Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti otvaram 54. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH, predstavnici medija. Također na sjednicu su pozvani predstavnici Ureda za reviziju institucija BiH i Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH, čiji su izvještaji na dnevnom redu sjednice. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo sa ove sjednice opravdali su poslanici: Milorad Živković, Božo Ljubić, Mato Franjičević, Ismeta Dervoz, Nermina Ćemalović, Anto Domazet, Emir Kabil, Drago Kalabić i Salko Sokolović, a kašnjenje su najavili Danijela Martinović i Dragan Vrankić. Prema informaciji službe sjednici je prisutno 28 poslanika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kada je riječ o izmjenama i dopunama dnevnog reda sjednice želim napomenuti sljedeće. Na dnevni red je dodata tačka 22. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o zajmu (Projekat kanalizacije Cazin) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, broj: 01,02- 05-2-1019/13 od 24.09.2013. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Za diskusiju o dnevnom redu prijavio se poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Pa evo, mi, dakle poslanik dr Azra Hadžiahmetović i ja, predlažemo da se na današnju sjednicu uvrsti i tačka dnevnog reda koja bi glasila – Informacija sa posljednjeg zasijedanja Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope vezano za Izvještaj o funkcionisanju demokratskih institucija u Bosni i Hercegovini. Nama je poznato, naravno, da je potrebno obezbijediti pisani materijal, međutim mi mislimo da je taj materijal već ranije dostavljen svim poslanicima i može on biti osnov za ovu informaciju. Dakle, radi se o onom materijalu koji govori o funkcionisanju demokratskih institucija i Prijedlogu rezolucije. 2 Da vas podsjetim mi smo prije zasijedanja Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope tražili da se hitno sazove sjednica Parlamenta u funkciji pripreme delegacije, rasprave o Izvještaju, itd. Nažalost to se nije desilo. Mi mislimo da bi bilo dobro a ne da iz sredstava javnih informisanja saznajemo šta se je to gore praktično desilo. Dakle, da predsjedavajući delegacije podnese jednu kratku informaciju, da nas informira šta se gore praktično desilo. Evo, ja ću dati ovu tačku dnevnog reda i još uz napomenu – svi smo dobili prije možda 15- ak, 20 dana ovaj Izvještaj i imali priliku da vidimo tekst Rezolucije, ali ne znamo praktično šta se je to gore desilo. Obaveza je ove naše delegacije da ovaj Parlament izvještava najmanje jednom godišnje o zasijedanjima. Evo, ja dostavljam ovu tačku dnevnog reda.
Zahvaljujem poslaniku Berizu Belkiću. Konstatiram da nema više prijavljenih u vezi sa raspravom o dnevnom redu. Mi ćemo sada kao Predstavnički dom izjasniti se o ovom prijedlogu da proširimo dnevni red. Moj prijedlog je da ovo, s obzirom da je u pitanju Informacija, je li tako, da bude, evo na isti način razmišljamo, 15. tačka dnevnog reda. Pisani materijal za ovu tačku, kao što je gospodin Beriz Belkić rekao, već smo ga dobili tako da do same 15. tačke ko želi još jednom da ponovi ili eventualno da ga dobije na klupe ima priliku da to i učini. Dakle, prvo da se izjasnimo sada o ovom prijedlogu poslanika Beriza Belkića i Azre Hadžiahmetović. Ko je za to da se ova tačka uvrsti kao 15. tačka dnevnog reda? Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da je Predstavnički dom prihvatio ovaj prijedlog tako da ovu tačku uvrštavamo kao 15. tačku današnje 54. sjednice Predstavničkog doma. Konstatiram da 54. sjenica Doma ima sljedeći: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 53. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja: a) Komentarina dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Prijedlog zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-20/13, od 22.04.2013. (drugo čitanje); 4. Prijedlog zakona o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović, Azra Hadžiahmetović, Vesna Krstović-Spremo i Šefik Džaferović, zakon broj: 01-02-1- 39/13, od 24.07.2013. (drugo čitanje); 3 5. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o službenom glasilu Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović i Azra Hadžiahmetović, zakon broj: 01-02-1-40/13, od 25.07.2013. (drugo čitanje); 6. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o postupku indirektnog oporezivanja – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-41/13, od 10.09.2013. (prvo čitanje); 7. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagači: poslanici Kluba SDPBiH i Kluba SBBBiH, zakon broj: 01-02-1-27/13, od 05.06.2013. (zakon u prvom čitanju); 8. Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2012. godinu, broj: 01,02-50-19-907/13, od 13.08.2013.; 9. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Uslovi za efikasnu i efektivnu kontrolu PDV-a i prinudnu naplatu duga“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH, broj: 01/4- 16-1-819/13, od 12.07.2013.; 10. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Beriza Belkića povodom rasprave o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2012. godini, koji glasi: „Parlamentarna skupština BiH podržava i traži od Vijeća ministara BiH da radi na stvaranju uslova za realizaciju mjera i narednih koraka naznačenih u Informaciji o stanju sigurnosti u 2012. godini.“; 11. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu da se obavi pojedinačno glasanje o zaključcima iz Mišljenja Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH s prijedlogom zaključaka u vezi s blokadom institucija Bosne i Hercegovine 05.-07.06.2013., broj: 01-50-1-15-49/13, od 27.08.2013.; 12. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključaka poslanika Šefika Džaferovića povodom rasprave o Mišljenju Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH s prijedlogom zaključaka u vezi s blokadom institucija Bosne i Hercegovine 05.-07.06.2013.; 13. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Mladena Ivankovića Lijanovića povodom rasprave o prijedlogu zaključaka Komisije za vanjsku trgovinu i carine u vezi sa Izvještajem iz oblasti poljoprivrede za Bosnu i Hercegovinu za 2012. godinu (materijal Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH), koji glasi: „Zadužuje se predsjedavajući Vijeća ministara BiH da, u roku od 20 dana, organizira sastanak sa entitetskim premijerima i resornim ministrima poljoprivrede i finansija, kako bi završio plan aktivnosti na uspostavi operativne IPARD-ove strukture za korištenje pretpristupnih fondova za poljoprivredu i ruralni razvoj u okviru IPA-ine pretpristupne pomoći.“; 14. Informacija o stanju javne zaduženosti Bosne i Hercegovine na dan 31.12.2012., materijal Vijeća ministara BiH, broj: 01,02-16-1-860/13, od 22.07.2013.; 15. Informacija sa posljednjeg zasijedanja Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope vezano za Izvještaj o funkcionisanju demokratskih institucija u Bosni i Hercegovini; 16. Prijedlog za imenovanje člana iz Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH u Delegaciju Parlamentarne skupštine BiH u Parlamentarnoj skupštini Unije za Mediteran; 17. Prijedlog za imenovanje člana/ova iz Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH u Delegaciju Parlamentarne skupštine BiH u Parlamentarnoj skupštini Frankofonije; 4 18. Razmatranje prijedloga zaključaka Komisije za finansije i budžet povodom rasprave o Izvještaju o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Upravljanje robom oduzetom u carinskim postupcima“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH, broj: 01/4-16-1-820/13, od 16.07.2013.; 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u vezi s državnim programom za 2012. godinu u okviru Instrumenta za pretpristupnu pomoć, broj: 01,02-05-2-1010/13, od 19.09.2013.; 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o zajmu između Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH (zajmoprimac), i ERSTE Bank Oesterreichischen Sparkassen AG (zajmodavac) – Projekat nabavke medicinske opreme za zdravstvene ustanove u Unsko-sanskom kantonu, broj: 01,02-05-2-1007/13, od 19.09.2013.; 21. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o graničnim prijelazima, broj: 01,02-05-2-1009/13, od 19.09.2013.; 22. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora broj 1 o amandmanu na Ugovor o zajmu, zaključen 28.10.2008. (Projekat Koridor 5c) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, broj: 01,02-05-2-1008/13, od 19.09.2013. 23. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o zajmu (Projekat kanalizacije Cazin) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, broj: 01,02-05-2- 1019/13 od 24.09.2013. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 53. sjednice Predstavničkog doma Zapisnik ste dobili. Da li ima primjedbi na Zapisnik? Nema. Zatvaram prvu tačku dnevnog reda. Otvaram drugu tačku dnevnog reda, Ad. 2. Poslanička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja
Pa budući da se niko ne javlja od predlagača, evo ja ću kazati samo nekoliko rečenica. Ovo je Zakon, dakle, u drugom čitanju. Ideja Zakona je da se lica koja u dobroj vjeri, u dobroj namjeri, dakle ponavljam ono što sam kazao prošli put kada smo govorili o principima, koja prijave korupciju u institucijama BiH da ne mogu zbog toga biti šikanirani, niti imati negativne posljedice. Ukolio bi se to dogodilo onda je u Zakonu uspostavljen mehanizam koji će štititi ta lica i ostaviti ih u njihovoj poziciji do odluke suda, a ne, kao što je sada praksa, izvesti ih iz institucije van i da onda oni dok su vani i dok nisu u instituciji čekaju pravdu koju treba da dodijeli sud. Dakle, ovo je osnovna ideja Zakona. Ona je realizirana, bilo je nekoliko amandmana kolege Prodanovića i koleginice Uzunović-Zaimović Nermine. Amandmani su razmatrani na Ustavnopravnoj komisiji i uglavnom svi su amandmani usvojeni jer su se odnosili na poboljšanje teksta Zakona. Mislim da je Zakon nakon ovih amandmana i jasniji i kompletniji. Predlažem da Predstavnički dom usvoji ovaj Zakon u drugom čitanju. Hvala vam.
Zahvaljujem poslaniku Džaferoviću. Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege. Imam problem kad dođem u poziciju da imamo zakon koji ima 15 članova a na njega stigne 11 amandmana. Kada bismo bili dosljedni onda bismo rekli – ako više od 50% zakona se mijenja treba praviti novi zakon. Još gore je što prijedlog amandmana daju ljudi koji su pravili 6 Prijedlog zakona. To znači da nisu prvobitno bili dovoljno strpljivi i marljivi pa da obuhvate to što su naknadno mislili da kažu, pa su se sjetili poslije. To još gore govori u prilog brzopletosti kao radimo. Ja predlažem da danas ne glasamo o ovom Zakonu nego da i Zakon i prijedlog amandmana dostavimo Savjetu ministara, da čujemo njihov stav i da nakon toga možemo mirno podići ruku kada je ovaj Zakon. Ništa nećemo izgubiti što ćemo za iduću sjednicu odložiti ali ćemo spriječiti nedosljednosti koje se mogu dogoditi kada se ovako radi zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege. Na ovom Zakonu radila je grupa zastupnika duže vremena. Ja sam se na kraju tog rada pridružio tako što sam pregledao Zakon, dao svoju saglasnost i stavio svoj potpis ispod teksta ovoga Zakona. Tačno je da postoji ovoliki broj amandmana, ali suštinske su izmjene u dva ili tri člana, ostalo su pravno-tehnički amandmani koji kroz cijeli tekst prate te suštinske izmjene. Prema tome nema smetnje da se ovaj danas Zakon razmatra i da se usvoji. Toliko, hvala vam.
Replika, poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, ja ću povodom prijedloga koleginice Majkić da pomenem – bilo bi divno kada bi nam Vijeće ministara zaista dostavljalo mišljenje na prijedloge zakona koje predlažu parlamentarci. Ali evo, ja pred sobom imam jedan papir koji se odnosi na mišljenje Vijeća ministara na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodi pristupa informacijama. Dakle, ovaj Parlament je poslao Prijedlog zakona na mišljenje Vijeću ministara, usput da pomenem Zakon smo usvojili 19. septembra, a od Vijeća ministara smo dobili mišljenje 24. septemra, dakle nakon što je Zakon usvojen u drugom čitanju. Mi možemo upućivati, dakle prijedloge Vijeću ministara ali je to, ova situacija govori o odnosu Vijeću ministara prema ovom Parlamentu. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za raspravu? Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite. 7
Poštovani predsjedavajući, uvaženi predstavnici Savjeta ministara, gospodine ministra, kolegice i kolege. Pa, želim samo da kažem, nisam ja potparol ni gospođe Majkić, ali da potvrdim ono što je rekla uvažena kolegica, nakon prvog čitanja dosta je bilo nesporazuma. I ja svoju diskusiju nikada ne prilagođavam portalima, pogotovo onim antisrpskim portalima koji nas na sve moguće načine čereče i ne znam šta sve ne pišu, ali to je njihova stvar, niti medijima. Dakle, odmah da bude jasno, govorim u svoje ime, ali pomenut ću i stranku, SNSD nije protiv ovog Zakona. I kada bi se pravila analiza i kada bi bilo to mislim da bi SNSD bio posljednja stranka koja je ovdje uhljebljivala svoje kadrove, svoje članove, simpatizere. Zna se ko je to radio i u kojim godinama, nakon rata kada je krenula ta poplava zapošljavanja po stranačkoj i rodbinskoj liniji. Dakle, odmah da bude jasno, rekao sam i u prvom čitanju kada smo imali Zakon, ja ću glasati za ovaj Zakon jer apsolutno nemam nikakvog interesa da budem protiv, ali ja postavljam pitanje kakvi će biti efekti ovog Zakona. Ovo je samo donošenje zakona radi zakona da ga imamo. Rezultati ovog Zakona, kao što smo donijeli mnoge druge, ostaće nam da neki drugi saziv Parlamenta razmatra kako stotinu smo donijeli nekih odluka, zaključaka koji nikoga nisu obavezivali i koji su ostali mrtvo slovo na papiru, kako to kažu, i onaj građanin koji ovo sluša ili koji će nekad pročitati negdje, a i mi koji smo izabrani od predstavnika naroda. I da završim, dajem podršku ovom Zakonu ali odmah da kažem nikad od njega niko neće imati nikakve koristi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja bih prihvatio ovo što je predložila gospođa Majkić da mi imamo Savjet ministara koji je efikasan, koji usliša nekad ovaj Parlament. Faktički on negira sve što mi zahtijevamo. Pa mi smo donijeli ovdje zaključak u dva navrata. Dakle, Parlament je donio dvije odluke da Savjet ministara ponudi Zakon o pravima i dužnostima ministara i drugih državnih činovnika, jer to se vuče već skoro godinu dana. Savjet ministara ne reagira. Dakle, ozbiljan je problem odnos Parlamenta i izvršne vlasti, vrlo ozbiljan problem. E sad, da li je to dominacija lidera, a poslanici izvršavaju te odluke, to je složenije pitanje, pa čak i sociološki da se obrađuje. Zašto sam ja, zašto ću glasati za ovaj Zakon? Ma naime, on je potreban davni dana na ovim prostorima. Ovdje se provodi mobing, ne kažem inkonkreto, dakle, u ovom Parlamentu, ali ima ga i ovdje. Ali živimo u okruženju, gdje se provodi drastičan mobing nad ljudima, drastičan. Niko nikom ne odgovara. Direktori, dakle direktori, rukovodeći državni službenici dovede se po stranačkoj osnovi, neškolovani, nemaju znanja, osorno zakon uzimaju u svoje ruke. Dakle, gde se nalazimo? Ja kažem da smo mi danas u goroj situaciji po tom pitanju nego što smo bili '90-ih godina poslije rata neposredno. Ja kada čujem od ljudi šta govore, kakav mobing se nezakonit 8 provodi nad njima, to je strašno. I niko od nas ne bi smio ravnodušno da to prihvata i da kaže, kao što je uvriježeno u Bosni, šta me briga ne dira mene, šta me briga, to je problem njegov, nije moj problem. Ja ću uskladiti odnos da mene ne dira. Ali jednoga dana dirnuće, pa nije ni korektno da se ljudi šikarinaju po raznim osnovama. I to je razlog što ću ja glasati za ovo. Dobro, naravno da Zakon može biti širi, dakle da obuhvati mnoge druge situacije u praksi koje se pojavljuju, ali prvi Zakon je pa nadam se da ćemo barem oko tog Zakona naći zajedničko stanovište prvim izmenama i dopunama. Dakle, stoga sam za taj Zakon. Hvala.
Konstatiram da nema više prijavljenih za diskusiju. Zatvaram četvrtu tačku dnevnog reda. Prelazimo na petu tačku dnevnog reda, Ad. 5. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o službenom glasilu Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović i Azra Hadžiahmetović (drugo čitanje) Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na šestu tačku dnevnog reda, Ad. 6. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o postupku indirektnog oporezivanja – predlagač: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje)
Pa evo kratko. Dakle, razumijem i podržaću ovaj Zakon u prvom čitanju. Govorim o motivima, dakle pokušava se učiniti Zakon transparentnijim i da se, ono što je najvažnije, pokuša kroz ove izmjene i dopune olakšati djelovanje privrednika. Međutim, ne znam da li ima neko ispred predlagača, pa imam par dilema i pitanja. Ako nema u nadi da će to do njih doći na neki način. Dakle, prvo ne znam da li su obavljene konsultacije na kojim se stalno insistira? Dakle, 9 konsultacije i sa Upravnim odborom Uprave za indirektno oporezivanje. Kada je riječ o Zakonu o sistemu direktnog oporezivanja, obavezna je saglasnost po Zakonu, a vjerovatno i ovaj Zakon zaslužuje i zavređuje stav Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje. To je jedna stvar. U obrazloženju stoji da ovaj Zakon ne košta, da ne proizvodi finansijske efekte. Apsolutno nije tačno, jer ovdje se radi o promjenama stopa i smanjenju prihoda BiH, smanjenju taksi. Dakle, ovaj Zakon proizvodi finansijske posljedice i bilo bi dobro da je predlagač, ako ne sada barem do drugog čitanja kaže, da nam kaže predlagač koje su posljedice donošenja ovog Zakona u smislu priliva budžetskih sredstava. I ono što me posebno zbunjuje kada je riječ, podržavam apsolutno da ova zakonska mogućnost objave podataka o obveznicima indirektnih poreza, ali imam jednu nejasnoću. Dakle, u normi, samoj normi u Zakonu stoji da će, da podaci se odnose dospjele i neplaćene dugove, a u obrazložnju stoji da se podaci odnose na ona lica kod kojih je već otvoren postupak prinudne naplate. Dakle, ako se objavljuju samo lica gdje je otvoren postupak prinudne naplate mi nismo ništa napravili. Ja se nadam da se je ipak mislilo na ove čija su potraživanja dospjela i nisu naplaćena. Evo sekretar Komisije je ovdje, pa ja se nadam, i ja ću naravno imati mogućnost kada je riječ o drugom čitanju da možda djelujem amandmanski. Evo, u svakom slučaju ja ću podržati, ali evo, ovo su stvari koje bih volio da mi se razjasne do drugog čitanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Evo, mi pred sobom imamo rijetku prigodu da raspravljamo o Zakonu o neizravnom oporezivanju, imajući u vidu vrlo, vrlo specifičnu složenost u donošenju Zakona i u samim izmjenama i dopunama Zakona. Znači ovaj Zakon se inače donosi po procedurama kada ni Vijeće ministara, ni parlamentarci, ne mogu ga predložiti ukoliko prethodno ne osiguraju suglasnost Uprave za neizravno oporezivanje. I mi u ovom konkretnom slučaju imamo Prijedlog zakona koji je stigao od Upravnog odbora Uprave za neizravno oporezivanje, što je, kao namjera, pozitivno. Potpisnik je predsjednik Upravnog odbora. Jedna od institucija koja je davala Mišljenje na ovaj Zakon je Ministarstvo financija i trezora, koje je u cjelokupnom Mišljenju izrazilo rezerve spram ovog Zakona. Interesantno je da je ista osoba potpisnik i jednog i drugog, ali je u konačnici ipak podržala Prijedlog izmjena i dopuna Zakona. Uvaženi kolega Kunić je, kroz prijedlog jednog drugog zakona, kroz rasprvu maloprije konstatirao jedan ozbiljan problem – odnos institucija, svih institucija izvršne vlasti spram ovog Parlamenta. A ja ću, evo kroz raspravu o principima ovog Zakona, reći kako je ovdje taj odnos posebno neprimjeren. Ovdje se radi o Zakonu koji je čisti financijski zakon. Znači umjesto jedne stope zateznih kamata predlaže se uvođenje druge stope. Nigdje u obrazloženju Zakona nemamo 10 pokazatelje o efektima tog čina. Ukoliko smanjujemo zateznu stopu koliko ćemo u apsolutnom iznosu pomoći, ako je ovo namjera da se pomogne gospodarstvu zbog teške ekonomske krize, koliko ćemo pomoći gospodarskim subjektima. Ako ćemo im pomoć, za taj isti iznos, očekivati je da će biti umanjen Proračun institucija BiH, odnosno proračun, da budem precizniji, jedinstvenog računa. Nemamo te ključne pokazatelje, znači koliko će biti manja naplata i odakle ćemo eventualno u proračunu tu naplatu nadoknaditi. Nama je u Povjerenstvu rečeno da u Upravi postoje strahovite rezerve i da to neće biti problem. Pa, ako te rezerve postoje što se one ne koriste mimo potrebe da se mijenja Zakon, ako postoje, jel'. Treća stvar, ja sumnjam u dobru namjeru predlagatelja, i to otvoreno kažem – sumnjam, jer mislim da ova mjera neće pomoći ni jednom jedinom gospodarskom subjektu u BiH. Po mom razumjevanju ovog stanja zatezne kamate su posljedica, nisu uzrok, ona su posljedica činjenice da zbog teških ekonomskih prilika porezni obveznici teže izmiruju svoje obveze, pa se onda javlja potreba da im se obračunavaju zatezne kamate. Na uzrocima niko ništa ne radi – ili niko ništa ne zna ili niko ništa neće da predloži. Znači, mi ovim nećemo pomoći tim gospodarskim subjektima koji zbog teške ekonomske krize nisu u stanju izmirivati svoje obaveze. Govorim o onima koji žele a nisu ustanju. S druge strane, ovim smanjenjem zatezne kamate, doveli smo je vrlo blizu komercijalnim kamatama, pa ćemo one koji ne žele plaćati porez ohrabriti da ne plaćaju porez, jer skoro pa iste su im zatezne i komercijalne kamate i onda zašto bi se oni trudili da na vrijeme izmiruju svoje obveze, lakše će, i onako kada uzmu pozajmicu dobiće iste te pare na drugi način. Treća ili četvrta, ili ne znam ni ja koja više stvar po redu, je odnos. Kaže se u izmijenjemon članku 52. da su podaci o neizravnim porezima posebno povjerljivi i da oni se ne mogu nikome živom dostavljati, osim jednom dijelu institucija, organa, kada one sarađuju sa Upravom za indirektne poreze. I znate šta je interesantno, pobrojano je tamo od pravosudnih institucija, od institucija izvršne vlasti, nigdje nema iznimke da se ti podaci mogu dostavljati Parlamentarnoj skupštini. Što znači da je zabranjeno dostavljati te podatke Parlamentarnoj skupštini, jer su povjerljivi. A to govorim samo iz jednog razloga, znači isti je odnos i prema parlamentima entiteta, govorim o jednom odnosu predlagatelja prema instituciji Parlamenta. Osoba koja je nama obrazlagala ove Prijedlog zakona je obrazložila – jeste, točno je to, omaklo nam se. Njima se izgleda omaklo da predlože ovaj Zakon, jer ovaj Zakon očigledno neće pomoći onima na koje se poziva, da zbog njih jeste u prijedlogu. Ovaj Zakon može ohrabriti one koji ne žele plaćati poreze i ovaj Zakon je u biti zakon radi zakona, a ne da bi popravio nekakvo stanje u gospodarstvu, ne da bi poboljšao stanje u oblasti indirektnih poreza. Tako da sam ja bio suzdržan na Komisiji, a ovdje ću biti protiv Prijedloga ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poslaniku Lozančiću. Riječ ima Poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, gospodo ministri, kolege poslanici, evo dozvolite da vas pozdravim. 11 Na Komisiji za finansije i budžet smo raspravljali oko pomenutog Zakona i složili se i utvrdili da nije dato dovoljno elemenata u obrazloženju za ovakve prijedloge. Jedan od ključnih elemenata je usaglašavanje sa entitetskim propisima, što smatram da je to dobra stvar. Drugo, mi smo morali sami za sebe da vadimo neke računice, da vidimo koliko je to na godišnjem nivou, o kojoj vrsti ušteda se radi itd. Rečeno nam je tamo da je ukupan dug prema Upravi za indirektno oporezivanje 347 miliona. Od toga ne znamo koliko procentualno su veliki, koliko su mali, koji vremenski period to duguje, ti podaci nedostaju. A nije ni čudo zbog odnosa prema Parlamentu, ovo što je gospodin Lozančić rekao, tamo i nemaju obavezu uopšte nas da informišu kada dostavljaju te informacije. Mislim da predlagač je morao da vodi računa da onaj ko donosi zakone i onaj ko je u BiH najodgovorniji, i u njegovoj nadležnosti, da bi valjda njega trebalo prvo informisati. Ali evo, oni su išli sa tom tezom da je Savjet ministara taj koji će Parlamentarnu skupštinu obavezati. I mislim da je to jedna od grešaka. Pa onda mi vadimo računice, umjesto ti godišnji do sada što je bilo 18%, to se sada svodi na 14% i to je ono što će se približiti komercijalnim kreditima koje daju, kamatama koje daju kreditne banke, pa onda se postavlja pitanje koliko će uspješna i efikasna biti ova mjera. Mi ćemo, evo da kažem, ali opet to mi moramo da računamo, što nije uredu, sve podatke te bi trebalo, i to je prijedlog Savjetu ministara – vodite računa kada predlažete zakon da u detalje nam date dovoljno obrazloženja sa elementima da ih mi ne izvlačimo. Pa sam ja morao sam da računam i nisam siguran koliko je to dobro. Ali sa 6, na 0,06, sa 0,04 je negdje oko 30% smanjenje. Ako je bio dug u kamatama 14 miliona onda će to osloboditi za neka 4 miliona. Znači, za 4 miliona će biti rasterećena privreda, odnosno oni koji su dužni itd. Ali nemojte da više mi to računamo, dajte da dobijemo te elemente i da možemo na kvalitetan način da donosimo odluke. Što se tiče Saveza nezavisnih socijaldemokrata mi ćemo ovaj Zakon u prvom čitanju podržati i ukoliko bude potrebe, na neke stvari ćemo i amandmanima reagovati, ali u svakom slučaju dobro je zbog ujednačavanja kriterija sa entitetima i dobro je da se, evo i ta 4 miliona, koliko će se na godišnjem nivou osloboditi oni koji objektivno teško žive. Ali šta još nedostaje? Nedostaje ovdje jedna procjena koliko objektivno, realno od 347 miliona, koliko je realno da je naplativo? Imate možda masu firmi koje su zatvorili ili su otišli u stečaj ili na drugi način nisu u mogućnosti da ova sredstva izdvoje, pa onda je džaba podsticaj bilo koje vrste ako su im blokirani računi. U tom pravcu i te informacije nam nedostaju i mislim da bi to dalo onda kvalitetniji Zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poslaniku Tomiću. Za riječ se prijavio poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Slažem se potpuno sa svojim prethodnicima vezano za sadržajne implikacije. No međutim, da kažem kada će ovaj Parlament, kada će ova država, odnosno njena izvršna tijela predložiti izmjene i dopune zakona koji nisu u skladu sa temeljnim principima pravne države, sa temeljnim 12 principima njenog pravnog sistema. Odkuda Uprava za indirektno oporezivanje može davati saglasnost na promjene zakona Parlamentu? Pa to nema u Tunguziji, gospodo draga. To u Tunguziji nema. I mi to svi slušamo ovdje i gledamo, kritikujemo stalno. Pa dobro, dajmo izvršna vlast predložite izmjene zakona toga. Predložite izmjene zakona što je predložio svojevremeno jedan stranac iz nekih njihovih pragmatičnih razloga. Pa, najbolji kontrolor i najsigurniji korištenja financijskih sredstava je Parlamentarna skupština. Ne mora biti ova, može biti naredna, ali moramo mijenjati to, ljudi moji. Pa, otkuda može jedna upravna organizacija, dakle u hijerarhiskoj strukturi organa države, to ima status upravne organizacije, može davati mišljenje na promjene zakona? To je katastrofalno razmišljanje. I mi to pustili smo, ide dalje, po inerciji nekoj to ide dalje. Normalno neka se predloži to da se izmeni. Pa ne može da upravna organizacija zaustavi Parlament u izmjeni i donošenju zakona, pa po hijerarhiskoj strukturi, osnovnim temeljnim principima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, poslanik Beriz Belkić. A ostale u sali ću zamoliti da prekinu s pričom. Izvolite gospodine Belkiću.
Pa, ja se potpuno slažem sa gospodinom Kunićem kada je riječ o praksi koje nema ni u
Zadnji red zadnji put upozoravam.
nekim krajevima, ali bih podsjetio gospodina Kunića da je to rezultat odnosa entiteta prema funkcionisanju države. Dakle, prema Sporazumu koji je postignut i bio osnov za donošenje Zakona o sistemu indirektnog oporezivanja, entiteti a naročito RS su insistirali da se to unese u Sporazum i da se to unese u Zakon. Dakle, pojašnjenja radi. Dakle, nije to ovaj Parlament kreirao, nego je bio ucijenjen, odnosno uslovljen da neće se donijeti taj Zakon ako se to ne ugradi, odnosno ta pozicija Upravnog odbora.
Riječ ima poslanik Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege. Mislim da ovaj Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o postupku indirektnog oporezivanja, smanjivanje ovih stopa, znači zatezne kamate sa 0,06% na 0,04% i znači i izmjene ovoga, znači za pokretanje novog postupka, ova nekakva kazna od 10% da se smanji za 5%, mi u biti s ovim sigurno nećemo dobiti ništa. Svi oni porezni obveznici, evo i danas imamo na, ... Izvješću revizije učinka Uprave za indirektno oporezivanje, pa malo ako smo analizirali ono, pa ga eventualno pokušamo inkorporirati u ovaj Zakon vidjet ćemo da tu imamo sasvim jednu i drugu problematiku. Svi oni porezni obveznici koji mogu plaćati porez, koji su solventni ja sam uvjeren 13 da oni to plaćaju uredno i na vrijeme. Ovima nešto puno, koji imaju očito probema sa svojim poslovanjem, ovih 0,06 ili 0,04% ne znači im puno ili bolje rečeno ne znači im skoro ništa. Eventualno oni koji prate naplate poreza, koji su za to zaduženi, mislim da bi trebali evidentirati i pomoći tim ljudima na neke sasvim druge načine i ne dovoditi ih u poziciju, u stanje uopće da ne plaćaju porez. Znači, postoji mogućnost i malverzacija. To je točno da neki ljudi namjerno neće da plate porez. Ali danas je, oni koji ne mogu objektivno, problem realnog duga, onoga stvarnog duga, a ne ovih zateznih kamata. Mi imamo danas jednu situaciju da, mislim, čini mi se da je to u Federaciji, da postoji dug raznoraznih poduzeća po raznoraznim osnovama, negdje 1.250.000 maraka, 1.250.00 maraka raznoraznim proračunima, od Zavoda zdravstvenog osiguranja, Zavoda za nezaposlene, Zavoda za mirovinsko, poreza na plaće. I sada treba vidjeti, vi možete tim ljudima koji nisu platili te obaveze zaračunavati svaki dan ovu zateznu kamatu, ali ja sam vidio baš upravo je veliki dug po ovim osnovama ovih dnevnih zateznih kamata. Oni ne mogu vratiti glavnice. Prema tome, ovo je puno složeniji jedan problem kojim se treba zabaviti, svi ministri financija, svi direktori poreznih i Uprave za indirektno oporezivanje i naravno parlamenti, kako entitetski, tako i državni, da se donesu i potrebni zakoni da se taj nekakav dugu unutarnji svede u nekakve realne okvire, a ne ... Zato kažem da je ovo, neću reći kao što često kolega Slavko Jovičić kaže, zakon na, mrtvo slovo na papiru koji se neće moći provesti. Ovaj se provodi, ali bojim se da učinci od ovakvog Zakona, da ovim Zakonom nećemo pomoći nikome. Ja ću podržati ovaj Zakon u svakom slučaju. Ove nekakve već odredbe ovdje i brojke postoje. Evo ovo će olakšati tim nekim eventualno koji ne mogu izmirivati, pa će im biti manje te kazne, što to oni ne mogu, a već su kažnjeni jer ne mogu, je li, pa onda ćemo ih dodatno još kazniti. Nego ovdje treba pomalo razgovarati na sasvim jedan drugi način što je dovelo do tih obaveza. Danas je generator ekonomske krize prije svega država, javne institucije, jer one ne izmiriju obaveze prema svojim dobavljačima, izvođačima ili ne znam ni ja. U tom pravcu moramo donijeti zakone po uzoru, a mi težimo i često puta govorimo o evropskim zemljama, da država mora izmiriti svoje obaveze u određenom roku. Pa onda možemo eventualno i neko ko napravi posla ... za državu, milionskog, 50 miliona maraka, pa mu država kasni sa raznoraznim plaćanjima, mjesecima, da ne kažem godinama, je li, onda i taj mora negdje tamo nekoga što kažemo, je li, zakasniti i prelomiti, da bi eventualno opstao na tržištu. Evo, to su otprilike čini mi se i kompleksnije i složenije stvari nego što je ovo ovdje i mislim da ovim Zakonom nećemo napraviti ama baš ništa. Hvala.
Zahvaljujem. Poslanik Petar Kunić ima ispravku netačnog navoda. Izvolite.
Ma evo, da se osvrnem na ovu konstataciju od gospodina Belkića. Ja se ... [[isključen mikrofon]] su entiteti nešto inzistirali i ne vidim uopšte razlog, racionalni razlog zašto bi entiteti 14 bili protiv toga da Paralment donosi zakone bez smetnji. Znate li šta je tu problem? Obično sam iskren, pa ću vam reći. Interes je izvršnih struktura, dakle ministra entiteta da ima, ne znam, 2.500, koliko ima, što se sastane u dva mjeseca, dakle Upravni odbor sastane se u dva mjeseca jednom, dajem mogućnost da možda češće, ali mislim da ne, i ministar financija BiH, koji je član tog Upravnog odbora, koji dobiva znatne, znatna sredstva. A mi to gledamo, a po nama mlate non stop da imamo visoke plate itd., a mi gledamo kako oni primaju te iznose. A zašto primaju? Po službenoj dužnosti trebali bi da prisustvuju Upravnom odboru, ne da imaju takve naknade. Je li to razumno? Nije razumno. Pa, znamo svi to, onda ukinimo to. Ja sam prvi za to. Pa molim vas, zašto da primaju tolika sredstva? Po službenoj dužnosti dužni su da se nađu i da koordiniraju određene stavove. I radi toga je to. A stranci su lijepo znali naš mentalitet, izučili su, evo daćemo vam toliko i toliko, da bi se oni složili i prihvatili takav koncept zakona. Dakle, to je formula, to je model vladanja ovim dijelom. Hvala vam.
Rieč ima poslanik Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege. Pa, želio sam da se priključim samo iz jednog jednostavnog razloga. Vjerujte mi, ne zbog situacije u kojoj se nalazim, nego inače u životu kažem da sam loš bio sa ekonomijom, ali kažem da sam vrlo dobar i odličan sa logikom. Mene buni logika i slušajući sve ovo o njoj želim malo da progovorim. Da li mi ovim raspravama i iznošenjima naših mišljenja o jednoj ovakvoj odluci jedne komisije, naravno o Prijedlogu ovoga zakona o kojem se govori, da li mi automatski priznajemo da smo jako loša država kada je u pitanju poreska politika koja je sinonim svake države, sveto slovo u svakoj državi. Vi stariji koji imate malo više godina kao i ja dobro se sjećate afera, recimo o onoj koja je i dan danas bos kada je u pitanju svjetska ekonomija a to su SAD, šta znači biti poreski dužnik u SAD-u. Ja mislim da se razumijemo o čemu ja to govorim. Dakle, da li smo mi stvarno pristali na ovako lošu poresku politiku, da se varakamo, što bi rekao naš narod kao na tržnici, da li će neko platiti onaj dug koji mora da plati državi, ili ćemo ga mi mamiti kojekakvim olakšicama pa da plati koliko može i kada može? Veoma, veoma loša politika. Tačno je da neki od ovih ljudi koji su rekli da se ovo vrti u začaranom krugu. Svi smo u BiH dužni svakome i svako je dužan nama, kada pogledate iz bilo kojeg ugla. I naravno, ovakvim, neko bi rekao kreativnim zahvatima u poreskoj politici da se stanje poboljša, vjerujte čisto sumnjam, upravo na osnovu logike zdravog razuma, a koja je jako malo u upotrebi u ovoj zemlji, da će ovaj Zakon, kao što neko reće, išta donijeti ili išta promijeniti. Može poreske mahere, koji se veoma dobro snalaze u svemu ovome, samo još više podržati da i dalje rade to što rade. A poreska politika, eh o tome neki drugi put. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poslanik Slavko Jovičić ima riječ. Izvolite. 15
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa da samo podvučem, kao što je rekao uvaženi kolega Boško Tomić, mi ćemo u prvom čitanju podržati ovaj Zakon. Ali postavljam samo jednu tezu i evo u nekoliko rečenica pojašnjenja, da problemi, a ja ću ih tako nazvati, sa Upravom za indirektno oporezivanje nisu od Prijedloga izmjena i dopuna ovog Zakona i od ove sjednice. Mi smo u prošlom sazivu nastojali da amandmanima, barem u određenom dijelu, razvlastimo, ne razvlastimo Upravu za indirektno oporezivanje, nego da damo značaj Parlamentu koji je odgovoran za ukupnu politiku i donošenje svih zakona u BiH. Da odmah kažem da nismo uspjeli. Ali evo, po nekoj hijerarhiji gledajući Uprava za indirektno oporezivanje kao upravna organizacija bi trebala biti četvrta negdje u redu. Dakle, četvrti oni, pa ministarstvo treće, pa Savjet ministara drugi i mi na čelu kao prvi. Međutim ovdje je obrnuto. Oni sa četvrtog mjesta su na prvom, jer mi ne možemo ništa izmijeniti bez njihove saglasnosti i čak njihovog mišljenja, i evo nam još i ovo predlažu. Ovo bi sve dobro bilo, ali nije svrha ovdje samo zateznih kamata, ili ne znam ni ja nekoga, kada već i ovi što nešto rade su praktično ugušeni. Ko ovdje šta proizvodi, ko ovdje šta izvozi? Imamo li mi te parametre? Po Prijedlogu ovog zakona nemamo, izmjena i dopuna ovog Zakona. Dakle to je suština. I da ne bi sad, kažem od ove sjednice, imali mi samo primjedbe na Upravu za indirektno oporezivanje ili njihova velika ovlaštenja, koja im je neko dao bez nas naravno. Kad kažem bez nas, misleći iz nekih ranijih, prethodnih saziva Parlamenta, što su mislili da će preko para najviše ujediniti i entitete, i BiH, i institucije, i ne znam ni ja šta, pa su valjda razmišljali, ko veli – ako je jedna kasa pa će oni davati ovima malo, malo ovima i svi će biti na kraju zadovoljni. Evo na kraju danas svi su nezadovoljni. Dakle, završavam, mi ćemo dati podršku prvom čitanju, pokušaćemo amandmanima nešto, ali bi posebna tačka dnevnog reda trebala biti, ne u okviru izmjena i dopuna ovog Zakona, o funkcionisanju Uprave za indirektno oporezivanje. A tamo smo kroz druge neke razne izvještaje imali i o skladišetnju roba, i oduzimanju roba, carinjenju roba, prodaji, prikupljanju poreza, švercu na granici, ne znam ni ja uhljebljenjima ovim i onim, otpuštenim radnicima, ma svega i svačega. Dakle, sveobuhvatna tema, pa ne znam bi li jedna tematska sjednica razriješila sva ova pitanja. Ali pošto ovdje mišljenje jednog poslanika ne znači ništa, da vam ne oduzimam vrijeme, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kad je u pitanju ovaj Zakon ja smatram da svaka izmjena koja dovodi i vodi u pravcu rješavanja postojećih problema, prije svega u instituciji kao što je Uprava indirektnog oporezivanja, treba pozdraviti i treba podržati. Međutim, u članu 52. kad je u pitanju povjerljivost podataka o indirektnim porezima smatram da je predlagač moguće trebao da unese u niz ovih stavki ko može dobiti podatke kada su u pitanju bilo kakve malverzacije, prekršaji, itd. I ovdje je 16 uočljivo da mi poslanici tu nismo navedeni. Ja smatram da je definitivno i to potrebno uvažiti i unijeti, to ćemo vidjeti u nastavku, jer je ovo tek prvo čitanje, ali smatram da ... informacije koje i ja kao poslanik dobivam upravo analizirajući i poznavajući Zakon o porezu na dodanu vrijednost, u kontaktima sa prijateljima, sa zaposlenicima Uprave indirektnog oporezivanja, stičem utisak, stičem informacija, na kraju krajeva iz javnih, da ne kažem glasila, medija, svaki dan smo svjedoci da na graničnim prijelazima se dešavaju raznorazne manje, veće malverzacije, što smatram da bilo kakva malverzacija, ukoliko se sazna i dozna, da nije loše da čak upravo i ti zaposlenici na neki način ne budu tako rigorozno kažnjeni ukoliko neku stvar negdje iznesu. Ja smatram da sve što je protivzakonito ne smije biti na drugoj strani kazne ukoliko se progovori negdje o tome. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Konstatiram da nema više prijavljenih. Zatvaram raspravu o šestoj tački dnevnog reda. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda, Ad. 7. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagači: poslanici Kluba SDPBiH i Kluba SBBBiH (zakon u prvom čitanju) Na 53. sjednici Doma, održanoj 19.09.2013. godine, ovaj Prijedlog zakona upućen je Kolegiju kao Komisiji na usaglašavanje. Kolegij nije postigao saglasnost i ovdje nema rasprave. Prije nego što pređemo na osmu tačku dnevnog reda dajem 10 minuta pauze i sazivam sjednicu Proširenog kolegija odmah. [[PAUZA]]
Dajem prednost kolegici Majkić, evo ja ne znam kako je ovo došlo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Visokog sudskog i tužilačkog savjeta i njegovi saradnici. Evo, drago mi je da danas imamo priliku, prvo da je danas prisutan ovdje predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, a drugo, da o ovako važanom dokumentu, koji Parlamentarna skupština raspravlja jednom godišnje, da kažemo nekoliko riječi. Kao što vidite obiman je dokument, ja bih rekla da je previše puno tabela i da ponekad od drveća ne vidimo šumu. Ali snaći će svako onaj ko je htio da vidi o čemu govori Visoki sudski i tužilački savjet i odnosno kakvo je stanje u pravosuđu, ne samo 2012. godine, nego to je dijagnostika stanja gdje smo kad je u pitanju pravosuđe BiH. Mnogo puta dosad smo konstatovali da Parlamentarna skupština, odnosno parlamentarna i izvršna vlast nemaju nikakvu nadležnost za funkcionisanje pravosudnog sistema, a s druge strane nezavisni regulator, odnosno Visoki sudski i tužilački savjet nema nikakvu odgovornost za stanje u pravosudnom sistemu. To su činjenice koje nas brinu. I zato me je zaintrigirala ova prva stranica u kojoj, pored obaveze da se izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog savjeta dostavlja predstavnicima izvršne i zakonodavne vlasti na nivou BiH i entiteta, dostavlja i 13 međunarodnih institucija i ambasada. To znači otprilike da stanje u pravosuđu se objašnjava na isti način strancima koji su bili ključni akteri u reformi pravosuđa, kao i onima kojima treba objasniti kuda ide zemlja kad je u pitanju pravosudni sistem. Ono što mislim da treba posebno potaknuti je da taj sistem predstavnici RS-a do sad su u mnogo navrata rekli da ga ne podržavaju, jer sistem koji ne podržava izvršna i parlamentarna vlast ne može imati ni povjerenje građana, a znamo da bez povjerenja građana u sudsku vlast nema ni demokratije jedne zemlje i znamo gdje smo kad je u pitanju demokratija u BiH. Šta kaže Izvještaj? Ponovo kaže 5 godina već imamo otprilike isti stav da je najveći broj predmeta, nezavršenih predmeta, da se odnose na djela koja su vezana za komunalne predmete. Dakle, nešto više od 2 miliona i 100.000 ukupno neriješenih predmeta, od čega je 1.600.000 onih koji se odnose na komunalne predmete. I ... pitanje koje se postavlja – zašto se Visoki sudski i tužilački savjet bavi pitanjima komunalnih predmeta? Zašto 5 godina zaredom imamo njihov stav koji kaže da će se tome posvetiti dužna pažnja i da će se nastojati što prije taj problem riješiti? I na kraju – zašto se problem ne dostavi na rješavanje entitetskom pravosuđu koji ima mnogo efikasniji način da to riješi nego na ovaj način kao što nam to pokazuje Visoki sudski i tužilački savjet? U skladu sa članom 3. Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom savjetu negdje stoji da je to nezavisni i samostalni organ koji ima zadatak da osigura nezavisno, nepristrasno i profesionalno pravosuđe, kako stoji u članu 17. Zakona. A kako radi to nepristrasno i profesionalno pravosuđe 18 govori sljedeći podatak. Na stranici 58. Izvještaja opisuje se ocjenjivanje rada sudija i tužilaca. Između ostalog se navodi da je Visoki sudski i tužilački savjet ocijenio uspješnim rad predsjednika Vrhovnog suda Federacije, predsjednika Vrhovnog suda RS-a i predsjednika Apelacionog suda Brčko Distrikta. Nema ni riječi o radu predsjednice Suda BiH koja odbija da podnese izvještaj o svom radu i piše Visokom sudskom i tužilačkom savjetu kako nema namjeru i nema pravo da on ocjenjuje njen rad. Dakle, jedan predsjednik suda nekoliko godina uzastopce odbija da podnese izvještaj o svom radu instituciji koja ga je dva puta uzastopce birala na tu funkciju. Nije problem samo što je stanje u sudu takvo kako govorim, nego mi se čini problem da je zato što Visoki sudski i tužilački savjet, kao regulator, ništa ne preduzima da takvo stanje počne da se rješava. Ja vjerujem da će u toku svog izlaganja predsjednik Suda(?) moći da nam kaže da li su sve ovo dokazi da Visoki sudski i tužilački savjet ne upravlja pravosudnim sistemom, da li nema mehanizme ili nema mogućnost da se suoči sa svim problemima o kojima će biti ovdje riječi. Da li to znači da je pravosuđe izvan svake kontrole, jer ako predsjednica Suda neće da podnese izvještaj regulatoru, gdje je onda pravosuđe, kome ono odgovara? Ako je moguće godinama suditi samo jednom narodu po zakonu koji je nastao nakon izvršenja krivičnog djela gdje smo mi, zar s pravom ne kažemo da pravosuđe radi protiv srpskog naroda? Ponašanja Gorana Salihovića sve više liči na to, koji se direktno kao eksponent postavio, ne samo u odbranu jednog naroda, nego jedne stranke. Je li to pravosuđe koje smo pravili tolike godine? I na kraju – koliko će ova bahatost predsjednice Suda koštati ovu zemlju kad, sada nakon onoga što je uradio Sud u Strazburu, pa potom i Ustavni sud BiH, kad krene revizija svih do sada izrečenih presuda? Koliko će to koštati i ko će biti kriv za to? Ne predsjednica suda, ona će u međuvremenu, isteći će joj mandat pa će preći na novu poziciju. U to smo sigurni. Zašto se ne procesuiraju slučajevi koji godinama stoje? Zašto Tužilaštvo spava i dalje? I zašto nema još procesuiranja Dudakovića? Zašto se pušta iz pritvora Mehmedović? Zašto se obustavljaju istrage i rješavaju prigovori za Dobrovoljačku, Tuzlansku i mnogi drugi slučajevi? Zašto Tužilaštvo nema novaca da se nastave iskopavanja u Buća Potoku na smetljištu gdje su nađeni tragovi srpskih, koji se godinama potražuju, a ima istovremeno da se nađe novac kad su u pitanju bošnjačke žrtve. Jel' to pravosuđe koje gradimo? Ja da sam predsjednik bošnjačkog naroda vjerovatno bih svim silama se trudila, ali na toj poziciji ne može ostati istina. Više niko ne može vjerovati i biti ubijeđen u ono što Sud i Tužilaštvo BiH govore. Predsjednica Suda i glavni tužilac vrše komunikaciju s Parlamentom putem medija. Pa zar je to način, zar nije bilo mnogo korisnije da su sjeli i tražili da se obrate ovdje i da govore o tome? Blokada institucija jedne zemlje je sramotan čin i može se samo dogoditi u ovakvoj zemlji kao što je ova. I da tužilac, ni kantonalni, ni glavni tužilac koji svjesno nije otiao na savjetovanje koje mu je bilo zakazano, da se ne bi dogodilo da neko da nalog da se pokrene istraga oko toga. Dakle, sve je velika farsa i odavno su sve maske pale. Konačno, ono što je posljednje što se dešavalo zaista i što bih voljela da predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog savjeta kaže je – kako to Visoki sudski i tužilački savjet nije reagovao na direktan atak glavnog tužioca na rad tužilaca u Tužilaštvu? To znači da on sad propisuje da sve optužnice, naredbe o provođenju istrage, sporazumi o priznanju krivice i zahtjevi za sprovođenje posebnih istražnih radnji, moraju biti, prije nego što budu poslani, parafirani s njegove strane. Zar to nije ugrožavanje rada tužilaca? 19
Vrijeme je isteklo.
Evo da završim samo. Dakle, puno stvari bi se moglo reći ali nemam toliko prostora. Smatram da ovaj Izvještaj ovakav kakav je ne odgovara na suštinska pitanja koje postavljam ovdje i koje su često tema i mislim da, očekujem da će u daljem toku predsjednik sam odgovoriti na neka bar od ovih postavljenih pitanja.
Zahvaljujem. Poslanik Šemsudin Mehmedović ima ispravak netačnog navoda. Izvolite.
Gledajte, nisam uopće mislio da se javim po ovoj tački dnevnog reda jer je bilo očekivati ovakvu diskusiju kolegice Majkić. Naime, morat ću joj malo osvježiti pamćenje, ja nisam pušten iz pritvora, naime ja sam nezakonito priveden i zadržan. A to ukoliko, i što je ona najavljivala, tri dana prije nego što se to desilo 19.07., u nekim medijima iz RS-a, to dovoljno govori o tome da zapravo neke agencije rade po nalogu političkih centara moći iz RS-a. Ukoliko neke od institucija ne postupaju u skladu sa željama, Vas gospođo Majkić i nekih Vaših kolega, onda znači treba ih srušiti. Vi ako ćete rušiti Tužilaštvo i Sud BiH rušite to na jedan politički način, na jedan kulturan način u skladu sa demokratskim principima, nemojte preko mojih leđa. Vi svoje političke nakane ostvarujte u skladu sa mogućnostima, ali u svakom slučaju ja ne dozvoljavam da moje ime pominjete u tom kontekstu. Jer ukoliko hoćete da otvorimo pitanja i Vašeg učešća u ratu vrlo rado, vrlo rado.
mikrofon nije uključen
Naravno, ja sam se načitao određenih informacija i o Vama, ali vrlo rado ću ih ovdje prezentovati Parlamentu ukoliko budete to insistirali. Hvala lijepo.
Replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Da sam ja radila ono što je radio gospodin Mehmedović, šutajući srpske glave, odavno bi bila na mjestu koje bi u svakoj pravnoj državi bilo rezervisano za takve. Da sam ja bila komandant u dijelu gdje je pronađeno ovolika količina naoružanja, odavno bi se ispitalo moja krivica i znalo 20 bi se gdje sam. Ne postoji čovjek u ovoj zemlji koji ima toliko grijeha kao ovaj koji se usudio da se uopšte javi za riječ. Dakle nemam, to je dovoljno za bilo kakav dalji komentar.
Druga replika, poslanik Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Nažalost, ja moram na ovako monstrouzne konstrukcije Majkićke, koje sam ja čitao u medijima iz RS-a koje je ona izjavljivala nekoliko puta, moram da reagujem, jer to ne priliči mojoj ličnosti i mom moralu, gospođo Majkić. Za Vašu informaciju ja nisam nikad bio nikakav komandant. Znači, trebali ste bar malo, ono minimalno informisati ukoliko želite da diskutujete o ovoj stvari, a vrlo rado ću s Vama javno da polemišem o ovoj stvari jer imam i obraza i morala da govorim o tome. Jer, evo sutra se, upravo sutra se obilježava dan granatiranja, odnosno aviobombardiranja, upravo sa teritorije s koje Vi dolazite, u Tešanj gdje je osmero djece poginulo. Niste to pomenuli, pa kao to su neka jel' muslimanska djeca, to su balijska djeca, kako vi to vrlo često znate reći, znate. Kao muslimanska krv nije vrijedna kao neke druge krvi itd. Prema tome, ja svijetla obraza ću i Vas i svakog od vas pogledati u oči za sva događanja tokom, evo '92. do '95. godine. Vrlo sam ponosan na taj period u svom životu, za Vašu informaciju.
Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Dakle, atmosfera inače, ne samo na ovoj sjednici, i percepcija kad razgovaramo o ovom trećem stubu vlasti ovdje u našoj Parlamentarnoj skupštini nije baš ohrabrujuća za rad organa pravosuđa, pa uključujući i Visoko sudsko i tužilačko vijeće. Možda predsjedavajući ste mogli intervenisati ovakvu vrstu replika, u poslovničkom smislu možda upozoriti da se ne ide u ovom pravcu.
Imate iskustvo u tom pogledu, znate kako to ide.
Pa eto, ja sam se otimao koliko sam mogao, borio se da vratim raspravu tamo gdje smo je planirali da vodimo. Dakle, razgovaramo o ovom Izvještaju Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Dakle, ja mogu konstatirati da i ovaj Izvještaj kao i ovi dosadašnji je vrlo korektno urađen i on daje mogućnost da se na jedan jednostavan način čovjek upozna sa djelatnostima koje je Visoko sudsko i tužilačko vijeće obavljalo i obrađeni su skoro svi segmenti, nije samo stvar bila o sudnici, predmetima itd., nego o ukupnoj organizaciji, funkcionisanju itd. I, meni je apsolutno prihvatljiv i ja pozdravljam, dakle sve napore koje Visoko sudsko i tužilačko vijeće radi na uspostavi jednog efikasnog, transparentnog, stručnog sistema. 21 Oko ovih komunalnih predmeta o kojim je gospođa Majkić govorila vidim da ima nekih napredaka, da se ... uvodi to elektronsko sudovanja itd., i ja se nadam da će te stotine hiljada tih predmeta biti riješene. Međutim, ja sam se najviše javio da kažem, premda sigurno da mnogi od nas ovdje drugačije misle, da je ovdje ipak ključni ovaj problem umanjenje ovih sredstava koja se izdvajaju za funkcionisanje pravosuđa i da praktično iz godine u godinu mi sve manje, u relativnom smislu, izdvajamo u odnosu na troškove, na zahtjeve, predmete, itd., i to će biti vjerovatno, ako nije već sada, iako u ovom Izvještaju eksplicitno to ne govori, ali to će biti vrlo brzo ključni problem za dalje funkcionisanje ovih institucija. Jednostavno nećemo obezbjeđivati dovoljna sredstva da sistem podignemo na nivo koji je potreban društvu u ovom trenutku. Posebno bih ovdje istakao da je u velikim problemima finansiranje ovih kantonalnog pravosuđa, koliko sam ja mogao razaznati iz Izvještaja. Ja sam i ranije upozoravao da neki zakoni iz oblasti pravosuđa, ne mislim samo na Zakon o sudu, tužilaštvu itd., nego na zakone o izvršenju krivičnih sankcija i još nekih zakona koji se tiču pravosuđa, da nismo pribavljali mišljenje Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, što je, po meni, propust i propustili smo, i obaveza je na kraju krajeva, propustili smo da imamo jednu stručnu, da tako kažem, stručno mišljenje koje bi nam, siguran sam, pomoglo u donošenju kvalitetnih rješenja. Sigurno da ostaje i dalje ovaj problem i teškoće koje Visoko sudsko i tužilačko vijeće nije baš previše apostrofiralo oko ove harmonizacije propisa. To je rezultat ovoga o čemu ja govorim. Dakle, entiteti, itd., donose zakone koji nisu baš harmonizirani i onda sistem nije efikasan i on ima probleme. Sigurno, također podržavam i ovo o čemu je ovdje bilo riječi, ako se pažljivo pogledalo da Visoko sudsko i tužilačkog vijeće, i ja ih ohrabrujem i tražim da se to, to je trebalo možda i prije uraditi, da se mjerila utvrde, normiranje neko, itd., jer mi stalno imamo pitanje ko ocjenjuje, kako se ocjenjuje, je li urađeno, nije li urađeno, da bismo sa nekim egzaktnim pokazateljima pokušali ovu, ja se nadam da ćete se i vi samnom složiti imamo negativnu percepciju prema sistemu cijelom, pa i prema Visokom sudskom i tužilačkom vijeću. Ja sam uvjeren da ta percepcija nije zasnovana na argumentima, ali mi je zato potrebno ljude razuvjeriti ili na konkretan način dokazati da taj sistem funkcioniše i radi, da je transparentan i da nije naklonjen bilo kojem narodu, bilo kojoj političkoj opciji itd. I oko ovog strukturalnog dijaloga, ovo je informacija koju mi imamo, niko ne govori negativno o njemu, ali on nema rezultata. Kad će to biti okončano, o čemu se radi? Dakle, ja to podržavam, sve je uredu, ali ne možemo u bezkraj ići. Imamo li šta ili nemamo, možemo li šta napraviti ili ne možemo napraviti? I kažem da, sigurni budite da postoje ljudi, postoji ovdje u Parlamentu razumijevanje, ali i vi morate nekim argumentima, nekim činjenicama stvari dokazivati, tu mislim i na sudove BiH, pa i na tužilaštvo. Ja razumijem neovisnost, ne pada mi na pamet da se petljam da pitam, da ovo, da ono, ali moram znati, građanin mora znati šta Sud BiH radi, šta radi tužilaštvo itd. Međutim, mi se zabavimo personalnim rješenjima, stalno opterećujemo i sistem i nas ovdje, je li ovaj rekao ovo, je li ovaj saopštenjem se javio, je li došao na sjednicu, nije li došao, i tu stvarno nema kraja. U svakom slučaju, naravno ja podržavam u onom kapacitetu u kojem mi prema ovim izvještajima se odnosimo, podržavam vaš rad, ali kažem, još jedanput vam preporučujem, i vama i 22 cijelom sistemu, da je što je moguće više budete transparentni, da afirmišete rezultate koje napravite, da neke nedostatke koji postoje da se bavite njima, da upoznajete javnost, da rješavate itd. I oko ovih finansijskih sredstava mi moramo zaista na jedan ozbiljniji način pristupiti i realno ocijeniti koliko ovisi funkcija uopšte sistema pravosuđa kao trećeg stuba vlasti o finansijskim sredstvima koja su do sada vam bila raspoloživa i šta vi uopšte za ta sredstva možete i društvu ponuditi i uraditi. Evo toliko, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Milica Marković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa evo, želim reći nekoliko svojih viđenja u vezi sa Izvještajem koji je sad na dnevnom redu. Da je sreće, kao što nije u ovoj državi, da u ovim prilikama kad jednom godišnje razmatramo Izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, da razmatramo i da pravimo poređenje koliko je BiH napredovala kao pravna država u odnosu na neke prethodne izvještaje a na odnosu na prethodne godine shodno Izvještaju i činjenicama koje nam se ovdje daju u Izvještaju. Nažalost to nije slučaj i za ovaj Izvještaj, iako je dosta obiman i sadrži mnogo stranica se ne može izvesti takav zaključak i konstatacija da je BiH napredovala na tom trećem segmentu, odnosno u trećem stubu vlasti u ovoj državi, pored izvršne i zakonodavne, dakle u sudskoj vlasti. To postaje još tragičnije i više zabrinjavajuće u situaciji kada znate i razumijete da je i zakonodavna i izvršna vlast zasnovana, koliko na zakonskim toliko i na političkim osnovama, dok bi sudska vlast u državi trebala da bude zasnovana samo na zakonu i na profesionalnosti onih koji vrše te dužnosti. Izvještaj koji je pred nama, dakle formalno sadrži sve one segmente koji jedan izvještaj treba da sadrži, i tu se naravno nastojalo da se stavi, da se podastru svi podaci kojima je Sudsko i tužilačko vijeće raspolagalo u smislu analize rada svih sudskih i tužilačkih institucija, od opštinskog pa do državnog nivoa. Međutim, ono što se, utisak kojem se ne možete oteti, odnosno što ne možete da ne zapazite kad čitate ovaj Izvještaj, jeste da je tu skoro pa rekla bih 50% materije koja je data u ovom Izvještaju posvećena nekim stvarima koje bi trebale da se na neki način u 21. vijeku podrazumijevaju, a to je, ne znam, unapređenje informacionog sistema, povezivanje sudova i tužilaštava putem interneta, stvaranje centralnog registra ulaznih dokumenata u sudove i tužilaštva i slično. Mene kao poslanika manje zanima to da li će se, kakav će biti, kao što je ovdje navedeno, modul za praćenje odbrane po službenoj dužnosti u sudovima, ali me mnogo više zanimaju rezultati pojedinih sudskih i tužilačkih institucija u ovoj državi, što se nažalost ne može vidjeti iz ovog Izvještaja, izuzev u samo određenim tabelama i ciframa koje su date. To ne sporim, dakle dato je tabelarno šta su koje sudske i tužilačke institucije uradile, ali u suštinskom smislu, dakle, da li su one kao sudski organi vlasti u ovoj državi doprinijele da BiH postane više pravna država, to se ne može vidjeti iz ovog Izvještaja. To je ono što mi očekujemo kao zakonodavac da nam se kaže, tu imate situaciju, dakle da pojedini sudovi i tužilaštva, naravno redovno vuku sredstva iz budžeta od opštinskog do državnog nivoa kao što vuku, neki čak traže i povećanje u 2013. godini kada su 23 mnogi budžetski korisnici pretrpjeli smanjenje budžetskih sredstava, sud i tužilaštvo su dobili povećanje, Sud i Tužilaštvo BiH, dakle dobili su povećanje a za rezultat toga imate umanjenu učinkovitost i umanjene rezultate rada u odnosu na neke prethodne godine. Naravno za takve rezultate koji nisu dobri i koji nisu ono što se očekuje i što se traži od pravosudnih institucija, suštinska stvar i formulacija koja se postavlja jeste odgovornost sudija. Odgovornost sudija i tužilaca koja je bila glavni razlog i povod zašto je Klub SNSD-a kandidovao zakone da se ukinu Sud i Tužilaštvo BiH jer smatramo da su to dva teška kamena oko vrata koje ova država vuče i koje poreski obveznici BiH skupo plaćaju, skupo to podvlačim, dakle, skupo plaćaju za rezultate koje od njih dobijamo. Ali naravno ta odgovornost je negdje, kako bih rekla, u nekoj izmaglici, u fluidnim konstatacijama u ovom Izvještaju i naravno ni jednog trenutka se ne postavlja pitanje niti jednog, Visoki sudski i tužilački savjet koji je nadležan za njih, koji ih bira i razrješava, ne postavlja pitanje šta će sa takvim sudijama i tužiocima. Primjer za takav loš rad je svakako, to smo mi mnogo puta tvrdili iz SNSD-a, je svakako Sud i Tužilaštvo BiH. I može se, dakle sve ovo što sam prethodno rekla, može se na neki način, mada u minimalnim dijelovima, podvesti i Tužilaštvu BiH da je dalo određene podatke, činjenice šta je radilo, kako je radilo, koliko je sredstava potrošilo, ali nažalost za Sud BiH toga ima vrlo malo. Evo, sad smo čuli iz izlaganja moje koleginice, odnosno to se i zna i vidi, da predsjednica Suda BiH odbija da da podatke o tome, jer ona očigledno smatra sebe da je ona superiorna i u odnosu na Visoki sudski i tužilački savjet i u odnosu na ovaj Parlament i u odnosu na sve druge koji bi trebali da nešto znaju o rezultatima te institucije koju ona predstavlja i čija je predsjednica. Kada pomente Sud BiH svakako da u ovom trenutku ne možete zaobići i ne možete biti imuni na, odnosno da ne pomenete situaciju iz jula ove godine kada je Evropski sud za ljudska prava u Strazburu donio presudu u slučaju Maktouf-Damjanović i da je prije nekoliko dana Ustavni sud BiH naložio da se sve presude Suda BiH vrate na reviziju. Ja znam da ćete vi sad iz Visokog sudskog i tužilačkog vijeća reći da je ovo Izvještaj za 2012. godinu, ali ja vam sad postavljam ovdje direktno pitanje i tražim odgovor na to – da li je Visoki sudski i tužilački savjet razmatrao situaciju i poziciju predsjednice suda čije presude su dovedene pod pitanje i zbog čega BiH na međunarodnom planu može imati itekakvih posljedica. Svi smo očevidci šta Evropa, Vijeće Evrope i šta, koliko se BiH trese zbog presude Sejdić i Finci. Zbog svije osobe koje su izašle na Sud u Strazburu i vrlo je upitno da li će oni po toj presudi ikad biti u situaciji da budu članovi Predsjedništva BiH, ali BiH mora izvršiti tu presudu kako god, oni makar nikad ne bili, ali ona mora tu presudu izvršiti. A šta reći za presudu kojom se dovodi u pitanje i pobijaju presude najviše sudske institucije u jednoj državi? Pa, ne morate biti pravni profesionalac i pravno edukovan čovjek, i laik zna kada se presude jednog sudije, neka je to i Osnovni sud, dakle najniža instanca, kada se presude jednog sudije pobijaju i kad mu ukidaju presudu više instance kao što je Okružni i Vrhovni sud, da se u javnosti dovodi u pitanje profesionalna reputacija takvog sudije i da predsjednik suda mora razmotriti situaciju tog sudije ako on ima u određenom vremenskom intervalu obaranje i ukidanje svojih presuda. I onda naravno tu je suvišan svaki komentar sad. Naravno za vas pitanje i dalje važi – šta Vi mislite o toj situaciji, o toj poziciji i šta će BiH doživjeti, odnosno poreski obveznici ove države kad budu morali platiti obeštećenje ljudima koja će sigurno dobiti kad budu revidirane ove presude Suda BiH. 24 Ja kad sam u jednoj situaciji prethodnoj, u nekim mojim prethodnim diskusijama rekla, i sad to tvrdim odgovorno, da ako išta u ovoj zemlji bude razlog za razlaz naš međusoban, onda će to biti Sud i Tužilaštvo BiH. Ja znam da će ovo sad što sam rekla da će neke podići s mjesta automatski, ali vi morate biti svjesni te činjenice. Da bi ova zemlja napredovala i da bi se ona, zaista da bi napredovala kao pravna država vi iz Federacije morate prihvatiti činjenicu i realnost da je najveći problem u Sudu i Tužilaštvu BiH koji vrše sudsku vlast u ovoj zemlji, i koji naravno treba da obezbijede pravdu, pravičnost i sve ostalo što te institucije treba da obezbijede, da bi jedna država bila pravna i da bi se svaki građanin u njoj osjećao sigurnim. Ali naravno, sad dolazimo i do konstatacije, odnosno to je tako očigledno i jednostavno da ne treba puno vas ubjeđivati u to, nama je jasno svima da je BiH retardirana zemlja u mnogim segmentima. Ali nije problem i nije tragično ako je retardirana na sportskom planu, ako je retardirana na planu opšte kulture i prosvećenosti jednog dijela stanovništva u ovoj zemlji, problem je ako je retardirana u ovom dijelu. Ovo može biti njena rak rana ove države, ovakva pozicija i rezultati rada institucija, najvećih državnih pravosudnih institucija. Naravno tu nije manjkalo, i ja tu ništa ne sporim, iz tabela kojima ste pokazali, da su samo sredstva rasla kod Tužilaštva i Suda BiH i u odnosu na 2011. Godinu, kao što ste naveli ovdje, znači Sud BiH u odnosu na 2011. u 2012. godini je dobio 3 miliona više sredstava. A ja znam kad smo usvajali ove godine, jer je svježa informacija, 2013., da je Sud BiH dobio za 1,5 milion KM veća sredstva u odnosu na 2012. godinu, a Tužilaštvo BiH za 500.000. Ali su naravno rezultati Suda BiH gdje kaže neriješeni predmeti, stanje 01.01.2012. godine 3.900.
Vrijeme isteklo.
Evo završavam sa ovom rečenicom. Znači, stanje neriješenih predmeta u Sudu BiH na dan 01.01.2012. godine je 3.903 predmeta, a stanje neriješenih predmeta na dan 31.12.2012. godine je 3.972. Znači, sredstva su porasla a učinkovitost je pala. Ja ću ovim završiti i tražim da mi vi, znači predstavnik i predsjednik odgovorite na ovo pitanje, jer mislim da je to vrlo teško i ozbiljno pitanje za BiH, a u finansijskom smislu za sve poreske obveznike u ovoj zemlji. Hvala.
Zahvaljujem. Replika poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Ja sam u jednoj od ranijih replika kazao da je nevjerovatna stvar sa kakvom jednostavnošću i lakoćom ljudi izgovaraju ovdje u Parlamentu tako teške kvalifikacije, tipa BiH je retardirana zemlja. Ovo je nevjerovatna stvar da ja čujem ovdje od zastupnika države koji živi od toga što je zastupnik u državi i prima od te države plaću. Ovo je nevjerovatna stvar i ovo je za svaku osudu 25 nazivati svoju državu retardiranom. BiH je država kao i svaka država na svijetu, koja ima svoje probleme i koje mi u BiH rješavamo i rješavat ćemo. Tvrditi da su Sud i Tužilaštvo BiH, da će Sud i Tužilaštvo BiH biti razlozi za raspad BiH i razlaz je jedna od, još jedna od apsurdnih stvari koja se može čuti ovdje u Parlamentu. Gospođo Marković, Sud i Tužilaštvo BiH će biti, između mnogih faktora jedan od važnih faktora za stabilnost ove države, jer udar na suverenitet i teritorijalni integritet BiH je teško krivično djelo koje će procesuirati Tužilaštvo BiH i Sud BiH, i Vi to znate i Vi, između ostalog, i zbog toga udarate na Sud i Tužilaštvo BiH i neće Vam to proći. Što prije se okrenite diskusijama koje imaju za cilj da pomognu Sudu i Tužilaštvu BiH, ja Vam tvrdim da je to u interesu i Vas kao državljanke ove zemlje. Toliko, hvala vam.
U skladu i sa poslovničkim odredbama i sa preporukom od kolege Belkića, ja zaiste evo još jednom apelujem i pozivam da i kod replika ne koristimo teške riječi. Ako i treba iskazati svoje mišljenje mislim da to može da se uradi na odgovarajući način. Idemo redoslijedom prijavljenih replika. Prva repliku ima poslanica Milica Marković. Izvolite.
Pa, ja znam i meni je jasno da gospodinu Džaferoviću sve što kažete protiv Suda i Tužilaštva BiH, makar on i ponekad u nekim situacijama bilo mu jasno u njegovoj glavi da to zaista tako jeste što se kaže, što se iznese ovdje kao činilac i kao argument, ja njega razumijem da on to radi vjerovatno iz stranačkih, ne znam ni ja iz kojih razloga. Ali ono što je jasno i sigurno, gospodine Džaferoviću, je sljedeće – da sve poslanike iz RS-a pa tako i mene plaćaju poreski obveznici iz RS-a. I ona šalje pare u budžet BiH da bi mi bili, da bi smo mi dobili plate za ono što radimo ovdje i što ovaj, i nemojte nas obmanjivati tu sa nekakvim, Vi znate dobro odakle pare u budžet BiH stižu. Možda jedan dio tih sredstava se nekad prelije i za vas iz Federacije, pa i vi dobijet od toga ili obrnuto, ali dakle nemojte nas zamajavati tu da je to neka BiH. Sve je u BiH diskutabilno, ono što se zove i stavlja pod firmu BiH sve je diskutabilno. I ja dolazim ovdje iz RS- a koja, u kojoj su za mene, i za sve poslanike, su glasači tamo glasali, a nisu glasali ni iz kakve BiH. A kad govorite o Sudu BiH, kad ga toliko zdušno branite, navedite mi bar još jedan primjer, evo od zemalja EU da vam ne dajem primjer cjele Evrope, navedite jedan primjer iz EU gdje je državni sud doživio ovakvu presudu Suda iz Strazbura za ljudska prava kao što je Sud BiH? Da li je ijedan sud neke od država iz EU doživio ovo što je, što su, ovakav način su anulirane i podcijenjene i oborene presude ovog Suda. I Vi uzmete sebi za pravo da takav sud branite, pa to jednostavno da čovjek kaže nemam komentara na to.
Druga replika, poslanica Dušanka Majkić. Izvolite. 26
Ja bih voljela kad bi kolega Džaferović koji uvijek pretenduje da nas nauči nečemu, čak i onda kad ... moglo da se spori i o njegovom znanju na tu temu, da je rekao jednu riječ u korist, odnosno protiv dosadašnjeg načina rada Suda i Tužilaštva, da ste jednu rečenicu rekli. Pa, u kojoj zemlji ima da se sudi po zakonu koji je donesen nakon dešavanja, odnosno nakon učinjenog krivičnog djela? Da ste jednu rečenicu rekli, da ste rekli o ovome, otkud pravo glavnom tužiocu da oduzme pravo postupajućim tužiocima i da čekaju, koji treba da čekaju njegovu saglasnost, to je nezabilježeno u praksi. Da ste bilo koju rečenicu rekli za sramotnu blokadu Parlamenta i ulogu tužioca u tome. Ni jednu riječ o svemu tome. Ja da sam na Vašem mjestu ja bih punim ustima hvalila i Sud i Tužilaštvo, jer oni će završiti istorijsku ulogu u korist bošnjačkog naroda.
Replika, poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Pa, pošto nema mog uvaženog kolege Drage Kalabića ovdje, pa ja moram u njegovo ime nešto reći, ono što je on rekao u EuroBlic-u a što se tiče dodatnih sredstava koja su data za rad Tužilaštva BiH za zapošljavanje 13 novih tužilaca. Ta sredstva je odobrio i dao saglasnost za odobrenje tih sredstava ministar finansija, gospodin Nikola Špirić. Što se tiče, uvaženi kolega Džaferoviću, Suda i Tužilaštva BiH koji će, kako rekoste, procesuirati krivična djela protiv integriteta i teritorijalnog suvereniteta BiH, ja Vas pitam – ko to narušava integritet i teritorijalni suverenitet BiH? Zar je bilo većeg udara na BiH i njene institucije od one talačke krize ovdje kada su se pritiskom željela iznuditi određena rješenja? Gdje je tu bilo Tužilaštvo? Da pitam i gospodina Novkovića – da li Visoki sudski i tužilački savjet razmatra zašto tužioci onu veče nisu reagovali? I znate, malo je, mi iz SDS-a smo nudili određena rješenja i smatrali smo da se ovo treba riješiti, ali umjesto da rješimo odluka SNSD-a je bila da se uđe u strukturalni dijalog. Strukturalni dijalog koji će cementirati, kako vidimo, ovaj Sud i Tužilaštvo i koji će nam donijeti, što kaže i ministarka pravde RS-a, jednu novu instituciju. Znači onako trajno betoniranje. Ja znam da se vi kolege odavde ne slažete i da je to neka viša politika, politika iz centrale SNSD-a, ali nažalost stvari tako stoje.
Replika, poslanik Zijad Jagodić. Izvolite.
Ja obično o ovoj temi i u ovakvim debatama nekako posljednji volim da repliciram, međutim na prethodne govore uvaženih kolegica Marković i Majkić želio bih samo nešto da iznesem. Činjenica da Visoko sudsko i tužilačko vijeće praktično isto kao i svaka institucija ima svojih dobrih i slabih strana, ja mogu samo reći da sudovi u BiH, onoliko koliko mogu reći iz vlastitog iskustva radeći kao sudski vještak 15 godina, sada mislim da u protekle dvije, tri godine nikada nije bila gora situacija, odnosno kompleksnija i teža kada su u pitanju finansije. Činjenica je 27 da se ovi sudovi, da ne kažem sudovi i tužilaštva, nalaze pred izuzetno kompleksnim predmetima, dakle predmeti gdje političari ili politika ne može imati uticaj. Ali isto tako sudovi i tužilaštva imaju masu predmeta široke potrošnje. Svi bi željeli da oni odrađuju i da rade svoj dio posla na način kako bi mnogi željeli, prije svega oštećeni. Nažalost u svim ovim predmetima mogu samo reći da bez materijalnih sredstava, bez snage, bez moći koju bi trebalo Visoko sudsko i tužilačko vijeće, sudovi i tužilaštva da imaju sigurno mi ne možemo očekivati. Druga stvar, žalosno je da isto tako mi poslanici državnog Parlamenta smatram da ne bi trebali tako isticati da sam ja, ja jesam sa federalnog dijela, ali ja sam plaćen sa državnog budžeta i praktično državni poslanik. Smatram da trebamo učiniti prije svega ono što je naša obaveza. Ja vjerujem da ovaj Parlament je ključni krivac za sve probleme koji se danas evidentiraju i mogu pripisivati njima. Ja smatram da ukoliko im damo određenu mogućnost da oni rade svoj dio posla kako treba, ubijeđen sam da bi tek tada i sudovi i tužilaštva dobili signal da se u ovom Parlamentu domaćinski odnosi, što nažalost to danas nije. Ja smatram da Visoko sudsko i tužilačko vijeće sigurno ima određenih stvari koji im se može pripisivati i reći da nisu, da nisu takve kako mi to praktično očekujemo, međutim moramo prvo pomesti pred svojim pragom i učiniti sve što je do nas da stvari budu takve kakve bi njima bile i vjetar, što bi im dalo vjetar u leđa da rade kvalitetnije i onako kako mi to ovdje ističemo. Toliko, hvala.
Replika poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospođo Majkić, ovo nisam kazao za, ovo je treći mandat kako sam u Predstavničkom domu i bio sam, imao mandat u Domu naroda, dakle za 10 godina Parlamenta ovo nisam kazao, saću dakle ovo reći, jer Vi uporno pokušavate kad ništa nemate od argumenata da diskvalificirate ljude. Ja sam s Pravnog fakulteta u Sarajevu '79. godine sa sobom ponio Zlatnu značku Univerziteta, a '90. godine sam prošao sve procedure i ocijenjen kao najkvalificiraniji kandidat za sudiju Vrhovnog suda Socijalističke Republike BiH, a prije toga sam bio sudija Općinskog suda i Okružnog, odnosno Višeg suda. Toliko o mojim referencama, ovo sam prisiljen da kažem, jer Vi uporno pokušavate da ljude diskvalificirate Vašim diskusijama. Ja o postupanju državnog tužioca, suda i sudija u konkretnim predmetima ne govorim ovdje u ovom Parlamentu upravo zbog toga što znam šta to znači, a Vi o tome govorite što ne znate šta to znači. I to je Vaš problem, osim što ste nekulturni i upadate u riječ dok ja diskutujem, Vi dakle o ovom stvarima ne znate ništa, Vi imate politički nalog da napadate Sud i Tužilaštvo BiH, ali vjerujte ... je to uzaludan posao. Kanite se tog posla što prije to bolje, nemojte džaba gubiti vrijeme.
Replika, poslanik Saša Magazinović. Izvolite.
Hvala Vam predsjedavajući. 28 Pa, mi smo u proteklih nešto malo više od sat vremena čuli toliko teških riječi da je to nevjerovatno. Čuli smo i o raspadu države i o retardiranoj državi i o terminologiji tipa – balije, četnici, ustaše i obraćanju vi iz RS-a, vi iz Federacije i zapravo ne znam uopšte zbog čega je ovolika nervoza danas. Zbog čega je ovolika nervoza? Je ne znam jesu li ljudi svjesni koji je datum danas, koja je godina? 2013. je godina, dakle ima još do izbora, polako, polako, doće to. Druga stvar, pa prije 17 godina je ljudi rat završen, šta vam je, mislim, mi se ovdje ponašamo kao da je to juče stalo. I šta će se desiti? Poslije ovakvih istupa u Skupštini oni koji se prepucavaju sješće na avion i otići negdje zajedno u inostranstvo, a ostaju oni koji su ovo slušali i koji iz ovog svega mogu razumiti samo da svog komšiju trebaju preko nišana gledati od danas. Pa dajte ljudi stanite malo na loptu. Lične diskvalifikacije, čemu to? Čemu to, bez obzira s koje strane dolaze? Šta imamo od ovog svega, evo sat vremena ovih šta smo dobili, šta je rezultat ovog? Ništa, odnosno rezultat je da smo izgubili još jedan sat vremena u Parlamentu slušajući međusobne diskvalifikacije i degutantne rasprave. I ja vas zaista molim, zaista vas molim da imamo bar taj, tu minimalnu količinu odgovornosti prema onima koji ovo slušaju i koji će neke od vas čak i ozbiljno shvatiti, pa ne znam ni ja šta uraditi. Pa nemojte sutra da razgovaramo o posljedicama i onda kažemo – šta se ono desilo? Pa desilo se to da se kreira atmosfera koja je besmislena, apsolutno besmislena. Ja vas zaista molim, i Vas predsjedavajući, ja ne znam imate li poslovničke mogućnosti, al' da se ovo prekine. Hvala.
Riječ, odnosno repliku ima poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Pa ja, predsjedavajući, ne znam hoće li ovo moje biti replika, ali više je poslovnička intervencija. Dakle, mi ovdje već, evo kao što je i kolega Magazinović pomenu, već sat i više raspravljamo, slušamo personalne dijaloge, argumenti, kontraargumenti itd. Umjesto da se to preseli u hodnik, kabinete, televizije, dijaloške emisije itd., ovdje imamo, svjedoci smo nekih ličnih i personalnih i obračuna. Ja ne znam ovdje je zaista toliko riječi ružnih koje su rečene od retardirane države, da sam se ja ovdje upitala – ko je retardiran ovdje u ovoj sali? Ja moram, zaista, da vas podsjetim i zašto govorim poslanička intervencija. Ja gledam ovdje naše goste iz Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, oni su komotno mogli da sjede danas na svom radnom mjestu, jer se ovdje o svemu raspravlja a najmanje o Izvještaju o radu Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Ja Vas molim, predsjedavajući, ovdje nije rasprava ni o Sudu ni o Tužilaštvu, a najmanje o personalnim stvarima, da prekinete svaku diskusiju koja je izvan tačke dnevnog reda. Dakle, molim vas, podsjećam Izvještaj o radu, Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća tačka 8. Mi sat ovdje i više slušamo nešto što je izvan, potpuno izvan dnevnog reda. Zahvaljujem.
Preko 50%, ja mislim, ovdje poslanika čak nije ni u prvom mandatu, prema tome da ne kažemo da smo i u ovom mandatu u trećoj godini mandata. I ako u trećoj godini mandata nekog 29 treba učiti šta je tačka dnevnog reda a šta nije, onda ne treba nam ni predsjedavajući ni takvi poslanici. Riječ ima poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege i vi gospodo iz Visokog sudskog i tužilačkog savjeta koji, barem dok sam ja poslanik, se redovno odazivate i prisustvujete ovim sjednicama. I odmah mogu da kažem da Izvještaj obuhvata dosta podataka i nažalost kao što uvijek to govorim kad god su u pitanju ovakvi izvještaji, a oni su česti, pa i kad su tačka redovna dnevnog reda i kad nisu, mi to imamo uvijek, jer uvijek je najviše problema u Sudu i Tužilaštvu. Ali kao što reče uvažena profesorica Hadžiahmetović stvar je ovdje – Izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog savjeta. Pa jeste, ali šta on sublimira? On ne sublimira rad zemljoradničkih zadruga, trgovina na malo i veliko, nego upravo Suda i Tužilaštva i onih institucija za koje, nažalost, mi nismo nadležni. Uvijek se pominje nezavisnost, ja nikad nisam vidio da postoji nezavisnost u bilo čemu. Riječ nezavisnost je imaginarna, svak od nekoga zavisi i ne postoji ništa nezavisno u ovoj zemlji, ne postoji ništa nezavisno u drugim zemljama, ne postoji ništa nezavisno u svijetu. Ko me demantuje ja ću sve ovo, od svoje ove diskusije da odustanem. Ali da krenem, da podsjetim, kao što reče uvaženi predsjedavajući, nismo mi sjeli juče u ove poslaničke klupe, nego mnogi su ovdje i u drugom i u trećem mandatu, i mi smo i prije bilo kakve odluke iz Strazbura upozoravali na ovo šta će se desiti, nama nije trebala odluka iz Strazbura. Pa svaki čovjek, ne mora biti pravnik, je znao da se ne može vršiti reanimacija čovjeka koji je zakopan, umro. Reanimacija se vrši gdje još postoji mogućnost da se čovjek može oživjeti, dakle tu je reanimacija. Čovjek sahranjen, sve molitve ove i one po religiji održane, nema, ne možeš ga izvaditi i oživiti to je nemoguće. E, mi smo tada upozoravali. Pa ću ja podsjetiti na mnoge činjenice iz 2007. godine kad je tužilac bio uvaženi gospodin Marinko Jurčević, ja od njega lično tražio, ovdje postoje stenogrami, da se pripremi strategija od pet godina da se riješi pitanje ratnih zločina. A evo prošlo šest, sedma godina, mi smo sad u najgoroj situaciji. Sad i one presude sve će biti revizija. Koliko će to biti odšteta za budžet BiH, ko će sve to morati da plati. Pa sam onda govorio koliko je optužnica isfabrikovano protiv i ovih ili onih lidera. I ja se nikad ne pozivam šta su neke novine objavile, šta ima veze moj kolega Kalabić, koji nije prisutan, šta je on izjavio u nekim novinama, šta to ima veze sa Izvještajem Visokog sudskog i tužilačkog savjeta? Ja nikad ovdje ne pominjem ni jednu stranku, ja nikad ovdje ne pominjem ni jednog političara po imenu i prezimenu, ja ovdje pominjem sistem koji ne funkcioniše. Pa tada sam tražio od uvaženog, kažem, tužioca da pripremi strategiju i da se BiH zaduži, zaduži kreditno, da uzmemo 200 tužilaca i da sve to završimo za 5 godina. Prošlo 7 mi bez tužilaca, primićemo sad, kako vidim, 13 tužilaca koji neće ništa uraditi nego će morati vršiti reviziju onih što su izricali. Pa ako je iko bio konzistentan u svojoj politici i nije mijenjao stavove bio je SNSD, na jedvite jade one strance istjerali koji su o jadu zabavili Sud i Tužilaštvo. A da ne pominjem sad, daleko bi to bilo, svi to znaju, da je ta institucija nelegalna, nema je u Dejtonskom sporazumu, nema u ustavnom uopšte poretku BiH. Sad jesu li za nekog teške ove ili one riječi, ma šta se mi sve naslušamo, ima li težih riječi nego što danas će deset portala ili juče da mi sve redom od familije, koja mi čak i nije, tamo pobroje i psuju redom ... 30
Hajde molim Vas da se vratimo na dnevni red.
Moram to, pa to je suština ove zemlje kako funkcioniše.
Nemojte, tačka dnevnog reda zna se šta je – Izvještaj Visokog sudskog ...
Tačka je dnevnog reda ovdje Izvještaj Sudskog i tužilačkog savjeta ...
Napradaju nas sve redom, a to ćemo na drugim mjestima.
Ja Vas, ja Vas uvažavam i Vi bi ste bili upravu da mi imamo mogućnost da kažemo od danas nama ne treba strukturalni dijalog, nego da makar vrate ove presude što su izricali bezveze po 40 godina i kršili sve moguće ljudske norme, a ne pravne, nego ljudske, ali ne možemo ništa uraditi. E sad, ja postavljam pitanje, hajde da se vratim ovom Izvještaju – ko će nadoknaditi štetu BiH za takav način rada i takvo fabrikovanje i presuda i optužnica i duševne boli za lica koja su suđena tako, po diktatu, bez ikakvog razloga, šta je sa njihovim porodicama, djecom, ne znam ni ja, ugledom u društvu? Ili ćemo samo organizovati dočeke kad se neko vrati iz Haga, pa i tu će biti problema. Pa sve je to problem ovog Izvještaja Sudskog i tužilačkog savjeta. Tamo disciplinski sudija može sutra protiv gospodina Novkovića i ove uvažene gospođe podnijeti prijavu, a ne može podnijeti prijavu protiv predsjednika Suda koji nikad ovdje nije prisustvovao, neće da dođe, neće da dođe tužilac. Šta mi možemo uraditi? Ja sam za druge tačke dnevnog reda govorio i sad ću to, da ne gnjavim puno, nema koristi ovdje ni o čemu raspravljati, ali da jednom definitivno pokažemo nemoć ovog Parlamenta da ništa ne može odlučiti, a na nama je najveći teret. Za sve se mi kao nešto pitamo, za sve smo mi kao odgovorni, a ništa promijeniti ne možemo. Rekao sam prošlu sjednicu, petprošlu sjednicu, svaku sam rekao, nikad niko ovdje neće dovesti glavnog tužioca, jer ona kaže – šta, mene Parlament ne bira, neću da dođem, ćao, doviđenja. Predsjednica Suda neće da komunicira sa Sudskim i tužilačkim savjetom. Pa i u Sudskom i tužilačkom savjetu sjede ljudi po nacionalnosti, ne sjede tamo jedan isti narod i oni, naravno, ističe im mandat, sutra se brinu za svoju poziciju šta će biti s njima, mogu li oni imenovati ovog i onog tužioca ili ne znam ni ja sudiju ako nemaju saglasnosti drugih naroda. Zato ja ovo apelujem na kolege da se niko ovdje ne ljuti i kad čuje neke riječi koje neki okvalifikuju kao malo teže, pa gospodo draga iz 2000-te godine imate, ako već se pozivate na novinske izvještaje i članke, kad sam tražio da se počne otkopavanje na smetljištu gdje je bilo tada 10 metara nasipa, danas je 30 metara, kad je bila međunarodna ovdje zajednica gdje je i sondama mogla da utvrdi, bez kopanja i rovokopača, što neće da plati Tužilaštvo, da utvrdi da li dole ima ljudskih kostiju. Mogli su, tada nije bilo volje. Pa ... vas od završetka rata, reče fino uvaženi kolega 31 Magazinović koji je otišao, prošao je rat 17 godina, pa svakome je to jasno, ali mi ništa nismo riješili ...
E sad ja mogu reći da se vratimo na tačku dnevnog reda, a Vi ćete mi odgovoriti da je to direktno vezano za tačku dnevnog reda, jelde.
Evo, evo, vratiću se. Ni jednu riječ ne možemo promjeniti iz ovog Izvještaja, ništa ne možemo uraditi. Uvažena kolegica Marković je rekla dali smo jedino Sudu i Tužilaštvu, upravo mi koji smo najviše protiv tih institucija, dali podršku budžetu i samo njima povećano. I nije ovdje pomenuto, jest im dato i iz budžetske rezerve još dodatnih sredstava. Pa opet nismo stavljali primjedbe, a znamo, svi znate i vi što smo mi protiv tih institucija. Pa zato što su selektivne, jednostrane, što nisu nezavisne, to je problem. I ja danas ne mogu ništa protiv Visokog sudskog i tužilačkog savjeta reći, oni su ovo izvanredno pripremili, ali ja sam potpuno svjestan svake godine da su i oni nemoćni, ništa oni ne mogu uraditi. I ovo je samo zbirna jedna, sublimiranje svih podataka. Poslije ovakvog izvještaja, gdje ne možemo riječi mi promjeniti, biće sljedeće godine malo drugačije modifikovan sa istim ili težim, ne sa istim ili težim, sa još težim problemima. Zašto? Revizija postupaka, treba još sredstava, ponovna suđenja, ovo i ono, itd., itd. Hvala vam lijepo, itd., itd.
Zahvaljujem. Prije nego što dam riječ poslaniku Zvonku Jurišiću, nije praksa baš u pola tačke dnevnog reda, ali ako se slažu svi ovi koji su prijavljeni da ograničimo raspravu do 5 minuta. Slažu se svi. Riječ ima Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo, vidimo da se pomalo ova diskusija ovdje iskomplicirala, očito je interesantna tema, je li, danas smo mi na točci dnevnog reda Izvješće Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Ja moram reći da je ovo Izvješće i obimno, jedno sveobuhvatno Izvješće i onako jako pregledno i sigurno ga treba podržati onako kao izvješće, koje je urađeno, znači vrlo dobro i profesionalno i tehnički. Ali Izvješće nam ne daje mnoge odgovore koje su važni za funkcioniranje cjelokupnog sustava, odnosno života u BiH, a neke smo već stvari ovdje i čuli. Recimo, u Izvješću i sam onaj koji je pisao, znači a potpisao predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća u jednom svom dijelu Izvješća kaže kako se politika, pa i Parlament BiH, i daje preporuku šta bi nam trebala napraviti izvršna, a šta zakonodavna vlast, gdje se mi mješamo na rad, i vršimo pritiske na rad tužiteljstva i sudstva BiH. Evo vidjeli smo dosta rasprava kad je u pitanju i rad i Tužiteljstva i Suda BiH i ja sam na strani onih da je, postoji trenutno ignorantski stav kako predsjednika Suda BiH tako i glavnog tužitelja BiH prema Parlamentu BiH da ovdje eventualno odgovore na neka pitanja ili da podnesu 32 izvješće, a oni to ignoriraju. A evo upravo što kažu, znači, postoje voljom i htjenjem Parlamentarne skupštine BiH i koja je u konačnici kad je bilo donošenje proračuna za ovu godinu, Parlamentarna skupština BiH je podržala dodatna sredstva ovim institucijama, a činjenica je, što je govorila kolegica Marković, u njihovom Izvješću, znači, imamo veći broj nerješenih predmeta. To je činjenica koja stoji u Izvješću, uz samu suštinu predmeta to je činjenica koja stoji u Izvješću. Ja bih malo ovdje, znači, Visokom sudskom i tužilačkom vijeću malo da razmisle kad kažu stegovni postupci koji su vođeni tamo protiv određenih sudija i protiv tužitelja. Najveći broj stegovnih postupaka je završio, nemam ovdje točne podatke, ali vi znate, vi ste to pisali, evo ima u Izvješću, usmenim opomenama i ne znam u konačnici, je li da su ti stegovni postupci zbog, ne znam ni ja, na vrijeme nenapisanih rješenja, sudskih presuda, odluka, zbog nemara, rada ili tako dalje. Pitam se na neki način, a govorim o vrlo značajnoj oblasti, vrlo značajnom stubu ovoga društva, a pitam se, evo nema ovdje kolege Kabila, da on kao kardio-hirurg ima nekakav nemaran rad i kakav je rezultat tog nemarnoga rada a da zato bogme je i te kako plaćen. Jer mi znamo da je, znači sudstvo i tužiteljstvo plaćeno na način da je propisani koeficijent od strane Visokog sudskog i tužilačkog vijeća da se ne tretiraju kao državni službenici, kao imenovani dužnosnici, nego poseban proračun gdje je i 100 miliona eura, što se tamo spominje u Izvješću, i nije baš mali novac, bez obzira što je to možda na ukupni GDP BiH onako mali kako je tamo navedeno, ali i kad gledamo strukturu mislim da i nije taj mali novac. Meni nije jasno da Sud BiH kaže, kad se priča tamo o broju riješenih, odnosno neriješenih predmeta, pa kaže da jedan dio predmeta nisu riješili zato što su ušli ili su prihvaćeni kao zastarjeli predmeti. Evo znači, to bi me interesiralo kako Sud može dobiti od Tužiteljstva, znači prihvatiti da prođe kroz ovaj CMS sustav ili na onoj prijavi i dođe pred suca, znači postupajućeg suca da ga rješava i ovaj tada konstatira da je ovaj predmet zastario. Evo, to mi nije jasno, znači što prihvatate. Ovo što je govorio kolega Jovičić o nekim reanimacijama, to bi vam isto izgledalo kao da u hiruršku salu uvedete mrtva čovjeka i onda kirurg kad je sve pripremio masku, rukavice ...
Vrijeme je isteklo.
... kaže čovjek je ovaj mrtav. Ja bih vas samo zamolio za par stvari.
Vrijeme je isteklo.
Evo samo još 10 sekundi predsjedavajući, ovo je vrlo bitno. I prošli put sam govorio – ne vjerujem da je od svih presuda 49% baš uvjetne kazne, 10% novčane, .... Ja ... predsjedavajući Visokog sudskog i tužilačkog vijeća reče svaki sudac je neovisan u donošenju svojih odluka, o tom potom je li neovisan, jer ja imam primjera gdje nije neovisan, ne samo on, nego nije ni tužitelj. Spreman sam razgovarati to i točno imenu i prezimenu, ne moramo ovdje, je li, ... neko donese vam presudu, osudi vas na 14 mjeseci zatvora i onda u sljedećem postupku vas oslobodi. Ali imamo zbog čega je bio prije toga neovisan, odnosno ovisan pa zato kažem. 33 Volio bih da ste nam dali na neki način ovdje prijedloge kroz sudstvo kako riješiti, ove godine je riješeno 20 tisuća predmeta čini mi se onih starih, ali ima ih još, ne znam ili dvjesto i nešto ili četiristo i nešto ...
Gospodine Jurišiću dobili ste minut i 10 sekundi.
... 10 ili 20 godina da bi riješili te stare predmete, pa bi volio da ste možda ponudili kroz Izvješće kako za ovu narednih godinu, dvije dana da riješimo sve te, ako je moguće, te stare predmete, da se osiguraju dodatna sredstva. Pa mislim da je korisna ova predsjedavajući rasprava, ali evo što me prekidate, vrijeme ..., evo ja se ispričavam i prekidam ja ovu svoju raspravu. Hvala Vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, predsjedniče Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i delegacijo Vijeća. Dozvolite mi da kažem nekoliko rečenica vezano za Izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća za 2012. godinu. Ustavnopravna komisija ga je razmatrala, nažalost nije bilo neke velike rasprave na Komisiji, mi smo ga primili k znanju i ovo je možda prilika da predlažemo, naravno da i Predstavnički dom uradi to isto što je uradila Ustavnopravna komisija, jer je to jedino moguće. Mi niti usvajamo niti ne usvajamo ovaj Izvještaj, mi ga primamo na znanje i iz njega uzimamo obaveze koje proizilaze iz preporuka koje su nam date u ovom Izvještaju, a tiču se zakonodavne vlasti. Dakle, prva stvar o kojoj želim kazati nekoliko rečenica je pitanje preporuka koje su navedene ovdje. Ja pozivam sve koleginice i kolege da dobro iščitaju preporuke koje se odnose na zakonodavnu vlast i vide ono šta je to što zakonodavna vlast treba da uradi kako bi sistem sudske vlasti u BiH sa regulatorom te vlasti, neovisne, samostalne vlasti koja se zove Visoko sudsko i tužilačko vijeće, što uspješnije poslovao i radio. To je zapravo naš mandat. Naš mandat nije da se uplićemo u konkretne slučajeve, da ocjenjujemo rad pojedinih funkcionera u pravosuđu. Mislim da je to ili rezultat neznanja ili je rezultat zle namjere koja želi da se ispolji povodom ove diskusije. U samom Izvještaju Visokog sudskog i tužilačkog vijeća pobrojani su, dakle odgovori. Izvještaj je krenuo od nadležnosti Visokog sudskog i tužilačkog vijeća i ko kod je želio imao je priliku da pročita jedan od elemenata na strani 6 koji kaže da je bitno naglasiti da, imajući u vidu član 17. Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, kao i načela po kojima funkcionira pravosuđe, Visoko sudsko i tužilačko vijeće nema nadležnosti u kreiranju kaznene politike, niti 34 može preispitivati sudske odluke, odnosno tužiteljske odluke ili uticati na sudske postupke u konkretnim predmetima. Ako to nema Visoko sudsko i tužilačko vijeće, a to je tačno, jer to je sistem, to je jedina odgovornost sudije i sudova prvostepenog suda, drugostepenog suda, trećestepenog suda, Međunarodnog suda i to je ta vertikala u koju niko ne smije ulaziti, pa ni Visoko i tužilačko vijeće, onda pogotovo to nemamo mi koji se bavimo dakle, i ja sam zbog toga reagirao na način na koji sam morao da odgovorim na neke diskusije ovdje svojom replikom. I ja vas molim da se ovo ima u vidu. Kada će se primjeniti blaži zakon, to je prvorazredno, visokostručno pravno pitanje, koje zavisi od svakog konkretnog slučaja i to je odgovornost sudije koji sudi i Vijeća, ako je u pitanju Vijeće u konkretnom slučaju. Uplitati se u to, to je jako opasna stvar i dozvolimo da sistem sudske vlasti u BiH funkcionira na načelima i po pravilima koja su propisana u Ustavu i u zakonima ove zemlje. Ono što želim da kažem u preostala dva minuta je moj pogled na budućnost pravosuđa u BiH. Dakle, ja podržavam ovaj Izvještaj. I da se glasa o njemu ja bih glasao za njega. Dakle, ja ću ga primiti na znanje kao i na Ustavnopravnoj komisiji, ali ono što hoću još da kažem je da ohrabrim Visoko sudsko i tužilačko vijeće i sve pravosudne institucije u BiH da se bore za nezavisnost i samostalnost i da rade svoj posao onako kako je to postavljeno u političkom sistemu, odnosno u ustavnopravnom sistemu BiH. Mislim da je vrlo važno pitanje, i od toga će zavisiti mnogo štošta kada je pravosuđe u pitanju, ono što je navedeno ovdje u preporukama a tiče se budžetiranja. Mi imamo Visoko sudsko i tužilačko vijeće kao regulatora na nivou države, imamo entitetske i imamo pravosudnu strukturu na nivou države, imamo entitetske pravosudne strukture i imamo finansiranje iz budžeta, onoliko budžeta koliko ima kantona, Brčko Distrikt, dva entiteta i država BiH. Koliko ja mogu da vidim, to je 14. To je nešto što je veliki problem i što može da utiče na efikasnost, funkcionalnost i nezavisnost pravosuđa. I ono na čemu treba u budućnosti insistirati je da se dođe do sistema u kojem će Visoko sudsko i tužilačko vijeće imati, ako ne možemo to odrediti, smjestiti u jedan centar odakle će se to finansirati, onda da Visoko sudsko i tužilačko vijeće ima onu ulogu koja se zagovara u ovom Izvještaju kada je u pitanju budžetiranje sudova i tužilaštava u BiH. Druga stvar koja je za mene vrlo bitna i vrlo važna, a o njoj se ne govori, je unifikacija sudskog procesnog zakonodavstva, kako krivičnog, parničnog, tako i svih drugih, jer mi u BiH imamo nekoliko postupaka krivičnih, imamo nekoliko parničnih postupaka, nekoliko upravnih postupaka, nekoliko vanparničnih postupaka, ostavinskih. Mislim da se sudsko procesno zakonodavstvo u BiH mora unificirati i na tome treba raditi. Podržavam ovaj strukturalni dijalog koji treba da dovede do efikasnijeg i funkcionalnijeg pravosuđa unutar BiH i svakako ove napore, da se riješe komunalni predmeti koji predstavljaju balast pravosudnoj strukturi BiH. Hvala vam.
Zahvaljujem poslaniku Džaferoviću. Prije nego što dam riječ poslaniku Niki Lozančiću zamoliću stručne službe da pozovu sve poslanike da se vrate u salu ili ćemo biti prinuđeni da damo pauzu. Riječ ima poslanik Niko Lozančić. Izvolite. 35
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Evo, ja ću pokušati kroz ovu kratku raspravu i replicirati i raspravljati. Moram reći da, zahvaljujući činjenici da su rasprave vođene na način kako su vođene, više će vremena trebati za ovo prvo, nego za ovu drugo, jer očigledno je da mi svjesno ili ne brkamo određene lončiće, da tako kažem. Mi smo na početku ovog mandatnog razdoblja svi dali svečanu izjavu u kojoj smo se obvezali da ćemo poštovati Ustav BiH. A Ustav BiH u članku 1.2. kaže da je BiH demokratska država koja funkcionira sukladno zakonu i temeljem slobodnih i demokratskih izbora. Temeljem slobodnih i demokratskih izbora ja sam izabran za zastupnika u Zastupničkom domu neovisne i suverene države BiH. I zahvaljujući toj činjenici ovdje govorim o radu jedne od institucija koja je uspostavljena temeljem zakona ove iste države. Ja kao zastupnik, i svako drugi od nas, ima pravo biti zadovoljan i nezadovoljan određenim zakonskim rješenjima i ima pravo u regularnoj proceduri i utjecati na izmjene tih zakonskih rješenja. Koliko se mi snalazimo u svojoj neovisnosti, a mi bismo morali i trebali biti najneovisnija institucija u ovoj državi, to svako od vas zna, ja ne želim nikome posebno predavanje držati o njegovoj neovisnosti. Neke institucije u ovoj državi su, temeljem zakona, one su proglašene neovisnim institucijama i u rad tih institucija se može miješati u smislu samo kroz izmjene zakona. Ja nisam zadovoljan određenim rješenjima u Zakonu o Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću. Nažalost, zbog razmišljanja hoće li, može li to proći u regularnoj zakonodavnoj proceduri ne usuđujem se ući u predlaganje izmjena da ne bi bio trud uzaludan. Ali ću neke od dilema postaviti evo pred svima nama ovdje, a posebno pred predsjedateljem Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća, predpostavljam da i sami o tom razmišljaju. Mislim prije svega na sastav Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća. Periferno mi je koliko ima članova Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća. Može biti 5, može biti 55. Ne znam smatrate li, je li logično da odvjetnici i tužitelji, koji su stranke u postupku, biraju ili utječu na izbor sudaca sudova u BiH? Je li primjereno da odvjetnici biraju tužitelje koji su inače suprostavljene strane u postupku? Ovo postavljam kao da meni nije logično, mada ću ja odgovoriti, i niste vi donijeli zakon ovaj, vi koji obnašate ove dužnosti, nego je neki sastav, neke Parlamentarne skupštine ovako ili onako donio taj zakon. Pa evo, ja i na vas i na nas apeliram, koliko vi možete sa svoje strane inicirati a i na nas ako nekakva takva inicijativa dođe da pokušamo otkloniti, po meni, nelogičnosti u Zakonu o Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću. Druga stvar, ne želim spominjati načela neovisnosti ni Visokog sudbenog i tužiteljskog vijeća, niti sudova i tužiteljstva, mislim da mi to onako uzimamo kako nam kad naumpadne. Ali moram reći jednu stvar, rasprava, u javnosti, koja je vođena na relaciji Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće i predsjednica Suda BiH je doživljena negativno. Ja ne želim reći ko je u pravu, ko je u krivu, znači ne želim navijati ni za jednu stranu, ali je doživljena vrlo negativno. Ja sam imao bezbroj pitanja običnih ljudi, pa kaže – čekaj, ko kome odgovara, odgovara li neko vama, misleći na nas u Zastupničkom domu u Parlaemntu itd. Kako, ako ne odgovara vama, kome odgovara ko, itd.? 36 Mi brkamo pojmove odgovornosti u smislu da se želimo iz nekih razloga petljati u konkretne slučajeve, ali se vrlo često ne petljamo u, evo ova pitanja koja možda nisu dobro uređena u zakonima, u Zakonu o Visokom sudbenom i tužiteljskom vijeću i u zakonima, ako nam se ne dopadaju, o Sudu, o Tužiteljstvu BiH itd. Svjestan sam činjenice da ni Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće ne može ulaziti u konkretne predmete. To je uredu. Nije uredu ako makar Visoko sudbeno i tužiteljsko vijeće ne prati učinkovitost sudija i tužitelja. A reći ću samo vrlo kratko, već mi je vrijeme iscurilo. Ako jednom te istom tužitelju u godini dana od ukupnih predmeta padne 70% predmeta, koji je način da taj tužitelj više, ne zato što se meni ne dopada kako je on radio, nego zato što mu predmeti padaju na sudu, koji cijeni taj njegov rad, da se on sankcionira. Ako jednom te istom sucu prvostupanjskog suda od ukupnog broja predmeta za koje on donese presudu opet padne u drugostupanjskom postupku više od pola predmeta, ima li načina, jer on je neučinkovit. Znači postoji kontrola kroz zakon, kroz, sud kontrolira jedno, dvostupnjevost kontrolira drugo. Ali ako mi to poslije ne verificiramo, kakva nam korist od toga. Znači od sudaca i tužitelja, koji recimo, evo ili su nesposobni, ili nisu neovisni ili, ne znam ni ja, da ne uzimam termin, bilo koji pogrešan termin. Znači ima li instrumentarij, program po kome se prati u tom smislu učinkovitost sudaca i tužitelja u smislu konačnog efekta predmeta kojima su se oni bavili? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Podsjećam radi onih koji nisu bili u sali da smo ograničili diskusije do 5 minuta. Riječ ima poslanik Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažene koleginice i kolege. Rasprava uvijek pobuđuje pažnju i javnosti a i prisutnih o problemu o kojem raspravljamo, no nije začuđujuće. Želio bih reći da često kod nas u Parlamentu, a i inače u javnosti, ne postoji dovoljno razumjevanje o odnosu poslanika kao predstavnika najvišeg, institucije zakonodavne vlasti u BiH, kada diskutujemo ili postavljamo, problematiziramo neka pitanja, kada su u pitanju funkcionisanje, dakle pravosudnih institucija. Izvještaj o radu Visokog sudskog i tužilačkog savjeta daje za pravo da smatram da mi koji smo predstavnici najviše zakonodavne vlasti, koji imamo pored ove zakonodavne funkcije, dakle, i kontrolnu i predstavničku. Dakle, imamo puno pravo u određenom smislu iznijeti i problematizirati neka pitanja. Znamo, legalisti smo, kada i o ovom problemu raspravljamo da za neke stvari je potrebno dugo vremena da se na drugi način uspostave kako bi BiH bila u situaciji da bude država u kojoj je fundamentalni temelj, dakle uspostavljanja funkcionisanja pravne države i odnos prema svakom pojedincu u njoj. I nas iz SNSD-a i u RS-u cilj je da tako uspostavljeno funkcionisanje pravosudnih institucija je od posebnog interesa za sve, za svakog građanina, dakle u svakom dijelu BiH. Postoje problemi. Kada o ovome diskutujemo smatram da ne postoji dovoljno senzibiliteta. Pokazuje se otvorena netrpeljivost prema pitanjima koja problematiziramo. Znamo da smo specifičnost uspostavljanja ukupnog pravosudnog sistema i znamo kako su neke institucije uspostavljene. Mi smatramo da nemaju svoje uporište u najvišim zakonodavnim aktima, ali imamo situacija u kojima je poštovanje zakona osnovna predpostavka da ne bi došlo do pravnog haosa. 37 Šta je učinjeno ako pitamo obične građane? Ja iskreno moram reći, ako posmatramo period prije reforme pravosudnih institucija i sada da je to stanje bolje. Možda se neki od mojih kolega neće složiti s tim, ali za običnog čovjeka, funkcionisanje pravosudnih institucija i sudova je, govorim od osnovnih sudova, je bolje nego što je bilo. U nekim segmentima ono je katastrofalno i nema podršku, nema podršku građana. Dakle, pristup i odnos prema svakom građaninu i prema pravdi, od osnovnog suda, te institucije su uređenije, ozbiljnije funkcionišu nego što su funkcionisale. Govorim za osnovne sudove i okružne sudove. Na nivou BiH, uspostavljene institucije, neke od tih institucija nisu ukazale dovoljan stepen povjerenja. Kako, znamo na čemu se razlikujemo. To je pitanje procesuiranja osumnjičenih i optuženih za ratne zločine, to je pitanje retrogradne primjene Krivičnog zakona BiH, koji je BiH udario najveći šamar sa segmenta pravne struke. Političari, zakonadavci, godinama ukazuju na potpunu pravnu nelogičnost toga. Ovdje je u funkciji nepoštovanje ovog pravila da se zakon ne može retrogradno primjenjivati bila isključivo dva segmenta. Jedna je strast i potreba za osvetu. Dakle, emocije. Ta dva segmenta su najveći neprijatelji pravde. Dakle, nema pravde u takvom načinu razmišljanja. Prosto je za nevjerovati kako najviši vrhovni autoriteti ove zemlje odustanu od suda, vrhovnih sudova entiteta, do Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, do kantonalnih i okružnih sudova, nisu otvoreno vodili raspravu o ovome i odredili se, da nam treba iz Strazbura da dođe poruka o tome. Kako je moguće da neki tužioc Tužilaštva BiH, jako veliki broj, opet zbog ova dva segmenta, osjećaj dakle strasti i emocija, određuju mjere pritvora u jako velikom broju slučajeva gdje to apsolutno nije bilo potrebe, jer danas BiH država iz svog budžeta isplaćuju odštete takvim licima, koje su pretrpili jako velike štete, godinama provodeći u pritvoru, bez ikakvog razloga, jer su postojali mehanizmi, i sada postoje još veći obzirom na sporazume između susjednih zemalja i BiH. Dakle, to smatram nedozvoljvim i smatram da Visoki sudski i tužilački savjet treba ozbiljno da analizira ovaj problem. Pošto mi ističe, kraj, smatram vrlo neprimjernim raspravu koja se vodi od ključnih ljudi iz Tužilaštva BiH, preko medija sa licima bilo iz sudova ili istražnih agencija. To šteti pravosuđu, to sebi ne smiju ni političari dozvoliti i to nema nikakve veze sa pravom. I još jednom, smatram takođe da je nelogičnost da se kaže da su izvršenja broja riješenih predmeta na osnovnim sudovima do 190%, a da toliki broj neriješenih predmeta ima. Toliko, hvala.
Zahvaljujem poslaniku Prodanoviću. Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Naime, šta želim reći? Mi vodimo rasprave, evo ovo je mislim treća godina, faktički na isti način, a da ništa nismo preduzeli, niti smo šta učinili u tom pogledu. I postavlja se pitanje produktivnosti takvih rasprava. Ja sam više puta govorio o i radu Viskog sudskog i tužilačkog savjeta i o sistemskim rešenjima. Upravo sistemsko rešenje nije dobro. Evo kolega, uvaženi kolega Lozančić je rekao, naravno i ja sam to ranije ponavljao, da ne mogu tužioci i advokati i sudije biti u istom tijelu. Dakle, to su, to predstavlja interesnu jednu grupaciju i ne možete tu očekivati 38 nepristrasnost. U strukturalnom dijalogu vodi se jedna rasprava gde bi tužioci i sudije bili članovi tog tijela. Mislim da je to isto velika greška. Ne mogu ni tužioci, tužioc je stranka u postupku, ne mogu ni tužioci i sudije biti članovi tog tijela, nego treba potražiti druga rješenja, po mom dubokom uverenju, dakle po mom dubokom uverenju, dok ne budemo riješili to pitanje. Ako smo dali tolika ovlaštenja Visokom sudskom i tužilačkom savjetu, onda moramo naći pravo racionalno rješenje koje će zaista funkcionisati, gde će se izbaciti svaka mogućnost pristrasnosti, odnosno interes u toj grupaciji, a interes je itekako izražen u takvoj grupaciji kao što je Visoki sudski i tužilački savjet. Ovdje sam jednom definisao pravnu državu. Pravna država je država u kojoj vladaju racionalni i neretroaktivni zakoni. Dakle, to je definicija. Naravno, pravna država ima i druge elemente ograničavanja moći pojedinaca, itd., itd., podjela vlasti. Ovdje je narušena i podjela vlasti. I o tome sam govorio. Zašto je narušena podjela vlasti? Pa, podjela vlasti je narušena jer imate jedno tijelo van mogućnosti kontrole u sistemu. Dakle, niko ne može kontrolisati Visoki sudski i tužilački savjet, osim što Visoki sudski i tužilački savjet podnosi izveštaj Parlamentu, koji bi eventualno prema onom Šveđaninu koji je bio neki kreator ovog koncepta, kada sam mu rekao, pa dobro imate kontrolu tu, ma nemamo, znate al nemojte to rušiti, to je dogovoreno, vamo tamo, itd., ovaj, veli pa možete finansijski kada se budžet donosi i tako, a to je gotovo nemoguće. Dakle, to nije adekvatan instrument. To što se tiče tih sistemskih rešenja. Šta je bitno ovdje reći? Bitno je reći da je narod nezadovoljan sa pravosuđem u BiH. Ja bih, za razlku od nekih koji potenciraju samo rad Suda BiH, rekao i za rad sudova u BiH, dakle i u RS- u i u Federaciji, dakle narod je nezadovoljan. Ako je narod nezadovoljan sa sudstvom nešto tu postoji, nešto nije uredu. Nešto nije uredu. Znate, jednom sam bio u posjeti kod jednog kolege sa ženom i ušao sam u lift i u liftu se našao jedan tužilac kojeg sam ja upitao kako si, šta ima novog, itd. On mi je rekao, loše. Što? Pa veli imam pun kabinet predmeta a ne radim ništa. Pa zašto ne radite? Pa veli, kada uzmem jedan predmet odmah neko zove. Ja ga stavim u stranu. Pa šta onda? Pa idem u grad da popijem kafu. I veli, tako mi prolazi vrijeme. Prema tome, kada razgovaramo ovdje o pravosuđu to je veoma složeno pitanje, pitanje funkcionisanja sistema u cjelini. Dakle, čini mi se da tamo nema odgovornosti, nema odgovornosti. Ne razgovaramo ovdje šta drugi parlamenti raspravljaju, naročito srbijanski, vidim da po tim pitanjima itekako raspravlja, a nema razlike nikakve ovdje. Ne govorimo o korupciji u pravosuđu, o uticaju politike na pravosuđe, o klanovima unutar pravosuđa. Dakle, to su vrlo, vrlo važne stvari kada se govori o radu pravosuđa, posebno, postoje interesne grupe i tamo koje su se konstituisale. Proživeli smo jedno teško vreme postratno, ratno, itd., i naravno da su se takve strukture stvorile. Samo da još kažem, ova presuda Maktouf–Damjanović, to se nije trebalo desiti. Tu je odličnu stvar rekao gospodin Lazo, mislim da je tu bilo tog senzibiliteta, tih emotivnih elemenata koji su na neki način htjeli, hajde idemo suditi više ove nego one. A moram reći da je, što Lazo nije rekao, tome doprinijela dobrano međunarodna zajednica. Ja razumijem da svako ima svoje interese itd, razumijem čak, prirodno da se jave neke pristrasnosti, ali tu je bilo prevelike pristrasnosti. I ova država će morati platiti velike troškove oko nečijih samovoljnih, evo vidite u pravnoj državi, vladaju neretroaktivni zakoni, a mi imamo retroaktivno djelovanje zakona u jednoj najvažnijoj oblasti. To je krivično polje gde je trebalo voditi računa o tome. Nažalost, nije. 39 I još samo jednu stvar. Šta je bitno? Pa valjda je, ne bih se, složio bih se sa gospodinom Džaferovićem da, i to sam ja isticao ovdje, da se o pojedinačnim stvarima ne može raspravljati, dakle o konkretnoj stvari koju sudija rješava, ali se može razgovarati o radu Suda u cjelini, ali se može razgovarati o politkama Suda. Kako je Sud BiH utvrđivao prioritete rješavanja stvari, o tome se može razgovarati. O tome se može razgovarati. A imamo eklatantne primjere, sad da ne navodim. Neka prioritetna pitanja morala su se staviti na dnevni red, kao što je Dobrovoljačka itd. To je moralo, to je moralo biti prisutno kod racionalnih, savesnih ljudi. Reći, pa dobro da vidimo, pa ovamo imamo 1.100 i nešto godina zatvora, a ovamo imamo 156, 152 koliko li, u jednom trenutku. Pa nešto ne štima tu. Ovaj razmjer je prevelik, nešto tu nije uredu. Dajte da to stavimo na dnevni red, pa bi imali manje ovih problema koje imamo sada u Paralmentu, koje imamo prepucavanja u dnevnoj štampi itd. Hvala.
Ovo što ću sada reći ne odnosi se na kolegu Kunića, ali jedan profesor pariškog univerziteta je svom kolegi napisao pismo na preko 50 stranica, a na kraju tog pisma je napisao – poštovani kolega izvinjavam se ali nisam imao vremena da napišem kraće pismo. Ja bih htio samo poslanicima da kažem – imamo dovoljno vremena da se pripremimo za kondenzovana izlaganja. Poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala. Kada smo već kod tog, kod pisanja i šta je ko kome rekao, ima nešto što je i mene zapanjilo, a što govori o stanju u našem pravosuđu. Ono što me posebno zapanjilo jeste da nikada niko nije reagovao. I evo, mene interesuje recimo da li je po službenoj dužnosti Visoki sudski i tužilački savjet bivšu predsjednicu Ustavnog suda BiH pozvao i pitao – na koga ste vi mislili kada ste javno iznijeli i dali jednu izjavu. A mislila je na nekoga iz pravosuđa BiH. I to što je ta žena rekla to je strašno. A evo i reći ću vam, 29.04. čak 2010. godine, gospođa Hatidža Hadžiosmanović-Matić u emisiji „Pečat“emitovanoj na RTRS-u kaže, govori o predmetu Alijagić i kaže – naveče 18. juna 2008. godine u moju kuću privatno je došlo jedno ugledno lice iz pravosuđa i na mene vršilo pritisak da se predmet Alijagić odmah uzme u rad, navodeći da on i Alijagići više ne mogu izdržati reketiranje u RS-u, kao i reketiranje Ustavnog suda BiH. Usred razgovora zazvonio je mobitel ovog lica. Ono se javilo i saopštilo mi da ga poziva Alijagić a njemu reklo da se nalazi u mojoj kući i nakon završenog razgovora okrenulo svoj mobitel prema meni i uslikalo me u kučnoj odjeći. Po prirodi nisam strašljiva ali vjerujte da sam se tada sablaznula od tako softificiranog kriminalnog programa. Teško mi je vjerovati da se to lice odlučilo na ovakav korak iz milošte prema Alijagićima, kao i to da je samostalni strijelac. Ja mislim da čitava država zna o kojem licu je riječ, a vjerujem da znate i vi. I mene interesuje evo – da li je ikada Visoko sudsko i tužilačko vijeće, s obzirom, po službenoj dužnosti, s obzirom da ovako nešto vrlo obziljno narušava ugled pravosudnog sistema i povjerenje građana u pravdu, pitalo bivšu predsjednicu Ustavnog suda o kome je riječ i ima li možda ona neke dokaze o tim eventualno koruptivnim aktivnostima? 40 Druga stvar, ja znam da je ovo Izvještaj za 2012. godinu i ja cijenim što ste ovdje došli na prvi poziv s obzirom da to nije praksa drugih pravosudnih, Tužilaštva i Suda, pa evo iskoristila bih priliku da vam postavim neka konkretna pitanja. Jedno od tih konkretnih pitanja, ono o čemu mediji ovih dana pišu, a to je o naredbi, odluci, mejlu ili ne znam ni ja čemu, pošto dokument nije objavljen, glavnog tužioca BiH da svaku tužilačku odluku tužioci moraju dostaviti njemu na odobrenje. Ja mislim da nema većeg uplitanja u nezavisnost tužilačkog rada i tužilačkih odluka od tako nečega, ako je zaista to glavni tužilac naredio. Znači, ja ne znam, ja sam to pročitala iz medija, da li je to naređenje, uputstvo, mejl, šta je, ali evo interesuje nas da to rasčistimo. Ako su mediji naduvali, da znamo da je naduvano. Druga stvar, prema tužilačkom kodeksu, kodeksa ponašanja tužilaca ili kako se već zove, svaki tužilac treba da radi na afirmaciji tog što on radi, da jača povjerenje u institucije, u Tužilaštvo, i tako, da promoviše najviše i moralne i svake druge standarde. Je li tako? Mi smo ovdje imali situaciju da glavni tužilac odbija da se pojavi pred ovom institucijom, da odgovori na neka pitanja, što ja ne bih nazvala promovisanjem visokih standarda i jačanja povjerenja u Tužilaštvo BiH. Imali smo situaciju da se 06. juna desilo to što se desilo, da glavni tužilac jednostavno smatra da nikome ne treba da kaže, možda se ništa nije desilo, možda mi umišljamo, ali neka nam kaže da mi umišljamo da tu nema krivičnog djela, to je ono što se traži od njega. On to odbija da uradi, pa evo mi vas molimo, bar nas 14 iz RS-a, da nam pomognete da rasčistimo. Možda smo mi u zabludi. Mi ćemo prihvatiti da smo u zabludi, ali samo da nam se kaže da gospodin glavni tužilac nam to kaže. Još jedna stvar me zanima a vezano je za presudu, o kojoj su kolege već govorile, Evropskog suda za ljudska prava, mene zanima da li vi možda radite analizu te presude? Vidimo i Ustavni sud BiH na osnovu te presude je donio jednu odluku u predmetu Goran Damjanović. Da li ste uradili analizu te presude, da li ste uradili analizu koliko ta presuda i ova presuda Ustavnog suda može još za sobom lančano povuči preispitivanja ranijih presuda? Naravno, to će sve BiH koštati.
Vrijeme.
Još, molim vas samo jedno, jako mi je bitno, pitanje. Prije dvije godine kada ste ovdje bili obećali ste nam, i to je zaključak Parlamenta, da ćete nam dostaviti analizu predmeta koji se odnosi na ubistvo gospodina Branislava Garića. Mi tu analizu nikada nismo dobili. Zanima me šta je s tim?
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. 41 Nisam se mislio uključiti u ovu diskusiju jer ne znamo ni sami koji je ovo put da mi raspravljamo, i sve žučnije i žučnije upravo na ovu temu. U svakoj zemlji koja želi da uspostavi red i zakon na svojoj teritoriji neophodne su dvije institucije. Ova u kojoj mi danas sjedimo i ona o kojoj sada raspravljamo. Mi donosimo zakonodavnopravne akte, oni ih sprovode u životu i na terenu. I spoj toga dvoga, daje konačno normalnu državu, uređenu po pravu, zakonu i redu. Mi još uvijek nismo to. I zato nam se dešava na svakom izvještaju ovo što se i danas desilo, u jednoj od najružnijih formi koju sam za ove tri godine čuo. Ovako teške riječi nisam očekivao od svojih poštovanih kolega i kolegica iz RS-a. Ako bi iko mogao da govori vrlo teške riječi na vaš račun, onda bi to trebao da budem ja, ali to vi od mene nikada niste čuli, niti ćete čuti. Ovo mjesto prije svega to ne zaslužuje. Moje godine i sve ono što ja jesam naučile su me da je mudrost prešutjeti a ne budalasto pričati. Jer, kada budale progovore, pametni zašute. To je drevna filozofska izreka, nije moja. Danas sam čuo vrlo teških riječi koje traže da se Vi gospodine predsjedavajući i Prošireni kolegij malo na svojim sastancima i o ovakvom načinu našeg rada, ipak, ako ništa drugo, pokušate dogovoriti. Jer ovo stvarno prelazi granice dobrog ukusa. Ja sam sve vas, poštovane kolegice i cijenjene kolege, smatrao kao najboljim izborom, bez obzira kako se zovete i odakle dolazite, koji će predstavljati moju domovinu i moju državu svugdje i na svakom mjestu. Kada je sada otvoreno negirate, a vi jedna od dama koja je to rekla, a kako će se predstaviti, a išla je znam u mnogim delegacijama ovoga Parlamenta, da predstavlja ovaj visoki Dom i da predstavlja našu domovinu, našu državu BiH, šta je rekla tamo. Da li tamo predstavlja RS ili Državni parlament BiH? Malo razmislite o tome. Apropo toga, u svim parlamentarnim demokratijama, da li je to parlament, da li je kongres, da li je senat, najstariji izabrani član je ugledan i poštovan i cijenjen baš zbog toga. Ja to ovdje nikada nisam osjetio. I da vam kažem samo jednu činjenicu, svima vama, ja sam jedini možda ovdje u Parlamentu, jedini možda, volio bih da čujem i neke druge, koji nikada nije izišao iz ove zgrade da predstavlja ovaj Parlament. Valjda me se stidite, šta li, pa me nigdje ne predlažete. Ali, nisam se bunio, neka vas, idite vi. Samo ako je predstavljate na ovakav način kakav i ovdje predstavljate, onda se užasavam svega toga. Oprostite, danas smo trebali da razgovaramo o ovom Izvještaju kao normalni ljudi, kao pametni, intelegentni, sposobni, obrazovani, jer među nama ima veliki broj ljudi koji su pravnici po struci, koji znaju sve ovo, koji nam mogu pomoći, ako ništa drugo da neki zaključak donesemo koji ćemo našim poštovanim kolegama i kolegicama koji obavljaju veoma, veoma težak posao u ovakvoj državi, kao što je biti sudija i biti tužilac u BiH, veoma težak posao, nikada im ne bih bio u koži, ali surađivati – da, optuživati – ne. Pa u šta smo se pretvorili? U porotu koja sudi njima. Moramo svi da dobro, dobro razmislimo, šta mi ustvari radimo u ovom Parlamentu? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodo. 42 Evo da i ja kažem nekoliko riječi. Obzirom da nisam pravnik, ali nisu ni pravnici oni što su dali glas za mene, ali imaju pitanja i postavljaju ih i kaže, kako može? Pa ima određenih nelogičnosti i zbog toga sam se na određen način javio. Ako, uvažavajući Parlament, ja ipak mislim, za razliku od nekih kolega koji kažu da to nije bitno, veoma je bitno šta će se u ovom Parlamentu reći i veoma je bitno i za one koji podnose izvještaje da čuju naš komentar, kritički osvrt na njega. Kome to ne bi kao nosiocu funkcije ili institucije bilo drago da bude hvaljen, kao što ima određenih institucija. To ne možemo reći za ovu instituciju iz mnogo razoga koje evo, ne upuštajući se u to da pored ovdje izuzetno uvaženog stručnjaka gospodina Kunića i drugih ljudi koji se u dobroj mjeri razumiju u to pravo, ali kao običan građanin masu stvari zasmeta a i ljudi postavljaju pitanja sa kojima se družim. Pravosuđe u BiH ne uživa povjerenje građana RS-a. Ja znam da je to veoma teško usaglasiti. Uvijek ili će vas iz jednog ili iz drugog entiteta napasti zbog određene odluke, neće se složiti sa tim, ali treba se držati principa, pravičnosti i zakona. Ja znam da nije pravičnost jednako pravda, ali bar treba biti ujednačeni kriteriji sa kojima možete izaći pred javnost i reći šta je to što vi radite, da biste i dalje dobili podršku i povjerenje. Kada je u pitanju, primjera radi, određeni, evo da ne kažemo mediji šta pišu, u jednom slučaju, mislim da je neko spominjao ovdje Alijagića, spominje se da je tamo potrošeno 5 tona elektroda srebrenih. I kada onaj koji radi tamo u sudu i tužilaštvu kao čovjek koji je došao kao stručnjak sa mašinskog fakulteta kaže da u Evropi nije proizvedeno te godine toliko elektroda, da nema uopšte potrebe za te proizvode na nivou Evrope toliko i da je firma koje su donijeli nalog, fakturu da je plaćena, da uopšte ne postoji, da se nikada tim poslom nije bavila. I to za sud nije relevantna stvar. Znači to odmah pobuđuje kod građana da je tu nešto drugo po srijedi. Ili, svi znate kako izgleda kamion Dajc od 4,5 tone ukupne nosivosti i kada je rečeno koliko na njemu ima, koliko može stati limova od 1 mm, kaže može dva metra u visinu. Jedna ta tabla košta(?) oko 200 kg, 200 tabli je preko 40 tona nosivosti. A primjetili ste kada šleperi idu voze desetak onih limova jer ne mogu više. I to nije relevantno za sud, za tužioca. E to izaziva jedno nepovjerenje. Vi mora da radite na povjerenju kod građana, da se stekne povjerenje u vas, da se da podrška. Recite gdje smo mi kao parlamentarci vam osporili, od budžeta koji ste tražili do nekih i proširenja itd.? I vama bi trebalo da je stalo da imate povjerenje građana, a imaćete ga ako budete nešto efikasniji. Ja ne mogu da vjerujem da kada se donese jedna odluka Suda u Strazburu da sad ne idu svi postupci u reviziju ili da bar neko ko je tako radio ili naložio, bar nikakve odgovornosti nema. Mislim da je to neprihvatljivo. Treba da ima odgovornost zašto je radio po zakonu koji tada nije bio na snazi. Imamo isti slučaj u Fondu PIO, presuda Suda u Strazburu, da se penzije koje su stečene u Federaciji i u entitetima do 01.04.'92. godine, isplaćuju ti entiteti. Odluka Suda u Strazbura je da se to isplaćuje, mi ponovo, svako mora pojedinačno voditi postupak da bi došao, njih 15 hiljada sad živi, koliko prima penziju iz Fonda RS-a, moraju svi ići na sud. E to je ono gdje vi morate, na tom nivou da razgovarate sa sudijama, da ukažete. I to smo i mi danas poručili iz Parlamenta, ne petljajući se u donošenje odluka. Kad se odluka donese mislim da mi tu nemamo ni pravo da se, i poštujemo vas. Ako vas poštujemo nastojte da izgradite autoritet i da ove stvari nam se ne dešavaju. Hvala lijepo. 43
... poslanika da se prijavljuju za diskusiju, mislim bilo je dosta i replika i diskusija. Moj je prijedlog, ako se složite, dakle zvanični gosti koje pozove predsjedavajući mogu učestvovati u radu sjednice i one tačke dnevnog reda zbog koje su pozvani, naravno u skladu sa Poslovnikom. Mi smo ograničili diskusiju do 5 minuta, ali ako se i vi slažete zbog velikog broja postavljenih pitanja da predsjedniku Visokog sudskog i tužilačkog vijeća ipak damo do 10 minuta da se obrati Parlamentu, a da poslije toga, i ako bude bilo potrebe, pokušate da se suzdržite od replika. Evo, vidim da otprilike postoji ta saglasnost, pa izvolite gospodine Novkoviću. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ja nema ništa protiv da bude i preko 10 ako se slažete. Samo izvolite.
Vrlo poštovani i uvaženi poslanici, dozvolite mi da vas pozdravim ispred Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH i u svoje vlastito ime. U narednim minutama ja sam mislio da vas ukratko upoznam sa sadržajem Godišnjeg izvještaja Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2012. godinu i da pružim odgovore na vaša pitanja, međutim zbog velikog broja pitanja ja ću odmah preći da odgovaram na pojedina pitanja. Na ono što ne budem ja odgovorio ima potpredsjednica Vijeća, koleginica Ružica Jukić, i član Predsjedništva Kadrić Zijad, pa će i oni vjerovatno uzeti učešće, odnosno dati odgovor na ona pitanja na koja ja ne odgovorim. Ako nas sve troje ne budemo mogli odgovoriti na određena pitanja mi ćemo pružiti pismeni odgovor na ta pitanja. Ja, kao i svaki put, iznosim da kao predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH zalažem se da se ostvari što veća saradnja i interakcija između zakonodavne, izvršne i sudske vlasti. I bez obzira na sve to što se dešava u pravosuđu na vaše diskusije ja ipak mislim da smo mi za čitavo ovo vrijeme ostvarili određenu interakciju. A da jesmo to je rezultat i vaših diskusija, gdje sam ja danas čuo i dosta dobrih prijedloga kada su u pitanju vaše diskusije i rasprave po ovom pitanju. Visoko sudsko i tužilačko vijeće funkcioniše na osnovu Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, zatim Poslovnika i drugih akata koje je usvojilo i na osnovu kojih funkcioniše, ali koji su u skladu sa Zakonom o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću. Ako mene pitate i ja imam dosta primjedbi na Zakon o visokom sudskom i tužilačkom vijeću. I mi kao Visoko sudsko i tužilačko vijeće možemo po zakonu samo dati inicijative za izmjenu Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću i možemo dati mišljenja na zakone koji se tiču pravosudnih institucija u BiH. To i činimo, ali na one zakone i akte koji budu dostavljeni Visokom sudskom i tužilačkom vijeću. Sasvim sam siguran da ima broj, određeni broj zakona koji se tiču pravosuđa i akata a koji se ne dostavljaju Visokom sudskom i tužilačkom vijeću. Rad Visokog sudskog i tužilačkog vijeća je u potpunosti transparentan, mi smo izmijenili i Poslovnik, donijeli jednu zakonsku odredbu tako da mislim da je transparentnost Visokog sudskog i tužilačkog vijeća jedna od značajnih i velikih 44 kontrola rada Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Ni jedno sudsko i tužilačko vijeće ili savjet u regiji nema transparentan rad kao što to ima Vijeće BiH. Ja ću vrlo kratko da odgovorim da je tačna vaša konstatacija koju ste iznijeli da određen broj građana nema povjerenje u rad pravosudnih institucija u BiH. Mi na tri konferencije glavnih tužilaca i predsjednika sudova smo se bavili pitanjem zbog čega je to. Ima jedna činjenica a to je, ja radim u pravosuđu 36 godina i uvijek je bilo određenih primjedbi na rad pravosudnih institucija i u BiH, i u bivšoj zemlji, itd. Nije to isključeno i šire u regiji. Zbog čega je to? Vama su poznati ti razlozi kao isto što su poznati i meni. Međutim, ovo povjerenje građana u BiH prema pravosudnim institucijama mene opterećuje zbog nečeg drugog, a to je da je javnost BiH podijeljena kada je u pitanju povjerenje građana BiH. Zavisi od toga kome se sudi, koji sud sudi i kako se izriču određene sankcije. Mi u Visokom sudskom i tužilačkom vijeću se tim bavimo i preduzimamo sve mjere koje možemo da preduzmemo. Povjerenje je prvo iz razloga što mi imamo jednu disharmonizaciju u materijalnim i procesnim zakonima. Živimo u jednoj državi i zbog tih zakona je različita i sudska praksa. I svakako da to stvara određeno povjerenje. Na drugoj strani imamo pravosudni sistem koji je još uvijek neefikasan, ali ja ću demantovati određene diskusije gdje se navodi da pravosuđe ništa ne radi i da je totalno neefikasno činjenicom da ćemo mi već predložiti određene sudove, na čitavoj teritoriji BiH, koji nemaju predmeta i da vidimo šta sa tim sudovima. To je određen broj osnovnih sudova, općinskih sudova, kantonalnih sudova, pa čak možda i okružnih sudova. Brojke koje su u izvještaju, tu su riješene stotine hiljada predmeta. Mi smo imali jednu situaciju da smo morali da rješavamo povrat imovine što je bio problem skoro pa sličan kada je u pitanju procesuiranje predmeta ratnih zločina. Za 8, odnosno 9 godina od kada se ozbiljno prišlo tom problemu mi smo procesuiranje tih predmeta priveli kraju. Ja neću da kažem da je Visoko sudsko i tužilačko vijeće jedna idealna institucija. Ono ima određenih svojih nedostataka, oda same organizacione strukture, rada, itd., međutim naš rad i sve ono što smo učinili nije za podcijeniti u toj mjeri kako sam danas čuo od određenog broja poslanika. Svakako ja ću ovu činjenicu prenijeti već na narednoj sjednici svim članovima Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, i mi nastojimo da kompletan sudski sistem bude učinjen jednim sudskim sistemom kompletnim koji će biti pod kontrolom Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Ovo kad kažem to se prvenstveno odnosi na Sud i Tužilaštvo BiH. Sud i Tužilaštvo BiH su institucije koje su konstituisane 2002., odnosno 2003. To su nove pravosudne institucije koje se uistinu bave najjtežim krivičnim djelima, gdje su propisane i najteže kazne. Tu je radio znatan broj međunarodnih sudija i međunarodnih tužilaca. Iz tih razloga, ljudi su došli iz anglosaksonskog sistema, iz drugih sistema, i vjerujte mi da je tu pravosudnu instituciju bilo vrlo teško osposobiti, prilagoditi kontinentalnom sistemu i svemu ono što je tradicija pravosudnog sistema u BiH. Tu je uložen ogroman napor sa manje ili više uspjeha. Nismo bili u situaciji sve do 2012. godine da donesemo pravilnik i da normiramo sudije Suda BiH, predsjednicu Suda BiH, glavnog tužioca BiH i tužioca tog Tužilaštva. Mi smo u 2012. godini donijeli Pravilnik o normiranju i te dvije pravosudne institucije i oni su sada, predstavljajju kompletan sudski sistem i odgovorni su za ostvarenje norme. Na taj način smatramo da će doći do poboljšanja organizacije pravosudnog sistema u BiH. Moramo imati na umu i u vidu činjenicu i Tužilaštvo i Sud BiH da je riješio značajan broj predmeta i to se ne može zanemariti, fakte postoje, činjenice postoje. Da li se pravosudni sistem 45 zajedno sa zakonodavnim sistemom, odnosno sa izvršnom vlašću organizovao na najbolji mogući način, da li je Strategija koju je donijelo i usvojilo Vijeće ministara 28. decembra, 29. decembra 2008. godine, da li je najsrednije rješenje, da li je najsveobuhvatnija, da li tu treba šta da se promijeni ili ne o tome ću nešto kasnije da kažem. Kada je u pitanju ocjenjivanje predsjednika Suda BiH ...
Gospodine Novkoviću, samo da podsjetim, dakle 10 minuta je isteklo, hajde da pokušate privoditi diskusiju kraju, ipak da poštujemo i odredbe.
Hvala. Kad je u pitanju ocjenjivanje predsjednika Suda BiH zakonom nije regulisano ocjenjivanje predsjednika toga Suda. U nekoliko puta smo dali inicijativu da se izmijeni taj Zakon, Zakon nije izmijenjen. Nije regulisano ocjenjivanje ni jednog tužioca u BiH. Predložili smo inicijative, te inicijative nisu vidjele svjetlo dana. Nije bilo regulisano ocjenjivanje predsjednika Vrhovnog suda Federacije. Dali smo inicijativu, nije nikad ni to usvojeno. Nije bilo usvojeno, nije bilo regulisano ocjenjivanje predsjednika Suda RS-a i Apelacionog suda Brčko Distrikta. Mi smo dali inicijativu, izmijenjeni su zakoni i te pozicije sada se ocjenjuju. Kada je u pitanju, izvinite ja pošto sam ograničen vremenom, ja sam bio spreman da odgovorim na sva pitanja, ali evo ja ću samo odgovoriti još na dva pitanja, kada je u pitanju glavni tužilac BiH nije on donio uputstvo gdje traži da kontroliše, odnosno da svaki predmet bude pod njegovom kontrolom. On je donio jedno uputstvo koje je odmah razmatralo Visoko sudsko i tužilačko vijeće i on je u tom uputstvu tražio samo da ima na uvidu predmete koji se rješavaju. Slično uputstvo je donio prije godinu dana i glavni tužilac tužilaštva, Okružnog tužilaštva RS-a. Da napomenem – glavni tužilac je najodgovornija osoba u tužilaštvu a svi ostali tužioci predstavljaju njega. Po mojoj ličnoj procjeni, a i po procjeni Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, nije ograničena niti oduzeta samostalnost ostalim tužiocima koji njega predstavljaju. Ja vam mogu dostaviti i njegovo uputstvo a mogu dostaviti i na odgovor pismo Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Kada je u pitanju presuda Damjanović-Maktouf ja lično kao predsjednik Vijeća čim sam dobio i saznao za tu presudu ja sam izašao saopštenjem za javnost da se presuda Suda u Strazburu ne može ignorisati. Nakon toga smo zakazali sjednicu nadzornog tijela gdje smo takođe dali određena uputstva i doprinos toj presudi koja će riješiti jednakost građana pred zakonom. Održali smo prije nekoliko dana sjednicu Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH gdje smo pozdravili presudu u Strazburu, gdje smo vrlo jasno i precizno naveli da svi koji su učestvovali u procesuiranju predmeta ratnog zločina moraju se upoznati sa tom presudom i svi mi u pravosuđu moramo se susresti sa pravnim posljedicama te presude. Ustavni sud prije nekoliko dana je takođe postupio u jednom predmetu u skladu sa tom presudom, i nadzorno tijelo radi jednakosti građana pred zakonom, jer smo imali jednu situaciju da su entiteti primjenjivali jedan zakon a da je Sud BiH ocijenio drugi zakon kao najblaži zakon. Održali smo međunarodnu konferenciju, održali smo sedam konferencija sa predsjednicima sudova, sa sudijama koji sude itd., a sve u cilju jednakosti građana pred zakonom. Nismo nikad rekli koji treba zakon primijeniti, to nije naša nadležnost, ali 46 smo donosili zaključke da se moraju ispoštovati principi opšteg krivičnog zakonodavstva u BiH kao i u svakoj zemlji, a iz tog proizilazi da u međuvremenu ako ima više zakona da se mora primjenjivati blaži zakon. Zbog pozicije koju imamo, i mi nemamo to ovlaštenje, nismo nikad rekli primijenite ovaj ili onaj zakon, osim da se moraju ispoštovati principi krivičnog zakonodavstva i primjenjivati najblaži zakoni. I da odgovorim uvaženoj poslanici da smo mi prije dvije godine dostavili odgovor na ubistvo, na slučaj Garić. Možemo vam ponovo, ponovo vam možemo dostaviti, ima pismena dokumentacija. Zahvaljujem se na preporukama koje ste dali i takođe vaše diskusije su jako korisne za nas. Hvala vam puno.
Zahvaljujem predsjedniku Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH. Dogovorili smo se da idemo bez replika, kolega Jurišiću. Dakle, da li neko još želi od vas, izvolite. Ja bih Vas samo zamolio da se predstavite radi stenograma.
Ja sam Ružica Jukić, znači dopredsjednik VSTV. Pozdravljam cijenjeni skup. Htjela bih da kažem da sam malo i razočarana što ste bili tako oštri, mada ja i podržavam kada su ljudi oštri jer sam i sama takva. Mislim da ne treba zanemariti ako poslanici iz RS-a ukazuju na nešto što očito postoji, ali ukazujem isto tako da nam se javljaju iz Federacije i Bošnjaci i Hrvati da se ratni zločini ne rješavaju i ne uzimaju, znači u predmet. Dakle, to je doista jedan problem koji mi ne možemo baš tako reći sve je u redu, i ja ću barem sa svoje strane i predsjednik Novković i ostali članovi Vijeća gledati da šta mi možemo uraditi kao Vijeće obzirom na naše nadležnosti. Što se tiče stegovnog postupka, jel' gospodine Jurišiću Vi ste spomenuli stegovni postupak, odnosno disciplinski, znači disciplinski tužitelj je prvenstveno samostalan u radu. Dakle, on ima mogućnosti da odbaci svaki predmet, mi nemamo apsolutno nad njim kontrole. Pod broj dva, što se tiče odluka koje se odnose, prije svega to nije kazneni postupak. Disciplinski postupak, vi znate i u drugim ustanovama kako se vodi i kako se završavaju. Treća stvar, pogledajte malo odluke u sudovima pa ćete vidjeti da su disciplinski postupci, nekada odluke disciplinskih postupaka su mnogo rigoroznije nego oni u kaznenom postupku. Znači, moramo razlikovati disciplinski i kazneni. Ali u svakom slučaju, dakle ja se zalažem da se promijene odredbe u Zakonu o VSTV kada je u pitanju odgovornost disciplinskog tužitelja da mora se odrediti pravni lijek gdje će odlučivati Vijeće u onim slučajevima kada odbaci ih samoinicijativno disciplinski tužitelj, znači prijavu. To je, uglavnom nam se građani žale na odbacivanju prijava. Takođe mogu da vam kažem da ću pripremiti set prijedloga naših koji će ići od Vijeća za izmjene zakona koji će doprinijeti efikasnosti pravosuđa, a od vas će normalno ovisiti da li ćete podržati to. Što se tiče komunalnih predmeta, ja sam trenutno i član Upravnog odbora za rješavanje komunalnih predmeta, i mogu da vam kažem da smo imali nekoliko sastanaka sa predsjednikom 47 Petrovićem i sa ovim preduzećima komunalnim. Mi smo takođe predložili niz mjera kako bi olakšali rad i suda, jer sud nije inkasant komunalnih preduzeća. Međutim vidjeli smo da komunalnim preduzećima odgovara ovaj status jer se njima finansira jedan dio tih njihovih tražbina i njima je najlakše da pošalju to na sud a onda sud dođe u problem jer nema od čega da naplati, gospodo, jer su to uglavnom ljudi, 50% u državi BiH je nezaposlenih, je li tako. To su ljudi koji imaju stare kauče i televizore i dolazi se u situaciju da sud ima predmete koje ne može završiti i stoji kao nezavršeni predmeti u sudu. Međutim u svakoj državi koja je malo razvijenija napravi se socijalni program pa se vidi da li se nešto može oprostiti od toga itd., ali ne bih željela više o tome da pričam. To će biti nešto kasnije, ... ćemo o tome razgovarati. Kaže – zašto advokati u Vijeću, sada ne mogu da se sjetim ko je to postavio. Pa, opet isto – mi nismo donijeli taj zakon. Druga stvar, i ja takođe smatram da ne trebaju biti odvjetnici u Vijeću. Trebaju ako će svi članovi Vijeća biti u stalnom radnom odnosu u Vijeću, a to bi se odnosilo i na ove koji dolaze iz Predstavničkog doma, zato što je tako regulirano i u drugim državama – da su svi članovi stalni i on ne može biti u sukobu nadležnosti. Ne može taj odvjetnik otići pa zastupati stranku ... jer bi on bio stalno u Vijeću. I u drugim državama regulirano je da svi članovi Vijeća su, znači stalni, imaju plaću suca Vrhovnog suda, pa razmišljajte malo i o tim stvarima. Određivanje pritvora, kaže, pa oslobađanje. Sud je dužan da postupa, znači po prijedlogu tužiteljstva da odredi pritvor. U određenom momentu određeni dokazi ukazuju na to da je neko počinio kazneno djelo, ali molim vas, u sudskim postupcima vrlo često svjedoci promijene iskaz i dođemo do situacije da morate osloboditi, mada ne znači da čovjek nije uradio nešto. Za naredbu glavnog tužitelja, to je odgovorio predsjednik i ja više ne bih o tome, ali drago mi je doista da čujem i vaše mišljenje, mi doista vama samo podnosimo izvještaj ali je dobro da možemo i vas čuti i vaše mišljenje normalno, mi zaista trebamo zajedno i da radimo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Izvolite, riječ ima Zijad Kadrić, je li tako, član Predsjedništva Visokog sudskog i tužilačkog vijeća.
Jeste, ja sam Zijad Kadrić, sudac sam Apelacionog suda Brčko Distrikta i član sam Predsjedništva Visokog sudskog i tužilačkog vijeća. Ja bih samo neke napomene naveo. Struktura izvještaja koliko vidim iz većine diskusija je dobra, međutim evo, poslanica Marković je rekla da neke stvari možda ne bi trebale a što se odnosi uglavnom na informatizaciju pravosuđa. Međutim, mi mislimo da je to veoma važno pitanje i to toliko važno, to je isto kada pređemo iz obrade zemlje nekim ralom itd. a sad zemlju obrađujemo nekim savremenim, imamo traktor itd., itd., kombajn, to je veoma važno. I to vam je najvažnije i time se ponosimo, posebno imajući u vidu da je mnogo tome doprinijela međunarodna zajednica svojim sredstvima. Informatizacija pravosuđa je čudo. Mi putem te informatizacije imamo sve što nam treba, dakle imamo, možemo kontinuirano da pratimo učinak sudova i tužilaštava, mogu tužilaštva da razmjenjuju informacije sa policijskim agencijama oko važnih stvari. Imamo, dakle, 48 sve što nam treba – pristup internetu, skeniranje, mogu advokati da ulaze u predmete, stranke, i da dolaze do dokumenata koji su im potrebni u njihovim predmetima. To je veoma važno. I oko toga zaista mislim da je to bilo važno napomenuti i zbog toga smo mi i napomenuli to. Ovo što je rekao kolega Džaferović problem primjene Krivičnog zakona, to je jedno izuzetno složeno i stručno pitanje. Mi smo o tom pitanju raspravljali, dakle imali i na sastancima sa predsjednicima sudova, predsjednicima odjeljenja, imali smo međunarodnu konferenciju na kojoj su učestvovali iz specijalnog tužilaštva iz suda iz Srbije, iz Hrvatske, i mi smo ovdje, itd. Veoma je to složeno pitanje. Zbog čega je složeno? Nije to tako jednostavno samo reći – nema retroaktivne primjene zakona, to jeste princip međunarodni i domaći i svakako, što je važno reći. Mi smo imali, dakle, izvršioce krivičnog djela, imali smo Krivični zakon SFRJ. Krivični zakon SFRJ predviđa smrtnu kaznu, međutim dolazi do ukidanja smrtne kazne. Sada kada je došlo do ukidanja smrtne kazne donosi se Krivični zakon BiH, pa umjesto tamo smrtne kazne se predviđa, dakle, dugotrajni zatvor. Sada neki pravnici, eksperti, itd., tumače da je umjesto te smrtne kazne bilo validno i valjano predvidjeti dugotrajni zatvor, jer količina zla koja je predviđena za neko krivično djelo ne može jednostavno sada biti da ostaje ona kazna od 5 godina do 15 godina ili najviše do 20 umjesto, ovaj, umjesto, sad nema smrtne kazne, onda je u taj Krivični zakon bilo predviđo, predviđen dugotrajni zatvor. Krivični zakon su pisali eksperti iz svih nacionalnosti, pa i iz reda ostalih, i međunarodni eksperti, ja se sjećam kad je to pisano, i bilo je to. Međutim sad dolazi do ove presude Maktouf-Damjanović, nije ni to bilo jednostavno. Vidite bilo je to u Strazburu, koliko je dugo bila ta presuda, koliko je dugo oko toga, i ona se odnosi na konkretan slučaj. Međutim, analogno će se vjerovatno postupiti u slični slučajevima. Kada su pitanju krivična djela, mi znamo da u Krivičnom zakonu SFRJ nisu bila predviđena određena krivična djela, odgovornosti određene, komandne odgovornosti itd., itd. E sada, i ovamo gdje je bilo predviđeno dolazi do ukidanja kazne smrtne, pa je u ovom KZBiH zamjenjuju tom dugotrajnom kaznom zatvora. Dakle, nije to tako jednostavno pitanje i da kažemo da je to bilo veoma jednostavno riješiti, i ono nije riješeno univerzalno, sad da se kaže u svakom slučaju ima tako da se postupi itd., to nije ni suština te presude, nego u konkretnom slučaju je tako presuđeno. E, sad će sud voditi računa, jel', jel takav slučaj ili nije kada bude presuđeno. Dakle, oko toga, i da vam kažem Vijeće tu nikad nije bilo pasivno. Vijeće je imalo sastanaka, imalo međunarodne konferencije, donijelo je propise i sve drugo. To je to što bih imao reći. I još mogu reći ovo – što se tiče rada sudova imate, ondje u izvještaju vi imate podatke koliko su sudovi prebacivali norme. Dakle, ja lično kao član Vijeća sam zadovoljan radom sudova i s obzirom na postojeće okolnosti, neko je spominjao finansijska sredstva, da vam kažem da u pojedinim sudovima i tužilaštvima fali i po 15 tužilaca ili 15 sudija, pa možda i više. Mi sad preispitujemo ponovo sistematizaciju. Takav je slučaj sa Kantonalnim tužilaštvom u Sarajevu i Kantonalnim sudom u Sarajevu gdje je očit nedostatak kadrova. Mi radimo na tome, preduzimamo sve mjere. I prema tome što se tiče rada i rezultata ... sudova ja lično sam zadovoljan, a mislim da je i Vijeće. Hvala.
Zahvaljujem predstavnicima Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH. 49 Zbog trenutnog problema koji imamo a koji je vezan za član 67. stav 3. Poslovnika Predstavničkog doma dajem pauzu od 60 minuta i molim vas da dođete na vrijeme. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici nastavljamo sa radom 54. sjednice Predstavničkog doma. Imamo tri replike. Ovdje su sa nama i predstavnici Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH koji su ostali, ako eventualno bude još potrebe da neke stvari pojasnimo. Iako smo se dogovorili da ne idemo sa replikama poslovničko je pravo svakog poslanika da ipak iskoristi tu mogućnost. Nadam se da će to biti u najkraćem, što kažu, koncizno i jasno. Riječ ima, odnosno repliku, prvi poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, ja ću ovo iskoristiti više kao pojašnjenje nego kao nekakvu repliku, jer replicirati naravno mogu kolegama poslanicima, ali samo da kažem gospođi Jukić. Za govornicom gospođa je rekla da je iznenađena oštrinom riječi. Ja Vas gospođo sad pitam, ja bi bio iznenađen i stao u Vašu zaštitu ali nema potrebe, je li bilo uvredljivih riječi, je li bilo pritisaka, je li bilo ičega? Bilo je polemike, Parlament je takav da se vodi takva diskusija. Da nije takve diskusije svi bi bili u istoj stranci, svi bi bili u istom narodu, svi bili u istom gradu, svi bi bili u istom stanu, pa to je nemoguće. Ali ja Vas pitam, a ne tražim odgovor – šta ste Vi gospođo Jukić, kao Sudsko i tužilačko vijeće poduzeli protiv tužioca ili tužiteljice koja je, zamislite poslala Kolegiju dopis da traži u posljednju godinu ili godinu i po, dvije, sve stenograme, sve listinge za šta sam ja glasao u Parlamentu. Pa to je najeklatantniji pritisak na poslanika, na moje političko djelovanje, pa ako hoćete i na moje neko legitimno pravo da kažem u Parlamentu šta god želim, pa i taj nesretni imunitet do koga nikome izgleda nije stalo jer može ta uraditi, tražiti šta hoće. I ja to tako nisam shvatio kao pritisak, a ja ni Vama neću zamjeriti. Imate pravo da kažete šta god želite. Ali evo, u svoje ime Vam kažem, zaista, izvinite što gledam u Vas ali to je tako, nemojte shvatiti da je bilo ko, ja u svoje ime govorim, a ja tako nisam ni čuo, vršio na Vas pritisak, tražio od Vas nešto da mi uradite protiv Vašeg kodeksa, zakona, ne znam ni ja, svih principa. Nije niko, ja nisam čuo. Zato Vas molim da iz Parlamenta odete ipak zadovoljni jer ste danas čuli dosta sugestija, čuli ste jednu demokratsku raspravu. Ja ni jednu riječ nisam čuo uvredljivu i nikad u Parlamentu za 7 godina nisam čuo čak da je kolega kolegi rekao da laže, a ne ne daj Bože da mu nešto opsuje. Ja sam u drugim parlamentima vidio i tuče i kišobrane i cipele i stolice, kod nas su hvala Bogu svezane stolice pa neće biti toga. Hvala lijepo.
Naravno da neće biti toga, ne zbog što su stolice svezane već zbog visokog nivoa ipak. A druga stvar, evo ne znam koliko je, naravno svi će dobiti riječ koji budu tražili riječ, ali kolega Jovičiću mi često jedni druge iznenadimo, a kamoli ljude koji dolaze sa strane. 50 Riječ ima Milica Marković, replika. Izvolite.
Odustajem.
Zvonko Jurišić, replika. Izvolite.
Odustajem.
Odustaje. I sad ćemo dati gospođi Jukić riječ i s ovim zatvaramo ovu sjednicu, odnosno ovu tačku dnevnog reda, daj Bože i sjednicu. Izvolite.
Gospodine Jovičiću, jel' tako, niste me razumjeli. Meni je žao što je atmosfera takva. Ja sam rekla da ono što su postavili kao problem poslanici RS-a zavređuje da se provjeri u vezi žrtava srpske nacionalnosti. I isto sam Vam rekla da postoji jedan manji zahtjev bošnjačkih i hrvatskih isto tako žrtava da se provjeri. Znači, svi zavređuju da se isprovjeravaju ti slučajevi, da ne bude mrtvo slovo na papiru. Znači, to sam rekla da se zauzimam za to. Ali mi je žao što jedni druge napadate, u tom smislu, eto. Ali to je opet vaša stvar. Znači, ja sam legalista i svaka žrtva je žrtva i treba da bude procesuirana(?) Eto to, ako Vas zadovoljava odgovor.
Zahvaljujem svim predstavnicima Visokog sudskog i tužilačkog vijeća koji su bili danas na sjednici Predstavničkog doma povodom ove tačke dnevnog reda. Zatvaram osmu tačku dnevnog reda. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda, Ad. 9. Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Uslovi za efikasnu i efektivnu kontrolu PDV-a i prinudnu naplatu duga“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH Izvještaj je u proceduru dostavljen 12.07.2013. godine. Otvaram raspravu, kolega Babalj. Da li se neko javlja u okviru devete tačke dnevnog reda? Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda, 51 Ad. 10. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Beriza Belkića povodom rasprave o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2012. godini, koji glasi: „Parlamentarna skupština BiH podržava i traži od Vijeća ministara BiH da radi na stvaranju uslova za realizaciju mjera i narednih koraka naznačenih u Informaciji o stanju sigurnosti u 2012. godini.“
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici, ja vas sve pozdravljam. Vidim lijeva strana nema nam izvršne vlasti, nemam koga pozdraviti, ali dobro, a imaćemo za njih zadatak jedan, zaključak, pa će doznati.
Podsjećam samo da su sve diskusije ograničene do 5 minuta.
To što se tiče mene može i 3, dakle ja nisam tu kratak, ja sam(?). U Izvještaju, odnosno u Informaciji o javnoj zaduženosti BiH jasno je kazano da BiH, da ukupni javni dug iznosi 10,4 milijarde, od toga je vanjski 7,3, a unutarnji 3,3. I isto je dat izvještaj o zaduženosti nevladinoj, nevladin dug 8,39 milijardi. Ono što je vrlo bitno naglasiti ovdje, gdje i u Zakonu o zaduživanju duga i jamstvu BiH je jasno kazato, da u okviru Ministarstva financija djeluje sektor koji upravlja i nadzire ovaj javni dug i da postoji u Ministarstvu komisija koja utvrđuje prijedlog strategije o upravljanju državnim dugom koju će donijeti Vijeće ministara najkasnije mjesec dana prije isteka fiskalne godine. To je dakle jasno kazao Zakon. I ono što mene zabrinjava u ovom stanju javne zaduženosti jeste zaključak koji je napisan od strane Vijeća ministara gdje se praktično samo konstatira stanje da nije dobro, a uopće, dakle na osnovu toga ja sam mislio da bi trebalo da se urade konkretne mjere, šta raditi na poboljšanju ovakvog stanja. I zato predlažem zaključak kojim se Informacija o stanju javne zaduženosti BiH na dan 31.12. vraća Vijeću ministara na doradu u odjeljku ... Zadužuje se Vijeće ministara da navede koje konkretno mjere vezane za javnu zaduženost planiraju poduzeti u okviru svojih nadležnosti, ukoliko planiraju poduzeti konkretne mjere vezane za ekonomske politike. Kao što je nama svima ovdje jasno Vijeće ministara javni račun trezora je oko 5 milijardi i nešto i dakle sve ono što se, utjecaj ovog Parlamenta i Vijeće ministara i PDV, carine, trošarine i putarine, dakle su direktno ovisni od naših odluka i direktno ovisni koliko će se taj račun puniti, odnosno i koliki će on biti. 53 Isto tako zadužuje se Vijeće ministara da da preporuku nižim razinama vlasti za mjere ekonomske politike iz njihove nadležnosti. Jer evo, i svjedoci smo sad u zadnje vrijeme da mi kao član Povjerenstva za vanjske poslove imamo dileme oko mnogih kredita jer nemamo dovoljno informacija, odnosno dakle da one smjernice koje Vijeće ministara da nižim nivoima, ako se tih ne drži, dakle nitko se u BiH vani ne može zadužiti ako mi u Parlamentu ovdje, ovdje to u Parlamentu ne izglasamo. Dakle, praktično i mi smo na neki način i najodgovorniji, jer mi dižemo ruke i zadužujemo građane. Isto tako zadužuje se Vijeće ministara da ovu dopunu uradi u roku od 30 dana koja treba biti sažeta maksimalno na 4 stranice. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Pa evo, i ja ću vrlo kratko, jer očigledno elan nam je poprilično, da tako kažem, splasnuo. Jednu vrstu prethodnog pitanja, meni se postavlja sljedeća dilema. Dakle, proceduralno mi imamo Informaciju o stanju zaduženosti, polazeći od toga i komisija, nadležna komisija, se je tako i ponijela, primila je k znanju i bez ikakvih komentara proslijedila Parlamentarnoj skupštini na dalji postupak, vjerovatno očekujući da ćemo i mi primiti k znanju. S druge strane imamo činjenice o kojim je Ivanković govorio, dakle ovaj Parlament praktično daje saglasnost na ratifikaciju svih zaduženja u BiH, međunarodnih, ovaj Parlament usvaja budžet, razmatra izvještaje o izvršenju budžeta itd. Dakle, jednom riječju ja mislim da ovakve stvari treba dobijati u vidu izvještaja, određivati se u izvještaju uz određene analize, prijedloge mjera itd. Onoliko koliko ja pamtim, naravno ja se nadam da je ova Informacija tačan zbir tačnih podataka, dakle o visini raznih zaduženja od opština, entiteta, kantona itd., tako da imamo na neki način, sa dosta sigurnosti, tačnu Informaciju. Dakle, prvi put vidim da u ovakvoj i sličnim informacijama, koje godinama su ovdje dolazile, obrađivač izražava određenu zabrinutost, dakle imajući na umu stepen zaduženosti, visinu rata, kretanja ekonomska, bruto društveni proizvod itd., i on iskazuje određenu zabrinutost. Ali istovremeno, ovo o čemu je gospodin Ivanković govorio u zaključcima, praktično jedan teoretski pristup ništa konkretno ne predlaže izuzev, eto da se smanji da se ne ide u budžetsku potrošnju, da se ide na razvojnu ekonomsku podršku itd., dakle jedan apsolutno teoretski pristup bez konkretnih prijedloga. Dakle, ne spominje se, naravno, jedno ozbiljno smanjenje javne potrošnje na način na koji se može uticati, ne spominje se smanjenje plata, ne spominje se reforma javne uprave, ne smanjuje se broj administrativnih radnika i td., što je apslutno prisutno u svim raspravama tamo gdje je zaduženost velika i gdje se jedan ozbiljan pristup tome pravi. Ja sam pratio i ove rasprave vezano za zaduženost RS-a i mogu vam reći da tamo je na jedan vrlo ozbiljan način se raspravljalo o ovoj vrsti problema i da očigledno s pravom ga razumiju ljudi kao veliki problem. Dakle, jednom riječju procjena, onoliko koliko sam ja mogao zaključiti, o mogućnostima zemlje za dalje zaduživanje je praktično nikakva. Dakle, mi jednostavno više nismo u stanju, jer znate onu staru poslovicu „nije majka ružila što si se kocko 54 nego što si se pokušao vaditi“. Ja se bojim da smo mi upali u jedan začarani krug gdje idemo dug da vratimo dug i to ne može izaći na dobro. Dakle, ja sigurno se nadam da će biti još sličnih prijedloga zaključaka, ja jednostavno nisam imao ideje šta je to što bi čovjek mogao predložiti da ovo sve komplet obuhvati, ali evo ja se nadam da će u daljoj raspravi toga još biti. Dakle, ne preostaje ništa, ja ću je primiti k znanju jer sam je vidio, jel'. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poslaniku Belkiću. Riječ ima poslanik Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege. Jedna od, po meni, vrlo rijetko kvalitetnih informacija koja se može koristiti u analitici i za onoga ko se želi baviti ekonomskom analitikom. Kad bi se vratili u zadnji period kad smo raspravljali o ovoj temi, onda možda bi se moglo sve prepričati, tako da nemam namjeru govoriti ono što sam zadnji put rekao jer sve isto stoji, samo ću podsjetiti jel imam namjeru dati jedan prijedlog jednog zaključka. Javni dug koji nam je ukupan 39% GDP-a i nije previše s obzirom da znamo nekakva gornja granica od 60% i znamo da ima jako puno zaduženih zemalja, čak gdje se mi referiramo na njihove ekonomije poput Japana, Italije, itd. po 150% GDP-a. Ali nije problem što si zadužen, koliko si zadužen, nego zbog čega se zadužuješ. I to je naš pravi problem, jer naša struktura zaduženosti je takva da je javna potrošnja 37,4%, da je infrastruktura 50%, a da je privreda samo 12,7%, povlači ... i to je ključna stvar o kojoj se treba raspravljati i u njemu se treba tražiti rješenje. Kamate su, kvaliteti su vrlo povoljni, prosječna kamatna stopa je 1,44%, znači eto 1,5%, a prosječno kreditno dospijeće je 11 godina. Kad vidimo ono što se dešava posljednjih nekoliko godina, od 2008. Godine, onda vidimo da nam rapidno raste zaduženje. Ono je samo u 2011. godini raslo za 470 miliona maraka ili 7%, što je dosta visok rast koji, je li, vodi, u strukturi zaduženosti znamo da smo imali aranžmane s MMF-om i da je to to što je dovelo do ovog porasta. I još ako znamo da smo sad aktuelizirali četvrti stand by aranžman, potpisali s MMF-om, da je i on nešto malo manji od milijarde, znači za naredne dvije godine još ćemo jednu milijardu dodati na ovo zaduženje koje ima i to je upravo zabrinjavajuće. Strukturalne reforme, što je kolega Belkić rekao, apslutno ih nema, nema reforme javne uprave i td. Ja zbog toga predlažem da, s obzirom da mi ovdje često puta vodimo i polemiku i dajemo konačnu suglasnost za međunarodno zaduženje i za stvaranje vanjskog duga, uz jednu veliku napomenu da mi nismo riješili restituciju i da mi ne znamo kolko će to biti u konačnici, a to može biti vrlo, vrlo visoka cifra, s obzirom, ko je se bavio tom problematikom zna šta to znači. A s obzirom da mi sad vodimo i polemiku oko zaduženja i dajemo konačno zaduženje, a znamo da entiteti vode pregovore, da smo mi tu ovako proforme, a s obzirom da imamo oformljene dvije institucije ili instituta, kako god hoćete, a to je Stalni odbor za fiskalnu stabilnost BiH koju čini guverner, entitetski ministri, direktori agencija za bankarstvo, direktor Agencije za osiguranje 55 depozita. I s druge strane imamo isto tako Fiskalno vijeće BiH, znate je li, gdje smo unutra entitetski, te tako pozicionirani da možemo pratiti i analizirati, a evo rekli ste da je već jedan entitet kvalitetno raspravljao o vanjskom dugu, što sam i ja pratio, baš izuzetno kvalitetno. Mislim da bi zaključak trebao ići u tome smjeru da se zadužuje ovaj Stalni odbor za financijsku stabilnost BiH i Fiskalno vijeće da analizira stanje javne zaduženosti i sukladno strategijama razvoja. Ja sam ovdje nekoliko puta postavljao pitanje je li ima BiH strategiju razvoja, ako nismo usvojili jednu jedinstvenu bar imamo ove entitetske, da onda sukladno njima i tim prioritetima ova dva tijela putem Vijeća ministara, odnsono do nas da dođe odobrenje, znači nivoa zaduženosti i sektora po prioritetima sukladno šta strategija traži. Mislim da će to svima pomoći i nama kad donosimo odluke i da će to biti jedna korisna aktivnost za cijelu BiH i mislim da će onda i realni sektor tu naći sebe. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Prvo sve zajedno da vas pozdravim, a onda i da kažem, evo moram reći gospodinu Belkiću, kad sam se već javio, znači nisam htio replicirati, ali evo da kažem sad u diskusiji, znači Komisija je ovo raspravljala i mislim da smo na Komisiji uradili dobar posao. Znači, što se ovoga tiče veoma smo ozbiljno shvatili svoj posao. To je došlo u formi Informacije ...
nije uključen mikrofo
Ne, ne, razumio sam ja šta ste Vi rekli, ali hoću da Vam kažem, znači došlo je u formi Informacije i mislim da smo tu svi uzeli učešća i prepoznali smo te neke probleme definitivno. Ali ono za šta sam se javio to je da, Vi ste spomenuli začarani krug, a ja sam upravo na Komisiji pitao, obzirom na grejs periode, obzirom na prispijeće, znači, otplate kredita, obzirom na, na, ovaj, koliko je zaduženo u prethodnom periodu, koliko nas čeka u narednih nekoliko godina, znači dobio sam informaciju da narednih 45 godina ćemo vraćati kredite koji su dignuti u nekom prethodnom periodu, znači i to nije ništa nenormalno, ništa nelogično, znači to se svuda u svijetu radi na tome sličan način, pa je i to neka logika, hajde da kažem. Ali ono što je mene zanimalo je bilo to kada će doći najveće prispijeće otplate dugova, obzirom na sadašnje stanje i obzirom da su neki krediti još u grejs periodu i tome slično. Znači, ono što sam ja razumio na Komisiji, a nadam se i siguran sam da su ljudi koji su bili tu, odgovarali na naša pitanja, rekli su da u naredne dvije godine će prispjeti praktično najveća otplata kredita koji su trenutno zaduženi. Znači i s tog aspekta definitivno i pred nama kao Parlamentom i inače treba se tome ozbiljno posvetiti jer još smo mi uvijek u krizi i još uvijek ovo nije nimalo sjajno stanje, imamo velike dugove i znači najveća otplata će nam prispjeti u naredne dvije godine i treba o tome strogo da se vodi računa. Apsolutno se ne slažem, znači da 56 smo ušli u začarani krug jer smanjiće nam se na taj način u nekom narednom periodu, ako se ne budemo pretjerano zaduživali, znači smanjiće nam se ...
nije uključen mikrofon
Naravno, razumio sam ja šta Vi hoćete da kažete, ali još uvijek znači nismo u tom začaranom krugu, znači najopasnije su naredne dvije godine, kasnije će to biti nešto manje. Mislim da su demagoški osvrt smanjenje plata, plate su već smanjene, smanjivali smo, mislim da svako smanjenje plata bi dovelo do nekih drugih problema. Najlakše je reći smanjiti plate, plate su ionako male. Smanjiti administraciju, to je tačno, valjalo bi, evo konkretno ovdje u ovom Domu valjalo bi da imamo daleko manje komisija. Evo sad kad uzmete bila je rasprava i o onoj Komisiji za koncesije i Bog zna kakvim sve ne komisijama, tijelima, odborima, ali nažalost to politika definitivno ne dozvoljava i mislim da moramo voditi računa samo o tome da budemo ekonomski stabilni i u narednom periodu da se vodi računa oko zaduživanja. Zato podržavam apsolutno priču gospodina Vrankića, i neću da ponavljam taj dio, gdje bi ovaj Stalni odbor koji je zadužen za ovu problematiku trebao da vodi računa strogo i ne bi bilo loše da nas izvještava o tome bar šestomjesečno da znamo, znači, te neke tokove kretanja kako i na koji način to funkcioniše, da se i mi prema tome znamo odrediti i u krajnjem slučaju da ne dajemo mišljenje i saglasnosti onako kako smo ih do sad davali, eventualno da vidimo tu da li se tu nešto stanje može popraviti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala. Znate pomalo je besmisleno u oktobru mjesecu pričati kakvo je stanje bilo na kraju prošle godine. Kolega Bursać reče – da se ne slaže da smo ušli u začarani krug ako se ne budemo zaduživali. Ja mislim da se mi nalazimo u onom devetom Danteovom krugu pakla, jer samo u prvih šest mjeseci ove godine RS se zadužila još 218 miliona maraka, što je 20% više od plana. I to su podaci iz konsolidovanog izvještaja o izvršenju budžeta RS-a. U ovoj godini je takođe realizovano pet aukcija trezorskih zapisa i po tom osnovu prikupljeno 170 miliona maraka. I kao što je kolega Belkić rekao, u Narodnoj skupštini je vođena rasprava o ovom pitanju i Vlada RS-a, njihov stav je bio, da smo mi eto srednje zaduženi, da su mnoge evropske zemlje zaduženije od nas. A ja pitam ovdje sve nas, nama ovdje u stvari treba tačka dnevnog reda – Kako ćemo mi vraćati ove dugove? Ko će vraćati ove dugove? Koja privredna aktivnost? Gdje je ta naša privreda koja će ovo otplatiti? Hoće li to, ne znam, tajkuni koji su pokrali pare iz budžeta, ko će vraćati pare? I pri tom nije rečeno da te evropske zemlje koje su zaduženije od BiH i koja nije bila, čini mi se, u recesiji, a evo ovih dana čujemo i da je ekonomsko stanje jako dobro, od nekih. U evropskim 57 državama je bruto društveni proizvod po glavi stanovnika od 6 do 10.000 evra, a kod nas 3.000 evra. I eto mi se tako poredimo s njima. I evo, reći ću vam još jedan podatak gdje smo mi, u kakvom smo mi začaranom krugu. Da je u septembru mjesecu u RS-u realizovana 5. aukcija prodaje, ne peta pardon mislim da je to bila 14. aukcija trezorskih zapisa u iznosu od 53 miliona maraka, i to nakon izjava iz Vlade da je najveći uspjeh Vlade RS-a u ovoj godini što je sačuvana budžetska stabilnost.
Molim ove iz SNSD-a da slušaju diskusiju.
Ma dobro, ionako će u opoziciju, nema veze. E sad, šta se desilo, ova aukcija je održana da bi se ustvari napravio povraćaj dug po osnovu 11. aukcije koja je bila 28. marta. Znači, zadužujemo se da bi vraćali i otplaćivali dugove i tako tonemo i tonemo, a evo iduće godine će samo u RS-u za otplatu rata spoljnjeg i unutrašnjeg duga biti potrebno 450 miliona maraka. Ja ne znam odakle izuzev iz novih kreditnih zaduženja. I kad kažu kolege iz SNSD-a da mi ovdje, da je na nama odgovornost, da ne trebamo da dajemo saglasnost na sva zaduženja, tačno je, SDS to više neće činiti, ali nas tad nemojte optuživati i nećemo to činiti da bi spasili RS od totalnog ekonomskog, već je bankrotirala, ja više ne znam šta joj se može desiti, nećemo to činiti ali nas tad nemojte optuživati kako mi koristimo ovaj nivo vlasti da bismo oteli, ne znam ni ja spriječili RS, zaustavili njen razvoj, ekonomsko blagostanje i ne znam šta. Budite sigurni da mi više ovdje nećemo dići svoju ruku ni za jedan jedini kreditni aranžman. Hvala.
Zahvaljujem. Prva replika, Saša Bursać, poslanik. Izvolite, do 3 minute.
Hvala. Evo, očito je da moja kolegica Pandurević hoće da prenese atmosferu iz Narodne skupštine ovdje u ovu salu, što apsolutno ne vidim potrebu. Još uvijek ste u vlasti, nije smijenjen Mirko Šarović, polako sačekajte. To je jedna stvar. Druga, već je bankrotirala RS, nas dvoje očito ne dolazimo iz iste RS, ja nemam ta saznanja, molim Vas da mi to potkrijepite, evo da i ja to vidim, možda je to tačno, ali ja mislim da nije. I da definitivno dajete paušalne ocjene, da Vam ne kažem nešto teže. I dalje, tajkuni koji su pak pokrali pare iz budžeta vjerovatno imaju imena i prezimena. I to su paušalne ocjene, nemojte biti neozbiljni, ja Vas smatram veoma ozbiljnim poslanikom, prema tome, nemojte tako. Hvala.
Replika, poslanica Milica Marković. Izvolite. 58
Pa, ja prije nego što kažem šta je replika, ja moram reći da se slažem i sa koleginicom Pandurević i sa svim onim koji smatraju da zaduženje nije saveznik nikakvoj ni državi, ni društvu, na kraju krajeva ni domaćinstvu. Ali ono zašto sam se javila za repliku jeste da kažem da vi iz SDS-a kad govorite o zaduženju RS-a niste baš tako bezgrešni u toj priči, a na koji način. Pa tako što po informacijama iz Ministarstva finansija iz Vlade RS-a tri najzaduženije opštine u RS-u su Doboj, Bijeljina i Banja Luka. Ja ću vam reći za Bijeljinu da budžet grada Bijeljine iznosi 45 miliona maraka, znači godišnji budžet, a zaduženje opštine Bijeljina je 80 miliona. Znači, skoro dva budžeta. I šta mislite ko će vraćati taj dug koji je uzela opština Bijeljina na teret građana tog grada? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Uz saglasnost Vlade naravno, ali sad to što fakturišete Vladi o dugovanjima koje je Vlada navodno uzela kao kredite i zadužila se tu, pa tu je i kredit opštine Bijeljina i kredit Doboja i svih opština kojima je Vlada bila garant. Znači, nemojte predstavljati prije sliku tako da ste vi potpuno bezgrešni u tome, da vi tu nemate svoje prste, imate itekao. Znači, preko opština i eto od tri najzaduženije baš su dvije Doboj i Bijeljina gdje su načelnici iz vaše partije.
Druga replika, poslanica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala. Tačno je da se opština Bijeljina zadužila, zadužila se uz saglasnost Vlade RS-a i zadužila se za infrastrukturne i strateške projekte za razliku od Grada Banja Luke koji se zadužio sa 300% i zadužuje se i za javnu potrošnju. Što se tiče bankrota, gospodine Bursać, znam ja da je Vaš Izvršni odbor zaključio da je ekonomsko stanje u RS-u dobro, da je predsjednik Vaše partije izjavio – da posla ima, ali da ljudi neće da rade. To sam na RTRS-u čula, kaže – neće niko da ide dole u Trebinju da bere, ne znam, grožđe. Budžetska rupa samo za prvih 6 mjeseci iznosi 100 miliona maraka. Nikad nismo imali veći procenat zaduženja, nikad veću zaduženost fondova, svi fondovi su nam propali, nemamo ni jedno jedino javno preduzeće izuzev Elektroprivrede RS-a koje pozitivno posluje, a SDS ih je iza sebe ostavio sve sa pozitivnim saldom. Znači, ja ne znam šta ste više mogli uništiti, a da niste, izuzev Elektroprivrede, a i tu onako ide privatizacija na mala vrata. Što se tiče tajkuna, pa gospodine Bursać i ptice na granama znaju ko je pravio nezakonite anekse, preko čijih preduzeća se 80% sredstava iz IRB-a plasiralo, ona dva tri gore „Stanković“ i td., integrali i njihove povezane firme. Znači, to je opšte poznata stvar, ali budite sigurni, znači, doći će vrlo skoro vrijeme i to će biti procesuirano. Hvala. 59
Replika, poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Ja ne znam stvarno koji put treba više da ponovim uvaženoj kolegici Pandurević da ne prenosi atmosferu iz Narodne skupštine RS-a u Parlament BiH. Ovdje piše Informacija o stanju javne zaduženosti BiH. Ja naravno podrazumijevam da je tu i entitet RS, hvala Bogu da je tako, naravno. Ali imate vi i svoje poslanike u Narodnoj skupštini RS-a. Ja ne znam stvarno koliko puta treba da Vam ponovim, uvažena kolegice Pandurević, pa ja nikad Vašeg predsjednika neću pomenuti, evo ga ovdje. Ja ću ga pozdraviti na hodniku, pozdravit ću ga i sad, kako je Mlađo. Ali nikad ga neću pomenuti ni u negativnom ni u pozitivnom kontekstu. Vi nikada gospođo Pandurević, uvažena kolegice Pandurević, nikada niste izašli u medije, u Parlamentu, da ne pomenete našeg predsjednika. Evo ja ću ga pomenuti, hvala Bogu da je predsjednk RS-a Milorad Dodik, hvala Bogu da idemo naprijed. E to, jel' sad negdje bankrot ili nije, ja zaista nisam ni razbacivao ni grah ni gledao u šolju. Nekad mi se u šolji pojavi da je blagostanje, a nekad vidim da baš nije zadovoljavajuće. Ali nigdje još do sad nisam vidio bankrot i ne vjerujem u gatke. Zato Vas molim stvarno, koristite vaše medije, a hvala Bogu svaku drugu noć ste na nekoj televiziji vašoj, mi nemamo pristup ni na našoj, kako je Vi zovete, onoj RS-a i tamo nas neće, niko nas ne zove, dakle koristite priliku ali govorite o RS-u, o Narodnoj skupštini. Nemojte svaku priliku iz RS-a, svaku možda i dobru, a ima i loših stvari puno, prenositi u Parlament BiH. Ja Vas još jednom molim ako je moguće, ako nije nastavite.
Replika Aleksandra Pandurević.
Uvaženi kolega Jovičiću, dio ove Informacije je i zaduženje RS-a, što mene kao građanina RS-a itekako zanima.
Brine.
I brine, naravno predsjedniče, predsjednik mi dobacuje, molim Vas opomenite ga. Što se tiče atmosfere iz Narodne skupštine, vidite gospodine Jovičiću, jeste da Vaša partija tamo ima većinu, ali mi smo ponosni na atmosferu u Narodnoj skupštini RS-a. Znate li zašto? Zato što to pokazuje njen demokratski kapacitet. Ne bi valjalo da se gore ćuti. Pozicija i opozicija i jesu tu da se bore i da opozicija bude korektni faktor poziciji. I nama je drago da smo mi, jeste da doduše vi gore ništa ne prihvatite, a da ste nas slušali ne bi bili u ovom stanju svi zajedno u kome smo, da ste nas ranije slušali, pa kako nas niste onako slušali kad smo fino govorili morali smo malo bučniji postati. I treba da pričamo o svemu i ja sam ponosna što i moje kolege u Narodnoj skupštini iz Kluba SDS-a pričaju na isti način kao što i mi ovdje, to pokazuje kako su dobri naši 60 unutarstranački odnosi, kako imamo dobru koordinaciju za razliku od Vaše partije, gospodine Jovičiću. Hvala.
Replika Slavko Jovičić. Izvolite.
Pa sve ja to razumijem, uvažena kolegice Pandurević, ali nije mjesto ovdje da prenosim. I samo ću Vam ovo reći, zbog Vas, sljedeći izbori kandidujem se za Narodnu skupštinu RS-a da mogu tamo sa vama raspravljati, sa SDS-om i da oslobodim ovaj Parlament priče o RS-u, nego da tamo na licu mjesta razgovaramo o RS-u. Hvala lijepo.
Ovo nije dobar trend, počeli smo spuštati ljestvice. Riječ ima, replika Borislav Bojić. Izvolite.
Vrlo kratko, ovo je jako zanimljivo, dakle, atmosfera u Narodnoj skupštini uvijek je bila demokratska i mene raduje činjenica što gospodin Jovičić ima ambiciju, a predsjednik njegov je sada slušao sve što je govorio, pa će mu dati priliku da u Narodnoj skupštini bude jedan kvalitetan opozicionar pa da se naravno kao i njegova partija dokažu na tom poslu. Prema tome gospodine Jovičiću, ja Vas iskreno podržavam u Vašem nastojanju da prenesete ovu važnu poruku Vašem predsjedniku Dodiku i on je sigurno to čuo, ako nije Vi ćete to njemu prenijeti, a onda će on Vama stvoriti sve moguće pretpostavke i preduslove da Vi uđete u Narodnu skupštinu kao opozicionar, a obzirom na način kako Vi to radite ovdje sigurno ćete kao opozicionar to raditi kvalitetno i u Narodnoj skupštini
Replika Boško Tomić.
Samo da kažem da je Slavuj i nama ovdje opozicija tako da ništa neće novo tu biti.
A o tom Bojić i govori. Riječ ima poslanik Mirsad Đugum. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. Ne mogu ocijeniti da li su entiteti u bankrotu, ali mogu sigurno reći da su građani svi u ekonomskom kolapsu. Ako se budemo ovako dalje zaduživali onda ćemo sigurno biti u živome blatu i u dubokom mulju. I ovo nam treba biti pouka svima u kom procesu raditi, djelovati, a 61 mislim da smo, preko Komisije za vanjske poslove, u par navrata i ovaj Parlament upozoravali na zaduženja koja su, da tako kažem, izašla van okvira i nepoštivanja procedura u donošenju i potpisivanju određenih zaduženja, neovisno sa kog nivoa. Molim vas, radi ilustracije želim samo jednu stvar reći, a to je bilo i prošli put, ako može molim vas samo pažnje, radi ilustracije želim samo jednu stvar reći, a to je bilo i prošli put na Parlamentu rasprave, na ovih 5,363.000.000 duga, ako se iz ovoga dijela izbaci Londonski klub, Pariški klub, MMF i Vlada Belgije gdje ne znamo gdje su se upotrijebila sredstva, odnosno ne piše, nije jasno razvrstano, ostaje 2.800.000.000. Od 2.800.000.000 zaduženja, koji su i za infrastrukturu i javni sektor i privrednu djelatnost, 500 ili pola milijarde je utrošeno samo za zdravstvene ustanove. Bilo bi to veoma dobro da imamo zdravstvo ono koje zaslužuje pohvale, da zdravstvo koje pruža usluge i vanjskim pacijentima, a svjesni smo da ne može pružiti ni usluge pacijentima iz BiH. Zaduženja koja su urađena otprilike su polovično. Pola je otišlo na jedan, pola na drugi entitet, stanje je i u jednom i u drugom entitetu katastrofalno. I moram upozoriti da se u ovoj proceduri zaključivanja ovih ugovora nije poštivao Zakon o postupku zaključivanja međunarodnih ugovora. Jasno u tačci 15. ovog Ugovora stoji da se treba dostaviti od Vijeća ministara i obrazloženje o potrebama i uslovima zaduženja. Uslovi zaduženja koji uvijek iznosi Ministarstvo finansija je koliki je grejs period, koliko je rok otplate, kolike su kamate, ali nigdje o uslovima, o potrebama zaduženja i to smo imali u ovom dijelu u masi slučajeva – izgradnja nekih spomenika nekome u svom mjesnom ili rodnom kraju, gradnja bolnice bez kapaciteta drugih koji prate svu ostalu potrebu. A ako tome dodamo da su cijiene nabavke aparature bile znatno, znatno više nego što su realne na tržištu, u okruženju govorim samo Hrvatske, Srbije, Makedonije i Crne Gore, onda dođemo do katastrofalnog podatka da građani nemaju pristup zdravstvu adekvatan i kvalitetan kao onoliko novca koliko je utrošeno u ovaj sektor i da sa novim zaduženjima neće moći Parlament raditi na ovakav način kako je radio. Znači da samo Ministarstvo finansija da svoje mišljenje bez Ministarstva civilnih poslova, odnosno Sektora za zdravstvo, da je to potreba i da se napravi kvalitetan pristup analizi potreba dizanja kredita. Moram reći da ovdje samo jednu činjenicu, jedan lijek koji je uvozni i u Srbiji i u BiH, znači uvozni je i u Srbiju i u BiH, odete u Beograd i kupite ga za 22 marke, taj isti lijek ovdje odete u apoteku i kupite ga za 65 maraka. Jesmo li mi država koja je tri puta bogatija, koja ima bolji standard ili nemamo princip i pristup nabavci i opreme i lijekova i svega toga. Dokaz za to ima, u svaku apoteku otiđite pa uzmite lijek pa ćete vidjeti. U Beogradu je 11 eura, a ovdje je 65 maraka. Ako su to principi, pristupi, i kad bi se vratili nazad za kupovinu aparature koliko je pojedina aparatura plaćena, onda bi vidjeli, i uporedili cijene sa Hrvatskom, sa Srbijom, Crnom Gorom ili zemljama u okruženju, vidjeli bi onda šta se uradilo. I mislim da kroz ovaj proces ratifikacije i onoga što nama dođe samo da nam prođe u sistemu da prihvatimo, ovdje mi izglasamo, ono što kažu, sve odjednom ratificiramo, izglasamo jednim glasom, jednim dizanjem ruke sve ove sporazume i zaduženja, a onda apsolutno ne znamo dokle i kada ćemo moći vraćati. Mislim da već danas za ova zaduženja lokalne zajednice, kantoni, pa i entiteti nisu u stanju da vraćaju pojedine kredite. Hvala. 62
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja hoću samo da vas podsjetim, prvo na početku hoću da naglasim da je riječ o jednoj zaista dobro sročenoj Informaciji i da svi oni koji su je čitali i čitali ono što stoji i otvoreno i između redova, imaju itekako razloga za zabrinutost što, evo moram reći nije nam nikakva satisfakcija, ali je samo jedan argument, još jedan argument u prilog zahtjevu kojeg smo svojevremeno kolega Belkić i ja ovdje u formi inicijative uputili prema ovom Parlamentu i Parlament jednoglasno prihvatio, a to je da raspravljamo o ekonomskoj situaciji zbog jednog takvog kuršlusa između ključnih ekonomskih parametara. Dakle, ovo je loše stanje koje nam je i zabrinjavajuće, kao što piše u Informaciji, predočeno u 2012. godini, ja ću samo podsjetiti da je još dodatno pogoršano u proteklih 10 mjeseci. Maloprije smo čuli iznos koji se odnosi na RS. I evo, dozvolite usput jedna mala digresija, bilo je ovako indikativno malo slušati polemiku dvije političke stranke iz RS-a, ali i onaj dug koji se pominje i kao opštinski gdje su neki načelnici, je dug BiH. Dakle, to je naš dug. O tom dugu mi danas ovdje pričamo. Ovaj Parlament daje saglasnost na ratifikaciju tih sporazuma i nije tačno da mi nemamo nikakvu ulogu, ali kakva je naša uloga mi treba da se upitamo. Jer evo, maloprije smo čuli od kolege Saše Bursaća da je Komisija, čiji je on član, a to je Komisija za finansije i budžet, raspravljala o Informaciji o zaduženosti a danas je Komisija za vanjske poslove davala saglasnost na ratifikacije za vanjski dug. Dakle, mi u našem parlamentarnom sistemu imamo kuršlus. Da ne pominjem o jednom detalju ili da ne pominjem jedan indikativan detalj koji smo imali ovdje u Parlamentarnoj skupštini nedavno kada nismo dali preporuku da se ratificira jedan sporazum. Kako smo se svi odnosili, pa svi su do sada ratificirani, pa što ne bi i ovaj itd. Malo se mi nad sobom upitajmo. Međutim, ono što želim posebno da naglasim, ovo je jako, jako zabrinjavajuća informacija i još više zabrinjavajuće stanje koje je danas u BiH. Tačno je da naš dug nije, malo je više od 40% ukupnog GDP-a, kolega Vrankić malo ću samo korekcije napraviti, da on nije u nekim parametrima kao, ako nam je uzor Grčka, kao što je slučaj u Grčkoj, Španija, Italija, itd., Irska ili neke druge zemlje koje se mogu karakterisati kako se karakterišu, međutim ni jedna od njih nema ovakvu ekonomsku katastrofu kakvu ima BiH. Ja moram posebno pomenuti da je najmanji dug i najmanja dodatna nova zaduženost ovdje izaziva debele razloge za glavobolju. Nismo mi retardirana država, mi smo sportska država. Mi dižemo kredite, ne tegove, mi plivamo u dugovima, mi preskačemo pravila igre, procedure itd., i mi treba ovdje u ovom Parlamentu i ovom Domu posebno da se zabrinemo nad tim stanjem. Ne treba to shvatiti da je to stvar, ili adresirat da je to stvar neke koalicije, neke političke stranke, to je dug BiH. I ovo je jedno neodrživo stanje u kome se trebaju paliti sve moguće crvene lampice. Ja vas molim na punu ozbiljnost zaista sad kad je u pitanju ovo, ova problematika. Nije ovo stvar ni za politička prepucavanja, jer ovdje u ukupnom dugu ima dugova iz različitih perioda, a vraćaće ih generacije bez obzira ko će biti tada na vlasti. Prema tome, ne trebamo se stranački 63 ovdje karakterisati ili eventualno saglasnost ili nesaglasnost za ratifikacije ili za neka nova zaduživanja adresirati na neke političke opcije. Ovo je dug BiH. Mi živimo u jednom apsurdnom sistemu u kome se niži nivoi vlasti od opštinskog, kantonalnog, entitetskog itd. zadužuju i da dug BiH i onaj ko je garant po međunarodnom dugu, ima ulogu ratifikacije ili saglasnosti za ratifikaciju. Ja neću govoriti o apsurdnim detaljima koji se nalaze u ovoj Informaciji, ali hoću upozoriti da je pažljivo pročitate. U tom smislu, imajući u vidu i ozbiljnost ukupne situacije, kolega Belkić i ja ćemo predložiti jedan zaključak ovom Parlamentu, više da iniciramo da Vijeće ministara u saradnji sa nadležnim institucijama promijeni strategiju zaduživanja BiH, da se ona ne odvija enovisno od naših ekonomskih mogućnosti i eventualnih projekcija ključnih ekonomskih parametara. Dakle, da se obustavi svako novo zaduživanje BiH i postupak davanja saglasnosti za ratifikaciju ugovora, odnosno sporazuma po međunarodnom zaduživanja sve do donošenja odluke Vijeća ministara o mogućnostima BiH da redovno servisira obaveze po vanjskom dugu, a u skladu sa projekcijama ključnih ekonomskih parametara i selekcije prioriteta budućeg zaduživanja po sektorima, odnosno namjeni korištenja i dinamici otplate međunarodnih obaveza. Ja sam pokušala da malo sublimiram i diskusije koje su bile u prethodnim izlaganjima i koje su, između ostalog, se ticale upravo selekcija i prioriteta i naravno dinamike otplate vanjskog duga. Dakle, namjera sa ovim prijedlogom zaključka je da promijenimo strategiju zaduživanja i da se uozbiljimo imajući u vidu izuzetno ozbiljno stanje u ovoj oblasti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo. Raspravljamo o izuzetno važnom i kvalitetno urađenom materijalu koji govori o javnoj zaduženosti BiH. Ovaj problem možemo posmatrati sa različitih aspekata, što se i u prethodnoj raspravi malo kroz šalu, malo na ovakav način odvijalo ovdje u klubu, ali stvari treba uozbiljiti. Ja smatram sljedećim, BiH je zadužena, ukupan njen javni, javna zaduženost je 10,4 milijarde, od čega je 6,9 milijardi ili 7 milijardi je spoljni dug, ostalo je unutrašnji dug. Kada se uzme RS o kojoj se govori, o kojoj su govornici u nekoliko navrata govorili u vrlo ružnom kontekstu, samo da kažem da je RS što se tiče spoljnog duga zadužena sa 36%. A ako to uporedimo sa zemljama okruženja Hrvatskom, Srbijom i Crnom Gorom čija zaduženost je preko 50% bruto društvenog proizvoda, ako to posmatramo na takav način onda može se konstatovati da nije pretjerana zaduženost, odnosno da nije velika. Ali se slažem i sa onim koji kažu da ubuduće moramo voditi računa u šta ulažemo. Ovo o čemu je gospodin Vrankić govorio, mi smo za realni sektor ili u proizvodnju dali 12% od ukupne zaduženosti. Ali ko je mogao da objasni da ne trebaju bolnice, da ne trebaju škole, da ne trebaju putevi itd. Zato se sve i zaduživalo, pa evo, i na razne načine lobiralo i zavisno iz koje političke partije ko dolazio, pokušavao je da se izlobira. Međutim, ne govori se, ovdje se ne 64 može konstatovati o pretjeranoj zaduženosti, ali se mora govoriti o ozbiljnijem pristupu kod sljedećeg zaduživanja, da se vodi računa da se ide u tom pravcu kako bi se što je moguće više ubacivalo u realni sektor. Mora se ovdje dodati i to da je ukupno 24% ukupnog duga naslijeđeni stari dug. Prema tome, gdje mi nismo o tome odlučivali, odlučivali su neki drugi, to je sukcesiono dopalo da skoro dva miliona imamo po tom osnovu. Prema tome, treba nastojati da u narednom periodu kod odobravanja, ja se slažem s tim, da vodimo računa da se što je moguće više ide u postrek za novo zapošljavanje. I u tom smislu imaju dva zaključka, možemo mi ovdje ne znam kakve zaključke donositi, ali ovaj jedan sasvim korektno govori – nova zaduženja je potrebno da budu povezana sa proizvodnom i infrastrukturnim projektima, projektima koji potiču razvoj malih i srednjih preduzeća, izvoza itd. Prethodni govori o razvoju ekonomije i za njegovu podršku. Ako se budemo tako u narednom periodu ponašali i zaduživali se onda vjerovatno da će BiH, ove dvije godine su joj kritične gdje treba da preko 700 miliona isplati, doći u poziciju u kojoj će mnogo lakše moći da vodi svoju ekonomiju. I dobro bi bilo da se suzdržimo od kojekakvih izjava bankrota itd., nije to, Parlament je ozbiljno mjesto gdje ne bi trebalo na takav način da se operiše sa stvarima. Ne prepadajmo građane, dovoljno im je što dosta teško žive. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Mirza Kušljugić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, drage kolege. Meni je drago da danas i ozbiljno i malo manje ozbiljno raspravljamo o jednoj temi o kojoj mi na Komisiji za vanjske poslove već intenzivno razgovaramo preko godinu dana. Samo da vas podsjetim Komisija je jedna od karika u ratifikaciji sporazuma koje neko prije toga dogovori, potpiše, sve što je potrebno, pa čak šta više u nekim trenucima i aktivira sredstva. Prema tome, ta priča da ovaj Parlament ima neku jako važnu ulogu, ima važnu ulogu u ratifikaciji sporazuma koje neko drugi uradi. Jedino šta nama predstoji je da Vijeće ministara, Ministarstvo finansija, sa svim njegovim organima koji su danas spominjani ovdje, se predržavaju zakona prilikom upravljanja sa dugom. Imao sam priliku prošli puta, kada je bila ovdje žučna rasprava jer je Komisija dala jedno negativno mišljenje o zaduživanju, da razgovaram sa profesorom Domazetom i nakon tog razgovora, žao mi je što danas nije tu, vrlo ozbiljna objašnjenja mi je dao da u ovoj kriznom periodu zaduživanje je jedini od mogućih opcija koje stoje na raspolaganju državama kao što je BiH, samo je pitanje gdje kako i zašto se zadužuje. Dakle, nama predstoje zaduživanja da bi vratili ovo što smo do sada obavezni da vratimo. Postoje institucije koje imaju vrlo negativnu konotaciju u javnosti, kao što je MMF, ali vidite da pregovori sa MMF-om i susjedne zemlje analiziraju i jedva čekaju da ih dobiju. Ja mislim da je pravi zaključak i ja, dva zaključka vas molim, pravi zaključak je dalje upravljanje dugom, ovo ljudi što je do sad bilo je bilo, dalje upravljanje dugom je jako važna stvar. 65 Pazite pred nama je intenzivno zaduživanje ako mi krenemo putem EU i ispunjavanja obaveza koje tu stoje. To je, između ostalog, to između ostalog sleduje i Hrvatsku i to je zbog čega jutros podpredsjednik Vlade Srbije je najavio oštre restriktivne mjere u Srbiji jer je rekao – Srbija je pred bankrotom. Prema tome, ja mislim da bi trebali Vijeću ministara da pošaljemo kao Parlament poruku, bez obzira što vjerovatno u onome procesu odobravanja postoji dvadesetak već dogovorenih zaduženja koja su prošla, znači samo čekaju na ratifikaciju ovdje, samo čekaju ratifikaciju u ovome Parlamentu, da je to nešto što bi trebalo da bude tematika ozbiljne rasprave. I molim vas za jednu vrlo praktičnu, kolegijalnu instrukciju, mi smo na sebe, na Komisiju preuzeli da detaljno analiziramo i, evo danas smo skinuli sa razmatranja jednu od tačaka jer nismo dobili informacije. Nije Komisija za vanjske poslove ta koja to treba da radi, mi smo samo jedna karika u ratifikaciji sporazuma. Molim vas ako mislite da je to toliko bitno i da ovdje ima opredjeljenja da ne treba više da se zadužujemo onda dajte da kad glasamo da glasamo o svakoj od ovih, pa onda neka Parlament da negativno mišljenje ako smatra da ne treba ratificirati sporazum koji nije vezan za određenu strategiju ili jeste, tačno je što kaže kolegica Hadžiahmetović, jeste mi smo ... saglasnost i na IPA, dali smo danas saglasnost Sporazumu i za Koridor 5c. Ako ljudi nećemo za to davati saglasnost, ja bih isto volio da ima više, da ima više mogućnosti da se zadužujemo za mala i srednja preduzeća i kreditiranje izvoza, ali vjerujte mi koliko ja znam ima i neutrošenih sredstava na tim kreditnim linijama. Nije naša privreda baš sposobna toliko da uzima kredita koliko mi mislimo. Dakle, jedno je podržavam zaključak koji je bio ovdje oko upravljanja zaduživanjem u narednom periodu. A drugo je, mi ćemo se sigurno na Komisiji predržavati zakona, to kolega Đugum rekao, tražićemo dodatna obrazloženja koja su u zakonu za svako od zaduživanja, ali olakšajte stvari i ljudima u Komisiji koji probaju da ovu tačku dnevnog reda stave na ovaj Parlament. Mi smo je inicirali prošli put, ovaj puta smo rekli da o tome razgovaramo, ne možemo mi biti ta brana koja će sada upravljati dugom, jer dugom upravlja Ministarstvo finansija zajedno sa Vijećem savjetodavnim kao što je propisano zakonom.
Zahvaljujem. Kolega Šepiću je li ovo prijava za narednu tačku ili ova? Izvolite.
Pa, ja ću biti kratak, dakle ja želim najprije evo da podržim ove diskusije koje su išle u pravcu da mijenjamo ovu logiku utroška sredstava za koje se zadužujemo, jer zaista bode u oči da od ovo sredstava koje mi uzimamo po ovim osnovama najmanje trošimo tamo gdje bi trebali najviše, a to je ustvari tamo gdje bi trebali proizvoditi neku novu vrijednost. Dakle, vidite da je ovaj dio koji se odnosi na javnu potrošnju i zaduženja po toj osnovi otprilike ostaje isti, a ovaj koji se odnosi na stvaranje neke nove vrijednosti pada. Tako da ja, evo podržavam diskusije koje su išle u tom pravcu i posebno zaključak kolege Vrankića, dakle da bi smo se mi trebali aktivnije uključiti u smislu kanalisanja ovog duga, jer je to zapravo dug cjele ove zemlje i svih nas. Tako da u tom smislu mislim da trebamo naći mehanizam kako ćemo pratiti na neki način zaduženja na svim nivoima vlasti i da u nekom novom pristupu našem akcenat posebno stavimo na ovu privrednu 66 djelatnost koja podrazumijeva nova zapošljavanja, nova radna mjesta itd. I dakle ja u tom smislu evo podržavam ovaj zaključak koji se odnosio na ovaj Stalni odbor za finansijsku stabilnost i Fiskalno vijeće koji bi trebali nam izraditi ovaj jedan novi prijedlog odnosa prema ovoj oblasti. I još nešto šta reći, neki sam dan dobio informaciju da u BiH ima 61 hiljada blokiranih računa, 61 hiljada blokiranih privrednih računa. Dakle, sredstva koja imamo u zemlji, koja bi smo mogli nekim pametnim pristupom odblokirati i na neki način osigurati da ne moramo se zaduživati po ovako velikim kamatama. To bi s druge strane i odblokiralo proces i smanjilo kamate, a naravno i učinilo da u BiH imamo neka svoja unutrašnja sredstva s kojima možemo operirati. Ja predlažem da se, evo kad se bude pravio ovaj pristup da se i ova informacija ima na umu i da se u tom smislu na neki način ponude i neke mjere i neka rješenja koja bi išla u tom pravcu da toliki broj blokiranih računa na neki način nađemo formulu kako ćemo naći odgovor za to i kako ćemo to odblokirati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zatvaram 14. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda, Ad. 15. Informacija s posljednjeg zasijedanja Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope vezano za Izvještaj o funkcionisanju demokratskih institucija u Bosni i Hercegovini Ova tačka je uvrštena u dnevni red na inicijativu poslanika Azre Hadžiahmetović i Beriza Belkića. Ministarstvo vanjskih poslova BiH je dostavilo Parlamentarnoj skupštini materijale vezane za ovu tačku dnevnog reda, oni su proslijeđeni svim poslanicima. Otvaram raspravu. Za riječ se prvi prijavio poslanik Senad Šepić. Izvoli.
Pa evo, vezano za ovu Informaciju o Rezoluciji, najprije, dakle svakako je dobro da smo danas evo imali mogućnost, imali priliku po intervenciji kolege Beriza Belkića da na neki način progovorimo o ovome što se je dešavalo protekle sedmice u Strazburu i vjerujem da će ovdje i prisutne moje kolegice i kolege, gospođa Marković i gospodin Saša Magazinović takođe u nekom možda detaljnijem dijelu govoriti o ovome. Zapravo ono što je ovdje potrebno kazati, mi smo Rezoluciju koja nosi naziv – Funkcionisanje demokratskih institucija u BiH, kao što je rekao gospodin Beriz, dobili negdje prije 20 dana ili mjesec dana, svako od nas poslanika u ovome Parlamentu. Ono što je bila naša primedba i na prošloj sjednici Predstavničkog doma je to da smo mi trebali naći na određen način prostor da, i prije nego što smo otišli u Strazbur da govorimo i da zastupamo zemlju, da imamo određen stav i da imamo određene smjernice iz samog Parlamenta, pa i Predsjedništva BiH. Nažalost to nismo imali. Ali evo, mogu kazati da nakon ovoga posla i 67 ovoga što smo imali u Strazburu možemo reći da smo na najbolji mogući način odbranili interese države BiH. S obzirom da je Rezolucija, koju ste vjerujem evo svi pogledali, koju ste vidjeli, ona uglavnom kvalitetno i da kažem korektno oslikava pozicije koje mi imamo u zemlji. Dobro oslikava na određen način trenutno stanje u kojem se zemlja nalazi, ali u njoj su postojale dvije sporne stavke koje su ustvari bile predviđene sankcije i predviđena suspenzija države BiH iz Vijeća Evrope ukoliko ne završimo svoje preuzete obaveze. Dakle, u Rezoluciji smo imali tezu, imali smo priču i o blokadama i o evropskom putu i o preuzetim obavezama i ova dva člana koja su se odnosila na suspenziju BiH i njeno učešće kako države tako i delegacije u predstavljanju u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope su bile nešto što je za nas bilo u potpunosti neprihvatljivo. Ja moram reći da smo mi, evo kao delegacija, se sastajali i ranije, na neki način utvrdili zajednički svoje stavove i da smo na samoj sjednici, dakle prilikom samog boravka u Strazburu zaista nastupali jednoglasno, govorili smo jednim glasom i ono što smo u potpunosti i zacrtali sebi kako određeni cilj to smo do kraja tako i realizirali. Dakle, cijela priča oko BiH, to smo svi znali još od Monitoring tima, od Monitoring komiteta iz Pariza, je na neki način krenula negativno kad je u pitanju BiH, jer je jednoglasno bila podržana, bio podržan ovakav tekst Rezolucije u kojem stoje ova dva člana koji se odnose na suspenziju ili da to tačnije i peciznije kažem izbacivanje BiH iz Vijeća Evrope. Dakle, bilo je jako puno razgovora, jako puno sastanaka, ono što, maloprije sam kazao, je falilo jesu zvanični stavovi najviših institucija u zemlji. Mi smo podnijeli kao delegacija, jednoglasno smo potpisali i podnijeli amandmane. A što mogu kažati da iz razgovora sa kolegama u Strazburu ustvari bio jedan od glavnih i argumenata da se tako negativan odnos, kakvo je Vijeće Evrope bilo pripremilo kad je u pitanju BiH, promijeni u korist države i da naši amandmani budu prihvaćeni, jer su oni osjetili zaista da mi kao država i kao delegacija govorimo jednim glasom. Dakle, poruka koju su nam tu poslali je bila da oni razumiju situaciju u BiH, pozitivno je bilo i to što se dan ranije desio na određen način neki dogovor, uvjetno rečeno, krenulo se ka nekom dogovoru u Briselu, nekom dogovoru ka rješavanju ovoga ključnog problema koji se odnosi na implementaciju presude. Ali ono što, evo i danas trebamo ovdje, kad već i govorimo o ovoj, kad već imamo ovu informaciju iz Strazbura, trebamo danas posebno kao Parlament, dakle, uputiti jasnu poruku svima onima koji će donositi odluke u ime države BiH ovih dana i dogovarati se ovih dana u Briselu da zaista to krajnje ozbiljno shvate i da na svaki mogući način iznađu dogovor i iznađu kompromis koji će značiti implementaciju ove presude. Mi ćemo ponovo za godinu dana imati priču o BiH. Ovaj smo put imali određenu, evo ovo što sam maloprije spomenuo, argumentaciju koja je išla nama na ruku, ne znam šta bi smo mogli imati iduće godine ako ne riješimo ovo što su ključne obaveze koje stoje pred nama i šta bi nam ustvari bila argumentacija da ponovo za godinu dana izađemo i tražimo na određen način neku vrstu ustupaka i razumijevanja od Vijeća Evrope. Evo, ja hoću na kraju da se zahvalim svim kolegicama i kolegama koji su i učestvovali u ovim aktivnostima i u Strazburu, a i šire mimo toga, jer smo zapravo ovdje pokazali kako se na jedan najpozitivniji, jedan najkonkretniji način može i treba predstavljati država BiH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite. 68
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja zaista imam potrebu, evo u ime kolege Belkića i mene kao predlagača i prošli put na sjednici Parlamenta, da se sazove hitna sjednica i raspravlja o nalazima koji su bili u draftu Rezolucije. Današnja inicijativa da, obzirom na izmjene i usvojenu Rezoluciju, čujemo izvještaj nekoga od članova delegacije, ja hoću samo da pomenem, nije naša inicijativa bila prioritetno usmjerena na članove delegacije u smislu, ovaj, ni prošli put davanja eventualno nekih sugestija, kao što je to neko možda razumio i jednako tako ni danas u smislu eventualno podnošenja nekog izvještaja, dovoljno smo mi čuli i kroz sredstva informisanja, je li. Inicijativa naša je bila više inicirana povodom potrebe da ovaj Parlament raspravlja o jednom dokumentu koji je intoniran onako kako je intoniran, koji je usvojen u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope, odnosi se Rezolucija na BiH i najmanje što ovaj Parlament može da učini a to je da stavi taj dokument pred sebe i da vidi šta možemo uraditi da sljedeći izvještaj bude drugačiji. U tom smislu je bila i naša inicijativa. I čini mi se možda i korisnim da to napomenem na početku, žao mi je što nismo stigli na samom početku diskusije, dakle dobro bi bilo da imamo usvojenu Rezoluciju i da ovaj Parlament raspravlja o tome. I evo, ja molim i članove Kolegija da eventualno na nekoj od narednih sjednica uvrste to u dnevni red i da, bez nekih stranačkih prepucavanja ili bilo čega, da vidimo šta možemo uraditi da naredni izvještaj koji se odnosi na funkcionisanje demokratskih institucija u BiH bude drugačije intoniran. U svakom slučaju eventualno podnošenje izvještaja od strane članova delegacije čini mi se ovdje suvišnim. Hvala vam.
Riječ ima poslanik Saša Magazinović. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege. Ja prije svega želim da pozdravim inicijativu kolega Azre Hadžiahmetović i Beriza Belkića da o ovom razgovaramo i kamo sreće da smo diskusiju obavili dok je postojao Prijedlog rezolucije. Da budemo potpuno precizni, a tu su evo i kolege iz delegacije, Rezolucija više ne postoji, dakle Rezolucija nije usvojena nego je ona preformulisana i tretira se kao preporuka Komitetu ministara, ide njima na upoznavanje. Dakle, to je takođe rezultat rasprave u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope i u tom smislu dokument kao dokument postoji, ali u nešto drugačijoj formi. Ono što je važno, kolegica Hadžiahmetović je upravu, dosta se toga čulo kroz medije, ali evo ipak dozvolite da neke svoje utiske podjelimo sa vama, našim kolegama, i kažemo nekoliko stvari koje smatramo bitnim. Izvjestioci za BiH Karin S. Woldseth iz Norveške i Vareikis iz Litvanije su po posljednji put bili izvjestioci i to je vrlo važno da znamo budući da će u nekom narednom periodu, a za neku od narednih, narednih izvještaja koji će rezultirati ili rezolucijom ili čime već, biti imenovani novi izvjestioci. O gospođi Woldseth ja imam iz ličnog iskustva mišljenje da se radi o vrlo korektnoj osobi, bez loše namjere, dok o drugom čovjeku smo, kao što reče gospođa Hadžiahmetović, mogli u medijima čitati i gledati. 69 Bilo bi dobro da smo uvažili vašu inicijativu i o svemu ovome razgovarali prije same sjednice. Nažalost to nije, što proceduralno, što možda iz nekih drugih razloga učinjeno, ali ono što jeste učinjeno je da sam se ja prvi put, i ovo imam potrebu da kažem, osjećao kao član delegacije jedne vrlo ozbiljne zemlje, budući da je osigurano sinergija u djelovanju između članova delegacije. Za neke druge države to se podrazumijeva da kad se radi o toj državi da je, da svi govore i misle isto, ovo je za mene bila velika stvar. A posebno mi je značajno bilo to što je osim delegacije Ministarstvo vanjskih poslova kroz diplomatsko konzularnu mrežu poduzelo aktivnosti tako da su naši ambasadori širom zemalja članica razgovarali sa poslanicima u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope i oni su i jedan broj sastanaka ugovorili i ljudi koji su došli tu unaprijed su znali o čemu se radi. A naravno u tom dijelu posla naše diplomatsko konzularne mreže izdvaja se misija u Strazburu koja je zaita napravila jedan veliki posao. O tome koliko je nerazumijevanje postojalo na samom početku ovog, nazovima ga, procesa može više reći kolegica Marković jer je ona bila na prvoj sjednici Monitoring komiteta. Međutim, to se sveukupno završilo time, i ja ću samo to ilustrovati, razultatom glasanja da je bilo 143 prema 12 na jednom od amandmana koje je delegacija BiH predložila i da su ti amandmani imali preko 50 potpisa. Dakle nas je bilo pet, znači još 45 nekih drugih ljudi iz različitih država je to potpisalo i na taj način dalo svoju podršku. Slažem se sa kolegom Šepićem, to na početku zaista nije tako izgledalo. Kad je u pitanju sadržaj mi smo se svi imali prilike upoznati sa njim, on je sličan kao u ranijim rezolucijama, tako što pola rezolucije ide na ponavljanje ranijih stavova Vijeća Evrope i ranijih citiranja dijelova rezolucija koji se tiču BiH, dok ima i nekoliko stvari koje su aktuelizirane i koje su takve kakve jesu. Ja, ono što je važno reći, evo nema medija mi između sebe razgovaramo, nije niko od članova delegacije nastupio iz stranačkog ugla, zaista nije, jer je bilo možda čak i razloga da neki od članova delegacije pokažu nezadovoljstvo nekim od dijelova Rezolucije, ali nije bilo tog nastupa. Mi smo se skoncentrisali na dvije stvari koje su bile važne i ponudili ta tri amandmana na ove članove 11. i 12. i jedan član koji ih spominje. U samoj raspravi je za mene iznenađenje da se pojavilo nekoliko stavova kojim se kritikuje pristup međunarodne zajednice u BiH, da je on više tehnokratski, a ne suštinski. Čak su bili naše kolege zastupnici koji, moram naglasiti, nisu brifovani od nas da takve stvari govore, mada je bilo onih koji su se ponudili evo šta vama odgovara da kažemo, ali ovi koje hoću da citiram nisu, koji kažu – da međunarodna zajednica treba biti iskren partner koji,
Kolega Sarajliću da se vratite na sjednicu.
dakle, da međunarodna zajednica treba biti iskren parner koji povlači konkretne poteze i konkretno pomaže BiH a ne vuče avanturističke poteze za čije posljedice uopšte nisu svjesni kakve će biti. Čak su neki od zastupnika ustali i rekli da se sjećaju ratnog perioda u BiH kada je zbog toga što se nekome u međunarodnoj zajednici, u tijelima, možda ne u Vijeću Evrope,
Vrijeme. 70
evo ja završavam, se činilo da je to logično, da su činjeni potezi i odugovlačilo se s nekim procesima koji su rezultirali, nažalost, smrtnim posljedicama velikog broja ljudi u BiH. Sve u svemu ja sam ohrabren prije svega onim što sam vidio u našoj delegaciji i ja na to stavljam akcenat mimo svih onih ljudi koji su pokazali razumijevanje. I ako imalo bude koristi od ovog svega, ako naučimo bar malo iz ovakvog zajedničkog nastupa biće nam korist za sve nas, jer evo pokazali smo kad zajednički djelujemo, kad se u to uključi više ljudi, kad ima sinergijski efekat, da se nekakav rezultat može ... Nažalost, u ovom slučaju je to bio naš posao da spriječimo suspenziju, ali ako ovako budemo isto nastupali na nekim drugim pitanjima, ja sam ohrabren.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanica Milica Marković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa evo, ja ću kratko reći s obzirom da su moje kolege već rekle značajan dio onoga što je bitno reći za donošenje ove preporuke u Strazburu. Kolega Saša Magazinović nas je lijepo nahvalio kao delegaciju, mada se mora priznati da ovaj posao koji smo mi sad uradili na ovom zasjedanju je u velikoj mjeri zamaglio njihovu veliku primjedbu što smo tri godine u Vijeću Evrope a još uvijek ne možemo da izaberemo šefa delegacije, dakle i to stoji kao primjedba u Izvještaju. Ali smo mi svojim aktivnostima i onim što smo tamo radili to u velikoj mjeri zamaglili, znači ostavili smo vrlo pozitivan utisak na ono. Ja neću ponavljati ono što su oni rekli već prethodno, ali ću reći samo nekoliko stvari koje smatram da je poruka ove preporuke. Dakle ovo više nije rezolucija o kojoj vi govorite, nego se radi o preporuci, jer amandmani koje smo mi uložili kao delegacija su usvojeni sa više od 2/3 prisutnih poslanika, a bilo je dovoljno da bude 2/3 i da na taj, usvajanjem tih amandmana demontiramo ključni sadržaj Rezolucije, a to dalje znači u postupku da se ona transformiše iz rezolucije u preporuku. Što će reći da smo amandmanima uspijeli da eliminišemo dva člana, jedan je bio sankcije odmah, a drugi je bio suspenzija BiH iz Vijeća Evrope nakon oktobarskih izbora iduće godine, vjerovatno znači o tome bi se raspravljalo u januaru 2015. godine. Zasad je to, kažem zasad, eliminisano i to ne znači da ukoliko presudu Sejdić i Finci od koje je evidentna poruka i ono što smo čuli tamo je rečeno da Vijeće Evrope sigurno neće odustati od toga i preći preko toga da BiH ne implementira tu presudu u Ustav prije oktobarskih izbora iduće godine. Dakle, to je jasna poruka i mi smo na ovaj način i ovim postupkom sada samo vjerovatno dobili na vremenu da ne budemo sankcionisani što bi proizvelo nekakvu destimulaciju ili neke kontraefekte pa nam to možda opet ne bi dalo dovoljno motivacije da radimo na tom pitanju, odnosno na reformi Ustava u tom pogledu. Ali mislim da i to što smo dobili na vremenu nas obavezuje da se ova presuda mora implementirati. Ja tako isto hoću da kažem da je na ovakav ishod i glasanja i transformacije Rezolucije u preporuku koja ima znatno manje, manje, ovaj da kažem, obavezujući karakter nego što ima 71 Rezolucija, ali za nas kao članicu je i to obavezujuće i ta preporuka, dakle to je, da kažem, ostavilo jedan pozitivan utisak, cjelokupna takva atmosfera na cijelu Parlamentarnu skupštinu u Vijeću Evrope. Ono što bih željela da naglasim, gospodine predsjedavajući, da smatram da bi bilo uljudno i da bi bilo s naše strane korektno da možda Parlament naš uputi jedno pismo zahvalnosti, jer smo mi tamo bili parlamentarci, dakle da uputi pismo zahvalnosti prevashodno zemljama koje su nas podržale, a to su prije svega susjedne zemlje. Srbija i Hrvatska su učinile veliki napor kao delegacije i u lobiranju poslanika, i u prikupljanju potpisa i u podršci koju su nam dali. Isto tako Slovenija, Crna Gora, Makedonija i naravno druge zemlje, velike zemlje, velike delegacije kao što je Rusija, kao što je Turska, Grčka, Španija. Dakle, to su sve zemlje koje su nam dale bezrezervnu podršku i sigurno da bez te podrške i podrške tih poslanika mi ne bi smo, nas petero koliko nas je tamo bilo, ne bi smo uspijeli da uradimo ovakav važan posao. Na kraju želim da kažem da od 2006. godine, odnosno '07. kad sam ja prvi put stupila tamo u okviru naše delegacije bilo je nekoliko izvještaja, ako se dobro sjećam, bilo je tri ili četiri izvještaja do sada, svaki od tih izvještaja je bio vrlo, vrlo rigorozan prema BiH i rezolucije koje su usvajane bile su vrlo rigorozne sa, u izvjesnom smislu, i pretećim mjerama iz rezolucije koje smo dobivali, a sami mi to znamo kada bi smo pročitali te rezolucije da smo se nelagodno osjećali, jer smo vidjeli šta Vijeće Evrope misli o političkoj situaciji u našoj zemlji. Naravno, ovo ne znači da oni sad vide političku situaciju u BiH da je ružičasta, ali se pokazao veliki, veliki stepen razumijevanja i na neki način ohrabrenja da istrajemo u tome, prevashodno u implementaciji presude u slučaju Sejdić i Finci kako bi izbori bili demokratski i kako bi na kraju krajeva bili i priznati od strane Vijeća Evrope. Eto toliko.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja ću početi sa onom izrekom – jadna kuća koju selo brani, odnosno jadna ti je kuća koju selo miri. Dakle, evo sad će 20 godina od priznavanja BiH i donošenja nametnutog Ustava. Mi još nakon 20 godina nismo ustanju donijeti sami sebi Ustav. Dakle, BiH je još nedonošće. Samo mene, dakle ljudi u Vijeću Evrope pametni, daleko u demokraciji odmakli od nas u institucijama i iskustvu, ali Prijedlog rezolucije, točka 9. demokratski izabrane institucije kao što su Parlament Skupštine BiH ili tročlano Predsjedništvo ne trebaju dobijati naredbe od vođa političkih stranaka, nego trebaju raditi prema četverogodišnjem mandatu koji su dobili od glasača itd. E sada ja ne znam koji je razlog da oni onda primaju ove lidere i dakle, to je jedan demagoški pristup i čak i od Vijeća Evrope, jer, pošto je BiH nedonošće, 20 godina nismo ustanju donijeti svoj Ustav. E sad, ja opravdavam razloge i svih nekih stvari, ali dakle Vijeće Evrope koje nam šalje ovakve poruke, imaju tu mehanizam zakonski – OHR visokog predstavnika, mogu nam pomoći. 72 Moja preporuka, odnosno moje mišljenje, posebno kada kažu RS treba, 96. točka, RS treba shvatiti da nema budućnosti izvan BiH, ona treba prekinuti neprestane pozive na nezavisnost, zatim slabljenje i napadanje institucija na državnom nivou, zloupotrebe mehanizma entitetskog glasanja u državnom Parlamentu, kako bi jednostavno blokirale svo zakonodavstvo koje se ne sviđa. Glavna bošnjačka stranka treba prestati zloupotrebljavati mehanizme vitalnog nacionalnog interesa a glavne hrvatske stranke, moraju razumjeti da bi njihov maksimalistički zahtjev za potpunom ravnopravnošću, a pod plaštom pravde presude Sejdić – Fonci, mogli predstavljati opasan udarac demokraciji. Dakle, ove dvije točke su donekle u suprotnosti i demagoške. Ako žele da nam pomognu, onda imaju mehanizam – visokog predstavnika i da otkoče proces ili da nam zatvore vrata odmah sutra, da mi dođemo sebi i da se otrijeznimo. To je moja poruka. Dakle, ako nam žele pomoći imaju mehanizam – visokog predstavnika, mogu to uraditi, ili odmah sutra da nam zatvore sva vrata, kao što kaže, da se mi otrijeznimo i da počnemo raditi svoj posao, ono zbog čega smo izabrani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Posljednji prijavljeni poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Pa evo, vrlo kratko. Dakle, mi kao predlagači, otprilike kolegica Azra je rekla šta smo očekivali. Naravno, realno mi posmatramo stvari da je možda bila i delegacija nespremna i da smo svi pomalo možda i zaboravili neke materijale itd., ali ponavljam, naš glavni cilj je bio da ovaj Parlament vidi šta dalje u odnosu na svoju poziciju, poziciju zakonodavnog tijela o čemu je Ivanković govorio, dakle da Parlament za Vijeće Evrope je odgovoran, ali onda poziva šefove partija itd. Kolegica Marković je s pravom rekla osjeća se nelagodno u nekim situacijama, a mogu misliti kako se je naša delegacija sada osjećala gore i borila se, tražila, molila pomoć itd. da se ovaj tekst Rezolucije izmjeni, a šefovi stranaka nisu se osjećali nelagodno jer oni nisu bili istureni. A oni su praktično ti koji kreiraju ukupnu situaciju i ovaj Parlament dovode u vrlo nezahvalnu poziciju. Dakle, u svakom slučaju bilo je lijepo, odnosno drago mi je čuti da je naša delegacija jedinstveno nastupila, da je uspjela pridobiti za pomoć značajan broj gore delegacija itd. Podržavamo apsolutno ovo što kolegica Marković predlaže da se zahvali delegacijama na saradnji, na pomoći, na konstruktivnosti itd. Bilo bi dobro da naša delegacija koliko je sutra sjede pa izabere tog predsjedavajućeg, i to hrabro, ako ne možete drugačije izvucite ceduljicu, pa ko bude neka vodi ovu delegaciju, da sutra ne dolazi se gore da nemamo šefa delegacije itd. Ne mora se pitati šefovi, šefovi su zaboravili tu podjelu tih mjesta itd., godina je do isteka mandata. Dakle, dajte, izaberite tog šefa. Ali ono što mi očekujemo da se neće završiti danas na ovome, ima niz tamo stvari, dakle Rezolucija jeste promijenjena u preporuku, ali iz preporuke proizilaze obaveze. I dajte da malo te obaveze, da tako kažem, složimo, stavimo na papir i da vidimo šta je to što možemo mi ovdje u Parlamentu, dakle uz pripremu od strane komisija, ja se nadam da će Kolegij naš to kandidirati u dnevni red nekih naših narednih sjednica itd. Neće nam se priznati izbori 2014. godine. Proletiće ova tri mjeseca, onda će nastati priča ne mijenja se Izborni zakon u izbornoj 73 godini itd. Proletiće nam, imamo upozorenja i OSCE-a, upozorenja iz Vijeća Evrope itd. svakodnevno ih dobijamo. Dakle, ja očekujem da će naša delegacija, ima li šefa delegacije, Magazinoviću, Šepiću, Marković, dajte malo sjedite i predložite ovom Parlamentu, Kolegiju, šta je to šta bi smo mogli uraditi u ova slijedeća 2-3 mjeseca, na bazi tih preporuka koje su obavezujuće. Evo, još jedan put zahvalnost što ste prihvatili da o ovo malo progovorimo. Hvala.
Zahvaljujem. Je li ovo greška kolega? Replika, Zvonko Jurišić. Izvolite.
Ono da ne bismo završili, je li, ono u dobrom duhu. U svakom slučaju naša delegacija je bila ovog puta čini mi se jedinstvena. To bar kažu njihove diskusije i što je dobro. Ali evo, moje mišljenje, ..., bez obzira što su nam pomogle mnoge delegacije, prije svega drago mi je da su to delegacije susjednih zemalja koje su u Vijeću Evrope, znači ove preporuke, odnosno primjenu ovih preporuka, ili bolje rečeno uvođenje bilo kakvih sankcija BiH, nije ničim zaslužna ova delegacija, nego prije svega zaslužni su lideri političkih stranaka koje je natjerao gospodin File da potpišu ono što su potpisali. Ako ta gospoda, u ovih narednih četiri dana, koliko je još njima ostalo do petka, ne dovše onaj posao što su tamo već nekoliko puta slagali, Brisel, Strazbur, Ženevu i Njujork i sve ostale velike gradove u svijetu i Moskvu, je li, onda ćemo mi dobiti sankcije. Bez obzira koliko bila složna naša delegacija i imala ona svog predsjednika, a trebala bi ga imati. Znači ne trebamo se mi zavaravati ovdje, je li, nego mi trebamo pozvati Vijeće Evrope i EU da ne kažnjava građane BiH, da ne kažnjava ovaj Parlament ovdje, jer ovaj Parlament, danas smo iz nekoliko diskusija čuli raznoraznih kolega i diskutanata, i da kaže, može napraviti u biti da se ne pita ništa, da se sasvim neki drugi ljudi pitaju. Ovdje je rekao gospodin Ivanković, kaže neka Predsjedništvo i Parlament rade svoj posao, a onda oni u biti ključne stvari razgovaraju sa liderima političkih stranaka. Nego neka kazne lidere političkih stranaka, tipa ono što su već govorili, da im uvedu vize za izlazak iz BiH, da im blokiraju bankovne račune itd., onda ćemo mi doći brzo do implementiranja presude Sejdić-Finci, doći ćemo do izmjena Izbornog zakona, doći ćemo do novih izbora, do novih koalicija. Evo, to u činjenice i tu diskusiju smo mogli svi svesti otprilike na jedno pet minuta. A naša delegacija neka radi svoj posao odgovorno, ima potporu Parlamenta. I ja sam isto tako da se uputi, znači zahvala svim ovim delegacijama koje su se potpisale sa našom delegacijom, evo da se odgode, u najmanju ruku, ove sankcije koje su bile namjenjene građanima BiH i državi BiH. A nikako liderima i ključnim problemima stvari i procesa u BiH. Eto toliko predsjedavajući.
Zahvaljujem. Zatvaram 15. tačku dnevnog reda. 74 Prelazimo na 16. Ako se slažete da 16. i 17. objedinimo? Je li možemo? Ad. 16. Prijedlog za imenovanje člana iz Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH u Delegaciju Parlamentarne skupštine BiH u Parlamentarnoj skupštini Unije za Mediteran Ad. 17. Prijedlog za imenovanje člana/ova iz Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH u Delegaciju Parlamentarne skupštine BiH u Parlamentarnoj skupštini Frankofonije Dakle, prijedlog Užeg kolegija i Proširenog kolegija, da u ovu delegaciju Parlamentarne skupštine BiH u Parlamentarnoj skupštini Unije za Mediteran iz Predstavničkog doma imenuje se Denis Bećirović. Delegaciju Parlamentarne skupštine BiH u Parlamentarnoj skupštini Frankofonije, takođe jednoglasan prijedlog Užeg kolegija i Proširenog kolegija da predložimo iz Predstavničkog doma Milica Marković i Azra Hadžiahmetović. Otvaram raspravu. Izvolite. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda, Ad. 18. Razmatranje prijedloga zaključaka Komisije za finansije i budžet povodom rasprave o Izvještaju o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Upravljanje robom oduzetom u carinskim postupcima“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH
Nismo je razmatrali, mi smo odgodili razmatranje 19. tačke za slijedeću sjednicu i zato predlažem da se ne izjašnjavate danas o tome, jer smo tražili dodatne informacije. O tome sam maloprije u diskusiji već rekao. Dakle, nismo se mi izjašnjavali i predlažem da se ne izjašnjava ni Parlament.
Dobro. Kolega Zijad Jagodić. Izvolite. 75
Zahvaljujem predsjedavajući. Čitajući ove odluke o ugovorima i davanju saglasnosti za ratifikaciju, pod tačkom 21. davanje saglasnosti vezano za Koridor 5c, na strani 9 čitajući jasno je vidljivo da je vjerovatno tehnička greška, ali pošto vidim da u samom označavanju bilo je, uočljivo je, masa greški, ja predlažem da se ovaj Ugovor, odnosno ova Odluka povuče, jer je umjesto 25 miliona eura, napisano 25 hiljada eura. Tako da smatram da ovakav prijedlog ne bi bio dobar i volio bih da, predlažem da se to ... [[zajednička diskusija]] Ne, pogledajte. A da iskreno kažem da i metodološki je tako ružno, neprimjereno za ovako veliki ugovor od 205 miliona eura, mislim da zasluži da se sa oznakama da se to pripremi i predlažem da se bar ova odluka da se vrati. Hvala.
To je tačka broj 21. Dostavite nam to u pisanoj formi, ako je prijedlog zaključka. Riječ ima poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
Pa, ja imam ovaj usvojeni dnevni red i u mene je na tačci 21. Davanje suglasnosti za ratifikaciju Ugovora između BiH i Republike Hrvatske o graničnim prelazima. Tako kod mene stoji. I ja mislim da ovo pitanje treba biti na neki način razmatrano kao posebno pitanje. Posebno predsjedavajući molim vas da se o ovom pitanju izjašnjavamo, dakle, ne u paketu, već kada dođe vrijeme naravno za izjašnjavanje da se izjašnjavamo posebno. 21. je kod mene usvojeni. [[zajednička diskusija]] Kod mene je 21. Davanje saglasnosti na ratifikaciju Sporazuma. Ali ja mislim da smo se mi razumjeli o čemu se radi.
... [[nije uključen mikrofon]] raspravu. A prijedlog da tačku 19., dakle odgodimo glasanje. [[zajednička diskusija]] Pa ja mislim da mora kod svih da bude ista – davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora ... 76 [[zajednička diskusija]]
To ćemo u fazi glasanja.
U fazi glasanja. Dobro. Ja jedino, s obzirom da smo mi obavili i raspravu oko ovih tačaka dnevnog reda možemo zaključiti da sa ovim smo završili ovu fazu, kada je riječ o raspravama o ovim tačkama dnevnog reda i glasamo, za 15 minuta, evo da budete u sali. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici pristupamo glasanju o tačkama dnevnog reda 54. sjednice. Prelazimo na 1. tačku – Usvajanje Zapisnika 53. sjednice Predstavničkog doma. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili Zapisnik sa 53. sjednice Predstavničkog doma. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – Prijedlog zakona o programu zaštite svjedoka u Bosni i Hercegovini – predlagač: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje). Prvo ćemo glasati o prijedlogu Amandmana I poslanika Milorada Živkovića. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da imamo 14 za, 15 protiv. Amandman nema ni opće većine. 77 Prelazimo sada na glasanje o Prijedlogu zakona u drugom čitanju s 11 amandmana sadržanih u Izvještaju Ustavnopravne komisije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo opću većinu, da nemamo potrebne entitetske većine i da idemo na naknadno usaglašavanje. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – Prijedlog zakona o zaštiti lica koja prijavljuju korupciju u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović-Uzunović, Azra Hadžiahmetović, Vesna Krstović-Spremo i Šefik Džaferović (drugo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju s 11 amandmana sadržanih u Izvještaju Ustavnopravne komisije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj Prijedlog zakona u drugom čitanju. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – Prijedlog zakona o dopuni Zakona o službenom glasilu Bosne i Hercegovine – predlagači poslanici: Lazar Prodanović, Nermina Zaimović- Uzunović i Azra Hadžiahmetović (drugo čitanje). Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj Prijedlog zakona u drugom čitanju, uz napomenu da CCI je u ovoj prostoriji još uvijek. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o postupku indirektnog oporezivanja – predlagač: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i da smo usvojili ovaj Prijedlog zakona u prvom čitanju. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o raspolaganju nepokretnom vojnom imovinom – predlagači: poslanici Kluba SDPBiH i Kluba SBBBiH (zakon u prvom čitanju). Glasamo u drugom krugu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. 12 protiv iz SR-a, konstatiram da Predstavnički dom nije usvojio ovaj Zakon u prvom čitanju. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – Godišnji izvještaj Visokog sudskog i tužilačkog vijeća BiH za 2012. godinu. Glasamo o primanju k znanju Izvještaja. 78 Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Imamo potrebnu opću većinu, nemamo potrebne entitetske. Naknadno usaglašavanje. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – Izvještaj o izvršenoj reviziji učinka o temi: „Uslovi za efikasnu i efektivnu kontrolu PDV-a i prinudnu naplatu duga“, materijal Ureda za reviziju institucija BiH. Glasamo o usvajanju Izvještaja s preporukama sadržanim u njemu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu i konstatiram da smo usvojili ovaj Izvještaj s preporukama. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Beriza Belkića povodom rasprave o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2012. godini. Ovdje glasamo u drugom krugu o prijedlogu zaključka. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. Konstatiram da je ovaj prijedlog zaključka u drugom krugu dobio potrebnu većinu i da je usvojen. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda – Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu da se obavi pojedinačno glasanje o zaključcima iz Mišljenja Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost BiH s prijedlogom zaključaka u vezi s blokadom institucija BiH 05.-07.06.2013. Danas glasamo u drugom krugu o prijedlogu za pojedinačno glasanje o zaključcima iz Mišljenja Zajedničke komisije za odbranu i sigurnost. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Gospodine predsjedavajući. Klub SNSD-a predlaže da se glasanje o tački 21. odloži za narednu sjednicu. Dakle, radi se o davanju saglasnosti za ratifikaciju Ugovora između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o graničnim prijelazima, broj: 01,02-05-2-1009/13, od 19.09.2013.
Ja imam sad pitanje jedno da razriješimo – Možemo li mi u trenutku glasanja sad usvojiti ovaj zaključak ili je to trebalo reći dok smo još raspravljali? Poslovnički ne možemo. zajednička diskusija
nije uključen mikrofon
Izvolite.
... da se o našem prijedlogu prije glasanja izjasni Dom. Ako se izjasni da se odlaže uredu, ako se ne izjasni onda glasamo. Je li u redu?
... [[nije uključen mikrofon]] Mi smo u postupku glasanja, imate Poslovnik ...
... ćemo glasati o prijedlogu, to je prijedlog Kluba SNSD-a, da se odgodi ... 82
nije uključen mikrofon
Poslovnička intervencija, poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
... Poslovniku je nemoguće ovako se izjašnjavati. Dakle, Poslovnik nije predvidio ovu mogućnost, gospodine predsjedavajući. Ja zbog stenograma hoću da ovo uđe u stenogram, dakle u fazi glasanja ne možete se izjašnjavati na način kako ste to vi zamislili. Dakle, to je u skladu sa Poslovnikom, a ja ću naći koji je član, nije problem.
Samo malo, kolega Bojić je potpuno u pravu da ovo moramo poslovnički raščistiti. Nema baš striktne zabrane ni za ovo što mi pokušavamo, ali ja ću sada zamoliti sekretara a i vas da vidimo koja to odredba kaže da ne možemo ili možemo, tako da to bude potpuno čisto, iako, kolega Bojiću, gledam raspoloženje izgleda da ne bi ni prošao ovaj ..., ali slažem se poslovnički da razjasnimo. Sekretaru, ima li izričita odredba o ovome?
Nema striktno navedeno. Ja ne znam da ima striktno navedeno, ali se sve, ... uglavnom ide do kraja, do okončanja rasprave. Znači, nešto se skida s dnevnog reda, nešto se odgađa, sve do okončanja rasprave. E sad. zajednička diskusija
nije uključen mikrofon
Izvolite.
Neadekvatno mi je obrazloženje sekretara, dakle ne postoji poslovnička prepreka da se izjasnimo o prijedlogu da se odgodi glasanje o ovoj tačci, o ovom sporazumu. Maloprije smo skinuli sa rasprave pitanje, ja nisam želio da ulazim u raspravu, ali ja ne smatram da je Komisija za spoljne poslove kompetentna za pitanje finansiranja kanalizacije a da nije kompetentna za pitanje sporazuma iz oblasti zdravstvene zaštite. Prema tome, ovdje legitimno u ime Kluba tražim odlaganje glasanja po ovom sporazumu za narednu sjednicu. 83
Dobro, molim vas da se pripremite za glasanje, dakle glasamo prvo o prijedlogu kolege Prodanovića da za narednu sjednicu odgodimo glasanje o ovoj tački. Ko je za prijedlog kolege Prodanovića? Glasajte sad. Dakle, Predstavnički dom je odlučio da nije prihvaćen ovaj prijedlog kolege Prodanovića. Sad ćemo glasati o – Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske o graničnim prijelazima. Molim vas da se pripremite. Glasajte sad. 19 za, 11 protiv, nemamo entitetske većine. Naknadno usaglašavanje. Dakle, s ovim zaključujem rad 54. sjednice. Naredna sjednica Doma je zakazana za 24.
nije uključen mikrofon
Molim vas da se pripremite za glasanje, da ponovimo još jednom. Iako smo zaključili, evo da ne bude nikakvih dilema. Glasajte sad ponovo. Suštinski se ništa nije promijenilo, evo jedino ima 12 protiv umjesto 11. Dozvolite da svim Bošnjacima muslimanima čestitam predstojeći Kurban bajram, da ga provedu u zdravlju i rahatluku. Napominjem da je naredna sjednica Predstavničkog doma 24. oktobra, a ova zajednička 23. oktobra. Hvala vam na saradnji. Sjednica završena u 17:10 sati.