjer odgojno-obrazovni tretman produženog stručnog postupka je nešto što smo mi podržali, ali na žalost nemamo nikakvog traga koliko je taj i takav tretman u biti rezultirao pozitivnim pomacima na terenu. Nikakve povratne informacije nemamo, nikakve, nikakve analize, a smatramo da bi zaista trebalo tu vidjeti što smo postigli uvođenjem takvog tretmana. Znam osobno da u nekim školama su nastavnici protiv toga, to im komplicira život. Ali to ne znači da i mi njima ne trebamo zakomplicirati život seminarima, trajnom edukacijom u tom području, da stvarno učenik ima koristi od tog tretmana. Tu smo tanki, tu nismo nikada ništa napravili u smislu analize objektivne da vidimo što možemo i kako napraviti u tom području. Nadalje, četvrta izmjena koju predlažete je, odnosi se na brisanje odrednice da ministar tjedne radne obveze učitelja i stručnih suradnika u osnovnoj školi propisuje u skladu sa količinom neposrednog odgojno-obrazovnog rada koji je ugovoren kolektivnim ugovorom. Mi i tu možemo vam dati zeleno svjetlo, ali smo jako skeptični, jer se u Hrvatskoj sve što se stavi na papir u praksi ne provede. Naime, ovdje stoji konzultirat će se sa socijalnim partnerima. Konzultacija u nas obično ne znači ništa. I tu smo izuzetno skeptični. Znamo što hoćete postići. Shvaćamo vas, ali obzirom da opet nećemo imati vjerojatno za godinu, dvije dana nikakvog izvješća glede uspješnosti ili neuspješnosti te konzultacije tu ostavljamo vrlo veliki upitnik. Što se tiče preciziranja tko može obavljati poslije učitelja razredne nastave i učitelja predmetne rasprave slažemo se ovo je jedno korektno i jasnije definiranje spreme koju treba takva osoba imati. Što se tiče šeste izmjene, predlaže se dopuna … [[Ne razumije se.]] o prestanku ugovora o radu, posebno želite postići kontinuitet u odgojno obrazovnom procesu tako da nije to striktno 65. godina, nego jasno školska godina u kojoj se navršava 65 godina. To je dobro, tako radimo u visokom obrazovanju i to je logično da se. Ja nisam ni znao moram priznati da taj element nije bio unesen u ovaj, unijet u ovaj zakon. Konačno prestanak, naime reguliranje i pitanje položaja ravnatelja u odnosu na Zakon o radu. Mislim da tu isto tako nismo imali u raspravi na klubu nekakvih posebnih prigovora i možemo dati i tu zeleno svijetlo. Prema tome, evo namjerno smo htjeli uz ove izmjene i dopune ukazati na neke nedostatke u koordinaciji, u razmjeni informacija između ministarstva, odnosno Vlade i Sabora, mislimo da tu moramo puno više podataka dobivati, posebno u ovakvoj jednoj silno osjetljivoj materiji kao što je osnovno obrazovanje i školsko obrazovanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, i prvi je uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. U hitnu saborsku proceduru upućen je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, jer je da citiram predlagatelja donošenje ovog zakona predviđeno planom provedbenih aktivnosti programa gospodarskog oporavka. O planu provedbenih aktivnosti programa gospodarskog oporavka za srpanj 2010. godine predviđena je izmjena Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi kao pretpostavka za provedbu sljedećih mjera, kratkoročnih mjera smanjenja broja nenastavnog osoblja u javnim školama s obvezom provedbe u srpnju 2010., srednjoročne mjere racionalizacija mreže škola u skladu s projiciranim demografskim kretanjima, s obvezom provedbe do ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju, dugoročne mjere provedba reforme sustava obrazovanja u skladu s nalazima, analiza potreba tržišta rada, s obvezom provedbe do 2020. godine. U prijedlogu izmjena zakona nije naznačeno uz koju se od ovih mjera neposredno vezuju predložene izmjene, pa nije jasno slijedi li iza ovih izmjena još jedna ili dvije izmjene zakona, ili su predloženom izmjenom zakona obuhvaćene sve tri mjere programa gospodarskog oporavka, radi kojih se zakon mijenja sada u srpnju 2010. godine. S obzirom da u srpnju 2010. treba izvršiti mjeru smanjenja nenastavnog osoblja u javnim školama, a povezujući ove izmjene s izmjenama pedagoškog standarda u osnovnim i srednjim školama, koje su također u saborskoj proceduri, držimo opravdanim smatrati da se predloženim izmjena zakona stvara zakonska osnova za smanjenje nenastavnog osoblja u javnim školama. Pojam nenastavno osoblje ne nalazi se u pozitivnim propisima, niti se obrazlaže, pa zaključujemo da su sve to one zaposlene osobe u javnim školama koje ne izvode nastavu. Jesu li to i stručni suradnici koji ne izvode nastavu, ali imaju svoju pedagošku funkciju u školi, ili se misli samo na administrativno, tehničko i pomoćno osoblje koje osigurava uvjete za redovno funkcioniranje škole? Naime, iz predloženog teksta i obrazloženja nije jasno na koje se radnike u školskim ustanovama izmjena odnosi, a ni kako i kojim putem će se mjera smanjenja nenastavnog osoblja realizirati? Ako je nakana predlagatelja racionalizacija rada i javnih škola, bilo bi za očekivati da je prijedlog potkrijepljen podacima o broju i vrsti nenastavnog osoblja, o mjerama koje za posljedicu imaju višak takvog osoblja, njihov broj, način zbrinjavanja viška i visinu sredstava potrebnih za zbrinjavanje viška zaposlenih, te uštede i poboljšanja koja će se u narednim godinama ostvariti racionalizacijom mjere smanjenja nenastavnog osoblja u javnim školama. Budući da o tome nema riječi, a jednako tako niti o demografskim kretanjima kao podlogom za racionalizaciju mreža škola, niti o rezultatima analize potreba tržišta rada, ma izgleda da ovaj zakon kao i pedagoške standardne … [[Ne razumije se.]] metodom trenutne ocjene stanja. No zato se izmjenama zakona osigurava novo zapošljavanje mladih osoba u obrazovnom sustavu, tako što će se u obrazovnom sustavu onemogućiti produžavanje rada dogovorom s poslodavcem, osobama koje su navršile 65 godina života i 15 godina mirovinskog staža. Šteta što predlagatelj ovu tvrdnju nije isto tako potkrijepio podacima iz kojih bi se vidjelo koliko se mladih osoba temeljem ove odredbe će se zaposliti u našem obrazovnom sustavu u sljedećih primjerice 5 godina. Izmjenama zakona predlaže se urediti pitanje prestanka ugovora o radu o ravnatelju školske ustanove. Predloženo je rješenje loše, jer nije razriješen odnos mandata ravnatelja i ugovora o radu, pa prihvate li se ovakve odredbe one će u praksi izazvati niz problema. Također je loše riješeno pitanje statusa ravnatelja zatečenih na dužnosti ravnatelja škole u vrijeme stupanja na snagu ovih izmjena zakona, ravnateljima se daje pravo da još 4 mjeseca po isteku mandata, odnosno stupanje na snagu 126. članka zakona primaju plaću ravnatelja, a nakon toga oduzima im se svako drugo pravo ne samo prema Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, nego i prema drugom propisu ili kolektivnom ugovoru, što znači da oni ravnatelji koji ne budu ponovno imenovali ravnateljima, doslovno će biti bačeni na ulicu, što je neprihvatljivo. Upravo zato što intervenira u zakon s razloga koji se odnose na sudbinu zaposlenih u odgojno obrazovnom sustavu, te sudbinu djece i mladeži s dugoročnim posljedicama, Hrvatska stranka prava ne podržava hitnu proceduru izmjene ovog zakona, što ne znači da postojeći zakon ne treba mijenjati. Naprotiv, smatramo da postojeći nije dobar, treba ga mijenjati na način da se ili ovaj postojeći temeljito izmijeni ili donese novi. Za Hrvatsku stranku prava je pitanja odgojno obrazovnog sustava Republike Hrvatske pitanje koje nije pitanje niti jedne stranke niti Vlade, već je to pitanje kojim se određuje budućnost domovine. Previše je ozbiljno da ostane regulirano sadašnjim zakonom, i da bi se reguliralo ovakvim izmjenama i dopunama. Način na koji ga se sada pitanje odgojno obrazovnog sustava Republike Hrvatske promatrajući ga u cjelini od predškolskog odgoja, visokoškolskog obrazovanja … [[Ne razumije se.]] na organiziranost, pravna neuređenost, voluntarizam i interesi pojedinaca i grupa, nepoštivanje jezičnih standarda itd. Prilika je ovo upozoriti na još neke konkretne probleme danas u sustavu školstva. Podsjetio bih na problem osnovne škole u Jagodnjaku gdje je postojao nemali problem upravo zbog toga što učenicima hrvatske nacionalnosti nije bilo omogućeno samovoljom tamošnjeg ravnatelja škole pohađanje hrvatskog programa. Danas je problem u tome što pojedini nastavnici ne mogu dobiti produženje radnog odnosa, a zaposleni su na određeno vrijeme zbog određene potrebe racionalizacije što stanovnike tog mjesta, podsjetio bih radi se o stanovnicima hrvatske nacionalnosti u općini u kojoj su većinski Srbi, iznimno senzibilne upravo na to jedno pitanje itekako pogađa jer ne žele da njihovoj djeci ne predaju zato predviđene osobe sukladno zakonu koje će im predavati po hrvatskom programu. Ja molim da se o tome vodi računa, to tim ljudima predstavlja izniman problem. Neobično su osjetljivi upravo na to pitanje i nije to u pitanju onda niti možda novac. Treba pokazati razumijevanje za potrebe tih ljudi. Isto tako imali smo prilike ovdje čuti kako će se škole organizirati svuda tamo gdje postoji i jedno dijete. Jedno pitanje za jedan neuređeni slučaj, a to je pitanje hrvatskih državljana koji žive na teritoriju RH, a nalazi se s druge strane Dunava. Na koji način je tamo organizirana škola? Na koji način ta djeca idu u školu? Podsjetio bih i na kraju da kada se radi o racionalizacijama mreža škola, imali smo slične primjere i s mrežama sudova, same te mjere po sebi ne donose tog trenutka racionalizaciju, one mogu izazvati povećane troškove zbog otpremnina osobama kojima se sukladno važećim zakonima moraju dati otpremnine nego je potrebno dugoročno procjenjivati mogućnost realne racionalizacije na duže staze. Nitko nije protiv racionalizacije, svatko je za to da se nađe optimalno rješenje, ali ne smijemo se pritom igrati sudbinama ljudi nego mora se iskoristiti svaka prilika koju pružaju bilo nova tehnološka rješenja iz nekog drugog područja kako bi se svi ljudi uposlili i to u funkciji kako i gospodarskog oporavka tako i razvoja Hrvatske. Pa kada su u pitanju svi ti podvornici ili drugo nenastavno osoblje sve je to moguće vezati uz različite druge programe. Pitanje je recimo energetske učinkovitosti školskih zgrada i kroz to osigurati i nova investicijska ulaganja u procese racionalizacije, a kroz to i radna mjesta tim ljudima. I na kraju želim istaknuti da se predloženim izmjenama i dopunama zakona ne rješava niti jedan stvarni problem zakona. Od sadržajne nedorečenosti koji stvaraju probleme u sustavu, a nalaze se u osnovnim odredbama zakona te u prijelaznim i završnim odredbama. Ponavljam, ovim mjerama se konkretno ne donose promjene na bolje te stoga neću podržati ove promjene zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Gvozden Flego.
Ja se u svakom slučaju slažem sa akcentuacijama kolege Dorića i kolege Srba da je zakon rađen bez prethodnih analiza ili ako analize postoje da nam nisu predočene. Dakle, koliko škola, što se postiže u kojim vremenskim razmacima i o kojoj se uštedi radi? U tom smislu bi se moglo zaključiti da je ovaj zakon arbitraran. Dakle, da on ne počiva ni na kakvim objektivnim osnovama. Jedina objektivna osnova na kojoj počiva zakon jesu vladine mjere za poboljšanje gospodarstva. Ja mislim da je to loša osnova. To je loša osnova jer ona zapravo implicira sasvim izopačen način postupanja u odnosu na razvijeni svijet i onaj klub ili onu zajednicu kojoj mi težimo. Pretpostavlja naime da se obrazovanje prilagodi tržištu rada. Pri čemu je tržište rada u Hrvatskoj izrazito nerazvijeno, a sustav obrazovanja i sustav znanosti u Hrvatskoj je relativno razvijen. Pa bismo prilagođavanjem sustava obrazovanja tržišnoj logici s jedne strane se vratili na one tendencije u obrazovnom sustavu koje smo imali sredinom '70-ih godina ili početkom '80-ih, a s druge strane bismo zapravo unazadili sustav obrazovanja. I treće, podsjećam vas, dakle ono što je već bilo kazano, zakon je donesen 2008., zakon je mijenjan 2009., zakon mijenjamo 2010. u zadnjim tjednima i zadnjim danima zasjedanja Sabora. Jučer smo čuli najavu da će biti daljnjih promjena, dakle 2011. I otuda je za zaključiti da je i ova promjena zakona ishitrena. Ona je ishitrena jer sada već znamo kada mijenjamo zakon da ono što mijenjamo nije dostatno nego ćemo još ići u daljnje promijene. Pa bi bilo puno racionalnije da se izrazim ovim rječnikom pričekati i domisliti, anticipirati još neke promjene koje će se dogoditi pa tek onda ići u promjene zakona. Ja ću nešto više govoriti o tome u ovoj drugoj točki dnevnog reda, ali sustav obrazovanja i sustav znanosti je izrazito dinamičan po svojem sadržaju. Ali po strukturi upravljanja je vrlo inertan. I kada svake godine mijenjamo zakon zapravo uvodimo nesigurnost u sustav. Četvrto, meni se čini da u zakonu postoje neke dobre točke, neki dobri elementi, ali u zakonu ima i suvišnosti. Recimo jedna od suvišnosti je da se otkaz mora regulirati pisanim putem. Pa za Boga miloga! Ili da, sad se više ne mogu sjetiti primjera, oprostite. Dakle, tu ću stati. Ali u zakonu nema onoga što bi po mom sudu trebalo biti nakon donošenja Ustava. Mi smo prepustili zakonu regulacije razine obveznog obrazovanja. Toga u ovom zakonu nema. I to je njegova velika manjkavost. Mi dakle smo promijenili Ustav, ali i dalje zadržavamo zajedno sa Albanijom razinu obvezatnog obrazovanja na razini osnovne škole. A osnovna škola nam traje ne 10 godina nego 8 godina. I tu smo disonantni s EU i sa velikom većinom obrazovnih sustava u razvijenim i europskim zemljama. Zakon se naime koncentrira na promjenu veličine matičnih škola i to se onda proglašava racionalizacijom. U potpunosti se slažem sa kolegicom Lugarić da racionalizacija nije najprimjerenija metoda niti za kulturu niti za obrazovanje. Ali ako već hoćemo koristiti termin racionalizacije dajmo molim vas koristimo onaj termin koji je barem 20-ak godina u službi obrazovnih sustava razvijenih zemalja. Nemojmo težiti mreži škola, nego mreži programa iz kojih se onda deducira mreža škola. Dakle, riječ je opet o ja mislim promašenom elementu racionalizacije. Racionalizacije se provodi tako da se sustav obrazovanja u Hrvatskoj ili uvjeti funkcioniranja obrazovne djelatnosti u Hrvatskoj ujednačavaju, tj. da se u što većoj mjeri primjenjuju pedagoški standardi o čemu ćemo govoriti kasnije, u tome se sastoji racionalizacija. DA sustav odgoja i obrazovanja u Hrvatskoj prestane biti toliko neujednačen kao što je sada, a on je kao što znate iz vlastitih primjera, iz cijelog niza analiza stručnjaka izrazito ujednačen. I konačno meni se čini da racionalizacija sustava treba doprinijeti uvođenju onih mjera koje su na snazi u najrazvijenijim Europskim zemljama. Ja ću vas samo upozoriti na jedan element koji boli. Mi preko 2 godine raspravljamo o tome da se kvalifikacije učitelja i nastavnika izjednače sa kvalifikacijama koje vrijede u razvijenim zemljama, odnosno da se kvalifikacije učitelja i nastavnika prevedu prema prijelaznim odredbama postojećeg Zakona o znanstveno istraživačkoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Ljudi moji, dvije godine rasprave mi trošimo a da se ništa nije pomaklo u sustavu. I iracionalno je i neracionalno je da mi trošimo toliko vremena na ono što bi se po automatizmu trebalo dogoditi, a da se nakon tog potrošenog vremena i svih tih rasprava ništa ne dogodi. Tako da smo malo kontradiktorni u ovim našim zahtjevima, ali eto i ove primjedbe su iznesene zato da ne bismo ponavljali iste greške i da bismo nešto naučili iz tih rasprava odnosno da bismo jedan dio elemenata tih rasprava ugradili u buduća rješenja. Ja ću i u ovom slučaju pozvati i onu drugu stranu sabornice, jer što je rekla kolegica mi smo jedan Sabor, bez obzira što smo i među vladajućima i što se dijelimo na vladajuću koaliciju i opoziciju, da pokušamo čuti jedni druge i argumente drugih, a ne se ponašati po interesnim shemama i apriornim zadaćama ili nalozima. Obrazovanje, znanost i zdravstvo bi morali biti izvan stranačkih interesa, a pogotovo trenutačnih stranačkih interesa i stoga vas molim da uvažite ove naše primjedbe u sljedećim rješenjima tako da krenemo prema onome što ste vi nazvali racionalizacijom obrazovnog sustava ali uz odgovarajuću argumentaciju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Petar Selem. Izvolite.
[[Govornik se naknadno uključio.]] odbora apsolutno zanemariti ili barem staviti u drugi plan bilo kakve stranačke interese duboko vjerujući da su znanost, kultura i naobrazba apsolutno za ovu zemlju od primarne važnosti i da bilo kakvo preferiranje stranačkih interesa može samo naškoditi nečemu o čemu ovisi budućnosti naše zemlje i naš na kraju krajeva kulturni identitet.
Zahvaljuje, odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Odbora nije mi bila nakana da vas hvalim, ali moram se pohvaliti da vas redovito hvalim zbog načina na koji vodite Odbor, i na Odboru smo stvarno uspjeli uspostaviti odgovarajuću razinu stručne rasprave. Međutim, kada dođemo ovdje u Saboru čini se da jedan dio te stručne rasprave gubi na svojoj snazi i jedan dio argumenata se jednostavno istopi i u tom pravcu je išao moj pledoaje, pa ako je naišao na otvorene uši meni je posebno drago.
Zahvaljujem. Nastavljamo dalje sa pojedinačnom raspravom, na redu je uvažena zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Teško je doista za početak ne konstatirati nešto što su moji kolege već istaknule a to je da se nalazimo svega dva dana pred zaključenje sjednice, dva dana prije ljetne stanke, raspravljamo o jednom rekla bih izuzetno važnom Zakonu za osnovne i srednje škole i to na žalost po hitnom postupku. Opet po hitnom postupku. Nema ništa rekla bih neobično da nam Ministarstvo servira Zakon po hitnom postupku, navikli smo na to, nema ništa neobično da se traži brzinska rasprava, brzinsko usvajanje, nemogućnost rasprave u dva čitanja, to je zapravo postalo pravilo. Moram reći da sam žalosna zbog toga i zato doista zvuči kao demagogija kada nas pozivate da raspravljamo, sugeriramo, dajemo prijedloge itd. To naprosto više ni s vaše strane nema nikakvoga smisla. Dakle, to o čemu govorim postalo je pravilo kao što je postalo pravilo, da rasprave kao što su moje kolege raspravljale, se uvijek događaju u srpnju. 15. srpnja 2008., 17. srpnja 2009., 14. srpnja 2010. dakle nevjerojatna koincidencija i vrijeme kada škole ne rade punim kapacitetima, kada su manje više mnogi na godišnjem odmoru ili su na putu da krenu na godišnje odmore. Nemam nikakvu namjeru sugerirati nikakav zaključak, mislim da je sve savršeno jasno. Dakle, nema ničeg neobičnog u svemu ovome što sam rekla, međutim, na žalost nema ničeg niti dobrog rekla bih, zato što mislim da ovaj Zakon zorno govori o tome kako radi Ministarstvo, kako funkcionira Ministarstvo i na koji način donosi Zakone. Nema ničeg neobičnog u jednoj stvari, a to je da Ministarstvo apsolutno ignorira struku. Ignorira nastavnike, ravnatelje, njihovo mišljenje, znanje, iskustvo stav, socijalne partnere i ne znam zapravo koji je scenarij gori, scenarij A, kada potpuno ignorirate struku, kada sami donesete Zakon onda ga stavite na web stranice, pa to proglasite javnom raspravom, nakon čega struka kada vidi što ste učinili dobije filaktički šok. A drugi scenarij je onaj po kojem struku držite u uvjerenju da ipak nešto znači, držite ih u iluziji da njihovo znanje i iskustvo, volja, stavovi nešto vrijede i znače pa ih uključite u pisanje zakona. Nakon svega taj zakon jednostavno odbacite, bacite se sami na pisanje novog i struci ni po ovom scenariju također ne gine šok. I pouzdano znam gospodo da oba scenarija vrlo učestalo su u upotrebi u vašem ministarstvu. A kakav je rezultat, mislim da je to više nego evidentno. Ne znam doista što biste mogli reći da me demantirate argumentirano za ovo što govorim. Stava sam da je u posljednjih 6 godina napravljeno dosta loših stvari i da niste bili učinkoviti u onoj mjeri u kojoj ste trebali biti, u kojem je struka i društvo na koncu konca to od vas očekivalo. Na vašem licu gospodine državni tajniče vidim da ćete me pokušati barem demantirati, da tome nećete odoljeti pa onda ću vas pokušati preduhitriti pa ću reći sljedeće. Mislim da vi konstantno odgađate rješavanje objektivnih problema i evo zakon ovaj koji nam sada ste dali u raspravu to na neki način, ne na neki način, to dokazuje. Vi ste postojeće ravnatelje i neke postojeće ravnatelje doveli u nikad težu situaciju. Takvih ravnatelja sa višom školom imamo danas u Hrvatskoj mislim negdje čak preko 30% i po zakonu oni od 1.1.2012. godine zapravo više uopće neće biti prepoznati u sustavu i neće moći se natjecati na mjesta ravnatelja, a niti na neke druge. E sad vi možete reći ali oni su bili upoznati sa situacijom koja ih može čekati, oni su se mogli doškolovati, ali ja vas pitam što ste vi učinili kao ministarstvo na tu temu. Što ste vi učinili da ti ljudi se doškoluju jer objektivno, ako ne promijenite neke članke u ovom zakonu oni će ostati bez posla. Doduše, vi ste rekli da ćete taj, u svom izlaganju da ćete taj termin prolongirati. Pa do kada, gospodine državni tajniče, do kad ćete ga prolongirati. To je naprosto problem koji treba riješiti ili, ili što? Ili ćemo te ljude jednog dana naprosto izbaciti na cestu. Ako se ne doškoluju, a vi ne promijenite zakon onda je njihova sudbina više nego jasna. Vi me demantirajte ako to nije tako. Još jedan od dokaza iz ovog zakona koji govori o tome da krivo radite neke stvari jest nešto što ste u međuvremenu promijenili, ali je inicijalno to bilo sadržano u zakonu, a odnosi se na članak 104. po kojem što sad. Pa ja vam samo hoću reći da bi to ostalo tako da se sindikati nisu pobunili, dakle da niste dobili sugestiju da se to apsolutno mora učiniti drugo. Dakle, to da se stave dva sata odgojno-obrazovnog rada razrednika van norme, oprostite mi na izrazu, ali ja mislim da to može napraviti netko tko doista ne poznaje sustav. Neću upotrijebiti teži izraz od toga. Tko bi nakon toga uopće poželio biti razrednik? Da ne spominjem školske preventivne programe koje sustav zapravo uopće ne prepoznaje odnosno zakon što se tiče norme školske preventivne programe ne poznaje. I nešto što su govorile kolege prije mene, a odnosi se na utvrđivanje minimalnog broja odjela i učenika odnosno veličine matičnih i područnih škola, pri čemu kažete i vi gospodin ministar neće biti ukidanja škola, sve praktički ostaje po starom, ali u isto vrijeme stvari ne zovete pravim imenom u obrazloženju samog zakona. Dakle, ne kažete otvoreno u obrazloženju zakona da škola gubitkom statusa matične škole gubi naravno ravnatelja i administrativno osoblje. Ako je to potrebno zbog racionalizacije, ako je to potrebno zbog nedostatka novca, zbog gospodarske krize odnosno oporavka, zapravo ne znam tko će se od tih vaših mjera oporaviti, tada u obrazloženju morate reći o kojem broju škola se radi, dakle koje će škole biti iznimka, koja je dugoročna projekcija uštede za budžet države. O tome su govorili moji prethodnici i mislim da je to doista veliki nedostatak zakona što nije razvidno da ste napravili temeljitu analizu na čemu bi počivala odluka koju ovim zakonom donosite. Da ste imali analizu ja vjerujem da biste je u obrazloženje zakona i stavili. Naprosto je nemate. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Anton Mance. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. Pa ispravio bih više navoda ima, ali ja vjerujem da će naš državni tajnik koji itekako ima iskustvo i problemsko razmišljanje odgovoriti na neka druga, ali ja bih ipak ukazao na ono što se itekako vidi u ovim samim materijalima pa se čudim da je kolegica tako reagirala. Kaže, ministarstvo negira ravnatelje i nastavnike. Međutim, moram reći da čak i onaj oštar sindikat koji u javnosti nastupa u svojim materijalima, ne znam dal ste ih dobili, priznaje da je nekoliko odluka ovdje u ovom zakonu prijedloga dakle dobro prihvatljivo. Recimo od ravnatelja pa od nastavnika koji trebaju ići u mirovinu. Prema tome, dakle ovaj prijedlog zakona proizašao je iz iskustva i vi vidite da u obrazloženju piše da su prihvaćena mišljenja i nastavnika i ravnatelja. Prema tome…
Vrijeme!
Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo je uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Romana, rekli ste zapravo da ovaj zakon ne rješava objektivne probleme i tu ste u pravu. Naime, ja bih ponovila i ono što je gospodin Flego govorio, a to je da nema prave analize odnosno da ovaj zakon ne počiva na objektivnim osnovama i da je zapravo ova osnova na kojoj počiva to je gospodarski oporavak vladin gospodarski program, da je to loša osnova zbog toga što se prilagođava ovaj naš sustav obrazovanja tržištu. Jasan je cilj ovog zakona a to je smanjiti maksimalnu potrošnju i to otpuštanjem radnika i ukidanjem materijalnih troškova, odnosno područnih i malih škola. Isto tako je u vrtićima. Umjesto da pokušavamo zadržati onakve već standarde koje imamo. Reformistička tendencija u ovom sustavu bi zapravo trebala ići suprotno, ali od ovoga prijedloga, a to je i kompletiranjem stručnih službi u školama zapravo kako bi se pojačao odgojno-pedagoški standard. Znači sve suprotno i sigurno da ovakav zakon ne može riješiti objektivne probleme koji postoje.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Šimac Bonačić, ja sam pokušavala u svojoj raspravi objasniti koliko, odnosno iznijeti svoj stav o tome da mislim da ministarstvo ne radi dobro. A dokaz o tome da ministarstvo u posljednjih pet, šest godina ne radi dobro imamo more. Na primjer zakon koji smo donijeli o osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju prije dvije godine u članku 37. sadrži obvezu ministra da donese brojne akte, odnosno pravilnike. Ja moram priznati da im ne znam broja, međutim donio je svega jedan jedini i to u produženom stručnom postupku. Godinu dana se radi Pravilnik o ocjenjivanju, a što da uopće kažemo o licenciranju, o vanjskom vrednovanju i ne znam da li znate da su Makedonija, Sloveniju neću niti spominjati, Makedonija, Srbija, Bosna i Hercegovina daleko, daleko otišli u ovome. Imamo samo kaos, na žalost. Hvala.
Nemojte molim vas govorite o svojoj zemlji, O svojoj domovini govorite kao saborska zastupnica. Replika uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovan kolegice Jerković, vi dosta dobro u svojoj raspravi ste upozorili da mnoge kontradikcije i zapravo nedosljednosti u provođenju obrazovne politike i zapravo je vaša rasprava potaknula na zapravo jedan primjer koji ja sebi teško mogu objasniti. S jedne strane ministarstvo u ovom osnovnom i srednjem školstvu traži racionalizaciju ustanova, odnosno ukidanje statusa matičnih škola, nekih matičnih škola odnosno okrupnjavanje sustava. S druge strane, u predškolskom odgoju gdje recimo zato sam se i prisjetila vaš grad, grad Rijeka koji ima jednu ustanovu, dječji vrtić "Rijeka" od ministarstva dobiva zahtjev da se on usitni na nekoliko manjih vrtića i da ima umjesto jednog četiri, pet ravnatelja i četiri, pet tajnica, računovođa, pomoćnih službi itd. Dakle, o jednoj te istoj stvari zapravo iz ministarstva dobivamo dvije potpuno različite poruke valjda obzirom da je predškolski odgoj financiran od u potpunosti od jedinica lokalne samouprave znajući da je ipak manje institucije su možda i bolje za ostvarivanje ciljeva, pa je lakše dati nalog to sve skupa učiniti. Ali zapravo pokazuje jednu, pa gotovo nevjerojatnu nedosljednost.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo. Imate pravo kolegice. Jako puno nelogičnosti, jako puno kontradiktornosti ali ne dao Bog da slučajno ukažemo na njih. Evo potpredsjednik Sabora me upozorava da nisam dobra Hrvatica. Meni se to čini nedopustivim ...
Oprostite. To vam ja nisam rekao i ne možete sa mnom polemizirati niti mi možete staviti u usta ono što nisam rekao. Izvolite nastavite.
Možda ste u pravu gospodine potpredsjedniče kada kažete da s vama ne mogu polemizirati, ali vi me nemate pravo učiti što je domoljublje. Hvala lijepa.
Moja je dužnost da svakog saborskog zastupnika upozorim ukoliko smatram da je potrebno da se pridržava Poslovnika, a sigurno da nije. Molim vas nemojte dobacivati! Nismo ovdje na sajmu. I ja sam u skladu s tim i reagirao. Uvažena zastupnica... Nemojte dobacivati! Pa nemate na to pravo! A sada je na redu u ime predlagatelja, državni tajnik uvaženi Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Na sve ovo što je izrečeno u ovim raspravama mogao bih na svaku vašu objekciju odgovoriti, ali bi to na žalost dugo potrajalo pa ne bi bilo korektno a i ova lampica bi me vjerojatno prekinula. Ali evo dopustite samo nekoliko vaših nelogičnosti izvrtanja činjenica itd. Dakle, poštovana zastupnica Jerković kaže kako nam ne treba vjerovati i kako se sa socijalnim partnerima ne možemo ništa dogovoriti i tko zna što ćemo učiniti ako ne daj Bože Pravilnik o normi bude izvan kolektivnoga ugovora, jer onda to može biti kraval. A istovremeno kaže kako smo od tih istih socijalnih partnera koji nas na ovakav način doživljavaju kako ste rekli prihvatili njihovu sugestiju kada je riječ o razredništvu. Pa šta je onda to? Mislim u najmanju ruku čudnovato, ali ja ću vas podsjetiti. U srednjem školstvu je Pravilnik o normi imamo izvan kolektivnoga ugovora. Sa tim istim sindikatima gdje vi nama spočitavate da nećemo uvažavati socijalne partnere mijenjali dva puta od kako sam ja na ovome mjestu, a jeste li ikada čuli recimo od predstavnika sindikata ili njihovih predsjedništava, glavnih odbora da su oni sporili taj pravilnik koji smo donijeli u konzultaciji s njima. Jeste li to ikada čuli. Toliko o nepovjerenju koje pokušavate apostrofirati kada je riječ o nama u ministarstvu i sindikatima koji to s nama rade. Pa ako hoćete i ovo što je poštovani zastupnik Mance rekao citirajući ovaj dio koji se nalazi na listu koji ste dobili priliko ulaska u sabornicu. Dakle, da smo tu na čisto. Dalje, govori se o višoj stručnoj spremi i ravnateljima koji imaju višu stručnu spremu. A ja sam u uvodnom obraćanju vrlo jasno rekao, da je to stvar koja je za izmjenu i najavio da ćemo to mijenjati i da neće biti upitan taj 1.1.2012. godine jer ćemo pomaknuti. A nemojte sada od mene tražiti da kažem do koje godine ćemo pomaknuti, jer ćete vi donijeti odluku o tome nakon što mi to budemo predložili. Da li će to biti 2015. ili će biti kasnije pa vi ćete raspraviti o tome, ali mi smo najavili da ćemo vam to sigurno ovdje poslati u saborske klupe da o tomu raspravite i da oni ne budu u takvoj situaciji. Oni, dakle što se nas tiče, taj prijedlog će ići, jedino ako vi zapriječite pa kažete ostavit ćemo mi njih pa neka idu. Da ja sad malo karikiram. Govorite nadalje o susjednim zemljama. Govorite o susjednim zemljama s kojima mi, kada je riječ o obrazovanju poprilično često konstatiramo. Poprilično često. Imali smo delegacije iz Bosne i Hercegovine, iz Srbije, mi smo bili u Makedoniji, mi smo bili u Albaniji, bili smo u Sloveniji. Dakle razgovarali sa njima. Vjerujte kada je riječ recimo o vanjskom vrednovanju i državnoj maturi, da su im ove informacije što mi radimo i kako se provodi dragocjene i da će oni ići u taj posao, poprilično na ovakav način kao što mi idemo. Nikad nismo imali prilike pročitati u medijima da je to dobro što je tako i da prednjačimo recimo u tomu. A kad govorimo o tim pozitivnim stvarima, pa zašto netko nije spomenuo prvi puta kako je provedena državna matura i kako sada idu online upisi na visoka učilišta, recimo, a pitajte svuda po visokim učilištima šta oni kažu o tomu. Pa nije grijeh ako se nekada nešto možda i pohvali, nego mi, u našoj zemlji na žalost imamo situaciju ako je nešto dobro to se podrazumijeva pa čak nije zgodno niti reći da je to dobro, ali ako negdje ima nekakva falinga, makar bila i malena, ajmo ju sada maksimalno napuhati. Mislim da zbog nas nije dobar takav odnos. Ili govorimo, spomenuli ste recimo i udžbenike. Pa vi ste sada u Saboru donijeli zakon koji je puno bolji od onoga koji je bio prije, rekli smo da sada udžbenici mogu biti naslijeđeni, da će udžbenici biti jeftiniji u odnosu na prošlu godinu, a kada se iduće godine donese onaj dokument koji treba, kako je to predviđeno do ožujka mjeseca da će biti još jeftiniji itd. To nemamo prilike čuti. Niz vas je reklo da idemo u nekakve promjene bez nekih analiza. Da sam znao da će to biti tako važan razlog mogli smo mi to navesti ovdje, ali evo dopustite. Primjerice govorimo o smanjenju broja nenastavnog osoblja u školama što je u planu gospodarskoga oporavka. Ako hoćete, evo recimo u sustavu srednjega školstva. Do konca godine u mirovinu će otići 13 pomoćnih radnika u učeničkim domovima, 13 knjižničara, 20 čistača, 8 domara, 5 pomoćnotehničkih radnika, itd., 84, od negdje otprilike 2 tisuće to nije baš 5%, ali je 4,6. Nećemo, ta radna mjesta nećemo primati nove, jer smo izračunali, znamo koje su kvadrature itd., i zapravo nitko neće ostati bez posla, nego će se ta mjesta ugasiti. Drugo, ako hoćete, kada je riječ o nastavnom osoblju, rekli smo da mladi čekaju svoju šansu. Evo ja ću vam pročitati, makar neki dio od ovih 298 koji će otići u mirovinu. Naravno da se nastava mora održati i naravno da tu nećemo ugasiti radna mjesta nego će doći novi, mladi, jer će ovi otići u mirovinu, a od tih 298 evo malo najkrupnije brojke, recimo nastavnika strukovnih predmeta otići će u mirovinu 116, otići će suradnika u praktičnoj nastavi 7, nastavnika hrvatskog jezika 32, engleskog jezika 12, tjelesnoga 12, matematike 23, njemačkoga 5, fizike 6, povijesti 13., itd. Pa nismo mi ove podatke isisali iz prsta, nego smo zapravo temeljem tih podataka išli pred vas. Molim lijepo, ako želite da ubuduće dademo široke analize napravit ćemo to, ali nemojte nam podmetati da smo nešto napravili onako kako ste vi ovdje rekli ili kako biste možda željeli da stoji. Poštovani potpredsjedniče, pretjerao sam. Hvala vam lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, zastupnik Zoran Vinković.
Zanimljivo. Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, rekli ste da možete odgovoriti na svaku primjedbu SDP-a, ali ja mislim da ne možete, odnosno siguran sam. Ne možete odgovoriti na pitanje gdje je nestao besplatni prijevoz, besplatni udžbenici, gdje je nestao jednosmjenski rad, gdje je nestala hrvatska zemlja znanja. Na ta pitanja jednostavno možda i možete odgovoriti, ali u ovom trenutku ne smijete. A s druge strane, činjenica je da mladi čekaju svoju šansu, ali moraju imati partijsku knjižicu.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Kolega Vinkoviću, ne mogu vas ispraviti jer ste nepopravljivi, a inače sam dobila riječ za raspravu. … [[Upadica se ne razumije.]] Poštovani gospodine potpredsjedniče, molim, ispričavam se za ovu svoju upadicu, ali molim da mi omogućite da održim ovu raspravu. Evo za razliku od kolega sa lijeve strane sabornice, ja ću pozdraviti donošenje ovih zakona, i pokušati argumentima odgovoriti na navode kolega od toga da je, da za i ove izmjene ne postoji objektivna osnova, da je osnova loša, i slično sve što smo čuli, do toga da izmjenama i dopunama ovoga zakona stradavaju djeca, što sam već i u jednom ispravku kolegicu Lugarić ispravila netočni navod. Zašto ga pozdravljam? Zato što mogu se dijelom složiti šta se sad bojimo riječi racionalizacija. Smatram da se ovim izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi ne samo dovodi, uvodi racionalizacija, možda je bolja riječ sustav se dovodi u red. Ono što je Vlada stavila u mjerama programa gospodarskoga oporavka, ovim izmjenama i dopunama stvaraju se preduvjeti da bi se mogle ostvariti mjere koje Vlada je predvidjela i propisala. Kolegice i kolege, u Hrvatskoj je 957 matičnih škola i tisuću 262 područne škole. Oni koji su, kolege koje su radile u obrazovanju znaju da učenici malih škola ne postižu kasnije u svom obrazovanju u školovanju bolje rezultate, a na određeni način im nedostaje i socijalizacija i određeni uvjeti jer u ovome trenutku Hrvatska država nema tu financijsku i materijalnu osnovu da bi mogla sve ovo pratiti. I ništa djeca zbog toga neće stradati zato što će statusno škola postati područna i biti priključena nekoj većoj ili matičnoj koja najvjerojatnije nalazi se u istoj općini u kojoj i ova druga škola. Osim toga preduvjet je ovo, nadam se da me državni tajnik sluša pa da će me i on moći ispraviti ako negdje pogriješim u svojim navodima, nadam se da će ovo biti i pretpostavka jer Vlada se obvezuje da će do kraja 2010. iako je zakonom bilo drugačije propisano, donijeti mrežu škola. Dakle, mrežu osnovnih škola iako to dosada i po postojećem zakonu nije bila u mogućnosti napraviti jer osnivači nisu dostavili svoje prijedloge ministarstvu. Ministarstvo je trebalo dostaviti, odnosno prijedlog napraviti Vladi da bi Vlada donijela mrežu škola. I, kolegice i kolege, molim vas kad se zalažete za mrežu škola onda razdvojimo, odnosno mrežu programa, onda razdvojimo mreža škola je u osnovnome obrazovanju, a mreža programa radi se o srednjem obrazovanju. I tu se možemo složiti samo ste uvijek kategorički tvrdite nećemo mrežu hoćemo programe. A ja ovdje hoću, ovdje se zalažem za u osnovnom školstvu mrežu škola, a mrežu programa u srednjem obrazovanju. Slažem se i sa izmjenama koje se odnose kolegice i kolege na uvjete za ravnatelja. I kad kažete da nema smisla ovaj zakon, ove izmjene i dopune imaju smisla rekao je to i predlagatelj državni tajnik. Otpremnine koje su isplaćivane, a ko i mi koji opet se pozivamo na sve one koji imaju iskustva. Bilo da smo radili u školama, bilo da smo radili u jedinicama lokalne, odnosno regionalne samouprave u kojoj imaju osnivačka prava. Svi smo bili svjesni lova u mutnom ili onoga prostora koji je zakon omogućavao ravnateljima da kad ne budu izabrani ponovno, a ponekad i s njihovom vlastitom voljom, da se proglase tehnološkim viškom i da za to uzmu veliki novac. I na kraju krajeva mislim da smo svi imali prilike čitati ovih dana u medijima jedan takav slučaj koji je završio na sudu. Kad se brinemo o ravnateljima koji imaju višu stručnu spremu, kolegice i kolege, nisam za to da se uvodi posebna škola za ravnatelje pa onda kukamo da ravnatelji sa višom stručnom spremom neće ispuniti ovaj uvjet. Dakle, jer i ta škola za ravnatelje kao i svaka škola, kao i svaka diploma ne znači da će netko bolje odrađivati taj posao. Dakle, ne negiram da dosadašnji ravnatelji sa višom stručnom spremom mogu jednako kvalitetno obavljati taj posao. Međutim, u 21. stoljeću mislim da se svi možemo složiti da je uvjet završen sveučilišni diplomski studij. Pozdravljam ovo što je unijeto da su i učitelji razredne nastave sa 4-godišnjim obrazovanjem također uvršteni u ove uvjete. I zbog toga ne vidim nikakav problem, a državni tajnik je obećao izmjene i dopune koje neće nikoga ostaviti na ulici sa 01.01.2012. godine. I pozdravit ću i ono što je sad decidirano navedeno da prosvjetni radnici idu u mirovinu sa navršenih 65 godina. Državni tajniče mislim da je tako bilo do zadnje, do donošenja ovoga zakona od 2008. godine. Jer ja sam uvijek govorila, istina ovo je jedinstven zakon pa se odnosi na osnovnu i na srednju. Osnovno školstvo ima jedne probleme, strukovno i srednje ima druge probleme, ali ja se zalažem za to da mladi ljudi, mladi visokoobrazovani ljudi ulaze u sustav i da naši 6-godišnjaci dobiju mlade učitelje koji će ih dalje voditi kroz osnovnu školu. Prema tome sa 65 godina i poštujući u cijelosti da to mora biti za nastavni kadar po završetku školske, odnosno nastavne godine 31.08. u godini kad pune 65 godina života i 15 godina staža idu u mirovinu. Mislim da sam ovim kratkim primjedbama na ovaj zakon koji kažem u cijelosti podržavam i očekujem u što skorije vrijeme državni tajniče da će se i one stvari koje su u ovim izmjenama i dopunama ostale neobuhvaćene da će biti sadržane u sljedećim izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Hvala lijepa.
Hvala. Repliki puno. Prva gospođa zastupnica Marija Lugarić.
Poštovana kolegice mislim da ste se malo u jednom dijelu početnom izlaganja kad ste rekli da učenici iz manjih škola imaju problema i da postižu slabije rezultate i da su manje socijalizirani da ste se malo zaletili. Ali, a propos cijelog tog vašeg o razdvajanju i utjecaju ovog zakona na područne škole dozvolite da vam pročitam jednu poruku, odnosno jedan e-mail kojeg sam dobila prije nekoliko sati. Kaže kolegica radi u školi i citiram: "Radim u 2 škole koje su na ovom spektakularnom popisu Večernjaka Bedenica i Bisag. Škola u Bedenici je do prije 4 godine bila područna škola. Uvjeti za rad su bili blago rečeno katastrofalni. Sanitarni čvor van funkcije, bez kuhinje i centralnog grijanja sa zidovima obojanim prije 20 godina, miševima i sličnim ljubimcima i da ne nabrajam dalje. Posjete ravnatelja iz matične škole se moglo nabrojati na prste jedne ruke, bez knjižnice, bez pedagoga. Užas! Nakon što se škola osamostalila stvari su se drastično promijenile. Iako ima 4 učionice i nastava se odvija u 2 smjene danas je ta školica preporođena. Imamo aktivnu zadrugu, kuhinju, informatičku učionicu, uređen sanitarni čvor, igralište i prekrasan okoliš. Za takvu sliku je zaslužna ravnateljica, roditelji, učenici i mi učitelji. Kad se samo sjetim koliko smo radnih subota imali, akcija "Radionica", ali uvijek smo se rado odazivali jer smo znali da ako sami nešto napravimo nitko neće. Ministarstvo ionako daje sve na kapaljku. Ukoliko se obistini ovaj naslov bojim se da ćemo za nekoliko godina opet miševi trčkarati našim okolišem jer budimo realni ravnateljica iz Zeline opet neće biti u našoj područnoj školi ni pedagoga koji ima pola radnog vremena što je za naše potrebe i dalje premalo. Nitko neće imati sluha za naše potrebe i poticati i podupirati naše akcije. Nemojte dopustiti da nam i dalje uništavaju obrazovanje i pretvaraju ovu prezaduženu Hrvatsku u zemlju neznanja".
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Prije svega kolegice Lugarić nisam rekla da ... nemaju problema ali vi me očito niste ispravljali ili me niste dobro slušali. Ovo drugo, dolazim iz županije koja ima 35 matičnih škola i 86 područnih škola i jako mi je dobro poznat problem uvjet u područnim školama i sve ovisi o osnivaču i o ljudima. Jer sada kada ste pročitali ovo to je udarna naslovnica jednih dnevnih novina koja je netočna, ali očito oni moraju prodavati, novine moraju uznemiravati hrvatsku javnost a posebno u područjima u kojima je najavljeno ukidanje škola. Ali vaše pismo pokazuje da ništa ne ovisi o Zakonu nego obratno ovisi o ljudima. To vam je rekla gospođa koja vam je pisala i obratila vam se tim pismom, jer nema nikakvog razloga da zato što imaju pedagoga sada imaju sve uvjete, a ako postanu područna onda toga neće biti.
Sljedeća replika gospodin zastupnik MIljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Bilić VArdić ja se slažem s najvećim dijelom vašeg izlaganja, ali ste mi dali mogućnost da vam repliciram kada ste rekli da se ovim Zakonom sustav dovodi u red. Ovim se Zakonom pokušava sustav dovesti u red, ali nam je, slažem se s jednim i drugim, ali hoću poručiti mi možemo uvesti red samo onda ako ste vi i ja i kolege iz SDP-a krajnje objektivni, zato je moj Klub tražio analitiku. Državni tajnik je malo nam prigovorio čemu sve to ali dat ću vam primjer. Pedagoške mjere. Svi mi znamo koliko učenici u srednjim školama izostaju s nastave. Prosjek je enorman, učinak pedagoških mjera nula ili gotovo nula. Pitam se zar ne smijemo o tome progovoriti, da vidimo u biti što još možemo napraviti. Ako batina tj. pedagoške mjere ne funkcioniraju možda uvedimo i ... zašto ne bi učenici koji su najmanje izostajali dobili nekakve bonus bodove kod upisa na fakultet, za smještaj u dom ..., za upis i za bilo što drugo, zašto mi zaista ne bi imali podatke objektivne i korektne da i vi i ja se možemo dogovoriti o optimalnoj politici sutra, evo zato sam reagirao na to uvođenje reda.
Hvala odgovor na repliku.
Hvala lijepo kolega Doriću na vašoj replici, ja se u svakom slučaju uvođenje reda u sustav i slažem se s najvećim dijelom da su trebale biti podloge ja ću o tome govoriti kada budemo imali Izvješće o ostvarenju standarda. Međutim, imali smo prilike čuti državnoga tajnika koji ima podatke i možda oni koji više kontaktiraju sa Ministarstvom znaju da Ministarstvo ulaže, ne samo zato što su morali dostaviti Hrvatskom saboru, jer je to obaveza i zakon iz 2008. Izvješće o ostvarenju državnih standarda nego i zbog cjelokupne situacije, snimak postojećeg stanja u kojem su morali ići na ovaj način u izmjene i dopune kako bi stvarno započelo pravo uvođenje reda u sustav.
I sljedeća replika gospodin zastupnik Šimo Đurđević.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege mi možemo danas raspravljati koliko god hoćemo, ali razvidno je iz iznošenja svojih stavova u ime klubova, pojedinačno i kolegica Bilić što je sada rekla što njoj želim replicirati, razvidno je da ovih 14, izmjene i dopune sažete u 14 članaka su na korist učenika, profesora i roditelja i nema nikakovih spektakularnih ukidanja matičnih škola, pretvaranja u područne škole, da će izgubiti velika većina škola matičnih svoje statuse itd., mislim da su ove izmjene i dopune, ponavljam još jednom za učenika, za kolege i kolegice koji rade u odgojno-obrazovnom procesu. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo kolega Đurđević. Samo ću iskoristiti ovu priliku i ponoviti, naglasiti ovo upravo zbog škola koje su danas osvanule u dnevnim novinama. Recimo tako se pojavljuje škola u Slavonskome Brodu iz kojeg dolazim, škola Milan Amruš, škola za učenike s teškoćama u razvoju za koju sam sigurna da nitko neće dokinuti status matične škole, nego dapače za polaznike te škole stvoriti bolje uvjete, kako uz pomoć grada Slavonskoga broda, Brodsko-posavske županije, sigurna sam da će Ministarstvo imati razumijevanja za potrebe učenika s teškoćama u razvoju.
I gospođa zastupnica Ljubica LUkačić. Sljedeća replika.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Evo kolegice Bilić VArdić ja u potpunosti podržavam vašu raspravu i mislim da su ove izmjene Zakona dobrodošle, ali mislim da je još potrebno napomenuti nekoliko stvari. Naime, ovo je više kao prijedlog gospodinu državnom tajniku i njegovim suradnicima da se i prilikom izmjena ovog Zakona na poseban način ipak vodi briga kada su u pitanju kadrovi o stručnim potporama u odgojno-obrazovnom procesu djeci s teškoćama u razvoju. Naime, zašto to govorim. Evo pravobraniteljica za osobe s invaliditetom je jednim dopisom se obratila Ministarstvu i ne sumnjam da će posebna briga biti posvećena djeci s teškoćama u razvoju. Pravobraniteljica je još predložila izmjene članka 19. stavka 3. Zakona koje ovim izmjenama nisu obuhvaćene, iz opravdanih razloga a to je zato što je u tijeku donošenje Zakona o socijalnoj skrbi. Pa je moja preporuka da se taj njen prijedlog pozorno razmotri kako bi se učenicima s teškoćama u razvoju doista omogućio ravnopravan tretman u odgojno-obrazovnom procesu. Naravno ovom prigodom želim još napomenuti da prilikom razmatranja ovog njenog prijedloga posebno treba posvetiti pozornost kada je u pitanju terminologija, to nekoliko puta već naglašavamo. Dakle, učenici s teškoćama u razvoju, a ne samo s teškoćama. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolegice Lukačić, u cijelosti podržavam vaše i nisam vidjela da ste mi digli pločicu replika kad spomenula i učenike odnosno školu u Slavonskom brodu koja je matična, podržavam vas. Jedino što u ovome trenutku sigurna sam da neće biti moguće ovo što ste predložili da se u cijelome zakonu provede, uskladi učenici sa teškoćama u razvoju jer i u ovim izmjenama i u standardima i u svemu se, jer je zakon iz 2008., naprosto ostao učenici s teškoćama i ništa dalje nije napisano. Treba ga uskladiti. Ja se nadam da će ministarstvo to prihvatiti.
I gospodin zastupnik Gvozden Flego, zadnja replika.
Kolegice Bilić Vardić, ja se s vama slažem da uz dobre zakone … [[Govornik se ne razumije.]] ponajviše ovisi o dobrim ljudima. Ali ljudi mogu biti dobri tako da budu dobri po prirodi, po karakteru, po odgoju i mogu biti dobri tako da budu dobri po obrazovanju. Vidite, što se ravnatelja tiče, koji god fakultet pedagoškog ili nastavničkog smjera završite teško da ćete biti sami po sebi, dakle po strukturi obrazovanja osposobljeni za ravnatelje. Zato smo uveli zakonsku obavezu licenciranja radnog i ta mjera se nažalost ne primjenjuje. Dakle, treba raditi na tome da ono dobro što smo donijeli konačno se počne primjenjivati u što većoj mjeri. I drugo, kada govorimo o ljudima koji odlaze u mirovinu, a o njima treba voditi brigu, oni su recimo na kraju nekog profesionalnog puta, nije nimalo svejedno koliko stupnjeva napredovanja čovjek ima u odgovarajućem zvanju. Recimo, da li odlaze u mirovinu sa 140% početničke plaće ili sa 250% početničke plaće. Da li ima dva stupnja napredovanja ili četiri. Dakle, da li su sami stimulirani, da li su sustavom stimulirani rasti u svome zvanju, dakle i u svojim spoznajama kako strukovnih tako i pedagoškim, dakle spoznajom i vještinama poučavanja ili nisu. Tako da različite elemente moramo kombinirati, sustav mora omogućavati ljudima i stimulirati ljude da napreduju i da rastu, a onda će im i taj sustav omogućiti da onu budu bolji nego što možda po samoj svojoj vlastitoj prirodi, da tako pojednostavljeno kažem, jesu.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Flego, slažem se s ovim i ni ja nisam protiv toga da sustav licenciranja koji smo uveli da se ravnatelji obrazuju odnosno dodatno educiraju. I podržavam i ovo napredovanje u znanju, slažem se da nije isto ići, ali mislim da o sustavu nagrađivanja u osnovnim i srednjim školama bismo trebali posebno razgovarati, odvojeno od ovih zakona jer ja sam zato da ljudi za ono što rade, a rade vrlo odgovoran posao, visoko obrazovani ljudi rade vrlo odgovoran posao, budu bolje nagrađeni i ne samo kroz ovo napredovanje u zvanju tijekom radnoga staža.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, bio je hitni postupak, P.Z. br. 592, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS HSU-a, molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika Želimira Janjića da se očituje o amandmanu Kluba zastupnika HNS HSU-a jedan amandman na članak 2.
Amandman Kluba zastupnika HNS-a HSU-a prvi amandman Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. I drugi amandman na članak 3. isti predlagača.
Drugi amandman istoga Kluba HNS-a HSU-a Vlada ne može prihvatiti. Naime, radi se o tomu da je točno navedeno tko izriče koju pedagošku mjeru, pa tako opomenu razrednik, ukor razredno vijeće, a ovu pedagošku mjeru o kojoj poštovani zastupnik Dorić govori, izriče ravnatelj radi toga što uvijek ostavljamo prostora za žalbu da bi netko u drugom stupnju mogao riješiti. U ovome slučaju taj drugi stupanj je upravo školski Odbor pa vas na tragu toga cijenjeni zastupniče Doriću molim da povučete amandman.
Hvala. U ime Kluba gospodin MIljenko Dorić. Izvolite.
Intencija ovog amandmana je bila dakako da se odluke ravnatelja ne bi primale kao osobi sukob sa obitelji, učenikom prema tome, logično je da taj posao odrađuje školski odbor. MI i dalje smo uvjereni u to razgovarali smo sa velikim brojem ravnatelja koji zaista su rekli da im je situacija neugodna, da oni moraju donositi najtežu pedagošku mjeru, iz toga razloga ja bih molio da se o tome glasuje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala, nije dobio potrebitu većinu. Hvala lijepa. Prelazimo na glasovanje. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova 86 glasova za, ništa suzdržanih i 30 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Hvala. Gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine državni tajniče, da se poslu odgovorno pristupa onda bi Vlada Republike Hrvatske donijela mrežu škole i mrežu programa, pa onda ne bi bilo prepuštena priča arbitrarnim odlukama. No međutim kako vi vrlo ustrajete na tome da sami odlučujete o tim stvarima, da tablice … [[Ne razumije se.]] iz jedne uprave za financije Ministarstva znanosti zapravo budu najvažnije u prilično važnim odlukama koje kompliciraju život brojnim županima i gradonačelnicima, ja neću odustati od svog amandmana i tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. I četvrti amandman na članak 8. iste zastupnice.
Također se ne prihvaća. Predlažemo ove koeficijente izvodivosti, dakle do 2017. godine, ja sam jučer u raspravi rekao iz kojih je razloga, rekao sam da ako, ako bismo u svakoj školi zaposlili osobu koja će održavati računalnu opremu, onda bismo trebali tisuću 383 osobe, rekao sam da je to na godišnjoj razini iznos od 123 milijuna kuna i 168 tisuća kuna, da u ovome trenutku to nikako nije realno planirati i iz tih razloga predlažemo da koeficijent izvodivosti bude 3. To znači da je rok do 2017. godine, moguće da će se ostvariti i prije, ali mi cijenimo da je ovo potpuno realno.
Hvala. Gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
To bi gospodine državni tajniče bilo u redu da vi niste uložili milijune i milijune kuna posljednjih godina da se za škole nabavi informatička oprema. Ako ne zaposlite ljude koji će tu opremu održavati, ja vas pitam što će se sa skupom informatičkom opremom dogoditi do kraja 2017. godine. Možda problemi koje su naši nastavnici u školama imati s ispunjavanjem e-matice i printanjem svjedodžbi ne bi bile tolike da smo imali ljude koji bi se bavili održavanjem sustava, koji bi se bavili i tom informatičkom pomoći. Obzirom da do sada to niste učinili, iako ste morali jer niste donijeli tamo neki pravilnik, a da je veća šteta financijska će se dogoditi propadanjem zapravo te informatičke opreme, ja tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Zahvaljujem državnom tajniku i dajem na glasovanje Prijedlog izmjena i dopuna državnog pedagoškog standarda srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog izmjena i dopuna državnog pedagoškog standarda je prihvaćen većinom glasova, 81 glas za, ništa suzdržani, 38 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Prelazimo. Da izvolite, gospođa Pusić.
Idemo na sljedeću točku. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 572 Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Državna tajnica u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa, Ivana Mrkonjić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Ja bih vam ovom prilikom samo ukratko htjela izložiti sadržaj i svrhu izmjena i dopuna Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj. Dakle, ovim se zakonom dodatno ojačava upravljačka struktura zaklade da bi se osiguralo učinkovitije upravljanje zakladnom imovinom i stvorilo uvjete za namicanje financijskih sredstava izvan državnog proračuna, između ostalog i kroz relevantne EU fondove. U tu svrhu se u članku 3. osnivaju nova zakladna tijela, izvršni direktor i znanstveni odbori. Člankom 5. se propisuje da članove upravnog odbora imenuje Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Kandidati za predsjednika i članove Upravnog odbora Zaklade utvrđuje Vlada i to tri člana samostalno, a po jednog člana na prijedlog Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, Nacionalno vijeće za područje znanosti, Hrvatske udruge poslodavaca i Rektorskog zbora, vodeći računa o ravnomjernoj zastupljenosti svih znanstvenih područja. U članku 5. se preciznije određuju djelokrug rada i ovlasti Upravnog odbora kojim se propisuje da Upravni odbor Zaklade predlaže strateški plan zaklade za petogodišnje razdoblje. Ovaj strateški plan donosi Hrvatski sabor, a u njemu se prepoznaju i razvijaju prioritetna znanstvena područja radi jačanja integracije Hrvatskog znanstvenog sustava u europski istraživački prostor, povezivanja znanstvenih istraživanja s inovacijskim i proizvodnim procesima te radi osiguravanja uvjeta za učinkovito korištenje europskih fondova za znanost i inovacije. I konačno, u članku 6. se propisuje podjela zaduženja i upravljanja poslovnim procesima u Zakladi i u tom smislu izvršni direktor preuzimanje vođenje dnevnog poslovanja zaklade i bira se javnim natječajem, a znanstveni odbori vode poslove znanstvenih recenzija, evaluacije i predlažu Upravnom odboru projekte za financiranje, a čine ih vrhunski znanstvenici iz Hrvatske, dijaspore i inozemstva, a biraju se javnim natječajem. Dakle, mi držimo da će predložene izmjene i dopune ovog Zakona daljnje unaprijediti rad Zaklade, a urodili li vaša rasprava nekim prijedlozima koji mogu još više doprinijeti tom cilju mi ćemo ih vrlo pomno razmotriti. Hvala vam.
Hvala. Predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, gospodin zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Neću čitati cijeli ovaj tekst koji ste dobili, samo ću nekoliko naglasaka izvući koje mi se čine važni za temu i za raspravu. Dakle, prva tema bi bila ojačati upravljačku strukturu Zaklade i to na dva načina, barem dva načina. Prvo, da predsjednika Upravnog odbora imenuje izravno Hrvatski sabor i na taj način povjerava mu veću odgovornost u vođenju zaklade. Drugo što mi se čini posebno važnim to je formiranje znanstvenih odbora tj. novih tijela koja trebaju provoditi poslove znanstvenih recenzija, evaluacija i predlagati Upravnom odboru projekte za financiranje. Također, izmjenama bi se utvrdilo da Upravni odbor Zaklade predlaže Hrvatskom saboru na donošenje Strateški plan Zaklade za petogodišnje razdoblje, sa razradom ciljeva i programa koji su u skladu s dugoročnim pravcima razvoja Hrvatske. Dakle, to je jedna perspektiva koja mi se čini također vrlo bitna. Jasno da bi to doprinijelo i integraciji hrvatskog znanstvenog sustava u europski istraživački prostor. U raspravi jasno se dosta razgovaralo i o perspektivama Nacionalne zaklade za znanost s obzirom na proračunske prihode i izvan proračunske. Očito da ti prihodi zadnjih godina nisu bili zadovoljavajući i da je potrebno nastojati i u okviru prihoda koji su proračunski i posebno u okviru van proračunskih prihoda pojačati financiranje zaklade, jer se inače može dogoditi da za godinu i dvije praktički zaklada više neće imati što raditi. To je mislim jedan element koji je istaknut u raspravi i koji nam se čini vrlo bitnim za funkcioniranje i za uspješni razvoj zaklade. Odbor je predložio i tri amandmana. Ja ću vas samo upozoriti na jedan, jer je ovdje se dogodilo, ispala je jedna riječ pri prepisivanju, a to nisam primijetio. Predlaže se, to je amandman prvi da se mijenja ime zaklade tako da glasi Hrvatska zaklada za znanost. U obrazloženju stoji da zaklada se ne bavi visokim obrazovanjem. Treba stajati izravno visokim obrazovanjem, jer visoko obrazovanje nemoguće je razdvojiti od znanosti, znanstvenog istraživanja. Visoko obrazovanje zapravo proizlazi iz znanstvenog istraživanja, ono se napaja znanstvenim istraživanjem. Prema tome, ova formulacija bi mogla izgledati zapravo netočna i jasno da nije svrha promjene i prijedloga promjene upravo u tome. Sigurno da će ova zaklada itekako nastaviti surađivati sa visokim obrazovanjem i sa sveučilišnim sustavom kao nositeljem tog visokog obrazovanja. Spomenuo bih još amandman dva je uglavnom tehnički. Amandman tri bih spomenuo u kojem je upravo odbor predložio da se amandman tri, tj. kojim se u članku 5. mijenja članak 5. i to tako da se broj šest članova Upravnog odbora zamjenjuje brojem osam, a predloženi stavak 2. mijenja se tako da glasi: "Kandidate za predsjednike i članove Upravnog odbora zaklade utvrđuje Vlada Republike Hrvatske vodeći računa o zastupljenosti svih znanstvenih područja." Kao što znate, bilo je dosta prigovora da je do sad zaklada bila usmjerena više prema nekim područjima biomedicinskim itd. dok su neka druga područja humanistička, društvena itd. bila možda zanemarivana ili barem manje nazočna. Dakle, iz svih znanstvenih područja i to četiri člana na prijedlog javnih znanstvenih instituta. To se unosi kao novo. Toga nije bilo u prvom prijedlogu zakona. Dakle, da se znanstveni instituti javljaju kao nositelji, kao predlagatelji članova koje će onda Vlada predložiti Hrvatskom saboru na imenovanje. I što je još također izmjena i što potvrđuje što sam ranije rekao, a to je da se dva člana, bio je predviđen samo jedan biraju na prijedlog Rektorskog zbora. Time se upravo naglašava značenje sveučilišta u procesu znanstvenog rada i smatra se da ako 50% otprilike znanstvenog rada se nalazi u okviru Zagrebačkog sveučilišta, da onda logično je da sveučilišta imaju dva mjesta. Pretpostavlja se jedno mjesto od Zagrebačkog sveučilišta, jedno mjesto druga hrvatska sveučilišta. Jasno to nije nikakav propis. I ostala su tri predlagatelja Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti, Nacionalno vijeće za područje znanosti i Hrvatska udruga poslodavaca. Oko ovog posljednjeg bilo je nešto prijepora. Predlagalo se da možda se kaže poslodavci, međutim mora biti neka institucija koja predlaže. Prema tome, odlučili smo da taj prijedlog ostane u ovom obliku. To bi bilo sve. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice. Sa ovim zakonom ja vidim najmanje tri vrste problema i želio bih naglasiti samo neke. Prvi bih nazvao znanstveno-političkim problemom, drugi bih nazvao političko-ekonomskim problemom, a treći bih nazvao unutarnje-političkim i vanjsko-političkim problemom. Naime, ponajprije se postavlja pitanje koji je status zaklade u Republici Hrvatskoj i u sustavu znanstvenog istraživanja u našoj zemlji. Zakonom o zakladi smo se odredili da Hrvatska počinje slijediti praksu najrazvijenijih zemalja u Europi i u svijetu, da naime udruženi znanstvenici, a to je zaklada dobivaju sredstva od države sa jednom obavezom, da ih iskoriste na najbolji mogući način ili drugačije govoreći da ih optimalno utroši. I naravno da za to polažu račune javnosti ili države. Drugačije govoreći, znanstvenici dobivaju priliku da oni meritumima svojih kompetencija odlučuju o tome što je prioritetno, što treba istraživati i što kolikim sredstvima treba financirati. Tako je nastao Zakon o zakladi i tako je nastala zaklada. Do sada odnosno do ideje o nastanku zaklade Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta u zadnje vrijeme kako se ono zove je faktički imenovalo tijela koja su u ime ministarstva odlučivale o znanstvenim istraživanjima kako s jedne strane koja će znanstvena istraživanja biti odobrena i istovremeno financirala. Od trenutka funkcioniranja zaklade, zaklada dakle ujedinjeni znanstvenici su trebali preuzeti taj posao i tu sad nastaju poteškoće sa ovim prijedlogom zakona. Po našem sudu u zakonu se govori o radu zaklade u prijelaznom razdoblju u prvom odlomku na stranici 3. što nije potpuno objašnjeno, ali na stranici 4. u prvoj alineji se kaže i konstatira se jedna po našem sudu fatalna izreka koja glasi ovako, citiram: "Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva s obzirom da je u Državnom proračunu za 2010., 2011. i 2012. ministarstvo osiguralo sredstva u visini od milijun, odnosno milijun 97 odnosno milijun i 110000 kuna. Kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, vrijednost da tako kažem znanstvenih istraživanja je cca 250 milijuna kuna godišnje. Zaklada s pismom svog upravnog odbora obavještava saborski odbor da su njezina sredstva koja su lani oslobođena od osnovnog kapitala faktički angažirana do 2012. godine. Što znači da zaklada ne može više s postojećim sredstvima odobravati znanstvene projekte i da će 2012. godine cijela stvar zamrijeti, od zaklada više nema sredstava. Kako ćemo sa milijun kuna financirati onu djelatnost koja otprilike iznosi 250 milijuna kuna, ja ne znam. Ako je za vjerovati slovu obrazloženja zakona, onda možemo kazati da je znanost u Hrvatskoj eutanazirana, da za znanost u Hrvatskoj više nema novaca. Ja ću vas podsjetiti na upozorenje koje smo iznosili prilikom donošenja državnog proračuna. Mi smo tada upozoravali da je količina osobnih dohodaka u cjelokupnom trošku znanosti narasla do 85, u nekim slučajevima 87%, što znači da je za sve ostalo, ostalo 13 do 15%, što znači da nema razvoja, da nema investicija, da nema nabavka opreme, jer sa onih 13 do 15% plaćamo telefone, grijanje, struju, toalet papir i ostalo. I ako nešto ostane novaca za tonere i za komunikaciju. Dakle znanost je dovedena do ruba opstanka, i sad ukoliko zakladi dajemo milijun kuna, onda znanosti u Republici Hrvatskoj više nema. I stoga se nalazimo pred dilemom znanstvene politike, hoćemo li znanost u Hrvatskoj ili nećemo. Ako hoćemo onda treba odlučiti hoćemo li znanost u Hrvatskoj na jedan staromodan ili star način, dakle da o svemu odlučuje ministarstvo, ili ćemo znanost u Hrvatskoj za ono što smo se deklaratorno odlučili, da o tome odlučuju udruženi znanstvenici, odnosno zaklada, a tada zakladi treba dati sredstva Ministarstvo znanosti, ne milijun kuna, nego 200, 250 milijuna kuna godišnje. O tome se radi. I ta dilema je vrlo ozbiljna, ne samo zbog znanstvene djelatnosti kao takve, nego zbog društvene uloge znanstvene djelatnosti, na kojoj počiva mogućnost boljitka regije, države, nacije, Europe, čovječanstva, kako god želite. Mi se sa eutanazijom znanosti nikako ne slažemo, i zapravo smatramo da iz ovog stanja slijedi drugi vrlo veliki problem, ja sam ga nazvao političko-ekonomski. Znanost je ključna ne samo za održavanje postojećeg privrednog razvitka, nego zapravo jednako tako za razvitak tog privrednog funkcioniranja. Nema danas nikakve inovacija, nema nikakve konkurentnosti, nema transfera tehnologije, nema nikakvih bitnih proizvodnih umijeća bez znanosti. Znanost je sve kompliciranija, znanost je sve skuplja, znanost je sve glomaznija. I onoga trenutka kada smo znanost onemogućili u bilo kojem pogledu, a ovdje financijskom, tog trenutka smo zapravo zakočili vlastiti privredni razvitak. Onemogućili smo razumijevanje suvremenog svijeta, onemogućili smo da ono što radi suvremeni svijet mi razumijemo i s jedne strane prenesemo k nama, onemogućili smo da ono što radi suvremeni svijet razumijemo i prenesemo k nama i od toga napravimo nekakav autentični proizvod. Onemogućili smo naprosto vlastitu konkurentnost, i molim vas da to razumijemo. Dakle eutanazija znanosti je eutanazija privrednog razvitka one sredine koju znanost eutanazira i onemogućava. Iz tog problema slijedi treći, jer ja sam sklon izvesti treći. To je unutarnji i vanjskopolitički problem. Mi ulazimo ili kanimo ući u Europsku uniju. I stoga je potrebno preuzimati što više najboljih praksi Europske unije i ugrađivati i shodno našim mogućnostima u naše vlastite … [[Ne razumije se.]] Potrebno je da zaklada sve više jača, a ministarstvo sve više slabi kao organ državne uprave, i da ministarstvo umjesto instance odlučivanja postaje upravo instancija državnog ili javnog nadzora. Ništa više. Podsjećam vas da neke zemlje nemaju Ministarstvo znanosti, a odlično znanstveno funkcioniraju. Mi još nismo na žalost na toj razini, ali treba o tome razmišljati i treba tome težiti. Dakle ako budemo nastavili sa starim načinom funkcioniranja, onda ćemo i dalje zapravo biti administrativno birokratski orijentirani, umjesto one praktike koja je predominantna u europskim zemljama ili zemljama Europske unije, i onda ćemo morati na dodatan način rješavati tako nastali problem. I stoga je bolje problem sagledati unaprijed i riješiti ga u začetku, nego mu omogućiti da se razvija i onda tražiti naknadnu sanaciju. Dakle puno je bolja prevencija nego sanacija. To ja se nadam je nešto oko čega se svi slažemo, a pogotovo medicinari. I dvije, tri tehnikalije kolegice i kolege. S obzirom da se energično, dakle još jedna supstancijalna primjedba, s obzirom da se energično protivimo nefunkcioniranju zaklade, nedavanju sredstava zakladi i svojevrsni način eutanazacije znanosti i to je jedan od razloga zašto mislimo da je potrebno uvesti moratorij na sve nove inicijative Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta, jer su one u ovom smislu izrazito štetne. A što se tehnikalija tiče, nama je potpuno neprihvatljivo u članku 5. stavak 2. da se od hrvatskih, dakle mi smatramo da u zakladi treba biti ono o čemu je govorio kolega Dorić, ono što smo vrlo često spominjali na odboru i na sjednicama odbora, da se mora ostvariti odgovarajući trokut da tako velimo, da bi znanost obrazovanja i gospodarstvo moglo optimalno funkcionirati, dakle s jedne strane su znanost i obrazovanje, u jednom kutu, u drugom kutu je privreda ili gospodarstvo, u trećem kutu je država, odnosno predstavnik javnosti. Mi smatramo da je u zakladi predstavnik poslodavaca jako dobrodošao, ali se protivimo tome da od ne znam 5, 6 udruga poslodavaca bude poimence imenovana jedna, da dakle samo jedna daje svog predstavnika u nacionalnu zakladu za znanost. To je Hrvatska udruga poslodavaca ili tzv. HUP. Dakle mi smo za to da umjesto toga kažemo da su predstavnici poslodavaca, pa neka u jednom mandatu bude predstavnik jedne udruge, u drugom mandatu druga, uostalom neka se oni sami dogovore, ili neka to bude Hrvatska gospodarska komora koja je daleko najšira udruga poslodavaca. I ako je zaklada sada kolegice i kolege u prijelaznom razdoblju ako postoji opasnost da njezina egzistencija prestane 2012. godine onda ova ritualna promjena načina funkcioniranja zaklade je potpuno nesvrhovita, onda je uvođenje operativnog tijela, odnosno izvršnog direktora sasvim suvišno. Pa smo mi onda zato to kao odbor predložili da to bude rješavano normativnim aktima zaklade, a ne da zakon to propisuje da za sve bude uvijek jednako. I u tom slučaju bi možda bilo jednostavnije i poštenije reći, ajde da održavamo zakladu do 2012. godine pa ćemo onda vidjeti hoće li biti snage i načina da zakladu ponovno dignemo na noge i da ona dobije onu svoju operativnu zadaću koja joj je izvorno i namijenjena ili će možda ta zadaća biti evaluirana i redefinirana i tada sva ova gimnastika, da tako velim, pravna gimnastika nema nikakvog smisla. I stoga bi bio naš prijedlog da uistinu razmislimo što i kako ćemo dalje sa hrvatskom znanošću, a da je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost odličan povod da to konačno obavimo i da možda sami sebi kažemo gdje stojimo i što ubuduće hoćemo. Hvala vam lijepo.
Hvala. Klub HSS-a, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, gospođe državne tajnice. Vidljiva je nakana zakonodavca da ovim izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj RH unaprijedi rad zaklade na način da je ojača kroz upravljačku strukturu kako bi se između ostalog povuklo i više novca iz europskih fondova i mi u klubu HSS-a ćemo podržati donošenje ovog zakona. Naime, cilj dokumenata kao što su Strateški okvir za razvoj 2006.-2013., Akcijski plan za poticanje ulaganja u znanost i istraživanje te znanstvena i tehnologijska politika RH od 2006. do 2010. godine je razvoj visoko kvalitetnog znanstvenog i visoko školskog sektora koji će biti potpora gospodarskom, društvenom i humanom napretku svog okruženja i koji će svojim doprinosom biti okosnica razvoja društva temeljenog na znanju. Međutim, kao i sve na ovom svijetu i razvijanje znanstvenih projekata i njihovo provođenje netko treba platiti. U tu je svrhu i zaklada osnovana kao središnja i neovisna institucija za javno financiranje znanosti koja se vodi isključivo kriterijima stručnosti i znanstvene izvrsnosti te nacionalnim prioritetima u istraživanjima, a prošle godine izmjenama i dopunama zakona ta je pozicija još dodatno definirana. Jačanje zaklade doprinijet će povećanju ulaganja u istraživanje i razvoj i njihovu učinkovitost. Dosad je zaklada već ostvarila niz međunarodnih partnerstava sa srodnim institucijama u Europi, izradila bazu evaluatora i uključila se u članstvo Europske znanstvene zaklade. Jačanjem upravljačke strukture omogućit će se učinkovitije upravljanje njezinom imovinom, a otvorit će se i prostor za pribavljanje dodatnih sredstava izvan državnog proračuna kao primjerice iz fondova EU. U tu svrhu se predlaže i ustrojavanje novih zakladnih tijela kao što su izvršni direktor koji bi se birao javnim natječajem što bi zasigurno doprinijelo većoj transparentnosti i neovisnosti te institucije te znanstveni odbori koji bi vodili poslove znanstvenih recenzija, evaluacije i upravnom odboru predlagali projekte za financiranje. Pozitivnim držimo prijedlog da u znanstvenim odborima budu vrhunski znanstvenici iz Hrvatske, dijaspore i inozemstva sa iskustvom u vođenju i recenziranju znanstvenih projekata koji bi se također birali javnim natječajem. Predsjednik i članovi upravnog odbora koji uključuju predstavnike Hrvatske udruge poslodavaca biraju se iz redova znanstvenika i stručnjaka koji su već dokazali svoju sposobnost kako bi se stvorio potreban okvir za prikupljanje dodatnih sredstava izvan državnog proračuna te uz to jačala i međuinstitucionalna suradnja i osigurala ravnomjerna zastupljenost predstavnika svih znanstvenih područja. Naročito dobrim smatramo odredbu prema kojoj se potpunije definira vremensko razdoblje za koje se donosi strateški plan te je određeno 5-godišnje razdoblje u kojem će se razraditi ciljevi i programi, a preko kojeg će zaklada prepoznati i razvijati prioritetna znanstvena područja kako bi se hrvatski znanstveni sustav što uspješnije uključio u europski istraživački prostor i sve ono što iz toga proizlazi. A obzirom na financijsku situaciju u zemlji najvažnije je stvaranje uvjeta za korištenje europskih fondova za inovacije i znanost. Smanjenjem broja ureda, iako neki u tome vide određenu centralizaciju, postići će se veća ušteda sredstava za operativne troškove poslovanja zaklade. Unatoč tome što smo mišljenja da se ovim zakonskim prijedlogom zaklada dodatno jača iz znanstvenih krugova mogu se čuti prigovori na hitnost procedure isto kao i neizostanak javne rasprave. Iako je nezahvalna gospodarska situacija zasigurno jedan od glavnih razloga za takav postupak čini se da se u izradu ovog prijedloga moglo više uključiti zainteresiranu javnost. Tu prije svega mislim na znanstvenike koji i u situaciji kad se financiranje njihovog rada i znanstvenih projekata ne odvija na način na koji bi željeli ipak i dalje ne odustaju od toga da služeći se svojim znanjem obogaćuju čovječanstvo za nove spoznaje i otkrića od kojih će mnoga doprinijeti podizanju kvalitete naših života. Bilo na području medicine, bilo na području novih tehnologija, bilo kroz otvaranje novih radnih mjesta što željno iščekuju mnogi hrvatski građani koji su danas u punoj snazi osuđeni na lutanje od vrata do vrata tražeći posao kojeg nema. No, također želim reći da smo mi u klubu HSS-a dobili određene primjedbe iz znanstvenih krugova i upute pa ću zamoliti gospođu državnu tajnicu da u svom završnom obraćanju taj dio prokomentira. Naime, prošle godine izmjenama i dopunama zakona propisalo se sprečavanje sukoba interesa kroz zabranu sudjelovanja u zakladnim tijelima članovima najviših državnih tijela i čelnicima znanstvenih ustanova te kroz zabranu natjecanja članovima zakladnih tijela za sredstva zaklade i uvođenje obaveze prijave svakog sukoba interesa u odnosu na prijavljene projekte. Prema našim informacijama neki članovi zakladnih tijela su, dakle sami uvidjeli da su u sukobu interesa i tražili su da ih se razriješi još prije godinu dana no čini se da ta razrješnica od strane Ministarstva znanosti do odbora u Hrvatskom saboru još uvijek nije stigla, odnosno do zaključenja rasprave na odboru koliko ja imam informacije to nije razriješeno. Drugo, je pitanje koje se otvara, a riječ je o samom temeljnom kapitalu zaklade jer je prošlogodišnjim izmjenama Zakona o zakladi ustvari na neki način zagarantirano da zaklada može koristiti svoj temeljni kapital. Tim izmjenama praktički nestaje 40 milijuna kuna s koliko se financirala zaklada iz proračuna. I ovog trenutka ustvari nema jasne naznake od kud će ubuduće stizati novac osim iz europskih fondova. Bojimo se da ovo može uskoro postati problem i bilo bi nužno taj problem riješiti jer će inače funkcioniranje zaklade i financiranje projekata biti dovedeno u pitanje. Zašto je to važno? Pa to je važno iz razloga što Hrvatska kao zemlja temeljena na znanju ne smije biti samo floskula. Samo znanjem, upornim radom i marljivošću ova zemlja se može podići iz gospodarske krize. Znanost jest i treba biti jedan od pokretača Hrvatskog razvoja. U tom smislu sve aktivnosti koje se poduzimaju između ostalog i ovaj Zakonski prijedlog trebaju ići za time da se omogući rad najkvalitetnijih znanstvenika i da se financiraju istinu najbolji projekti, jer u ovo doba kada štede svi gdje mogu, novac mora biti upotrebljen na najbolji način, da uloženo donese više a ne manje. Ne mislim pri tome na novčanu isplativost projekta već njihov doprinos razvoju znanosti u Hrvatskoj i svijetu. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDZ-a gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo.Evo u ime Kluba HDZ-a želim na samom početku istaknuti sljedeće. U svom programu gospodarskog oporavka Vlada Republike Hrvatske je pred mjesec dana jasno istaknula sljedeće. Posebna pozornost će se posvetiti izgradnji sustava obrazovanja i znanosti primjerenih potrebama razvoja gospodarstva. I to mislim da je ključna konstatacija, konstatacija koja zaslužuje više pažnje Hrvatske javnosti, ne samo u sferi znanosti, u sferi gospodarstva i u mnogim drugim područjima. Izgradnja sustava obrazovanja i znanosti primjerenih potrebama razvoja gospodarstva. To je vrlo izazovna teška i složena tema, bojim se da nam rasprave trebaju a i znanja i boljeg razumijevanja što i kako da bi se to stvarno dogodilo i u Hrvatskoj znanosti i Hrvatskom gospodarstvu i u interesu Hrvatske znanosti i u interesu Hrvatskog gospodarstva. Bez te interakcije, bez te veze, bez te sinergije nema sredstava za jačanje zaklade, nema više sredstava u proračunu za obrazovanje i sve ostalo. Promicanje poduzetništva, kroz sustav obrazovanja isto tako je jedna tema koja je jasno naglašena u programu gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske i u tom kontekstu i u skladu s tim ciljevima želim govoriti nešto o Prijedlogu ovog zakona koji ima za cilj dalje jačanje sustava znanosti ali posebno konkretnom slučaju nacionalne zaklade za znanost, kako se nekada zvala vjerojatno za visoko školstvo i tehnološki razvoj, Klub HDZ-a apsolutno podupire one inicijative i amandmane da se ipak ograničena sredstva i financijska i ljudska usredotoče na jednu važnu aktivnost, znanost ja bih još dodao u skladu što sa rekao na početku, ne samo znanost zbog znanosti nego znanost prije svega koja će jačati kvalitetu sustava obrazovanja, ali i jačati Hrvatsko gospodarstvo. To su ključni ciljevi provedbe znanstvene tehnologijske politike, jedan od ključnih iskoraka za jačanje Hrvatske kao države utemeljene na znanju. Trebat će nam puno napora i vremena da se to zaista dogodi. Zaklada kao središnja neovisna institucija za javno financiranje znanosti vodi se kriterijima stručnosti i znanstvene izvrsnosti i to je jako važno ali kao što sam rekao nije dovoljno, i ne može biti samo sebi ciljem niti opravdanjem. Svakako ovdje se govori o nacionalnim prioritetima u istraživanjima i biti će jako važno da ograničena ljudska i financijska sredstva budu usklađena zaista sa jasno definiranim nacionalnim prioritetima i o tome se govori u Prijedlogu o izmjenama i dopunama Zakona o nacionalnoj zakladi za znanost. Strateški plan je sigurno ona tema koja zaslužuje daleko više pažnje. U dokumentu je istaknuto također i sljedeće da u okolnostima gospodarske krize, njenog utjecaja na financiranje znanstvenog sustava potrebno je dodatno ojačati upravljačku strukturu Zaklade koja će osigurati još učinkovitije upravljanje zakladinom imovinom kao i stvoriti uvjete za namicanje dodatnih sredstava izvan državnog proračuna. I to je ključna itekako važna zadaća Zaklade i možemo reći vrlo jednostavno, na tom planu Zaklada u svom dosadašnjem radu nije učinila mnogo. Osigurati dodatna financijska sredstva izvan državnog proračuna pravi je izazov, u gospodarskim okolnostima u kojima danas živimo, pravi je izazov za to što oni koji imaju financijskih sredstava znati će prepoznati znanstvenike koji mogu biti produktivni, korisni, ne samo kroz publiciranje, kroz inovacije, kroz sposobnost upravljanja, složenim, ja bih rekao prije svega industrijskim i tehnološkim projektima. Tu vrstu znanja i tu vrstu ekspertize Hrvatska itekako treba. Dalje naglašava se potreba za ustrojavanjem novih Zakladinih tijela, izvršnog direktora, i znanstvenog odbora kojima se dodjeljuje dio poslova unutar Zaklade, radi podjele zaduženja i transparentnog upravljanja i poslovnim procesima. U svakom slučaju, uvođenje izvršnog direktora mislim da je vrlo korisno kako bi se rad zaklade dinamizirao, kako bi se rad zaklade koncentrira na one projekte, vršio selekciju, vršio razgovore sa onim dijelovima Hrvatskog gospodarstva koji su spremni biti partneri Hrvatske znanosti i koji žele dugoročno ulagati u jačanje svoje tehnološke konkurentnosti, svoje tehnološke kompetentnosti a to znači i konkurentnosti na širim ne samo domaćim tržištima. Svakako podrazumijeva se po definiciji da u znanstvene odbore treba uključiti vrhunske znanstvenike iz Hrvatske, dijaspore, inozemstva s iskustvom u vođenju, ja bih rekao posebno u vođenju znanstvenih projekata, posebno u vođenju znanstvenih projekata koje imaju primijenjenu industrijsku tehnološku karakteristiku. Recenziranje znanstvenih projekata, svakako važan je dio zadaće kako bi se ograničena financijska sredstva dodijelila onima koji ta sredstva mogu upotrijebit na najproduktivniji mogući način. Predsjednik i članovi Upravnog odbora biraju se iz redova dokazanih znanstvenika i stručnjaka koji će stvarati uvjete za namicanje dodatnih sredstava izvandržavnog proračuna. I to je, opet naglašavam, tema koja zaslužuje više napora, više pažnje, više rasprava u hrvatskom političkom životu kako osigurati dodatna sredstva izvan državnog proračuna za financiranje znanosti, sukladno Lisabonskom ugovoru 3%, 1,5% javni sektor, 1,5% gospodarstvo. Da bi se to zaista dogodilo itekako važan i ključan dokument odnosi se na strateški plan zaklade za petogodišnje razdoblje u kojem se trebaju razraditi ciljevi i programi koji su u skladu s dugoročnim strateškim pravcima Republike Hrvatske. Strateški plan Zaklade treba prepoznati i razvijati prioritetna znanstvena područja radi jačanja integracije hrvatskog znanstvenog sustava u europski istraživački prostor te povezivanja znanstvenih istraživanja s inovacijskim i proizvodnim procesima, posebno gospodarstvo. Nekoliko riječi o pojedinim člancima prijedloga ovoga zakona. Sukladno amandmanima povećan je broj članova Upravnog odbora i držim da je to opravdano i mudro kako bi predstavnici hrvatskih znanstvenih instituta imali veću participaciju i značajnije sudjelovanje u oblikovanju strateškog plana koji predstavlja ključni dokument. Postavlja se međutim jedno vrlo praktično i pragmatično pitanje, što je prvo, da li prvo usvojiti strateški plan kao temeljni dokument zaklade ili izabrati članove upravnog odbora. Svakako da određeni skup ljudi će napraviti određeni specifični strateški plan koji odgovora njihovom gledanju, njihovom iskustvu, njihovom znanstvenom interesu, njihovim prioritetima. Drugi skup ljudi može napraviti drugi strateški plan, treći skup ljudi treći strateški plan. Postavlja se pitanje koji je od ta tri ili N strateških planova pravi izbor i optimalni izbor koji može podupirat one ciljeve koje je Vlada Republike Hrvatske deklarirala kao prioritete u svom Planu gospodarskog oporavka. Zbog toga mi se čini da taj proces izbora članova Upravnog odbora i usklađivanje definiranja strateškog plana mora biti jedan iterativni proces kako bi dobili onakav strateški plan koji je ovaj čas interes i prioritet hrvatske znanosti i hrvatskog gospodarstva i da nakon toga možemo dobiti ljude koji taj strateški plan razumiju i mogu ga u punoj mjeri provesti. Ako to ne bi bilo tako, može biti i drugačije, ali se onda može dogoditi da strateški plan bude rezultat interesa, razumijevanja i prioriteta ljudi koji sjede u Upravnom odboru. Ja sad ne bih komentirao izvješće zaklade, ali programi i raspored sredstava dokazuje, pokazuje da itekako je manjkalo do sada osjećaja za izradu strateškog plana koji će biti usklađen sa interesima i prioritetima i hrvatske znanosti i hrvatskog gospodarstva. To dokazuje raspodjela sredstava bez jasnih strateških ciljeva i prioriteta i zbog toga strateški plan zaklade, ja bih rekao, zaslužuje posebnu pažnju. Sukladno tom strateškom planu proizlaze odgovarajući prioriteti itd. Dalje. Izvršni direktor je organizacijsko nadam se i kadrovsko jačanje i dinamiziranje rada zaklade u narednom periodu svakako, ako se kao što ovdje piše na temelju provedbe provedenog javnog natječaja za razdoblje od 4 godine izabere osoba koja će jako dobro razumjeti sve ono što bi trebala raditi kako bi zaklada imala punog opravdanja i izražavala interese i prioritete hrvatske znanosti, ali isto tako i hrvatskog gospodarstva. U članku 9. je stajalo da je Upravni odbor Zaklade obvezan svaka tri mjeseca do 15. u mjesecu dostaviti ministarstvu nadležnom za znanost i visoko obrazovanje izvješće o radu zaklade što je razumljivo i opravdano, a jednom godišnje i Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora. Do sada je zaklada dostavljala isto tako izvješće i Hrvatskom sabor i sukladno tom dobrom običaju mislim da ovaj članak 9. treba modificirati na način da zaklada dostavlja jednom godišnje izvješće o svom radu i Hrvatskom saboru. Iz svega što je uključeno i sadržano u ovom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost klub HDZ-a dat će punu potporu prijedlogu ovog zakona. Hvala.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene predstavnice Vlade, kolegice i kolege. Ja se vjerojatno danas nalazim u najtežem položaju od svih nas u ovoj sabornici. Naime, kao znanstvenik vodim jedan znanstveni program u kojem imamo 6 projekata, imamo vrlo intenzivnu suradnju sa kolegama u SAD-u, Švedskoj, Češkoj, Sloveniji, Francuskoj, Njemačkoj. I sve je bilo dobro do unatrag nekoliko godina jer ja dođem jednom do dva puta tjedno u svoju ustanovu i razgovaram sa mladim znanstvenicima. Danas kad me pitaju što će profesore biti sa novacima što će biti sa financiranjem projekata, što će bit sa opremom, što će biti sa našim putovanjima u te institute s kojima surađujemo ja, kolege i kolegice, nemam odgovora. Ja uistinu nemam odgovora. Mi smo lani promijenili zakon o kojem danas govorimo i što smo napravili od prošle godine do danas? Kolegice i kolege, ništa. Ništa nismo od onog što smo obećali i u zakonu promijenili primijenili. Ništa. To je po meni najveća prijevara znanstvene zajednice u zadnjih nekoliko desetljeće. To su teške riječi, ali vjerujte mi tako se osjećam. Što smo obećali učiniti? Obećali smo da će zaklada postati središnja neovisna institucija za javno financiranje znanosti u Republici Hrvatskoj. Ništa nismo napravili. Obećali smo da ćemo ojačati zakladu u skladu sa nacionalnom, znanstvenom i tehnologijskom politikom i sa akcijskim planom, akcijski plan 3%. Kolegice i kolege, ništa nismo napravili. Posebno je zanimljiv ovaj akcijski plan 3%. Još kad je ministar Kraljević čini mi se potpisao Bolonjski proces obećali smo, dakle skoro prije deset godina da ćemo postepeno povećavati izdvajanje za znanost i doći na 3% bruto društvenog proizvoda. Kolegice i kolege, mi smo danas ispod 0,9%. Dakle, još tri cijela tri puta morali bi povećati izdvajanje, a to ne činimo, niti to možemo učiniti sada. A zašto ne možemo to učiniti? Kolegice i kolege, prije niza godina građene su širom Hrvatske sportske dvorane. Tada smo na njih potrošili koliko se potroši na 2300 projekata u otprilike 50 godina računajući sadašnje vrijednosti koje izdvajamo. 50 godina mogli smo financirati znanost, mogli smo jačati gospodarstvo, ojačano gospodarstvo kroz zapošljavanje i poreze onda tek bi moglo izgraditi bez poteškoća te iste dvorane. Kolegice i kolege, mi za mirovne misije naših vojnika u svijetu trošimo dvostruko više svake godine nego što smo do prošle godine izdvajali za znanost. Kolegice i kolege, mi ove godine 2010. godine za 2299 znanstvenih projekata nismo izdvojili još ni jednu lipu, ne kunu, ni jednu lipu. Trebali smo unaprijediti sustav za prosudbu znanstveno-istraživačkog rada, tako da oni koji stvarno vrijede dobiju novac, dobiva puno više od onih koji ne vrijede. Njima treba taj novac oduzeti, ne ulagati i pretakati iz šupljeg u prazno već u ono što uistinu vrijedi. Nismo uspjeli. Sad predlažemo novi sustav izbora članova upravnog odbora. Ja moram reći da se slažem sa onim kolegama koji su prije mene govorili, koji su rekli da je to sustav koji nije dobar, koji će omogućiti nepotrebno veliko uplitanje politike u znanost. Nadalje, promjena zaklade znanosti. Je li nama to u ovom trenutku najvažniji zadatak mijenjati naziv zaklade, pečate, memorandume, sva čuda? Zbog čega? I konačno predlažemo nazvati je zakladom za znanost. Imamo Nacionalno vijeće za znanost, Agencije za znanost, sva čuda za znanost i sad još jedno čudo za znanost. A odbacili smo tehnologijski razvoj iz naziva, ono zbog čega smo osnovali prije sedam, osam, devet godina tu zakladu. Zbog toga smo je osnovali? Da prenosimo upravo nove tehnologije i da unapređujemo gospodarstvo, da naslonimo znanstvena istraživanja na to područje. Tako se samo u jednom detalju malom ne slažem sa prof. Flegom neka znanstvenici istražuju što hoće. Slažem se, najveći dio njih da. Ali moraju imati i skupinu primijenjenih istraživanja u skladu sa potrebom, ono što ste na kraju rekli gospodarstva, onaj trokut gospodarstvo, institucije znanstvene i obrazovne i politika moraju funkcionirati unutar tog trokuta, tjedno se sastajati, tjedno dogovarati. Mi na žalost nikada ništa nismo tu napravili, a kamoli nekakav značajan pomak. Ne znam dal' da ulazim u ove detalje. Mislim da sam dosta rekao. Ja uistinu mislim da mi kolegice i kolege, ne da činimo krive korake. Mi se uistinu krećemo u potpuno krivom pravcu kada je u pitanju znanost i tehnologijski razvoj. Potpuno krivom pravcu i ovakvim načinom rada ne želim prejudicirati, ali Hrvatska će se naći u izuzetno, izuzetno teškom položaju.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Javio sam se za raspravu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nacionalnoj nakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske iz nekoliko razloga. Puno se raspravljalo i u odboru i ovdje smo čuli na plenarnoj sjednici. Mene posebno je zainteresiralo nekoliko novih rješenja, tim više što ova zaklada djeluje od 2001. godine, a od 2004. godine intenzivnije s programima i stvara jedne nove uvjete za uvođenje hrvatskih znanstvenika i programa u europski znanstveni prostor. Prema tome, ne mogu se složiti s kolegama nekima, pogotovo sada s gospodinom Dorićem koji malo katastrofično raspravlja, jer cilj Hrvatske pridruživanja Europskoj uniji ovo je jedna od dimenzija koju realiziramo u praksi i imamo mogućnost legalno, legitimno realizirati svoje ambicije u području znanosti. Zato mislim da ovaj problem koji je ovdje naglašen da od 2012. godine može presahnuti i izvor financiranja, da će odgovorna politika naći sredstva, pa tako su i na odboru govorili i morat će se to ojačati financijski da bi se programi nastavili. To je samo jedna pretpostavka i vjerujem da ove novosti koje ovaj zakon donosi da govore da Vlada namjerava i to riješiti. Prije svega čini mi se da je dobro za zakladu što donosi radi veće učinkovitosti neka nova rješenja, pa donosi neka nova zakladna tijela. Zaklada mora imati strukturu koja upravlja do kraja definiranu. U ovih deset godina nešto manje ona je funkcionirala ali čini mi se da izvršni direktor i znanstveni odbori koji se predlažu ovim zakonom da će to još više učiniti transparentnim i snažnim u rješavanju problema, a uostalom sama riječ zaklada kaže da je jedan izvor sredstava koji se skuplja na razne načine. Mi znamo što je zaklada dobiva jednu transparentnu javnu dimenziju rasporeda po nekim kriterijima ono što se prikupi. To posebno regulira u ovom zakonskom prijedlogu članak 7. gdje je jasno definirano što, koje su zadaće znanstvenog odbora, pa ću ja samo nešto istaknuti da javnost više čuje o čemu je riječ. Dakle, novi znanstveni odbor koji se predlaže ovim zakonom predviđa činiti provođenje ... [[Govornik se ne razumije.]] postupaka predloženih projekata uključujući i znanstvene recenzije, predlaganje upravnom odboru projekata za financiranje predlaganje upravnom odboru novih programa ili prilagodbi postojećim programima, nadgledanje provedbe programa, nadziranje financiranja i znanstvenih istraživanja, te predlaganje primjena znanstvenih ishoda. Svaki znanstveni odbor iz stavka … [[Ne razumije se.]] članka ima pet članova, i to dva znanstvenika koji djeluju na području Republike Hrvatske, od kojih jedna obnaša dužnost koordinatora znanstvenog odbora, a njegova prava i obveze će se pobliže urediti posebnim ugovorom, jedan znanstvenik koji djeluje izvan područja Republike Hrvatske i državljanin je Republike Hrvatske, dva znanstvenika koji djeluju izvan područja Republike Hrvatske i nisu državljani Republike Hrvatske, tako da se stvara konkurentnost. Članove znanstvenog odbora upravni odbor zaklade imenuje posebnom odlukom na temelju provedenog javnog natječaja. I ono što je još važnije člankom 9.b ovog članka izvršni direktor zaklade vodi poslovanje zaklade, samostalno upravlja stručnim službama zaklade, a imenuje ga upravni odbor zaklade. Evo to su novosti po meni koje će dinamizirati poslove zaklade i vjerujem da će ove slutnje koje neki ističu da do 2012. bi mogli … [[Ne razumije se.]] izbori biti riješeno. I još nešto bih htio reći, to je kolega Dorić doticao, to je pitanje imena zaklade, i jučer se to raspravljalo na odboru i zaključeno je, a u koristeći iskustvo, europsko iskustvo da sve zemlje imaju zakladu kao što Hrvatska zaklada za znanost ili austrijska, njemačka, prema tome takav je naziv, a kod nas je još dodan i visoko obrazovanje i tehnologijski razvoj, i oko toga se raspravljalo, pa vidjet ćemo kako će ministarstvo to prihvatiti, ali mi se čini da je naziv Hrvatska zaklada za znanost primjereniji i tom europskom iskustvu, nego što je Nacionalna zaklada za znanost, a samim ovime stavljen je u središnju poziciju, jer pokazuje da je najviše postavljena u hijerarhiji znanstvene mogućnosti uključivanja u europski znanstveni prostor. I znamo da je na druge načine znanstvenici su uključeni u europski i svjetski znanstveni prostor i znanost nema granica. Ona je slobodna po tome. Ja podržavam promjenu tog naziva i neću dužiti, nego zaključiti da podržavam donošenje ovih promjena zakona.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani kolega Šetiću, izrekli ste u svojoj raspravi da se nadate da se slutnje nekih, da se 2012. godine izvori zaklade neće presahnuti, dakle tu tezu ste izargumentirali opisivanjem ustroja novih upravnih tijela zaklade, ustrojavanjem znanstvenih odbora, izvršnim ravnateljem itd. Ja bih voljela kada bismo mi svi ovdje u Hrvatskom saboru postigli suglasje i kada bi priznali da zapravo izvori ovise o državnom proračunu i da nikome o ni o kome drugome nego isključivo nama ovdje u Hrvatskom saboru ovisi koliko ćemo novca u državnom proračunu izdvojiti za programe zaklade. I u tom smislu ja se nadam da ćete vi i kolege iz HDZ-a poduprijeti, ako to već Vlada ne podrži i ne predloži sama u državnom proračunu, kao što to nije predlagala posljednjih godina, onda sve one oporbene amandmane, a sama sam ih pisala iz godine u godinu, koji traže da se ova sredstva od milijun kuna za zakladu koja su sramotno mala za zaklade ovoga tipa i ove misije iz državnog proračuna povećaju.
Odgovor na repliku.
Da, zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa potpuno se slažem sa zastupnicom Lugarić. Mislim da imamo dovoljno vremena da se realizira ova potreba i da Vlada će o tome voditi računa, jer time bimo jedan program koji je europski, koji je općeprihvaćen isključili. Ja sam duboko uvjeren da ćemo to riješiti bez obzira što je recesijska godina i vrijeme kakvo je.
Gospođa zastupnica Romana Jerković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Pa ja sam doista vjerovala da je usvajanje Zakona o zakladi prije nešto više od godinu i pol dana predstavljalo nastojanje Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa da se sustav znanosti unaprijedi i poboljša. I činilo mi se da bez obzira što zakon, koji smo dakle predložili prije godinu i pol je imao neke nelogičnosti i neke nejasnoće da ga treba apsolutno podržati, jer je suštinska intencija zakona zapravo bila jako dobra. I osobno mi sam posebno pozdravila isticanje izvrsnosti i odgovornosti pri vrednovanju znanstvenih projekata i znanstvenika i znanstvenih institucija, odnosno organizacija i to činilo mi se po praksi sukladno onoj koja postoji u zemljama sa vrlo razvijenom znanstvenom aktivnošću. Sad se postavlja pitanje da li sam bila u krivu ili sam bila u pravu. Ma dobro ne moram dati odgovor na to pitanje. Međutim ovaj zakon čini se da doista jest u ovih godinu i pol dana otkad smo ga donijeli zapravo samo mrtvo slovo na papiru. I nismo ga, to je činjenica, operacionalizirali i nismo ga zapravo proveli u djelo. I na žalost ispostavilo se da je znanstvena javnost koja je tada prilikom donošenja zakona izražavala svoju sumnju u mogućnost implementacije zakona, zapravo bila u pravu. Raspravljati o ovom zakonu čini mi se da podrazumijeva i to da budemo kritični i razloga za to ima. I nadam se da me nećete vi kao gospodin Jarnjak optužiti da ne volim dovoljno svoju zemlju zato što sam kritična. Kritična sam zato što mi je stalo i zato što bih željela da stvari budu bolje i da se neki procesi brže odvijaju. A obzirom da sam i sama znanstvenica onda mi je nekako čini mi se dvostruko stalo. Probleme na žalost ne možemo niti preskočiti, niti zaobići, mada bi to voljeli vjerojatno svi ovdje koji sjedimo, da je to moguće napraviti. Činjenica jest da u posljednjih godinu dana zaklada nema novog predsjednika, a trebala ga je imati. Trebala ga je imati kao što nije trebalo dozvoliti da neki članovi zaklade budu zapravo u očiglednom sukobu interesa jer su istovremeno i čelnici ustanova. Također, od 01.01.2010. godine zaklada je trebala preuzeti financiranje svih od države pokrivenih znanstvenih projekata koji su trebali biti, tako smo mislili, i selektivniji i kompetitivniji. I na tom planu nažalost nije učinjeno gotovo ništa. Postavlja se pitanje da li možemo na ovakav način, uz toliko izgubljenog vremena, biti dovoljno kompetitivni na europskom tržištu znanosti i znanstvenih aktivnosti i da li na koncu konca više uopće možemo upotrebljavati onu sintagmu društvo temeljeno, odnosno razvoj društva utemeljeno na znanosti. Zabrinjava doista u velikoj mjeri kada se u obrazloženju ovog zakona nađe rečenica poput ove: "povećanje ulaganja u istraživanje i razvoj" ili "tijekom 2010. godine planirano usmjeravanje većeg dijela financijskih sredstava državnog proračuna za znanstvene projekte." Zabrinjava ova rečenica. Jer usprkos njoj, odnosno usprkos formalnom produljenju znanstvenih projekata njihovo financiranje u ovoj godini svedeno je na apsolutnu nulu. Dakle, dokle god je tako, dokle god imamo takvu situaciju, o njoj su govorili i kolega Dorić i kolega Flego, zapravo bit ćemo tamo gdje smo sada. Na području svjetske znanosti mi ako izuzmemo neke pojedince u ovoj zemlji kojih možemo nabrojiti na prste jedne ruke, mi smo zapravo debelo na začelju. Dakle, u kakvoj smo situaciji sada? Ja vjerujem da, bez obzira što niste dugo u ministarstvu ste se uspjeli u relativno kratkom vremenu upoznati sa situacijom što se tiče znanstvenih projekata. Dakle, zaklada nije preuzela funkciju koju je trebala, koju smo joj mi zakonom dali, nije preuzela financiranje projekata, ali to u isto vrijeme nije učinilo niti ministarstvo. Dakle, donijeli smo odluku, ministarstvo je donijelo odluku po kojoj se postojeći znanstveni projekti moraju financirati još godinu dana, ali voditelji tih projekata nisu dobili ugovor o produljenju znanstvene aktivnosti. Ali što je još puno gore nema niti novca. Ja ne znam da li znaju kolegice i kolege ovdje da Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa u 2010. godini nije isplatilo niti jedne jedine lipe za znanstvene projekte za 2010. godinu. Da, učinilo je to, ali isplatilo je zaostatke 5 mjeseci za 2009. godinu. Dakle, vjerodostojnost je pomalo dovedena u pitanje. Baš kad se radi o znanstvenim projektima. Zato što je ciklus, prvi ciklus znanstvenih projekata završen. Rečeno je da će trajati do daljnjeg pa je rečeno da će trajati do opoziva, pa je rečeno da ćemo ih evaluirati, da ćemo ih valorizirati i da će samo kvalitetni nastaviti dalje sa radom. Pa smo rekli da će to biti do sljedećeg natječaja, a novog natječaja nema pa nema i to vi znate jako dobro. Dakle, danas su znanstvenici u Hrvatskoj dovedeni praktički u nemoguću situaciju. Ne mogu raditi znanost jer za to novca nema. Koliko danas imamo znanstvenih projekata u RH? Mislim negdje oko 2300. Pa mislim da nitko zapravo ne očekuje da tih 2000 ili 2300 projekata budu financirani iz državnog proračuna u iznosima koji iznose ne znam nekoliko stotina tisuća kuna ili milijuna kuna, svi projekti. Naravno da to i nije realno i to nije moguće. Govorilo se da će znanstveni projekti imati nekakve glavarine, a da će samo oni najbolji kao što je Italija napravila prije 25 godina, a da će najbolji projekti, njih 15, 20, 30% dobiti dostatna sredstva koja će pomoći da se naša znanost u svjetskim okvirima afirmira, ali ne samo to nego koja će doprinijeti tome da doista krenemo u razvoj koji se temelji na znanosti. A znanstveni novaci, to je pak posebna priča. Ne znam da li znate da jedan liječnik mladi, završeni liječnik koji je dakle studirao 6 godina Medicinski fakultet pa je onda morao čekati godinu dana pripravničkog staža jer mu nije dozvoljeno volontiranje pa je onda konačno krenuo sa pripravničkim stažem koji traje godinu dana. Znači, 6 + godina dana čekanja 7, + pripravnički staž to je 8, dodajmo još barem pola godine na to, to je 8,5 godina. Dakle, mladi liječnik koji se odluči za sveučilišnu karijeru i koji krene raditi kao znanstveni novak npr. na Medicinskom fakultetu ima osobni dohodak od 5100 kuna. Dakle, to čak nije niti sindikalna košarica jel tako? To nije čak niti sindikalna košarica. I mislim da imam onda sva prava ovoga svijeta da budem kritična i da kažem da je sintagma o društvu znanja, društvu znanosti postala doista samo floskula i da je bolje da ju što manje koristimo. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državna tajnica Ivana Mrkonjić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo, ja ću se pokušati ukratko osvrnuti prvenstveno na one vaše opaske koje su vezane uz ove izmjene i dopune zakona za koje vam zahvaljujem. I postaviti ovaj problem možda malo manje u određenu vrstu političkih različitih pogleda ili političkih čak i problematika, a malo više u ono što je danas trend i u EU kojoj se Hrvatska približava, koje su današnje gospodarske i političke okolnosti baš u ovom sektoru i konačno što možda ipak nije vezano za ovaj zakon, ali morat ću naglasiti i načine na koje ipak Vlada Republike Hrvatske financira znanstvena istraživanja ovdje i da to nije baš tako ništa da bi Hrvatska se mogla od sad nadalje više ne nazivati zemljom znanja. Ajmo prvo na razinu EU, evo gospodin zastupnik Flego i ja zajedno smo bili na pregovorima pa se idemo pogledati kako se stvari baš u ovom segmentu tamo odvijaju. Dakle svi su deklarirali ekonomsku krizu to je pod jedan i apsolutno sve svih 27 država članica je deklarativno reklo da je jedan od najboljih metoda izlaska iz ekonomske krize dodatno ulaganje u znanost i istraživanje, jer će to pokrenuti gospodarski razvoj itd., znači to je deklarativno razina. Ajmo sada na političku razinu, odnosno na razinu toga kada se donose razni planovi Europske komisije, kada se donose razno razne strategije itd., i ako sada pogledate što se u zadnje vrijeme u Bruxellesu po tom pitanju događalo vidjet ćete da na toj političkoj razini se ljudi se mogu dogovoriti. Ajmo sada na treću razinu, onu najprizemniju, to je provedba. Ako se radi prvenstveno o dokumentima koji su strateškog tipa, to su preporuke u 99% svojih dijela kao što jako dobro znate, znači oni ne mogu propisati implementaciju i vi kada zaista pogledate implementaciju takvih strategija na razini EU 27 vidite da ima ogromnih razlika i ja ovdje odgovorno tvrdim da ono što se događa u Republici Hrvatskoj je sigurno na razini mnogih Europskih zemalja u našim gospodarskim okolnostima, to je pod broj 1. Dakle, u tom kontekstu promatrati ovaj Zakon na određeni način daljnju političku obvezu ove Vlade da zaklada zaista funkcionira i radi svoj posao na pravi način, plus onu drugu stvar koju je Klub zastupnika HDZ-a isto tako nekoliko puta, je otvaranje preko promjene upravljačke strukture ipak otvaranje mogućnosti da ljudi koji će upravljati tom zakladom, do sada nije bio slučaj, da kriterij za njihov izbor ne bude isključivo znanstvena izvrsnost nego da su to ljudi koji su svjesni okolnosti u kojima se nalaze, i uz znanstvenu izvrsnost oni moraju posjedovati određene menadžerske sposobnosti da namaknu sredstva za razvoj znanosti. Mislim da je to izuzetno važan element u ovom Zakonu jer on na žalost nije u Republici Hrvatskoj tradicionalno ukorijenjen kao što je u drugim zemljama Europske unije ili ako baš hoćete Sjedinjenih Američkih Država i to je nešto što smo mi ovdje prvi puta podcrtali. Mislim da je to jako važno. I sada vrlo kratko. Hrvatska zemlja znanja ili zemlja ne znanja, bez obzira na činjenicu da postoje određeni problemi u financiranju znanosti ja podsjećam ponovno da Hrvatska punopravno sudjeluje u okvirnom programu Europske unije za istraživanje i razvoj od početka zadnje godine ... programa, da Hrvatska punopravno sudjeluje od 2007. godine u sedmo... programu, da su sredstva koje država ulaže i to na neviđeno i to na grant tim istim znanstvenicima progresivno povećavaju, zbog toga što su udio iz pretpristupnih fondova se smanjuje po dužini našeg sudjelovanja u ... programu i ja bih rekla da nitko ne može ovdje reći da su to neznatna sredstva. A tu sada je problem našeg znanstvenika koji ipak ne znaju vratiti ta sredstva natrag i to im na žalost ova država može pomoći ali ne može preuzeti za njih odgovornost. Da ne kažem da se slična stvar odvija na razini strukturnih fondova. I treća stvar u izradi je zakon o znanosti koji će isto tako propisivati nove mehanizme financiranja i koji će ponovno i mislim da je to vrlo važno dati ipak znanstvenoj zajednici koja je kakva je načina da oni odluče sami i da preuzmu odgovornost između ostalog i za dio tog financiranja, mislim da je to važno općenito i za strateški razvoj znanosti u Hrvatskoj. Hvala vam lijepa.
Hvala. Jedan ispravak gospodin zastupnik Gvozden Flego.
Gospođo Mrkonjić ja vam se ispričavam, jedina mogućnost da vam nešto kažem da dam ispravak netočnog navoda na što vi na žalost ne možete replicirati, takav je Poslovnik, pa vam se ja na to ispričavam. Prvo, nije točno da Hrvatska se ponaša kao i ostale zemlje, istina je da se ponaša kao jedan dio Europskih zemalja ali postoje Europske zemlje koje su uzimale kredite, koje su povećavale novce za znanosti i faktički ne govorim na razini Europske unije nego na razini pojedinih zemalja jer su znale da je to najbolji način da iziđu iz krize. Drugo, što se tiče FP7 ja bih vas podsjetio da je ministar donio odluku da prestane sufinancirati iz Hrvatskih sredstava projekte FP7 pri čemu je donio odluku u 8. mjesecu da to prestaje od 1. 7. Dakle toliko o Hrvatskom načinu funkcioniranja i faktičnom Hrvatskom zalaganju za znanost i to na kraju gospođo državna tajnice niste nam rekli kako ćete jednim kruhom nahraniti 1000 ljudi, odnosno kako ćete jednim milijunom kuna pokriti ono što danas vrijedi 250.
To je već u Bibliji zapisano. Sada idemo na objedinjenu raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nacionalnoj zakladi, za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 572. predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Klub zastupnika HDZ-a i zastupnik Gvozden Flego. Molim predstavnika predlagatelja gospođa Ivana Mrkonjić da se izjasni o amandmanima prvo Odbora za obrazovanje, amandman 1. na članak 1.
Prihvaća se u izmijenjenom obliku, tako da glasi: "U nazivu Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske, Narodne novine br. 117/01. i 45/09., u članku 1. stavku 1. i u članku 2. stavku 2. mijenja se naziv zaklade tako da glasi Hrvatska zaklada za znanost." Obrazloženje za ovo je sljedeće, amandman se prihvaća ali u nomotehničkom.
Ne treba obrazloženje. Neka se izrazi Odbor da li se slaže s vašim izričajem.
Prihvaćam.
Prihvaćen je vaš izričaj, gospođe državne tajnice. Imamo amandman 2. na članak 2.
Prihvaća se također u izmijenjenom obliku i to tako da glasi: "U članku 2. stavku 3. mijenja se i glasi sjedište Zaklade je u Zagrebu. Iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi: općim aktom zaklade uredit će se ustrojstvo i djelokrug Ureda za obavljanje stručnih i administrativnih poslova za potrebe Zaklade i dosadašnji stavak 4. postaje stavak 5."
Predsjednik Odbora gospodin Selem.
Prihvaćam.
Prihvaća se izričaj državne tajnice. Amandman 3. na članak 5.
Prihvaća se.
Ovaj amandman je prihvaćen i postaje sastavni dio Prijedloga zakona. Imamo Kluba zastupnika HDZ-a amandman na članak 9.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. Gospodina zastupnika Gvozdena Flege na članak 5.
Ne prihvaća se.
Recite zašto. Morate nešto reći, barem malo zašto.
Na tehničkoj razini nismo zaprimili službeno točan izričaj tog amandmana, pa bi bilo dobro.
Gospodin Flego ima riječ, nije vam prihvaćen ovaj amandman, izvolite gospodine Flego.
Ja nisam čuo zašto nije prihvaćen, ja želim reći zašto bi trebao biti prihvaćen. Dakle, članak 5. pretpostavlja da u Upravni odbor Zaklade svoga predstavnika dade Hrvatska udruga poslodavaca. Mi se slažemo da poslodavci imaju svog predstavnika u Upravnom odboru Zaklade, ali mislimo da je puno preusko od više od 10 udruge poslodavaca delegaciju svesti na samo jednu udrugu poslodavaca. Stoga molim da se usvoji amandman, dakle da predstavnik hrvatskih poslodavaca uđe u Upravni odbor Zaklade, a ne samo predstavnik jedne od tih udruga. Stoga molim glasanje o amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Hvala lijepa državnoj tajnici. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske. Molim uključimo se i glasujmo. Molim vas kratko strpljenje. Ovdje ne pokazuje na tabli ništa. Budimo strpljivi još vrlo kratko. Može. Molim vas uključimo se i glasujmo o konačnom prijedlogu zakona kojeg smo, o Nacionalnoj zakladi itd. Uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 80 glasova za, 2 suzdržana i 42 protiv, zajedno za prihvaćenim amandmanima.
Sada idemo na objedinjenu raspravu - Izvješće o provedbi državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, u razdoblju od 10. lipnja 2008. do 31. prosinca 2009. godine, Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske - Izvješće o provedbi Državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja, u razdoblju od 10. lipnja 2008. do 31. prosinca 2009. godine, Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske - Izvješće o provedbi državnog pedagoškog standarda srednješkolskog sustava odgoja i obrazovanja, u razdoblju od 10. lipnja do 31. prosinca 2009. godine, Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Predlagatelj je Vlada koja je podnijela ovo Izvješće na temelju odgovarajućih članaka Državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, Državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog odgoja i naobrazbe, i Državnog pedagoškog standarda srednješkolskog sustava odgoja i naobrazbe. Raspravu su proveli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Državna tajnica u Ministarstvu obrazovanja i športa, gospođa Dijana Vrcan će dodatno obrazložiti, sva tri ova prijedloga Izvješća. Izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Provedbe pojedinih odredbi Državnog pedagoškog standarda za sve tri razine odgoja i obrazovanja propisuju se u skladu sa predviđenim koeficijentima izvodljivosti što smo uzeli kao princip izvještavanja. Izvješća su izrađena na temelju dobivenih podataka od osnivača i od Ureda državne uprave, korišteni su podaci zajedničkog upisnika školskih ustanova odnosno e-matice. Idemo redom, predškolski odgoj. Prema koeficijentu izvodljivosti predviđena mjerila su bila veličina dječjeg vrtića s obzirom na broj djece odgojno obrazovnih skupina gdje je koeficijent bio da realizacija ide donošenjem standarda. 83,26% dječjih vrtića ima manje od 340 djece što je optimalno, kao što je 11,21 dječjih vrtića između 340 i 600 djece što također ocjenjujemo optimalnom veličinom dječjih vrtića sa podružnicama. Vezano za mjeru zdravstvene zaštite i prehrane djece u dječjem vrtiću provode se mjere zdravstvene zaštite u svim dječjim vrtićima, djelomično ili u potpunosti, ovisno o tome je li u dječjem vrtiću zaposlena viša medicinska sestra koja je voditeljica zdravstvenog programa ili je riječ o dječjim vrtićima koje posjećuju timovi zdravstvenih radnika što ipak pokazuje da se skrbi nad zdravljem djece. Što se tiče cijene smještaja u dječje vrtiće pokazale su se značajne razlike i koje proizlaze iz financiranja odnosno iz ulaganja sredstava osnivača odnosno njihovo sufinanciranje pri formiranju cijene predškolske ustanove po djetetu. Naime, roditelji u većini dječjih vrtića sudjeluju u financiranju smještaja u visini od 40% ekonomske cijene, u nekim sredinama 50, u nekima gradskim i privatnim vrtićima se nema sufinanciranja. Sustav kvalitete predškolskog odgoja i naobrazbe odnosi se pretežito na samo vrednovanje i u tu svrhu su organizirana stručna usavršavanja. Što se tiče mjerila koja se odnose na koeficijent izvodljivosti 1 prvo mjerilo je broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini. Nažalost, zahtjevi za smještajem djece u vrtić su veći nego prostorne mogućnosti. Osnivači dječjih vrtića nisu uspjeli povećati smještajne kapacitete i ovom mjerom nismo zadovoljni pa produljenje za realizaciju mjere predlažemo i u izmjenama državnog pedagoškog standarda. Broj odgojitelja po odgojno-obrazovnoj skupini, u 6 županija je ova norma ocijenjena iznad 90%, u 11 između 60 i 80%, dok za ostale smatramo da ne udovoljavaju uvjetima. Broj stručnih suradnika s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina prema pokazateljima koje su dobivene sa terena broj stručnih suradnika još uvijek nije u cijelosti usklađen s odredbama standarda. Tako da razloge vidimo, a jedino poboljšanje vidimo ako se u međuvremenu stvore financijski uvjeti za njihovo zapošljavanje. Broj viših medicinskih sestara po odgojno-obrazovnoj skupini, možemo samo reći da više od 50% predškolskih ustanova u potpunosti udovoljava ovom standardu u Zagrebu, odnosno u Zagrebačkoj županiji dok su na ostale županije nažalost manji podaci. Tako da imamo i Međimursku županiju u kojoj 90% predškolskih ustanova nema zaposleno višu medicinsku sestru prema ovom standardu. Tajnici, voditelji računovodstva u dječjem vrtiću kao i broj drugih radnika djelomično zadovoljava ova mjerila jer još uvijek postoji veliki broj manjih dječjih vrtića gdje su zapravo povezani tajnički i računovodstveni poslove koje obavljaju iz gradskih i općinskih službi. Što se tiče broja radnika koji rade na poslovima prehrane, održavanje čistoće, uvidom u dostavljene podatke možemo zaključiti da veliki broj dječjih vrtića u potpunosti ili djelomično zadovoljava mjerila standarda o broju radnika na ovim poslovima. U osnovnom obrazovanju prvo mjerilo se odnosi na i to na koeficijent 0, mreža osnovnih škola koju ne iskazujemo sa velikim zadovoljstvom. Naime, rokovi za izradu prijedloga mreže propisani su bili i propisani su u članku 161. i 162. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. Nismo zadovoljni s osnivačima koji prolongiraju donošenje mreže škola i nismo dobili u cijelosti sva izvješća. Što se tiče mjerila za ustroj škole, nastava se u hrvatskim školama organizira u matičnim i područnim školama. Najviše područnih škola je u Splitsko-dalmatinskoj, Osječko-baranjskoj županiji, najmanje u Gradu Zagrebu. Optimalna veličina školske ustanove. Osnovne škole u Republici Hrvatskoj se razlikuju po veličini i broju razrednih odjela tako da imamo škole sa jako malim brojem učenika, od 20 pa gotovo do 1600. Rad u smjenama. U školskoj godini 2008./2009. u jednoj smjeni je radilo 328 od 871 osnovne škole. Imamo 14 županija u kojima nema škola u tri smjene, a najviše škola koje rade u jednoj smjeni su u Primorsko-goranskoj županiji. Što se tiče organizacije nastave, organizacije nastave izvan prostora škole, razrednih odjela smatramo da su ta mjerila realizirana, napose razredni odjeli. Navedena se mjera provodi postupno i to u svim županijama razredni odjeli od prvog i drugog razreda ustrojeni su s najviše 28 učenika, znači u skladu s odredbom standarda. Jednako je i s razrednim odjelima s posebnim programom što je ispoštovano kombiniranim razrednim odjelima. Broj učenika u odgojno-obrazovnoj skupini varira ovisno o realizaciji nastavnog predmeta, dodatne, dopunske nastave, izbornog predmeta, napose stranih jezika i vjeronauka. U profesionalnom usavršavanju koje se ostvaruje redovito imamo veliki broj usavršavanja. One što se ne vode podaci to je po pojedinačnim osobama, izuzev osposobljavanja učitelja za rad na računalu kojim certifikat dobiva svaka osoba i to certifikat ECDL licence. Što se tiče napredovanja učitelja i stručnih suradnika napose od 2004. godine ministarstvo bilježi stalno ostvarivanje, osposobljavanje, usavršavanje ostalih radnika ostvaruje se u 82% osnovnih škola, a ono ovisi o godišnjem planu i programu osnovne škole te o financijskim sredstvima. Slijede mjerila za prostore i opremu škole. To su mjerila koja se primjenjuju u svim novoizgrađenim školama iako je izgradnja škola započela prije donošenja standarda. Škole s otežanim uvjetima rada ostvaruju se u skladu sa svim strategijama jer je to specifično za škole na otocima, brdsko-planinskim i slabo prometno povezanim područjima. Odgoj i obrazovanje učenika u umjetničkim programima također ocjenjujemo dobrim. Odgoj i obrazovanje učenika na jeziku i pismu nacionalnih manjina se ostvaruje prema svim propisima, zakonima i standardima. Što se tiče obrazovanja darovitih, u svim županijama se provode programi za darovite. Ministarstvo financira stalno projekt udruga za rad sa darovitim učenicima na koje se prijavljuju i djeca i nastavnici. Odgoj i obrazovanje učenika s teškoćama vrlo je primjereno zadnjih godina, posebno načelo inkluzije i načelo integracija koja se primjenjuju u našem sustavu. Odgoj i obrazovanje učenika u zdravstvenoj ustanovi i nastava u kući se ostvaruje u cijelosti. Ministarstvo je odgovorilo za sve zahtjeve učenika. Prijevoz učenika, prehrana učenika. Prijevoz se ostvaruje u cijelosti, prehrana učenika je organizirana u 84% osnovnih škola pripremom hrane u školi ili dobavom izvan škole. Udžbenici su bili besplatni za sve učenike. Poduka plivanja i vožnja biciklom je nešto što smo po izvješćima dobili i moglo se vidjeti detalje sve u tablicama prikazanima. Međutim, to je sadržaj koji smo naumili premjestiti u školski kurikulum iako smo donekle zadovoljni da se ta poduka ostvarila, posebno poduka plivanja prema našim podacima čak u 80% škola. Škola je otvorena učenicima tijekom odmora je otvorena u svega pola škola što znači da se ne ostvaruje u cijelosti za razliku od vježbaonica, znanstvenih i drugih istraživanja koji se ostvaruju u cijelosti. A što se tiče sustava kvalitete osnovnog školstva, neprovedena i državna matura, nacionalni ispiti, redovito se provodi osposobljavanje za samo vrednovanje i samo vrednovanje. Budući da za srednje obrazovanje izvješće isto ali ću istaknuti nešto što razlikuje. To je analizom zaprimljenih izvješća evidentno da se većina mjera ovog državnog pedagoškog standarda za srednjoškolsko obrazovanje da je ostvarena jer je koeficijent izvodljivosti bio, odnosi se na nulu odnosno u skladu s planiranim, a ono što je uočena kao problem ili potreba izmjene nekih odredaba to su sljedeće. Prvo što nije ostvareno to je da Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa nije uspjelo, odnosno nije odobrilo stručnjake za održavanje računalne informatičke opreme, nisu bili utvrđeni poslovi i stoga s obzirom da navedeni poslovi ne pripadaju u ostale poslove koji proizlaze iz naravi i opsega odgojno-obrazovnog rada. Također mjerila za prostor i opremu u srednjoj školi. Standard propisuje osnovna mjerila za izvođenje gimnazijskih programa obrazovanja tj. umjetničkih programa te u strukovnim školama, a koji se ostvaruju kao mjerila za izgradnju novih škola. Sva mjerila je potrebno preispitati, predložiti nova mjerila koja bi bila primjerena gospodarskoj situaciji i mogućnostima državnog proračuna, a što je zapravo i prijedlog u našim izmjenama. I sljedeća izmjena je i nenastavno osoblje koje je zbog mogućnosti propisivanja posebne norme posebnim pravilnikom i predloženo sa novim standardom. Evo to bi bilo sve. Stojimo na raspolaganju za raspravu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa gospođo državna tajnice. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i to najprije po klubovima. Za klub HDZ-a poštovani zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođe državna tajnice, gospodo zastupnici, gospođe zastupnice. Želim reći da je Izvješće o provedbi državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, osnovnoškolskog sustava i srednjoškolskog pred nama i da je to po prvi puta da uopće imamo takvo izvješće. Zato možda ne trebamo biti do kraja kritični, ali ono što je važno, važno da transparentno i jasno dobivamo mjerila koja se provode, koja su u životu i meni se čini da nas ovi podaci mogu nekako približiti stručno i politički ja bih rekao zato jer su ovo činjenice. Ovdje se točno vidi što možemo, koliko, kojom dinamikom, jer su ovdje utvrđene koeficijenti izvodljivosti. I zato želim pohvaliti ovaj napor koji je učinjen i inicijativu da do toga dođe i vjerujem da će sljedećih godina ova izvješća biti još interesantnije i da neke rasprave koje ponekad vodimo da ćemo moći ostati na ovoj stručnoj razini analize i osvješćenja. Još nešto želim reći. Ovo je važno za državnu razinu, ali je jako važno i za osnivače, reći ću za lokalnu upravu i samoupravu, a tu imamo 54 osnivača vrtića, osnovnih škola, kod vrtića više i srednjih škola. Zašto je to važno? Jer treba pohvaliti niz osnivača koji dodjeljuju, odnosno izdvajaju čak više sredstava nego što je to potrebno. Ali nek' to bude praksa jer ovdje se unutra da iščitati, ja nemam toliko vremena da su neke županije malo zaostaju čak i oko prehrane, oko nekih drugih stvari i to može biti njima uzor kako netko drugi rješava. To mi se čini korisno od ovih javnih obavijesti. Ja recimo znam da grad Buzet u Istri, grad Rijeka, pa i niz drugih Virovitica, Varaždin izdvajaju velika sredstva možda više nego što bi ne želim da mi se zamjeri možda nisam sve istaknuo. Ali za neke koje sam iz prakse kao državni tajnik još uočio, a vidim da se ovdje nastavlja. To želim pohvaliti u ovom načelno uvodnom dijelu zato jer mi se čini da je to dobro i to može biti poticaj za svih da vide koliko izdvajaju i što imaju, koliko mogu više jer državna razina daje određena sredstva, ali lokalna uprava i samouprava, odnosno osnivači mogu još više. Znam da nije teško, znam da je jako teško ujednačiti sve to u obrazovanju, ali nekako jednake šanse je konstanta naših želja da u cijeloj našoj Domovini budu jednake šanse za učenike koji žele postići imati ovaj servis obrazovanja, da mogu se razvijati i postići svoj rezultat. S obzirom da je objedinjena rasprava, ja ovdje još nešto želim reći što sam primijetio što me jako veseli, da smo jedan cilj iz plana razvoja odgoja i obrazovanja postigli, skoro postigli a to je da će se obuhvat djece predškolske dobi, to znači u vrtićima povećati prema 60%. Znači, gotovo je ostvaren jer smo došli na 59% prije vremena. To želim pohvaliti, jer upravo je tu ta sprega državne razine i osnivača lokalne uprave i samouprave i to treba svakako primijetiti jer mi se čini da je to najveći iskorak ovdje što smo imali u 2009. godini, odnosno od kada se podnosi ovo izvješće. To je za svaku pohvalu, a ono što treba još reći da s obzirom i na onu raspravu koja slijedi nakon ove da je ministarstvo prepoznalo neke slabosti i da se produžavaju koeficijenti, odnosno razdoblje kada će se realizirati određeni standardi, tako da zbog naše javnosti želim reći da se ova mjerila provode kroz četiri razine vremenske kada će se ostvariti. K nula je odmah, ono što se odmah počelo provoditi, za ono što postoje uvjeti. K1 je do kraja 2010. godine. K2 do kraja 2012. godine, K3 do kraja 2017. godine i K koeficijent izvodljivosti četiri do 2022. godine. Prema tome, kada je riječ o standardima i pedagoškim standardima onda treba gledati u malo dužem razdoblju i neke stvari nije moguće uskladiti odmah. To će biti kasnije u raspravi, jer se upravo odmiče neke rokove za realizaciju nekih mjerila kao standard obrazovanja. S obzirom da će vrijeme brzo proći želim ovdje komentirati i neke nalaze, neke rezultate u osnovnom obrazovanju. Mjerila za ustroj mreža škola na području županija, članak … [[Ne razumije se.]] standarda propisana su mjerila za mrežu škola. Rokovi za izradu prijedloga mreža propisani su u članu 161., 162. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnom i srednjem školstvu. Rok godina od dana stupanja na snagu. Ova mjerila nisu ispunjena iz razloga što osnivači nisu ministarstvu dostavili prijedlog mreže škola, premda su Zakonom o odgoju i obrazovanju osnovnih i srednjih škola to bili dužni učiniti. Što ovdje želim reći? To je jedan ozbiljan problem kojega smo i ranije raspravljali, prema tome ovdje treba dovoljno strpljenja, država propisuje standard i daje jedan okvir ali osnivači su tu ključni oko mreže škole, kako će organizirati sustav, ja mislim da tu treba prikloniti se onom funkcionalnom principu gdje je jedno dijete da mora biti škola, a kakav je njen oblik, to je stvar organizacije, i to ja mislim da Hrvatska primjenjuje i zato osnivači moraju si dati više truda da funkcionalno organiziraju taj servis svojim građanima tamo gdje jesu i to mislim da treba provesti u narednom razdoblju, tu su dati i rokovi. Zatim mjerila za ustroj osnovne škole kao javne ustanove za ustroj područne škole i na ustroj nastave dislociranom objektu osnovne škole, ova su mjerila ispunjena u svim županijama u skladu sa propisima i odredbama. Mjerila za broj razrednih odjela osnovne škole kao samostalne ustanove, znate da je to uvijek vrlo aktualna tema, ova se mjerila razlikuju u pojedinim županijama, zbog nejednakosti, broja djece. Prema tome, to je ona tema koja uvijek zahvaća i o kojoj se puno raspravlja. Mjerila za broj učenika u razrednom odjelu i odgojno obrazovnoj skupini, ova su mjerila ostvarena u skladu s propisima odredbama o redovitim, posebnim i umjetničkim školama. Mjerila za trajno profesionalno usavršavanje, napredovanje ravnatelja, učitelja i stručnih suradnika te mjerila za osposobljavanje stručno usavršavanje ostalih radnika, ova se mjerila u školama ostvaruju u skladu s propisima i odredbama što veseli i što je iznimno važno zbog dinamičnosti, poziva učitelja, stručnog suradnika i stručnih djelatnika u školstvu, to je iznimno važna dimenzija, i mislim da sa stručnim usavršavanjem u Hrvatskoj se lijepo napreduje da je to jedan prostor gdje se raste. Mjerila za prostor i opremu u osnovnoj školi, to je također vrlo važna, što je kategorizirano i određeno i ova se mjerila primjenjuju u svim novoizgrađenim školama, iako izgradnja škola započela prije donošenja standarda. Evo to je isto jedan dobar pokazatelj, dakle da se uvažava standard, ono što se ozakonilo, i da se oni koji grade škole, vi znate da ne sad to ponavljam kako se grade škole u Republici Hrvatskoj, da se standardi uvažavaju. To je jako važno. I da se primjenjuju mjerila. Zatim je riječ o mjerilima za posebno odgojno obrazovne potrebe u osnovnoškolstvu, ova se mjerila ostvaruju u skladu s propisanim odredbama, što me osobno veseli. Mjerila učeničkog standarda. Ova se mjerila djelomično ostvaruju, a između županija postoje razlike. Ovo ću pročitati da vidite koliko može biti ovo poticajno. Recimo iz izvješća je vidljivo da osnivači škola u šest županija Ličko-senjska, Zadarska, Šibensko-kninska, Vukovarsko-srijemska i Splitsko-dalmatinska, i Dubrovačko-neretvanska nisu osigurali prehranu za veći broj učenika, jer u školama nedostaju školske kuhinje ili blagovaonice čiji je koeficijent izvodljivosti K4, to znači do 2022. godine. Na temelju navedenoga potrebno je da se koeficijenti prehrane učenika odgodi uz pisani zahtjev osnivača ovom ministarstvu, te uz obvezu određivanja roka provedbe, odnosno najkasnije do kraja 2012. Evo ovo je već jedan pokazatelj kako upravo ovo izvješće može pomoći da neki ubrzaju, možda zbog lijenosti, zbog neke komodnosti nisu riješili nešto što se da riješiti, jer to i nije tako skupo. Prema tome, dalje mjerila za školsku vježbaonicu i za školu u kojoj se provode istraživanja, ostvarene su u skladu s propisanim odredbama, zatim sustav kvalitete osnovnoškolstva, ova se mjerila ostvaruju u skladu s propisanim odredbama, odnosno uvođenjem samo vrednovanja, a posebice vanjskim vrednovanjem koje je proveo nacionalni centar za vanjsko vrednovanje i obrazovanja. Isto jedna aktivnost koja iznimno raste posljednjih godina i oblikuje naš sustav prema konačnom izgledu. Također pohvaljujem ovo. Prema kraju želim još nešto reći za srednjoškolski sustav, gdje sam također proučio ovo izvješće o provedbi državnog pedagoškog standarda srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja, od 10. lipnja 2008. do 31. prosinca 2009. Tu se vidi da većina mjerila je ostvareno pa bi se moglo sumarno istaknuti kako mjerila s koeficijenta nule, odnosno ona koja su stupila na snagu odmah po donošenju standarda ostvaruju sa zadovoljavajućom dinamikom. Osobito se to odnosi na mjerila o broju učenika u razrednim odjelima, od 24 do 28, opremljenosti stručnih službi u srednjim školama i učeničkim domovima, temeljem standarda uspješno se ostvaruju integracija učenika s teškoćama u redovite razredne odjele, s tim da se sredstva za troškove prijevoza učenika s teškoćama i povećane troškove nastavnog materijala osiguravaju za svaku godinu u državnom proračunu. Odgoj i obrazovanje učenika na pismu i jeziku nacionalnih manjina uspješno se ostvaruje u srednjim školama Republike Hrvatske, prema jednom od tri modela koji su utvrđeni sporazumom s predstavnicima nacionalnih manjina. Pri ustroju razrednih odjela u srednjim školama primjenjuje se mjerila kojim se propisuje i uvjeti za obrazovanje učenika na područjima s otežanim uvjetima rada, i učenicima koji pohađaju škole na otocima i na područjima od posebne državne skrbi. Što se tiče mjerila kojim se propisuje izgradnja, opremanje, i dogradnja postojećih srednjih škola obzirom na promijenjene uvjete gospodarskog rasta i razvoja tijekom 2008. i 2009. godine, a prema podacima koji su ministarstvu dostavljeni od strane osnivača isti su prema mogućnostima ulagali u nove projekte iz decentraliziranih sredstava državnog proračuna, te izvornih sredstava. Pa valja reći kako su ukupno osnivači uložili 138, gotovo 139 milijuna kuna, od toga 90 milijuna iz decentraliziranih sredstava, i 20 milijuna iz vlastitog sredstava iz ostalih izvora. A iz ostalih izvora još 28, 9 milijuna, što govori i daje jednu sliku u od vrtića do kraja srednje škole kakva su realizirani standardi u našem sustavu. Na kraju zaključno mogu reći da klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo izvješće, upozorava da je prvo i da njegova korist … [[Ne razumije se.]] će tek doći na red i da će biti jedan pokazatelj, transparentni, javni u stanju i provođenja standarda u hrvatskom školstvu. Hvala vam.
Hvala vam lijepa. Sada za klub SDP-a poštovana zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Konačno imamo izvješća o provedbi državnih pedagoških standarda, mi smo iz SDP-a očekivali i moram priznati dosta gnjavili da ova izvješća dođu na raspravu u Hrvatski sabor. Ova za 2008. smo očekivali već i negdje početkom ili sredinom 2009., čekali smo godinu dana, ali dobro da smo ih konačno i dočekali. I sad možda za razliku od kolege Šetića baš stoga što se radi o prvim izvješćima mislimo da je ova rasprava jako važna jer će ona pokazati i zapravo reći kakav će to standard izrade ovih izvješća biti i u budućnosti. Koja je, kolegice i kolege, bila ideja pedagoških standarda i zašto se one uopće donose? Ideja je zapravo pedagoških standarda propisati uvjete u kojima se događa ili odvija odgoj i obrazovanje sa jednom temeljnom idejom da sva djeca u Hrvatskoj neovisno o tome gdje idu u školu, u centru Zagreba, negdje na otoku ili negdje u Slavoniji imaju iste uvjete, odnosno da imaju iste mogućnosti za ostvariti dobar rezultat. To je bila ideja i to je misao vodilja pedagoških standarda. Ono što je problem glavni u ova sva 3 izvješća jest u tome što smo mi iz SDP-a očekivali da će ona dati detaljan i precizan uvid u stanje u našim vrtićima, osnovnim i srednjim školama da će to biti svojevrsna, pa tako da kažem, krvna slika našeg odgojno-obrazovnog sustava. I to ne zato da bi se mogli, ovisno već o poziciji, hvaliti kako smo dobro nešto napravili ili kritizirati zašto nešto nije napravljeno nego stoga da bi znali što treba učiniti u budućnosti da bi kvaliteta obrazovanja bila bolja i kako bismo osigurali da sva djeca u Hrvatskoj idu u školu i u vrtić pod jednakim uvjetima jer ne možemo ih na kraju godine ili na kraju srednje škole testirati istim ispitom, dakle državnom maturom, a da im prethodno nismo omogućili da se školuju u istim uvjetima. I u tom smislu su zapravo ova izvješća manjkava. Redom, što se tiče Izvješća o provedbi pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbu ono je najpotpunije i najbolje od ova sva 3 izvješća. Ono što je problem u njemu, a i svim drugima, izvješće konstatira neke stvari koje nisu provedene,a trebale su biti provedene jer imaju koeficijent 0, dakle to je već prošla gotovo druga školska godina ili pedagoška godina, ali ne nudi prijedloge akcija zašto ili odgovore zašto se to dogodilo, odnosno što ćemo učiniti da stanje promijenimo. Primjerice kaže se u izvješću da imamo 37 vrtića u kojima imamo više od 600 djece i onda posljedično, vidjet ćemo u idućoj točki u izmjenama standarda, traže se zapravo da se neki vrtići razbiju na manje. Što je u čistoj suprotnosti s onime što tražimo u osnovnom školstvu gdje neke male škole želimo okrupnjavati u veće, one će gubiti statuse. Ima nekih šokantnih podataka u ovom izvješću, primjerice u 669 vrtića imamo ukupno 212 viših medicinskih sestara. To može djelovati zgodno, no međutim kad to podijelite s brojem djece ispada da bez predškole na jednu medicinsku sestru imamo 1244 djece. Jedna medicinska sestra u vrtiću 1244 djece. Primjerice, kaže se i to je citat iz izvješća ministarstva, citiram: "u većini dječjih vrtića čiji su osnivači gradovi broj djece u skupinama ne udovoljava standardima iz '83., a ni novim standardima." Dakle, ministarstvo priznaje da ne samo da nismo ispunili ove nove nego i oni od prije gotovo 20 godina ili 30 godina ne funkcioniraju, a ne kaže se što zapravo treba učiniti da se oni ispune. Dalje citat: "većina vrtića nema dovoljan broj stručnih suradnica/suradnika". Onda kaže negdje je jako loša situacija i apostrofira se Virovitičko-podravska županija u kojoj 89% vrtića nema niti jednog stručnog suradnika. 89% vrtića. Tu naravno i u ime kluba SDP-a želim pohvaliti što se pohvaljuje izvješće i što je rekla i gospođa državna tajnica Grad Rijeku i Primorsko-goransku županiju koji doista imaju dobar standard. Ono što je drugi problem ovih izvješća osim konstatacije nekih nevolja u obrazovnom sustavu bez odgovora i rješenja je ono što nedostaje. Nama podatak o obuhvatu djece u dječjim vrtićima da imamo, čuli smo već ovdje, 58% djece malo znači ako mi zapravo ne znamo u koje programe ta djeca idu. Dakle, ovdje nedostaje pregled programa. Koliko imamo 5-satnih programa, koliko imamo 10-satnih programa? Koji programi nude onaj produženi ostanak za djecu roditelja koji rade sada već i po 12 i više sati na dan? Nama nedostaje da nam se kaže kakve to programe u vrtićima provodimo za darovitu djecu, kakve programe provodimo za djecu s poteškoćama u razvoju. Nama nedostaje ovdje takva ispunjenost prostornih i tehničkih uvjeta. Kad se donosio standard jako puno se pričalo o tome kako će sada učionice i vrtićke grupe, sobe imati klima uređaje. Koliko naših škola ima klima uređaje? Dakle, nema niti jednog podatka o tom pa ni o jednom drugom mjerilu iz prostornih i tehničkih uvjeta. Nema ispunjenosti mjerila za prostor. Da li te sobe u kojima ta djeca u vrtićima borave imaju dobru kvadraturu? Ima li dosta mjesta ili sjede jedni drugima na glavi? Kakva je ispunjenost higijensko-tehničkih zakona? Nema niti jednog slovca. Također, i ne manje važno, ne postoji i u izvješću se uopće ne govori o ispunjenosti mjerila za opremu i didaktički materijal. Na kakvoj to didaktici učimo djecu? Da li nabavljamo nekakve jeftine plastične igračke koje možda mogu biti za djecu i opasne ili se bavimo nabavkom ipak didaktike koja je primjerenija? Što se tiče Izvješća standarda osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja vrijedi slično. Dakle, u jednom dijelu je izvješće nepotpuno. Primjerice, u informacijama koje se nude one nisu cjelovite. Npr. mi nemamo podatak koliko u školama imamo prosječno razrednih odjela. Ima koliko ima djece, ali nema koliko ima razrednih odjela. Nemamo podatak oko stručnog usavršavanja učitelja, nemamo podatak o stanju kabineta i opreme, nemamo podatak koliko škola nema sportske dvorane. Nemamo podatka koliko djece putuje u školu. Također, nema podataka o broju učitelja i stručnih suradnika. Nema podataka o ispunjenosti mjerila opterećenosti učenika satnicom,ispunjenosti mjerila za prostore i opremu i opet ovih higijensko-tehničkih zahtjeva. O tome ne postoje podaci u izvješću, a postoje u pedagoškim standardima vrlo jasno propisana mjerila i to su vam sve nule u koeficijentima. Također, i ovo Izvješće za osnovnoškolski sustav konstatira stanje koje ne bi smjelo biti takvo da su se standardi provodili i opet ne nudi odgovor kako to promijeniti. Unatoč deklariranoj politici da bi škole trebale raditi u jednoj smjeni, sjećamo se i bivšeg ministra koji je govorio sad će biti sve u jednoj smjeni, nama u jednoj smjeni radi 328 od 871 škole, a čak u 7 županija imamo škole koje rade u 3 smjene. Čak 7 županija u kojima rade škole u 3 smjene i u tom slučaju je najgora situacija u Gradu Zagrebu i u Splitsko-dalmatinskoj županiji. Onda se navodi u izvješću da se odredbe o broju učenika primjenjuju postupno tj. samo odjeli prvog i drugog razreda udovoljavaju standardima iako standard obvezuje sve. Usput ovo sa brojem djece u razredima je moram priznati dosta zbunjujuće i za ljude na terenu, jer u standardu je maksimalan broj učenika 28, optimalno 24, početkom lipnja je ministar donio Pravilnik koji kaže da je maksimalan broj učenika 30, a može ići do 32 ako je samo jedna paralela. Ja vas, ne znam koji dokument treba primjenjivati, pedagoške standarde koje je donio Sabor ili pravilnik kojeg je potpisao ministar. A u izmjenama standarda opet imamo neke druge brojke. Također se konstatira da zbog ograničenih financijskih sredstava stručno usavršavanje učitelja nije provedeno kako bi trebalo biti provedena. Ograničena financijska sredstva su nastala zbog prijedloga Ministarstva u državnom proračunu gdje su znatno srezana sredstva za stručno usavršavanje učitelja, o tome smo govorili kada se donosio državni proračun. Također konstatira da citiram: "Većina škola istiće problem nedostatka sredstava i pomagala koja su im potrebna za provođenje nastave" i ovdje se zaustavljam, to je strašan gospođo državna tajnice problem, ako nama većina škola konstatira da nema dovoljno pomagala i sredstava za ostvarivanje nastave i ostvarivanje ciljeva programa. Zatim ističe se nedostatak prostora, dvorana, kuhinja, blagovaonica ali nemamo ni jednu brojku. Ono što je meni bilo prilično šokantno pročitati u ovom Izvješću je priznjanje Ministarstva znanosti obrazovanja i sporta da unatoč tome što su morali nisu normative, odnosno podzakonski akt za izgradnju i opremanje škola uskladili sa standardom pa onda nisu niti izdavali dozvole na idejne odnosno arhitektonske projekte škola citiram vođeni razlozima optimalne uporabe javnog novca. Ta je situacija izluđivala većinu gradonačelnika koji su htjeli graditi nove škole. Ima pedagoški standard, dokument kojeg je donio Hrvatski sabor koji jasno propisuje mjerila. Oni angažiraju arhitektonski ured, oni nacrtaju školu, imaju sredstva, mnogo novaca iz kredita Svjetske banke je propalo zbog toga, daju taj idejni projekt na suglasnost Ministarstvu i onda Ministarstvo ili ne da suglasnost ili godinama ne kazuje ništa. Jer oni kažu mi imamo svoje tablice, fučkaš pedagoški standard kojeg je usvojio Sabor i mi ćemo raditi po svojim tablicama. I Ministarstvo to priznaje. Da naprosto nije poštivalo dokument kojeg je donio Parlament. Šokantan je podatak da 15% škola nema prehranu za učenike, to govorimo o osnovnoškolcima. Djecu znači 15% naših đaka je osuđeno na dućane i pekarnice preko puta škole, to je nezdrava prehrana, što onda kasnije govori se puno o debljini među djecom koja generira puno veće javno zdravstvene probleme. I tu mi naprosto, znate koje je naše rješenje, u idućoj točki ćemo o tome raspravljati, odgoditi primjenu tog standarda na 2017. odgoditi, baš nas briga što 15% djece nema topli obrok u školi. Također, iako je to moralo biti u vrijeme školskih praznika izvješće konstatira da 45% škola nije organiziralo aktivnosti a moralo je svako. Najlošije od ovih izvješća je možda i najnepotpunije Izvješće o provedbi standarda srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja on je doista nepotpun, nedostaju brojni ključni podaci. MI recimo nemamo veličine škola po broju učenika i to je dosta važno, to je kriterij po kojem će se određivati onda je li neka škola matična ili područna, o čemu smo razgovarali nešto ranije danas. Također, da možemo vidjeti da li su se ispunili određeni standardi. Također nema podataka o ispunjenosti, mnogi standardi i mjerila, primjerice broj nastavnika, mjerila za veličinu, prijevoz učenika, mi ne znamo koliko imamo učenika putnika, a iz ovog izvješća bi primjerice morali znati. Nemamo primjerice kako su nam opremljene u školama kabineti, kako su nam u strukovnim školama opremljene radionice, kako su nam opremljene učionice za praktičnu nastavu. Nemamo podataka o dvoranama, specijaliziranim učionicama i slično. U samoj konstataciji stanja, u onom dijelu gdje ipak ima podataka iako kažem i ovdje nepotpunih onda time upitnih zaključcima, konstatira se sljedeće. MI smo u dvije županije Požeško-slavonskoj i međimurskoj imali prosječan broj djece u gimnazijskim programima 30. Dakle 30 djece u razredu prosječno, iako je obveza standarda da imamo najviše 28 djece optimalno 24. Ne navodi se podatak o zdravstvenim voditeljima i učeničkim domovima, kao oni o stručnjacima edukacijsko rehabilitacijskog profila u srednjim školama, imamo koliko imamo pedagoga, koliko psihologa, no međutim, nemamo o ovim stručnjacima niti jednog podatka. Što se tiče ovog Izvješća oni u školama našima ne postoje. Iako se strandard za stručne suradnike dakle pedagoge i psihologe definiraju u odnosu na broj učenika nama su podaci dani sumano po županijama, čak niti ne po školama, nego kažu koliko u kojoj županiji ima. A nigdje nema koliko u kojoj županiji ima škola da onda vi to možete nekako deducirati. Tako da je vrlo teško izvući zaključak ali ipak nešto se može izvući. Primjerice, u zagrebačkim učeničkim domovima imamo ukupno 9 pedagoga. Koji su raspoređeni sveukupno na 1800 đaka iz samo prvog razreda, što znači da na jednog pedagoga ide 200 učenika. Standard kaže da to mora biti 80 do 100. Mjerila za prostor i opremu se primjenjuju samo za nove škole, iako se konstatira da je to moralo biti za sve. Mnoge škole rade i dalje u dvije smjene, iako to nije moralo, iako to tako ne smije biti, ili primjerice Ministarstvo citiram nije odobrilo niti jedno radno mjesto stručnjaka za održavanje računala i informatičke opreme jer pravilnikom o normi kojeg nota bene donosi ministar temeljem ovog dokumenta nije ministar utvrdio poslove istog itd. Oni to kaže, nismo to zapošljavali, nikoga u školi tog profila nema zaposlenog zato što mi nismo donijeli pravilnik koji bi omogućio to zapošljavanje a to je Ministarstvo moralo učiniti. Onda primjerice, kaže se sva mjerila za prostor i opremu je potrebno preispitati i predložiti nova mjerila meni se to nekako čini i nama iz SDP-a da se više radi o isprici za nečinjenje. Zbog toga što su i jedno i drugo i treće izvješće, iako ponavljam predškolsko najmanje, onda osnovnoškolsko, a srednjoškolsko najnepotpunije ali u globalu su Izvješća nepotpuna, obzirom da se izvješćima konstatiraju mnoga neprovođenja obaveznih standarda ovih sa koeficijentom nula, te se čak priznaje da Ministarstvo podzakonskim aktima ili nečinjenjem krši odredbe Standarda koje je usvojio Hrvatski sabor, ovo ni prvo ni drugo ni treće Izvješće ne može dobiti potporu Kluba zastupnika SDP-a ali od toga je puno važnija činjenica da možda ovo bude na neki način pokazatelj i Ministarstvu ali i nekim jedinicama lokalne samouprave da moraju se brinuti o standardu u svojim školama. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Jedan ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo gospođa zastupnica je govorila da u školskim ustanovama i vrtićima nedostaje programa, nedostaje tehničkih uvjeta, nedostaje klima uređaji čak i nedostaje mnogo toga. Međutim, što u onim područjima grada Zagreba gdje nedostaje i škola i dječjih vrtića nema. Nemojte se smijati, vi ste zastupnica isto iz Grada Zagreba kao i ja, Grad Zagreb vodite 11 godina i u Brezovici sa 12 i pol tisuća stanovnika nema dječjeg vrtića. Škole su stare više od 150 godina, točnije kolegice Lugarić dođite u Kupinečki Kraljevac, imate osnovnu školu do 4. razreda, strop je od gline i od trstike. Tko je odgovoran za to? Tko je odgovoran za to? Grad Zagreb. Grad Zagreb na čelu sa SDP-om, 11 godina vladavine. A vas, gospođo Antičević mogli bi doći u moj kraj koji je potpuno ostao prirodan jer vlada SDP gradom Zagrebom, ali u mom kraju još ne vlada. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Vrijeme je isteklo. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Ovo je bila gotovo savršena replika, ali… … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, dobro, idemo. Povreda Poslovnika.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Povrijeđen je članak 209. Poslovnika. Zaista ne znam zašto gospođa Šolić zlorabi vrijeme koje je potrebno za ispravak netočnog navoda i umjesto ispravlja netočan navod, govori kao replika i ja vas molim da zbog toga svim zastupnicima koji se na takav način ponašaju na neki način preporukom uvedemo red na sjednici.
Dobro, ja mislim u ove sate je najbolje ovdje stati što se tiče i povrede Poslovnika. I da nastavimo sa izlaganjem u ime klubova. Sljedeći na redu je klub HSS-a, poštovani zastupnik Boris Klemenić. Hvala.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Ja ću počet sa jednom konstatacijom, a to je da političke želje i volje za reformama na svim područjima obrazovanja u Republici Hrvatskoj apsolutno ne manjka. No međutim, mnoge od tih reformi prihvaćaju se formalno, a neke se u praksi nedovoljno i provode. Deklarirali smo se kao društvo i znanja i započeli opsežnu reformu osnovnog i srednjeg školstva, izgradnjom škola, zapošljavanjem nastavničkog osoblja, uvođenjem novih programa poput NOS-a, pedagoškog standarda, nacionalnih ispita radi vrednovanja kvalitete škola, državne mature, analize i prilagodbe strukovnih škola tržištu rada. Uveli smo bolonjski proces na sveučilišta, donijeli smo Zakon o cjeloživotnom učenju i naglasili njegovu neophodnost. Upravo i ovih dana u praksi se testira projekt elektroničkog upisa na fakultete koji uz neke manje nedostatke pokaze vrlo dobre rezultate i smatramo da je i položio ispit. Sve su to pozitivni pomaci te se ustrajno radi na njihovoj primjeni u praksi. Pedagoški standard za predškolski uzrast, osnovne i srednje škole kojima se trebaju uspostaviti osnovni standardi o uređenju vrtića, učionica, broju đaka u odjeljenjima, školskoj opremi, potrebnom broju nastavnika, stručnih suradnika i sl. donesen je još u svibnju 2008. godine nakon 10-tak godina pripreme, a stupio je na snagu u lipnju iste te godine. Njime se želi unaprijediti i ujednačiti djelatnosti na jedinstvenim osnovama uz ravnomjerne kriterije. Državnim pedagoškim standardom utvrđeni su normativi za osiguranje ujednačenih uvjeta rada u odgojno-obrazovnim ustanovama, ali budući da njegova provedba zahtijeva velika financijska sredstva po nekim procjenama oni se u potpunosti neće provesti sve do 2020. ili 2025. godine. U pedagoškoj 2008./2009. godini u Republici Hrvatskoj u sustavu predškolskog odgoja i naobrazbe bilo je 669 dječjih vrtića koji su odgojno-obrazovni rad provodili s djecom rane i predškolske dobi u 1582 objekta. Iz izvješća o provedbi državnog pedagoškog standarda iščitava se da su pedagoškim standardom utvrđena mjerila i za mrežu škola te da su osnivači osnovnih škola županije i Grad Zagreb, gradovi te pravne i fizičke osobe. Navedeno je da su se u sustavu ministarstva osnovnoškolski programi ostvarivali u 957 osnovnoškolskih ustanova te da su gradovi i županije osnivači 860 osnovnoškolskih ustanova po redovitom ili posebnom programu, a da su fizičke i pravne osobe osnivači 11 privatnih osnovnih škola. Nastava je organizirana u matičnim i područnim školama kojih je najviše u Splitsko-dalmatinskoj, 122 i Osječko-baranjskoj županiji 107, a najmanje u Gradu Zagrebu. Škole se međusobno razlikuju po veličini i po broju učenika, a prosječni broj učenika u osnovnoj školi je 442 đaka. 73 škole od njih 871 imale su u promatranom razdoblju manje od 100 učenika, a najveći udio takvih manjih škola je u Ličko-senjskoj županiji što je i razumljivo s obzirom na slabu naseljenost samog područja. U izvješću se dalje navode podaci o radu u smjenama, a privilegij da rade u jednoj smjeni imalo je 328 škola od kojih je najveći broj u Primorsko-goranskoj županiji, dok je u Splitsko-dalmatinskoj županiji najviše škola koje rade u tri smjene. Poznato je da nastojanje i ideja da se prijeđe s dvosmjenskog i trosmjenskog rada na jednosmjenski, međutim isto tako je poznato da je za taj sustav potrebno izdvojiti određena materijalna i financijska sredstva te privući nastavnički i profesorski kadar. Po dostavljenim podacima stručno usavršavanje se ostvaruje u 851 školi. Agencija za odgoj i obrazovanje održala je 947 stručnih skupova na kojima je prisustvovalo 46 tisuća 657 sudionika. Također, sustavno se provodi informatičko opismenjivanje radi bržeg iskoraka u informacijsko društvo pa je u razdoblju od 2005. do 2009. godine 13 tisuća 356 učitelja položilo tečajeve za što su kao potvrdu dobili certifikat odnosno Europsku računalnu diplomu. Iz priložene tablice vidi se najaktivniji polaznici u Šibensko-kninskoj, zatim u Karlovačkoj, Požeško-slavonskoj županiji i u Gradu Zagrebu. Isto tako treba spomenuti napredovanje učitelja i stručnih suradnika kojih je u promatranom razdoblju 1051 promaknuto u zvanje mentora, a njih 200 je promaknuto u zvanje savjetnika. U proteklom periodu izgrađeno je i 7 osnovnih škola, pri čemu su ispunjena mjerila u skladu s propisanim standardom a za područje Osječko-baranjske županije prezentirati su precizni podaci o izgradnji, dogradnji i rekonstrukciji školskih objekata. Isto tako, upoznati smo sa stanjem škola koje rade sa otežanim uvjetima rada, pri čemu se misli na škole na otocima, u brdsko-planinskim i slabo prometno povezanim područjima te na područjima od posebne državne skrbi. Od 43 otočne matične škole njih 15 nalazi se na području Splitsko-dalmatinske županije, a od 79 otočnih područnih škola najveći dio njih, čak 21 je na području Primorsko-goranske županije. Od 48 osnovnih matičnih škola sa statusom brdsko-planinske škole 16 ih je u Splitsko-dalmatinskoj županiji, a u područjima od posebne državne skrbi smješteno je 164 matične osnovne škole i 291 područna osnovna škola. Uz navedene podatke treba reći da se mnoge od tih škola susreću i sa problemom radne snage, jer zbog otežanih uvjeta funkcioniranja neke od tih škola ne mogu zaposliti učitelje s odgovarajućom vrstom i razinom obrazovanja, pa se u takvim slučajevima zapošljavaju osobe neadekvatnih kvalifikacija. Izvješće isto tako daje podatke o školovanju učenika pripadnika nacionalnih manjina čime je obuhvaćeno ukupno 6828 učenika u 110 osnovnih škola s kojima je radilo ukupno 732 učitelja pri čemu treba napomenuti da se za njih formiraju obrazovne skupine i za manji broj učenika od broja učenika propisanog za obrazovne skupine na hrvatskom jeziku. Zbog poticanja darovitosti ministarstvo osigurava sredstva za projekte namijenjene takvim učenicima, pa se u svim županijama provode posebni programi za darovitu djecu na dodatnoj nastavi i ostvaruju se u 59% škola u kojima za to postoji potreba. Ali istovremeno se brine i o djeci sa poteškoćama u razvoju i o djeci oboljelih od kroničnih bolesti koja se uključuju u školu po prilagođenom programu i posebnim uvjetima. Kako je iz izvješća evidentno između 150 i 200 škola ima premalen broj učenika da bi zadržale status matične škole. Unatoč malom broju polaznika škola uz neophodan nastavnički i tehnički kadar zapošljava i ravnatelja, tajnika, računovođu što je u postojećoj situaciji neracionalno. Treba napomenuti da je u osnovnoškolskom sustavu od 43000 zaposlenih ¼ administrativno tehničko osoblje dok je u srednjim školama od 24000 zaposlenih oko 20% administrativno osoblje. Stoga bi se prenamjenom osnovnih matičnih škola u područne škole izgubila potreba za takvim radnim mjestima što bi pridonijelo isto tako znatnim uštedama i racionalizaciji. Kada su u pitanju srednje škole tu također ima apsurdnih situacija, pa tako u jednoj županiji egzistiraju tri srednje škole sa istim programima koji se godinama ne uspijevaju popuniti očito zbog slabog interesa đaka, a opet sa druge strane neke škole vape za stručnim kadrom, za održavanje računala i informatičke opreme jer Pravilnikom o normi rada nastavnika u srednjoškolskoj ustanovi nisu utvrđeni takovi poslovi. Nakon uvida u izvješća evidentno je da je proteklih godina napravljen veliki pomak i da se veliki broj mjera, standarda provodi sukladno planiranom. Ali isto tako neka mjerila nisu ispunjena ili ih je potrebno mijenjati iz nekoliko razloga. Obzirom na nemogućnost provedbe u pojedinim segmentima zbog financijskih, materijalnih i ljudskih ograničenja potrebno je preispitati pedagoški standard i uskladiti ga sa aktualnom situacijom s ciljem racionalnijeg i efikasnijeg raspolaganja sredstvima namijenjenim za obrazovanje. I nakon svega rečenog još samo jedna napomena. Klub HSS-a smatra da su predmetna izvješća kvalitetna, te da daju objektivnu i cjelovitu sliku stanja u odgojno-obrazovnom sustavu Republike Hrvatske i kao takove naš klub će prihvatiti ova izvješća. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Posljednji prijavljeni klub je klub HNS-a, HSU-a u ime kluba poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Nastojat ću ne ponoviti jednu jedinu rečenicu od onog što je do sad izrečeno i započeo bih sa dva pitanja. Najprije bih postavio svima nama pitanje čemu služi državni pedagoški standard? To je osnovno pitanje zbog čega smo se danas ovdje našli. Kolegica Lugarić je odlično definirala državni pedagoški standard. Neću ponavljati. Drugo pitanje je čemu služe saborski zastupnici kada je u pitanju državni pedagoški standard. E to još nismo dotakli, pa bih se ja malo s time zabavljao. Ja sam mislio da ćemo se danas ovdje naći i popričati o tome što to nedostaje u našem obrazovnom sustavu, gdje to nedostaje, u kojim školama, u kojim gradovima, kojim županijama, zašto to nedostaje i kako kolegice i kolege to ispraviti. Ja sam pažljivo prošao ova izvješća i nisam doznao gotovo ništa od onog što bi me konkretno, govorim o konkretnom ne uprosječenom nego konkretnom slučaju zanimalo. Ne znam koji to kadrovi, nastavni kadrovi nedostaju. Ne znam. Čuo sam samo državnog tajnika. Spomenuo je nekoliko profila. Ne znam je li to sve. Koje su najslabije opremljene škole? U Kastvu, u Vinkovcima, Benkovcu. Ne znam. Koje su škole kojima nedostaje prostora pa da im pomognemo kod rebalansa ili kod donošenja budžeta da omogućimo da dograde jedno krilo. Ja ne znam gdje nedostaju. Zatim, obzirom na izmjenu zakona prošle godine zanima me da li postoje poteškoće sada sa prijevozom učenika kada su u pitanju učenici srednjih škola. Da li postoji kakav problem vezan uz njihov smještaj u domove jer više ne sufinanciramo. Da li postoji problem sa udžbenicima? Više nisu besplatni. Da li postoji problem sa prehranom? Samo znam da svaka šesta škola, čini mi se osnovna nema prehranu organiziranu. Koja je to svaka šesta škola? U kojim općinama? U kojim županijama? Zatim me zanima kao dodatak na ovu priču, ne bi bilo na odmet da imamo i to je koliko su poslodavci zadovoljni sa produktom srednjih škola, sa znanjem i vještinom naših učenika kad završavaju srednje škole i kad se zapošljavaju. Koliko je tih učenika ostalo nezaposleno? Da li uopće obrazujemo profile koji su potrebni hrvatskom gospodarstvu? Pokušao sam onda malo uspoređivati sva ta izvješća i ono što se predlaže učiniti sa izmjenom DPS-a i onda sam se iznenadio sa nizom podataka. Broj srednjih škola u jednom dokumentu stoji da ih 425. U drugom kad sam zbrajao ima ih 407. Ako ministarstvo ne zna koliko imamo srednjih, osnovnih škola i vrtića i kakvo je stanje u svakom pojedinom vrtiću i školi u ovoj zemlji onda vas pitam tko bi to trebao znati. Tko bi to trebao znati?
Hvala vam lijepa. I sada pojedinačne rasprave. Najprije poštovana zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. evo ja ću nakon ovako crnih rasprava o ovim izvješćima o provedbi državnih pedagoških standarda osnovnoškolskog i srednjoškolskog i predškolskoga odgoja ipak pozdraviti ova izvješća jer pokazuju ne samo da poštujemo odredbe da ministarstvo, odnosno Vlada poštuje zakonske odredbe a to je da podnosi godišnje Hrvatskome saboru izvješće o provedbi ovih standarda, i time više čudi ako smo danas i u raspravi o zakonu i ovim standardima naglašavali da zakon i standardi da su donijeti u 2008. godine u mjesecu svibnju, kako se moglo očekivati početkom 2009. godine izvješće o provedbi ovih standarda, za one mjere koje su propisane da ih treba ispuniti odmah. Kako da ova izvješća budu potpunija, ako osnivači zakonom obvezani da vode skrb i o predškolskom, predškolski cijeli je, gotovo cijeli je u nadležnosti jedinica lokalne i područne samouprave, kod srednjeg i osnovnog obrazovanja znamo da su decentralizirane funkcije, i kako se može dogoditi da zakonska obveza da se dostave prijedlozi i mreže škola ne bude dostavljena. Pa postavljam pitanje državnim tajnicima, ovdje smo u izvješću vidjeli da je Vlada, da je ministarstvo dalo rok do kraja, do 30. lipnja ove godine, pa postavljam pitanje jesu li oni koji to nisu učinili, jesu li dostavili? Što je sa onim osnivačima koji nisu dostavili potpune tražene podatke koje je ministarstvo tražilo, da bi ovi materijali koje danas imamo, ova izvješća bila potpuna? Trebamo li i to stavljati u temeljni zakon i u standarde da su i obvezati na taj način osnivače. I već kad govorimo o osnivačima postavljam pitanje što radi općina Kršan, dopustite mi da ne poznajem možda, ali znam da su osnivači osnovnih škola jedinice lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave i 35 gradova, među kojim ne znam za općinu Kršan, ali ovdje u dostavljenom ovome izvješću da je općina Kršan ispunila svoju obvezu i dostavila do listopada 2009. ovo izvješće. Da odgovorim i na nešto što je kolega Dorić rekao. Ja se isto slažem da na temelju evo ovih izvješća bi bilo jako dobro da ministarstvo ima bazu podataka kod sebe i da zna točno u svakome trenutku o stanju provedbe izvješća ovih standarda, a nama će biti dobro svima ako svake godine budemo mogli pratiti kroz ova izvješća koliko su u pojedinim područjima, bilo predškolskoga, osnovnoškolskoga ili srednjoškolskoga područja, koliko su popravljeni, ispunjeni i slično. Prema tome predlažem da ovu bazu podataka ministarstvo svakako napravi. Osobno smatram da je dobro voditi raspravu i u ovome Visokome domu o standardima, jer će i ove naše rasprave potaknuti osnivače, kako gradove, tako općine u pogledu, u području vrtića, predškolskoga odgoja, tako i županije za područje osnovnih i srednjih škola, da porade i da ih ponovno podsjetimo na njihovu obvezu podsjećajući sve nas da su u osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju funkcije decentralizirane i da zato odgovaraju osnivači. Država kroz povećanje sredstava koje smo imali u određenom razdoblju 2004. do 2007., odnosno 2008. godine, povećalo iznose decentraliziranih sredstava, i ono za što se zalažem, a to sam uvijek govorila i u neposrednim kontaktima sa predstavnicima ministarstva, za veći nadzor i kontrolu trošenja decentraliziranih sredstava, na lokalnoj odnosno područnoj razini, jer i tu leži dio odgovora zašto određene sredine imaju bolje stanje, a druge lošije. Kad govorim da je ovo poticaj, ja moram reći primjer iz grada Slavonskoga Broda, koji je među onim gradovima u kojima imaju jedan vrtić sa preko 900 učenika, znači ne ispunjava kriterij, standard koji je utvrđen u ovim državnim standardima, ali izgradnja novog vrtića i pri kraju i nadam se da će gradonačelnik uz pomoć i oporbenih vijećnika u gradskome vijeću ispuniti obvezu i donijeti mrežu predškolskih ustanova na području grada Slavonskoga Broda, čime će ovo biti riješeno. I drugi primjer iz grada Slavonskoga Broda, dakle Brodsko-posavska županija, ali osnivač je grad Slavonski Brod, jedina škola koja radi u tri smjene, uz pomoć sredstava koje je država osigurala u državnome proračunu i decentraliziranih sredstava grada Slavonskoga Broda, škola se dograđuje i nadam se da će to, da će do kraja sljedeće 2011. godine Brodsko-posavska županija u tome pogledu biti čista. Dakle neće više imati i ovih, neće više imati škola koje rade u tri smjene. Kolegica Lugarić je govoreći u ime kluba rekla da tko će se hvaliti, tko će se kuditi. Naprosto ću ponoviti ono što sam rekla i u raspravi kad smo govorili o izmjenama i dopunama zakona, ni jedan zakon nam ne jamči, ni jedan državni pedagoški standard nam ne jamči da će se to dolje riješiti. Puno toga ovisi o ljudima. I ono što moramo razvijati, ne samo kod evo kod ovih izvješća o provedbi, državnih pedagoških standarda je obveza jedinica lokalne i područne samouprave da ispunjavaju svoje zakonom propisane obveze, a ne da moramo u zakone ne daj Bože unositi i sankcije za neizvršavanje zakonskih obveza onoga dijela koji je kod nas lokalna, odnosno područna samouprava. Smatram, da ne duljim, smatram da su ova izvješća kao prva izvješća odgovorila pored svih i pored nedostataka koje su kolege u svojim raspravama iznijele, da ćemo, da su dobra podloga da u budućem razdoblju možemo pratiti iz godine u godinu kako država, odnosno kako osnivači, jedinice lokalne i područne samouprave ispunjavaju obveze iz državnog pedagoškog standarda kako u području predškolskoga, tako i osnovnog školstva i srednjoškolskog sustava. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Imamo jednu repliku, poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovana kolegice Bilić Vardić, ne znam kako ste zaključili da u ovom izvješću piše da se standardi poštuju. Primjerice, napisano vam je u pedagoškom standardu, izvješću pedagoškog standarda srednjoškolskom da imamo ukupno 285 pedagoga i 153 psihologa, na jednom mjestu. Na drugom mjestu je napisano da imamo ukupno 51 tisuću, oko 51 tisuću učenika. Da ne brojimo dva puta one koji idu u glazbenu, i ovu običnu školu. I kad to podijelite onda vam ispada da na jednog stručnog suradnika, pedagoga ili psihologa dolazi 150 učenika. Iako standard propisuje da škola koja ima do 180 učenika mora imati 2 stručna suradnika. Ne znam kako ste temeljem toga zaključili da se taj standard poštuje kad matematika egzaktno dokazuje da se ne poštuje. To je jedno. Drugo, govoreći o ovim jedinicama lokalne samouprave, odnosno osnivačima ovih obrazovnim ustanovama naravno da jedan dio njih doista snosi odgovornost što nije provodilo ono što je trebalo. No međutim, mislim da je priča ipak nešto složenija. S jedne strane prema odredbama i zakona i standarda država, odnosno državni proračun ima obvezu sufinancirati program javnih potreba kod osnivača što se činilo gdje kako, a ako hoćemo baš ići u dublju raspravu, ja ću to reći evo za ovu prigodu i možda kasnije i sad pojednostavljeno, jedinica lokalne samouprave koja ne može uzdržavati školu ne može biti jedinica lokalne samouprave. To je sad problem ustrojstva, naprosto općina i gradova. Neki bi rekli ako ne možeš uzdržavati školu i ambulantu ne možeš biti općina, odnosno jedinica lokalne samouprave. Dakle, ta priča je ipak nešto kompliciranija. Mi smo u raspodjeli poreznih prihoda mnoge stvari oduzeli jedinicama lokalne samouprave, a kontinuirano smo ispuštali obveze. Prema tome nije to baš tako jednostavno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Lugarić, nisam rekla da se standardi poštuju nego sam rekla da pozdravljam ova izvješća. Ona su dostavljena sukladno zakonu. Godišnje izvješće treba ići. A kad već govorite o stručnim suradnicima ja ću ponovno u prilog onoga što sam rekla da ovisi o ljudima. Gimnazija u Slavonskome Brodu ima preko tisuću učenika i nema psihologa jer ravnatelj, u neposrednom razgovoru s njim, jer ravnatelj nije tražio, njegova procjena. A onda dobijemo ovakve pokazatelje i na kraju, baš u srednjim školama pogledajte koji je broj pedagoga, koji je broj psihologa, koliko je knjižničara. Druga stvar, slažem se ja s vama da je ova problematika puno kompleksnija, ali kolegice Lugarić ja koliko se sjećam 2001. godine su prenijete decentralizirane funkcije na jedinice lokalne i područne samouprave. Pa pitam je li onda ovaj Visoki dom imao pred sobom sve pokazatelje koji bi dokazali da je moguće da ove jedinice o kojima vi govorite ispunjavaju uvjete i da mogu imati osnovne i srednje škole? Da je tada postojala ta baza podataka ja vjerujem da bi zakon bio drugačiji, a ne stavio sve u istu razinu i postradale u ratu i siromašnije, dakle sa većim obvezama sanacije ratnih šteta i bogatije sredine. I zbog toga danas kad kolega Šetić govori koje su sredine ispoštovale, koje izdvajaju iz svojih proračuna da kolegice mogu bogatije sredine, može grad Rijeka, može Istarska županija, Primorsko-goranska, bogatije sredine. I tim više me čudi, sad ću se nadovezati na kolegicu Šolić, što je onda sa Gradom Zagrebom jer u gradu Zagrebu ima najvećih problema baš u poštivanju državnih pedagoških standarda. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Riječ je u ime predlagatelja zatražio gospodin Želimir Janjić, državni tajnik. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Dopustite kratko da kažem jedan podatak koji je uvaženi zastupnik Dorić ovdje spomenuo, a obzirom da doista vrlo konstruktivno raspravlja o ovomu to je moja obveza tim veća. Govorili ste o brojevima pa ste spomenuli 407 i 425. Točno, radi se zapravo o sljedećemu. Mi imamo 407 srednjoškolskih ustanova, srednjih škola i 18 učeničkih domova, samostalnih učeničkih domova. Dakle, o toj brojci se radi. Jasnoće radi ja vam to moram reći. Dakle, ukupno u RH imamo 54 učenička doma, od njih 54 18 je samostalno, ostali su u sastavu srednjih škola. Zato imate taj disparitet o kojem ste bili govorili. Usput budi rečeno, dakle mi smo imali 3 županije u kojima nismo imali niti jednoga učeničkog doma, sada vidite da su to 2 jer je u međuvremenu osnovan učenički dom u Gospiću u Ličko-senjskoj županiji koja je bila treća. Dakle, sa 106 mjesta 22 su učenika smještena u tom učeničkom domu, ostalo su studenti sa veleučilišta u Gospiću. Mogućnost je naravno otvorena pa kad gledate onu cifru smještenih učenika u učeničke domove onda ćete vidjeti da je to oko 6,5 tisuća, a stvarno imamo 8 tisuća 448 mjesta. Dakle, na ostalim mjestima su ili studenti ili negdje domovi nisu u cijelosti popunjeni, poglavito u periferiji. Kad o tomu govorim onda moram dodati još nešto. Dakle, osnovan je još jedan učenički dom i to su osnovali baptisti u Čakovcu, a na jesen će se otvoriti još jedan u Krapinsko-zagorskoj županiji u Pregradi koja također ima i učenike, ali ima i dislocirani studij sestrinstva gdje također mogu smještati i studente te visoke škole. I cijenjena zastupnica Vardić je postavila pitanje ovih koji nisu dostavili izvješća. 2 županije, kao osnivači. Sisačko-moslavačka i Varaždinska. Kada je naše izvješće otišlo u Hrvatski sabor u međuvremenu je stiglo izvješće iz Varaždinske županije, ali još uvijek nije iz Sisačko-moslavačke županije. Ja sam, na vaš poticaj, mislim da je zastupnica Lugarić bila predložila da se dostavi izvješće, ja sam tada poslao jedan dopis iz kojega ste vidjeli da je to bila moja požurnica svim osnivačima da dostave izvješća, a ako to ne naprave da ćemo napisati da nisu. To smo i učinili. Očekujemo dakle da će ubuduće taj odnos biti doista korektniji i da ćemo ta izvješća imati doista cjelovitija da se zna što je gdje napravljeno. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Isteklo je vrijeme za prijavu pojedinačnih rasprava tako da sad još imamo 2. Najprije, poštovani zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Ja ću nastojati biti jako kratak tako da molim rekompenzaciju ako ne potrošim svih 10 minuta. Meni se čini da pedagoški standardi jesu mjera koju smo mi s ove strane, da tako kažem, dobro pozdravili jer oni s jedne strane ujednačavaju, dakle propisuju kako smo mi to nazvali minimalne uvjete funkcioniranja sustava odgoja i obrazovanja. Dakle, nešto što bi trebalo vrijediti za sve bez izuzetka. I s druge strane bili smo uvjereni da uvođenje tih minimalnih uvjeta poboljšava u cijelom nizu škola … njihovog funkcioniranja, njihove opreme, veličinu razreda, dakle mogućnost intenzivnijeg rada sa učenicama i učenicima i tome slično. Iz Izvještaja koji smo inače iskamčili ili u nekoliko navrata protestirali što ga još nije bilo, na svu sreću on je sada ovdje, čini mi se da je posve razvidno da mnoštvo propisanih pedagoških standarda koji su imali koeficijent primjene nula, dakle odmah su se trebali primjenjivati nisu bili primjenjivani, to je dakle evidentno iz Izvještaja. Možemo reći razlozi su ti, razlozi su oni, možemo reći pomanjkanje financijskih sredstava, pomanjkanje kadrova, pomanjkanje infrastrukture koja se nije mogla odmah izgraditi itd. Ali na momente je iritantno kada u Izvještaju piše nisu primijenjeni a da ne postoji ni jedan navedeni razlog zašto. To je postala naša obaveza i bez imalo trijumfalizma ću vam reći mi smo tada žestoko upozoravali da su rokovi prekratki, da su sredstva puno premala i da nemamo dovoljno kadrova. Vi ste gotovo pompozno donosili, moram reći vi jer smo mi bili protiv, pompozno ste donosili pedagoške standarde, otuda još jedan apel da u takovim situacijama u kojima je ako je ikako moguće potreban konsenzus, donosimo odluke temeljene na razlozima, na argumentima,a ne na trenutačnoj političkoj volji. Drugo, meni se čini da sasvim kratko govoreći da Izvještaj ima svoju kvantitativnu i kvalitativnu stranu i onda odgovarajuće financijske i akcijske planove. Kvantitativna strana kao što je već bilo rečeno u nekoliko navrata je nedostatna iz cijelog niza kvantitativnih podataka ja također nisam mogao steći uvid, mogao sam steći dojam o stvarnoj stanju Hrvatskoga školstva, uvid nisam mogao steći. Pogotovo nisam mogao dobiti meni potrebne podatke o možda najpotrebitijem segmentu Hrvatskog obrazovanja to je strukovno obrazovanje, prvenstveno o stanju opreme. Dakle, na koju se mnogi žale, koja je zastarjela, da sada ne nabrajam cijeli niz podataka. Potom nakon cijelog niza kvantitativnih podataka treba uslijediti jedan dobar kvalitativan dio komentari, objašnjenja, obrazloženja dakle i u krajnjoj konzekvenci razlozi. Onda ja mislim da svaki pristojan Izvještaj mora sadržavati akcijski plan, ovo nismo napravili ali planiramo napraviti to u sljedećih 6 mjeseci, 2 godine, 17 godina kako god hoćete, dakle tog akcijskog plana također nema. I iz dosadašnjih rasprava da ne duljim meni se čini da se pokazujem nasušnom potrebom za jednom analitičkom službom u Hrvatskom obrazovnom sustavu i tu se u potpunosti slažem sa kolegom Dorićem. A hoćete li ju vezati uz Ministarstvo ili možda još bolje uz Agenciju za odgoj i obrazovanje ja ne znam ali odgovarajuća analitička služba mora postojati, ili ako kada imate podatke, ako trenutno nema raspoloživih ljudi unutar sustava državne uprave ili unutar sustava outsorciranih usluga dakle agencija, angažirajte stručnjake sa fakulteta koji će vam vrlo rado napisati komentare i koji će vam sa stručne pozicije reći mislimo da je to dobro, neće reći da je to loše reći će mislimo da bi to moralo biti nešto bolje nego što jest. Dakle, mislim da žudimo za kvalitativnom obradom podataka s kojima trenutačno raspolažemo i nadam se da ćemo u sljedećem Izvještaju prvo, nadam se da sljedeći Izvještaj nećemo moliti i tražiti koliko je to bio slučaj sa prvim Izvještajem. I drugo da će sljedeći Izvještaj biti nadopunjen upravo ovim podacima, upravo ovom analitikom da znamo ne samo gdje smo nego da znamo što možemo u kratkom roku, što možemo u srednjem roku, a u krajnjoj liniji što moramo. Kada smo donosili pedagoške standarde onda nismo rekli ajde da vidimo što možemo, nego smo rekli ajde da vidimo što hoćemo. I zapravo to što hoćemo je onaj vrijednosni mjerilni sustav kojim trebamo mjeriti sadašnja postignuća. U nekim aspektima smo bili bolji, u nekim aspektima neću reći da smo bili loši nego ću reći trebali smo biti puno bolji. I nadam se da ćemo onda u sljedećem izvještaju imati te drugačije podatke, dakle više podataka ali da će ti podaci kvalitativno biti bolji nego što su bili sada. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I još poštovani zastupnik Deneš ŠOja. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Želim reći nekoliko riječi za predškolski odgoj, s obzirom da je predškolski odgoj i da se financira na razini lokalne samouprave. Prije svega iz ovih materijala razvidno je da je u ukupnosti obuhvaćeno negdje 56,7% dječice u predškolskoj dobi predškolskim obrazovanjem. Mislim da je taj podatak poprilično zabrinjavajuće ako imamo na umu činjenicu koju sam ja mislim već jedanput ovdje izrekao to su pedagozi rekli, da mi daj dijete do svoje 5 i 6 godine na pravi odgoj pa poslije radi s njim što god želiš. Ako to tako gledamo praktički preko 40% djece predškolske dobi kod nas nije obuhvaćeno takvim odgojem. Mene posebno zabrinjava ova činjenica što lokalne samouprave izdvajaju neka ispod 10% za te namjene i potrebe, a neka čak i do 25%. Praktički sudbina ove dječice u mnogim sredinama ovisi o raspoloženju ili neraspoloženju načelnika i njegovih suradnika u toj općini jer nije spreman moguće razumijevanje za izgradnju vrtića a često puta i jedna proslava dana općine košta toliko koliko bi dva, tri mjeseca mogao raditi taj vrtić. Ovdje za svaku pohvalu je i čestitam ovoj općini Kalinovica, ni ne znam gdje se nalazi, ali jedina je općina koja u 100% iznosu financira troškove boravka djece u predškolskoj ustanovi. Dalje, iz ovih materijala sam vidio, pročitao da je prema tim standardima optimalan broj djece u vrtićima negdje do 600, ovdje u gradu Osijeku postoji centar za predškolski odgoj koji funkcionira ima 10-tak ili 12 vrtića gdje nema nikakvih problema i taj Centar sada predlaže 5 ili 8 vrtića. Da li to znači da bi trebalo biti toliko ravnatelja i svega ostalog osoblja. Mislim da tu s te strane nema u Osijeku barem nemam saznanja bilo kakvih problema u tom pogledu. Mi smo na Odboru za lokalnu samoupravu iznijeli jednu konstataciju koja je ovdje rečeno na kraju ovih materijala gdje piše ovako: "Problem je u tome što u dječjim vrtićima u kojima su osnivači općine s malim proračunom poslove tajništva i računovodstva obavljaju zaposleni tajnici i drugi radnici u općini ili im usluge pružaju ovlašteni servisi". Ja mislim da to je malo nesretna formulacija jer to nije nikakav poseban problem, naprosto je to i racionalno jer za jedan mali vrtić sa 3, 4 ili 5 grupa čak imamo situaciju da za više vrtića sa više općina obavljaju se na jednom mjestu ti poslovi, a ne da svaki vrtić ima svoju administraciju. To bi bilo krajnje čak i neracionalno. Mislim da je ova formulacija malo i nesretna. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Želi li u ime predlagatelja poštovana državna tajnica završnu riječ? Izvolite.
Pa naprosto ne bih htjela propustiti priliku i iskazati najveći ponos predstavljajući prva izvješća Državnog pedagoškog standarda kojih nije bilo desetljećima. Meni je žao da ste razočarani kolegice Lugarić i dio SDP-a ili cijeli SDP i da se izjašnjavate kako je to katastrofično, kako je to iritantno. S jednim dijelom ste podupirali, ali niste nikad glasali za to. Ja se moram vratiti na ono što je bilo riječi do sada da promjene idu uvijek s voljom obrazovne politike. Obrazovna politika je za ovaj dokument na sve tri razine pokazala dobru volju. Onaj tko nas ne može, ministarstvo ne može amnestetizirati kritika nego nas može ohrabriti. Zapravo sva povratna izvješća i naša volja da konačno snimimo stanje u cijeloj Republici Hrvatskoj. Svrha standarda jeste stvaranje istih uvjeta za poučavanje i učenje koje u jednom trenutku počinje, prati se pa ako je bilo čak idealno da se kaže koeficijentom 0 pohvaljujem ovim putem sve one koji su to napravili, koje je to ponukalo, a druge ćemo ponukati bilo onim što se administrativno zove požurnica ili pak da im pomognemo to napraviti jer konkretno za mreže škola treba naučiti raditi demografsku projekciju, treba znati planirati 6 godina unaprijed, treba gledati urbanističke projekte. I ne treba se sramit reći ono što je u izvješću napisano, a to je bila istina. Ako je možda neki broj pogrešan, ovo su najistinitiji, vjerno napisani standardi. Ako je u osnovnim školama idealna mjera za veličinu razrednih odjela realizirana u cijelosti koju su jedva dočekali u svih 870 škola, ako je Hrvatska napravila pomake u organizaciji razrednih odjela za djecu sa teškoćama, a da nije Nacionalni okvirni kurikulum objavila i da se upustila u realizaciju takvoga projekta, mislim da svi učitelji, nastavnici, stručni suradnici, napose roditelji zaslužuju veliku čestitku s ovih pozicija zato što su doprinijeli ostvarenju DPS-a. Rad jednosmjenski je statistika, a rad jednosmjenski proizvodi niz škola, niz škola koje za struku znače da može biti jednosmjenski, može biti cjelodnevna nastava, može biti poludnevna nastavna, može biti kvaliteta rada male škole, matične škole, seoske škole, gradske škole, trosmjenske, dvosmjenske, za koje ministarstvo nije zaduženo raditi dubinsku kvalitativnu analizu. Ali je izvrsno napravilo, a to je što je paralelno sa svim ovim elementima, parametrima dobivanima od osnivača zatražilo od Instituta za društvena istraživanja prvu studiju da ne priča napamet. Naručilo je drugu studiju i treću kako bi moglo naravno cijeloj hrvatskoj javnosti, a napose vama dati i sve te dubinske podatke. Što se tiče mreže škola, mi smo doista osnivačima uputili požurnice. Mi želimo znati i snimiti stanje broja zaposlenih u svim odgojno-obrazovnim ustanovama i to realan jer imamo kopiranja ako je zamjena za bolovanja i za koješta drugo. Neću propustiti priliku kazati da osnovno obrazovanje u Republici Hrvatskoj ima iznad europskih standarda zaposlenost broja stručnih suradnika u odgoju i obrazovanju na osnovnoškolskoj razini. Zapošljavanja stručnih suradnika na predškolskoj razini uopće nema istu svrhu, s obzirom na kvalificiranost odgojitelja i uzrast djeteta s kojima rade, kao i što timski rad koji se očekuje na predškolskoj razini ne može nikako biti isti na osnovnoškolskoj, a tako niti na srednjoškolskoj razini. Prema tome, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa vodi i nastavit će voditi još temeljitiju evidenciju za provođenje DPS-a, a sva kvalitativna poboljšanja donosit će, zajedno sa Agencijom i ostalom infrastrukturom, a napose sa institutima i znanstveno-istraživačkim jedinicama. Toliko, hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O ovim točkama glasovat ćemo kada se, nadam se, sutra steknu uvjeti.
Prelazimo na Izvješće o provedbi Državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe u razdoblju od 10. lipnja 2008. do 31. prosinca 2009. godine, predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje zaključak koji glasi: "Prihvaća se Izvješće o provedbi Državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe u razdoblju od 10. lipnja 2008. do 31. prosinca 2009. godine." Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zaključka. Rezultat. Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova, 80 glasova za, ništa suzdržani i 37 protiv.
Sada prelazimo na objedinjenu raspravu za sljedeće tri točke, a to su - Prijedlog izmjena Državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog pedagoškog standarda srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja Predlagatelj ovih prijedloga izmjena je Vlada Republike Hrvatske. Materijale ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mladež i šport i Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća tih odbora ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog, odnosno prijedloge ovih izmjena? Poštovani državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Evo ja ću doista nastojati što kraće proći kroz naše prijedloge izmjena i dopuna državnih pedagoških standarda od predškolskoga do srednjoškolskoga sustava. Najmanje je u predškolskom odgoju. Dakle, predlažemo ovdje da se brišu dijelovi odredbi iz navedenih članaka gdje se kaže da svaka stupa na snagu nakon proteka od pet godina. U tabličnom prikazu koeficijenata izvodljivosti predlažemo da broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini bude koeficijent dva. To znači 2012. godina. Bio je jedan, da broj stručnih suradnika s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina bude dva i da sustav kvalitete predškolskog odgoja i naobrazbe bude koeficijent nula jer je prošli puta jednostavno izostavljena ova brojka. U prijedlogu izmjena pedagoškoga standarda osnovnoškolskoga obrazovanja predlažemo sljedeće, da se u članku 2. podstavku 10. promijeni formulacija i da glasi učenik s teškoćama u razvoju je učenik kojemu je utvrđen primjereni oblik školovanja, rješenjem naravno. U članku drugome da se doda još jedan novi stavak gdje se uvode još i škole koje provode nastavu u zdravstvenim ustanovama. U članku trećem govorimo o veličini matičnih škola. Dakle, matične škole jer smo uveli kategoriju matičnih i područnih škola i ja vas molim da imate na umu, da ne ukidamo niti jednu postojeću školu. Djeca će uz sve te škole nastaviti pohađati nastavu kao i do sada, ali da želimo realizirati tamo gdje treba promjenu statusa te škole i ako se radi o vrlo malenoj školi u vremenu do 2017. godine takvoj školi dodijeliti status područne škole iz navedenih razloga iz ovih prethodnih rasprava. Neće se linearno odnositi na sve u državi Hrvatskoj i stoga vas pozivam na stavak četvrti članka trećega gdje se kaže: "Matična osnovna škola s područnim školama ili područnim odjelima može se ustrojiti s najmanje 150 učenika, osim osnovnih škola s otežanim uvjetima rada, osnovnih škola koje provode odgoj i obrazovanje na jeziku i pismu nacionalnih manjina, odgojno-obrazovnih ustanova u kojima se ostvaruje posebni program za učenike s teškoćama ili dislociranih škola, privatnih škola s pravom javnosti ili zbog nekih drugih specifičnosti na zahtjev osnivača uz suglasnost ministarstva. Dakle, da se razumijemo onako kako ste danas imali prilike vidjeti u tisku ono je dezinformacija i zapravo radi se o jednome napisu koji uopće nije, čiji autor uopće nije pročitao ovo što je ovdje napisano. Nadalje, u članku 4. kažemo da je optimalan broj učenika u razrednom odjelu 20 do 28. Bilo je 14. Ovo smo izbrisali. Dakle, da ne bi bilo krivih tumačenja. Ali ja ću podsjetiti da se gornja brojka umanjuje za tri za svakoga učenika koji je integriran, jel' tako, učenika s teškoćama i da najviše može biti tri učenika. Ali isto tako, isto tako uvažavajući sve ove specifičnosti ne možemo očekivati da neka osnovna škola na nekom našem otoku koja ima vrlo maleni broj učenika, pa i ispod 10, dakle jedno razredni odjel da ćemo ga dovesti u pitanje. Naravno da ga nećemo dovesti u pitanje jer je to poseban specifikum i ja vas molim da to imate na umu, pa ako treba i prema javnosti i sa takvom informacijom izaći. Ja vas molim da to svakako napravite. Do sada u kombinirani razredni odjel od tri do četiri razreda rekli smo da ne može biti u njemu niti jedan učenik koji je s teškoćama, a koji je uključen. Sada otvaramo tu mogućnost da može biti, jer za Boga što ćemo učiniti ako on nema kamo otići da ga šaljemo na nekakvo udaljeno mjesto. Isto tako dodajemo u članku 6. jedan dio koji se odnosi na produženi boravak koji se organizira u prijepodnevnim satima, a sve ostale aktivnosti nakon završetka nastave. U članku 7. govorimo o izgradnji novih školskih objekata, ali dodajemo i formulaciju da se to jednako odnosi i na dogradnju i na rekonstrukciju i u svakom slučaju želimo da to bude rezultat jedne analize demografskih kretanja. Pojednostavljeno rečeno ne bi bilo dobro da napravimo jedan moderan objekt sa visokim pedagoškim standardima, sa svim potrebnim učionicama, a znamo da kroz 10 godina neće biti učenika možda niti polovica od onoga što trenutno imaju. I u članku 8. dodajemo mogućnost da u onim malenim školama gdje smo standardima do sada predvidjeli da treba imati specijaliziranu učionicu za hrvatski, za materinski jezik nacionalne manjine, za strani jezik svaka učionica posebno. Ovdje u malenim školama dopuštamo mogućnost da to bude jedna u kojoj će si moći održavati nastavu. Dakle, naravno naizmjence će je koristiti. Brišemo odredbu članka 40. i 41. gdje se govori o obvezi da se nauči voziti biciklo odnosno plivanje. Znamo da jedan dio škola to provodi i oni će to i u buduće provoditi, ali kao izričitu obvezu propisati, a ne izvršiti možda nije baš najbolje rješenje. Dakle, svi oni u buduće koji mogu njima je ta mogućnost otvorena, ali ne propisujemo izričito da to tako mora biti. Kada je riječ o koeficijentima izvodljivosti za stručne suradnike umjesto koeficijenta dva predlažemo koeficijent tri zbog poznatih okolnosti. Isto tako, mjerila za prostor i opremu u osnovnoj školi i za prehranu učenika, a da bismo bili do kraja jasni uvjeti za ustrojavanje matičnih i područnih odjela to je ono što je novo propisan je koeficijent 3. Znači do 2017. godine, da to bude postupno, da ne bude nekakav nagli rez i da dovodi u pitanje i radna mjesta i sve ostalo i naravno to se odnosi i na ostale radnike. I dopustite još kratko o srednje školskom obrazovanju. U članku prvome isto tako govorimo o matičnim područnim školama. Dakle, riječ je također o osam razrednih odjela i 150 učenika, s tim da nismo dirali onu formulaciju iz stavka trećega toga članka koja kaže srednje škole za rijetka zanimanja, umjetničke škole, škole s nastavom na jeziku i pismu nacionalnih manjina, škole za učenike s teškoćama, škole na otocima i na područjima posebne državne skrbi, u brdsko-planinskim područjima i privatne škole s pravom javnosti mogu se organizirati i s manjim brojem razrednih odjela. To nismo mijenjali. Dalje, u članku drugome govorimo o kvadraturi prostora za čišćenje u školama. Podižemo tu kvadraturu. Do sada je bilo 500 i 600 kvadrata od zavisnosti da li se loži na drva, odnosno lož ulje ili je tamo centralno grijanje sada predlažemo da to bude 700 i 800, za 200 kvadrata više. Dakle poglavito kada se radi o novim prostorima, to doista moramo uskladiti sa visokim obrazovanjem i sa znanosti gdje imamo kvadraturu koja je i prije bila puno veća nego što je bila u osnovnim i srednjim školama, nema razloga da to ne bude isto. Ali napominjem, i kada je riječ o ovoj odredbi i tu će biti koeficijent izvodljivosti 3, znači do 2017. godine i tamo gdje imamo viškove, mi ćemo ih rješavati na dva načina, prvi je onoga trena kada netko otiđe u mirovinu a već sada imamo pokazatelje za ovu i za sljedeću godinu, dakle neće nitko ostati bez posla, nego će se to radno mjesto ugasiti, sukladno novim normativima, a kada je riječ o trenutnim viškovima, to moramo pošteno priznati, dakle o trenutnim viškovima, njih ćemo preraspoređivati u one školske objekte gdje zbog poznate situacije nismo odobrili nova radna mjesta. Pa ako imamo 20-ak kilometara od Zagreba jednu novu športsku dvoranu, koja je nedavno završena, nije odobreno nijedno radno mjesto osoba za održavanje čistoće u tim dvoranama, mi ćemo ih iz onih škola gdje su višak preseliti tamo. Na taj način ćemo zapravo ovo rješavati. Jednako se tako odnosi i na normu kotlovničara, tu brišemo onu odredbu pisalo je da je to na 400 učenika. Doista to nismo dobro napravili, sada govorimo o 3 tisuće kvadrata, dakle o jednom, jednoj prosječnoj veličini naše škole i to je nešto što je sasvim dovoljno. A ono što treba u drugoj smjeni zbog zaštite od požara realizirat ćemo sukladno onoj odredbi koja govori o 25%, pa možemo čak tamo gdje je potrebno jednu školu u drugoj smjeni može pokrivati jedna osoba, dakle prethodno će imati posao u jednoj školi, a jedan dio radnoga vremena u drugoj školi, to je kumulativni radni odnos koji je posve normalan i poznat, to najbolje znaju recimo naši učitelji glazbene kulture koji moraju raditi po, u nekoliko škola imati kumulativni radni odnos. I neću se ponavljati, kada je riječ o ovim uvjetima gradnje, dogradnje ili rekonstrukcije, tu ćemo također u onim manjim školama dopustiti mogućnost da jedna specijalizirana učinioca može opsluživati zapravo više predmeta, mislimo da je to racionalno i zato ćemo tako ostaviti. Stoga su tu koeficijenti znači 3 do 2017. godine, i nadamo se da ćemo takvim jednim postupnim pristupom vodeći računa da ostvarimo one ciljeve koje smo postavili pred sebe tom jednom dinamikom sustav racionalizirati. Završit ću s time što smo svi sigurno zainteresirani da ovaj sustav učinimo boljim. To je dobro i zbog ovih koji su trenutno na vlasti, a to je jednako tako dobro i zbog onih drugih vlada koje će doći u poziciju da ovo uređuju. Dakle, iz tih razloga nam se čini da bismo svi trebali biti za ove, za ova usklađivanja i za realno postavljanje ciljeva, koji su primjereni ovoj situaciji, jer nekada kada smo bili razgovarali o državnim pedagoškim standardima, prilike su ipak bile nešto drugačije pa se možda letvica podigla malo više. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospdine potpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Evo i rasprava o prijedlogu izmjena državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja i srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja kao objedinjena zaslužuje našu pažnju, ali mislim da smo već dotakli sve bitne elemente oko pedagoških standarda, a ovaj prijedlog ja doživljavam i klub Hrvatske demokratske zajednice samo pojačavanja funkcije pedagoških standarda i nekih elemenata koji će pospješiti efikasnije praćenje. Mogu po sustavima reći, tako da kada je riječ o predškolskom razdoblju, predškolskim standardima odgoja i naobrazbe, onda se dotiče zbog jedne praznine koja moguće da bi nastala … [[Ne razumije se.]] se rokovi glede broja djece u odgoju i obrazovanja, obrazovanoj skupini sa 2011. na 2013. godinu, mogućnost ispunjavanja iz razloga što su neki osnivači svojim izvješćima o provedbi odredba ovoga standarda isticali probleme sa smještajnim kapacitetima. Isto tako tu je važno reći broj stručnih suradnika koji se želi kompletirati, da se također ova mjerila i standardi iz K1, znači koeficijent 1 izvodljivosti 2011. godine premješćaju na 2013. godinu. To su te dvije bitne poboljšice bi ja rekao, tako da se mogu uskladiti sa standardima. Glede osnovnoškolskog sustava tu ima najviše promjena, ima ih jedno 12, 13 pa ću samo neke spomenuti. Prije svega propisuje se definiciju učenika s teškoćama u razvoju za koje utvrđujemo primjereni oblik školovanja. Zatim članku 2. propisuje se već postojeća mogućnost ostvarivanja odgojno obrazovnog rada u zdravstvenoj ustanovi. U članku 3. propisuje kako se osnovna škola može ustrojiti s najmanje 8 razrednih odjela i oko 150 učenika. Ovdje nemam što dodati, jer smo danas to hvala Bogu dobro raspravili. U članku 4. propisuje se optimalan broj učenika u razrednom odjelu 20, najviše broj učenika 28. U članku 5. propisuju se rad trorazrednoj kombinaciji. U članku 6. dodaje se novi stavak vezan uz organizaciju rada u razrednim odjelima, produženog boravka. U članku 7. propisuju se način planiranja i racionalnije normative za izgradnju i opremanje škola. U članku 8. propisuje se mogućnost održavanja nastave u zajedničkoj učionici ovisno o broju učenika. U članku 9. ovom promjenom dosljedno osiguravaju optimalna veličina učionica, s obzirom na uzrast učenika, psihofizičke sposobnosti, način poučavanja, optimalna udaljenost od školske ploče, kao i udovoljavanje zakonskim propisima u smislu osvijetljenosti učionica. Dakle vrlo, vrlo detaljno, itd. Prema tome to su sve u članku 12. recimo odnosi se na koeficijent izvodljivosti, određuje se koeficijent izvodljivosti za zapošljavanje stručnih suradnika u osnovnim školama, pa je u skladu s drugim propisima potrebno dodati i stručnjaka edukacijsko rehabilitacijskog smjera. Dakle to su, vidi se vrlo stručne kategorije, dakle poboljšava se državni pedagoški standard u ovom području. Još bih samo nešto rekao za srednjoškolski sustav. Tako u ovom području predložene izmjene primjene normativa sukladno su mjerama gospodarskog oporavka radi racionalnijeg zapošljavanja nenastavnog osoblja. To je posebno važno uz broj radnika na pomoćno tehničkim poslovima, nenastavno osoblje i stručnjaka koji održava računalno-informatičku opremu. S prijedlogom da se za isti koeficijent izvodljivosti izmijeni te da se navedenoj mjeri dodijeli koeficijent izvodljivosti 3, to znači do 2017. godine. Na taj način je prolongiran taj rok. Zakonom o strukovnom obrazovanju definitivno je opterećenje učenika prvog razreda strukovnih škola praktičnom nastavom te je prijedlog izmjene standarda u tom dijelu nužan obzirom na činjenicu da je standard donesen prije navedenog zakona. Eto, to je duh koji se mijenja, odnosno popravlja i čini efikasnijom državni pedagoški standard. Na kraju samo želim reći da podržavamo ove izmjene i da klub HDZ-a će glasovati za.
Hvala. Klub SDP-a, gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, već možda pomalo i na kraju ove danas cijelopopodnevne rasprave o školstvu nažalost Klub zastupnika SDP-a neće moći podržati niti jedan od ovih prijedloga izmjena državno pedagoških standarda i reći ću razloge i za jedan i za drugi i za treći. No međutim, maloprije je gospođa državna tajnica Dijana Vica rekla da se promjene u obrazovanju događaju zbog dobre volje obrazovne politike. Dobra volja je ono što bi mi matematičari nužan, ali ne i dovoljan uvjet. Promjene u obrazovnoj politici se uz dobru volju kao nužan uvjet moraju se ispuniti još najmanje 2 uvjeta. A to je da ta politika obrazovna koja te promjene provodi bude stručna i drugo da ima sposobnosti osigurati financijska sredstva za provođenje promjena. Dakle, sama dobra volja nažalost nije dovoljna koliko god to mi možda htjeli. Sad što se tiče konkretnih izmjena. U odnosu na prijedlog izmjena pedagoških standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, dakle prijedlogom se predlaže odgoditi do kraja 2013. godine, u originalu smo imali do kraja 2011. godine, primjenu standarda koji se odnosi na broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini i broj stručnih suradnika obzirom na broj djece, odnosno obrazovnih skupina. Mi naprosto tu promjenu ne možemo podržati jer to doista jest veliki problem. Pretrpani vrtići i nedovoljan broj stručnih suradnika koji rade s djecom i u sve većoj krizi obitelji naprosto ne treba problem što nam standard nije ispunjen rješavati na način ajmo mi sad odgoditi primjenu pa da imamo ispriku zašto nešto nismo napravili nego treba to ići hitno rješavati. Dodatni argument je i navod predlagatelja kojeg smo imali u Izvješću o provedbi standarda da se čak ne udovoljava niti standardima koji su bili propisani '83. godine. Dakle, mi sad standarde iz '83. da tako kažem prolongiramo na 2013. godinu, a u originalu smo ih imali do 2011. Mislim da je ta činjenica dovoljno porazna, a ja se bojim da ukoliko ne osiguramo financijska sredstva, pomognemo onim osnivačima, odnosno lokalnim jedinicama koje to same ne mogu i ne sufinanciramo to da naprosto nećemo učiniti ništa dobro. Što se tiče prijedloga izmjena standarda u osnovnom i srednjem obrazovanju, prvo u osnovnom obrazovanju. Dakle, već je ovdje spomenuto predlaže se uvesti minimalni uvjet za matičnu školu s područnom školom. Čuli smo ovdje sad dosta spekulacija koliko je tih škola. U Hrvatskoj imamo 73 škole koje imaju manje od 100 učenika, imamo još 271 školu sa 100 do 300 učenika. Nekako naša procjena kaže da bi i bez natpisa u medijima, kaže da bi primjena ove odredbe dovela do promjene statusa u otprilike 100-njak škola. Mi se potpuno slažemo sa svim onim izuzecima koji se odnose na manjinske škole, na otočke škole, na škole u područjima posebne državne skrbi itd. No međutim, nas zanima doista da li je rađena simulacija i koliko će primjenom ove mjere škola promijeniti svoj status? Ako imamo toliko puno izuzetaka, a imamo jer te male škole uglavnom spadaju pod neki od ovih izuzetaka bojimo se da radimo veliku paniku zbog 3, 4 ili možda samo 5, 6 škola. O koliko se zapravo škola radi i koje su to škole? Nadam se da te simulacije postoje. Tim više što se u standardima ne propisuje kolika je gornja granica za školu, mi smo imali primjere i u Zagrebu prije ovih standarda velikih škola, primjerice škola u Dugavama koja se onda zbog standarda razdvajala, u istoj zgradi postoje 2 ili 3 ustanove. Drugi razlog, u članku 7. prijedloga izmjena se de facto suspendira rad škola u jednoj smjeni, odnosno odluka o tome hoćemo li imati školu u jednoj ili više smjena, odnosno hoćemo li graditi takvu školu zapravo ovisi dobrim dijelom o arbitrarnosti ljudi u Ministarstvu znanosti, odnosno o tablicama i dobroj volji uglavnom državnog tajnika za financije i to naprosto ne može biti dovoljno dobro za donošenje odluke. Treći razlog što ne možemo podržati ovaj prijedlog se krije u izmjeni članka 9. izmjena DPS-a za osnovne škole. Obzirom da se smanjuje kvadratura učionica, ali puno važnije od toga briše se funkcionalna veza učionice sa nekakvom didaktikom ili oblicima rada potrebne za ostvarivanje plana i programa. Meni je žao što u svim ovim raspravama o pedagoškim standardima zapravo nitko nije spomenuo i zašto uopće raspravljamo o zgradama, kvadraturama, učionicama i slično. Škola je naprosto funkcionalna zgrada i o tome kako vi u Nacionalnom curicullumu tvrdite način učenja i poučavanja prema tome treba crtati zgradu pa i kvadraturu učionice. Ako je nama u curicullumu frontalna nastava naravno da nam je kvadratura učionice manja. Ako se opredijelimo na rad u skupinama, rad u paru itd., onda nam kvadratura učionice naprosto mora biti veća. I to nije nešto što ovako padne na pamet s Marsa to naprosto mora biti uvjetovano Nacionalnim curicullumom i da tako kažem preporučenim načinima učenja i poučavanja. I tu sad ponovno dolazi do izražaja nešto što smo iz SDP-a upozoravali godinama, a to je da smo mnoge stvari u obrazovanju radili naopačke. Stvari koje smo trebali donijeti na kraju smo donosili pri početku. Neke stvari koje su trebale prethoditi svemu, a to je Nacionalni curicullum još uvijek nemamo i s tim još uvijek kuburimo. Četvrti razlog zašto nećemo podržati ove izmjene DPS-a za osnovno školstvo se krije u čl. 12. obzirom da se čl. 12. odgađa primjena standarda za zapošljavanje pedagoga, psihologa, stručnog edukacijsko-rehabilitacijskog profila, knjižničara i zdravstvenog radnika u skladu sa standardima sa kraja 2012. do kraja 2017. godine. U situaciji rastućeg nasilja među djecom mi problem ne možemo rješavati tako da kažemo gledajte mi smo to napisali da bi zapravo to trebalo biti ali to sad nećemo provoditi jer smo isto tako napisali da ćemo to ostvariti tamo nekakve 2017. godine. 2017. godina je za 7 godina. Ili 6 i pol, dakle dobar dio djece koji sada idu u školu će svoje školovanje završiti i oni naprosto od toga neće imati apsolutno nikakve koristi. Drugo, u članku 12. prolongira se rok za ispunjavanje mjerila za prostor i opremu za nove škole, za nove škole koje gradimo sada odmah, to je logično ako gradimo nove škole da ćete odmah graditi po standardima, za te nove škole standarde za prostor i opremu prolongiramo do kraja 2017. godine. Što ćemo sagraditi nekakvu školu manju pa ćemo onda putem do 2107. usklađivati sa standardima to nije logično. Također obvezu organiziranja prehrane učenika koja je bila da se ostvari do kraja 2012. godine s kojom smo vidjeli u prošloj točki da imamo dosta problema prolongiramo do kraja 2017. godine neću ovdje ponavljati prethodno rečeno da zapravo nama većina djece nema topli obrok u školi i sve posljedice koje su vezane uz to. I posljednji razlog zbog kojeg nećemo podržati izmjene DPS-a u osnovnom školstvu je zapravo što zapošljavanje ostalih radnika, to su pomoćnici u nastavi za djecu s poteškoćama u razvoju, tajnici računovođe, spremačice, domari, školski majstori kuhari i slično prolongiramo do kraja 2017. godine. E sada vezano uz to nenastavno osoblje, ako bez njih škole mogu raditi, do 217. godine zašto ih uopće zapošljavati nakon 2017. godine. Ako su oni važni neophodni za ostvarivanje nacionalnog kurikuluma onda ih treba zaposliti odmah. To naprosto je nešto što nema naprosto nekakve osobite logike i mi to ne možemo podržati. Što se tiče Prijedloga izmjene DPS-a za srednje školstvo, to ne možemo podržati ih sljedećih razloga, kao i u osnovnom školstvu, predlaže se uvesti minimalni uvjet za matičnu školu, dakle 8 odjela i 150 učenika, istovremeno ne utvrđujemo maksimalni kriterij za veličinu škole, odnosno koliko najveća škola može imati djece. I također nas ovdje zanima koliko zapravo srednjih škola koje su sada bile matične će primjenom ovog standarda imati promjenu u tom statusu. Ukoliko se to odnosi na glazbene škole, plesne škole i tome slično, to bi nas zanimalo o kojim se školama zapravo radi. Drugo, drugi razlog se krije u povećanju normi za čistačice. Koliko god možda se nekome činilo o tome banalno razgovarati pitanje održavanja čistoće i higijene školskog prostora, odnosno u higijene u školi, nije baš posve isto kao održavanje higijene u nekom drugom javnom prostoru. DA djeca, ne znam kada ste ušli zadnji put u školu da djeca po podu sjede, dozvolite mi malo tih banalnosti oni se po podu valjaju, dakle škola ima posebne zahtjeve za dezinfekciju školskog prostora itd, nije baš potpuno svejedno. I mi sada imamo jednu čistačicu, predlaže se da jedna čistačica čisti 800 kvadrata, gdje imamo 800 metara kvadratnih, gdje imamo centralno grijanje, mene zanima koliko kod nas ovdje u Saboru naše čistačice imaju čistiti uredskih prostora. Dakle, ako se negdje dogovorimo da svi moramo i moraju raditi više, onda mislimo da mora u tome postojati nekakva dosljednost i nekakva povezivost i opet nam se čini da nekako tko prvi nastrada su škole. Drugo, to je gospodin državni tajnik spomenuo u uvodnom izlaganju, ukida se standard da škole koje imaju kotlovnicu, a takvih je dosta škola i začudili bi se da ih je zapravo više od ovih sa centralnim grijanjem imaju jednog kotlovničara domara po smjeni već se cijela priča vezuje uz kvadraturu, jednog na 3 tisuće kvadrata. To je donekle smisleno da te kotlovnice nisu potencijalno opasne, ne samo zbog požara, gospodine državni tajniče kumulativni radni odnos bojim se da vam neće tu riješiti sve probleme, jer nama škole većinom rade u dvije smjene. Ja se pitam što ako se nešto dogodi u ovo doba, evo pola 7 navečer, to je trajanje negdje ovog zadnjeg 6 sata nastavnog, tamo mora biti naprosto u školi jedna osoba koja zna zavrnuti ventil ako krene nešto da spriječi nekakvu veću tragediju i eksploziju to je naprosto pitanje sigurnosti. Koliko god se nekome činilo banalno ali naprosto ne bi htjeli čitati u vijestima da zbog uštede od 5 ili 10 osoba koji imaju usput budi rečeno vrlo male plaće mi dovodimo u pitanje sigurnost djece. Treći razlog, zbog kojeg ne možemo podržati izmjene DPS-a za srednje školstvo krije se u članku 10. gdje se ponovno slično kao u osnovnom školstvu de facto suspendira rad škola u jednoj smjeni, odnosno se odluka o tome hoće li škola raditi u jednoj ili dvije smjene prepušta arbitrarnosti činovnika ili državnog tajnika koji ima vrlo moćne tablice u Ministarstvu znanosti i ponavljam je izluđivalo mnoge čelnike jedinica lokalne samouprave i regionalne koji su htjeli graditi svoje škole. I posljednji razlog se krije u članku 8. gdje zapravo iz koeficijenta nula što znači primjenu odmah do kraja 2017. godine prolongiramo zapošljavanje stručnjaka za održavanje računala i informatičke opreme. Čuli smo da dosada nismo zaposliti niti jednog zato što Ministarstvo nije donijelo Pravilnik koji bi to omogućavao i te poslove upisao. Ja vas kolegice i kolege zapravo pitam koji je ratio te odluke hvalili su se iz Ministarstva proteklih godina da je dosta učinjeno u nabavki informatičke opreme, ako smo dovukli u škole informatičku opremu koju možda najneadekvatnije upotrebljavamo u smislu učenja i poučavanja, ako nemamo stručnjake koji bi se brinuli za održavanje te opreme koja je prilično skupo plaćena čemu zapravo to sve skupa služi i čini nam se da te ljude treba zaposliti odmah, a onda možda neki problemi s e-maticom koji su neki ljudi imali krajem ove školske godine bi bili možda manji, bili bi možda bolje rješivi. I posljednji razlog zbog kojeg ne možemo podržati DPS-a za srednje školstvo to je da se za do kraja 2017. prolongira primjena standarda vezano za primjenu mjerila za gradnju i opremanje novo izgrađenih škola. Dakle, ponovno slična nelogičnost, ako imamo novo izgrađenu školu logično da se ona mora odmah graditi po odredbama standarda dakle tu bi trebao biti K0 dakle odmah, doista nam nije jasno zašto novo izgrađene škole, dakle škole koje gradimo moramo uspoređivati sa standardima do 2017. Čini nam se jednostavnijim odmah napraviti školu kako spada nego je onda poslije dograđivati, na nju lijepiti neke anekse da bi utvrdili standardima. Jedina stvar koja u ovim standardima izmjenama ne postoji, a ljudi s terena su nam rekli da doista treba mijenjati u Državnim pedagoškim standardima to su propisane kvadrature za ostale prostore. Prvenstveno za blagovaonice, ulazni prostor i slično. Nama su dimenzionirane blagovaonice po kvadratu ili kvadrat i pol po učeniku, iako naši učenici jedu u smjenama, barem oni koji imaju tu sreću da imaju kuhinje i obrok u školi. I jako nam je žao da kada se već išlo u izmjene se one nisu učinile onako kako su potpuno bili prijedlozi ljudi s terena. I ponavljam na kraju, molim vas samo da ne zaboravimo, škole su funkcionalne zgrade, primarna funkcija je da one služe ostvarivanjima ciljeva Nacionalnog kurikuluma. I samo ako imamo Nacionalni kurikulum i s ciljevima ostvarivanja Nacionalnog kurikuluma povezane zgrade možemo zapravo očekivati da će cijeli sustav funkcionirati i onda ovakvi Državni pedagoški standardi imaju smisla. Inače radimo neke stvari na koje trošimo puno novca, a da zapravo nismo sigurni kamo će nas ta cijela avantura dovesti. Zahvaljujem.
Hvala. Klub HSS-a, gospodin zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što svi znamo, osnovni cilj standarda je stvaranje jednakih uvjeta rada kao pretpostavke za osiguravanje bolje kvalitete odgoja i obrazovanja djece i mladih, sukladno njihovim potrebama, interesima i sposobnostima. Protekli period njegove primjene doveo je do unapređenja ukupne pedagoške djelatnosti u skladu s propisanim mjerilima, osigurao je dostizanje određene razine postavljenih ciljeva i osigurao približno jednake uvjete razvoja u odgojno-obrazovnim institucijama. Isto tako, istovremeno pokazao je sve prednosti, ali i određene pravne praznine i manjkavosti pa je sada vrijeme da se i one korigiraju. Od 2005. godine pa do danas napravljen je velik iskorak u predškolskom odgoju pa su tako izgrađena 182 dječja vrtića čime je povećan obuhvat djece u vrtićima na 58% odnosno čak 99% djece obuhvaćeno je programom predškolske dobi. Kad se govori o osnovnim školama treba reći da je njih u Republici 875 redovitih i onih s posebnim programom, ali 143 škole odnosno ustanove imaju manje od 150 učenika. Postojanje malih škola privilegija je drugačijih i sretnijih gospodarskih situacija, jer one zasigurno značajno podižu cijenu funkcioniranja odgojno-obrazovnog sustava u cjelini što u sadašnjoj situaciji krize nije moguće zanemariti. Zbog toga se ovim izmjenama i dopunama pedagoškog standarda predlažu izmijenjeni normativi kojima bi neke matične škole izgubile taj status te će funkcionirati kao područne škole što će pridonijeti racionalizaciji i rezanju nepotrebnih troškova. Uvodi se još jedna novina, a to je da dosadašnjim standardom u kombinirani razredni odjel od 3, 4 razreda nije mogao biti uključen učenik s teškoćama u razvoju, a budući su takova djeca ionako relativno slabo uključena u društvo, to je još dodatno otežavalo socijalizaciju te djece. Da bi se ispravila ta pogreška predmetnim prijedlogom izmjena i dopuna pedagoškog standarda predlaže se uključivanje takve djece i u kombinirane razrede, tim više što su kombinirani razredi karakteristični za male područne škole sa manjim brojem učenika, a izopćavanje djece s poteškoćama u razvoju iz takvih malih kolektiva moglo je uzrokovati samo dodatne poteškoće kako za roditelje tako i za samu djecu. Pedagoškim standardom propisano je da je potrebno organizirati prehranu za učenike te izgradnja adekvatnih standardiziranih prostora za njihovu prehranu. Kako zbog aktualne gospodarske situacije trenutno nije moguće kvalitetno riješiti to pitanje predmetnim prijedlogom izmjena predlaže se organiziranje prehrane učenika, a da to istovremeno ne bude vezano i uz pripremu hrane u samoj školskoj kuhinji. Na taj način za djecu će biti organizirana prehrana, dok se istovremeno neće ulaziti u velike investicijske projekte niti će biti potrebe za dodatnim zapošljavanjem nenastavnog osoblja. Radi smanjenog priljeva sredstava i provođenja gospodarskog programa propisuje se da matična srednja škola može biti ustrojena, odnosno ustrojiti se sa najmanje osam razrednih odjela i sa najmanje 150 učenika, pri čemu su do sada bile iznimke glazbene, plesne i škole za pripadnike nacionalnih manjina ili srednje škole koje se nalaze na otocima i na područjima od posebne državne skrbi. Također, pedagoškim standardom predviđa se prolongiranje zapošljavanje stručnjaka za održavanje računala, informatičke opreme i povećavaju se normativi za radnike u pomoćno-tehničkim poslovima. Osim toga, vrši se usklađenje sa Zakonom o strukovnom obrazovanju u dijelu koji propisuje opterećenje učenika prvog razreda strukovnih škola praktičnom nastavom, a koji je donesen kasnije. Nakon kratko iznesenih izmjena i dopuna pedagoškog standarda mogu reći da djelomično razumijemo i kritičare kada bojažljivo gledaju na gore spomenute odredbe i da racionalizacija u sebi krije i rezanje određenih prava, radnih mjesta i tome slično. Ali istovremeno svjesni aktualne situacije moramo biti spremni i na određene rezove, naročito u dijelu neracionalnosti. Ako je ikada vrijeme za racionalna postupanja to su trenuci krize kada su smanjene mogućnosti. Smatramo da nismo u poziciji zabijanja glave u pijesak i da je nužno da apsolutno svi snosimo dio krize na svojim leđima što naravno nije uvijek lagano, ali zreli ljudi i zrela društva, a smatram Hrvatsku zrelim društvom i u takvim teškim uvjetima znaju kako preživjeti određenu situaciju, a problematična iskustva služe im za zbijanje redova, racionalizaciju problema, stjecanje iskustava i iznalaženje pravih rješenja. Stoga zaključno, klub HSS-a podržat će prijedlog izmjena državnog pedagoškog standarda. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Obzirom da su prethodna točka i ova točka itekako povezane ja bih započeo sa jednom rečenicom koju je u svom završnom izlaganju iznijela državna tajnica. Žao mi je da je nama ovdje. Ta njena izjava glasi: ministarstvo nije obvezno pripremiti dubinske analize podataka koje traži opozicija. Ja moram priznati da nisam mogao vjerovati ušima svojim kad sam to čuo, jer ako ministarstvo, ne samo ministarstvo nego i mi, ovdje nije kritika isključivo na račun Vlade nego i nas svih ovdje koji sjedimo, nije da radimo dubinske analize i temeljem isključivo dubinskih analiza i objektivnih brojeva, argumenata, vrlo jasnih, vući poteze onda kako ćemo raditi. Prema tome, isključivo dubinska analiza i isključivo objektivni podaci i isključivo takve odluke. Prema tome, tu da odmah na početku kažem, ako ćemo raditi na način kako je ona sugerirala onda to ne možemo prihvatiti. Da neke agencije, netko sa strane nam radi nekakve studije to zaista jeste žalosno. Prigovor nama je taj da na početku ove točke nitko ispred ni matičnog ni drugih odbora nije se pojavio da nam jasno iznese stav onih koji su ovdje itekako zainteresirani. Ja ću postavit samo jedno pitanje i oko njega razviti jednu kratku raspravu. Koga se, kolegice i kolege, tiču promjene Državnog pedagoškog standarda? Koga se tiču? Tiču se gradova, općina, županija osnivača, njih se tiče. Koga se tiče prijevoz učenika, domovi, prehrana, udžbenici? Tiče se roditelja. Itekako ih se tiče. Koga se tiče znanje i vještine koje se stječu u školi? Tiče se učenika i poslodavaca. Jer o tome jasno ovisi njihova budućnost. Po Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi mi ne možemo i ne bi nikada smjeli donositi zakone, mijenjati propise bilo koje vrste, pa i standarde u ovom slučaju, a da se dobro ne dogovorimo, detaljno ne dogovorimo sa predstavnicima lokalne i regionalne samouprave. Taj posao je dijelom trebao odraditi naš odbor, ali i ministarstvo. Ja nisam čuo ni jedan ozbiljniji stav vezan uz takvu analizu stava gradova i općina kojim udaramo direktno po džepu. Nadalje roditelji. Postoje školski odbori. Nije teško doći do stava prijedloga roditelja. Uz malo napora sve se da korektno odraditi. Poslodavci zar bi trebalo biti teško razgovarati ili neposredno sa Hrvatskom udrugom poslodavaca ili putem Gospodarske komore ili na bezbroj drugih načina. Dakle, to u klubu HNS, HSU tražimo da u biti u buduće kada radimo ovakve promjene, da zaista napravimo korektnu dubinsku analizu bez obzira što državna tajnica misli da je to potpuno nevažno. To jeste po nama jedino važno. Ako se tako ne radi, onda se dođe u situaciju u kojoj jeste Hrvatska 2010. godine, jer smo vukli poteze temeljem ovih ili onih argumenata ili polu argumenata, na temelju osjećaja, intuicije, ali nikada temeljem pravih fakata, temeljem kojih smo vući sve poteze proteklih desetak, petnaest godina. Na žalost, upravo takav drastično loš pristup koji evo malo prije smo čuli i ovdje takav je nas doveo u situaciju u kojoj se danas nalazimo i ja vas zaista molim kolege dajmo u buduće pokušajmo korigirati naš rad, pokušajmo zaista unijeti što više objektivnih parametara, pa neće biti teško u tom slučaju da vi podržite mene i ja vas sa vašim prijedlogom jer mislim da ćemo tada apsolutno imati drugačiji tijek naših rasprava i drugačiji ishod naših odluka. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Još ima jedan zastupnik. Gospodin zastupnik Mario Habek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo pred nama su izmjene pedagoških standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, osnovno školskog i srednje školskog sustava odgoja i obrazovanja. Zašto to naglašavam? Zbog toga jer mi se Ministarstvo znanosti i obrazovanja i sporta koje donese ove izmjene mogao dodati još jedan područni naziv, a to je vatrogastvo. Zašto baš vatrogastvo? Iz jednostavnog razloga jer ministar Fuchs, a ni njegov prethodnih nisu u stanju u ovom prevažnom sektoru upravljanja unutar Vlade dati jasna, prepoznatljiva i suvremena usmjerenja, nego nas redovito tjera na donošenje vatrogasnih mjera u školstvu i to zbog čega? Jer je premijerka Kosor naredila ministrima da moraju smanjiti svoje proračune, pa je ministar Fuchs odlučio rezati na obrazovanju. Čini se kako je naš ministar i u informativnoj blokadi, pa nije čuo da suvremene zemlje koje drže do svojeg razvoja koji je jedino moguć kroz ulaganje u obrazovni sustav u krizi povećava i ulaganje u obrazovanje, a reže na nekim drugim nerazdvojnim stavkama. To je samo dokaza da je ovo ministarstvo na čelu s ministrom bez vizije razvoja hrvatskog školstva koje ne zna i ne može uvesti Hrvatsku u obrazovni sustav Europske unije. Dolazim iz županije koja je gotovo u potpunosti dostigla pedagoške standarde izbjegavajući ove famozne i čudne koeficijente izvodljivosti. U Varaždinskoj županiji gotovo sve škole su dostigle standard jedno smjenske nastave uz velika ulaganja županije i samih gradova i općina bez ministarstva. Dolazim iz županije u kojoj je postignuto da prosječan razred ima 19 učenika s kojim učitelji, nastavnici mogu lakše ostvarivati plan i program. Dolazim iz županije u kojoj se sva djeca hrane u svojim školama i to o trošku gradova i općina, a u nekim školama ih u jutro čeka i zdravi mliječni obrok mlijeko i žitarice. Dolazim iz županije u kojoj svi srednjoškolci imaju subvencioniran prijevoz do svojih škola, tako da roditelji mogu lakše brinuti brige koje im ova Vlada svakodnevno servira, a da pritom ne misle da li će moći prikupiti 800, 1500 ili 2000 kuna za mjesečnu kartu za jednog đaka. Ne moram posebno naglašavati da te troškove ne snosi ministarstvo, nego županija, gradovi i općine. Dolazim iz županije u kojoj je obrazovanje jedan od važnijih strateških razvojnih ciljeva, pa je Županijska skupština nedavno donijela odluku o mreži srednjih škola, gdje je predvidjela dvije potpuno nove srednje škole u Ludbregu i Novom Marofu. Prijedlogom izmjena pedagoških standarda osnovno školskog i srednje školskog sustava odgoja i obrazovanja predlaže se uvesti minimalni uvjet za matičnu školu s područnom školom po broju učenika što u konačnici dovodi do ukidanja preko sto škola u Republici Hrvatskoj. Sad će se odgovoriti sigurno kako se to radi zbog toga što, odnosno kako bi se ušparala neka kuna na područnoj školi koja neće imati zaposlenog ravnatelja. Znamo da je to prava besmislica. Međutim, moram naglasiti da sam izabran za vatrogasni šmrk ministra Fuchsa napravio više štete nego koristi da se figurativno izrazim u školskom vrtu Varaždinske županije. Bojim se da nam premijerka Kosor ne pretvori matične škole u malim i siromašnim općinama u područne škole, neke od škola udaljene po dvadesetak i više kilometara. To bi značilo ponekad i ukidanje jedine civilne ustanove u općini koja svojim žiteljima priređuje ne samo obrazovne, nego počesto i kulturne sadržaje. Ja se nadam da ova Vlada zna kako primjerice reći građanima inače krasan ste naveli primjer ... [[Govornik se ne razumije.]] da se njihova škola više ne zove Osnovna škola Visoko, nego Područna škola osnovne škole Novi Marof. Zatim, prijedlogom izmjena pedagoških standarda predškolskog odgoja, naobrazbe predlaže se odgoda primjene standarda koji se odnosi na broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini i broj stručnih suradnika s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina do kraja 2013. godine. To je neprihvatljivo jer te probleme treba rješavati što brže a ne odlagati njihovo rješenje. Kako Vlada misli spasiti državnu blagajnu na uštedama u obrazovanju navest ću još jedan primjer. U Varaždinskoj županiji imamo razvijenu i mrežu osnovnih glazbenih škola sa središnjom srednjom glazbenom školom koja je jedna od najboljih u zemlji. Svake godine se trudimo upisati sve veći broj djece i u taj izborni sadržaj kako bismo ne samo glazbeno odgovorili na ove uspješne glazbenike poput Tomislava Mužeka, Dubravke Krušelj i Ruže Pospić, nego u glazbeni svijet uveli i mnoštvo djece koji će moći prepoznati prave glazbene vrijednosti i reći ne glazbenom šundu koje nas svakodnevno bombardira. Ali uzaludan vam trud svirači kako reče premijerka neki dan. Mi štedimo, ne zapošljavamo nove nastavnike i profesore. I tako vam se desi da u Osnovnu glazbenu školu Ludbreg u prvi razred prijavi 33 djece, ali može ih primiti samo 5, jer Vlada ne da zaposliti nove učitelje. Toliko o viziji, toliko o dobrobiti djece zamjenice i toliko o dobrobiti ove države. I na kraju moram izvući jednu rečenicu iz obrazloženja Prijedloga izmjena Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama koje su ... [[Govornik se ne razumije.]] i zaslužuje da je svi još jednom čujemo, citiram danas imamo matične škole s vrlo malenim brojem učenika u kojima je obrazovanje vrlo skupo i neracionalno. Pa ne može obrazovanje pa jednog djeteta biti neracionalno. Ja bih si uzeo slobodu pa malo preformulirao ovo zastrašujuću konstataciju i rekao da danas imamo Vladu, … [[Ne razumije se.]] manjim brojem članova koja za nas građane neracionalno i skupa, te predlažem da ju što prije izmijenimo i stavimo van snage. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo dopustite poštovane zastupnice i zastupnici da vam zahvalim na svim raspravama do sada i da kažem da ćemo razmotriti sve amandmane koji su pristigli do trena kada se bude o tomu glasovalo i vidjeti što možemo prihvatiti. Ali dopustite samo par riječi osvrta na rasprave u ime klubova i u pojedinačnu raspravu. Poći ću od ove pojedinačne rasprave jer je najsvježija. Poštovani zastupniče Habek, lijepo je to čuti da u jednoj županiji imamo takvo stanje u školama, da imamo takav prosjek učenika po razrednom odjelu, da ima tako puno ulaganja, ali nije točno da nije bilo ulaganja i iz državnog proračuna uz sve napore iz županije i gradova i općina i to je neosporno. S druge strane, naša suradnja sa Varaždinskom županijom usuđujem se reći više nego dobra, više nego dobra i za primjer brojnim županijama. Pa kad ste počeli spominjati pojedine škole, a mi smo ovdje uveli kategoriju matičnih i područnih škola. Prije tri godine smo započeli sa dislociranim odjelom ekonomista u Novom Marofu, dakle srednja škola koja realizira nastavu u prostoru osnovne škole, a onda smo ove godine na zahtjev županije usuglasili se da to napravimo sa gimnazijskim odjelom, dakle još jedan odjel. I uspjeh je dobar. Jednako tako, i sa Ludbregom i to smo se dogovorili da s tim krene. Pa naravno da u jednoj školi ćemo imati dva odjela, računajući na one obzirom da ide nekoliko godina nešto malo više, ali ne još uvijek 8 i još uvijek ne 150 učenika. Naravno da takva škola može imati status područne škole, ali to je u svakome slučaju dobitak za novomarofski kraj. Jednako će tako biti i za ludbreški kraj, ali ne možemo sada očekivati da kažemo da to će biti matična škola koja će imati u Ludbregu recimo jedan razredni odjel. To pak ne može, i tu govorim o racionalnosti, i tu racionalnost su prihvatili vaši u županiji. To je posve na mjestu. Dakle itekako vodimo računa o tome. I nešto čime se možete pohvaliti i vi, ali i mi suradnjom koju smo ostvarili i ovim rezultatima koje smo postigli jer nije išlo i bez nas. Kada govorite o glazbenoj školi, naravno cijeneći sve visoke obljetnice kao što ima glazbena škola u Varaždinu, to vi dobro znadete prošle godine, da smo spremni biti kvalitetna podrška, ali postoji nešto što moramo ovdje pošteno reći, što nismo u stanju ostvariti, i nemojte govoriti da nije, da su izostale analize i da nisu ova rješenja temeljena na tim analizama. Dopustite. Kada govorimo o stručnjacima za održavanje informatičke opreme, pa bilo bi sjajno kad bismo mogli u svakoj školi zaposliti. Istina je da srednje škole u tom dijelu imamo izrazito dobro opremljene, jer smo se dobro pripremili između ostalog i za provedbu državne mature. Osnovne škole su slabije opremljene informatičkom opremom, i ako negdje imamo potrebu za zapošljavanje jedne cijele osobe, to je sjajno, ali nije svuda baš tako. Ali recimo da jeste, mi bismo trebali zaposliti tisuću 383 nova stručnjaka i otvoriti toliko novih radnih mjesta. Za ta nova radna mjesta nama je potrebno na bazi jedne godine 123 milijuna i 168 tisuća kuna. Mi moramo pošteno reći da nismo u mogućnosti recimo u idućoj godini osigurati ta sredstva i zaposliti te stručnjake. Iz tih razloga smo taj koeficijent izvodljivosti morali pomaknuti za kasniji. To je temeljeno na analizi na vrlo konkretnim brojkama, na potrebama i to sam pošteno rekao. Prema tomu ova rješenja koja imamo ovdje, vjerujte da su na takav način napravljena. I upravo iz tih razloga idemo sa tim rješenjima, ne više, možda će sljedećih godina, možda će sljedećih godina to trebati mijenjati u nekom drugom dijelu, možda čak i podizati standarde itd. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak navoda, gospođa zastupnica.
Gospodin tajnik je, državni tajnik je netočno ustvrdio da sve škole nisu dobro opremljene, što nije točno. Sve su škole odlično opremljene, sve imaju bazene, imaju dvorane, imaju kuhinje i treba obavijestiti gospođu premijerku da ste ovdje obmanuli javnost.
Nemojte više. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne može se. Poslovnik na žalost da. A inače usput, to je ispravak netočnog navoda. Iako je kasno, iako je vruće, velike su vrućine. I zbog toga imam razumijevanje. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Prijedlog izmjena Državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o podnesenim amandmanima. Gospodin Želimir Janjić, državni tajnik. A ne, gospođa Dijana Vican, državna tajnica, oprostite. Izvolite se izjasniti na amandman na članak 3. Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Hvala. Dajem na glasovanje Prijedlog izmjena Državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj prijedlog izmjena Državnog pedagoškog standarda je prihvaćen većinom glasova, 80 glasova za, ništa suzdržani i 41 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Sada prelazimo na objedinjenu raspravu za sljedeće tri točke, a to su - Prijedlog izmjena Državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog pedagoškog standarda srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja Predlagatelj ovih prijedloga izmjena je Vlada Republike Hrvatske. Materijale ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mladež i šport i Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća tih odbora ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog, odnosno prijedloge ovih izmjena? Poštovani državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Evo ja ću doista nastojati što kraće proći kroz naše prijedloge izmjena i dopuna državnih pedagoških standarda od predškolskoga do srednjoškolskoga sustava. Najmanje je u predškolskom odgoju. Dakle, predlažemo ovdje da se brišu dijelovi odredbi iz navedenih članaka gdje se kaže da svaka stupa na snagu nakon proteka od pet godina. U tabličnom prikazu koeficijenata izvodljivosti predlažemo da broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini bude koeficijent dva. To znači 2012. godina. Bio je jedan, da broj stručnih suradnika s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina bude dva i da sustav kvalitete predškolskog odgoja i naobrazbe bude koeficijent nula jer je prošli puta jednostavno izostavljena ova brojka. U prijedlogu izmjena pedagoškoga standarda osnovnoškolskoga obrazovanja predlažemo sljedeće, da se u članku 2. podstavku 10. promijeni formulacija i da glasi učenik s teškoćama u razvoju je učenik kojemu je utvrđen primjereni oblik školovanja, rješenjem naravno. U članku drugome da se doda još jedan novi stavak gdje se uvode još i škole koje provode nastavu u zdravstvenim ustanovama. U članku trećem govorimo o veličini matičnih škola. Dakle, matične škole jer smo uveli kategoriju matičnih i područnih škola i ja vas molim da imate na umu, da ne ukidamo niti jednu postojeću školu. Djeca će uz sve te škole nastaviti pohađati nastavu kao i do sada, ali da želimo realizirati tamo gdje treba promjenu statusa te škole i ako se radi o vrlo malenoj školi u vremenu do 2017. godine takvoj školi dodijeliti status područne škole iz navedenih razloga iz ovih prethodnih rasprava. Neće se linearno odnositi na sve u državi Hrvatskoj i stoga vas pozivam na stavak četvrti članka trećega gdje se kaže: "Matična osnovna škola s područnim školama ili područnim odjelima može se ustrojiti s najmanje 150 učenika, osim osnovnih škola s otežanim uvjetima rada, osnovnih škola koje provode odgoj i obrazovanje na jeziku i pismu nacionalnih manjina, odgojno-obrazovnih ustanova u kojima se ostvaruje posebni program za učenike s teškoćama ili dislociranih škola, privatnih škola s pravom javnosti ili zbog nekih drugih specifičnosti na zahtjev osnivača uz suglasnost ministarstva. Dakle, da se razumijemo onako kako ste danas imali prilike vidjeti u tisku ono je dezinformacija i zapravo radi se o jednome napisu koji uopće nije, čiji autor uopće nije pročitao ovo što je ovdje napisano. Nadalje, u članku 4. kažemo da je optimalan broj učenika u razrednom odjelu 20 do 28. Bilo je 14. Ovo smo izbrisali. Dakle, da ne bi bilo krivih tumačenja. Ali ja ću podsjetiti da se gornja brojka umanjuje za tri za svakoga učenika koji je integriran, jel' tako, učenika s teškoćama i da najviše može biti tri učenika. Ali isto tako, isto tako uvažavajući sve ove specifičnosti ne možemo očekivati da neka osnovna škola na nekom našem otoku koja ima vrlo maleni broj učenika, pa i ispod 10, dakle jedno razredni odjel da ćemo ga dovesti u pitanje. Naravno da ga nećemo dovesti u pitanje jer je to poseban specifikum i ja vas molim da to imate na umu, pa ako treba i prema javnosti i sa takvom informacijom izaći. Ja vas molim da to svakako napravite. Do sada u kombinirani razredni odjel od tri do četiri razreda rekli smo da ne može biti u njemu niti jedan učenik koji je s teškoćama, a koji je uključen. Sada otvaramo tu mogućnost da može biti, jer za Boga što ćemo učiniti ako on nema kamo otići da ga šaljemo na nekakvo udaljeno mjesto. Isto tako dodajemo u članku 6. jedan dio koji se odnosi na produženi boravak koji se organizira u prijepodnevnim satima, a sve ostale aktivnosti nakon završetka nastave. U članku 7. govorimo o izgradnji novih školskih objekata, ali dodajemo i formulaciju da se to jednako odnosi i na dogradnju i na rekonstrukciju i u svakom slučaju želimo da to bude rezultat jedne analize demografskih kretanja. Pojednostavljeno rečeno ne bi bilo dobro da napravimo jedan moderan objekt sa visokim pedagoškim standardima, sa svim potrebnim učionicama, a znamo da kroz 10 godina neće biti učenika možda niti polovica od onoga što trenutno imaju. I u članku 8. dodajemo mogućnost da u onim malenim školama gdje smo standardima do sada predvidjeli da treba imati specijaliziranu učionicu za hrvatski, za materinski jezik nacionalne manjine, za strani jezik svaka učionica posebno. Ovdje u malenim školama dopuštamo mogućnost da to bude jedna u kojoj će si moći održavati nastavu. Dakle, naravno naizmjence će je koristiti. Brišemo odredbu članka 40. i 41. gdje se govori o obvezi da se nauči voziti biciklo odnosno plivanje. Znamo da jedan dio škola to provodi i oni će to i u buduće provoditi, ali kao izričitu obvezu propisati, a ne izvršiti možda nije baš najbolje rješenje. Dakle, svi oni u buduće koji mogu njima je ta mogućnost otvorena, ali ne propisujemo izričito da to tako mora biti. Kada je riječ o koeficijentima izvodljivosti za stručne suradnike umjesto koeficijenta dva predlažemo koeficijent tri zbog poznatih okolnosti. Isto tako, mjerila za prostor i opremu u osnovnoj školi i za prehranu učenika, a da bismo bili do kraja jasni uvjeti za ustrojavanje matičnih i područnih odjela to je ono što je novo propisan je koeficijent 3. Znači do 2017. godine, da to bude postupno, da ne bude nekakav nagli rez i da dovodi u pitanje i radna mjesta i sve ostalo i naravno to se odnosi i na ostale radnike. I dopustite još kratko o srednje školskom obrazovanju. U članku prvome isto tako govorimo o matičnim područnim školama. Dakle, riječ je također o osam razrednih odjela i 150 učenika, s tim da nismo dirali onu formulaciju iz stavka trećega toga članka koja kaže srednje škole za rijetka zanimanja, umjetničke škole, škole s nastavom na jeziku i pismu nacionalnih manjina, škole za učenike s teškoćama, škole na otocima i na područjima posebne državne skrbi, u brdsko-planinskim područjima i privatne škole s pravom javnosti mogu se organizirati i s manjim brojem razrednih odjela. To nismo mijenjali. Dalje, u članku drugome govorimo o kvadraturi prostora za čišćenje u školama. Podižemo tu kvadraturu. Do sada je bilo 500 i 600 kvadrata od zavisnosti da li se loži na drva, odnosno lož ulje ili je tamo centralno grijanje sada predlažemo da to bude 700 i 800, za 200 kvadrata više. Dakle poglavito kada se radi o novim prostorima, to doista moramo uskladiti sa visokim obrazovanjem i sa znanosti gdje imamo kvadraturu koja je i prije bila puno veća nego što je bila u osnovnim i srednjim školama, nema razloga da to ne bude isto. Ali napominjem, i kada je riječ o ovoj odredbi i tu će biti koeficijent izvodljivosti 3, znači do 2017. godine i tamo gdje imamo viškove, mi ćemo ih rješavati na dva načina, prvi je onoga trena kada netko otiđe u mirovinu a već sada imamo pokazatelje za ovu i za sljedeću godinu, dakle neće nitko ostati bez posla, nego će se to radno mjesto ugasiti, sukladno novim normativima, a kada je riječ o trenutnim viškovima, to moramo pošteno priznati, dakle o trenutnim viškovima, njih ćemo preraspoređivati u one školske objekte gdje zbog poznate situacije nismo odobrili nova radna mjesta. Pa ako imamo 20-ak kilometara od Zagreba jednu novu športsku dvoranu, koja je nedavno završena, nije odobreno nijedno radno mjesto osoba za održavanje čistoće u tim dvoranama, mi ćemo ih iz onih škola gdje su višak preseliti tamo. Na taj način ćemo zapravo ovo rješavati. Jednako se tako odnosi i na normu kotlovničara, tu brišemo onu odredbu pisalo je da je to na 400 učenika. Doista to nismo dobro napravili, sada govorimo o 3 tisuće kvadrata, dakle o jednom, jednoj prosječnoj veličini naše škole i to je nešto što je sasvim dovoljno. A ono što treba u drugoj smjeni zbog zaštite od požara realizirat ćemo sukladno onoj odredbi koja govori o 25%, pa možemo čak tamo gdje je potrebno jednu školu u drugoj smjeni može pokrivati jedna osoba, dakle prethodno će imati posao u jednoj školi, a jedan dio radnoga vremena u drugoj školi, to je kumulativni radni odnos koji je posve normalan i poznat, to najbolje znaju recimo naši učitelji glazbene kulture koji moraju raditi po, u nekoliko škola imati kumulativni radni odnos. I neću se ponavljati, kada je riječ o ovim uvjetima gradnje, dogradnje ili rekonstrukcije, tu ćemo također u onim manjim školama dopustiti mogućnost da jedna specijalizirana učinioca može opsluživati zapravo više predmeta, mislimo da je to racionalno i zato ćemo tako ostaviti. Stoga su tu koeficijenti znači 3 do 2017. godine, i nadamo se da ćemo takvim jednim postupnim pristupom vodeći računa da ostvarimo one ciljeve koje smo postavili pred sebe tom jednom dinamikom sustav racionalizirati. Završit ću s time što smo svi sigurno zainteresirani da ovaj sustav učinimo boljim. To je dobro i zbog ovih koji su trenutno na vlasti, a to je jednako tako dobro i zbog onih drugih vlada koje će doći u poziciju da ovo uređuju. Dakle, iz tih razloga nam se čini da bismo svi trebali biti za ove, za ova usklađivanja i za realno postavljanje ciljeva, koji su primjereni ovoj situaciji, jer nekada kada smo bili razgovarali o državnim pedagoškim standardima, prilike su ipak bile nešto drugačije pa se možda letvica podigla malo više. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospdine potpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Evo i rasprava o prijedlogu izmjena državnog pedagoškog standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja i srednjoškolskog sustava odgoja i obrazovanja kao objedinjena zaslužuje našu pažnju, ali mislim da smo već dotakli sve bitne elemente oko pedagoških standarda, a ovaj prijedlog ja doživljavam i klub Hrvatske demokratske zajednice samo pojačavanja funkcije pedagoških standarda i nekih elemenata koji će pospješiti efikasnije praćenje. Mogu po sustavima reći, tako da kada je riječ o predškolskom razdoblju, predškolskim standardima odgoja i naobrazbe, onda se dotiče zbog jedne praznine koja moguće da bi nastala … [[Ne razumije se.]] se rokovi glede broja djece u odgoju i obrazovanja, obrazovanoj skupini sa 2011. na 2013. godinu, mogućnost ispunjavanja iz razloga što su neki osnivači svojim izvješćima o provedbi odredba ovoga standarda isticali probleme sa smještajnim kapacitetima. Isto tako tu je važno reći broj stručnih suradnika koji se želi kompletirati, da se također ova mjerila i standardi iz K1, znači koeficijent 1 izvodljivosti 2011. godine premješćaju na 2013. godinu. To su te dvije bitne poboljšice bi ja rekao, tako da se mogu uskladiti sa standardima. Glede osnovnoškolskog sustava tu ima najviše promjena, ima ih jedno 12, 13 pa ću samo neke spomenuti. Prije svega propisuje se definiciju učenika s teškoćama u razvoju za koje utvrđujemo primjereni oblik školovanja. Zatim članku 2. propisuje se već postojeća mogućnost ostvarivanja odgojno obrazovnog rada u zdravstvenoj ustanovi. U članku 3. propisuje kako se osnovna škola može ustrojiti s najmanje 8 razrednih odjela i oko 150 učenika. Ovdje nemam što dodati, jer smo danas to hvala Bogu dobro raspravili. U članku 4. propisuje se optimalan broj učenika u razrednom odjelu 20, najviše broj učenika 28. U članku 5. propisuju se rad trorazrednoj kombinaciji. U članku 6. dodaje se novi stavak vezan uz organizaciju rada u razrednim odjelima, produženog boravka. U članku 7. propisuju se način planiranja i racionalnije normative za izgradnju i opremanje škola. U članku 8. propisuje se mogućnost održavanja nastave u zajedničkoj učionici ovisno o broju učenika. U članku 9. ovom promjenom dosljedno osiguravaju optimalna veličina učionica, s obzirom na uzrast učenika, psihofizičke sposobnosti, način poučavanja, optimalna udaljenost od školske ploče, kao i udovoljavanje zakonskim propisima u smislu osvijetljenosti učionica. Dakle vrlo, vrlo detaljno, itd. Prema tome to su sve u članku 12. recimo odnosi se na koeficijent izvodljivosti, određuje se koeficijent izvodljivosti za zapošljavanje stručnih suradnika u osnovnim školama, pa je u skladu s drugim propisima potrebno dodati i stručnjaka edukacijsko rehabilitacijskog smjera. Dakle to su, vidi se vrlo stručne kategorije, dakle poboljšava se državni pedagoški standard u ovom području. Još bih samo nešto rekao za srednjoškolski sustav. Tako u ovom području predložene izmjene primjene normativa sukladno su mjerama gospodarskog oporavka radi racionalnijeg zapošljavanja nenastavnog osoblja. To je posebno važno uz broj radnika na pomoćno tehničkim poslovima, nenastavno osoblje i stručnjaka koji održava računalno-informatičku opremu. S prijedlogom da se za isti koeficijent izvodljivosti izmijeni te da se navedenoj mjeri dodijeli koeficijent izvodljivosti 3, to znači do 2017. godine. Na taj način je prolongiran taj rok. Zakonom o strukovnom obrazovanju definitivno je opterećenje učenika prvog razreda strukovnih škola praktičnom nastavom te je prijedlog izmjene standarda u tom dijelu nužan obzirom na činjenicu da je standard donesen prije navedenog zakona. Eto, to je duh koji se mijenja, odnosno popravlja i čini efikasnijom državni pedagoški standard. Na kraju samo želim reći da podržavamo ove izmjene i da klub HDZ-a će glasovati za.
Hvala. Klub SDP-a, gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, već možda pomalo i na kraju ove danas cijelopopodnevne rasprave o školstvu nažalost Klub zastupnika SDP-a neće moći podržati niti jedan od ovih prijedloga izmjena državno pedagoških standarda i reći ću razloge i za jedan i za drugi i za treći. No međutim, maloprije je gospođa državna tajnica Dijana Vica rekla da se promjene u obrazovanju događaju zbog dobre volje obrazovne politike. Dobra volja je ono što bi mi matematičari nužan, ali ne i dovoljan uvjet. Promjene u obrazovnoj politici se uz dobru volju kao nužan uvjet moraju se ispuniti još najmanje 2 uvjeta. A to je da ta politika obrazovna koja te promjene provodi bude stručna i drugo da ima sposobnosti osigurati financijska sredstva za provođenje promjena. Dakle, sama dobra volja nažalost nije dovoljna koliko god to mi možda htjeli. Sad što se tiče konkretnih izmjena. U odnosu na prijedlog izmjena pedagoških standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, dakle prijedlogom se predlaže odgoditi do kraja 2013. godine, u originalu smo imali do kraja 2011. godine, primjenu standarda koji se odnosi na broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini i broj stručnih suradnika obzirom na broj djece, odnosno obrazovnih skupina. Mi naprosto tu promjenu ne možemo podržati jer to doista jest veliki problem. Pretrpani vrtići i nedovoljan broj stručnih suradnika koji rade s djecom i u sve većoj krizi obitelji naprosto ne treba problem što nam standard nije ispunjen rješavati na način ajmo mi sad odgoditi primjenu pa da imamo ispriku zašto nešto nismo napravili nego treba to ići hitno rješavati. Dodatni argument je i navod predlagatelja kojeg smo imali u Izvješću o provedbi standarda da se čak ne udovoljava niti standardima koji su bili propisani '83. godine. Dakle, mi sad standarde iz '83. da tako kažem prolongiramo na 2013. godinu, a u originalu smo ih imali do 2011. Mislim da je ta činjenica dovoljno porazna, a ja se bojim da ukoliko ne osiguramo financijska sredstva, pomognemo onim osnivačima, odnosno lokalnim jedinicama koje to same ne mogu i ne sufinanciramo to da naprosto nećemo učiniti ništa dobro. Što se tiče prijedloga izmjena standarda u osnovnom i srednjem obrazovanju, prvo u osnovnom obrazovanju. Dakle, već je ovdje spomenuto predlaže se uvesti minimalni uvjet za matičnu školu s područnom školom. Čuli smo ovdje sad dosta spekulacija koliko je tih škola. U Hrvatskoj imamo 73 škole koje imaju manje od 100 učenika, imamo još 271 školu sa 100 do 300 učenika. Nekako naša procjena kaže da bi i bez natpisa u medijima, kaže da bi primjena ove odredbe dovela do promjene statusa u otprilike 100-njak škola. Mi se potpuno slažemo sa svim onim izuzecima koji se odnose na manjinske škole, na otočke škole, na škole u područjima posebne državne skrbi itd. No međutim, nas zanima doista da li je rađena simulacija i koliko će primjenom ove mjere škola promijeniti svoj status? Ako imamo toliko puno izuzetaka, a imamo jer te male škole uglavnom spadaju pod neki od ovih izuzetaka bojimo se da radimo veliku paniku zbog 3, 4 ili možda samo 5, 6 škola. O koliko se zapravo škola radi i koje su to škole? Nadam se da te simulacije postoje. Tim više što se u standardima ne propisuje kolika je gornja granica za školu, mi smo imali primjere i u Zagrebu prije ovih standarda velikih škola, primjerice škola u Dugavama koja se onda zbog standarda razdvajala, u istoj zgradi postoje 2 ili 3 ustanove. Drugi razlog, u članku 7. prijedloga izmjena se de facto suspendira rad škola u jednoj smjeni, odnosno odluka o tome hoćemo li imati školu u jednoj ili više smjena, odnosno hoćemo li graditi takvu školu zapravo ovisi dobrim dijelom o arbitrarnosti ljudi u Ministarstvu znanosti, odnosno o tablicama i dobroj volji uglavnom državnog tajnika za financije i to naprosto ne može biti dovoljno dobro za donošenje odluke. Treći razlog što ne možemo podržati ovaj prijedlog se krije u izmjeni članka 9. izmjena DPS-a za osnovne škole. Obzirom da se smanjuje kvadratura učionica, ali puno važnije od toga briše se funkcionalna veza učionice sa nekakvom didaktikom ili oblicima rada potrebne za ostvarivanje plana i programa. Meni je žao što u svim ovim raspravama o pedagoškim standardima zapravo nitko nije spomenuo i zašto uopće raspravljamo o zgradama, kvadraturama, učionicama i slično. Škola je naprosto funkcionalna zgrada i o tome kako vi u Nacionalnom curicullumu tvrdite način učenja i poučavanja prema tome treba crtati zgradu pa i kvadraturu učionice. Ako je nama u curicullumu frontalna nastava naravno da nam je kvadratura učionice manja. Ako se opredijelimo na rad u skupinama, rad u paru itd., onda nam kvadratura učionice naprosto mora biti veća. I to nije nešto što ovako padne na pamet s Marsa to naprosto mora biti uvjetovano Nacionalnim curicullumom i da tako kažem preporučenim načinima učenja i poučavanja. I tu sad ponovno dolazi do izražaja nešto što smo iz SDP-a upozoravali godinama, a to je da smo mnoge stvari u obrazovanju radili naopačke. Stvari koje smo trebali donijeti na kraju smo donosili pri početku. Neke stvari koje su trebale prethoditi svemu, a to je Nacionalni curicullum još uvijek nemamo i s tim još uvijek kuburimo. Četvrti razlog zašto nećemo podržati ove izmjene DPS-a za osnovno školstvo se krije u čl. 12. obzirom da se čl. 12. odgađa primjena standarda za zapošljavanje pedagoga, psihologa, stručnog edukacijsko-rehabilitacijskog profila, knjižničara i zdravstvenog radnika u skladu sa standardima sa kraja 2012. do kraja 2017. godine. U situaciji rastućeg nasilja među djecom mi problem ne možemo rješavati tako da kažemo gledajte mi smo to napisali da bi zapravo to trebalo biti ali to sad nećemo provoditi jer smo isto tako napisali da ćemo to ostvariti tamo nekakve 2017. godine. 2017. godina je za 7 godina. Ili 6 i pol, dakle dobar dio djece koji sada idu u školu će svoje školovanje završiti i oni naprosto od toga neće imati apsolutno nikakve koristi. Drugo, u članku 12. prolongira se rok za ispunjavanje mjerila za prostor i opremu za nove škole, za nove škole koje gradimo sada odmah, to je logično ako gradimo nove škole da ćete odmah graditi po standardima, za te nove škole standarde za prostor i opremu prolongiramo do kraja 2017. godine. Što ćemo sagraditi nekakvu školu manju pa ćemo onda putem do 2107. usklađivati sa standardima to nije logično. Također obvezu organiziranja prehrane učenika koja je bila da se ostvari do kraja 2012. godine s kojom smo vidjeli u prošloj točki da imamo dosta problema prolongiramo do kraja 2017. godine neću ovdje ponavljati prethodno rečeno da zapravo nama većina djece nema topli obrok u školi i sve posljedice koje su vezane uz to. I posljednji razlog zbog kojeg nećemo podržati izmjene DPS-a u osnovnom školstvu je zapravo što zapošljavanje ostalih radnika, to su pomoćnici u nastavi za djecu s poteškoćama u razvoju, tajnici računovođe, spremačice, domari, školski majstori kuhari i slično prolongiramo do kraja 2017. godine. E sada vezano uz to nenastavno osoblje, ako bez njih škole mogu raditi, do 217. godine zašto ih uopće zapošljavati nakon 2017. godine. Ako su oni važni neophodni za ostvarivanje nacionalnog kurikuluma onda ih treba zaposliti odmah. To naprosto je nešto što nema naprosto nekakve osobite logike i mi to ne možemo podržati. Što se tiče Prijedloga izmjene DPS-a za srednje školstvo, to ne možemo podržati ih sljedećih razloga, kao i u osnovnom školstvu, predlaže se uvesti minimalni uvjet za matičnu školu, dakle 8 odjela i 150 učenika, istovremeno ne utvrđujemo maksimalni kriterij za veličinu škole, odnosno koliko najveća škola može imati djece. I također nas ovdje zanima koliko zapravo srednjih škola koje su sada bile matične će primjenom ovog standarda imati promjenu u tom statusu. Ukoliko se to odnosi na glazbene škole, plesne škole i tome slično, to bi nas zanimalo o kojim se školama zapravo radi. Drugo, drugi razlog se krije u povećanju normi za čistačice. Koliko god možda se nekome činilo o tome banalno razgovarati pitanje održavanja čistoće i higijene školskog prostora, odnosno u higijene u školi, nije baš posve isto kao održavanje higijene u nekom drugom javnom prostoru. DA djeca, ne znam kada ste ušli zadnji put u školu da djeca po podu sjede, dozvolite mi malo tih banalnosti oni se po podu valjaju, dakle škola ima posebne zahtjeve za dezinfekciju školskog prostora itd, nije baš potpuno svejedno. I mi sada imamo jednu čistačicu, predlaže se da jedna čistačica čisti 800 kvadrata, gdje imamo 800 metara kvadratnih, gdje imamo centralno grijanje, mene zanima koliko kod nas ovdje u Saboru naše čistačice imaju čistiti uredskih prostora. Dakle, ako se negdje dogovorimo da svi moramo i moraju raditi više, onda mislimo da mora u tome postojati nekakva dosljednost i nekakva povezivost i opet nam se čini da nekako tko prvi nastrada su škole. Drugo, to je gospodin državni tajnik spomenuo u uvodnom izlaganju, ukida se standard da škole koje imaju kotlovnicu, a takvih je dosta škola i začudili bi se da ih je zapravo više od ovih sa centralnim grijanjem imaju jednog kotlovničara domara po smjeni već se cijela priča vezuje uz kvadraturu, jednog na 3 tisuće kvadrata. To je donekle smisleno da te kotlovnice nisu potencijalno opasne, ne samo zbog požara, gospodine državni tajniče kumulativni radni odnos bojim se da vam neće tu riješiti sve probleme, jer nama škole većinom rade u dvije smjene. Ja se pitam što ako se nešto dogodi u ovo doba, evo pola 7 navečer, to je trajanje negdje ovog zadnjeg 6 sata nastavnog, tamo mora biti naprosto u školi jedna osoba koja zna zavrnuti ventil ako krene nešto da spriječi nekakvu veću tragediju i eksploziju to je naprosto pitanje sigurnosti. Koliko god se nekome činilo banalno ali naprosto ne bi htjeli čitati u vijestima da zbog uštede od 5 ili 10 osoba koji imaju usput budi rečeno vrlo male plaće mi dovodimo u pitanje sigurnost djece. Treći razlog, zbog kojeg ne možemo podržati izmjene DPS-a za srednje školstvo krije se u članku 10. gdje se ponovno slično kao u osnovnom školstvu de facto suspendira rad škola u jednoj smjeni, odnosno se odluka o tome hoće li škola raditi u jednoj ili dvije smjene prepušta arbitrarnosti činovnika ili državnog tajnika koji ima vrlo moćne tablice u Ministarstvu znanosti i ponavljam je izluđivalo mnoge čelnike jedinica lokalne samouprave i regionalne koji su htjeli graditi svoje škole. I posljednji razlog se krije u članku 8. gdje zapravo iz koeficijenta nula što znači primjenu odmah do kraja 2017. godine prolongiramo zapošljavanje stručnjaka za održavanje računala i informatičke opreme. Čuli smo da dosada nismo zaposliti niti jednog zato što Ministarstvo nije donijelo Pravilnik koji bi to omogućavao i te poslove upisao. Ja vas kolegice i kolege zapravo pitam koji je ratio te odluke hvalili su se iz Ministarstva proteklih godina da je dosta učinjeno u nabavki informatičke opreme, ako smo dovukli u škole informatičku opremu koju možda najneadekvatnije upotrebljavamo u smislu učenja i poučavanja, ako nemamo stručnjake koji bi se brinuli za održavanje te opreme koja je prilično skupo plaćena čemu zapravo to sve skupa služi i čini nam se da te ljude treba zaposliti odmah, a onda možda neki problemi s e-maticom koji su neki ljudi imali krajem ove školske godine bi bili možda manji, bili bi možda bolje rješivi. I posljednji razlog zbog kojeg ne možemo podržati DPS-a za srednje školstvo to je da se za do kraja 2017. prolongira primjena standarda vezano za primjenu mjerila za gradnju i opremanje novo izgrađenih škola. Dakle, ponovno slična nelogičnost, ako imamo novo izgrađenu školu logično da se ona mora odmah graditi po odredbama standarda dakle tu bi trebao biti K0 dakle odmah, doista nam nije jasno zašto novo izgrađene škole, dakle škole koje gradimo moramo uspoređivati sa standardima do 2017. Čini nam se jednostavnijim odmah napraviti školu kako spada nego je onda poslije dograđivati, na nju lijepiti neke anekse da bi utvrdili standardima. Jedina stvar koja u ovim standardima izmjenama ne postoji, a ljudi s terena su nam rekli da doista treba mijenjati u Državnim pedagoškim standardima to su propisane kvadrature za ostale prostore. Prvenstveno za blagovaonice, ulazni prostor i slično. Nama su dimenzionirane blagovaonice po kvadratu ili kvadrat i pol po učeniku, iako naši učenici jedu u smjenama, barem oni koji imaju tu sreću da imaju kuhinje i obrok u školi. I jako nam je žao da kada se već išlo u izmjene se one nisu učinile onako kako su potpuno bili prijedlozi ljudi s terena. I ponavljam na kraju, molim vas samo da ne zaboravimo, škole su funkcionalne zgrade, primarna funkcija je da one služe ostvarivanjima ciljeva Nacionalnog kurikuluma. I samo ako imamo Nacionalni kurikulum i s ciljevima ostvarivanja Nacionalnog kurikuluma povezane zgrade možemo zapravo očekivati da će cijeli sustav funkcionirati i onda ovakvi Državni pedagoški standardi imaju smisla. Inače radimo neke stvari na koje trošimo puno novca, a da zapravo nismo sigurni kamo će nas ta cijela avantura dovesti. Zahvaljujem.
Hvala. Klub HSS-a, gospodin zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što svi znamo, osnovni cilj standarda je stvaranje jednakih uvjeta rada kao pretpostavke za osiguravanje bolje kvalitete odgoja i obrazovanja djece i mladih, sukladno njihovim potrebama, interesima i sposobnostima. Protekli period njegove primjene doveo je do unapređenja ukupne pedagoške djelatnosti u skladu s propisanim mjerilima, osigurao je dostizanje određene razine postavljenih ciljeva i osigurao približno jednake uvjete razvoja u odgojno-obrazovnim institucijama. Isto tako, istovremeno pokazao je sve prednosti, ali i određene pravne praznine i manjkavosti pa je sada vrijeme da se i one korigiraju. Od 2005. godine pa do danas napravljen je velik iskorak u predškolskom odgoju pa su tako izgrađena 182 dječja vrtića čime je povećan obuhvat djece u vrtićima na 58% odnosno čak 99% djece obuhvaćeno je programom predškolske dobi. Kad se govori o osnovnim školama treba reći da je njih u Republici 875 redovitih i onih s posebnim programom, ali 143 škole odnosno ustanove imaju manje od 150 učenika. Postojanje malih škola privilegija je drugačijih i sretnijih gospodarskih situacija, jer one zasigurno značajno podižu cijenu funkcioniranja odgojno-obrazovnog sustava u cjelini što u sadašnjoj situaciji krize nije moguće zanemariti. Zbog toga se ovim izmjenama i dopunama pedagoškog standarda predlažu izmijenjeni normativi kojima bi neke matične škole izgubile taj status te će funkcionirati kao područne škole što će pridonijeti racionalizaciji i rezanju nepotrebnih troškova. Uvodi se još jedna novina, a to je da dosadašnjim standardom u kombinirani razredni odjel od 3, 4 razreda nije mogao biti uključen učenik s teškoćama u razvoju, a budući su takova djeca ionako relativno slabo uključena u društvo, to je još dodatno otežavalo socijalizaciju te djece. Da bi se ispravila ta pogreška predmetnim prijedlogom izmjena i dopuna pedagoškog standarda predlaže se uključivanje takve djece i u kombinirane razrede, tim više što su kombinirani razredi karakteristični za male područne škole sa manjim brojem učenika, a izopćavanje djece s poteškoćama u razvoju iz takvih malih kolektiva moglo je uzrokovati samo dodatne poteškoće kako za roditelje tako i za samu djecu. Pedagoškim standardom propisano je da je potrebno organizirati prehranu za učenike te izgradnja adekvatnih standardiziranih prostora za njihovu prehranu. Kako zbog aktualne gospodarske situacije trenutno nije moguće kvalitetno riješiti to pitanje predmetnim prijedlogom izmjena predlaže se organiziranje prehrane učenika, a da to istovremeno ne bude vezano i uz pripremu hrane u samoj školskoj kuhinji. Na taj način za djecu će biti organizirana prehrana, dok se istovremeno neće ulaziti u velike investicijske projekte niti će biti potrebe za dodatnim zapošljavanjem nenastavnog osoblja. Radi smanjenog priljeva sredstava i provođenja gospodarskog programa propisuje se da matična srednja škola može biti ustrojena, odnosno ustrojiti se sa najmanje osam razrednih odjela i sa najmanje 150 učenika, pri čemu su do sada bile iznimke glazbene, plesne i škole za pripadnike nacionalnih manjina ili srednje škole koje se nalaze na otocima i na područjima od posebne državne skrbi. Također, pedagoškim standardom predviđa se prolongiranje zapošljavanje stručnjaka za održavanje računala, informatičke opreme i povećavaju se normativi za radnike u pomoćno-tehničkim poslovima. Osim toga, vrši se usklađenje sa Zakonom o strukovnom obrazovanju u dijelu koji propisuje opterećenje učenika prvog razreda strukovnih škola praktičnom nastavom, a koji je donesen kasnije. Nakon kratko iznesenih izmjena i dopuna pedagoškog standarda mogu reći da djelomično razumijemo i kritičare kada bojažljivo gledaju na gore spomenute odredbe i da racionalizacija u sebi krije i rezanje određenih prava, radnih mjesta i tome slično. Ali istovremeno svjesni aktualne situacije moramo biti spremni i na određene rezove, naročito u dijelu neracionalnosti. Ako je ikada vrijeme za racionalna postupanja to su trenuci krize kada su smanjene mogućnosti. Smatramo da nismo u poziciji zabijanja glave u pijesak i da je nužno da apsolutno svi snosimo dio krize na svojim leđima što naravno nije uvijek lagano, ali zreli ljudi i zrela društva, a smatram Hrvatsku zrelim društvom i u takvim teškim uvjetima znaju kako preživjeti određenu situaciju, a problematična iskustva služe im za zbijanje redova, racionalizaciju problema, stjecanje iskustava i iznalaženje pravih rješenja. Stoga zaključno, klub HSS-a podržat će prijedlog izmjena državnog pedagoškog standarda. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Obzirom da su prethodna točka i ova točka itekako povezane ja bih započeo sa jednom rečenicom koju je u svom završnom izlaganju iznijela državna tajnica. Žao mi je da je nama ovdje. Ta njena izjava glasi: ministarstvo nije obvezno pripremiti dubinske analize podataka koje traži opozicija. Ja moram priznati da nisam mogao vjerovati ušima svojim kad sam to čuo, jer ako ministarstvo, ne samo ministarstvo nego i mi, ovdje nije kritika isključivo na račun Vlade nego i nas svih ovdje koji sjedimo, nije da radimo dubinske analize i temeljem isključivo dubinskih analiza i objektivnih brojeva, argumenata, vrlo jasnih, vući poteze onda kako ćemo raditi. Prema tome, isključivo dubinska analiza i isključivo objektivni podaci i isključivo takve odluke. Prema tome, tu da odmah na početku kažem, ako ćemo raditi na način kako je ona sugerirala onda to ne možemo prihvatiti. Da neke agencije, netko sa strane nam radi nekakve studije to zaista jeste žalosno. Prigovor nama je taj da na početku ove točke nitko ispred ni matičnog ni drugih odbora nije se pojavio da nam jasno iznese stav onih koji su ovdje itekako zainteresirani. Ja ću postavit samo jedno pitanje i oko njega razviti jednu kratku raspravu. Koga se, kolegice i kolege, tiču promjene Državnog pedagoškog standarda? Koga se tiču? Tiču se gradova, općina, županija osnivača, njih se tiče. Koga se tiče prijevoz učenika, domovi, prehrana, udžbenici? Tiče se roditelja. Itekako ih se tiče. Koga se tiče znanje i vještine koje se stječu u školi? Tiče se učenika i poslodavaca. Jer o tome jasno ovisi njihova budućnost. Po Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi mi ne možemo i ne bi nikada smjeli donositi zakone, mijenjati propise bilo koje vrste, pa i standarde u ovom slučaju, a da se dobro ne dogovorimo, detaljno ne dogovorimo sa predstavnicima lokalne i regionalne samouprave. Taj posao je dijelom trebao odraditi naš odbor, ali i ministarstvo. Ja nisam čuo ni jedan ozbiljniji stav vezan uz takvu analizu stava gradova i općina kojim udaramo direktno po džepu. Nadalje roditelji. Postoje školski odbori. Nije teško doći do stava prijedloga roditelja. Uz malo napora sve se da korektno odraditi. Poslodavci zar bi trebalo biti teško razgovarati ili neposredno sa Hrvatskom udrugom poslodavaca ili putem Gospodarske komore ili na bezbroj drugih načina. Dakle, to u klubu HNS, HSU tražimo da u biti u buduće kada radimo ovakve promjene, da zaista napravimo korektnu dubinsku analizu bez obzira što državna tajnica misli da je to potpuno nevažno. To jeste po nama jedino važno. Ako se tako ne radi, onda se dođe u situaciju u kojoj jeste Hrvatska 2010. godine, jer smo vukli poteze temeljem ovih ili onih argumenata ili polu argumenata, na temelju osjećaja, intuicije, ali nikada temeljem pravih fakata, temeljem kojih smo vući sve poteze proteklih desetak, petnaest godina. Na žalost, upravo takav drastično loš pristup koji evo malo prije smo čuli i ovdje takav je nas doveo u situaciju u kojoj se danas nalazimo i ja vas zaista molim kolege dajmo u buduće pokušajmo korigirati naš rad, pokušajmo zaista unijeti što više objektivnih parametara, pa neće biti teško u tom slučaju da vi podržite mene i ja vas sa vašim prijedlogom jer mislim da ćemo tada apsolutno imati drugačiji tijek naših rasprava i drugačiji ishod naših odluka. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Još ima jedan zastupnik. Gospodin zastupnik Mario Habek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo pred nama su izmjene pedagoških standarda predškolskog odgoja i naobrazbe, osnovno školskog i srednje školskog sustava odgoja i obrazovanja. Zašto to naglašavam? Zbog toga jer mi se Ministarstvo znanosti i obrazovanja i sporta koje donese ove izmjene mogao dodati još jedan područni naziv, a to je vatrogastvo. Zašto baš vatrogastvo? Iz jednostavnog razloga jer ministar Fuchs, a ni njegov prethodnih nisu u stanju u ovom prevažnom sektoru upravljanja unutar Vlade dati jasna, prepoznatljiva i suvremena usmjerenja, nego nas redovito tjera na donošenje vatrogasnih mjera u školstvu i to zbog čega? Jer je premijerka Kosor naredila ministrima da moraju smanjiti svoje proračune, pa je ministar Fuchs odlučio rezati na obrazovanju. Čini se kako je naš ministar i u informativnoj blokadi, pa nije čuo da suvremene zemlje koje drže do svojeg razvoja koji je jedino moguć kroz ulaganje u obrazovni sustav u krizi povećava i ulaganje u obrazovanje, a reže na nekim drugim nerazdvojnim stavkama. To je samo dokaza da je ovo ministarstvo na čelu s ministrom bez vizije razvoja hrvatskog školstva koje ne zna i ne može uvesti Hrvatsku u obrazovni sustav Europske unije. Dolazim iz županije koja je gotovo u potpunosti dostigla pedagoške standarde izbjegavajući ove famozne i čudne koeficijente izvodljivosti. U Varaždinskoj županiji gotovo sve škole su dostigle standard jedno smjenske nastave uz velika ulaganja županije i samih gradova i općina bez ministarstva. Dolazim iz županije u kojoj je postignuto da prosječan razred ima 19 učenika s kojim učitelji, nastavnici mogu lakše ostvarivati plan i program. Dolazim iz županije u kojoj se sva djeca hrane u svojim školama i to o trošku gradova i općina, a u nekim školama ih u jutro čeka i zdravi mliječni obrok mlijeko i žitarice. Dolazim iz županije u kojoj svi srednjoškolci imaju subvencioniran prijevoz do svojih škola, tako da roditelji mogu lakše brinuti brige koje im ova Vlada svakodnevno servira, a da pritom ne misle da li će moći prikupiti 800, 1500 ili 2000 kuna za mjesečnu kartu za jednog đaka. Ne moram posebno naglašavati da te troškove ne snosi ministarstvo, nego županija, gradovi i općine. Dolazim iz županije u kojoj je obrazovanje jedan od važnijih strateških razvojnih ciljeva, pa je Županijska skupština nedavno donijela odluku o mreži srednjih škola, gdje je predvidjela dvije potpuno nove srednje škole u Ludbregu i Novom Marofu. Prijedlogom izmjena pedagoških standarda osnovno školskog i srednje školskog sustava odgoja i obrazovanja predlaže se uvesti minimalni uvjet za matičnu školu s područnom školom po broju učenika što u konačnici dovodi do ukidanja preko sto škola u Republici Hrvatskoj. Sad će se odgovoriti sigurno kako se to radi zbog toga što, odnosno kako bi se ušparala neka kuna na područnoj školi koja neće imati zaposlenog ravnatelja. Znamo da je to prava besmislica. Međutim, moram naglasiti da sam izabran za vatrogasni šmrk ministra Fuchsa napravio više štete nego koristi da se figurativno izrazim u školskom vrtu Varaždinske županije. Bojim se da nam premijerka Kosor ne pretvori matične škole u malim i siromašnim općinama u područne škole, neke od škola udaljene po dvadesetak i više kilometara. To bi značilo ponekad i ukidanje jedine civilne ustanove u općini koja svojim žiteljima priređuje ne samo obrazovne, nego počesto i kulturne sadržaje. Ja se nadam da ova Vlada zna kako primjerice reći građanima inače krasan ste naveli primjer ... [[Govornik se ne razumije.]] da se njihova škola više ne zove Osnovna škola Visoko, nego Područna škola osnovne škole Novi Marof. Zatim, prijedlogom izmjena pedagoških standarda predškolskog odgoja, naobrazbe predlaže se odgoda primjene standarda koji se odnosi na broj djece u odgojno-obrazovnoj skupini i broj stručnih suradnika s obzirom na broj odgojno-obrazovnih skupina do kraja 2013. godine. To je neprihvatljivo jer te probleme treba rješavati što brže a ne odlagati njihovo rješenje. Kako Vlada misli spasiti državnu blagajnu na uštedama u obrazovanju navest ću još jedan primjer. U Varaždinskoj županiji imamo razvijenu i mrežu osnovnih glazbenih škola sa središnjom srednjom glazbenom školom koja je jedna od najboljih u zemlji. Svake godine se trudimo upisati sve veći broj djece i u taj izborni sadržaj kako bismo ne samo glazbeno odgovorili na ove uspješne glazbenike poput Tomislava Mužeka, Dubravke Krušelj i Ruže Pospić, nego u glazbeni svijet uveli i mnoštvo djece koji će moći prepoznati prave glazbene vrijednosti i reći ne glazbenom šundu koje nas svakodnevno bombardira. Ali uzaludan vam trud svirači kako reče premijerka neki dan. Mi štedimo, ne zapošljavamo nove nastavnike i profesore. I tako vam se desi da u Osnovnu glazbenu školu Ludbreg u prvi razred prijavi 33 djece, ali može ih primiti samo 5, jer Vlada ne da zaposliti nove učitelje. Toliko o viziji, toliko o dobrobiti djece zamjenice i toliko o dobrobiti ove države. I na kraju moram izvući jednu rečenicu iz obrazloženja Prijedloga izmjena Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama koje su ... [[Govornik se ne razumije.]] i zaslužuje da je svi još jednom čujemo, citiram danas imamo matične škole s vrlo malenim brojem učenika u kojima je obrazovanje vrlo skupo i neracionalno. Pa ne može obrazovanje pa jednog djeteta biti neracionalno. Ja bih si uzeo slobodu pa malo preformulirao ovo zastrašujuću konstataciju i rekao da danas imamo Vladu, … [[Ne razumije se.]] manjim brojem članova koja za nas građane neracionalno i skupa, te predlažem da ju što prije izmijenimo i stavimo van snage. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo dopustite poštovane zastupnice i zastupnici da vam zahvalim na svim raspravama do sada i da kažem da ćemo razmotriti sve amandmane koji su pristigli do trena kada se bude o tomu glasovalo i vidjeti što možemo prihvatiti. Ali dopustite samo par riječi osvrta na rasprave u ime klubova i u pojedinačnu raspravu. Poći ću od ove pojedinačne rasprave jer je najsvježija. Poštovani zastupniče Habek, lijepo je to čuti da u jednoj županiji imamo takvo stanje u školama, da imamo takav prosjek učenika po razrednom odjelu, da ima tako puno ulaganja, ali nije točno da nije bilo ulaganja i iz državnog proračuna uz sve napore iz županije i gradova i općina i to je neosporno. S druge strane, naša suradnja sa Varaždinskom županijom usuđujem se reći više nego dobra, više nego dobra i za primjer brojnim županijama. Pa kad ste počeli spominjati pojedine škole, a mi smo ovdje uveli kategoriju matičnih i područnih škola. Prije tri godine smo započeli sa dislociranim odjelom ekonomista u Novom Marofu, dakle srednja škola koja realizira nastavu u prostoru osnovne škole, a onda smo ove godine na zahtjev županije usuglasili se da to napravimo sa gimnazijskim odjelom, dakle još jedan odjel. I uspjeh je dobar. Jednako tako, i sa Ludbregom i to smo se dogovorili da s tim krene. Pa naravno da u jednoj školi ćemo imati dva odjela, računajući na one obzirom da ide nekoliko godina nešto malo više, ali ne još uvijek 8 i još uvijek ne 150 učenika. Naravno da takva škola može imati status područne škole, ali to je u svakome slučaju dobitak za novomarofski kraj. Jednako će tako biti i za ludbreški kraj, ali ne možemo sada očekivati da kažemo da to će biti matična škola koja će imati u Ludbregu recimo jedan razredni odjel. To pak ne može, i tu govorim o racionalnosti, i tu racionalnost su prihvatili vaši u županiji. To je posve na mjestu. Dakle itekako vodimo računa o tome. I nešto čime se možete pohvaliti i vi, ali i mi suradnjom koju smo ostvarili i ovim rezultatima koje smo postigli jer nije išlo i bez nas. Kada govorite o glazbenoj školi, naravno cijeneći sve visoke obljetnice kao što ima glazbena škola u Varaždinu, to vi dobro znadete prošle godine, da smo spremni biti kvalitetna podrška, ali postoji nešto što moramo ovdje pošteno reći, što nismo u stanju ostvariti, i nemojte govoriti da nije, da su izostale analize i da nisu ova rješenja temeljena na tim analizama. Dopustite. Kada govorimo o stručnjacima za održavanje informatičke opreme, pa bilo bi sjajno kad bismo mogli u svakoj školi zaposliti. Istina je da srednje škole u tom dijelu imamo izrazito dobro opremljene, jer smo se dobro pripremili između ostalog i za provedbu državne mature. Osnovne škole su slabije opremljene informatičkom opremom, i ako negdje imamo potrebu za zapošljavanje jedne cijele osobe, to je sjajno, ali nije svuda baš tako. Ali recimo da jeste, mi bismo trebali zaposliti tisuću 383 nova stručnjaka i otvoriti toliko novih radnih mjesta. Za ta nova radna mjesta nama je potrebno na bazi jedne godine 123 milijuna i 168 tisuća kuna. Mi moramo pošteno reći da nismo u mogućnosti recimo u idućoj godini osigurati ta sredstva i zaposliti te stručnjake. Iz tih razloga smo taj koeficijent izvodljivosti morali pomaknuti za kasniji. To je temeljeno na analizi na vrlo konkretnim brojkama, na potrebama i to sam pošteno rekao. Prema tomu ova rješenja koja imamo ovdje, vjerujte da su na takav način napravljena. I upravo iz tih razloga idemo sa tim rješenjima, ne više, možda će sljedećih godina, možda će sljedećih godina to trebati mijenjati u nekom drugom dijelu, možda čak i podizati standarde itd. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak navoda, gospođa zastupnica.
Gospodin tajnik je, državni tajnik je netočno ustvrdio da sve škole nisu dobro opremljene, što nije točno. Sve su škole odlično opremljene, sve imaju bazene, imaju dvorane, imaju kuhinje i treba obavijestiti gospođu premijerku da ste ovdje obmanuli javnost.
Nemojte više. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne može se. Poslovnik na žalost da. A inače usput, to je ispravak netočnog navoda. Iako je kasno, iako je vruće, velike su vrućine. I zbog toga imam razumijevanje. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Prijedlog izmjena i dopuna Državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog odgoja i obrazovanja, predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnijela zastupnica Marija Lugarić. Molim predstavnika predlagatelja, državnu tajnicu gospođu Vican da se izjasni o amandmanima zastupnice Marije Lugarić. Prvo, amandman na članak 3.
Amandman na članak 3. se ne prihvaća sa sljedećim obrazloženjem. Naime, već u postojećem standardu u članku 6. stavku 5. propisao je da škola u kojoj se odgojno-obrazovni rad ostvaruje u dvije smjene može imati najviše 32 razredna odjela iz čega je razvidno da je već uveden maksimalan broj razrednih odjela koji bi trebao biti 32, uz mogućnost iznimke, a uz suglasnost nadležnog ministarstva.
Hvala. Gospođa Marija Lugarić, izvolite.
Gospođo državna tajnice ja sam očekivala da ćete se očitovati na bitniji dio mog amandmana, a to je zapravo prijedlog da ministarstvo odustane od toga da ukine statuse malih škola kao matičnih škola. U mnogim mjestima, tim više što ima, postoje brojni izuzeci ova mjera naprosto će proizvesti veliku buru, a neće donijeti nikakvog pozitivnog efekte stoga ja molim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman 1.? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Drugi amandman na članak te iste zastupnice. Izvolite.
Ne prihvaća sa sljedećim obrazloženjem. Budući da se radi o malim školama u kojima može biti od 5 do 10 učenika neopravdano je učenike sa teškoćama izdvajati od vršnjaka u posebni razredni odjel što može značiti da jedan učenik mora biti sam u razrednom odjelu ili bi trebao putovati u drugu školu što iz pedagoških razloga ne smatramo opravdanim.
Hvala. Gospođa Marija Lugarić, izvolite.
Poštovana gospođo državna tajnice, naravno da nije posve pedagoški opravdano. No međutim, isto tako je potpuno pedagoški neopravdano da u tro razrednoj ili četvero razrednoj kombinaciji za kolege koji nisu iz struke, dakle jedna učiteljica drži u isto vrijeme nastavu prvom, drugom, trećem i četvrtom razredu. Imate još jedno dijete s poteškoćama u razvoju. Dakle, vi vozite pet programa. Ako nemate ni jedan prilagođeni u 45 minuta. To je doista ljudima teško, mislim naprosto je teško za rad. No međutim, ako vi ustrajete na tome da ljudi koji rade u tro razrednim i četvero razrednim kombinacijama mogu istovremeno voditi i prilagođeni plan, poraditi po prilagođenom programu za učenike s poteškoćama u razvoju. Ako mislite da time činite dobro djeci onda ja povlačim amandman.
Povučen? Ovaj amandman je povučen. Hvala. Treći amandman iste zastupnice na članak 6.
Ne prihvaća se sa sljedećim obrazloženjem. U brojnim slučajevima zavisno o predvidivih demografskih, gospodarskih i urbanističkih uvjeta potrebno je ocijeniti isplativost ulaganja u prostore škola koje rade u jednoj smjeni. Naime, građevine se grade za buduće razdoblje korištenja od 50 do 80 godina, a poznate su na žalost demografske promjene na većini upisnih područja u Republici Hrvatskoj jer se na žalost svake godine broj djece smanjuje. Isto tako, sva gradska područja Republike Hrvatske izložena su promjena urbanističkim zahtjevima, a poznata je činjenica da se broj učenika na upisnom području mijenja zavisno od trendova gospodarskog razvoja. Stoga predlagatelj predlaže zadržavanje ovoga prijedloga radi osiguravanja i učinkovitosti javnoga novca.
Hvala. Gospođa Marija Lugarić, izvolite.
Gospođo Vican, nisam sigurna da ste obrazlagali amandman na članak 6. oko smjene za produženi boravak ali dobro. Dakle, vi ste u prijedlogu standarda predložili da djeca koja imaju boravak nastavu imaju ujutro, a boravak isključivo popodne. I to je u redu, osim što većina naših škola ipak radi u dvije smjene. Boravak se organizira i po vašim pravilima i u praksi za prvi i drugi razred. To bi u praksi značilo, da vi zapravo imate djecu koja idu u treći i četvrti razred moraju u školu ići stalno popodne jer ovi iz prvog i drugog moraju ići u jutro jer boravak moraju imati u poslijepodnevnoj smjeni. Ako vi mislite da je to u redu, a osobno smatram da je posve neprihvatljivo obzirom da većina ovdje ipak ne misli, ne prihvaća stručne argumente onda ja povlačim ovaj amandman.
Povučen treći amandman. Hvala. Četvrti amandman iste zastupnice na članak 7.
Je, ispričavam se. Pročitala sam na članak 7. pa da se ne ponavljam napravila sam zabunu.
Gospođo Marija Lugarić, izvolite.
Gospođo državna tajnice ovdje ću tražiti glasanje o amandmanu. Naime, vi predlažete da zapravo vi iz ministarstva odlučujete hoće li neka škola raditi u jednoj smjeni ili ne. Imamo državnu deklariranu politiku da se radi u jednoj smjeni jer to je bolje za kvalitetu odgojno-obrazovnog procesa. Tako čelnici naši koji grade škole, dakle investitori, župani, gradonačelnici planiraju škole, nalaze fondove, nalaze novce, naprave arhitektonske projekte i onda vi ćete po nekakvim svojim tablicama i svojim arbitrarnim odlukama odlučivati hoće li se ili neće raditi u jednoj smjeni. Do sada su mnoge investicije stajale i mnoge škole bile neizgrađene i mnogi krediti, kreditna sredstva nepovućena zbog te vaše arbitrarnosti koju ste provodili protivno odredbama standarda. Sad je želite i ozakoniti i mislim da to nije u redu, a ne čini dobro ni za kvalitetu školstva, stoga ja molim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Peti amandman na članak 9. iste zastupnice?
Žao mi je što ne možemo prihvatiti, ali zaista iz vrlo jednostavnog i jasnog razloga da predložena promjena ne smanjuje kvadraturu učionica u odnosu na postojeće stanje učionice u prethodnim razdobljima učionica razredna nastava je bila 58 kvadratnih metara, predmetne 54, a specijaliziranih učionica 70. Iz navedenog proizlazi da se ne smanjuje prosječna površina po učeniku u odnosu na postojeće stanje, a kako standard smanjuje prosječan broj učenika, odnosno maksimum 28 proizlazi da se navedenom promjenom veličina prostora po učeniku povećava.
Hvala. Gospođa Marija Lugarić, izvolite.
Ne baš gospođo državna tajnice, to je dosta jednostavna matematika. Ali obzirom da još uvijek unatoč obvezi ministarstvo nije donijelo nacionalni kurikulum, a veličine učionica bi trebale biti funkcionalno vezane i s provedbom nacionalnog kurikuluma ja povlačim ovaj amandman.
Amandman je povučen. I zadnji amandman gospođe zastupnice na članak 12., šesti amandman.
Na članak 12. Amandman na članak 12. se odbija. Ministarstvo je zaista svjesno važnosti stručnih suradnika u odgojno-obrazovnom radu s učenicima, a tu svoju svjesnost i pokazuje sustavnim zapošljavanjem. I dalje će ih zapošljavati, ali prema specifičnostima škole i broju učenika. Znači, ona ne odustaje, ali ne može u jednome trenutku reći da svi četiri ili pet stručnih suradnika bude od ponedjeljka zaposleno u svim školama.
Hvala. Gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
Ovo je gospođo državna tajnice jako važna tema. U našim školama nedostaje pedagoga, psihologa, socijalnih radnika. Imamo sve veće nasilje u školama. Ako vi mislite da je to važno, ako k tome imate jednoglasnu potporu ovdje u Hrvatskom saboru onda to može biti odmah. Zato ja molim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Hvala lijepo gospođo državna tajnice. ... [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ima još? Ne hvala lijepa gospođi na izjašnjenju. Dajem, dakle na glasovanje Prijedlog izmjena i dopuna državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Prijedlog izmjena i dopuna državnog pedagoškog standarda osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja je prihvaćen većinom glasova, 80 glasova za, ništa suzdržano i 41 protiv.
Idemo još na zadnju točku na ovoj sjednici – - Konačni prijedlog Zakona o izborima članova u Europski Parlament, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 590 Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, europske integracije, Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane su podnijeli Odbor za Ustav, klub HNS-a, HSU-a, zastupnici Dragutin Lesar, Arsen Bauk i Neven Mimica. Ministar uprave Davorin Mlakar će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite ministre.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Izmjenama Ustava Republike Hrvatske otvorio se prostor i za donošenje, odnosno predlaganje Zakona o izborima članova u Europski Parlament, zakona koji je naša i obveza da se uskladimo s pravnom stečevinom Europske unije, i jedan od uvjeta pridruživanja Europskoj uniji. U ovom prijedlogu zakona rekao bih postoje nekakve temeljne odrednice, a to je da se odredbe Zakona o izboru članova u Europski parlament usklađuju s aktom o izboru predstavnika Europskog parlamenta neposrednim odlučivanjem na temelju općeg biračkoga prava od 18. studenog 1999. godine i iz veljače 2004., zatim direktivom vijeća 93/109. od 06. prosinca '93. i Ugovorom o funkcioniranju EU. Treba naglasiti da zemlje članice EU nemaju jedinstven izborni sustav već da je svaka država slobodna izabrati vlastiti sustav, ali uz poštivanje 3 uvjeta koja su propisana aktom o izboru predstavnika Europskog parlamenta neposrednim odlučivanjem na temelju općeg biračkoga prava. A ta 3 bitna elementa su da izborni sustav mora primjenjivati sustav proporcionalne zastupljenosti bilo putem izbornih lista ili putem sustava prenosivog glasa. Izborno područje može biti podijeljeno na izborne jedinice pod uvjetom da to neće bitno utjecati na proporcionalnost izbornog sustava i izborni prag na nacionalnoj razini ne može biti viši od 5%. Ovim zakonom ispunjena su sva 3 ova navedena uvjeta. Zakon je u najvećoj mjeri zakon koji poznaje tehniku provedbe izbora i za Sabor. Ono što su razlike i što je možda najvažnije za reći da je novina u ovom zakonu u odnosu na rješenja koja inače imamo to je da se kandidiranje vrši putem predlaganja stranačkih lista ili lista koja predlažu biraču. U slučaju da predlažu liste birači potrebno je prikupiti najmanje 5 tisuća potpisa birača. Izbore odlukom propisuje predsjednik Republike, a izbori se odvijaju na način da se članovi u Europski parlament biraju po proporcionalnoj zastupljenosti i preferencijalnim glasovanjem. Preferencijalno glasovanje je ta novina koju smo unijeli u ovaj zakon, a znači u najkraćemu da birači osim zaokruživanja liste mogu zaokružiti jednog od kandidata na listama kojem daju prednost pred ostalim kandidatima. Na taj način mogu promijeniti redoslijed kandidata koje su predložile političke stranke. Takav glas mogu dati samo jednom od kandidata i u slučaju da on ima najmanje 10% tako dobivenih glasova njegova se pozicija na stranačkoj listi adekvatno tome mijenja, odnosno može napredovati na listi za Europski parlament. To rješenje, evo čisto zbog informacije i zbog usporedbe, ovakvo rješenje ima 15 država članica u svojim izbornim zakonodavstvima, to su Belgija, Danska, Irska, Litva, Luksemburg, Malta, Nizozemska, Slovenija, Slovačka, Finska, Švedska, Velika Britanija, Bugarska, Rumunjska i Austrija. To je nešto što mi nismo imali u našim izborima, činilo nam se da u ovom slučaju Zakona za izbor članova u Europski parlament možemo staviti kao jedan korektiv birača u odnosu na ono što su im ponudile političke stranke. Dakle, da jednog kandidata mogu smatrati svojim posebnim izborom i time ga na neki način honorirati u izborima da se i njegov status na stranačkoj listi adekvatno tome i vrednuje. Ono što je važno reći za ovaj zakon je isto tako da će se prvi izbori za članove u Europski parlament raspisati nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, odnosno u skladu s Ugovorom o pristupanju EU. Nakon potpisivanja Ugovora o pristupanju EU Sabor će iz redova zastupnika imenovati promatrače u Europski parlament, razmjerno udjelu u sastavu Hrvatskog sabora. Ovaj zakon je raspravljen u Odboru za Ustav. Mi smo primili i ostale amandmane i klubova i zastupnika i sutra pretpostavljam da će biti glasovanje o ovom zakonu. Do tada će Vlada prirediti očitovanje na podnesene amandmane. Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče.
Hvala. Odbori? Odbor za zakonodavstvo? Odbor za europske integracije? Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik potpredsjednik Doma, Neven Mimica. Izvolite kolega.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Ovo je, ovaj prijedlog zakona je dobar i značajan. Dobar je zbog toga što na sustavan način rekao bih s jedne strane objedinjuje sve ono što je načelno potrebno ugraditi u ovakve Zakone o izboru članova Europskog parlamenta što proizlazi iz pravne regulative EU, a s druge strane u to ugrađuje i nužne još uvijek ne i dovoljne po nama konkretne provedbene odredbe koje onda omogućavaju da se izbori stvarno i provedu. Kada kažem da je dobar ovaj prijedlog zakona onda to još ne znači da je i odličan. Da bi bio odličan mislim da je možda jedan uvjet nije zadovoljen, a to je činjenica da je Vlada zatražila njegovo donošenje u hitnoj proceduri, u jednom čitanju, pa smo onda lišeni mogućnosti da se malo više porazgovara, malo više promisli o tome što sve napraviti u onom dijelu konkretizacije provedbenih mjera u ovom izboru da bismo mogli imati rekao bih besprijekorni sustav izbora za članove Europskoga parlamenta. Mislim da vremena za ta 2 čitanja je bilo, zbog same činjenice da ova problematika ulazi naravno u naše usklađivanje sa pravnom stečevinom EU. Međutim, sama ova problematika ne spada niti u jedno od 33 otvorena poglavlja. Nisu uvjeti za zatvaranje niti jednog od ta 33 otvorena poglavlja nego će se o ovome raspravljati na kraju pregovaračkoga procesa kada se ona 2 preostala poglavlja, poglavlja o institucijama EU bude raspravljalo. Međutim, već iz amandmana koji su podneseni, a ima ih mislim 14, 10 od Odbora za Ustav i još 3, 4 druga, proizlazi da je upravo to vrijeme koje će biti potrebno za razmatranje amandmana moglo biti duže od ovih nekoliko sati koje će proteći danas od 19 do sutra u 10 sati kada se očekuje glasovanje o ovom konačnome prijedlogu zakona. Međutim, bez obzira na to što amandmana ima dosta mislimo da postoji čak i u ovom kratkom vremenu dovoljno razloga da predlagatelj ozbiljno pristupi razmatranju tih amandmana i da ih onda u dobroj namjeri u dobroj vjeri ugradi u Konačni prijedlog zakona kako bismo doista dobili Zakon s kojim možemo bez problema i bez dodatnih pitanja ući kada za to dođe vrijeme u izbore za članove Europskog parlamenta odnosno zastupnike Europskog parlamenta iz Republike Hrvatske. Što se SDP-a tiče u cjelini naravno podržat ćemo ovaj Konačni prijedlog zakona i očekivat ćemo da amandmani Odbora za Ustav i ona tri amandmana koji su podnijeli članovi Kluba SDP-a pojedinačno da budu ozbiljno razmatrani i da budu usvojeni. Rekao bih sada samo nekoliko riječi o te tri teme za koje držim da su mogle biti u samom konačnom prijedlogu bolje riješene. Radi se o načinu glasanja birača sa prebivalištem izvan Republike Hrvatske, mislim da se u cijelom tekstu ovoga zakona nigdje ne vidi na koji način će oni ostvarivati svoja prava, na kojim biračkim mjestima će ostvarivati biračka prava, pa bi tu trebalo problematiku negdje u članku 9. na odgovarajući način usklađen sa nedavnim izmjenama Ustava onda ugraditi u ovaj Zakon. I druge dvije primjedbe, ili druga dva amandmana koja se nalaze na našim klupama, su više vezane uz političku aritmetiku, radi se o način u izračuna mandata ili podjele mjesta, podijele mandata u Europskom parlamentu po rezultatima izbora. Naime, ono što je napisano u članku 26. o načinu kako se izračunava broj mandata za pojedinu listu je samo početak tog aritmetičkog procesa, to je samo prvi korak koji je naveden i mislim da niti jedan profesor matematike ili bolje reći niti jedan profesor matematike ne bi na osnovu onoga što je napisano u članku 26. sada mogao izvesti do kraja taj postupak izračunavanja podjele mjesta. Možda bi netko rekao pa zna se kako ćemo dalje izračunati nakon što se izvrši ona operacija koja je opisana u samom članku 26. Međutim, ovdje se ne treba ništa znati, treba se napisati do kraja cijelu matematičku operaciju izračunavanja među izbornim listama, jedan od amandmana koji je podnesen upravo to i radi na jedan precizan način već viđen u nekim drugim propisima koji se bavi sličnom problematikom to rješava. I posljednji, treća primjedba je vezana za jednu odredbu koja naizgled je zbilja unesena u naš Konačni prijedlog zakona iz one opće tri obveze koje nam nameće Europska pravna regulativa, to je da izborni prag za sve liste ne može biti manji od 5%, odnosno da samo oni iznad 5% ulaze u izračun mjesta osvojenih mjesta. Međutim, možda se ovdje suočavamo sa jednom teoretskom situacijom sa izborima kada se bira manje od 20 zastupnika, gotovo je nemoguće niti teoretski niti hipotetski da se sa pet posto glasova da neka lista uđe u izbor. MI ćemo imati 11, 12 zastupnika i vjerojatno će 7, 8, 9% će najmanje trebati imati lista koja će uopće pretendirati da dobije neki od mandata ili jedan mandat po ovom načinu izračuna. Naravno meni je jasno da hipotetski postoji mogućnost čak da se biraju samo 2 zastupnika, na primjer da ima 20-tak lista pa da onda 22, 23 liste imaju po 4,5% a jedna lista da ima 5%, pa da onda ta lista osvaja sve mandate. Međutim, to je toliko hipotetski da mi se čini da ovakva odredba o izbornom pragu od 5% samo dovodi u zabludu one koji očekuju da im je to zakonska garancija da će sa 5% dobiti jedno mjesto u Europskom parlamentu. Ali ponavljam na kraju mislim da ne bi trebalo puno dužiti o ovome, mi smo ovom ako ne ovom onda vrlo sličnom Prijedlogu zakona već raspravljali prije godinu dana ili više, tada je glavna prepreka bila što Ustav nije bio prilagođen ovakvim zakonskim odnosno obrnuto što takvi zakonski prijedlozi nisu bili prilagođeni tadašnjem Ustavu, sada imamo mogućnost i Ustavnu podlogu da donesemo ovaj Zakon, ali kažem bilo bi dobro baš zbog toga što je malo vremena od njegovog, od rasprave do donošenja ovog Zakona da se onda to kratko vrijeme upotrijebi da se do kraja sagledaju sve konzekvence i sva nužnost unošenja onih amandmana Odbora za Ustav i onih amandmana koji su došli od članova Kluba SDP-a. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici, ministre, državni tajniče. Jedna od obveza Republike Hrvatske koja proizlazi iz Nacionalnog programa za pristupanje Europskoj uniji Poglavlje 23. pravosuđe i temeljna ljudska prava je i usklađivanje s direktivama iz područja ostvarivanja prava na glasovanje i kandidiranje za Europski parlament. Dakle, ovaj Zakon je potrebno donijeti kako bi se pravodobno pripremili za ravnopravno sudjelovanje Hrvatskih građana u političkim procesima u Europskoj uniji. Uz to što ovaj Prijedlog zakona uređuje postupak i način na koji će građani Republike Hrvatske birati članove u Europski parlament, njime se isto tako propisuje postupak ostvarivanja prava glasa i kandidiranja na izborima za europski parlament za građane Unije koji borave u Republici Hrvatskoj a koji nisu njezini državljani. Bilo bi dobro da je Prijedlog zakona kojega je Vlada Republike Hrvatske uputila u Saborsku proceduru po hitnom postupku prošao javnu stručnu raspravu zbog njegove izuzetne važnosti, a bilo bi isto tako dobro da su nadležne državne institucije poput Državnog izbornog povjerenstva ili zainteresiranih nevladinih udruga koje se bave ovom problematikom imale priliku sudjelovati u izradi Zakona. Također čini nam se iščitavanjem Zakona da Zakon nije u potpunosti usklađen sa Zakonom o popisu birača, što bi kasnije moglo prouzročiti određene probleme u provedbi. Pa predlažemo da se taj dio još jednom uskladi. Članovi u Europski parlament biraju se na neposrednim izborima, na temelju općeg slobodnog, jednakog biračkog prava tajnim glasovanjem na vrijeme od pet godina. Mandat im nije obvezujući, izabrani članovi u Europskom parlamentu glasuju pojedinačno i osobno, i nisu vezani nikakvim uputama. Člankom 10. uređeno je pitanje nespojivosti dužnosti člana u Europskom parlamentu s dužnostima kako u tijelima Europske unije tako i u tijelima Republike Hrvatske čime je regulirano tko može obnašati tu dužnost. Uređuje se također i način biranja članova u Europski parlament te se predlaže da se biraju po proporcionalnom zastupljenosti putem preferencijalnog glasovanja, da se glasuje putem liste kandidata te da je teritorij Republike Hrvatske, uključujući i biračka mjesta izvan njezin granica jedna izborna jedinica. Liste koje na izborima dobiju najmanje 5% danih glasova imaju pravo sudjelovati u diobi za člana Europskog parlamenta, a propisana su i tijela za provedbu izbora te je određeno da se sredstva za pokriće troškova izbora osiguravaju u državnom proračunu te da njima raspolaže Državno izborno povjerenstvo. Preferirani glasovi za pojedine kandidate se uvažavaju ako broj preferiranih glasova pojedinog kandidata iznosi najmanje 10% glasova koje je osvojila pojedina lista. Izabrani su oni kandidati koji su dobili najveći broj preferiranih glasova. To konkretno znači da će birači na listi moći zaokružiti ime i prezime zastupnice ili zastupnika za koje smatraju da ih najbolje mogu zastupati i to nam se čini kao jedna značajna novina, obzirom na sustav koji mi danas imamo u Republici Hrvatskoj. Ja ću navesti primjer zastupnice u Europskom parlamentu Ane Zaborske koja se dokazala kroz svoj mandat u Europskom parlamentu kao demokršćanska zastupnica štiteći opće ljudske vrijednosti koju je njezina stranka za sljedeći mandat, dakle ove nedavne izbore stavila tek na treće mjesto na listi. Unatoč tome zbog preferiranog sustava tj. mogućnosti birača da zaokruže na listi zastupnika ili zastupnicu za koje smatraju da ih najbolje mogu zastupati Ana Zaborska je ponovno izabrana u Europski parlament, a neki njeni stranački kolege koji su se onako nagurali ispred nje nisu uspjeli ući u Europski parlament. Predlagatelj je prema našem mišljenju propustio u zakonu do kraja objasniti i način preračunavanja glasova u mandate, a vidimo da je dosta amandmana u tom smislu i primjedbi već upućeno, ovim navedenim načinom ne mogu se raspodijeliti mandati i naš je prijedlog da se to doista preciznije regulira kako bi bilo potpuno jasno na koji način se preračunavaju glasove u mandate i do koje decimale sa kojim djeliteljem. Propisuje se da etičko povjerenstvo ocjenjuje ponašanje sudionika izbora tijekom izborne promidžbe i postupka izbora te da provodi izvan upravni nadzor izborne promidžbe. Naše je mišljenje da bi Hrvatski sabor trebao donijeti izborni etički kodeks što iziskuje izmjene u članku 71. ovog Zakona jer ste vi predložili da to radi etičko povjerenstvo. Obzirom na ustavne promjene koje smo donijeli i ovaj zakonski prijedlog korak je dalje u usklađivanje zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije, no on će ujedno osigurati izravno zastupanje interesa hrvatskih građana u Europskom parlamentu koji postaje sve utjecajniji. Njegove su ovlasti značajne budući da Parlament ima zakonodavnu funkciju, nadzire Europsku komisiju, ima važnu ulogu pri donošenju proračuna Europske unije. Prijedlog zakona će ujedno omogućiti i ostvarivanje prava državljana druge države članice Europske unije koja ima prebivalište ili privremeni boravak u Republici Hrvatskoj što je regulirano člancima 4., 5. i 6. Ostaje neregulirano pitanje birača koji imaju dvostruko državljanstvo jer postoji mogućnost da se na istim izborima kandidiraju dva puta. Birač sa hrvatskim državljanstvom koji živi primjerice u Njemačkoj te ujedno ima i njemačko državljanstvo može se kandidirati za njemačke predstavnike u Europski parlament na njemačkim izborima i istodobno za hrvatske predstavnike u Europski parlament na hrvatskim izborima. Isto to može učiniti i netko sa talijanskim državljanstvom ili bilo kojim drugim. I mi smo stava da bi te članke trebalo detaljnije urediti, dakle zakon bi trebao otkloniti mogućnost dvostrukog kandidiranja, a preduvjet su evidencije o biračima sa dvostrukim državljanstvima. U suprotnom, dvostruko kandidiranje bi bila zlouporaba pasivnog biračkog prava što bi moglo predstavljati kazneno djelo. U članku 36. potrebno je precizirati hoće li izbor članova županijskih, gradskih, općinskih izbornih povjerenstava također slijediti logiku sastava članova biračkih odbora tj. da se i stranački članovi imenuju u članstvu navedenih tijela kroz prošireni sastav, s obzirom da je takav model prevladavajući u hrvatskom izbornom zakonodavstvu. Sve navedeno smatramo da je potrebno prije usvajanja samog zakona još detaljno urediti kako bi i prije samog pristupanja Europskoj uniji uredili način na koji će se odvijati ovi izbori da bi hrvatski građani ravnopravno s građanima drugih država članica sudjelovali u političkom životu Unije i ostvarivali prava koja iz tog članstva proizlaze. Klub HSS-a će stoga podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo zamoljen sam da ne govorim dugo, nastojat ću biti što kraći jer su već rečena bitna obilježja ovog zakona. Naravno ovo je izuzetno važan zakon za Hrvatsku, a važan je iz razloga što će se važne odluke za Hrvatsku donositi osim u Hrvatskom saboru donosit će se i u Europskom parlamentu i u tome će sudjelovati zastupnici koji budu izabrani na izborima za Europski parlament, na prvim izborima naravno koji će uslijediti nakon ratifikacije i nakon što Hrvatska postane punopravni član Europske unije. Međutim, do tada postoje još neke faze. Moramo reći odmah da će prvi saziv punopravnih članova trajati relativno kratko jer on će trajati samo do kraja mandata sadašnjeg saziva Europskog parlamenta, što znači do sredine 2014. godine. Ja se veselim i evo u ime kluba mogu izraziti zadovoljstvo da smo došli do trenutka u kojem Hrvatska raspravlja o ovom zakonu, o donošenju ovog zakona jer to zbilja znači da smo pri kraju naših napora za završetkom pregovora, jer to znači zbilja da se otvara perspektiva prvih izbora za Europski parlament jer to znači da je Hrvatska pred okončanjem dugotrajnog procesa koji je trajao nekoliko godina, kojeg prati hrvatska javnost i naravno, Hrvatski sabor intenzivno donoseći brojne zakone. I u tom smislu možemo biti zadovoljni da se nalazimo upravo u ovom trenutku koji je povijesni trenutak u svakom slučaju. Već je ministar rekao da su se usvajanjem ustavnih promjena otvorili uvjeti odnosno ostvarili preduvjeti da bi se mogao donijeti i ovaj zakon i naravno da je pitanje usklađivanja sa europskom pravnom stečevinom, sa pravom Europske unije od prioritetnog značaja i da je naravno ovaj zakon apsolutno usklađen sa pravom Europske unije i u tom smislu nemamo što novoga dodati. Meni se čini interesantnim razgovarati o tome na koji način će do punopravnog članstva Hrvatski sabor sudjelovati u radu Europskog parlamenta. O tome je već ovdje bilo govora. Ali mislim da je važno još jedanput istaknuti zapravo što će se konkretno događati. Dakle, onog trenutka kad potpišemo ugovor o pristupanju iz redova hrvatskih zastupnika, odnosno zastupnika Hrvatskog sabora će biti izabrani sukladno udjelu u zastupljenosti u ovom Domu, dakle u Hrvatskom saboru će biti izabrano između 11 i 13 predstavnika kao privremeni članovi, odnosno članovi promatrači. Vjerojatno će taj broj biti 12, nadamo se možda i 13. Ali najvjerojatnije će taj broj biti 12. Vjerujemo da će tako biti. Dakle, 12 članova Hrvatskog sabora ovog saziva će biti promatrači u Europskom parlamentu. Naravno, ta riječ promatrači znači da će imati pravo sudjelovanja u svim raspravama u radu Europskog parlamenta, ali da neće imati pravo glasa. Međutim, bit će izuzetno značajno sudjelovanje, njihovo sudjelovanje jer će moći ravnopravno sudjelovati u svim raspravama. Moći će i predlagati određena rješenja. Moći će naravno i lobirati za hrvatske interese što je naravno izuzetno bitno i u tom smislu uloga promatrača zastupnika je izuzetno važna u zastupanju hrvatskih interesa, tim više što kažem samo će 12 zastupnika iz Republike Hrvatske sudjelovati u radu ovog tijela koje broji preko 700 članova, 750, tako 752. Dakle, izuzetno je važno taj trenutak kad će hrvatski saborski zastupnici poći u Europski parlament i zastupati hrvatske interese. Ali ono što je i također bitno istaknuti tu neće doći do nespojivosti dužnosti, jer ovaj zakon upravo regulira to područje sa člancima od 79. do 86. gdje se govori o statusu promatrača. Jer u tom trenutku neće to biti nespojiva dužnost, jer inače dužnost europskog parlamentarca je nespojiva sa punopravnim, kad bude punopravno članstvo sa članstvom u Hrvatskom saboru. Međutim, u trenutku kad Hrvatska završi svoj proces ratifikacije i kad postanemo punopravni član, dakle datumom ulaska Hrvatske u punopravno članstvo ti saborski zastupnici će dobiti status privremenog punopravnog člana. Dakle, postat će privremeni punopravni članovi što znači da će u tom trenutku izgubiti mogućnost sudjelovanja u radu Hrvatskog sabora. Taj trenutak je također značajan, jer naravno po ovom prijedlogu zakona njih će zamijeniti zamjenici koji su bili na listama na izboru za Hrvatski sabor krajem 2007. godine. I konačno, kažem kao što sam već rekao ulaskom, punopravnim članstvom, ulaskom u Europsku uniju otvorit će se mogućnost prvih izbora za Europski parlament i naravno da ćemo tada svi građani Republike Hrvatske i zajedno sa onima hrvatskim državljanima koji su izvan Republike Hrvatske sudjelovati u tim izborima i da ćemo po prvi put izabrati sastav koji će sudjelovati u radu Europskog parlamenta, ali kažem samo do 2014. kada će nastupiti i sljedeći izbori za Europski parlament. Ono što je bitno također što se uređuje ovim zakonom već je istaknuto, a to je pitanje glasovanja stranih državljana koji imaju privremeno boravište u Republici Hrvatskoj. To je regulirano kao što je to regulirano kod svih ostalih članica tako da tu nema nekih posebnih odluka koje su vezane, koje bi bile specifične za Hrvatsku. Ali za Hrvatsku je naravno novina o kojoj je već rečeno, a to su preferencijalni glasovi. Dakle, uz listu će se moći jednoj osobi sa te liste, premda postoji mogućnost da se da i nekoj osobi sa neke druge liste. Dakle, postoji teorijska mogućnost koja je također u ovom zakonu obuhvaćena što je dobro, da se već sada zna zapravo što će se događati, a to je da osoba koja izađe na biralište zaokruži listu recimo HDZ-a, a da svoj preferencijalni glas ne daj Bože da nekome sa druge liste. Dakle, to je također moguće. Međutim, u tom slučaju ovaj preferencijalni glas se ne broji, nego se broji ovaj glas koji je za listu. Dakle, broji se glas za listu, a ne može se onda brojati onaj preferencijalni glas. Jer takvih mogućnosti naravno može biti, jer to je moguće kada imate pravo da zaokružite i listu i date preferencijalni glas. Može doći i do takve zabune. Ali svi oni koji budu glasali trebaju znati da će biti važan onaj glas koji se daje listi, dakle bilo stranačkoj listi ili listi ispred građana. I u tom smislu je dobro i da je i taj dio vrlo preciziran i da je vrlo jasan i da tu ne ostavlja nikakvih dvojba jer je preferencijalni glas novina u izbornom zakonodavstvu Republike Hrvatske i po prvi put će se primijeniti u izborima za Europski parlament. Evo ja mislim da sam rekao najvažnije naglaske. Jer naravno, još jedanput ponovit riječi izuzetno važnog zakona za Republiku Hrvatsku koji će imati značajne posljedice. Pozitivne sasvim sigurno za Republiku Hrvatsku i koji je naravno vezano uz naše članstvo u Europskoj uniji. Ja sam siguran evo da ćemo postati punopravni član već početkom 2012. Bilo bi idealno kad bi to moglo biti i prije 2012. i da izbori za Hrvatski sabor koji će biti sljedeće godine, krajem godine budu paralelno, odnosno istovremeno sa izborima za Europski parlament. Mislimo da je to možda teško za očekivati. Ali evo nadamo se doista najboljem i brzom kraju završetka pregovora i nakon toga punopravno članstvo u Europskoj uniji. Podržavamo naravno u ime kluba ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Hoće se moći mehanizam da se otkrije taj misterni koji bi ne daj Bože onako glasovao. Klub zastupnika SDSS-a, gospodin zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre sa državnim tajnikom. Kao što je rekao moj prethodnik radi se danas, raspravljamo u stvari danas jedan vrlo bitan zakon za Republiku Hrvatsku i po mom nekakvom dojmu je šteta što ova rasprava ide u ovako kasne sate i šteta što ona neće moći biti možda malo i jače medijski popraćena. Ne zato da se vidi koliko mi radimo ili ne radimo, nego jednostavno da se ljudima pošalje jedna poruka da smo, ulazimo u jednu novu fazu parlamentarizma i da je početak te jedne nove etape koja je pred nama upravo donošenje ovog Zakona o izborima članova u Europski parlament. Mislim da je predlagatelj uradio dovoljan napor da bi to upakirao u u jedan zakon, jedan tekst koji je, konačno nije usuglašen sa onim što se traži prema direktivama koje su odredile ovu problematiku od strane Europske unije. Iz ovog zakona kad se iščita onda dođemo do saznanja da postoje neki novi instituti za koje mi dosad u našem političkom životu nismo znali. Mislim da su ta rješenja dosta dobro urađena. U samom uvodnom dijelu ovog zakona predlagatelj govori kako se bira Europski Parlament, dakle svakih 5 godina, mandat traje članovima 5 godina, na temelju općeg biračkog prava glasa itd., i nije propisan jedinstveni izborni sustav za izbor članova Europskog Parlamenta, već ono što je za nas bitno i ovdje je rečeno da je to svaka država članica Europske unije slobodna je izabrati vlastiti sustav uz poštivanje tri uvjeta propisana aktom o izboru predstavnika Europskog Parlamenta neposrednim odlučivanjem i onda je i sam predlagatelj to rekao da su to, ta tri osnovna elementa koji se moraju zadovoljiti su izborni sustav, mora primjenjivati sustav proporcionalne zastupljenosti. Izborno područje može biti podijeljeno na izborne jedinice i izborni prag na nacionalnoj razini ne može biti viši od 5%. To su neke glavne premise koje mislimo da određuju suštinu ovog zakonskog teksta. I upravo polazeći od ovoga ja ću reći nekakva naša stajališta i nekakva razmišljanja o cjelokupnoj ovoj problematici. Naime, vjerojatno ću ovo govoriti s pozicija stranke koja ovog trenutka ni vjerojatno u budućnosti neće moći imati toliki politički kapacitet, da zadovolji kriterije koje su postavljene, koji su postavljeni ovdje u ovom zakonu, a da ima na neki način sa svojim individualnim političkim predstavljanjem u izborima takav kapacitete da prijeđe prag koji je ovdje zadan. Rečeno je u članku 23. da je teritorij Republike Hrvatske uključujući biračka mjesta izvan granica Republike Hrvatske je jedna izborna jedinica. Mislim da je ovdje bitno reći da ako imamo negdje oko 4 milijuna i nešto, 4 milijuna 400 hiljada birača s aktivnim pravom glasa, i ako ja sad izvadim neku moju matematiku, a dozvolite mi da pogriješim u toj matematici, nek izađe 60% na izbore u ovoj stvari, mi imamo nekakvu referentu veličinu od 2 i pol milijuna glasača, na cijeloj izbornoj jedinici, i mi sad moramo prijeći izborni prag. Mi smatramo da je ovakav koncept je isključivo koncept koji ima, daje ekskluzivno pravo u velikim političkim strankama, dakle HDZ-u i SDP-u da se nekako perspektivno uključe u ove političke izbore, a nama manjim strankama šalje poruku dajte se udružite s nekim i stvarajte nekakve koalicije, a u slučaju ovog izbornog modela, to znači stvarajte izborne blokove. Prema tome, mi mislimo da takva jedna intencija prema ovom modelu gdje je Republika Hrvatska jedna izborna jedinca i gdje je taj cenzus izborni prag toliko visok, će jednostavno dovesti do polarizacije političke scene u Republici Hrvatskoj, koja inače je već jeste polarizirana, a ovo će samo biti na neki način legaliziran stimulans, stimulirano će se tražiti od ljudi, odnosno od političkih opcija da se svrstavaju u blok koji će se zvati s jedne strane pučki blok, a s druge strane nekakav blok socijalista itd., itd. Izvinjavam se dakle, blok socijalista, tako je. Postavlja se onda pitanje kakve su šanse ostalim strankama, izvan tih blokova da participiraju u ovoj kvoti od 12, kao što je kolega rekao očekivanih 13 parlamentaraca u Bruxellesu. Ja mislim da je ovakav koncept jednostavno isključio takvu mogućnost. I zato mislimo da bi o ovom trebalo razmisliti, i jednostavno naći nekakav drugi labaviji model izborni, nekakav drugačiji koncept koji bi možda tako visok izborni prag prilagodio i ostalim strankama. Jasno da ovo preferencijalno glasovanje je jedna novost koja je dobrodošla, i u svojoj ideji vjerojatno je to u praksi europskih parlamentarnih sistema i razrađenost svim detaljima, meni baš ovdje nije posve jasno kako će taj preferencijalni sistem, odnosno preferiranje nekog pojedinca na jednoj listi, a glasom za drugu listu, pa se onda kaže, kažu da on da, ne broji se glas, ne važi ovaj glas za preferencijal, nego važi glas za listu. Prema tome, to je za mene jedna stvar koju apsolutno trebamo doraditi, dozvoljavam da sam se zabunio, ali mislim da je to jedna stvar o kojoj treba još razgovarati. Inače ideja nije loša da se prepoznaju, na taj način jaki pojedinci koji mogu predstavljati prave pregovarače, a jednostavno u okviru svojih nekih manjih stranaka ne mogu po ovoj matematici koju sam rekao doći u situaciju da budu predstavljeni. I sljedeća stvar o kojoj bi ja rekao ono što s našeg stanovišta na neki način dvojbeno, odnosno stvar koja je za nas vrlo bitna, a to je članak 79. i to je ustvari pozicija statusa promatrača, u ovom prijelaznom periodu, baš zato što se radi o prijelaznom periodu, baš zato što je rekao kolega potpuno uvažavam da su to odgovorni poslovi i da su očekivanja velika tih ljudi koji će u tom prijelaznom periodu, iako on nije tako ni kratak 2014. nije baš tako ni blizu, prema tome to nije kratak rok da bi ga bagatelizirali, na način da kažemo pa on će brzo proći. Ne, nego mislimo da je upravo zbog specifičnosti te situacije prelaznog perioda bi trebalo da se na neki način obezbijedi srazmjerni udjel parlamentarnih stranaka, ali ne da to sad opet bude ekskluziva ovih velikih stranaka, nego da se omogući da i ostale parlamentarne stranke preko svojih jakih pojedinaca, kvalitetnih ljudi dobiju priliku da u toj kvoti od 12 ljudi imaju svoje predstavnike. Mislimo da bi, da je to dobro za, prije svega za Republiku Hrvatsku, mislimo da je to dobro za naše predstavljanje, našu legitimaciju u Europskom Parlamentu. Dakle hoću da kažem nemojmo pri tome robovati stranačkim kvotama, nego hajdemo u ovoj stvari pokušati razgovarati na neki način konsenzusom naći tih 12 istaknutih i jakih ljudi koji sjede ovdje ili koji će sjediti da bi u tom prijelaznom periodu do nekakvih normalnih, redovnih izbora kad će to biti izabrano po nekom drugom političkom kriteriju oni nas predstavljali. I završit ću time, dakle mi, ovim želim reći da imamo jednu ideju i jedan prijedlog da se upravo o ovim promatračima razgovara na nivo predsjedništva Sabora i da se pokuša međustranački sjesti, razgovarati i napraviti nekakav konsenzus oko tih 12 imena gdje bi mogli biti predstavljene uglavnom ako ne sve bar većina stranaka koje imaju ljude za koje misle da će kvalitetno moći odraditi taj svoj posao u Bruxellesu. Prema tome mi ćemo prihvatiti, jasno da ćemo prihvatiti ovaj prijedlog zakona iako bi voljeli da se o ovim primjedbama o kojima sam sad nešto rekao razgovara. Bilo bi nam drago da se to moglo razgovarati i kroz drugo čitanje, ali ako je opredjeljenje svih da se to po ovakvom postupku izglasa jasno da mi nećemo biti protiv toga. Dakle, prihvatit ćemo ovakav koncept sa molbom da predlagatelj razmisli o ovim praktičnim stvarima o kojima sam sad govorio. Hvala.
Hvala. I klub zastupnika HNS-HSU-a, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Svakako se slažem sa svima svojim prethodnicima da je dobar osjećaj da konačno raspravljamo o ovom zakonu jer daje nekakvu atmosferu i osjećaj finiša ovog dugotrajnog procesa koji traje već 10 godina. Međutim, obzirom na sadržaj dosadašnjih rasprava čini mi se još važnijim nego što mi se originalno činilo da o ovom raspravljamo jer je očito potrebno pa moram reći i meni obzirom na neke rasprave koje su ovdje bile prije mene izrečene da neke stvari razjasnimo. Pretpostavljam da će to onda državni tajnik i reći u svojem završnom obraćanju. Obzirom na vremenske rokove u kojima funkcioniramo mi ćemo na neposredne izbore za Europski parlament ići kad i svi ostali, dakle 2014., odnosno u lipnju 2014. Do tada ćemo imati od nekog razdoblja za pretpostaviti je slijedeće godine ćemo imati promatrače koji će se u trenutku ratifikacije pretvoriti u punopravne zastupnike, ali promatrače koji će biti izabrani u Hrvatskom parlamentu iz redova članova Hrvatskog parlamenta i članica i koji će se kad se okonča ratifikacija u parlamentima 27 zemalja članica se pretvoriti u punopravne zastupnike što će značiti u njihovom radu samo jednu promjenu, a to je pravo glasa. I dotada će sudjelovati u svim političkim grupacijama, u svim političkim odborima i u raspravama i moći će sudjelovati svugdje gdje se donose odluke osim što neće te odluke moći donositi. Dakle, neće moći, utjecati će moći na njih svojim raspravama, ali ne i svojim glasom. Kad se ratificira naš pristupni ugovor onda će moći i glasati. Što se direktnih izbora tiče, dakle kad uđemo u tu proceduru i kolotečinu punopravne zemlje članice oni će ići po jednom modelu koji kao što je kolega Horvatić rekao je nov za nas jer ima preferencijalni glas. I to da bi samo razjasnili, gospodo iz ministarstva, dakle kad se glasa po tom modelu preferencijalnog glasa zaokružuje se lista i na listi na kojoj si zaokružio kao birač se zaokružuje preferencijalni glas. Dakle, da ne bi bilo zabune da ti možeš s jednom listom ovdje, a na drugoj listi preferencijalni glas. Preferencijalni glas samo na listi na kojoj je birač zaokružio. Kad idemo u neposredne izbore idemo u neposredne izbore. Dakle, tamo kako tko prođe. Međutim, iskustva drugih punopravnih članica EU govore da su izbori za Europski parlament se završavaju drugačije nego što se završavaju nacionalni izbori. I često, pogotovo ako imaju istaknute osobe, često stranke koje nisu jake u nacionalnim izborima na direktnim izborima za Europski parlament dobiju jako dobre rezultate. Recimo primjerice postoje 2 liberalne stranke u Nizozemskoj, VVD i D66. VVD je najjača stranka, sad su pobijedili na izborima i pokušavaju sastaviti Vladu. D66 je mala jedna stranka koja čak u jednom trenutku nije bila ni parlamentarna pa je onda bila parlamentarna sa par zastupnika. Na izborima za Europski parlament dobili su i jedni i drugi 3 zastupnika. Dakle, drukčije su ih procijenili birači. Hoću reći da birači katkad ili ja bih rekla u pravilu mogu procijeniti i statistički dobro procijene osobe koje su u stanju bez obzira gdje stranački pripadaju koje su u stanju zastupati njihove interese i zastupati zemlju u Europskom parlamentu. Tako da ne bi trebalo bit tu pesimističan u mogućnosti da i recimo SDSS ili manje stranke dobiju na tim direktnim izborima sa kvalitetnim kandidatima svoje predstavnike u Europskom parlamentu. Međutim, imamo u ovom, dakle još samo nešto vezano za neposredne izbore. Mišljenje nas u klubu HNS-HSU-a je da je ovo dobro mjesto na kojem možemo eksperimentirati, odnosno uvesti ovaj preferencijalni glas. Jer to je inače dobra stvar, samo je komplicirana malo. Malo je kompliciranije zaokružiti i listu i preferencijalni glas nego samo listu, ali u nekim idealnim uvjetima bi bilo dobro da mi i za naš Sabor imamo preferencijalne glasove zato jer time sve ono zbog čega nas često kritiziraju, a to je da stranačke vrhuške naprave redoslijed i sad možeš ti biti najantipatičniji čovjek u svojoj stranci ako si prvi ćeš proći zato što te tamo stavilo. Makar možda ljudi koji bi glasali za tu stranku bi puno radije izabrali iz te stranke nekog drugog. Prema tome taj veći utjecaj birača koji proizlazi iz preferencijalnog glasa dakle ne samo da zaokružiš listu nego i osobu koju smatraš da bi mogao biti zastupnica ili zastupnik je sigurno napredak u demokraciji i demokratskoj kulturi i zato mi u HNS HSU-u smatramo da je dobro da taj model počnemo uvoditi ili barem isprobamo kroz taj izbor za ovaj Europski parlament i ako se naviknemo na taj model i taj model počne dobro funkcionirati onda bi vjerojatno to iskustvo bilo pametno iskoristiti za mogućnosti za izbore za Hrvatski sabor. Imali smo danas neku raspravu i mislim da na kraju nije ušlo u ovaj Zakon ono pitanje nositelja liste, ukoliko imate referencijalni glas naravno pitanje nositelja liste postaje nevažno jer nositelj liste služi zapravo da privučete nekom atraktivnom osobom u svojoj stranci, privučete dodatne glasove za tu listu, ali ako čovjek može na toj listi izabrati nekoga koga smatra kvalitetnim onda taj nositelj liste nije prvo nužan, a s druge strane i njegov postojanje takvog nositelja liste koji ne bi bio ujedno i kandidat bi dovelo do zabune u kojoj bi se ljudi možda opredjeljivali za tu osobu i zaokruživali je a poslije naravno bi se uspostavilo da ta osoba uopće nije kandidat za tu funkciju. E sada, imamo ovo prijelazno razdoblje i s tim prijelaznim razdobljem u vezi imam nešto ovdje za reći, to je razdoblje od trenutka kada dobijemo promatrače, to u trenutku kada uputimo naš pristupni ugovor na ratifikaciju, to vjerojatno znači nakon našeg referenduma, pristupnog ugovora, naš referendum i onda naši ugovor na ratifikaciju a naši izabrani u Saboru predstavnici ili promatrači idu u Europski parlament. Model koji je ovdje predložen u ovom zakonu obzirom da se odnosi na postotak zastupljenosti pojedinih stranaka u Hrvatskom saboru a ne na rezultate dobivene na izborima, kao što znate oni su različiti jer se Dontovom metodom pretvaraju u nešto drugo u Saboru. Mi smo u situaciji da ćemo gledajući ovaj saziv Sabora, ja ne mogu 100% reći da će ovaj saziv sabora slati prve delegate, ili sljedeći saziv sabora, bez obzira gledamo sada ovaj saziv Sabora, dakle kada u ovom sazivu Sabora Hrvatski predstavnici, promatrači a kasnije i zastupnici do 2014. bili bi samo ljudi, odnosno zastupnice i zastupnici iz SDP-a i HDZ-a. To može biti, za to se možete odlučiti kao parlament, i to je naravno jedan od mogućih modela. Ukoliko bi se umjesto zastupljenosti u parlamentu kao podloga uzimali rezultati na izborima, dakle postotak ostvaren pojedinih stranaka na prošlim izborima, u tom slučaju bi iz HDZ i SDP po jednog člana u Europskom parlamentu imali i HNS i HSS. Što je razlog za to ili prednost toga? Hoću još podvuči još jedanput iako sam to na Odboru više puta podvlačila, ne govorim za svoju kuću ili za svoju osobnu korist jer se nadam da u to vrijeme ću se baviti politikom ne u parlamentima. Ali govorim zato jer se većina političkih odluka i dogovora priprema i dogovara u Europskom parlamentu u političkim grupacijama od kojih su tri najjače konzervativne, ili Europska pučka, socijalisti i liberali. Ima i različitih drugih grupacija ali to su tri najsnažnije grupacije. U prvim godinama dakle do izbora 214. ljudi koji nas budu predstavljali u Europskom parlamentu će na neki način pozicionirati Hrvatsku za buduće, oni će stvoriti neku sliku u Europskim institucijama o nama. I u tom pogledu naše mišljenje u HNS-u i HSU-u je da je nama u interesu kao parlamentu i kao zemlji da si otvorimo mogućnost sudjelovanja u što većem broju političkih grupacija ili klubova a ne što manjem. Jer dogovaraju se odluke prvo unutar političkih grupacija pa onda između političkih grupacija i mi imamo ako gledamo ovaj saziv Sabora, ne znamo kako će izgledati sljedeći ali ako gledamo ovaj saziv Sabora temeljem ovog saziva imamo gledajući saziv i rezultate na izborima, imamo mogućnost da naši predstavnici, prvo promatrači a poslije zastupnici sudjeluju samo u dvije grupe političke dakle pučanima i socijalistima ili da sudjeluju u tri grupe. Pučanima, socijalistima i liberalima. Možda se može osim ovog prijedloga koji sam ovdje iznijela u ime HNS-a i HSU-a u tom smislu smo podnijeli amandman koji imate na klupama i o kojem ćemo se sutra izjašnjavati, možda se može naći i neki drugi pametniji prijedlog, dakle neki prijedlog da to ne bude temeljeno na rezultatima pojedinih stranaka na izborima, nego nekom drugom metodom u parlamentu jer to je jednokratna stvar, to nije nešto što će se događati u redovnim vremenskim razdobljima, to je sada i više nikada. To je sada za ovo razdoblje između 2012. i 2014. odnosno 15. 14. se bira a 15. sjeda Parlament. Dakle, možda možemo pronaći neki drugi model osim ovog kojeg sam ovdje spomenula ali prijedlog HNS HSU je da izaberemo model kojem ćemo slati zastupnike iz Hrvatskog sabora za promatrače i poslije i članove u Europski parlament bude takav da se u formativnim prvim godinama omogućimo sudjelovanje u što većem broju parlamentarnih tijela institucija a ne da si sami to ograničimo na minimum, minimuma dakle ono najmanje što možemo. Evo to predlažem u ime kluba HNS-a i HSU-a za vaše razmišljanje do sutra pa o tom možemo sutra odlučivati, a mi ćemo podržat zakon. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, ministar uprave Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče još jedanput. Pa zaključno dakle zahvalio bih se jer je većina govornika rekla da su, koliko sam ja barem razumio, uglavnom zadovoljni ovim prijedlogom zakona što je naravno nama izuzetno drago. Ono što sam htio se referirati na neka izlaganja neću poimence, ali rečeno je da je relativno puno amandmana dato na ovaj zakon. Evo mi smo ih pobrojali sada u pregledu, 15, međutim da ipak se zadržimo na suštini, neki amandmani se i ponavljaju, imaju isti smisao pa je onda već time broj manje. Jedan dio je potpuno tehničkih riječi ili zamjenjuje se i ili tamo gdje su navedeni pravnici prema ovoj novoj nomenklaturi bi trebali biti magistri prava. Vjerujem da to stvarno nisu suštinski važni amandmani, ali ima nekoliko ovih o kojima će se Vlada do sutra očitovati. Rekli ste i sami u svojem izlaganju nije baš tako malo vremena jer je prije godinu i pol ovaj zakon u prvom čitanju, ali i zbog poslovničkih razloga, zbog razloga donošenja izmjena Ustava morali smo sve ponavljati, dakle već je bio raspravljen u vrlo sličnom sadržaju. Nije bilo velikih razlika između tadašnjeg prijedloga zakona i ovog sada. Neki su rekli da zakon nije usklađen sa Zakonom o popisima birača. To jednostavno nije točno, dapače u članku 4. vam je navedeno da se na postupak upisa u popis birača i zaštitu prava iz osoba kojih se tiče ovaj zakon, primjenjuju zakonske odredbe o popisima birača, dakle zakona koji tehniku regulira na koji način se prijavljuju. Govorim o stranim državljanima i na koji način oni ulaze u popise birača. To će još donekle dotaknuti i novi Zakon o popisu stanovništva koji sad mijenja malo kategorije prebivališta, boravišta itd. Međutim, mislim da s obzirom na tehniku provođenja i utvrđivanja prava iz popisa birača ista tehnika vrijedi i za popis birača ovih građana Europske unije koji bi ostvarivali pravo na izborima za Europski parlament. Nadalje, spominjali ste potrebu da se obavijesti država državljanstva tog građanina Europske unije odnosno nemogućnost kontrole da ne bi glasovali i u Hrvatskoj i u zemljama kojih imaju državljanstvo. U članku 6. je točno navedeno obveza da se mora obavještavat državu članicu Europske unije čiji državljani su koristili pravo izbora za Europski parlament u Hrvatskoj, a naravno vrijedi i obrnuto, da Hrvatska prima izvještaj o tome koji su državljani Republike Hrvatske koristili svoje biračko pravo u inozemstvu u državama Europske unije. Mislim da u dijelu ovog očitovanja, kažem još jedna samo napomena, Državno izborno povjerenstvo sudjelovalo je u izradi ovog zakona, čak i u radu Odbora za Ustav i vjerujem da ćemo do sutra u očitovanju na ove amandmane zadovoljiti još neke prijedloge i da ćemo donijet ovaj zakon bez prigovora. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 10,30 samo sa glasovanjem. 10,30 samo sa… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] 10,30. U 10 je Odbor za Ustav koji će kratko, vrlo kratko… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Samo će donijet jedan zaključak, a već je glasovanje i o sutkinji Ustavnog suda RH. Na znanje i ravnanje.
Idemo Konačni prijedlog zakona o izborima članova u Europski parlament. Imamo još to i onda ova zadnja točka. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Ovo je P.Z.E. br. 590. Rasprava je zaključena. Pregled amandmana dostavljen nam je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasne o podnesenim amandmanima gospodin Pavle Matičić će se izjasniti o amandmanima. Budimo strpljivi. Završit ćemo! Prvo Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav na amandman na članak, na riječ članova.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Ja bih predložio da se izjasnim o svim amandmanima Odbora za Ustav.
Dobro.
Vlada prihvaća sve amandmane Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji su usaglašeni na sjednici odbora između predstavnika Vlade i Državnog izbornog povjerenstva. Hvala.
Dobro. Idemo na amandman četiri jer su jedan, dva i tri prihvaćeni zastupnika i potpredsjednika Nevena Mimice na članak 9,
Vlada ne prihvaća ovaj amandman budući je sadržaj amandmana uključen u amandmane Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Gospodin Neven Mimica. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, intencija oba amandmana su iste. Ovo prihvaćenog za Ustav i Poslovnik, tehnička izvedba je po meni malo bolja u mome amandmanu ali svemu usprkos povlačim amandman.
Ovaj je amandman povučen. Peti amandman je prihvaćen. Šesti amandman zastupnika Dragutina Lesara na članak 10.?
Vlada ne prihvaća, jer je pitanje nespojivosti obavljanja pojedinih dužnosti u ovom prijedlogu zakona istovjetno uređena i u Zakonu o izboru zastupnika u Hrvatski sabor.
Gospodin Lesar? Nema ga. Tko je za ovaj amandman gospodina Lesara? Nije dobio potrebitu većinu. Sedmi amandman Odbora za Ustav i Poslovnik je prihvaćen. Osmi amandman također je prihvaćen. Deveti zastupnika i potpredsjednika Nevena Mimice na članak 25.?
Vlada ne prihvaća. Naime, ovim amandmanom se predlaže brisanje članka 25. Međutim, sukladnoj direktivi a i izbornom postupku u svakom zakonu pa i ovom potrebno je propisati izborni prag što se i čini u ovom članku 25.
Gospodin Neven Mimica, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ja se nadam u razum predlagatelja da će prihvatiti barem sljedeći amandman zastupnika Arsena Bauka. Ako to učini onda je praktički ovaj moj amandman nepotreban, tako da ću recimo unaprijed se odreći ovog amandmana i povlačim ga.
Ali ne znamo hoće li biti prihvaćen ili neće?
Nema veze. Unaprijed.
Dobro. Gospodin zastupnik Arsen Bauk je predložio amandman na članak 26. Deseti.
Vlada ne prihvaća amandman zastupnika Arsena Bauka budući je pitanje načina utvrđivanja izbora sa svake liste. U ovom prijedlogu zakona na istovjetan način je uređeno i u Zakonu o izboru zastupnika, pa mislimo da imamo već istu praksu u našem drugom izbornom zakonodavstvu, a ne da usklađujemo sa Zakonom o radu kao što se predlaže u ovom amandmanu. Hvala.
Znači moramo glasovati za amandman broj 9. zastupnika, potpredsjednika Nevena Mimice? [[Upadica tajnik: Broj 10.]] Ne, ne. Vraćamo se jer ovaj nije prihaćen [[Upadica tajnik: Ne on je povukao svoj.]] A vi ste povukli? A to je znači povučen. Onda glasujemo za amandman zastupnika Arsena Bauka na članak 26. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije prihvaćen, nije dobio potrebitu većinu. Dalje, amandmani 11., 12., 13. i 14. su Odbora za Poslovnik koji su prihvaćeni i 15. amandman Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a na članak 79.
Gospodine predsjedniče, Vlada ne prihvaća amandman kluba HNS-a, HSU-a. Mišljenja smo da predložena formulacija u prijedlogu zakona odgovara načinu kako će se izabrati promatrači, kako će Hrvatski sabor izabrati promatrače u Europski parlament. To iz reda zastupnika razmjerno udjelu u sastavu Hrvatskog sabora.
Hvala. U ime kluba, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Naglašavam, nadam se da vidite da sudjelujemo dalje u radu Parlamenta, iako je povrijeđeno poslovničko pravo kluba HNS-a, HSU-a na stanku i računamo na vašu riječ, nakon okončanja glasovanja. Što se tiče ovog amandmana, odnosi se na temu vezanu ne za izbor zastupnika u neposrednim izborima u Europski Parlament, nego na izbor promatrača koji će se pretvoriti u zastupnike u Europskom Parlamentu, u prvom razdoblju do 2014. kad će biti opći izbori za Europski Parlament neposredni, tada ćemo mi u Hrvatskoj izabrati neposredno zastupnike. Ukoliko koristimo ovaj model koji je ovdje predložen, a to se da se 12 promatrača koji će se pretvoriti u zastupnike bira proporcionalno zastupljenosti stranaka u Hrvatskom saboru, imat ćemo u Europskom Parlamentu promatrače i kasnije zastupnike samo u dvije grupacije, u Europskoj pučkoj stranci i socijalistima, dakle iz HDZ-a i iz SDP-a. Ukoliko poštujemo prijedlog koji je podnio amandmanski klub HNS-a, HSU-a, da se zastupnici, odnosno promatrači, pa kasnije zastupnici biraju temeljem rezultata ostvarenih na izborima, dakle koliko je koja stranka stvarno dobila glasova, u tom slučaju Hrvatska će imati svoje predstavnike u tri grupacije temeljem sadašnje situacije u Hrvatskom saboru, a to su pučani socijalisti i liberali. Što se zemlje tiče sigurno je to u većem interesu zemlje. Što se zastupljenosti tiče, također je u većem interesu zemlje. Što se naravno pozicija za ljude iz pojedinih stranaka tiče, naravno da velikim strankama je više u interesu da bude temeljem onoga što je u Parlamentu. Zbog toga mislim da bi bilo korisno da se prihvati ovaj amandman, i da u prvom razdoblju imamo i promatrače i zastupnike u sve tri najveće grupacije u Europskom Parlamentu. Molim glasovanje.
Hvala. Stavljam ovaj amandman gospođe, kluba zastupnika na glasovanje? Tko je za? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora, za donošenje ovoga zakona potrebna je većina svih zastupnika u Saboru, dakle najmanje 77 glasova. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izborima za članove u Europski Parlament. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 106 glasova za, 6 suzdržanih i jedan protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.