Poštovane kolegice i kolege. Ova Vlada nema namjeru urediti zdravstveni sustav tako da funkcionira nego svoje nazovi reforme provodi isključivo na teret građana pod cijenu čak i smanjenja zdravstvene zaštite. Umjesto koncepta „tko ima više, neka plati više“, Vladi uvodi koncept „tko ima novaca, liječit će se“. U Hrvatskoj u ovom trenutku milijun ljudi živi na granici siromaštva a to znači da ne mogu kupiti ni običan Paracetamol. Vlada zaboravlja da veliki broj građana ima manju plaću od prosječne, da velika većina građana još uvijek ne prima plaću redovito, da postoji rad na crno i da umirovljenici imaju male mirovine. Očito je da za ovu Vladu reforme idu na štetu građana umjesto da reforme idu ka sređivanju stanja i da zdravstvo postane ono što je, javni servis građana. U proteklih par mjeseci smo se naslušali od strane Vlade i ministra Kujundžića i premijera Plenkovića obećanja, liste čekanja će se smanjiti, nisu se smanjile. Investirat ćemo u zdravstvo iz europskih fondova, od toga smo malo ili ništa vidjeli. Dugove u zdravstvu vratit ćemo do 2018., ne da nisu vraćeno nego imamo 8 milijardi kuna duga u zdravstvu. Pitam Vladu zašto nije uskladila zakone sa Zakonom o radu kako bi radnicima kojima prestaje radni odnos za vrijeme bolovanja, osigurala se naknada plaće za vrijeme dok su bolesni već se to pravo ograničava na samo 30 dana? Pitam Vladu, zašto u predloženim zakonima nije se udostojila riješiti pitanje radnog vremena liječnika kako bi njihovo radno vrijeme bilo usklađeno sa direktivom o radnom vremenu? Pitam Vladu, kako objasniti Europskoj komisiji ukidanje doprinosa za zapošljavanje i povećanje doprinosa za zdravstvo koji time postaje jedni od najviših u Europi? Ministar Kujundžić je ministar koji uzima građanima, povećava izdvajanje za zdravstvo ali to neće dovesti do toga da imamo bolju zdravstvenu zaštitu, da imamo dostupniju zdravstvenu zaštitu. I žalosno je da se sve mjere ove Vlade u zdravstvu svode na fiskalnu konsolidaciju koju će opet snositi ni krivi ni dužni građani a da od reformi i racionalizacije sustava nismo vidjeli niti jednu riječ. I podizanje doprinosa za zdravstvo neće se riješiti problemi u sustavu, neće nam biti bolja zdravstvena zaštita. Umjesto političkih prepucavanja, ovdje s ove govornice predlažem da se ovdje u Saboru postigne konačno nacionalni konsenzus o tome kakvo zdravstvo trebamo. Ono nije ni crveno ni plavo ni žuto ni zeleno, ono je zdravstvo hrvatskih građana. I ne bi nam se događalo ovo što se događalo u posljednjih tjedan dana, one bi nam trebali ovakvi iskazi žena koje čitamo danas u novinama da imamo zdravstvo koje je okrenuto prema građanima i da imamo u zdravstvu sređeno stanje da se zna koju razinu zdravstvene zaštite možemo dobiti a ne da onaj koji ima novaca, koji ode u privatnu polikliniku, može dobiti anesteziju kod zahvata, ako ste u državnoj bolnici, e to ne može. I stoga pozivam sa ove govornice konačno sjedimo i postignimo nacionalni konsenzus jer javno zdravstvo je najbolja tekovina koju ova zemlja ima. Javno zdravstvo je ono koje čuva zdravlje građana. Privatizacija u zdravstvu neće donijeti dobro. Privatizacija u zdravstvu će donijeti do podjele građana na one koji imaju, koji si mogu platiti zdravlje i na one koji nemaju i neće si moći to platiti. Pozivam Vladu i ministra Kujundžića da sjedne sa svima nama tu u Saboru, sa svim strankama i da se dogovorimo o konsenzusu kako će nam zdravstvo biti, kakvo će nam obrazovanje biti, kako će nam biti mirovinski sustav, porezni sustav, to je nešto o čemu se možemo i trebamo dogovoriti, bez toga Hrvatska neće ići dalje. I to očekuju građani od nas jer svađanje u Saboru tko je kome šta rekao. neće od toga neće biti bolje. Građani od toga neće bolje živjeti, zdravstvo nam neće biti bolje. Hvala vam lijepo i pozivam vas da svi sjednemo i zatomimo političke razlike i riješimo probleme koje građani očekuju od nas.
Hvala vam lijepo. Idemo sada na dnevni red: - Prijedlog Zakona o sudskim pristojbama, prvo čitanje, P.Z. br. 441. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Molio bi predstavnika predlagatelja, da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona, s nama je poštovani Josip Salapić, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Pred nama je Prijedlog Zakona o sudskim pristojbama, Zakonom o sudskim pristojbama propisuju se način naplate sudske pristojbe, za radnje koje sud poduzima zahtjev stranke u sudskim postupcima. Izradi novog zakona o sudskim pristojbama, pristupilo se prije svega, radi uvođenja, odnosno, daljnjeg poticanja elektroničke komunikacije sa sudovima, te radi usklađivanja sa drugim važećim propisima imajući u obzir u to, da smo od donošenja zakona 1995. g. važeći tekst zakona promijenili 6 puta. Vezano za poticanje elektroničke komunikacije sudova, sa strankama, ovim prijedlogom zakona, predlože se smanjenje sudskim pristojbi za podneske koje se podnose elektroničkim putem u iznosu od 50% od propisane pristojbe, s time da se za podneske, koje stranke podnese elektroničkim putem, plaća pristojba u trenutku podnošenja podneska, dok za podneske koje stranka od suda zaprimi elektroničkim putem, pravo na umanjenje od 50% iznosa sudske pristojbe ima samo ako se pristojba plati u roku od 3 dana od zaprimanja podneska. Poticanje elektroničke komunikacije rezultirati će administrativnim rasterećenjem sudova, što će za posljedicu imati ubrzanje sudskim postupaka, te osiguranje bolje naplate sudskih pristojbi. Sastavni dio važećih zakona o tarifi o sudskim pristojbama kojim se utvrđuje iznos pristojbene obveze radi omogućavanja fleksibilnosti izmjena i dopuna sudskim pristojbi ovim prijedlogom zakona, predlažemo tarifu da buduće propisuje Vlada Republike Hrvatske uredbama. Osim navedenoga o ovome prijedlogu zakona, predlažemo tarifu da u buduće prepisuje Vlada Republike Hrvatske uredbama. Osim navedenoga ovime prijedlogu zakona riješili smo izričajno i normativno doradili tekst. Najvažnije je napomenuti da se od pristojbi oslobađaju RH i tijela državne vlasti, osobe i tijela koje obavljaju javne ovlasti u postupcima proizašlima iz obavljanje tih ovlasti, radnici u sporovima i drugim postupcima u vezi s ostvarivanjem njihovih prava iz radnog odnosa, službenici i namještenici u upravnim sporova, u vezi s ostvarivanjem njihovih prava iz službeničkih odnosa, invalidi iz Domovinskog rata na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status, supružnici, djeca i roditelji branitelji poginulih, nestalih i zatočenih u Domovinskom ratu na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status. Supružnici, djeca i roditelji, poginuli, nestalih i zatočenih u Domovinskom ratu, na temelju odgovarajućih isprava kojima se dokazuje status, prognanici, izbjeglice i povratnici na temelju odgovarajućih isprava kojima dokazuju svoj status, korisnici socijalne skrbi, koji primaju zajamčenu minimalnu naknadu, humanitarne organizacije, organizacije koje se bave zaštite osoba s invaliditetom, te obitelji poginulih nestalih i zatočenih u obavljanju humanitarne djelatnosti. Djeca kao stranke u postupcima uzdržavanja ili u postupcima o tražbenima na temelju toga prava. Stranke koje pokreću postupke radi utvrđivanja majčinstva ili očinstva i postupke radi troškova koje su nastale trudnoćom i porodom izvanbračnog djeteta. Stranke koje traže vraćanje poslovne sposobnosti, maloljetnici u postupcima davanje dopuštenja za sklapanje braka, stranke u postupcima radi predaje djeteta i radi ostvarivanja osobnih interesa sa djetetom, stranke koje pokreću postupak o pravima iz obveznog mirovinskog i obveznog zdravstvenog osiguranja o pravima nezaposlenih osoba na temelju propisa zapošljavanja i pravima sa područjima socijalne skrbi. Stranke koje poreću postupaka za zaštitu Ustavom zajamčenih ljudskih prava i slobode protiv pojedinačnih akata, stranke koje pokreću postupke o naknadi štete zbog onečišćenja okoliša, sindikati i udruge sindikata više razina parničnim postupcima za sudsku nadomjesnu suglasnost i kolektivnim radnim sporovima te sindikalni povjerenici u parničkim postupcima u obavljanju ovlasti radničkoga vijeća. Potrošači kao stečajni dužnici, drugi osobe, tijela kada je to propisano posebnim zakonom. Strana država oslobođena je plaćanje pristojbe koje je to predviđeno međunarodnim ugovorom ili pod uvjetom uzajamnosti, u slučaju sumnje o postajanju uvjeta iz stavka 2. ovog čl. sud će zatražiti objašnjenje od Ministarstva pravosuđa. Za provedbu ovog zakona, nisu potrebna dodatna sredstva iz državnog proračuna. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo na replike, imamo 4 replike, prvi je na redu kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Ja bi molio gospodina državnog tajnika i sve ostale koji dođe iz vlade, da kada izlažu zakone, ne govore o brzini sudstva u Hrvatskoj, to je uredba zdravom razumu građanima RH kada vidimo, da pravde i sudstvo koje radi kako bi trebalo raditi u Hrvatskoj ne postoji. Gledajte Vidoševića, gledajte Sanadera, pa di su te presude, pa 10 g. ali kada treba nekoga opaliti od malih ljudi, tu smo brzi, tu se riješi u mjesec, dva tri, šest mjeseci itd. Znači sa te strane, molim vas gospodine Salapiću, radite po tiho i ubrzajte sudstvo, ali nemojte govoriti ovdje građanima da je sudstvo u Hrvatskoj brzo, jer sudstvo je katastrofalno, od trenutka kada je to HDZ uništio tijekom '90. g. sudstvo u RH, hvala lijepo.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Uvaženi zastupniče Maras, mi smo danas trebali govoriti o novom sustavu, načinu obraćanju sudskih pristojbi gdje je sukladno reformama koje provodimo ovdje u Hrvatskom saboru, dugo g. želimo organizirati, digitalizirati sustav i omogućiti građanima, da ako koriste moderne, brze tehnologije, što će smanjiti administraciju, ubrzati sudske postupke, plaćaju sudske pristojbe 50% manje. Što se tiče ovih predmeta koje ste ovdje naveli, kao saborski zastupnik, ja bi vas samo podsjetio, da je u Ministarstvu pravosuđa u vrijeme vladavine, vaše, premjera Milanovića i vaše saborske većine ministar pravosuđa bio gospodin Orsat Miljenić kojeg ja osobno poznam i njegov rad sam pratio, tako da je ako je već nešto trebalo ubrzati mijenjati nekakve postupke šta ste već naveli kao zastupnik to mogao učiniti, ona nije. Hvala lijepo.
Idemo na poštovanog kolegu Antu Bačića. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče. Treba pozdraviti ovo poticanje elektroničke komunikacije između sudova i normalno sudionika u sudskim postupcima. Ali u praksi ima nekoliko i nelogičnosti, ne znam ministarstvo prati to i hoće li uputiti sudovima da se to ispravi npr. u nekim sudovima ne treba dostavljati potvrdu o uplati pristojbi već njihova računovodstva automatski stavi doznaku dok u drugim sudovima to treba dostavljati i to nepotrebno poštom. I sama aplikacija e-predmet Ministarstva pravosuđa znamo da ne pokriva prekršajne i upravne sudove a da moramo još napomenuti da upravni sudovi nemaju uopće e-oglasnu ploču već dostavljaju sve poštom što je i nepotrebni i trošak i gubi se vrijeme, tako da ne bi bilo loše da i ministarstvo da samo uputu sudovima da se to sve ujednači, da ne bi bilo problema u samoj praksi. Hvala.
Odgovor? Nećete odgovoriti. Hvala vam. Onda idemo na 3. repliku, poštovane kolegice Petrijevčanin Vukasnović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, slažem se oko ovoga da je, prethodnog komentara kolege Bačića, nešto sam na temu mislila i ja reći. Niste jedino spomenuli iznose ali ono što je bitno jasno i glasno reći da je meritum ovog prijedloga jako pozitivan i to je smanjenje sudskih pristojbi za 50% za one građane koji koriste, koji se koriste internetom odnosno koji žele se koristiti, žele se koristiti ovim sustavom kojeg imamo i to je dakle jedan onaj mali segment iz sveopće informatizacije i digitalizacije kojem država teži. I ono što ste istaknuli isto jako pozitivno i to stvarno moram pohvaliti, kategorije onih koji su oslobođeni su zaista, pokazuju socijalnu osjetljivost i to je pozitivno. Jedino kažem, ako će biti svi obuhvaćeni sudovi a ne samo po ovom prijedlogu ovi koji jesu i iznosi još jednom spomenuti, to je jako bitno da građani čuju. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Uvažena odgovorio bih obima na vaše replike. Ministarstvo pravosuđa kontinuirano izmjenama zakona, reformskim paketima koje smo raspravili ovdje u Saboru radi na modernizaciji informatičkog sustava jer bismo povezali sve sudove. Ako ste spajanje prekršajnih i općinskih sudova, rasteretiti će sudove. Šaljemo suce prekršajnih sudova na Općinski sud bismo smanjili broj predmeta a u cijelom tom sustavu se radi na digitalnom sustavu. Sada smo trenutno na 8 trgovačkih sudova u RH u pilot projektima korištenja digitalnog sustava između sudova, javnih bilježnika i odvjetnika. I sada bih iskoristio priliku ovdje kada govorimo i o nadolazećoj raspravi o Ovršnom zakonu i o svim zakonima koji prate paket Ovršnog zakona ovo što je danas ovdje izrečeno, radi se i o ovome dijelu o informatizaciji e-ovrhe koja će biti upola manja po troškovima za osobe koje se nađu pod ovrhama. Naglasio bih da nikakvih negativnih konotacija oko novog Ovršnog zakona u Ministarstvu pravosuđa nema, nikakvih interesnih skupina, najobičnije su podvale da će se ovršavati božićnica i socijalne naknade i to nije točno.
Hvala. Idemo na zadnju repliku poštovani kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, poštovani državni tajniče, apsolutno je za pohvalu što se tiče povećanja i broja i načina i mogućnosti da se oslobađaju oni kojima je zbilja najpotrebnije, odnosno najsiromašniji ... [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, ja bih želio ovdje ukazati na jednu provedbenu, provedbeni problem intencije zakonodavca a to je da danas se ta nemogućnost plaćanja sudske pristojbe dokazuje zasebnim upravnim postupkom koje je ne malo puta dugotrajan, zahtjeva dodatne pristojbe. Znači prije Zakonom iz 2003. ako se ne varam je dovoljna bila iz porezne uprave papir o vlasništvu i stanju imovine i izjava da nema dovoljno prihoda po članu domaćinstva da to za mene predstavlja iznos da li 500 ili već koliko kuna zavisi u kojem je postupku riječ veliki iznos. I time bi zbilja onda napravili dobro. Znam da tu treba onda i Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći korigirati s time ali molim vas u tom smjeru da raspravljamo.
Hvala vam. Nema odgovora pa idemo na odbore. Žele li izvjestitelji odbora eventualno uzeti riječ. Ako ne, otvaram raspravu, prvi je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista zastupnik Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Za početak ove pozitivne stvari. Znači ovim prijedlogom zakona uvedena je jedna dobra novina a to je umanjenje pristojbe za podneske dostavljene elektronskim putem, umanjenje za 50% ako se plati unutar 3 dana od dana podnošenja podneska. To je novost koju pozdravljamo i nadamo se da će doista jednog dana odvjetnici i sve stranke biti u mogućnosti podnositi elektronske podneske sudu, elektronskim putem. Znamo da to još uvijek nije slučaj, postoje neke iznimke ali daleko smo od elektronske razmjene dokumenata između suda i stranaka u postupku. Također predviđeno je da Vlada RH donosi Uredbu o tarifi sudskih pristojbi. Ovo može biti korak naprijed ali sve ovisi o tome na koji način će se urediti pristojbe i u kojim iznosima. U stranim sustavima npr. u njemačkom modelu izračun sudskih pristojbi temelji se na složenijoj formuli gdje se visina pristojbe određuje prema pojedinačnoj visini predmeta spora i cijena se penje eksponencionalno kako se visina spora naravno povećava. Svaki spor ima svoju pojedinačnu cijenu. Kod nas se sustav temelji na razredima. Znači cijena se penje iz razreda u razred. Neovisno o stranim modelima i mogućim rješenjima ovdje u zakonu je propušteno urediti ovo pitanje i smatramo da se tako gube financijska sredstva ali i potiče nepravedno određivanje visine sudske pristojbe. Pitanje izračuna i naplate sudskih pristojbi i ovim zakonom ostaje sekundarno pitanje u hrvatskom pravosuđu a trebalo bi postati primarno pitanje. Znači svake godine proračun za pravosuđe se smanjuje, u smanjenje proračuna godinama su se nagomilavali dugovi a taj novac negdje treba osigurati a jedino što sustav ima na raspolaganju su zapravo sudske pristojbe. U ovom prijedlogu zakona od brojnih iznimki od plaćanja sudskih pristojbi pa do načina naplate sudskih pristojbi sve ukazuje na opet jedan trom nezainteresiran sustav iako mnoga iskustva iz europskih zemalja pokazuju kako bi sustav naplate sudskih pristojbi trebalo itekako ozbiljno shvatiti. Ako već imamo tako velik broj iznimki od plaćanja sudskih pristojbi onda bi makar oni koji nisu oslobođeni, trebali bez iznimke platiti pristojbe, ako to ne učine, za njih sud ne bi trebao započeti sudski postupak. Naravno, postoji postupci koji bi se radi svoje prirode trebalo započeti makar radi osiguranja dokaza ili zaštite određenih prava djece i sl., međutim država tj. sud nije obvezan suditi kad se radi o privatnim pravnim sporovima kao što su građanske parnice, vanparnični postupci, postoje iznimke i one se trebaju zaštititi, znači sud to radi na zahtjev stranaka. Stranke su dužne platiti sudsku pristojbu ako žele da sud preuzme odlučivanje odnosno djelovanje. Inzistiranje na sudskim pristojbama nije ograničavanje prava na pristup sudu. Trebaju se odrediti iznimke i propisati kako i na koji način sud unatoč neplaćenoj pristojbi mora djelovati. Ovo je praksa koju vidimo u mnogim uspješnim pravosudnim sustavima i sigurno bi omogućilo sustavu da prodiše. Očekivano bi pao broj sudskih predmeta prvenstveno onih koji se obijesno parniče znali to je poznata pojava u našem sustavu a iznos uplaćen u proračun bio bi sigurno veći radi učinkovite naplate pristojbi. Također, predlažemo da se razmotri mogućnost da sudovi dio naplaćenih pristojbi dobivaju natrag za vlastita ulaganja i projekte. Znamo da su sudovi u katastrofalnom infrastrukturnom i materijalnom stanju. Ako bi dio, znači makar mali pristojbi bio namijenjen za sudove, ovi bi svakako bili više motivirani da naplaćuju pristojbe, više rade i tako više doprinose. Iako sudovi ne trebaju misliti o zaradi kao takvoj, nemojmo zanemariti da su sudske pristojbe upravo ta zarada koja može biti od koristi za popunjavanje praznina u proračunu sudova. U svome kratkom mandatu, umjesto da smo nastavili gomilati dugove, MOST je u pravosuđu pokrio stotinjak milijuna kuna dugovanja i donio zaradu od preko 80 milijuna kuna kada su se prikupile nagomilane kamate na sudske depozite, našli su se načini uštede odgovornog financijskog poslovanja itd. Osim takvih pomaka, potrebno je osloniti se na ono što je već osigurano ali nedovoljno razvijeno boljim i kvalitetnijim sustavom izračuna i naplate sudskih pristojbi, samoodrživost sustava bi bila jača i potreba sredstva za daljnji razvoj bi mogla biti pristupačnija. Hvala.
Idemo sada drugi klub, poštovani kolega Zlatko Hasanbegović, Neovisni za Hrvatsku, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] tajniče, zastupnice i zastupnici. Načelno, pozdravljamo intenciju predlagatelja za smanjenje sudske pristojbe za podneske koji se dostavljaju elektroničkim putem. Kako takva nakana ne bi ostala visjeti u zraku tj. kako praktično ne bi ostala neprovedivom, potrebite su naravno izmjene odredaba procesnih zakona koji se odnose na dostavu. Naime, zakonodavac prepolovljavanjem tarife zainteresiranog građanina, može i poticati da tužbu, podneske, žalbe i sl. dostavlja e-putem ali on to ipak neće činiti sve dotle dok se dostava ne smatra punovrijednom u kontekstu izmjene odredaba svih ostalih zakona. Za konačno odlučivanje, valja imati i podatke koliki su proračunski prihodi od sudskih pristojbi a činjenica je i da propisivanje pristojbene obveze kao očevidnog interesa državne riznice, stanovito naličje prava na pristup sudu. Država i visinom pristojbe želi naravno onemogućiti tzv. obijesno parničenje što je logičan i lako branjiv interes ali se istodobno siromašnim strankama propisivanjem pristojbene obveze faktično otežava ponekad čak i onemogućuje pristup sudu jer nema baš svatko mogućnosti ili nije imao izdvojiti 5 000 kn za tužbu i 5 000 kn za presudu što su maksimalne tarife u prvostupanjskome parničnome postupku. Tome se ne može doskočiti uvođenje Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći koji je zapravo karikatura toga instituta. Hrvati su naime još iz doba dvojne monarhije prije 1918. dakle sve do tog zakona imali institut oslobođenja od pristojbe kojim je odlučivao sud u konkretnom postupku. Izvorno je to izgledalo tako da su u samoj tužbi zatraži oslobođenje pozivom na siromaštvo pa se onda na prvo ročište donesu dokazi tomu u prilog. To je vrijedilo sve do kasnih 90-ih, čini mi se i ranijih 2000-ih. Znači od tada je propisano po našem sudu najpravičnija i najekonomičnija inačica prema kojoj si dokaze morao priložiti uz samu tužbu pa onda sud može odmah odlučiti u praksi na prvome ročištu. Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći je donesen u sklopu pristupnih pregovora i faktično nameće pristojbenom obvezniku takvu proceduru da on samo ako baš ne živi od sakupljanja boca, gubi interes za traženje besplatne pravne pomoći. K tome ima i situacija u kojima je u takvome vremenskome tjesnacu zbog prijetnji od nastupa zastre ili zbog prekluzije za poduzimanje nekih radnji u zbilji ne smije stranka riskirati provođenje toga zakučastog i dugotrajnog postupka nego se mora stisnuti i nekako naći novac. Dakle zaobilaznim putem mu se ograničuje pravo na pristup sudu zajamčeno Ustavom i konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda s dopunskim protokolima. Nadalje posljednja, ili jedna od krupnih intervencija u Zakonu o sudskim pristojbama uslijedila je uz posredno doba kukuriku vlade Zorana Milanovića. U pozadini nije stajao načelan interes, već navodno koincidencija, tj. po sredi je bila parnica zbog duševnih boli između Milana Bandića kao tužitelja i Milanovića kao tuženika. Našavši se u ulozi tuženika, predsjednik Vlade je kojim su novinski kolumnisti ti isti sada u funkciji laudatora Andreja Plenkovića pjevali podoknice kao briljantnom pravniku. Tada je taj briljantni pravnik Zoran Milanović shvatio da mora platiti pristojbu i za odgovor na tužbu dakle, tužitelj podnosi tužbu kao podnesak, kojim se postupak pokreće pa je jasno da mora platiti pristojbu, dok tuženik možda i nije dao povoda tužbi, nego je potpuno nevin, a ipak mora platiti pristojbu za odgovor na tužbu. Nakon što je se predsjednik Vlade javno potužio na tu nelogičnost, u medijima je iskazan konsterniranost Roma lokota kauza finita, dakle, Rim, to je Zoran Milaonvić je rekao svoje, rasprava je završena, Sabor je putem lex Perković Ministarstva pravosuđa ekspresno izmijenio zakon, pa sada tuženik plaća pristojbu tek onda ako i kada pravomoćno izgubi parnicu. U biti to nije naišlo na negodovanje stručne i zainteresirane javnosti, iako se je stvar, kao i svaka mogla osporavati, jer je zapravo poticala i danas potiče tuženike da daje stanovitog povoda tužbi. Npr. nepravomoćno osuđeni xy tuženik, npr. Ante Tomić ne mora platiti niti jednu lipu sudske pristojbe a tužitelj mora. Stvar još drastičnija kod pravnih osoba, ako sam ja primjerice vlasnik trgovačkog društva, kojemu je tko za zbog kakvih razloga namijenjen odlazak u stečaj, npr. zato što mi društvo i država i služe samo za to da prevarim vjerovnike, dobavljače itd. onda mi taj lex Milanović odgovara, jer neka mi vjerovnici tuže i neka se parniče par g. jer ja ne moram platiti ništa, kada stvar bude pri kraju onda će tvrtka otići u stečaj, pa će kratkih rukava ostati i vjerovnik, tužitelj i fiskus, koji je na koncu očekivao pristojbu. Ipak bez obzira na logični i pravno branjive činjenice, nismo zagovornici rješenja i izmjena koje bi faktički predstavljale proširenje pristojbene obveze. Svrhovitije je napose ako svota koju državni proračun dobiva nije osobito impresivna, ići u smjeru izmjena na način da se npr. propiše obveza plaćanja pristojbe, samo i jednom za radnju kojom se postupak pokreće, dok će obvezi i obvezniku plaćanja pristojbe za sve ostale radnje sud odlučiti u presudi, odnosno, riješenu, kojom završava određena faza postupka prvostupanjska, odluka za prvostupanjski postupak, drugostupanjska za drugostupanjski. Također uputnije bi bilo predložiti da se umjesto povjeravanja Vladi, mogućnost da samostalno propisuje tarifu, dakle, predložen je čl. 1. stavak 2. već zakonom o ovom Hrvatskom saboru, iz razloga socijalne osjetljivosti i društvene solidarnosti, propiše maksimalna visina pristojbe, npr. u postotku prosječno isplaćene neto plaće u prethodnoj fiskalnoj godini. Držimo da bi to bilo i pravično i etično, svakako povećava pravnu sigurnosti i opće politički prihvatljivije. Skrenuti ću pozornost na još par otankosti, zapravo sa čl. 4. stavak 1 ne dira u normu iz sadašnjeg zakona, u kojem se spominje obveza plaćanje pristojbi i na pravne lijekove ali se ni jednom riječju, niti u čl. 24. ne spominje odgovor na žalbu odgovor na reviziju, nego se kaže i drugo. Takva nedorečenost u zakonskom tekstu nedopustiva za posljedicu ima i to da neki sudovi kažu da se plati pristojba za odgovor na te pravne lijekove, a drugi sudovi to ne traže. O tome se može posvjedočiti iz odvjetničke prakse, kada na početku postupka stranka traži projekciju troškova onda se ne može jamčiti kako će sud tumačiti ono i drugo. Ako se dođe u situaciju na odgovora na žalbu ili na reviziju. To nije beznačajan trošak jer je tzv. redovita revizija vezana uz visoku vrijednost predmeta spora, pa onda teško laiku rastumačiti, da odvjetnik ne može sa sigurnošću kazati hoće li stranka morati platiti tih 5000 kn, primjerice ili ne. Često o tome ovisi i odluka hoće li se uopće odgovarati na protivničku reviziju a to onda ugrožava ono pravo na pristup sudu. Klub Neovisnih za Hrvatsku, drži da bi najbolje bilo da se izričito propiše kako se pristojba za odgovor na pravni lijek ne plaća. Tada više ne bilo pravne nesigurnosti, a povećao bi se i stupanj zaštite prava građana na pristup sudu. Dalje, ništa se ne mijenja niti glede dospijeća obveze, predložen je čl. 4. uvijek obveza dospijeva poduzimanjem radnje. To je logično, no ako je tako zašto onda zastara naplate ne počinje teći idući dan, nego počinje teći istekom godine u kojoj je obveza nastala. Tužbu se primjerice podnosi 2.1.2018. ali zastara počinje 1.1.2019. Ako je zastrani rok 5 g. tzv. i opći zastarni rok, čemu takvo pogodovanje državnoj riznici i to pogodovanje koje drži opću normu, prema kojoj zastara baš kao i kamate počinju teći prvog dana od dana dužnikova zakašnjenja. Postoji još jedna situacija i sada i u novom predloženom članku 14. stavak 1. u parničnom postupku se pristojba određuje prema vrijednosti spora međutim sud može u određenim situacijama ex officio ili na prigovor stranke intervenirat u tu vrijednost kad ocijeni da je ona previsoka ili prenisko određena. Npr., tužitelj tužbom za povredu časti traži 100 000 kn jer drži da njegova čast vrijedi najmanje toliko. U tom slučaju plaća pristojbu prema tih 100 000 kn a sud iznimno od načela dispozitivnosti koja u parničnom postupku dominantno intervenira u takvo označenu vrijednost te odredi da vrijednost predmetnog spora iznosi 30 000 kn i svi sudionici se tome moraju pokoriti. No tada se iznos pretplaćene pristojbe ne vraća. Sve se svodi na to da se ubuduće plaća prema smanjenoj vrijednosti, članak 26., ovako sud do te mjere zadire u zakonom utemeljenu vrijednost kojim onda pravom zadržava razliku pristojbe. Smisao nije da se sudu zagorča život nego d se osigura pravičnost i smanji nerijetko voluntarističko i arbitrarno zadiranje u stranačke dispozicije, dakle hvala toliko i čekamo drugo čitanje.
Idemo na treću raspravu, Klub zastupnika HNS-a, poštovani kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Vrlo kratko, mislim da je zakon svima jasan i onima koji čak nisu pravnici, dakle jasno je da cijelo vrijeme govorimo o nekoj digitalizaciji. Naravno, kad to krenemo primjenjivati, ja se ne bi složio da će digitalizacija pokrenuti i povećati broj obijesnih tužbi zato što će biti dostupnije tužbe ili jeftinije, mislim da je to čisto nešto je već davnih dana trebalo biti napravljeno i upravo ova stimulacija od 50% oslobođenja plaćanja pristojbi za sve one zahtjeve ili odgovore koji su podneseni digitalnom ili elektroničnim putem, naravno kao i one zaprimljene ako se plate u roku 3 dana, to je nešto što klub HNS-a svakako pozdravlja. Naravno, ima tu još i nekoliko stvari koje sigurno se ovim zakonom rješava, dakako i ovaj spomenuti članak 26. što se tiče utvrđivanja i nove utvrđene vrijednosti i predmetnog spora u odnosu na tražene, da se prema njoj ravnaju pristojbe itd., itd. Ono što sam u replici svakako spomenuo, naravno ovime se i zadržava i stari način uplate, dakle i u računovodstvo, i biljezima do 100 kn apsolutno, tako da mislim da je ono što zapravo najbitnije da i kod članka 10. i kod članka 11. koji govori tko ima pravo na oslobođenje od pristojbi a prije svega naravno da bilokakvi kako bi rekli pristup sudu omogućili svima bez obzira na njihov imovinski status odnosno bez štetnih posljedica za uzdržavanje sebe i svoje obitelji, kako bi te oslobodili. Međutim ono što želim ovdje istaknuti i zbilja dati konstruktivan prijedlog i na tragu onoga što je već nekada bilo jer kad dolazimo u provedbi toga, dakle nije sporno da oni koji su socijalnog statusa trebaju biti oslobođeni od pristojbi i trebaju imati jednaka prava pristupa sudu, da netko tko ima 3, 4, 5 000 kn plaću za svoju tročlanu, četveročlanu obitelj ili nemaju novaca, sigurno njima i 500 kn predstavlja značajni iznos koji mu ugrožava egzistenciju svojih ... [[Govornik se ne razumije.]] samo jedna pristojba u sudskom postupka zna biti puno više bez obzora koji sudski postupak bio. Ono što je danas trenutno na stanju odnosno situacija da se to, taj status dokazuje u zasebnom upravnom postupku pred tijelima državne uprave. Što to znači? Poseban zahtjev, pristojba, najčešće je probavljanje, prikupljanje određene dodatne dokumentacije. Tok koji je neki instruktivni od 15 dana koji ako se probije, nikome ništa, dakle, instruktivno državna uprava ima 15 dana ali ako bude i 30, nikome ništa naravno, što čini određenu nesigurnost. Naravno i sve to ljudima koji nisu niti pravnici niti odvjetnici, moraju biti upućeni u svoja prava, moraju možda i nekoga angažirati, netko ih mora uputiti, moraju raditi, dakle vrijeme trošiti itd., itd. Smatram da rješenje koje je bilo zakonom iz 2003. je puno kvalitetnije, da sad kad govorimo o digitalizaciji da se jednostavno može dobiti potvrda o imovnom stanju kako predmetne osobe tako i člana njihovih domaćinstava, supružnika koji onda dokazuje zbilja stvarno imovno stanje uz izjavu koju onda sa pisanim zahtjevom se podnosi sudu. I mislim da je to sukus i prava intencija zakonodavca kad gledamo šta smo htjeli i kad nekog želimo osloboditi od plaćanja pristojbi. Naravno da se to ne rješava ovim zakonom, samo ovim zakonom, ovaj zakon se nastavlja na Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći i da onda ako bi primijenili ovakvo rješenje ... [[Govornik se ne razumije.]] ovim zakonom, morali bi pristupiti i izmjeni ranijeg spomenutog zakona. Jer jedno je reći da, imate pravo besplatno ali onda propisati proceduru koja je najčešće komplicirana pa čak iziskuje trošak, pa uz trošak i određeno vrijeme, pa vrijeme dok se ispuni zahtjev sve ne bi li se sudu dostavio dokument kojim kaže da, mi imamo pravo na pristup. To ja mislim da treba upravo prebaciti na sud, da s tamo podnosi zahtjev, izjava i potvrda od porezne službe nadležne u kojoj je točno evidentirano što čovjek po OIB-u sve ima od njegovih prihoda, od njegove imovine, pokretnina, nekretnina i svega onoga što zapravo može po broju članova domaćinstava u onim svim kriterijima koji su utvrđeni već spomenutim Zakonom o besplatnoj pravnoj pomoći, ostvariti to svoje pravo, jednostavno, brzo i nedvosmisleno. To je zapravo smisao ako želimo u potpunosti da se ovo ovdje što ste predvidjeli i što je već velikim djelom predviđeno, sprovodi. Također, u izvanparničnom i ovršnom postupku ako se jednom već donese i ostvari mogućnost oslobođenja plaćanja sudskih pristojbi, to bi trebalo vrijediti i za sve parnične postupke koji nastanu odnosno koji budu tijekom, odnosno povodom tih postupaka da se ne mora ponovno isto podnositi dva puta, mislim staro pravilo kaže i kada govorimo o sudu ne dvaput o istome, pa onda ne bi ni ovdje trebalo iako se to odnosi na sudske presude i na same kaznene, odnosno bilo kakve gonjenja. Dakle ... [[Govornik se ne razumije.]] ali to su neke stvari koje ja vjerujem da se mogu promijeniti direktno intervencijom u članak 10. jer mislim da je sud taj koji onda i može osloboditi stranku kada ovdje govorimo i o već 50% smanjenom iznosu što naravno apsolutno ima smisla jer sudska pristojba je jedan vrst plaćanja troška rada suda, ako se govori o digitalizaciji smanjuju se troškovi i naravno da to mora osjetiti građanin. I to je ono što je apsolutno pohvalno. Ne samo sad, sada kada govorimo o ovdje, o poslovima pred sudom nego mislim da je to nešto što bi trebalo se odnositi polako na sva državna tijela u kojima građani se pojavljuju kao određene stranke i ostvaruju svoja prava. Dakle kada govorimo bilo gdje gdje se pojavljuju određeni biljezi, bilo kakve upravne pristojbe, da zbilja se to jednom krene i na tu stvarnu digitalizaciju koja će naravno opet kažem posljedično umanjiti sva opterećenja naših građana i prije svega da prodišu i da svakako budemo pristupačniji i kao država svakom svome građaninu što je osnov mislim svake lokalne i pogotovo državne samouprave. Evo zahvaljujem i nadam se da ćete ove prijedloge uvrstiti do drugog čitanja. Hvala.
Idemo sad na Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ante Bačić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Znači pred nama je Prijedlog zakona o sudskim pristojbama gdje uređujemo sam način naplate sudskih pristojba. Pozdravljamo donošenje ovog Prijedloga zakona jer vidimo da od '95. je 6 puta mijenjan, tako da je to dobar smjer. I samo poticanje vezano za sudove a i otprilike sva javna tijela ovo poticanje elektroničke komunikacije između sudova i sudionika u sudskim postupcima mislim da je to definitivno put i smjer u kojem trebamo ići. I iz tog razloga sve ovo što nam je, što su i kolege napomenuli u svojoj raspravi ali i sam državni tajnik predlaže se smanjenje sudskih pristojbi za podneske podnesene elektroničkim putem u iznosu od 50% od propisane pristojbe. Te podneske koje stranka podnese elektroničkim putem plaća pristojbu u trenutku podnošenja samoga podneska. Dok za podneske koje stranka od suda zaprimi elektroničkim putem pravo na umanjenje od 50% iznosa sudske pristojbe ima samo ako pristojbu plati u roku od 3 dana od zaprimanja podneska. Sve su to dobre izmjene posebice i ovo izdvajanje samih sudskih pristojbi tj. tarife iz ovog zakona i propisivanje daljnje samom uredbom o tarifi Vlade RH koji će se definitivno u budućnosti i osigurati jednostavniji sami postupak potrebnih izmjena i dopuna tarife. Što se tiče nekakvih daljnjih koraka, mislim da su iz rasprave to svi napomenuli dobar je smjer ove elektroničke komunikacije i poticanje iste između svih javnih tijela posebice u ovom slučaju između sudova i svih sudionika u tim postupcima ali je bitna i sama sudska praksa tj. praksa sudova da to bude ujednačeno u RH posebice u sudovima iste razine. I ono što sam napomenuo u samoj replici imamo tu nekakvih nelogičnosti gdje mislim da ne može se sve ni zakonom urediti, mislim da tu treba definitivno ići i uputa sudovima. To neće biti neko nepotrebno miješanje već jedno savjetodavno, savjetodavni pristup samim sudovima i mislim da će to ići u dobrom smjeru jer u praksi i odvjetnici o ostale stranke u postupku imaju problema a to je ono što sam i napomenuo u nekim sudovima vidimo npr. da ne treba dostavljati samo potvrdu o uplati pristojbi jer njihovo računovodstvo ili referada ili već službu koju imaju automatski stavi doznaku u spis dok neki drugi opet to ne rade, nema doznake, stranke u postupku misle da plaćanje same sudske pristojbe da su se riješili toga i da mogu krenuti u parnicu ali sud ili sudac konkretno prije samog postupka traži i potvrdu koja često mora biti poslana i preporučena poštom što je definitivno u većini slučajeva nepotrebno. Ova aplikacija predmeta samog ministarstva i e-oglasna ploča nelogičnost je da svi sudovi nisu pokriveni samom aplikacijom, znači prekršajni i upravni sudovi nisu u tom sustavu dok upravni sudovi u RH kako sam saznao od kolega nemaju uopće e-oglasnu ploču već sve spise, sve predmete, sve što je potrebno šalju poštom što je normalno i dugotrajno i nepotrebno i produžuje određene rokove ali možemo i vidjeti u proračunima i u financijskim izvještajima sudovima koliko to oduzima i efikasnosti ali i na kraju novca. Državni tajnik nas je i upozorio, tj. taksativno nabrojao tko je sve oslobođen od samih plaćanja sudskih pristojbi. Vidjeli smo i poslije u javnoj raspravi koliko toga se usvojilo. Ovo je odličan poticaj i odličan primjer digitalizacije našega sustava. Mislim da u ovom smjeru definitivno trebamo ići dalje i Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo dalje u ime Kluba zastupnika, kolega Peđa Grbin. Izvolite, u ime kluba zastupnika SDP-a.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, uvaženi gospodine državni tajniče. Dakle što se tiče samog zakona o sudskim pristojbama on u jednom segmentu predstavlja napredak te svakako onaj dio koji se odnosi na poticanje elektronske komunikacije između stranaka i suda. Međutim, u jednom dijelu predstavlja određeni korak nazad jer pretpostavlja da će se parlament kao zakonodavno tijelo izabrano od strane građana odreći jednog dijela svojih prava, te će visinom same sudske pristojbe koja se uređuje kroz tarifu, prepustiti izvršnom dijelu dakle, Vladi RH. Argument da se time omogućava brža izmjena sudske pristojbe odnosno, visina sudske pristojbe i načina kako će se sudska pristojba plaćati u pojedinim predmetima, je za mene najblaže rečeno dvojben, jer ne vidim baš nekakvu povijesnu potrebu, da bi se sudska pristojba, ako je za time potrebe promijenila u dan ili dva. I u tom slučaju je potrebno provesti savjetovanje sa zainteresiranom javnošću itd. međutim, parlamentu se koji rasprave o sadržaju pojedine i stavke u toj tarifi, tarifnog broja točke ili kako god ih već zovemo raspravlja javno pred hrvatskim građanima, uskraćuje mogućnost, da ako ništa drugo ukaže na neke nelogičnosti u tarifnim stavkama. Zbog toga mi svakako u ovom prvom čitanju podržavamo donošenje zakona o sudskim pristojbama, međutim, molimo da se ova pristojba, pard0on, ova primjedba koju nije jedino Klub SDP-a istaknuo, već sam kroz raspravu primijetio da je to dvojba koja postoji kod drugih razmotri do drugog čitanja i nema nikakve zapreke da se i tarifa ugradi u Zakon o sudskim pristojbama i da onda Sabor kao zakonodavac bude taj koji će odrediti koliko će građani RH plaćati ako pokreću spor, ako su stranke u sporu itd. Mislim da je to ovlast koja treba ostati u parlamentu, a ne biti prepuštena izvršnom tijelu. Toliko o ovome što su kolege do sada govorile, a sada ću govoriti o nečemu što nije predmet samo ovog zakona iako je značajan predmet ovog zakona, a to je pitanje državnih biljega, onih famoznih tekstilnih maraka. Podsjetiti ću vas da smo krajem 2016. g. usvojili novi zakon o upravnim pristojbama u kojem je predviđeno da će se upravne pristojbe do iznosa od 100 kn, koje su se i do sada plaćale u državnim biljezima, samo iznimno plaćati i dalje državnim biljezima, a da će ustvari svi drugi načini plaćanja, prvenstveno uplatnicom ili elektronskim putem staviti kao oni koji su primarni. Međutim, u praksi se događa slijedeće, vi dođete na šalt i od tamo vas uredno vrate i kažu a di su biljezi, znate onaj legendarni FT1P ili fali ti jedan papir u ovom slučaju sve papire imaš, ali još na njih treba naštabiljati biljege jer naši prijavni uredi, poznati šalteri nisu opremljeni sustavima gdje bi naši građani mogli stvari platiti elektronskim putem, a naravno, ako vi pred njima, sustavom mobilnog plaćanja, koji danas velik br. građana ima u svojim mobilnim telefonima, izvršite plaćanje, pa im pokažete, da ste doista uplatili, gdje se može i očevidom na licu mjestu na kojem je bilo koji državni službenik koji vodi upravni postupak, ovlašten utvrditi d je pristojba plaćena, reći će vam dvojka. Aj ti to meni isprintaj, donesi, pa ćemo mi onda razgovarati i opet smo natrag na onom famoznom FT1P. Ja vas sada pitam, da li je doista potrebno 2018. g. držati jedan relikt iz Austro ugarskih vremena koji se zove državni biljezi? Mišljenja sam da sa svim sustavima plaćanja koji postoje, dosita nepotrebno građane siliti da kada se nađe u takvoj situaciju moraju trčati okolo po gradu i tražiti one famozne taksene marke. Jer svi znamo da se broj mjesta na kojima se one prodaju u zadnjih nekoliko g. znatno smanjio. Zbog toga apeliram na Ministarstvo pravosuđa, iako je to nešto što kao primjedba ide Ministarstvu uprave, da razmotre da se u RH ide za potpunim ukidanjem državnih biljega, a ako se ne ide za ukidanjem državnim biljega, onda da idemo za primjerom nekih drugih zemlja koje su zadržale sustav državnih biljega, ali vi primjerice dođete na mjesto gdje se državni biljezi prodaju, kažete točan iznos koji trebate platiti za određeni predmet, podnesak ili slično i tada nekim elektronskim sustavom naprave, primjerice kreditnom karticom, karticom debitnog računa ili sustavom mobilnog plaćanja koji je danas sve više uzima maha, platite i onda dobijete isprintano točno iznos koji ste za konkretan predmet platili. Smatram da doista u 2018. g. ovakvo zadržavanje državnih biljega koje dovodi do situacije da se neki ljudi koji su došli zatražiti da im se u upravnom ili u sudskom postupku izda određeni dokument bio vraćeni, da trče po gradu i traže gdje će kupiti državne biljege, doista nije potrebno. I uvažajući sve ostale primjedbe, kao što sam rekao na početku, Klub zastupnika SDP-a će u ovom prvom čitanju podržati ovaj zakon, a naravno do drugog čitanja ćemo odlučiti vezano uz to, na koji način se pristupilo primjedbama koje smo istaknuli. Hvala vam lijepo.
Hvala kolegi Peđi Grbinu, nemamo više rasprava, dakle, možemo zaključiti raspravu o prijedlogu Zakonu o sudskim pristojbama, prvo čitanje, P.Z. br. 441. a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Hvala.
Sada prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama. Prvo je Prijedlog zakona o sudskih pristojbama, prvo čitanje, P.Z. br. 441. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o sudskim pristojbama i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 105 za, 2 suzdržana i 2 glasa protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Nastavljamo sa: - Konačni prijedlog Zakona o obavljanju studentskih poslova, drugo čitanje, P.Z. br. 348 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda, primjenjuju se odredbe poslovnika koji se odnose na drugo čitanje zakona. Amandman i se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno čl. 197 poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje znanost i kulturu. S nama je državna tajnica u ministarstvu, gospođa Branka Ramljak, pa želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite … [[Govornik se ne razumije.]]
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Pred vama je nacrt Konačni prijedlog Zakona o obavljanju studentskih poslova. To je zakon koji je prošao prvo čitanje, prošao je i saborske odbore i danas je došao ovdje pred vas uvažene zastupnice i zastupnici. Dakle podsjetiti ću da cijelo područje obavljanja studentskih poslova regulirano je jednim jedinim pravilnikom iz 1996. godine koji se odnosi upravo na obavljanje ovih poslova. U međuvremenu toliko je zapravo obujam i vrste poslova koje studenti obavljaju u privremenom i povremenom radu se povećao da se pojavila određena pravna praznina u tom području koja je zahtijevala reguliranje zakonodavnim putem. I u tom smislu se došlo i do prijedloga ovakvog jednog zakona koji zapravo regulira prava i obveze svih sudionika u obavljanju studentskih poslova, dakle studenata kao izvođača tih poslova, zatim posrednika koji su studentski centri ili visoka učilišta koja imaju te studentske centre kao jedinice za studentski standard i konačno onih koji naručuju studente za izvođenje određenog posla. Ovim zakonom zapravo uređuju se i definiraju se studenti koji imaju pravo obavljati ovaj posao i kao jedna od novina je uvođenje i mogućnosti da sukladno i za potrebe ovog zakona i izvanredni studenti također mogu obavljati studentske poslove. Zatim se regulira obveza vođenja evidencije o obavljanju studentskih poslova i na strani posrednika i na strani izvođača, definiraju se i uvjeti za obavljanje djelatnosti posredovanja, zatim obveze koje imaju posrednici, definiranje uvjeta za obavljanje studentskih poslova gdje bih samo istakla da se zakonom predlaže definiranje uvjeta za obavljanje studentskog posla na način da posrednici mogu posredovati za studenta upisanog u tekuću akademsku godinu koji je u prethodnoj akademskoj godini ostvario najmanje jedan ECTS bod uz iznimku kao i za druge osobe koje su obuhvaćene zakonom, nadalje do kraja akademske godine u kojoj su te druge osobe završile studij ili do isteka razdoblja od 3 mjeseca od završetka studija, odnosno u slučaju da se radi o osobama u postupku upisa. Definiranje, zatim zakonom se regulira i definiranje uvjeta i načina zaključivanja ugovora o obavljanju studentskih poslova, također obveze naručitelja posla, pa se predlaže definiranje uključujući isplatu minimalne naknade za obavljanje studentskih poslova, pravo na uvećanje naknade za obavljeni posao prema propisanim uvjetima, osiguranje sigurnih uvjeta za obavljenje posla, zaštitu dostojanstva izvođača i pravo na plaćeni odmor. Nadalje se definira način korištenja naknade za posredovanje gdje se kaže da se te naknade za posredovanje trebaju koristiti namjenski za potrebe studentskih, unapređenje studentskog standarda, dakle ne samo za unapređenje smještaja, uvjeta smještaja i prehrane nego i za druge djelatnosti kojima se studenti bave tijekom svog studiranja a to su njihove djelatnosti u području športa, njihove djelatnosti u području kulture ali također jako bitno u posljednjih nekoliko godina jako se angažiraju i na različitim projektima kojima unapređuju zapravo svoju bližu i širu zajednicu sa svojim inovativnim idejama a sve kroz naknade koje se ubiru ovim putem. Također ovim zakonom se propisuje i veća kontrola, veći nadzor, dakle inspekcijski nadzor nad provedbom zakona i propisa donesenih na temelju njega provode tijela državne uprave nadležna za nadzor propisa o radu, znači inspekcije rada. I isto tako bih željela naglasiti koje su promjene u odnosu na prvo čitanje. Dakle nakon prijedloga koji smo dobili ovdje i u sabornici pojašnjena je definicija studenta i definicija druge osobe i to na način da se drugim osobama smatraju i osobe koje su u postupku upisa na studij ali najdulje 3 mjeseca od završetka srednje škole s obzirom da je navedeno i do sada bilo omogućeno kroz pravilnik o posredovanju pri zapošljavanju. Dodatno precizirane su i obveze posrednika u smislu rokova uplate naknade izvođačima i postupanja kod posrednika u slučaju kada naručitelj posla ne dostavi ovjereni ugovor na vrijeme. Uvažavajući raspravu dakle koja se u ovom Saboru odnosila na studente koji mijenjaju studijski program, dodan je i stavak kojim se propisuje da posrednici ne mogu posredovati za studenta koji je dva puta promijenio studijski program i treći puta upisuje prvu godinu iste razine. I prije naravno rasprave, daljnje rasprave, željela bih naglasiti da je osnovni cilj donošenja ovog zakona dostupnost, veća dostupnost visokog obrazovanja svim našim mladim ljudima da im ne bude zbog toga što primjerice nemaju dovoljno financijskih sredstava nije omogućeno studiranje. Iz tog razloga ovim prijedlogom zakona smatramo da će se unaprijediti i cijeli sustav visokog obrazovanja.
Hvala vam. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Gospođa, kolegica zapravo, Marija Jelkovac i Vesna Bedeković? Dakle ne. E onda otvaramo raspravu ali prije rasprave imamo tri replike. Prva replika je kolega Ante Bačić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Ovim prijedlogom zakona smo pripremili uvjete za samoelektroničko izdavanje ugovora. Znamo da su određeni studentski centri već daleko otišli u tome i čekali su ovaj prijedloga zakona i da su već pripremili i nacrte sustava za on-line izdavanje samih ugovora. Znamo da je to i od kolega iz Studentskog zbora bila i glavna zamjerka i radi gužvi i radi svih problema i radi same komplikacije, birokracije i administracije izdavanja od potvrđivanja i poslije vraćanja samih ugovora. Je li ministarstvo napravilo koji korak u pripremi pravilnika koji će poslije to omogućiti, točno specificirati i na koji način bi to izgledalo i ako je kada bi to trebalo biti gotovo? Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Dakle sukladno ovom zakonu nama po usvajanju slijede izrada dva pravilnika, jedan od pravilnika je upravo ovaj koji se odnosi na obrazac ugovora i očito će biti i način u kojem ćemo omogućiti da se na jednostavniji, dakle sukladno razvoju tehnike i tehnologije, učinkovitiji način može jednostavno i brzo pripremiti i obrazac ugovora. I u tom smislu zahvaljujem studentima jer moramo kazati da su oni bili glavni inicijatori, čak i prijedloge koje daju za takva softverska rješenja dolaze od njihove strane. Tako mi smo u tijeku dakle izrade tog pravilnika i studenti kao i povjerenstvo koje je radilo na ovome biti će obavješteno. Hvala.
Hvala vam. Sljedeći je kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana državna tajnice, samo da napomenem da skandinavske zemlje uopće nemaju studentski ugovor i da studentski ugovor je ustvari jedan od oblika ugovora o radu. I da kada je bilo govora o ovom zakonu onda je trebalo krenuti tim putem. I žao mi je što ste u zakonu dirnuli u ono što je najvažnije u socijalnom dijalogu a to je kolektivni ugovor. Jer u vašem zakonu piše da će student koji radi kod poslodavca imati 50% veću plaću, nadnicu ako radi noću, državnim praznikom i da će poslodavci trebati pratiti prijevoz. To je materija kolektivnih ugovora a u isto vrijeme ćete imati studenta koji će dobiti 50% više plaćen rad ako radi na blagajni a blagajnica će dobiti možda 10% ili možda 1% jer je tako u kolektivnom ugovoru. Pa mi recite je li to pravedno?
Izvolite. Odgovor.
Hvala na pitanju uvaženi zastupniče. Dakle, radi se o privremenim i povremenim poslovima. Ovim zakonom regulira se da se na dostojanstveni način zapravo poslodavac ponaša i prema studentima. Vi znate da smo mi stavili i ove osigurače u zakon u kojem stoji da eventualno ako dođe do toga da se nekome da otkaz, da studenti ne mogu raditi na takvim poslovima određeno vrijeme a isto tako da se ne može obavljati posao studenta za nešto što rade u, sukladno sistematizaciji ostali zaposlenici. Dakle, postoje osigurači različite vrste. Mi smo svjesni toga, mi smo svjesni toga da u drugim državama postoje drugačiji načini i svjesni smo toga da ovaj zakon neće riješiti sve što se u području obavljanja studentskih poslova definira. Međutim, mnoge stvari se reguliraju i drugim zakonima. Dakle, ovaj zakon je imao svoj fokus na veću dostupnost obrazovanja studenta.
Hvala vam. Sljedeća replika kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Evo, zahvaljujem potpredsjedniče, poštovana državna tajnice i suradnici. Ja bih samo ono što ste naveli zapravo jedno prozaično, vrlo jasno, razumljivo rekao nešto što po meni najbitnije stvari koje se ovim zakonom uvode a to je prije svega veća minimalna satnica za studenta koja je sada propisana, koja zapravo će biti veća i od minimalne plaće ako gledamo koliko naši građani imaju. A zašto je to bitno? Pa naravno mi ne želimo, mi ovdje uvodimo reda i naravno da moramo misliti i na radnike, ne samo studente, znači da se točno zna razgraničenje tko je radnik, tko je student. A ne da puno puta takva, nekad zna biti nelojalna konkurencija da remeti tržište rada. I drugo ono što je zapravo u javnosti najbitnije a to je da sada i izvanredni studenti će moći koristiti ovu uslugu rada preko student servisa jer mislim da smo tu ispravili dugogodišnju nepravdu. Naravno ni izvanredni studenti koji ne ostvaruju prihode od rada po drugim osnovama. Zahvaljujem.
Hvala. Dobro. I posljednja replika kolega Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Ovaj Konačni prijedlog Zakona o obavljanju studentskih poslova, rekli ste da je, se omogućavala veća dostupnost visokog obrazovanja svim mladim ljudima. Slažem se sa time. Onim pravilnikom iz '96. godine su uočene određene nepravilnosti. I dobro je da su se ovim zakonom ispravile. Ono što je, silno pohvaljujem a to je mogućnost i izvanrednim studentima da mogu obavljati ove studentske poslove. Pa me zanima možda iako to nije predmet ovoga zakona jer imate informaciju recimo da oni studenti, izvanredni studenti koji ne obavljaju nikakvu djelatnost a mogu sklapati ovakve ugovore imaju i pravo na zdravstveno osiguranje ili ga moraju koristiti po nekoj drugoj osnovi. Evo, hvala lijepa.
Izvolite. Odgovor.
Hvala lijepo na pitanju i prilici za objašnjenje. Dakle poznato je da izvanredni studenti nemaju nikakva prava koja imaju redovi i koja se odnose na subvencije za smještaj, na subvencije za školovanje, na subvencije za prehranu, dakle to su iksice, zdravstveno, mirovinsko, pravo na obavljanje studentskih poslova, to izvanredni studenti nemaju niti jednu mogućnost. Subvencije za prijevoz, također imaju redoviti. Ovo je bila jedina mogućnost koju smo im sukladno i za potrebe ovog zakona omogućili. Ja ću podsjetiti da je bila jedna velika peticija 7 tisuća studenata je to potpisalo da bi se moglo i izvanrednim studentima omogućiti obavljanje studentskih poslova. Hvala.
Hvala. Prva rasprava u ime Kluba zastupnika je rasprava MOST-a Nezavisnih lista koji će podijeliti kolege Panenić i Žagar. Prvi je kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je jedan važan zakon sad u drugom čitanju, zakon o obavljanju studentskih poslova. Naime, kako smo mogli pratiti iz medija sve je počelo tamo još prije dvije godine kada su sami studenti, mislim da je jedan izvanredni student pokrenuo peticiju da bi se ovaj zakon konačno donio kako bi prije svega a to se vidi iz smisla ovog zakona zaštitio s jedne strane studente od zlouporaba poslodavaca na taj način da ih koriste za obavljanje raznih poslova, sa vrlo malom plaćenom satnicom, a s druge strane štiti čitav sustav od zlouporaba, na taj način da se … [[Govornik se ne razumije.]] ugovori prenose na drugu osobu, da zapravo obavlja posao osoba koja nema ugovor ili da se na druge načine čitav sustav zloupotrebljava. I naravno, tu su, kao treći čimbenici ili treći dionici ovoga čitavog sustava su posrednici, tj. studentski centri, koji će, preko kojeg se onda taj čitav proces i odvija. I kada promatram ovaj zakon, a možemo reći, u najmanju ruku da je on korektno napisan, nema tu nakon svih od '96. nakon pravilnika kojim je rađen, dobro je došao i nema tu puno bitnih zamjerki jer ove 3 stvari, koje je spomenula i državna tajnica, koja su inače najveću pažnju medija zaokupile, to je prije svega satnica, koja se definira ovdje, da se podijeli, minimalna bruto plaća sa faktorom 160 to je negdje 21,5 kn u ovom trenutku. Zatim tu je rješavanje pitanje rada izvanrednih studenata i treća stvar je 50% više plaćen rad za rad nedjeljom, blagdanima i noćni rad. Dakle, to su neke stvari koje treba pozdraviti. Međutim, ipak malo, ako pogledamo širu sliku, mogli bi ovako reći da možda je inače u našem društvu u našoj administraciji, u našim ministarstvima jedan problem, što stvari nekada gledamo jednodimenzionalno, pa gledamo previše neću reći usko grudno, ali previše smo zaokupljenim onim što trenutno želimo napraviti, da bi vidjeli malo širu sliku i da bi stvari podigli na jednu višu razinu. Zašto to govorim? Pa evo, danas, ovaj zakon brane predstavnici Ministarstva znanosti i obrazovanja. Ovaj zakon su mogli braniti predstavnici Ministarstva rada, možda bi bilo primjerenije. Meni je osobno žao što u zakonu ne piše da je to zakon o obavljanju studentskog rada. Dakle, kada kažemo obavljanje studentskih poslova, onda, meni je to više širi pojam koji obuhvatiti sve i svašta. Međutim, de facto ovdje se radi o radu studenata. Studenti rade zato da bi si platili školovanje, da bi si jednostavno olakšali čitav proces. Mi prema podacima vidimo da veliki dio studenata ima problema u financiranju svoga školovanja, posebno su to studenti, čiji su roditelji slabog imovinskog statusa. Naravno tu su onda i izvanredni studenti i u tom smislu, pozdravljam ovu intenciju zakona da omogući njima rad, jer upravo su oni i na neki način izloženi tome i zapravo i smisao izvanrednog studiranja bi bila, da se to obavlja kroz rad. Naravno, velika količina, prema podacima, samo mali dio njih ima doista ugovor o radu, veliki dio ih nema, a moraju svi plaćati školovanje. I kada kažem da je pomalo neću reći pogrešno, pomalo čudno da Ministarstvo znanosti i obrazovanja donosi ovakav zakon, koji je korektan zakon iz tog stajališta, kojeg bi to trebalo donesti Ministarstvo rada, to je prije svega zbog toga što studenti spadaju u jednu posebnu ajmo reći, populaciju zemlje, to su mladi ljudi koji se obrazuju, koji sutra trebaju, podnesti, da se tako izrazim, najveći teret za razvoj zemlje, a to ću slikovito prikazati. Jučer je, upravo jučerašnji dan je umro Poll Alen, čovjek koji je Billa Gatesa nagovorio da napusti studij. Poll Alen je nešto prije toga napustio studij i njih 2 su osnovali jednu od velikih ,najvećih tvrtki danas, kažu da je Bill Gates najbogatiji čovjek na zemlji. A znate što su oni radili prije nego što su napusti studij? Oni su kao učenici radili za određena poduzeća. Dakle, kao učenici su već radili, ali oni nisu sjeckali u poduzećima kupus, nisu prevozili teret iz točke A u točku B, Bill Gates i Poll Alen su za jedno poduzeće u to vrijeme, radili obračun plaća. Njih je kao učenike poduzeće angažiralo za obračun plaća. Mi danas imamo ogroman broj studenata, iznimno pametne, pametnih talentiranih mladih ljudi i ono što bi trebalo, ako već Ministarstvo znanosti i obrazovanja predlaže ovakav zakon, treba biti intencija, da se potakne poslodavce da prepoznaju talente mladih ljudi i da ih zapošljavaju prije svega, u onim poslovima, u kojima oni odmah stjecati praksu i koja mogu biti na korist i tim poduzećima onda i samim studentima. Možda ja na stvari gledam preambiciozno, ali to bi svakako trebalo biti za razmišljanje u budućnosti, jer to je način da se društvo pokrene i da se stvari pokrenu s mrtve točke. Uzimate od studente samo da kiseli kupus ili da rade neke jednostavne poslove, je sa stajališta socijalnog osiguranja njihove egzistencije dobro, ali sa stajališta razvoja društva, neće potaknuti veliki uspjeh. Da se vratimo sada još na sam zakon, osim nedostatka toga da bude ambiciozniji, da bude dakle, studentima ajmo reći prihvatljiviji, zakon je korektno napravljen, puno je tih mjera ovdje treba pozdraviti koje su nabrojane, međutim, u zadnjem dijelu koji govori o kažnjavanju prekršajnim odredbama, za poslodavce su to dosta visoke kazne, ali ono što posebno bode u oči je kazna prema studentima, koji zloupotrebe ovu mogućnost. Pa tako ako netko radi na njihov ugovor, kazna može biti do 50000 kn. Nije mi do kraja jasno iz ove odredbe, je li to isključivo se odnosi na samo onaj dio koji su oni zaradili, koji je odrađen taj posao. Jer taj posao je de facto odrađen, nisu ga oni odradili, odradio ga je netko drugi, pa taj novac moraju vratiti ili neovisno o tome je li je posao odrađen, ako je na ugovoru piše da je posao u vrijednosti 50000 kn da će oni taj cjelokupni iznos odraditi. Nije mi to najjasnije, ali 50000 kn je za studenta ogroman novac i takvo kažnjavanje smatram rigoroznim, uvijek naravno u smislu odvraćanja je to dobro ali puno bolje je uvijek koristiti prevenciju, razgovor s studentima, pa eto ministarstvo da se uključi da i preko ovih informatičkih sustava, koje će sada koristiti i posrednici, tj. studentski centar, da bude možda preciznije i da se takve pojave odmah u početku suzbiju. Posebno, evo postoji sustav informacijski sustav visokih učilišta, informacijski sustav studentskih prava, gdje su dosta stvari vidljive i možda se to odmah suzbije u početku takve pojave, da tu preuzmu odgovornost i poslodavci i studenti i sami posrednici. Dakle, zakon je korektan, uz ove primjedbe bi mogao biti i prihvaćen, kolega Panenić, nastavite.
Hvala vam, nastavak kolega Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Ja bi u ovome dijelu se vratio prvenstveno na onaj dio koji se odnosi na samostalni rad, ova rješenja koja se nude, ona su vezana uz nesamostalni rad, uz rad za poslodavce. Meni kao ministru gospodarstva u mandatu Oreškovićeve vlade prvenstveno kada su pristupali studenti tražili su mogućnost kako da im se olakša obavljanje njihove poduzetničke djelatnosti. I puna usta svih političkih čimbenika su u poticanju, mladih na ulazak u poduzetništvu, o promoviranju rada u inovativnim tehnologijama. Međutim, kada se vratimo ne samo da ne učimo na pričama jednoga Microsoft i to što se dogodilo već, možemo reći to je daleka prošlost, gledajući informatičku razvijenost sada. Mi još uvijek nismo stvorili uvjete, ili uvjetima u kojima djeluju studenti poduzetnici, su zapravo zaobilaženje zakonskih rješenja, koja upravo su izglasana ovdje u ovome Domu. Da li mi stvarno stojimo iza toga da poduzetnik, student poduzetnik treba tražiti svoju sreću u otvaranju poduzeća u nekoj drugoj zemlji koja je to riješila ili trebamo razmotriti da olakšamo pokretanje poduzetnika. Da li će stvarno ova država i njen zdravstveni mirovinski sustav pasti, ukoliko student ostane u redovnom studiju, ukoliko mu pokrijemo njegove troškove, zdravstvenoga osiguranja, a da mu damo priliku, tijekom toga studija, tijekom redovnog studija, da pokrene svoju poduzetničku ideju, da isproba, taj isti student, uložiti će sredstva svojih roditelja, svoje rodbine, svoje prijatelja, pokušati će napraviti će možda i niz pokušaja, da bi uspio, da jednom trenutku kada završava studij, da već ima posao, sam sebe zaposlio. Na ovaj način, mi zapravo stvaramo nepremostivu prepreku ili stvaramo im otegnuto da takav poduzetnik mora fiktivno postaviti nekog direktora, da mora sebe tražiti u ulozi jednog prokuriste, i stalno se nalazi u opasnosti kako se prezentira i u opasnosti da mu netko uskrati pravo na redovan studij. Kada bi se zborili naši studenti poduzetnici, sigurno da ne bismo bili zadovoljni brojem njih, a trebamo tražiti uzroke i odluke koje mi donosimo. Zato bi ja ovdje iskoristio priliku da ne samo da bude studentski rad, nego i studentsko poduzetništvo, ako treba, pravo, konačno rješenje da otvorimo tu mogućnost, da mladi ljudi, evo kao što su gore na galeriji, stvarno mogu reći imamo priliku pokrenuti poduzetništvo, inače ćemo imati naše tvrtke ne samo za vrijeme dok su studenti, registrirane u Londonu ili nekoj drugoj destinaciji koja to omogućava, nego i nakon završetka neće im se više niti dati, niti će imati snage nositi se s birokracijom hrvatskoga sustava, nego će nastaviti poslovanje tamo i zapravo postigli smo kontra efekt. Ne da ih nismo vratili nego jednostavno smo ih svojim rješenjima otjerali. Mislim da trebamo razmotriti, pogotovo gledajući nove tehnologije, u kojima mladi ljudi imaju puno više znanja u kojima pronalaze poduzetničke prilike, u kojima mogu ostvariti uspješne rezultate i budimo ponosni kada se pojavljuju takvi poduzetnici, dodjeljujemo im nagrade, a zapravo vrlo malo ih pitamo, kako je bilo doći do trenutka, kada smo mi stvarajući prepreke došli do toga da smo presretni što imamo nekoga tko je ostvario vrhunske rezultate u nekim informatičkim rješenjima, a s druge strane, moramo se pitati, da li kroz ovu reformu, što ide sada cijeloga jednoškolskog sustava, osiguramo da možemo reformirati i poduzetništvo mladih. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama kolega Panenić, nastavljamo sa radom u ime zastupnika. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a je kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite kolegice Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju Zakon o obavljanju studentskih poslova. Kada dođe ovakav jedan zakon, onda tu treba sagledavati to sa nekoliko aspekata. Prvi aspekt je taj da smo imali, do sada oblast koja nije bila na odgovarajući način regulirana i da se probalo na jedan jednim jednostavnim zakonom sagledati ta oblast i kada se gleda tehnički elementi tog zakona, onda možemo reći da umjesto pravilnika koji su imali prije, imamo sada jedan tehnički zakon koji se to pokušava regulirati. Onda imate drugi aspekt. Što mi danas u Hrvatskoj imamo. Mi danas u Hrvatskoj imamo u ovom trenutku, negdje između 35-40 tisuća radnih mjesta koje su nepopunjenije, poslodavci koji govore o tome da veliki problem popunjenosti tih radnih mjesta i mole da se otvore kvote za popunjavanje sa stranom radnom snagom koju ne dobivamo. Što mi imamo, koje mogućnosti imamo? Dakle, imamo ljude koji su otišli u mirovinu iz različitih razloga i koji su spremni uz mirovinu još dodatno raditi. I naravno za njih treba zakonodavac omogućiti da dodatno radi. Imamo zatim studente koji jednako tako su spremni uz studij još dodatno raditi i popuniti i to je ono što mi u ovom trenutku imamo i s čim raspolažemo. I sad trebamo vidjeti kako to sve međusobno uskladiti. Kada je riječ o umirovljenicima to je jedan drugi zakon, ali kada je riječ o studentima onda je to ovaj zakon. Jednako tako tu kada je riječ o studentima trebamo gledati sljedeće da li mi studente koji rade doživljavamo na način da su oni radna snaga kao što je kolega koji je prethodno govorio nose teški namještaj ili rade nekakve poslove koji su prenošenje ugljena - to više nije, to je bilo u mom dobu. Dakle u moje doba se nešto drugo radilo. To više sada nije. Ili to mogu biti poslovi koji njima omogućuju za zaista tržište rada i koji su mu nekakvo radno iskustvo koje će imati. Jednako tako mi djelomično i studentski rad doživljavamo na način da se popunjava i treba ga doživljavati da se omogući studentima koji su lošijeg materijalnog statusa da im se omogući studij i kada je bila rasprava u prvom čitanju ja sam naglašavala sve one otežavajuće elemente koji su u nekim drugim zakonima i kojih se u prvom čitanju kada su došli sa aspekta Ministarstva financija se vidjelo da se i tu napravio pomak. Dakle, studentski rad možemo doživljavati kao netko koji to privremeno i povremeno radi, koji obavlja određene sezonske poslove. Dakle u moje doba je bilo uobičajeno da preko ljeta idete u Englesku brati jagode, na taj način nešto zaradite i naučite engleski. Danas kada je Europska unija drugačija to se i radi drugačije. Dakle, isto vam je i studentski rad djelomično i dobar iz razloga što vrlo rano mladi ljudi kreću cijeniti novce koje su sami zaradili. Ja to mogu uvijek govoriti na primjeru moje obitelji. Moj sin koji jednako tako radi preko studentskog dakle je student i radi kada dobije džeparac onda taj džeparac je u redu. No međutim, kada on zaradi neke novce točno se zna svaka kuna koja se potrošila. Tako da je i u tom kontekstu to dobro za pogledati i na taj način gledati ovaj Zakon o obavljanju studentskih poslova. Dakle, u tehničkim elementima taj zakon možemo reći da nije nikakva velika inovacija. On je korektan. Ono što smo imali je posloženo, definirano je odnos izvođača, posrednika i naručitelja. Oni će djelomično riješiti i problem koji imamo i sa potrebnom radnom snagom. Ali sada dolazi ali. Ovaj zakon treba otići i korak dalje. Da li je ovo bila moć i snaga Ministarstva i vladajuće strukture da to sada napravi, to će ocjenjivati netko drugi. Ali ovaj zakon je trebao otići korak dalje. U raspravama koje su se vodile i prije ljetne stanke, a iza ljetne stanke otvorio se jedan veliki problem pred kojim svi žmirimo, a to je da mi imamo studije, imamo studente koji završavaju poslove koji su nezaposleni u Hrvatskoj i de facto kada podvučemo nekakav nazivnik da možemo zaključiti da u jednom dijelu mi školujemo mlade ljude koje školujemo iz svog proračuna a koji će svoje potrebe zapošljavanjem raditi negdje drugdje. Puna usta su nam brodogradnje u posljednje vrijeme. Ako brodogradnje neće biti u Hrvatskoj, ljudi moji onda moramo jasno reći da nećemo imati niti studija brodogradnje. Pitanje je i sa srednjim školama, jer ćemo inače mi iz proračuna Republike Hrvatske financirati djecu odnosno mlade ljude koji će naravno kao gotovi doći u Nizozemsku ili bilo koju zemlju i raditi. No međutim, to je jedna druga tema. Ono što je ovaj zakon trebao otići korak dalje, a ja nekako uvijek pokušavam i mi u Glasu pokušavamo gledati afirmativno, pokušavamo uvijek vidjeti da ipak je nekakvo poboljšanje, korak dalje koji je trebao ići je trebao jasnije definirati rad dakle obavljanje studentskih poslova. Čak je i naslov mogao biti drugačiji. Ali to što oni rade da im ulaze u radno iskustvo. Vi kada danas kao student odete, ja govorim o studiju recimo arhitekture, danas student koji studira arhitekturu preko ljeta ode u neku drugu zemlju Europske unije steći tamo neka znanja na dva ili tri mjeseca, za to je plaćen i to mu je radno iskustvo koje može definirati kao radno iskustvo kada ide polagati stručni ispit. Imate ograničenje za stručni ispit i onda kada ide polagati stručni ispit to što je u tri mjeseca svako ljeto ili dva mjeseca svako ljeto radio recimo jedno ljeto u Estoniji, a drugo ljeto u Poljskoj je radno iskustvo koje ima napisano i kada ide polagati stručni ispit tada to radno iskustvo mu se računa kao da je dakle to mu je uvjet ne mora imati više godinu i pol već manje radnog iskustva. Dakle, izuzetno bi bilo korisno i važno da u nekom jer ovaj korak kao što dobro znamo je završeno. Zakon je u drugom čitanju. Predlagatelj ima jasan stav o čemu je riječ. Dovoljan broj ruku u sabornici koji će to izglasati. No međutim, ono što bi bilo izuzetno važno, a to je da zaista se ne samo posrednik koji je posredničko tijelo koje je i koje samo definira ulaz i izlaz, radio si toliko sati, zaradio si toliko, dobivaš toliko, nego da i definira koji su to poslovi. Pa onda da ti poslovi koje je imao koji su kompatibilni sa nekim daljnjim situacijama ulaze u radno iskustvo i to druge zemlje imaju. Mi danas živimo u jednom drugačijem svijetu. Ja vrlo često ovu govornicu koristim za opciju da kažem u moje doba jer je tada zaista bilo nešto drugačije. Danas vi imate svaku informaciju u realnom vremenu. Danas vam se nije jedan slučaj da vam se desi da netko završi, govorim o fakultetima, završi recimo studij elektrotehnike i dalje se u svom životu uopće elektrotehnikom ne bavi u onom klasičnom smislu, ali bude menadžer, bavi se ekonomijom, bavi se gospodarstvom i onda čak i predaje na nekakvim fakultetima, to imamo slučaj i onda ja kažem pa on je završio ekonomiju, kaže ne, ne on je završio elektrotehniku. Dakle, ali, za vrijeme studija je mogao steći radna iskustva vezana uz ovo i to apsolutno nije nikakav problem pogotovo kada se i danas uzdamo u e-građane da se to definira. Ono što je realna bojazan i ta bojazan mora biti apsolutno iskazana s ove govornice a to je da će pojedini poslodavci studente koristiti na način na koji to nije zamišljeno, odnosno da će pojedini radnici biti otpušteni, da će na njihova mjesta povremeno, odnosno privremeno zapošljavati studente i na taj način određene stvari premostiti. Ali ajdemo konačno ove zakone koji se donose i primjenjivati. Ajdemo konačno o njima voditi računa, ajdemo konačno vidjeti kako zakon živi pa ga pustiti da živi 6 mjeseci i godinu dana i kada vidimo da je nešto loše u tom zakonu ići sa izmjenom i dopunom zakona. Ne treba se nitko prema svom zakonu ponašati kao da je to bogom dano, dakle jedanput smo ga donijeli i nema majci da bilo tko miče jednu riječ ili jednu rečenicu jer evo to je najbolji mogući zakon. Zakoni kao što mi živimo, kao što gradovi žive, kao što se stvari mijenjaju i jednako tako zakoni imaju svoj život i u tom životu ih treba pratiti i vidjeti o čemu je riječ. Uvijek treba znati što je konačan cilj ovog zakona. Cilj ovog zakona je da se na odgovarajući način regulira obavljanje studentskih poslova. U tehničkom pogledu, ono što imamo sad smo definirali u zakon i nismo napravili iskorak dalje što bi trebalo biti. Uvijek bi trebalo ići sa nekakvim iskorakom dalje. Ja ne vidim razloga zašto vezano uz radno iskustvo je bio tako veliki problem da to definiramo. Vezano uz ulogu posrednika između prvog i drugog čitanja se je odradile su se nekakve stvari. Ja moram priznati da mi u klubu GLASA-a vrlo pažljivo smo gledali taj zakon i bojazan koji su imali i neki drugi kolege, da će studenti zamijeniti radnike, da će poslodavci to zloupotrjebljavati, mi nismo do kraja u to sigurni, to bi bilo u slučaju kada mi kod nas ne bi imali tu veliku potrebu za radnom snagom. Ajdemo vidjeti zemlju u kojoj živimo. Iduće godine će biti 100 tisuća zasigurno, vjerujte mi, ja s ove govornice sam to nekoliko puta rekla 100 tisuća potrebnih, novih radnih mjesta jer jednostavno nećemo imati dovoljno radne snage. Mi to moramo, nećemo moći premostiti sa stranom radnom snagom jer nismo zemlje prijatelji ni svojim ljudima a kamoli ćemo biti nekom drugom. Morati ćemo premostiti to sa onim s čim raspolažemo. Pogotovo vezano uz turizam. Vezano uz turizam, to je jedan, kod nas je turizam još uvijek 7. i 8. mjesec, dakle to je jedan posao, samo ona bojazna koja je, da se studenti i da se ta radna snaga ne koristi na način na koji to ne treba biti mora se definirati nekim drugim propisima i nekim drugim stvarima. Mi u klubu GLAS-a da se i napravi još jedan korak dalje, mi bi glasali za ovaj zakon, ovako nećemo glasati, i nećemo, biti ćemo u odnosu na ovaj zakon suzdržani, pustiti ćemo da malo vidimo kako to u stvarnosti je a onda očekujemo od nadležnog ministarstva da napravi iskorak i da vidi što se tu još napraviti može. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nastavljamo u ime kluba zastupnika. Sljedeći u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Bačić i kolega Sokol, a ne Branko, Ante.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom, drage kolegice i kolege. Pozdrav i kolegama iz Studentskog zbora koji su nam se ovdje pridružili jer itekako je ovaj zakon bitan za naše studente jer mislim da će pokrivati kada vidimo na razini cijele RH preko 40 tisuća izvanrednih studenata koji će ući u sustav razvoja studentskog standarda, koji će ući u sustav benefita bilo kojega koji dobivaju od studiranja a ne same diplome u konačnici. Znamo da studentski poslovi su se regulirali još pravilnikom o posredovanju iz 1996. šta mislim da je nelogično i nije bilo adekvatno i tu pohvale još jednom studentskom zboru i svim članovima koji su sve ove godine marljivo upozoravali ministarstvo na potrebu Prijedloga zakona o obavljanju studentskim poslovima koje je evo pred nama u drugom čitanju. Mislim da ćemo ga usvojiti svi, da neće biti nekih problema, da će stupiti brzo na snagu i da ćemo benefite ovoga zakona već u ovoj akademskoj godini vidjeti. Znamo da je Vlada RH osnovala radnu skupinu za izradu ovoga zakona i da je glavna i prva novina ovoga prijedloga izjednačavanje prava za obavljanje studentskih poslova sa redovitih studenata na izvanredne. Znamo i u Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju koji je status redoviti, tj. koja je definicija redovitih i izvanrednih studenata. Znači redoviti studenti su oni koji studiraju prema programu i koji se temelje na punoj nastavnoj satnici dok izvanredni studenti pohađaju određeni obrazovni program ili drugu, uz rad, ili drugu aktivnosti koju traži taj program. Znamo i činjenicu u RH da je došlo i do ekspanzije određenih studijskih programa koji nisu ni imali mogućnost upisivati izvanredne studente, nisu ni imali mogućnost upisivati redovne studente tako da velik broj izvanrednih studenata je bilo primorano upisati takve studijske programe ali nisu imali nikakva prava zagarantirana ostalim studentima. Što se tiče same evidencije o obavljanju i studenskim poslovima u ovom zakonu je to dobro i specifično regulirano vezano baš za dostave podataka i posrednika, ali i u Inspektoratu rada što nismo imali prije i nije bilo prije ni sam jasan nadzor obavljanja studentskih poslova. Tako da definitivno mislimo da će ovim prijedlogom to biti itekako kvalitetno rješenje. Ali do sada nije bio niti definirana sama procedura oko davanja rješenja za odobravanje djelatnosti posredovanja kod studentskih poslova. Mislim da je tu dobro da će ministarstvo osnovati povjerenstvo od 7 članova. Da je tu dobro da će članovi Hrvatskog studentskog zbora imati 2 svoja predstavnika gdje će to taj sami proces posredovanja i dobivanja dozvole biti maksimalno ujednačen i transparentan. Što se tiče definiranja uvjeta za obavljanje studentskih poslova i onih famoznih 1 ECTS bod, dobro je da između ova dva čitanja tj. u Konačnom prijedlogu zakona je ministarstvo ubacilo i još jedan stavak u članku 10. koji uz regulaciju za ovaj 1 ECTS bod daje mogućnost izvanrednim studentima koji su upisali određeni studijski program ili općenito studentima koji su upisali određeni studijski program i nakon nekoliko tjedana, mjeseci shvatili da to nije za njih i promijenili i dogodine upisali drugi studijski program po ovom prijedlogu u drugom čitanju će moći koristiti pravo na obavljanje studentskih poslova. To je isto jedna od primjedbi, jedna od glavnih primjedbi Hrvatskog studentskog zbora koja je evo na dobrobit svih studenata i provedena i uvedena u sami zakon. Što se tiče definiranja uvjeta i načina zaključivanja samih ugovora o obavljanju studentskih poslova čuli smo i kroz replike od državne tajnice ovim zakonom smo uveli mogućnost elektroničkog oblika izdavanja studentskih ugovora. Ubrzo, nadam se ubrzo od strane ministarstva doći će i do pravilnika koji će definirati točno kako taj ugovor može izgledati. Znamo da su pojedini studentski centri već spremni za izdavanje i za digitalizaciju svojih sustava. Imamo već nacrte prijedloga sustava kako bi to trebalo izgledati i preko određenih aplikacija. Mislim da će to smanjiti i redove u studentskim centrima da će to i olakšati i našim poduzetnicima i tvrtkama, a i samom studentskom centru nepotrebne gužve i nepotrebnu administraciju koja će uvelike pomoći i koja uvelike stvara velike probleme danas studentima. Bitno je naglasiti i ova minimalna satnica podijeljena sa 160 sa minimalnom plaćom u Republici Hrvatskoj da se to izreguliralo da ne bi bilo nekakvih varanja izigravanja samih studenata i bitno je naglasiti i da je uvedena odredba vezana za poslodavce koji daju određenom radniku poslovno uvjetovani otkaz da sljedećih 6 mjeseci ne mogu zaposliti studenta tj. ne mogu sklopiti ugovor o studentskom radu jer najviše kritike i u prvom čitanju i od zainteresiranih strana, ali i od oporbe bilo hoće li student zamijeniti radnika. Mislimo da definitivno neće. To smo dokazali. To smo pokazali. Još ćemo jedanput to i ovdje iznijeti. Statistike studentskih centara pokazuju jasno da studenti većinom rade samo jedan mjesec u godini, maksimalno 4 mjeseca u godini njih preko 70% tako da to nikako nije nikakva promjena ili problem što se tiče poslodavaca tj. problema da će student kao nekakva vrsta jeftine radne snage zamijeniti naše kolege radnike. U konačnici dobro je i naglasiti ovih 0,5% vezano za posredovanje gdje će sada direktno sada studentski centri uz pomoć naravno projekata i uz pomoć studentskih zborova jasnije i više novaca koristiti i trošiti za sportske, kulturne i ostale aktivnosti koje vape na našem sveučilištima tako da evo u svoje ime, nastavit će kolega Sokol, pozdravljamo ovo donošenje zakona. Hvala.
Nastavljamo dalje sa kolegom.
Hvala lijepa. Pa evo, drago mi je da sam dobio priliku i ja nešto reći u ime Kluba na ovu temu budući da sam ja vodio radnu skupinu u okviru Ministarstva znanosti i obrazovanja, tako da sam na neki način isto sudjelovao u izradi većine ovih rješenja koja se ovdje spominju. Znači, napomenuo bih samo da su radnoj skupini bili uključeni svi relevantni dionici znači Ministarstvo znanosti, obrazovanja, Ministarstvo rada i mirovinskog sustava, Ministarstvo financija, studentski centri, sindikalni predstavnici i poslodavci. Znači svi relevantni dionici koji su vezani uz ovaj sustav. E sada što se tiče i također bih naravno još istaknuo i ulogu bivšeg državnog tajnika Matka Glumčića koji kada sam ja otišao iz Ministarstva dovršio rad te radne skupine. Iskoristio bih ovu priliku samo da se referiram na par stvari ako uspijem doći do glasa, kolega Mrsić molio bih.
Ja vas kolegice i kolege molim, sada sam malo zvonio, sada više neću zvoniti. Nemojte molim vas. Nemojte.
Hvala lijepa. Uglavnom par stvari koje su ovdje rečene samo bih se referirao na njih. Kolegica Mrak Taritaš koje na žalost nema je rekla da ovdje nema iskoraka. Evo ja ću samo pobrojati koje su sve novosti u odnosu na dosadašnju pravnu regulativu. Znači mogućnost rada izvanrednih studenata. Toga do sada nije bilo. Propisivanje minimalne naknade trenutno 21,7 kuna po satu. Povećanje te minimalne naknade za 50% za rad vikendom, blagdanima itd. Dalje propisane su visoke sankcije. Znači, sankcije koje idu za poslodavce od 100 tisuća kuna ako su pravne osobe, 50 tisuća kuna za fizičke osobe i što je posebno bitno za odgovorne osobe u pravnim osobama od 10 tisuća kuna na taj način se definitivno destimulira kršenje odredaba zakona i zloporabe. Također propisana je nadležnost inspekcije rada koje do sada nije bilo. Budući da znamo da zakoni često sadrže dobra rješenja ali da primjena šteka, mi smo na ovaj način omogućili da se počne provoditi stvarna kontrola od fiktivnih ugovora, zaštite na radu, isplaćivanje naknade studentima itd. Znači naravno i elektronički obrasci koji su više puta spomenuti i koji isto tako ubrzavaju cijelu proceduru i olakšavaju zapravo i kontrolu cijelog sustava. Znači to su sve novosti kojih do sada nije bilo i mislim da nije fer reći da nema nikakvih novosti i da nema iskoraka. Znači to je što se tiče kolegice Mrak Taritaš. Što se tiče onoga što je rekla o radnome iskustvu. Znači mi tu trebamo razlikovati nekoliko stvari. Znači radno iskustvo ako idete kod poslodavca, vi njemu nemate što propisivati koje će radno iskustvo priznati a koje nećete. To će privatni poslodavac sam utvrditi. Ako je riječ pak o državnom sektoru, odnosno javnom sektoru, znači tu postoji hrpa posebnih propisa kojima se to regulira što se smatra radnim iskustvom za svako pojedino područje i to jednostavno nije prikladno da se uređuje ovim zakonom. Znači za to, mi smo razgovarali sa drugim ministarstvima i kada smo bili u radnoj skupini i dali smo neformalne preporuke da bi se to svakako trebalo priznavati, ako se radi o radu u struci. Naravno ako je netko nosio, ako je netko konobario ili slično onda takvo radno iskustvo za nekakva radna mjesta u struci jednostavno priznavanje nema smisla. Ali kažem, to jednostavno nije za regulaciju ovim zakonom nego nekim drugim propisima. Što se tiče usklađenosti sa tržištem rada, znači to je pitanje cjelokupnog uređenja sustava visokog obrazovanja ali to opet nije područje ovog zakona nego Zakona o osiguravanju kvalitete koji regulira uvjete za donošenje dopusnice za studentske programe gdje se između ostalog treba uzeti u obzir i usklađenost sa tržištem rada i naravno krovni zakon, Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju koji je u procesu izrade pa će onda on, vjerujemo taj dio bolje uskladiti sa onim o čemu se ovdje radi. Dalje što se tiče kolege Žagara, odnosno kolega iz MOST-a, znači par njihovih primjedbi, znači što se tiče studentskog rada i pojma studentski rad, studentski poslovi. Znači prvo Ministarstvo rada i Mirovinskog sustava koje je bilo u radnoj skupini, bilo je izričito protiv toga da se ovo zove studentski rad. Baš zbog toga da se napravi distinkcija između ovih poslova koji su povremeni i privremeni u odnosu na poslove, u odnosu na radni odnos koji je jednostavno nešto drugo. I u tom smislu i sam pojam izvođača i naručitelja posla upućuje na povremene poslove koji su bliži ugovoru o djelu nego ugovoru o radu. I upravo zbog toga smo uveli ovu terminologiju i kako bismo i na taj način spriječili da studenti zamjenjuju radnike znači na poslovima na kojima rade, se ljude treba zapošljavati u radnom odnosu uz onu odredbu da se ne može nakon poslovno uvjetovanog otkaza 6 mjeseci uzeti studenta da obavlja te poslove. Baš zato da se ne bi dogodilo da poslodavci koriste studente kao nelojalnu konkurenciju, da snižavaju troškove rada i da zapošljavaju na poslove koji zahtijevaju radni odnos. I upravo tu distinkciju treba naglasiti. Znači baš zato ovo nije radni odnos. Što se tiče studenata koliko su bili uključeni, znači mi smo se definitivno koordinirali s njima i oni su apsolutno koliko ja znam i koliko smo mi danas, danas smo imali i press konferenciju na tu temu, studentski zbor kao legitimni predstavnici studenata apsolutno podržavaju ovaj zakon. Što se tiče poduzetničke djelatnosti koju je spominjao kolega Panenić, to isto tako jednostavno nije predmet regulacije ovog zakona. Znači ovdje je vrlo jasno definirano koji sektor treba regulirati, na koji ga način upotrijebiti a način osnivanja i slično to se regulira nekim drugim zakonima od Zakona o trgovačkih društava pa na dalje. Znači to jednostavno ne treba miješati te dvije stvari jer će u tom slučaju doći do pravne konfuzije i pravne nesigurnosti što definitivno nije dobro i nije cilj ovog zakona. Također zakonom su propisani uvjeti za posrednike, to mislim da je isto tako jako bitno. Znači propisani su objektivni uvjeti i propisano je da osnivač posrednik, odnosno djelatnost posrednika mogu obavljati ili studentski centri koje je osnovalo Visoko učilište ili to može biti jedna jedinica unutar recimo integriranih sveučilišta. I na taj način isto tako štitimo ovu djelatnost kao djelatnost ipak nekog javnog interesa i sprječavamo da netko, da bilo tko može otvoriti posrednika i da da taj posrednik onda neće uopće ulagati novce u studentski standard nego upravo propisujemo koje uvjete objektivne moraju ti posrednici sadržavati i koliko moraju ulagati u studentski rad. Primjerice ako hoćete otvoriti posrednika po ovom zakonu morate u trenutku podnošenja zahtjeva imati barem 10% smještajnih jedinica u odnosu na broj studenata koji studiraju u vašem gradu van svog mjesta studiranja. Recimo u Zagrebu je to oko 30 tisuća studenata koji studiraju u Zagrebu a nemaju prebivalište u Zagrebu. Znači 10% u odnosu na taj broj, to je oko 3 tisuće kreveta. Znači 3 tisuće kreveta bi morao imati netko, obavljati posrednik koji želi obavljati tu djelatnost u Zagrebu. I na taj način isto tako štitimo i studentski standard i osiguravamo da se sredstva iz studenskog rada, odnosno iz studentskih poslova ulažu u studentski standard. I na kraju samo jedna stvar, mi smo na Odboru za zakonodavstvo primjetili jednu omašku, znači kod prekršajnih odredaba je otpala sankcija za poslodavca, odnosno naručitelje posla koji ne ispunjavaju obveze osiguranja sigurnih uvjeta rada, pa evo, taj amandman bi trebao onda ići i to će se onda isto tako ubaciti u zakon. Isto tako i još jedna novost a to je što se i na studente počinju primjenjivati i propisi zaštite na radu koje će isto tako onda nadzirati inspekcija rada. Evo, ukratko toliko od mene, ovaj zakon svakako predstavlja poboljšanje u odnosu na današnje stanje. Ima dosta novosti koliko je, i to onih novosti i iskoraka koji su se mogli unijeti. I zbog toga će klub HDZ-a podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala vam. Nastavljamo sa raspravom u ime kluba zastupnika. Sljedeća rasprava kolega Stjepan Čuraj u ime Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite kolega.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle pred nama je, ja mislim da smo sada čuli sukus od prethodnih govornika i od predlagatelja što ovdje se novoga uvodi. I mislim da prije svega apsolutno treba reći da i u radnu skupinu su kako je kolega Sokol rekao bili uključeni predstavnici različitih Ministarstva od financija, rada, studenata, studentskih centara. I ovo je jedan od onih neću reći reformskih jer to mislim da svima ide na uši ali jedan sigurno od onih zakona o kojima ovdje već tjednima i mjesecima govorim koji donose nešto bolje građanima, konkretno studentima ali i naručiteljima poslova odnosno poslodavcima, u, svako u svome obimu. I mislim da apsolutno ovim zakonom, mislim samo ono što vidite u preambuli, odnosno u samom obrazloženju da mi radimo danas po zakonu iz '96. godine, mislim da to sve govori, da se nije ništa drugo promijenilo, nego samo tržište rada i uvjeti koji su se već promijenili ne znam koliko puta gore dolje, načini, ponude, potražnje, sustavi mislim da je ovo što je već davno trebalo biti napravljeno i dobro je da se počelo. I u Ministarstvu obrazovanja su prepoznali ovo kao i broj niz drugih stvari koje su započete ali nikada nisu ugledali svjetlo dana i sada upravo to se stavlja na dnevni red evo ga i u konačnom prijedlogu i ovoga Sabora. Što god tko mislio i o HNS-u, o bilo čemu ne mogu se činjenice opovrgnuti. Ne može mi nitko reći da danas da ovo mi ovdje raspravljamo da je to korak unazad. Struka svoje radi. Ja priznajem da je to nešto što već se radilo i prije, pa i sama kurikularna reforma pa nismo je mi izmislili. Samo smo je stavili u učionice u svojoj eksperimentalnoj fazi po svim onim istim kurikulima koji su se radili prije godinama i godinama. Nitko tu nije ništa izmislio toplu vodu. Ali se jednostavno dogodio politički momenat da to bude prioritet. Pa neka smo krivi za to, pa ako treba. Ali to ne znači da to što ljudi rade koji su stručni, neovisni je sve loše evo zato što je onaj zločesti HNS nešto uvjetovao, e sada ništa ne valja. Pa ćemo naći u ovome problema, ja svaki prijedlog koji sam da je dobar, za neki mi nisu jasni i ne vidim ništa, ali hajmo da vidim redom stavak po stavak što je ovdje tako strašno i što ovdje neće poboljšati status naših studenata, a kada govorim uvesti malo reda na tržištu rada. Jer se ovime uvodi i transparentnost i definiraju prava studenta, reguliraju obveze vođenja evidencije, čuli smo mehanizmi kontrole, prekršajne odredbe, definiranje načina uvjeta rada studenata dakle, to se uređuje nešto što je davno već trebalo biti. Kada govorimo o inspekcijskom nadzoru točno se propisuje da su nadležna tijela državne uprave koja upravo i nadziru propise o radu i u skladu sa posebnim propisima. Kada govorimo o obvezama naručitelja posla, kolega Mrsić je rekao da mi ovdje nešto uvodimo što je iznad kolektivnih ugovora, pa onda znači da radimo in favorem radnika jer očigledno radnik postaje konkurentan na tržištu. Govorimo o radnicima ako ovdje smo propisali za rad vikendom, rad noćni da je 50%, a negdje kolektivnim je to utvrđeno na 30 ili 40 onda će poslodavcu biti isplativije zaposliti radnika na puno radno određeno vrijeme što je i smisao i cilj treba biti, a ne da izvrgujemo i radimo na tržištu rada kao što su puno radili sa studentskim ugovorom. Upravo ovaj propis da kada netko se da kao što imamo kada damo nekome otkaz, pa ne smijemo 6 mjeseci nikoga primiti na to radno mjesto, tako i sada. Znači, uvodi se reda. Kada govorimo o minimalnoj plaći odnosno satnici također se uvodi reda da nema nelojalne konkurencije i iskorištavanja studenata. Čak oni sada imaju mogućnosti i imaju veću sa ovim prijedlogom zakona satnicu nego radnici na minimalcu zbog smanjenih doprinosa i troška samog takvog rada. Stoga mislim da apsolutno kada govorimo od strane poslodavaca se uvodi reda. Kada govorimo o definiranju prava studenata u smislu ovoga zakona što se tiče tko sve ima pravo na pristup rada preko studentskog apel dugi niz godina je bio ne znam koliko tisuća, desetke i desetke tisuća izvanrednih studenata koji su studirali koji su trebali kao studirati uz rad a nisu radili, njih se sada uvodi na ovo tržište rada ali po ovim uvjetima koji jesu. Znači ako ne obavljaju nikakvu drugu aktivnost, nisu vlasnici obrta, OPG-a niti rade negdje drugdje imaju pristup rada preko student servisa. Puno se ovdje govorilo o samoj djelatnosti. Na neki način se liberalizira tržište tko može raditi na posredovanju ali pod jasno striktnim i određenim uvjetima koji opet idu u korist samih studenata da nema izvrgavanja, izbjegavanja i traženja rupa i brze zarade za razne brzo otvorene tvrtke koje rade na posredovanju. Mislim da također kada govorimo o uvođenju evidencije o obavljanju studentskih poslova dakle, da se dosta striktno ovdje propisuje i da sa ovim ćemo uvesti zapravo reda negdje gdje nismo od 96. i treba se pitati zašto nije. Očigledno taj nered je nekome odgovarao da se moglo sa studentima što god se htjelo, držati ih se i po 12, 15 sati, slati kući, dolaziti, davati nadnice itd. odnosno satnice koje su daleko ispod stvarne vrijednosti i koristiti njihova pa ja ću čak reći i teža financijska … jer znamo puno studenata, puno koji su uz rad završavali studij jer nisu imali drugog izbora jer su morali da plate svoje i troškove studiranja i same školarine itd. su radili i studirali po tko kakvim uvjetima, tko kako gdje. I ovime se tu uvodi red. I nitko ne može reći da to nije dobro. Ako ima nešto da uvijek može bolje, dapače. Ja ne vidim nikoga tko će ovdje reći nešto nećemo napraviti za dobrobit i da je provedivo. Ali ići na to da je glavna argumentacija nešto što dolazi od strane Ministarstva obrazovanja kojem je eto HNS nešto stavio na političku tapetu, e onda odmah moramo to osporiti jer to nije dobro jer je to naša agenda. Inače bi mi zapravo de facto kada bi ovo podržali rekli posredno pa da, možda su bili u pravu ljudi kada vide što sve rade da su napravili to što jesu. Ali to se ne smije dogoditi nikome, to mi je jasno. I bolje će se nalaziti i dlaka u jajetu i izvrgavati ono što se piše, nego jasno i glasno reći da, ovo je dobro, ovo ćemo podržati, možda može i bolje i apsolutno ćemo to prihvatiti. Ali ne. I to ne umanjuje činjenicu da ono što se radi je dobro. Vrijeme će pokazati. I zato je ovo jedan od ovih zakona kada smo ovdje u ovom Saboru i govorili o Zakonu o strukovnom obrazovanju i nizu i HKO-u, i nizu, setu zakona koji je u zadnjih godinu dana izašao iznad svih očekivanja i iznad svega što se radilo proteklih 20-ak godina. I još treba napraviti. Neki kažu presporo, premalo, neki kažu srlja se, brzo se ide, ne može se tako, znate kako je. Svatko ima svoju zamjerku. Ako je nešto prebrzo onda nije dobro, ako je nešto sporo ima svoje procedure onda se kasni, ne radi se, čeka se. Uvijek se može naći neka primjedba ali bitno je ono što ostaje iza a mislim da tu brojevi i podaci govore i više nego za sebe. U krajnjoj liniji i eto Europska komisija u koju ja uopće ne sumnjam danas da je netko stavio tamo napomenu da nije dobro u sektoru obrazovanja da danas ne bi tu ... [[Govornik se ne razumije.]] citirali. Ja nisam danas čuo niti jedan citat da je netko rekao da je Europska komisija pohvalila i da je rekao da, priznajemo vam to, možda može i bolje i treba ovako i onako. To ću prihvatiti. Argumentaciju koja ide kontra samo radi toga, radi svog pravde i političkog stajališta i nekih teza to mislim da smo se puno naslušali u ovom Saboru od toga i da to nigdje nas nije dovelo odnosno dovodi nas ovdje gdje jesmo danas. Stoga zaključno, naravno Klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog i drugi niz prijedloga koji dolaze, mislim da mi moramo svi ubaciti i u petu i u šestu i kako god hoćete koju brzinu jer građani nemaju vremena, građani i odlaze, upravo i zbog ovakvih i sporosti i neproduktivnih rasprava. Jer kad, naravno svi su željni promjena, svi žele promjene ali kada se krene, nemoj me, e to ne valja, e to je prebrzo, e to je presporo, pa stanemo vamo, pa stanemo tamo. Ali svi kao u načelu hoćemo. Pa onda se to i ovdje zrcali kada nas građani gledaju i kada je nešto dobro. Ja pohvaljujem i kolege koji kažu evo i kolega Grbin je danas rekao da za prijedlog o ranijoj točki sudskim pristojbama da ... [[Govornik se ne razumije.]] u prvom čitanju podržati jer je de facto zbilja ne može se tu ništa reći. I tako treba biti. Niti mi opet iz vlasti trebamo biti uvijek a priori protiv bilo kakvog prijedloga oporbe. Meni uvijek bude drago kada vidim da se neki prijedlog i amandman od strane Vlade prihvatio od oporbe. Meni je iskreno drago jer to znači da radimo zajedno na nečemu što je dobro za naše građane, to je ono za što nas građani plaćaju pa neka je to i kritika nama, kao vladajućima, apsolutno da, svjestan sam toga. Možda ja sam ne mogu sve promijeniti ali sigurno da možemo svi zajedno. Ali zato kada čujem kritike radi kritika, radi političkih pozicioniranja onda mi je malo žalosno jer ovo nije to zavrijedilo i svaki konstruktivni prijedlog je dobrodošao, dapače. Ali ovdje, sada sam iskoristio ovu priliku da proširim malo raspravu jer ovdje govorim o općenito sveobuhvatnim paketima mjera i reformi koje su radili u Ministarstvu obrazovanja, niz zakona, mislim da nikada nije bilo iz tog ministarstva toliko zakona praktički ne na svakoj sjednici nego svaki drugi tjedan ili svaki treći tjedan nešto dolazi i to je način na koji trebamo svi se ugledati i onda možda, možda, stignemo nešto i napraviti za ove građane dok nije kasno. A to je naš osnovni posao. Bez obzira odakle dolazimo. Zato zaključno, apsolutno mislim da je ovo nešto što će i studenti i građani i javnost podržati jer nema razloga, ne vidim da netko išta može konkretno reći da je ovo korak unazad i da se nekom ovdje nešto radi na štetu. I u pravilu kada smo govorili i o poreznoj reformi isto tako moramo gledati što više, što bolje napraviti i poslovanja i život i pojeftiniti život samih naših građana i to na mora biti zadatak u nekom okviru koji je održiv i to je odgovorno bavljenje i politikom i vođenje sustava. Evo, zahvaljujem.
Hvala kolegi. Ne, ne, oprostite, ne, ne, ne, ne, ja vas molim, nemojte to raditi jer ovo nema smisla definitivno. Nemojte, danas je onako ajde dan, polako, ne, ne, polako, svatko ima mogućnost, javlja se replike, priča u ime kluba, pojedinačno. … [[Upadica se ne čuje.]] OK, hvala. Sljedeći u ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite zastupnice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici Ministarstva znanosti i obrazovanja. Pustimo mi sada ove predizborne EPP pamflete HNS-a koja uporno upotrebljava, pa usuditi ću se reći i zloupotrebljava ovu govornicu ne bi li radio besplatni PR svojoj ministrici koja će ostati upamćena kao osoba koja je uvela najveći kaos u hrvatski obrazovni sustav i koji će njeni nasljednici bez obzira tko je došao u ministarstvo ispravljati još godinama. To je što se tiče uvoda, ajmo sada na činjenice. Nikada ovaj zakon ne bi ugledao svjetlo dana i ne bismo o njemu raspravljali ovdje da ministar Marić u prvom koraku porezne reforme nije udario po studentima i poigrao se malo njihovim do tad stečenim pravima. Na što su studenti podivljali, na koju nepravdu su reagirali. I onda ih je ministarstvo išlo smirivati i reklo je da će riješiti njihov problem kroz potpuno reguliranje područja studentskoga rada. I mi danas više nemamo, od danas, odnosno od petka kada vjerujemo da ćemo izglasati ovaj zakon, neće studentski poslovi, studentski rad se više obavljati putem pravilnika koji je već star, čuli smo već nekoliko desetaka godina nego ćemo imati jedan novi zakon koji će regulirati to područje. I to pozdravljam i to je dobro. Ali ono, ajmo sada govoriti o činjenicama a ne o nekakvim propagandnim porukama gdje jedna osoba ništa prije nje nije postojalo otkada je ona došla, sve se počelo reformirati i mijenjati jer to naprosto nije točno. Sada je drugi par postola što vi ono što ste studentima napravili zapravo ne rješavate ovim zakonom nego to mora riješiti ministar Marić i riješio je. I dobro je, ja ću ponoviti, u ovom zakonu što se nakon dugo godina zapravo utvrđuje minimalna naknada za studentski rad. To pozdravljam i to je izvrsno. I to je bilo potrebno i to je bilo nužno. Nedopustivo je da se studente potplaćivalo a vrlo često i ne isplaćivalo i to će donošenjem ovoga zakona prestati. Studenti ne smiju biti besplatna, a ni jeftina radna snaga. Besplatna to više neće moći biti bez sankcija. A hoće li biti jeftina, to ćemo vidjeti. Mi smatramo da su potrebna još nekakva poboljšanja u zakonu i predložit ćemo određene amandmane kako bismo sveli na minimum intencije ili možda loše namjere nekih poslodavaca koji će pokušati upotrijebiti odnosno zloupotrijebiti ovaj zakon da bi studente uzeli i platili puno manje od stvarne cijene rada kolika ona jest za onoga radnika koji iste te poslove obavlja. To je prvo. Drugo, pozitivno je i to što će se na neki način omogućiti i izvanrednim studentima da imaju mogućnost rada preko studentskih ugovora. Na stranu sada što mi imamo jedan puno veći problem, a to je da nam se potpuno poremetila definicija što je to izvanredni student. Mi u Republici Hrvatskoj imamo negdje oko 160 tisuća studenata, negdje oko 100 tisuća studenata su redoviti studenti, a od ovih izvanrednih studenata imamo zapravo nekih 30 čini mi se tisuća koji rade i 17 tisuća u kojem trenutku nisu u radnom odnosu i mi ovaj zakon zapravo donosimo između ostaloga i zbog njih da bismo omogućili ovom jednom manjem dijelu izvanrednih studenata da imaju mogućnost zarađivati i raditi. Ali kažem, mislim da u onom Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju treba preispitati definiciju izvanrednih studenata. Jer kod nas na žalost u Hrvatskoj izvanredni studenti nisu ono što bi trebali biti u većini slučajeva. To su ljudi koji uz svoj rad koji im je inicijalan žele steći visoku kvalifikaciju. Kod nas studenti na žalost izvanredni iz raznih razloga ili što ne mogu upisati redoviti studij pa onda se odlučuju a žele steći visoku kvalifikaciju nisu nigdje zaposleni upisuju izvanredne studije. Neki gube pravo jer nisu davali ispite gube pravo redovnih studenata, postaju izvanredni studenti itd. Brojni su razlozi koje naše studente dovode u situaciju da su izvanredni studenti i onda oni tu stvarno mnogi od njih zapravo ne rade što bi trebala biti intencija izvanrednih studenata, nego kupuju vrijeme, omogućuju si visokoškolsku kvalifikaciju kako bi bili konkurentniji na tržištu rada, a pritom nemaju nikakva prava kao redovni studenti. Znači ne rade što bi trebali jer su izvanredni studenti. Nemaju pravo na studentski dom. Nemaju pravo na studentsku prehranu, iksicu itd. Oni su stvarno u tom jednom ružnom prostoru. I to je dobro što ćemo im omogućiti da mogu raditi preko studentskih ugovora i ovih 17 tisuća koji nisu u radnom odnosu za razliku od ovih 30 tisuća izvanrednih studenata. Međutim, e sada kako ispraviti nepravdu? Kako zaštititi ovih 30 tisuća izvanrednih studenata koji trenutno rade na ugovor o radu da ih sutra netko ne prevodi u studentske ugovore? Kako smanjiti odnosno da nestanu granice između studenata koji su trenutno izvanredni u radnom odnosu i ovi koji će dobiti mogućnost raditi preko studentskog ugovora da nemaju različita prava? Jer će izvanredni student koji će raditi preko studentskog ugovora recimo imati pravo biti plaćen 50% više za rad nedjeljom primjerice, a ovaj koji je u radnom odnosu a isto je izvanredni student neće biti plaćen 50%, nego temeljem kolektivnog ugovora. Mi stvaramo razliku i nepravdu u istoj kategoriji studenata između bit će neki izvanredni studenti jedne i drugi druge vrste. Da ne govorim o razlikama između isto tako ovih redovnih i izvanrednih. To ne znam, nisam sigurna da smo uspjeli riješiti ovih zakonom. Mi ćemo dati neke amandmane koji bi trebali možda ispraviti tu nepravdu. Kaže, studente će se platiti 50% više izvanredne za prekovremeni rad. A što znači prekovremeni rad kad oni nemaju utvrđeno kao prema Zakonu o radu što je maksimalna satnica? Što znači prekovremeni rad? Kod radnika se to zna. Kod onog izvanrednog studenta koji radi na ugovor o radu zna se što je prekovremeni rad sve ono iznad 40 sati tjedno je prekovremeni rad. A što je prekovremeni rad kod izvanrednog studenta njegovog kolege koji će raditi na ugovor o djelu kada mi nismo nigdje rekli e gle, ne možete ga izrabljivati samo zato što je student da radi više od 40 sati tjedno, ne možete, ne dozvoljavamo vam to i on je radnik bez obzira što je student. To niste riješili. Opet radite nepravdu između izvanrednih studenata jedne vrste koji rade na ugovor o radu i druge vrste koji rade na ugovor o djelu. Dobro je i to što će se kroz ovaj zakon što se daje ovlast inspekciji rada da ima ovlast pratiti evidenciju ugovorene poslove, ispunjavanje obaveza u ovom tripartitnom zapravo odnosu između izvođača radova što su studenti, između naručitelja što su poslodavci i između posrednika što su studentski centri to je u redu. Međutim, mislim da to nećemo spriječiti time kupoprodaju studentskih ugovora i zlouporabu studenata da s pomoću svojih ugovora osiguravaju posao nekom trećem i tako sudjeluju u prevarama i usudit ću se reći u protuzakonitim radnjama. Nismo studente ovdje od toga dovoljno kako bih rekla odmakli i potaknuli ih da to ne čine i nemamo dobar kontrolni mehanizam. Postoje kazne, nisu male, ali nisam sigurna da će one biti dovoljne. Ono što sam još željela reći je da bih voljela, nemam ništa protiv toga, mi znamo da posredništvo u ovom trenutku studentski centri koji su posrednici pri zapošljavanju imaju 12% one naknade za posredništvo tzv. provizije. Uz to sada će se još uvesti 0,5% dodatne naknade koji idu direktno studentskom zboru odnosno raspoređuje se putem povjerenstva ali u kojem sjedi u većini članovi predstavnici studentskog zbora a idu u svrhu poboljšavanja ne studentskog standarda u smislu prehrane itd. nego baš aktivnosti obogaćivanja sportsko-kulturnih i drugih sadržaja koji idu direktno studentima. Nemojmo zaboraviti da se milijardu kuna godišnje okrene, zaradi kako god hoćete putem studentskih ugovora. To nisu mali novci. 12% od toga isto nije malo od milijardu kuna godišnje. To je provizija kojom raspolažu studentski centri. Ok. I sada će biti 0,5% od tih milijardu koji idu za studente direktno u njihove sadržaje. Kontrolni mehanizmi su nužni i potrebni da taj novac završi tamo gdje je najpotrebniji da od njega imaju koristi svi studenti da se ne bi događalo ono što se događalo do sada, da studentski zbor putem nekih natječaja sam raspisuje kriterije i dodjeljuje sredstva bivšim šefovima studentskog zbora. To se ne smije događati bez obzira što smo u ovoj sabornici u prvom čitanju sa strane HDZ-a čuli da smo mi bijesni i da nešto kritiziramo jer nismo uspjeli zavladati studentskim zborom. Što to znači da se studentskim zborom vlada? Odakle? Partija, stranaka. Ako je to tako to nije dobro. Ako vi mislite da se studentskim zborovima treba politički vladati gospodine Sokol vi ste tu tezu ovdje rekli i ako ove novce 0,5 dajete zbog toga da bi se politički raspoređivao novac onda je to krajnje bezobrazno, neodgovorno, ružno i loše. Ja se nadam da to nije intencija. Mislim da taj novac treba završiti kod svih studenata u interesu kvalitete života svih studenata i tu mi je žao što niste napravili bolje kontrolne mehanizme da se to kontrolira, da se propišu kriteriji, da studentski zbor bude čist što vjerujem da i jest da su to časni mladi ljudi koji rade u interesu svojih kolega jer su njihovi predstavnici, njihovi zastupnici da se tu znači skine bilo kakva sumnja s njih i da se osigura jedan neometan korektan proces. I mi ćemo slijedom toga znači, zakon je dobar, on ima neka zaista dobra rješenja. Međutim na žalost zakonom se dozvoljava da studenti obavljaju sve vrste poslova i to i onih poslova koja imaju sva obilježja radnog odnosa. Znači studentskim ugovorom se izbjegava radni odnos pa time i obveza i prava poslodavaca prema studentu, a to usudit ću se reći predstavlja prikriven i nezakonit rad. Zakonom se ne definira povremeno studentskih poslova i njihovog rada to ovo o čemu sam pričala što znači prekovremeni rad i smatramo da ne bi trebalo baš biti dozvoljeno da se njih izrabljuje bez ikakvog ograničenja. Treba im osigurati neka prava. Smatramo da bi se trebalo za studente propisati ista vrsta naknade za obavljeni studentski posao kao i za radnike koji kod poslodavaca obavljaju isti posao jer ako studenti obavljaju iste poslove kao i radnici za manju naknadu od radnika odnosno uz veću naknadu za posebne uvjete rada onda usudit ću se reći da je to poremećaj na tržištu rada, a nikakvog čišćenje i utvrđivanje jednog korektnog odnosa. I zakon bi trebao uskladiti prekršajne odredbe s prekršajnim odredbama Zakona o radu jer recimo za kršenje stanke u odnosu na maloljetnika u Zakonu o radu je propisana manja kazna u usporedbi sa kaznom poslodavca ako taj prekršaj učini u odnosu na maloljetnu osobu. To nije dobro. Isto tako slijedom toga mi ćemo dati ukratko ću predstaviti naše amandmane. Prvo, da se studentima iskustvo i odrađeni sati koje steknu kod poslodavca putem studentskih ugovora kao studentski poslovi definiraju i da se zapravo da im služi kao radno iskustvo, da im se priznaje službeno evidentira kao radno iskustvo u budućim zaposlenjima. Naš drugi amandman će tražiti da iako smo propisali minimalnu naknadu da propišemo i to da studenti odnosno izvršitelji imaju pravo na naknadu za obavljanje studentskih poslova u visini 65% osnovne plaće koja je propisana aktima poslodavca za poslove koje student obavlja koja ne može iznositi manje od naknade propisane člankom koji smo već rekli. Znači da budu jednako plaćeni za posao koji obavljaju odnosno 65% iznosa u odnosu na radnike koji rade isti taj posao, a minimalna satnica da ostane ovakva kakva ona jest. Tražimo da nemaju studenti samo pravo na naknadu putnih troškova, naknadu za topli obrok i druge naknade samo ako je tako ugovoreno studentskim ugovorom, nego ako to pravo imaju radnici na poslu koji rade isti posao kao i studenti tražimo da se to osigura i studentima i da se to mora ugovoriti kako radnicima tako i studentima, a ne na jednom u istoj firmi isto radno mjesto radnik ima pravo, student nema. To nije u redu. I još nešto, hajmo se zaštititi zaista od toga da radnici budu otpuštani i da ih mijenjaju studenti koje će netko percipirati kao jeftinu radnu snagu. Kako to možemo? Ovdje piše ne možete zaposliti studenta ako ste na nekom radnom mjestu njemu u roku od 6 mjeseci dali poslovno uvjetovani otkaz. E gospodo, ali postoji i osobno uvjetovani otkaz. Poslovno uvjetovani otkaz je nešto što je vrlo rijetko u praksi u radnim odnosima zato što je on kompliciran, dugotrajan itd. A mi znamo da u stvarnosti postoje načini kako poslodavci se rješavaju starijih ljudi uz osobni uvjetovani i dogovoreni otkaz uz neke druge vrste raskida ugovora. Nismo zaštitili radnike i nismo osigurali zlouporabu studenata kao zamjenske jeftinije radne snage, pa ja apeliram na vas, mi ćemo dati jedan takav amandman i ja se nadam da ćete ga uvažiti koji bi se trebao proširiti na sve vrste otkaza. Znači tamo gdje je višak radne snage u zadnjih 6 mjeseci ne treba biti potrebe za novom radnom snagom bez obzira kakav otkaz bio dan i čime je on uvjetovan Sve u svemu ima ovaj zakon jako puno dobrih strani, ali ima i puno naših amandmana [[Upadica Petrov: Zastupnice Glasovac, isteklo je vrijeme.]] Koji imaju tendenciju k njegovom poboljšanju. Nadam se da ćete ih uvažiti. Hvala lijepo.
Hvala. Povreda Poslovnika zastupnik Sokol.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Znači kolegica Glasovac je povrijedila odredbu članka 238. točka 6. Nema više stavaka, samo jedan stavak, evo to čisto vas da uputim, koji kaže da svojim ponašanjem ne smije zastupnik odstupati od općih pravila ponašanja u Saboru. Mislim da to … [[Govornik se ne razumije.]] je neistina. Znači kolegica Glasovac je meni … [[Govornik se ne razumije.]] da sam ja govorio o tome da HDZ-e koristi studentske predstavnike itd. na prošloj raspravi. Ja to nisam rekao. Možete provjeriti stenogram. Molim da ne širite dezinformacije. Hvala.
Zastupniče Sokol, nije došlo do povrede Poslovnika jer ako ćete vi tumačiti članak 238. i točku odstupanja u vidu ne iznošenja neistina, onda bih ja trebao imati povrede Poslovnika dok sam saborski zastupnik u klupama cijelo vrijeme za zastupnike iz vladajuće koalicije. Klub zastupnika HSS-a javio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govoriti će zastupnik Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, uvažena državna tajnice. Evo u ime Kluba HSS o Konačnom prijedlogu Zakona o obavljanju studentskih poslova. Prije svega treba reći da je akademska godina počela i da nije bilo pritiska studenata i studentskih organizacija vjerojatno još danas ne bismo raspravljali o ovome prijedlogu zakona jer svi smo očekivali i sve studentske organizacije i svi studenti da s početkom ove akademske godine ćemo imati zakon donesen i da će se on već primjenjivati ali evo, bolje ikad neko nikad. I sigurno da treba pozdraviti da se ovo područje studentskog rada, obavljanje studentskih poslova regulira zakonom kako bi studenti bili zaštićeni i kako bi mogli sebi priskrbiti dodatne prihode da malo rasterete svoj kućni budžet i da si pomognu, da si mogu studirati. Još ono što je glavna primjedba, bilo bi idealno kada bi mi u Hrvatskoj imali mogućnost da svaki mladi čovjek može upisati redovno fakultet i da ne mora obavljati studentske poslove, da ga njegovi roditelji iz svojih prihoda mogu financirati. To je nekakvo društvo kojem bi trebali težiti ali evo nadamo se da će i to nekad u Hrvatskoj biti. Trenutno nije dobro da pojedina djeca ili ne mogu upisati fakultet ili im to roditelji ne mogu platiti jer su nezaposleni, jer imaju mala primanja. I svakako bi bilo dobro da se revidiraju i upisne kvote na fakultete. Jer fakultet je i prije svega obrazovna ustanova gdje mladi ljudi trebaju steći znanja i vještine da budu konkurentni na tržištu rada a ne da ponekad se tretira kao profitna ustanova pa onda se ti pragovi i broj redovnih studenata smanjuju kako bi više upisalo izvanredno uz plaćanje. Tako da je i to jedna od tema koje možemo sigurno staviti na dnevni red ovdje u sabornici i kod promjena i drugih zakona a ne samo ovoga kako bi svakom čovjeku omogućili da upiše studij koji želi i da ga upiše redovno i da ne mora dodatno plaćati. Kada je već tako dobro je i mi pozdravljamo što, i to je jedan bio od glavnih zahtjeva studentskih organizacija da se izjednači studentski, obavljanje studentskih poslova za redovne i izvanredne studente jer upravo iz ovih razloga i nisu svi izvanredni studenti krivi što su izvanredni, neki to rade uz rad a neki to rade jer nisu mogli steći određeni broj bodova pri upisu na fakultete i zbog toga su izvanredni ili su propustili položiti neke ispite pa su iz redovnih prešli u izvanredne. A zbog toga što im obitelj ne može financirati studij, studiranje nužno je da oni sami rade. Pa evo dobro je da imamo i mogućnost da izvanredni studenti mogu obavljati povremeno i privremeno studentske poslove i na taj način priskrbiti si prihode. Ono što nama iz HSS-a nije jasno i želimo evo tu tražiti pojašnjenje zašto se u članku 2. stavilo da student koji obavlja samostalnu djelatnost poljoprivrede ili šumarstva ne može obavljati ove poslove povremene studentske poslove. Jer ako je nositelj OPG-a ne može ni imati status redovnog studenta a sada ga još kažnjava ako je on izvanredni student i ima OPG da ne može obavljati studentske poslove. S jedne strane ih kroz Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo regionalnog razvoja stimuliramo da se osnivaju OPG, da imamo mlada OPG, da se proizvodi hrana, da oni stječu znanja i vještine, da se sa više znanja unose i nove tehnologije u proizvodnju a ovdje ih ograničavamo ako je on izvanredni student primjerice na Agronomskom fakultetu u Zagrebu i dolazi iz Slavonije, zašto on ne bi mogao povremeno kada nema posla na svom OPG-u pojačati svoj kućni budžet radom ovdje da bere kod nekog voćara u Zagrebačkoj županiji jabuke ili jagode? Mislim da to nema smisla da ih se ograničava jer ako je on nositelj OPG-a ili član OPG-a da zbog toga ne može raditi povremeno studentske poslove. Ako se to na to odnosi, onda sigurno ćemo mi biti protiv toga jer tražimo da taj dio se pojasni i izmijeni u prijedlogu zakona jer ti ljudi ako se već stručno usavršavaju i žele steći znanja i vještine a nemaju dovoljno vlastitih prihoda zašto ne bi mogli si još dodatno zaraditi na nekom poslu, mjestu gdje studiraju? Drugo što želim reći ovdje je upravo ova cijena rada. Dobro je da je propisan taj minimalni iznos. A ono što mi predlažemo iz HSS-a da se izmijeni da to ne bude samo jednom godišnje se utvrđuje u studenom za iduću godinu minimalna bruto plaća, da bude osnovica nego da se to tokom godine bar dva puta ponderira. Jer evo, najavljena je ova Vlada da će povećavati minimalnu plaću. Mi iz HSS-a, iz opozicije smo tražili da se poveća minimalna plaća i da ona ne bude u Hrvatskoj manja od 5 tisuća kuna. Trenutno je to puno manje ali najavljeno je da će biti povećanja. A zašto onda ako tokom godine iduće bude povećanja minimalne plaće ne bi i studentima se povećala ta osnovica pa je naš prijedlog da to bude svakih 6 mjeseci da se odredi taj minimalni iznos a ne kako je sada u prijedlogu jednom godišnje. Mislim da ima smisla. Ono što smo i u prvom čitanju govorili i ostalo je ne definirano koji su to naručioci poslova koji nisu plaćali studentima jer najveći broj rasprava u pripremi ovog zakona i u donošenju ovog zakona od samih studenata je bilo prigovora da neki poslodavci koji naručuju poslove ne plaćaju studentima i da ne plaćaju u ugovornim rokovima. Dijelom je to u zakon ugrađeno da se zaštite studenti. Ali naš prijedlog je bio i da se objave te liste. Koje su to tvrtke koje nisu platile ili koje ne plaćaju studentima, da student zna, da ne ugovora poslove sa takvima i s druge strane da ih prisilimo tim javnim iznošenjem tih podataka da plate naručeni i obavljeni rad studenata? Mislim da bi to bio dobar prijedlog i da bi na taj način pomogli našim studentima. Isto tako za one studente koji rade u struci povremene poslove, prijedlog je već rečen ovdje a ja ću evo i ponoviti, mislim da bi mogli naći rješenje da im se to prizna u radni staž i da im se na taj način omogući da mogu i ranije pristupiti polaganju stručnih ispita i na taj način prijest doći na tržište rada. I još jedna evo primjedba u ime Kluba HSS-a, stavili ste da nakon 3 mj. od završetka školovanja, nakon toga više ne mogu obavljati povremene poslove. Ja bih bio sretan a vjerojatno i vi kada bi svaki čovjek koji završi fakultet se mogu u ta 3 mj. zaposliti do sljedeće redovno, ugovor o radu kod nekog poslodavca, ali najčešće to situacija nije tako. Pa mislim da bi bilo korektno da smo to stavili 6 mj. jer ako smo za dužnosnike stavili, da nakon što im završi mandat, imaju pravo na još 6 mj. punu plaću, pa još 6 mj. pola plaće, onda smo trebali omogućiti studentima da još 6 mj. nakon završetka školovanja, dok se ne snađu, dok se negdje ne zaposle mogu obavljati poslove, ako imaju mogućnost kod nekog poslodavca i na taj način si osigurati prihode, pa mislim da bi mogli u tom pravcu ići s izmjenama ovog zakona. Jer sigurno da nije dobro da se student iskorištava, da se plaća manje od radnika i ono što sigurno nije dobro u Hrvatskoj, ono opet, ponoviti ćemo, da najveći broj novosklopljenih ugovora o radu je u govor na određeno vrijeme, pogotovo kod mladih osoba koje se prvi put zapošljavaju. To treba smanjiti to treba tražiti i korz druge zakonske rješenja, da se poslodavce stimulira da zapošljavaju na neodređeno vrijeme, da mladim ljudima koji završe fakultete ili druge visoko naobrazbe, omogući da se zapošljavaju i da mogu planirati svoj život, jer kroz ovaj ugovor o radu, na određeno vrijeme, nažalost, oni si ne mogu ništa planirati, ne mogu, nisu kreditno sposobni, ne mogu nikakvu investiciju započeti, a kamo li sutra biti poduzetnik i mislim da u tom pravdu i druge zakonske prijedloge treba mijenjati. Također, ono što je bitno ovdje za reći, je da je za svaku obitelj, za svakog čovjeka koji upisuje studije, najjeftinije studirati u vlastitom gradu, da nema troškove putovanja, stanovanja itd. i zato pozdravljamo odluke o širenju mreže fakulteta u Hrvatskoj i sveučilišta a i opet ostaje naše pitanje i mislim da ovdje možemo dobiti odgovor u kojom smo fazi sa osnivanjem Sveučilišta u Slavonskom Brodu. Senat u Osijeku je donio odluku, sada je na potezu opet vlada i ministarstvo, daš sugrađana, iz Brodsko posavske županije pa i šire okolice koji gravitiraju fakultetima u Slavonskom Brodu željno očekuju tu konačnu odluku, da bi se više ljudi moglo upisati na željene fakultete u svom gradu, da imaju manje troškove studiranja, pa onda neće ni morati povremeno raditi. Evo, to su pitanja i prijedlozi o kojima bi trebalo još dodatno razmotriti, ali svakako ovu odluku o osnivanju sveučilišta u Slavonskom Brodu, čim prije donijeti i da to funkcionira. Hvala lijepo.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ima jedna ona poslovica koja kaže put do pakla … [[Govornik se ne razumije.]] i dobrim namjerama, a ja vjerujem da je ministarstvo imalo dobre namjere da riješi pitanje studentskog rada, ja ću cijelo vrijeme govoriti o radu jer to je rad. Želja da se to zove poslove je samo strah ministarstva rada i mirovinskog sustava, da ga se ne prozove, zašto to ministarstvo nije bilo ono ministarstvo koje je trebalo raditi na ovom zakonu. Jer to je zakon iz područja iz radnih odnosa i može kolega Sokol, koji će mi vjerojatno replicirati, govoriti cijelo vrijeme, da to nisu poslovi, da to nije rad, nego su to poslovi. Studenti rade, rade 8 satno radno vrijeme, rade 16 satno radno vrijeme, rade 60 sati u tjednu, rade 100 sati u tjednu i to znamo. I znamo isto za zloupotrebe studentskog rada jer se iza studentskog rada su se skrivali neki nečasni poslovi i preko studentskih ugovora su se izvlačila sredstva iz tvrtki. I to je bilo ono što je trebalo riješiti ovim zakonom. Dakle, ovim zakonom je trebalo riješiti pitanje studentskog rada, studentima dati pravičnu naknadu za svoj rad, definirati to kao rad, kao oblik rada i odstraniti sa tržišta sve one koji se bave nečasnim poslovima, bilo to studenti, bilo to poslodavci. Ono što bi ja također naglasio, da studentski rad, ne bi trebao biti izvor sredstava za studiranje. On bi u jednoj uređenoj državi, trebao biti ulaz u tržište rada, gdje bi poslodavci, mogli i trebali na taj način studentima pružiti mogućnost, da vide gdje će raditi u životu ono što studiraju i da im možda omogući da dobiju jedan bolji uvid na to kako je to na tržištu rada. Jer, ako smo država, onda svatko u Hrvatskoj mora imati jednaku šansu za obrazovanje, neovisno o svom materijalnom statusu. I država bi se trebala pobrinuti da oni studenti koji imaju slabiji materijalni status, da imaju izdašne stipendije da mogu studirati. I umjesto da trošimo toliko sredstava na obranu i da imamo ove velebne vježbe koje traju 3 dana, za koje, evo, ministar Krstićević neće kaže koliko koštaju, mi bi trebali ta sredstva ulagati u odgoj i obrazovanje jer to je budućnost Hrvatske. Nažalost, Vlada je propustila priliku da zaštiti studente i uvede reda, nego ono što radi jednim kozmetskim načinom, pruža ovako sliku da evo, sada smo mi to uredili, sada će to biti sve u redu, međutim, samo sa ovim zakonom, ozakonjujemo praksu u Hrvatskoj i sa ovim zakonom nećemo riješiti niti jedan problem koji sam ja sada naglasio. U ovom trenutku u Hrvatskoj nam nedostaje radnika. I Vlada umjesto da ide za time da se plaće u Hrvatskoj povećaju, da imamo veće plaće, ona na tržište stavlja jeftinu radnu snagu jer student će biti najjeftinija radna snaga. Nema jeftinijeg ugovora o radu od studentskog ugovora. I to je premijer Plenković u više navrata rekao i pozvao je strane investitore da dođu u Hrvatsku jer eto, mi imamo jeftinu radnu snagu a sad ćemo i jeftine studente. Širenje studenskog rada na izvanredne studente dovodi do toga da ćemo imati slučaj da poslodavac umjesto da da mladoj osobi ugovor o radu i da ga pošalje onda na studij, dat će mu studentski ugovor i radit će kod njega koliko bude radio. Tu dolazimo do problema onoga da izvanredni studenti u Hrvatskoj nisu izvanredni studenti nego su to studenti koji se nisu uspjeli upisati na nekakav redoviti fakultet pa je ovo način kako će nastaviti studirati i to je nešto što treba riješiti Ministarstvo obrazovanja a ovo je ono što je trebalo riješiti Ministarstvo rada. Činjenica da niti jedna suštinska primjedba koja veza uz ovaj zakon nije prihvaćena i on će dovesti do toga da će biti dobar za posrednike, de facto ovo je zakon o posrednicima koji će imati izdašna sredstva koja će ta sredstva bez obzira intencijom zakona, moći trošiti na netransparentan način, stoga sam predložio i amandman koji ide za time da svi trebaju imati uvida u to kako se troše sredstva koja se dobivaju kao naknada za studentske ugovore o radu. Zakon je trebao definirati rad kao i svaki drugi, samo da kažem jednu digresiju da u skandinavskim zemljama gdje je najrazvijenije to kolektivno pregovaranje, studentskog ugovora nema, on ne postoji kao ugovor na tržištu rada. Student se može zaposliti kao i svaki drugi radnik i zaposlenik. Ovdje stvaramo sa ovim zakonom u istoj tvrtci dvije skupine radnika. Jedne radnike tog poslodavca i druge studente. Odredba da 50% bi trebao student biti plaćen više ako radi noću i praznikom je hvalevrijedna ali dobre namjere uvijek ne prouzroče i dobar učinak jer ćete imati radnika, evo blagajnicu ili nekoga tko će imati 10% povećanje jer je to tako definirano sa kolektivnim ugovorom imat ćete studenticu ili studenta koji radi s njim, koji će imati 50%. Ovdje namećete i poslodavcu da daje naknade za topli obrok i putovanje a možda radnici u toj tvrtci toga nemaju. I to je ono što je problem ovog zakona. Problem ovog zakona je stvaranje 2 tipa radnika u istom poduzeću. Studenti po ovom zakonu mogu raditi dok ne padnu od iscrpljenosti na svom radnom mjestu. Nema ograničenja koje imate u Zakonu o radu. Nema nikakvih ograničenja, niti vremenskih niti terminskih. Studenti mogu raditi u vrijeme predavanja. Uređenje zemlje koje imaju studentski rad, definiraju vrijeme kada se studenti ugovor može dati studentu. Neke su to definirale da je to zimski rad, neke su definirale da je to ljetni rad, neke su definirale kada koji fakultet nema nastavu. Stoga sam predložio i taj amandman, da se ugovori o studentskom radu ne mogu izdati u vrijeme kada studenti imaju svoje obveze na fakultetu. Studenti rade i to ne možete pobjeći od toga, rade puno, rade godinama, po 5 g., 6, a da za to nemaju ništa što se tiče samog mirovinskog staža. Da je Ministarstvo rada i mirovinskog sustava bilo u ovo uključeno onako kao što je trebalo uključiti onda bi prvo ovo bio rad, na njega bi bili doprinosi i studenti bi imali staž, mirovinski staž koji bi im poslije bio vrlo važan kada dođu u vrijeme kada će dobiti mirovinu. Također bi im to omogućilo da im se prizna kao radno iskustvo jer bi onda već u startu kada kandidiraju kod poslodavaca za radno mjesto, možda i od tog istog poslodavca gdje su bili na studentskom radu, imali ono što oni traže, godinu dana radnog iskustva. Pazite, sve su to stvari koje je trebalo riješiti kroz ovaj zakon. On je jedan hibrid, jedna himera između ugovora o djelu i ugovora o radu a i sami znate da osim u automobila gdje imamo hibride gdje je to pozitivno da u većini slučajeva to neće dovesti do unaprjeđenja situacije na tržištu rada. Ozakonili ste negativne stvari koje su se dešavale godinama i dešavat će se i ubuduće, niste riješili probleme koje jesu i s druge strane, u zakonu niste sankcionirali one koji su nepošteni poslodavci. Trebali ste ih jasno definirati stoga sam ja predložio još jedan amandman da bi trebalo objaviti listu nepoštenih poslodavaca koji ne izvršavaju ono što trebaju dati studentima. Hvala lijepo.
Hvala. Više je replika izneseno na ovo pojedinačno sudjelovanje u raspravi, Silvano Hrelja je zatražio prvi repliku, izvolite.
Uvaženi kolega Mrsić, ja ne mogu ovo nazvati hibridom jer i ugovor o djelu i ugovor o radu plaćaju se doprinosi za zdravstvo i za mirovinski, razlika između ugovora o radu i ugovora o djelu je da ugovor o radu ima pravo i na putne naloge i na božićnice, sve skupa. Ugovor o dijelu nema. Ovo je prekarni rad, ovo je štetan zakon, ovo je nepotreban zakon za RH i doprinijeti će da se stvara još više profita i to na koji način? Neplaćanjem rada. U pravu ste, neke skandinavske zelje, naravno ne naplaćuju od rada studenata ni poreze, ni zdravstveno osiguranje, jer su kao i kod nas studenti zdravstveno osigurani. Ali plaćaju doprinose za mirovinsko, rade do 20 sati tjedno tijekom rasprave, a za [[Upadica Petrov: Isteklo je vrijeme, zastupnik Hrelja.]] vrijeme raspusta mogu radit puno radno vrijeme i prekovremeno. Hvala lijepo.
Hvala, odgovor na repliku zastupnik Mrsić.
Hvala lijepo, uvaženi kolega Hrelja da, kada sam govorio o hibridu, nisam govorio o hibridu da su postulati ugovora na određeno vrijeme i ugovora o radu uključeno, nego jednostavno se pokušalo napraviti iz principa jednog i drugog, ugovora nešto što je treće i što u ovom zakonu nije uspjelo. Umjesto da se je smanjila naknada za te posrednike, za koju je po meni prevelika i da se uplaćuju doprinosi, dakle, doprinosi za mirovinsko osiguranje, bi omogućilo da naši studenti imaju staž i to ste mogli napraviti u zakonu. Podizanje studentskog rada, odnosno, studentskog standarda, je hvalevrijedno, ali to može financirati država a ne da to financiraju studenti sami. I onih 12% koje je bilo do sada, mogli ste prenamijeniti u doprinose za mirovinsko osiguranje i studentima omogućiti da imaju staž.
Hvala. Zastupnik Stjepan Čuraj, zatražio je repliku, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani kolega Mrsić, naravno da se možemo oko nekih stvari složiti, ja ću probati ovih minutu, prekratku navesti. Ono što sam najbitnije od vašega, plaće spomenuli ste da mi uvodimo jeftinu radnu snagu, upravo se ovim zakonom povećava minimalna satnica, zapravo poskupljuje rad studenata, što bi lančano trebalo dovesti da se povećavaju same na ekvivalentnim poslovima i same cijene rada i normalnih zaposlenika. Rekli ste da izvanredni studenti i sada će imati problem, da neće ih više nitko zapošljavati, nedavno nego ići preko studentskog, ali upravo smisao povremenog posla, je taj koji tom mizernog studentu i odgovara. On ne želi ići na tržište rada, on želi studirati, a imati mogućnost da povremeno zaradi. Također, sada ne stignem, kaže nameće se naknada za topli obrok i putovanje, ne to piše samo u zakonu definirano, da moguće je, ne nameće se, moguće je ugovoriti i stalno razlika između iskustva i staža. I do sada je moglo imati iskustva … [[Govornik se ne razumije.]]
Vrijeme, zastupniče Čuraj, isteklo vam je vrijeme, zastupnik Čuraj. Odgovor na repliku, zastupnik Mrsić.
Kolega Čuraj izvanredni student je zaposlen, barem je to tako u zakonu, do sada dok ne promijenimo, dakle, ha promijenite zakon, prema tome izvanredni student koji ima ugovor o radu. I to je izvanredni student, redoviti je onaj koji nama ugovor o radu, to je jedno, a drugo kada govorimo o minimalnoj plaći, onda vaš, dobro nije vaš, ali ministar iz HDZ-a, koji je dakle, ministar Pavić, neće da promijeni definiciju minimalne plaće jer poslodavci u minimalnu plaću trpaju sve i normu i noćni rad i prekovremeni. Tako da minimalna plaća je za te radnika, manja nego što će imati student. Prema tome, stvarate opet, na ovaj način dvije skupine zaposlenika. Oni koji će imati nadnicu po zakonu ili, dakle satnicu po zakonu o studentskim poslovima i oni koji će imati po zakonu minimalne plaće, ona neće biti ista, dok HDZ ne promijeni, zašto … [[Govornik se ne razumije.]]
Zastupnik Mrsić isteklo vam je vrijeme, ja bi vas molio stvarno da se držite vremena, izglasali ste poslovnik gdje imate pravila koja imate nova i držite se toga kada ste već dignuli ruku za njega. Zastupnik Domagoj Mikulić, zatražio je repliku.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega Mrsić, slušao sam vašu raspravu i ono što sam se pitao, u kakvim uvjetima ste vi studirali, kakve ste vi imali primanja tijekom svoga studija i bilo bi dobro da evo, iskoristite prilike i ovdje i malo porazgovarate s studenima. Jer ono što sam vidio kod vas je velika doza socijalne neosjetljivosti. Druga stvar, bili ste ministar rada, mogli ste definirati ovaj studentski rad kako ste htjeli, no isto, i to ste prepustili to učiniti. Kolegica vam je uporno tvrdila ovdje, kako postoji kolega Čuraj i svi mi zajedno da postoje osigurači kako bi se razgraničio i zaštiti upravo rad i da studentski rad ne bi išao na štetu rada, a to je i plaća o kojoj ste vi sada u vašoj replici govorili. Tako da i ovo što ste rekli da se odnosi na sve izvanredne studente, to nije istina, odnosi se na one studente koji nisu u radnom odnosu. Znači prihvatite to kao takvu.
Hvala zastupnik Mrsić odgovor na repliku.
Ja znam da vi morate braniti zakon, to mi je jasno, a kada govorimo o socijalnoj osjetljivosti onda itekako bi trebalo ovim zakonom biti socijalo osjetljiv, ovaj zakon nije socijalno osjetljiv, on je nepravedan. Nepravedan je i prema studentima, nepravedan je i prema radnicima. I u vašoj replici, niste ni jednom s vašom tezom oborili ono što sam ja rekao. Prvo da će u isto vrijeme, u istoj tvrtci biti radnici koji će imati manje, će biti plaćeni po sati i studenti koji će biti više. A opet s druge stane, će biti radnici koji će imati ograničenje, po zakonu o radu da ih zakon štiti od prekomjernog rada, dakle, maksimalno 40 sati tjedno i imati ćete studente, koji će moći raditi 12, 16 sati na dan. Jer ovaj zakon to ne prijeći. Studenti mogu raditi koliko god poslodavac hoće. I umjesto da to riješimo ovim zakonom, nismo to napravili, što mi je žao.
Hvala zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović zatražila je repliku.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Mrsić, meni osobno ne smeta u kojem je to resornu ministarstvu smješteno, da li je u onome ili onome. A mogu vam reći iz svog osobnog iskustva, da moja teza vezana za ovaj zakon je, polazi od toga kada sam ja bila studentica i radila sam preko student servisa. I u odnosu na to vrijeme ovaj zakon ipak neke stvari korigira. Znamo što korigira a znamo što ne korigira objektivno govoreći. Međutim, hoće li to riješiti sve zloupotrebe na terenu? Pa neće kao što ne rješavaju ni drugi zakoni. Teren uvijek ima svoje sive zone i to mi znamo. To se ne rješava ni jednim zakonom i to ne može se riješiti slovom na papiru i tako će uvijek biti. Nažalost jel' smo mi s tim suglasni ili nismo o tome može diskutirati. Ja sam sigurna da nismo. Praksa će pokazati [[Upadica Petrov: Hvala.]] Hvala lijepa.
Odgovor na repliku zastupnik Mrsić.
Da, zakon neće riješiti sve probleme ali zakon je trebao dati pravce rješavanja problema i omogućiti da se ti problemi riješe. Ovaj zakon to ne radi, da on samo sankcionira postojeće stanje i postojećem stanju daje zakonski okvir. Dakle legalno je da to radimo, legalno je da iskorištavamo studente, legalno je da studenti rade 5, 6 godina. Legalno je da otpustimo radnika i zaposlimo studenta jer zakon nije predvidio sve one razloge otkaza koji su u Zakonu o radu. Pa ne bi kod telekomunikacijskih kuća toliko bilo studenata zaposleno u call centrima da nije nađen način kako će se riješiti radnik. Prema tome ovaj zakon je trebao izjednačiti studentski rad sa radom koji je definiran Zakonom o radu. I to je u svim zemljama to tako. Mi ono što radimo ovdje radimo krivo.
Zastupnica Grozdana Perić zatražila je repliku.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsić, u ono vrijeme kada sam ja bila studentica tada ste otprilike bili i vi, ja sam isto tako radila preko student servisa i nisam imala sve riješeno, sve uvjete u smislu da sam imala stipendije, da sam imala sve riješeno pa da mi nije trebalo dodatno zaraditi neki novac pa tako ne smijemo ni današnje studente toga lišiti, odnosno onemogućiti im da rade i da bez obzira na to koliko imaju da mogu dodatno priskrbiti. Mislim da vi miješate ugovor o djelu, ugovor o radu i sve ostalo tako da u pravnoj regulativi to je malo, malo čudno. I ne možemo, možemo govoriti o tome, o broju sati, da li bi se trebalo ugraditi pa to u odnosu na njemački model koji ima do 20 sati preko toga to je nešto drugo.
Hvala. Isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku zastupnik Mrsić.
Hvala lijepo. I ja sam radio preko student servisa ali u ono vrijeme kada sam mogao s obzirom na moj studij medicine, dakle preko ljeta. Prema tome, znam kako to izgleda u ona vremena, to je bilo davno. I student servis je, odnosno studentski rad je nešto što je poželjno ali ga treba dobro regulirati. Ne smijemo ostaviti u tome mogućnost da se studenti izrabljuju a ovaj zakon to ostavlja. I ostavlja onu nepoštenu praksu koju imaju poslodavci da radnike mijenjaju studentima. To će biti sve više izraženo s obzirom da će plaće rasti i da će poslodavcima to biti sve skuplje i radije će posegnuti za jeftinim studentskim radom, za jeftinim studentom koji onda nije zaštićen Zakonom o radu, koji može raditi koliko hoće, koji nije zaštićen Zakonom o zaštiti na radu, koji nema ograničenja u radu. Dakle sve su to stvari koje nisu definirane. Da li student može raditi, evo jedno pitanje, da li student može raditi na opasnim poslovima?
Hvala, hvala, isteklo je vrijeme, hvala. Zastupnica Vesna Bedeković zatražila je repliku.
Hvala lijepo. Kolega Mrsić, ja ću se osvrnuti na vašu tezu s kojom ću se složiti da studentski rad ne bi trebao biti izvor sredstava za studiranje nego, dakle ulaz za tržište i zapravo svojevrsna priprema za tržište. Nažalost, stanovitom a ja bih rekla i velikom dijelu studenata studentski rad je u današnje vrijeme izvor prihoda koji mu omogućavaju studiranje bilo redovito, bilo izvanredno. I ovaj zakon se pokušava tome prilagoditi. I stoga ja nekako pokušavam razumijeti vašu svjesnu ili možda podsvjesnu potrebu za napadanjem ovog zakona. Naime 22 godine nismo po ovome napravili ništa. A i vi ste između ostalog kao ministar resornog Ministarstva rada u razdoblju od 2011. do 2015. bili u prigodi nešto učiniti, bili u prigodi dakle doprinijeti [[Upadica Petrov: Hvala. Hvala, isteklo vam je vrijeme.]] Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Mrsić.
Dakle ja kao ministar sam pokrenuo izradu zakona u dogovoru sa ministrom Jovanovićem. Prema tome u vrijeme dok sam ja bio ministar smo to radili i to je radilo Ministarstvo rada. Nije radilo Ministarstvo obrazovanja jer je to posao Ministarstva rada. Ovo je Zakon o studentskom radu, nije Zakon o obrazovanju. I to je trebalo raditi Ministarstvo rada i cijelo vrijeme to govorim. I slažem se sa vašom tezom da nažalost studenti nemaju sredstava u Hrvatskoj nismo takva država ali trebamo težiti takvoj državi koja osigurava studentima dobre stipendije, domove i sve ostalo da oni koji su slabije materijalne mogućnosti mogu studirati. I obrazovanje ne smije ovisiti o tome da li vi imate, vaši roditelji imaju novaca ili nemaju. A ovim zakonom je, ja ga napadam, ne zato što mislim da nije, da ga nije trebalo, trebalo ga je donijeti, bila je šansa da se donese ali ga se je donijelo krivo.
Hvala. Zastupnica Marija Alfirev, javila se za repliku.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Mrsić, doista kada govorimo o studentskom poslu ili radu, ja sam zaista mišljenja da se ovdje radi o radu. Jer postoji li bitna razlika između onog što student obavlja u kafiću, odnosno obavlja od, znači za razliku od nekog koji je ugovorom o radu recimo konobar koji obavlja te poslove. Dakle postoji li uopće razlika, shodno tome možemo li li onda i drugačije nazivati ono što obavlja student u odnosu na nekog drugog koji je zaposlen u kafiću. Ono što razumijem, razumijem zaista intencije studenata, razumijem intencije izvanrednih studenata, međutim ovim zakonom zaista postoji realna opasnost da dođe do iskorištavanja samih studenata odnosno da ovaj zakon bude isključivo na korist poslodavaca.
Hvala, isteklo je vrijeme, odgovor na repliku, zastupnik Mrsić.
Slažem se sa vašom tezom da ovdje se radi o radu i to cijelo ja govorim, ja ću cijelo vrijeme to ponavljati da se ovdje radi o radu. Dakle, studentski poslovi su samo izlika da zakon ne bude onaj zakon koji je trebalo napraviti Ministarstvo rada i mirovinskog sustava. A da su i studentski poslovi isto bi to bilo jer posao je posao, to je posao Ministarstva rada i mirovinskog sustava, a još uz to, ministar Pavić je slab ministar koji se nije uspio izboriti da on radi ovaj zakon. A kad govorimo o ugovoru o radu onda je studentski ugovor o radu mogao biti jeftiniji. Zašto dajemo 12% u studentske centre, moglo je biti 6%. Studenti su ionako osigurani zdravstveno, prema tome ne mora se uplaćivati 15%. Pa evo, već vam je to onda 21% „jeftiniji“ taj ugovor od ugovora o radu od klasičnog onog koji imaju radnici. Evo to je bio put.
Hvala. Zastupnik Ivica Mišić javio se za repliku.
Hvala, potpredsjedniče. Kolega Mrsiću, u vašem izlaganju rekli ste legalno iskorištavanje studenata. Ja bi ovo rekao, država nije u mogućnosti dati svima studentima stipendije što bi trebala. Onda poslodavci vjerojatno da bi je legalno iskorištavao a ne mislim da ga iskorištava jer isto taj poslodavac je omogućio studentu da može raditi svojim prostorom, svojom infrastrukturom. A morate znate da masa studenata nije ni obučena niti zna raditi nekakve poslove a ipak poslodavac ih uzme, na neki način nagrađuje studente. A da studenti više su plaćeni od radnika, to nije istina, naravno, treba prozvati poslodavce koji ne plaćaju, koji prave kriminal, to je možda 1, 2%, prema tome mislim da je ovo dobra stvar da studenti imaju puno pravo i da im se da mogućnost da svoj loš standard podignu ako znamo da imamo 62 000 udruga koje država financira, što bi trebali smanjiti bar 50 manje, mislim, to nitko ne postavlja pitanje. Hvala.
Hvala, isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku, zastupnik Mrsić.
Pošteni poslodavci će uvijek platiti svoje radnike i uvijek će platiti studente. Nepošteni neće platiti ni radnike ni studente, ovaj zakon to neće riješiti. Nepošteni će uvijek biti nepošteni ali možemo ih sankcionirati na način da ih izbacimo iz tržišta rada bilo kad ne plaćaju radnike, što postoji zakonska već regulativa ili preko ovog zakona. Zašto ne bi bila objavljena lista poslodavaca koji ne ispunjavaju svoje obaveze temeljem ugovora o radu studenata? I nemojte mi govoriti da su sada poslodavci altruisti zato što studentima daju mogućnost da rade na strojevima poslodavca ... [[Govornik se ne razumije.]] poslodavac je zaposlio tu radnike da od njega ima profit, to je tako jer ne bi inače bio poslodavac ali u tome ne treba izrabljivati ljude, ne treba izrabljivati studente, a ovaj zakon omogućava izrabljivanje studenata. Oni po ovom zakonu mogu raditi dok ne padnu od umora.
Hvala. Zastupnik Tomislav Žagar javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mrsić, dakle i prijevoz učenika od kuće do škole ne rješava Ministarstvo znanosti i obrazovanja, to rješava Ministarstvo prometa, jasno, zato što vam nadilazi, taj problem nadilazi same kapacitete ministarstva i nije to u njihovoj domeni. Jednako je sa radnim pravom koje spada u jedno od ozbiljnih i opsežniji prava koje se mora ustanoviti. I u tim smislu i ja želim naglasiti što sam danas već rekao, a vi ste to posebno naglasili, ovdje isključivo govorimo o radu, o radu studenata. Ja se s vama slažem, možda Ministarstvo rada samo jedno poglavlje je trebalo posvetiti radu studenata ali svakako je riječ ovdje o radu i glavni naglasak bi trebao i zbog toga ministarstvo nije ambiciozno. Ako već govorimo o radu studenata, onda moramo govoriti o takvom radu kojim će ti pametni, mladi ljudi moći pridonositi i poslodavcu i ovom društvu a ne da idu po kruh i perece i da čiste krug, tvornicu.
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Žagar, slažem se sa vama da ovaj zakon je trebalo Ministarstvo rada. Pa ja ne vjerujem da bi Ministarstvo obrazovanja dopustilo da Ministarstvo rada radi Zakon o visokoškolskom obrazovanju, pa ne bi, jel' tako. A ovdje nešto što je radni odnos, što je rad, radi Ministarstvo obrazovanja i ljudi su napravili što su mogli najbolje jer jednostavno ne poznaju tu materiju i ja opet kažem, ovo trebalo raditi Ministarstvo rada jer ovdje se radi o radu a očito da ministar Pavić valjda nije htio ući u sukob sa ministricom Divjak ili je možda ministrica Divjak smatrala da će s ovim imati veći PR i bolji PR koji joj treba s obzirom na reformu obrazovanja. I to je jedino što ja vidim zašto ovaj zakon nije radilo Ministarstvo rada jer tamo postoje stručnjaci koji su stručnjaci radnog prava, to je u djelokrugu u rada ministarstva i možda će mi netko objasniti zašto je to radilo Ministarstvo obrazovanja.
Hvala. Prije nego nastavimo sa replikama, danas su s nama na galeriji učenici VI. OS Varaždin, molio bih da ih pozdravimo jednim pljeskom. [[Pljesak.]] Kolega zastupnica Sabina Glasovac zatražila je repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Iskreno, kolega Mrsić, meni je manje važno tko je izrađivač ovog zakona, jel' to Ministarstvo obrazovanja ili je to Ministarstvo rada ili je radila nekakva radna skupina u kojoj kao i obično budu zastupljeni predstavnici raznih resora i raznih udruženja. Ono što smatram da je izostalo u ovom zakonu, a to je da se usklade neke stavke i da se radnici, u ovom slučaju studenti koji rade putem studentskih ugovora, neovisno o tome hoće li biti redovni ili izvanredni, izjednače u nekim pravima s radnicima. Da se ne dogodi, ne da istom radnom mjestu u nekoj firmi imaju različitu satnicu, radnik i izvanredni student, nego će nakon donošenja ovoga zakona, potencijalno moći doći do situacije gdje će jedan izvanredni student, koji je zaposlen temeljem Zakona o radu a kojih je 37 000 u Hrvatskoj trenutno, 27 pardon imati satnicu primjerice 40 sati jer je u radnom odnosu, a za isti taj posao njegov kolega izvanredni student koji radi preko studentskog ugovora, što ćemo mu omogućiti ovim zakonom, koji u ovih 16 000 će biti plaćen za to 21 kn.
Hvala. Ispričavam se drugim zastupnicima, nisam vidio da ste stvarno debelo promašili vrijeme [[Upadica: To nije fer.]] odgovor na repliku zastupnik Mrsić.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac ne slažem se s vama da nije bitno, bitno je jer ovaj zakon je trebalo raditi u Ministarstvu rada kojem je to u djelokrugu, koji znaju kako to treba napraviti, a uloga Ministarstva obrazovanja je bila samo na dvije stvari, koji studenti i u koje vrijeme. I ništa više. Dakle, ovo je trebalo biti u ingerenciji Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, pa se onda ne bi desilo da prekršajne odredbe su eksplodirale koje potpuno odudaraju od Zakona o radu, dakle, tamo su potpuno drugačije. Za rad ovdje je 100. 000,00 kn. Imate ako vam radi učenik, onda je to potpuno drugo, koja razlika je između učenika i studenta u prekršajnim odredbama? A da je radilo Ministarstvo rada onda bi to jasno bilo da bi to bilo usaglašeno. I to je problem ovog zakona da nisu radili oni kojima je to posao, nego su radili neki drugi [[Upadica: Hvala.]]
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Tomislav Sokol.
Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Tomislav Sokol. TOMISLAV SOKOL: Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče, pa evo nakon svih dezinformacija netočnosti koje su izrečene moram promijeniti koncept svoje pojedinačne rasprave, pa se nažalost, na moju veliku žalost, posvetiti svemu onome što je rečeno do sada i većinu toga demantirati. Dakle, prvo kada se govori o tome koje Ministarstvo, tko je jak ministar itd. Znači, odluka o osnivanju radne skupine donesena je u drugom mjesecu 2017. Tada Ministar rada i mirovinskog sustava nije bio Marko Pavić, niti je ministrica znanosti i obrazovanja bila Blaženka Divjak. Dakle, te kombinacije gospodina Mrsića tko koji ministar je jači od koga, tko se kome usudi ili ne usudi suprotstaviti nema veze s vezom. Što se samog drafta zakona tiče, on je donesen, znači draft je bio gotov u 9. mjesecu prošle godine. Znači, prije godinu dana, čisto informacije radi. Što se tiče Ministarstva rada i mirovinskog sustava da je kolega Mrsić slušao, kao što vjerojatno nije rasprave po klubovima, čuo bi da su bili zastupljeni u radnoj skupini. Dapače, mi smo imali nekoliko međuresornih sastanaka s njima. Znači, u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava i u Ministarstvu znanosti i obrazovanja imali su uvid u cijeli proces izrade nacrta prijedloga zakona i mogli su u svakom trenutku dati primjedbe i dali su. Negdje … [[Govornik se ne razumije.]] primjedbi koje su oni dali upravo da se izbjegne pojam rada. Znači, a kolega Mrsić tvrdi da se poziva na Ministarstvo rada i mirovinskog sustava, govori da bi se ovo trebalo zvati radnim odnosom, a to isto Ministarstvo je protiv toga da se ovo zove rad. Dakle, očito tu imamo potpunu konfuziju kod nekih kolega. Dalje, uglavnom što se tiče, općenito bih iznio dvije stvari. Znači, ovdje imamo prvo želju nekih zastupnika i nekih stranaka da zaštite studente od njih samih. Znači, mi ih štitimo od istrebljivanja, vas studente, mada vi to ne želite, a znamo da ne žele jer legitimno izabrani studentski predstavnici podržavaju ovaj zakon. Danas smo držali zajedno presicu s njima gdje su mu dali podršku i također su bili uključeni u radnoj skupini i upravo su većinu ovih stvari, ovih ograničenja koji se predlažu s ove strane govornice, su upravo studenti bili protiv njih. Zbog čega su studenti bili protiv njih? Upravo zbog toga što je ideja studentskog rada, da se, znači da nije isto što je radni odnos. On je povremen, on je privremen i omogućuje se studentima da obavljaju određene poslove, primjerice sezonske koje jednostavno ne možete ograničiti na 8 sati dnevno. Znači to nisu tipični poslovi, to nije radni odnos, to je ta konceptualna razlika što kolega Mrsić želi da to bude radni odnos, ali u tom slučaju praktički onda ne trebamo niti imati posebni zakon. Ako je po svemu izjednačeno s radnim odnosom. Ako se jednako plaćaju porezi i doprinosi onda, onda je to radni odnos, gotovo, nema studentskog rada i to je ono što kolega Mrsić hoće, to javnost treba znati. Znači, on želi ukinuti studentski rad. Znači, svega ovoga sadržajnog što je on rekao, to je zapravo sukus njegove rasprave. E, ako maknete sve one razlike između radnog odnosa i studentskih poslova, onda studentski rad i studentski poslovi kao posebna kategorija više ne postoje. A to studenti ne žele. E sad, također mi tu imamo jedno nerazumijevanje uopće kako tržište rada funkcionira u realnosti. Znači, ne to sa strane zakona i paragrafa, nego u realnosti. Znači, ako vi zabranite studentski rad, pa neće svi ti studenti odjednom dobiti Ugovor na neodređeno. Jer to ispada, znači, ukinimo defakto studentski rad i onda će svi ti poslodavci morati tim istim ljudima dati Ugovor na neodređeno. Neće. Samo ćete dobiti više crne i sive ekonomije. Upravo zbog toga što to jesu poslovi koji su specifični, sezonski poslovi itd. Može biti stručnih poslova, ali to se onda regulira kroz stručne prakse itd., ali dobar dio tih poslova jesu povremeni, privremeni, sezonski poslovi koji jednostavno nisu prirodni da se sklapa za njih Ugovor o radu. Upravo se o tome radu. To je to dubinsko nerazumijevanje koje vidimo s one strane, zbog čega bi neki zapravo ukinuli studentski rad. I mislim da je to ono što svi skupa trebamo znati. Konkretne stvari, znači što se tiče ograničenja, nije točno da nema ograničenja, osim ovih praktičnih. Imamo onu odredbu da se treba izbjegavati poremećaj na tržištu rada. Jer ona je namjerno postavljena široka, baš zato da nadležna tijela mogu to tumačiti ovisno o tome kako se realnost na tržištu rada mijenja. Dalje, imamo ono ograničenje porezno, znači preko 60.600,00 kn godišnje više studentski poslovi ne spadaju u onu povoljniju poreznu kategoriju. Da ne govorimo još i o onim povlasticama, poreznim olakšicama za roditelje i to će sve biti praktički one situacije kada će jednostavno biti tim studentima neisplativo da rade, ne znam, tisuće i tisuće sati godišnje i ta opasnost ne postoji. Pogotovo što imamo i podatke od studentskih centara koji pokazuju da je ogroman postotak studentskih poslova su upravo sezonski poslovi, … [[Govornik se ne razumije.]] poslovi do 3 mjeseca, oni koji su dulji od toga su vrlo mali. Tako da taj problem koji se ovdje želi rješavati definitivno nije ključni problem tržišta rada. Dalje, nekim kolegama smeta, nekad smeta da su studenti jeftiniji od radnog odnosa, nekad smeta da su skuplji. Recimo, s jedne strane smeta generalno da su studenti jeftiniji jer je to kao nelojalna konkurencija, ali kada se njima daju veća prava, baš zato da bi ih se više izjednačilo s radnicima, generalno, to ovih 50% povećanja za rad blagdanom i sl., onda ih to smeta. Pa ja ne znam tko je tu, tu su očito postoji određena nekoherentnost o tome što neki zbilja žele i što misle. Želimo li dići, znači… satnicu, standardi sve ovo što radimo i povećati zaštitu studenata ili ne želimo. E sad, kad se uspoređuje izvanredni studenti koji rade, koji su u radnom odnosu i oni koji nisu, inače također kolega Mrsić je rekao jednu netočnost. Znači izvanredni studenti po članku 86. Zakona o znanstvenoj djelatnosti visokom obrazovanju nisu samo studenti koji su u radnom odnosno nego koji i zbog drugih aktivnosti imaju posebne rasporede i sl. Dakle, kolega Mrsić uopće ne zna zakone koje citira ili koje pokušava citirati. Uglavnom zašto, uglavnom što se tiče priče o 50% povećanja, pa da kod studentskih poslova nema kolektivnih ugovora, niti ih može biti. I sad koje je rješenje, ako da nismo stavili u zakon tih 50% na što bi se trebali referirati. Ne bismo se imali na što referirati kad se kolektivni ugovori ne mogu primjenjivati na studentski posao. Drugim riječima kad se kolege zalažu protiv te odredbe onda se zapravo zalažu protiv povećane naknade za rad nedjeljom i blagdanom, ali to onda tako treba reći, jer ja ne znam koja je alternativa, jer opet kolektivni ugovor može biti samo kod radnih odnosa, mislim da je to potpuno jasno. Ako ti kolektivni ugovori ne daju dovoljna prava radnicima, pa evo onda se treba mijenjati kolektivne ugovore, ne znam zašto kolega Mrsić dok je bio ministar nije inzistirao da se kolektivnim ugovorima te naknade podignu, nego se sad jako brine za to što kolektivni ugovori u nekim situacijama daju manje, daju manja prava nego što mi dajemo kroz ovaj zakon. Dakle, opet kažem potpuna jedna konfuzija. Dalje, dosta se govorilo o mirovinskom stažu i radnom stažu, radnom iskustvu i tu su se miješali pojmovi. Dakle, ne možete pitanje mirovinskog staža regulirati ovim zakonom za to postoje propisi iz područja mirovinskog osiguranja, što bi kolege koji su pogotovo bili ministri tog resora trebali znati. Što se tiče radnog iskustva, gledajte opet malo realnosti, znači radno iskustvo u prirodnom sektoru će ocijeniti svaki poslodavac, nemate vi njemu što zakonom propisivat hoće li on neće radno iskustvo priznat ovako onako. To svaki poslodavac na tržištu rada sam procjenjuje što priznaje što ne. Dakle, jedino to može biti relevantno u javnom sektoru, ali opet svako područje javnog sektora, svako ministarstvo, agencije itd. opet ima svoje razloge svoja pravila svoje specifične aktivnosti koje će priznati kao radne aktivnosti ili neće. Recimo, studentske poslove koji su sezonskog karaktera teško da će se priznati kao radno iskustvo. Dakle, nemojmo pokušavati preregulirati stvari, nemojmo misliti da zakonom sve možemo riješiti neke stvari jednostavno se rješavaju na druge načine. Znači to je što se toga tiče, da zaštita na radu, još jednom kolega Mrsić pokazuje da nije pročitao zakon znači članak 13. stavak 8. izričito se referira na propise o zaštiti na radu. Znači, nije točno da su ti propisi neprimjenjivi na studente. Upravo sada se to propisuje i još se da bi se mogao zakon implementirati na pravi način se izričito propisuje nadležnost inspekcije rada. Sad se može opet reći na to ovo nije radni odnos, jest nije, ali to je jednostavno ono što imamo i što je u ovom trenutku najbliže tome što pokušavamo napraviti. Ali kažem zato treba pročitati zakon i pročitati odredbe prije nego se kritizira. Također, više se puta spomenulo da treba javno objavljivati crne liste poslodavaca. Vi pravnu osnovu za to zapravo već imate na jedan način, znači imate u članku 9. stavak 15. gdje se izričito navodi da posrednik studentski centar neće solidarno odgovarati za neisplatu plaću ako je prije toga pisano upozorio studenta da taj poslodavac učestalo ne plaća plaće itd. drugim riječima mi na taj način stimuliramo da oni studentski centri koji ne vode takve evidencije da ih počnu voditi i koje mogu staviti na raspolaganje studentima. Znači to je još jedna stvar koju imamo u ovom zakonu i to recimo mogu reći smo upravo tu odredbu stavili u zakon na sugestiju nekih studentskih centara koji to već rade. To je još jedna stvar koja je propisana a za koju se govorilo da nije propisana. Što se tiče kupoprodaje ugovora, znači rekli smo visoke su sankcije to je ono što je kolegica Glasovac spominjala i imamo nadležnost inspekcije rada. Znači imamo mehanizme kontrole, a tako da ne treba paušalno govorit da tih mehanizama nema. I na kraju što se tiče raspodjele onih 0,5% znači ne odlučuje o tome sam studentski zbor nego odlučuje povjerenstvo predlaže, ravnatelj SC-a potpisuje i SC mora objaviti kriterije za raspodjelu tih sredstava i na kraju svega još i ministarstvo provodi nadzor. Znači nije točno da studentski zbor sam sebi dijeli sredstva kako se ovdje impliciralo. Hvala.
Zastupnica Anka Mrak-Taritaš zatražila je repliku.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Sokol, tu u zakonu imamo nešto što govori o izvanrednim studentima, izvanredni studenti su nekad bili ljudi koji su mogli biti samo oni koji su studirali uz rad. Danas tome više nije tako. Na fakultetu na Pravnom fakultetu imate danas tri crte. Imate one koji se upisuju bez plaćanja, one koji se upisuju s plaćanjima i treći su izvanredni, dakle možda je bilo prije 4-5 godina, možda nema danas, ali prije 4-5 godina kad se moj sin upisivao je bilo tako i treći su bili odmah su dobili status izvanrednih studenata jer nisu radili. Dakle, to su bili oni koji su polagali prijemni, stoga se meni čini da je uopće tema izvanrednog studenta je nešto što ovo ministarstvo treba riješiti pojmovnikom definirati što to je. Ili imamo tri odnosno dvije ili tri vrste oni koji su zahvaljujući svemu dobili mogućnost da država dakle plaća njihov studij i oni koji plaćaju za svoj studij [[Upadica: Hvala.]] i tu treba [[Upadica: Isteklo je vrijeme.]] definirati i napraviti…
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa, pa evo ja se slažem s vama, ja se potpuno slažem s vama da je pitanje izvanrednih studenata zapravo pitanje koje treba riješiti. To pitanje, međutim nije regulirano nekakvim posebnim pravilnikom to je u članku 86. stavak 2. Zakona o znanstvenoj djelatnosti, visokom obrazovanju kao krovnom zakonu koju tu definiciju postavlja na način da su to osobe ili u radnom odnosu ili koje zbog drugih aktivnosti moraju imati posebni raspored itd. što se može vrlo široku tumačiti. Tako da meni nije, tako da je meni zapravo zdravo drago da je i donošenje ovog zakon pokrenulo tu raspravu o tome kako u krovnom zakonu koji regulira sustav visokog osiguranja to područje urediti. Jer činjenica je da današnja regulativa ostavlja prostor da se to može shvaćati vrlo široko da se zapravo preko toga naplaćuje školarina i svi to znamo, tako da mislim da se o tome svakako treba misliti kada će se donositi novi krovni zakon o visokom obrazovanju. Hvala.
Zastupnik Domagoj Hajduković zatražio je repliku.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče. Kolega Sokol, naravno da želimo zaštiti studente, ali kad studentima dajete neka prava koje radnici u ugovoru o radu nemaju primjerice 50% više plaćen rad praznikom ili nedjeljom. Tada vi zapravo stavljate u neravnopravni položaj radnike odnosno otvarate čitav niz mogućnosti zlouporaba iz toga zato što i mi jednostavno na tržištu rada bi svi trebali imati jednaki tretman u smislu zaštite i njihovih prava, a dajemo im neka veća prava od radnika, dakle po meni to nije u redu iako ih želimo zaštititi. Ali zadnje i ne manje bitno, ovim zakonom se ne rješavaju zapravo problemi zbog koji su se studenti pobunili 2017. g., dapače, uopće se ne dotiče tih problema i ovaj se zapravo zakonski prijedlog iskoristio i pretvara se u zadovoljavanje interesa studentskih zborova i privatnih učilišta a ne studenata koji pokušavamo ovim zakonom zaštititi.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Sokol.
Hvala lijepa. Pa kolega, ne znamo o kakvim zapravo mogućim zloporabama govorite kad studentski rad već je, on je jeftiniji i samim tim privlačniji, to je ono što kolega Mrsić govori, od radnog odnosa. Mi na ovaj način pokušavamo na neki način dignuti ta prava koja studenti imaju u smislu a koja su manja nego što imaju radnici, baš zbog toga. A druga stvar, shvaćate, kod ugovora o radu, imate kolektivne ugovore koji to propisuju, ovdje ih nema. Znači ili ćete ovako to urediti ili nećete imati ništa. Vi nećete imati nikakvu zaštitu studenata blagdanima i sl. Što se tiče onoga što je pokrenulo cijelo stvar, to se rješava i u velikoj mjeri već je riješeno kroz porezne propise kojima to treba biti, kojima je to predmet rješavanja, tako da tu nije ništa sporno a što se tiče pogodovanju privatnim interesima, evo ja stvarno ne vidim gdje se tu vidi pogodovanje privatnim interesima pogotovo kad vidite uvjete za osnivanje posrednika studentskih centara, oni su tako visoko postavljeni da će to vjerojatno u praksi osnivati postojeća sveučilišta i visoka učilišta.
Hvala. Zastupnik Ante Babić javio se za repliku.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Sokol, bez obzira na oporbene objekcije i iskrivljavanju činjenica, zapravo treba reći da se zbog ovog Pravilnika o posredovanju pri zapošljavanju redovitih studenata na koga je bilo niz primjedaba su i u radnoj skupini a i u raspravi sa zainteresiranom javnošću sudjelovali sami studenti. Dakle, studenti su i njihovi prijedlozi koji su bili vezani za prijedlog ovoga zakona uvršteni u ovaj konačni prijedlog zakona. To je ono najbitnije. I vi ste sami rekli da i studenti i studentski zbor su zadovoljni sa ovim konačnim prijedlogom zakona. Možda još jednu stvar treba reći, čini mi se da ste je naglasili, da studentski posao nije posao struke, on to može biti ali primarno nije i o onome što je govorio kolega Mirando Mrsić. Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnik Sokol.
Hvala lijepa. Pa evo kolega, drago mi je da ste spomenuli pravilnik iz '96., a zašto mi je drago? Jer bi htio još jednom naglasiti koje su sve novosti u odnosu na ono što smo imali dosada a to je ono što je jako bitno, o čemu se nedovoljno govori. Znači rad izvanrednih studenata, propisivanje minimalne naknade, povećanje za rad blagdana nedjeljom itd., propisane visoke sankcije za povredu propisa uključujući sklapanja fiktivnih ugovora, ... [[Govornik se ne razumije.]] inspekciji rada, elektronički obrasci, propisani uvjeti za obavljanje djelatnosti posrednika koji do sada nije bilo. Znači to su sve stvari koje stvari koje do sada nismo imali a koje sve zapravo dižu razinu zaštite studenata i to je ono što je bitno. I zato reći da ovaj zakon ne postiže cilj i da ide na zlorabljivanje, to jednostavno ne stoji. Ja ću postaviti pitanje drugoj strani sabornice, zašto oni nisu u svom mandatu ništa napravili da se taj pravilnik stavi van snage da se donese zakon? Dapače, meni su neki djelatnici ministarstva govorili nećete nikad donijeti ovaj zakon, previše je interesa tu protiv. Pa evo, ipak smo ovdje, dakle, može se.
Zastupnica Sabina Glasovac zatražila je repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ma kolega Sokol, vi ste radili na ovom zakonu, zato vi njega ovako i žustro branite, čak na momente zaboravljate da ste zastupnik a da niste ovdje u funkciji predlagatelja od strane Vlade s ove strane klupe. Pa ja vas pitam, evo samo jednu stvar. Kako ćete vi iskonzumirati članak 13. stavak 3. gdje kaže da izvođač odnosno student u ovom slučaju ima pravo na 50%-tno uvećanje naknade za sat za prekovremeni rad? Šta znači, nikad. Jer vi niste uopće odredili što je prekovremeni rad. Studente se po ovom zakonu može izrabljivati koliko god se želi. Dnevno, tjedno, mjesečno. I nećete im dati naknadu 50% za prekovremeni rad. I nemojte ih lagati ovim zakonom. A to ste upravo napravili ovdje. I druga stvar, vi kažete nije isto studentski ugovor i radni odnos. Pa naravno da nije isto. Razlika treba bit samo u tome što su studentski poslovi privremeni i povremeni a ne u tom da kolega do vas ima radni odnos 40 kuna satnice, ovaj 20, samo zato što je student.
Isteklo vam je vrijeme, hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Sokol.
Hvala. Pa evo, već smo o tome dosta toga rekli. Znači nitko tu ništa ne laže, postaju mehanizmi ograničenja a to je onaj dio do one stanice koja se plaća nakon koje jednostavno više ne spadate u povoljniji porezni tretman i onda više jednostavno nema nikakvog razloga, sklapati, mijenjati jedno s drugim. Druga stvar ono što smo rekli je, također ta zamjena radnika i studenata, imamo onu odredbu od 6 mj. da se ne može osoba zapošljavati, tako da tu limiti postoje i upravo a ono što sam još jednom rekao, znači radi se o privremenim i povremenim poslovima, mnogi od njih su sezonski, daljnja ograničenja propisivati jednostavno nisu imala veze sa realnim životom i nema veze sa zlorabljivanjem studenata i na kraju krajeva, studentski predstavnici su sami bili protiv toga. Tako da tu, kaže, ja tu jednostavno nikakvih posebnih problema ne vidim ali priznajem da je možda ova odredba zakona taj jedan segment malo nezgrapan, to se eto, provuklo da se dogodi.
Hvala. Zastupnica Vesna Bedeković zatražila je repliku.
Hvala lijepo. Kolega Sokol, slušala sam vaše izlaganje prilično pozorno i ono što smatram važnim ovdje istaknuti je da mi je drago što ste vi zapravo rekla bih u konceptualnom smislu vrlo dobro objasnili suštinu zapravo Zakona o studentskim poslovima, odnosno suština Zakona o studentskim poslovima leži upravo u razlici između rada studenata i rada iz radnog odnosa. Dakle, uvodi se ovim zakonom posebna kategorija, dakle studentski poslovi kao posebna kategorija rada koji ima povremeni i privremeni karakter, odnosno sezonski karakter. I tu je prava dakle razlika između prava temeljenoga na ugovoru o radu koji je reguliran Zakonom o radu i rada na temelju obavljanja studentskih poslova temeljenih na studentskom ugovoru koji treba i mora biti reguliran Zakonom o studentskim poslovima.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Pa upravo, kolegice, to je upravo to. Znači krajnja stvar koju trebamo osvijestiti i definirati trebamo li studentski rad, odnosno studentske poslove kao posebnu kategoriju ili ne. Mi smo zaključili da trebamo, oni koji misle da ne trebaju to je njihovo pravo. Ali ono što treba reći, znači ta priča, sada ako mi praktički studentski rad potpuno izjednačimo sa radnim odnosom, hoćemo li mi postići time da povremene poslove koje, privremene poslove koji se obavljaju tjedan, dva, možda vrlo intenzivno poput turističke sezone, hoće li netko, hoće li poslodavci koji do sada su to obavljali preko student servisa hoće li tim ljudima davati, hoće li davati ugovore o radu? Neće. Prije će se to raditi na sivo, na crno i tko zna kako. I o tome se radi. Zato kažem, znači jedno je život, jedno je kada se nešto gleda sa strane na nekakvoj općenitoj razini ali kažem, ne možete zakonom apsolutno svaku stvar regulirati na taj način nećete imati efekta.
Zastupnik Tomislav Žagar javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Sokol, kada su u pitanju studenti nalazimo se na istoj strani. Ono što želimo, na što želimo upozoriti a ovaj zakonski prijedlog je došao koliko je meni poznato na inicijativu studenata, ako je to točno. I trebamo se prvo zapitati što je svrha studentskog rada. Nama, mi imamo danas visoki postotak studenata koji napuštaju fakultet. Mislim da je negdje oko 40% prema istraživanjima. A svrha studentskog rada da studenti, da im omogući studiranje, onima koji su slabijeg imovinskog statusa. Dakle to je svrha studentskog rada. I tu nema uopće dvojbe, treba omogućiti sve da studenti mogu raditi. Međutim, studenti s druge strane imaju posrednika i imaju poslodavca. E sada taj posrednik, jedan posrednik je bio u 15 godina dva puta u sanaciji. Nestajali su prehrambeni proizvodi, kažu da su pojeli miševi, kažu da su jeli biber i plakali miševi, ali te namirnice su nestale. S druge strane imamo poslodavce koji nisu svi dobronamjerni. Imate hrpu poslodavaca koji su kroz privatizaciju došli do novca i koji su preko ugovora sa javnom i državnom upravom danas stječu bogatstva. I od takvih ljudi moramo zaštiti naše studente i zbog toga ta opaska možda je to bolje da je radilo Ministarstvo rada.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Sokol.
Hvala lijepa. Pa to, i je ključno pitanje upravo svrhe studentskog rada. Međutim, tu treba isto tako biti realan. Znači ako mi ne trebamo studentski rad, ako kažemo svi trebaju, svi koji trebaju studirati će imati besplatan studij na račun države i stipendije. Međutim što ćete time postići? Postići ćete to da ćete zapravo smanjiti broj studenata koji se upisuju. Znači država ima sredstava koliko ima. Upravo ova Vlada je povećala broj stipendija, jako puno u odnosu na ono što je bilo u vrijeme Vlade SDP-a. Tada ih nije toliko brinuo kako će studenti plaćati svoj studij itd. Ali o tome se radi. Činjenica je da država ne može financirati sve, činjenica je da i ljudima koje država možda ne može isfinancirati iz ovog ili onog razloga treba omogućiti studij, pa zašto se ne bi dala mogućnost dodatne zarade. Ja mislim da je to apsolutno pozitivno. Što se tiče posrednika, pa mi smo prvi put ovim zakonom pokušali regulirati i uvjete koje posrednici moraju zadovoljiti. A sad, što se tiče sanacije itd., mislim da je to preširoka tema a to se jednostavno ne može sad riješiti ovim zakonom.
Zastupnik Mirando Mrsić, javio se za repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Sokol, ne možete mi imputirati da sam za ukidanje studentskog rada, ja sam za regulaciju studentskog rada što ovim zakonom to nije napravljeno. A kada govorimo o upoznavanju zakona onda samo da vam kažem, ministar ne dogovara kolektivne ugovore. Kolektivne ugovore dogovaraju poslodavci i sindikati. Ministar tu nema šta raditi pa bio on iz SDP-a ili HDZ-a. I drugo, cijelo vrijeme govorite o poslovima a ovaj zakon nadzire inspekcija rada, odnosi se Zakon o zaštiti na radu ali se ne odnosi Zakon o radu. I to je ono što cijelo vrijeme govorimo, da je ovo zakon iz djelokruga Ministarstva rada a vi ste bili u njemu. Moram vam reći da vi ne znate rad i radne odnose a zgorljivo branite ovaj zakon. I cijelo vrijeme govorite i o radu, ne govorite i o poslovima. Prema tome ovo je zakon koji je iz djelokruga Ministarstva rada.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Sokol.
Hvala lijepa. Prvo o tome tko zna, tko ne zna radne odnose vidi se po vašim rezultatima kada ste bili ministar, tako da mislim da se uopće neću spuštati na tu razinu da dalje ulazim u tu priču. Što se tiče ovlasti ministara kod kolektivnih ugovora, prvo itekako ima ovlasti kod pregovaranja u dijelu državnih i javnih službi a i naravno kod donošenja regulatornog okvira a to je Zakon o radu i svi ostali propisi koji utječu i na kolektivne ugovore. Tako da, tako da se ne možete ekskulpirati od svoje odgovornosti tu. Što se tiče samih radnih odnosa, vi ste za ukidanje studenskog rada. Ali ako vi njih potpuno izjednačite sa radnim odnosima, ako stavite da se porezno, doprinose itd., potpuno jednako tretiraju kao radni odnosi, vi ste ih de facto izjednačili. Onda više studentski poslovi, opet, nemaju posebnu svrhu i nisu posebna kategorija. A to je ono što vi zapravo govorite i za što se zalažete. Ali onda to molim vas recite direktno, nemojte tu vrdat, izbjegavati nešto, manipulirati i slično.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Domagoj Mikulić. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice Ramljak, sa suradnicom, kolegice i kolege. Za početak bih pozdravio prisutne članove Hrvatskog studentskog zbora kao najvišeg predsjedničkog tijela studenata u RH koji se danas nalaze ovdje u galeriji. Želim im čestitati na njihovoj ustrajnosti. Danas prolazi 662 dan od kada je Vlada RH donijela Odluku o osnivanju radne skupine za izradu nacrta prijedloga zakona kojim će se urediti bolje zapošljavanje i rada studenata. 22 godine studenti u RH čekaju na jasnije definiranje, na jedan novi zakon kojim bi se zamijenio ovaj dosadašnji pravilnik o radu, redovitih studenata koji je donesen kada se jedna, pa možda i većina današnjih studenata u biti nije ni rodila. U pravilniku je na 2 str. i 14. čl. definirao studentski posao, u kojoj se na godišnjoj razini isplatilo više od milijardu kuna. Mislim da to dovoljno govori o nužnosti donošenje jednoga konkretnijeg okvira a i vrlo je važna činjenica koju treba naglasiti ovdje, da su u izradi samoga zakona sudjelovali i studenti i studentski centri i poslodavci i sindikati i brojni drugi, te je dosegnuta jedna vrlo visoka razina kompromisa i na nama je sada vrijeme da okončamo ovo čekanje i konačno uredimo samo područje. Kao što su oni pokazali u ovih svih g. i meni je ovaj zakon, trebao bi biti bitan svima prisutnima iz više razloga, prvenstveno jer na hrvatskim učilištima studira više od 150 tisuća studenata i upravo ovaj prijedlog zakona, stavlja u jedan ravnopravan položaj sve studente visokih učilišta u RH. On uključuje i tih 40 tisuća izvanrednih studenata koji u biti ne traže nikakve privilegije, nego traže samo svoje pravo da rade i da samostalno zarade za sve troškove studija, smještaja i svakodnevnog života s čime rasterećuje svoje obiteljske proračune. Znači svi oni studenti koji nisu u radnom odnosu, stupanje na snagu ovog zakona, moći će raditi putem student servisa. Ono što je također iznimno bitno i ovim zakonom se po prvi put jasno definiraju obveze posrednika i naručitelja posla, posrednici će imati pravo, ali i obvezu osigurati naplatu potraživanja poslodavca, isplatiti naknadu studentima za obavljeni rad i to u okviru od 15 dana od predaje ugovora. Na neki način ovim zakonom se sprječava i neisplata plaća i iskorištavanje studenata koji također, koji su se događali. Bitan stavka zakona je definiranje uvjeta i načina zaključivanje ugovora o obavljanju studentskih poslova u okviru koje se napokon uvodi i digitalizacija sustava. Tako da će umjesto višestrukog šetanja od studentskog centra do poslodavca i nazad, studenti kroz nekoliko klikova miša imati svoje ugovore. Time će doći i do uštede vremena, do rasterećenja samog rada SC-a ali i zasigurno do povećanja transparentnosti sustava studentskoga rada. Prijedlogom zakona definiran je i način korištenja prihoda od posredovanja, tako da će posrednici biti dužni voditi brigu o unapređenju i razvoju studentskoga standarda, ali i izdvajati dio sredstava za poticanje razvoja kulturnih, umjetničkih sportskih, edukativnih i znanstvenih događaja među studentima, što će siguran sam ako uzmemo u obzir sve veći broj prijavljenih studentskih programa i projekta iz godine u godinu pravo na ovaj način studentima, kroz studentski rad i projekte pomoći da razviju svoje vještine, koji će im biti sutra potrebne na tržištu rada po završetku fakulteta. Evo i danas smo ovdje imali, a i javnosti je bilo dosta polemike, hoće li se usvajanjem ovoga zakona, studenti, postati jeftina radna snaga, kao i to da će studenti nekome ukrasti radna mjesta i da to nije baš istina, jasno je kada uzmemo u obzir ono što se donosi ovim zakonom, a to je minimalna radna satnica za studente, koja bi trebala iznositi oko 21,5 kn, koji ukoliko rade puno radno vrijeme, po toj satnici, poslodavca koštaju isto, čak i nešto više, u odnosu na stalno zaposlenog radnika na minimalcu. Također sami zakon neće našteti tržište rada, osiguranje zato je unesena odredba da se na radno mjesto ne može zaposliti student ukoliko se unutar 6 mj. s istog radnog mjesta iz poslovno uvjetovanog razloga otpustio radnik. To su ajmo reći dva osnovna osigurača uz ovaj porezni na 15 i 60 tisuća kn. Moje mišljenje je da je na studentima da sami odluče koliko će oni u biti raditi, koliko im je potrebno raditi, jer oni su, a vjerujem da oni znaju najbolje šta je njima potrebnije, ali primarno su oni studenti a onda tek su radnici. Iz svih navedenih razloga, hrvatski studenti već godinama, posebice zadnjih mjeseci, poručuju kako je njima taj zakon bitan, kako im je nužan, iza 17 tisuća studenta na Sveučilištu u Osijeku iz kojeg ja dolazim više od 150 tisuća studenata u RH. Imajući sve ovo u vidu danas, što smo sve ovo čuli, na neki način vas, kolege i kolegice pozivam da kažemo kako je i nama bitan i da usvojimo konačni prijedloga Zakona o obavljanju studentskih poslova i konačno nakon 22 g. definiramo ovo jedno područje koje nije malo i koje kroz koje se isplati preko milijardu kuna. Hvala.
Zastupnica Grozdana Perić tražila je repliku.
Poštovani kolega, spomenuli ste da je ovim zakonom i to treba istaknuti da je sa ovim određivanjem minimalne plaće podijeljeno sa 160 zapravo se dolazi do 21,50 kn minimalna satnica, što je do sada bila od 15-35kn. Bitno je reći da je bila niža do sada, a da se s ovim sada povećava satnica rada studenata. Isto tako, ono što bi trebalo napomenuti, da je u samom ugovoru, postoji do sada određeni doprinosi, a to je doprinos za mirovinsko iz prvog stupa. Dakle, nije točno da ne postoje nikakvi doprinosi, a to da se oni ne tretiraju onako kako je to po Zakonu o radu, to je prosto druga priroda ugovora. Ovdje imamo u čl. 13. da izvođač koji obavlja poslove najmanje 6 h dnevno, ima pravo na pola sata odgovora, pa onda … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem se kolegice, mislim da se ovdje treba napraviti jedna distinkcija između rada i studentskog rada, čuli smo podatke, studenti rade u prosjeku od jednog do četiri mjeseca, tijekom svoje g. rade iz potrebne, ne rade iz ničega drugoga, tako da bitno je ovdje za naglasiti još jednom da mora postojati distinkcija između klasičnog rada i studentskoga rada. Hvala lijepo.
Zastupnik Mirando Mrsić javio se za repliku.
Evo kolega Mikulić i kolega Sokol, cijelo vrijeme govorite o radu, istina je, evo ja sam tu, od 10 puta 9 puta rekli rad ... [[Govornik se ne razumije.]] poslovi prema tome, i rekli ste da su studenti radnici, da, studenti su radnici. I sad mi objasnite kako ćete riješiti članak 13. da će poslodavac platiti radniku 50% više prekovremenih, kada nemate definiciju što je to prekovremeni rad i koliko student može raditi? Jel' to 8 sati na dan, 10 sati na dan, jel' to tjedno 60 sati, 72 sata, 100 sati, kako ćete to definirati i natjerati poslodavca da kaže, ti studentice, radiš 10 sati, 8 sati ću ti platiti, ovo ti je prekovremeno, ne, on će reći, radiš 10 sati, zašto bi ja platio prekovremeni. Prema tome, tu vam vidi da ste išli krivim putem i da ste omogućili izrabljivanje studenata i to je vrlo jasno. Bježali ste od Zakona o radu.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa poštovani kolega Mrsić, meni je posao i rad praktički isto. Što se tiče samih sati koje će studenti obnavljati, možda ne bi bilo loše i da se definirala neka gornja granica koliko oni mogu raditi ali opet, ponavljam, možda je najbolje na studentima da se njima ostavi jer i oni imaju različite potrebe pa onaj ako mu je potrebnije, neka radi više, onaj kojemu nije potrebnije, radit će manje. Tako da najbolje da ostavite na njima iako ne bih imao ništa protiv ni da imamo neku satnu granicu po tjednu. Hvala.
Zastupnica Vesna Bedeković javila se za repliku.
Hvala lijepo. Kolega Mikulić, drago mi je da ste ponovno i mislim da je potrebno to naglašavati, da ste naglasili da je prijedlog ovog zakona oblikovan u suradnji sa studentima i da je upravo u suradnji sa studentima postignuta jedna visoka razina konsenzusa sa ovim prijedlogom i ono što ste naglasili, to smatram ponovno ponoviti, da je važno da je ovim zakonom dano studentima pravo da rade i pravo da zarade i u tom smislu teze koje smo mogli čuti između redova u različitim raspravama, zaštititi studente od studenata, zaštititi radnike od studenata, zaštititi studente od radnika, dakle da sve to pada u vodi uz naglasak na rečenici da se ne treba bojati studenata jer ima mjesta za sve, tržište je dovoljno široko i za studente i za radnike iz radnog odnosa. Hvala.
Isteklo je vrijeme, hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Mikulić.
Poštovana kolegice, ja se slažem s vama da mjesta za sve i treba biti i biti će, a ono što bi možda naglasio, danas su neki ovdje možda i najglasniji u sabornici a upravo su oni ti koji su propustili onda kad su imali priliku da ovo nešto definiraju, znači mi imamo pravilnik od 2 stranice i 14 članaka koji datira iz 1996. g., proteklih godina, protekle 22 g. nisu to rješavali a evo danas su najveći protivnici nečega što smo evo Vlada RH a i mi svi zajedno koji podržavamo, pokušavamo regulirati. Hvala.
Zastupnik Sokol javio se za repliku.
Hvala lijepa. Pa evo kolega, vi ste spomenuli da ovim zakonom neće doći do izrabljivanja studenata, mislim ono što treba naglasiti i što se zaboravlja, dobro, to ste sada spomenuli na kraju je, da ovaj zakon skoro ... [[Govornik se ne razumije.]] odredbom diže razinu zaštite studenata u odnosu na ono što je bilo dosada. I mi smo do sad imali situaciju koja je bila posve otvorena. Kolegica Perić spominje kako su varirale te naknade ali nisu bile propisane, znači minimalna naknada se sada prvi put propisuje, do sada je nije bilo. Povećanje od 50% se sad po prvi put propisuje. Zabrana da se sklopi ugovor sa studentom unutar 6 mj. nakon ... [[Govornik se ne razumije.]] za iste poslove se također sad po prvi put propisuje, za ove sankcije nalaže se inspekcija rada, znači to je sve sada prvi put, toga nije bilo. I to je nešto što treba ovdje naglasiti. Znači da se ovdje isključivo razina standarda i prava studenata diže u odnosu na ovo što je bilo do sada. A kažem, što se tiče tih poslova, već smo rekli da su oni povremeni i privremeni, da je to ono što ih razliku od rada. Ja sam jako pazio da koristim studentski posao ili da objasnim distinkciju.
Hvala. Isteklo je vrijeme, zastupnik Sokol. Odgovor na repliku, zastupnik Mikulić.
Pa evo kolega Sokol, kao student, radio sam za 13 kn na sat. A danas će to biti 21,5 kuna minimalna tako da rekao bi vezano za ove osigurače i sankcije koje postoje, da su to u niti temelj onoga na koji način mi štitimo naše studente. Prava njihova definitivno ovim prijedlogom rastu i to svakako moramo i primijetiti ali i pozdraviti. Hvala.
Zastupnik Ivan Lovrinović prijavio se za pojedinačno sudjelovanje u raspravi, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani građani koji nas pratite a posebno pozdravljam studente ako koji uspije od knjige ili od posla pratiti ovu našu raspravu. Raspravljamo o važnoj temi, znači Zakon o studentskim poslovima. I sam sam dok sam studirao, koristio studentski servis, studentske ugovore jer sam se moramo dobrim djelom sam financirati međutim odmah želim naglasiti, studenti poslovi danas i prije od danas, nisu samo namijenjeni, naravno prije svega su namijenjeni i moraju raditi studenti koji se ne mogu sami financirati, to je broj jedan i to je svima poznato. Međutim ovdje želim naglasiti još jednu drugu dimenziju, da treba omogućiti a i omogućeno je, raditi svim studentima koji žele vidjeti kako izgleda svijet rada, kako je zaraditi 100 kn, a to žele i njihovi roditelji. Znači, ovi povremeni studentski poslovi, studentski rad, on upravo ima tu jednu, kako bi rekao, stvaranje kulture rada, odnosa prema radu, što znači i kako znači zarađivati novac. Ovdje naravno ima terminološke zbrke između poslova i rada, pa kaže idem na posao da radim. Mi možemo imati posao tamo dođemo da ne radimo, ali neću ulaziti u to jer nije to namjera ovoga, međutim u zakonu to mora biti jasno postavljeno jer uistinu onaj tko radi bio on student ili redovni radnik, ako odrađuje to je rad, dakle nije to da ne miješamo to jest posao ali on radi na tom poslu dakle, ista je priča. Dakle, želim ovdje naglasiti koliko je važno da student koji studira da radi bez obzira, naravno prije svega onaj koji nema novca, on mora raditi, ali i onaj čiji roditelji bolje stoje. Zašto je važno da student njihov radi, pa da nauči izgradi se kao čovjek i da ima jedan ispravan odnos prema radu, ljudima koji rade i da shvati što znači zaradit 100 kuna. Nedavno sam bio u Americi, a i prije kad sam išao u Zapadnoj Europi gdje god dolazite u Americi, restorani, aerodromi, ove one službe vidite puno studenata, sa različitih su fakulteta, školuju se za različite specijalnosti i upravo je to razlog, međutim za razliku od naših oni masovno uzimaju kredite da bi mogli studirati, kod nas je na svu sreću studij ako student studira kako treba on je praktično besplatan. Ali ono što je tamo bitno jest upravo to stvaranje odnosa prema radu i odgovornosti prema poslu, ali i svojim roditeljima. Ali ovdje želim naglasiti nešto posebno važno, ovdje se priznaju u Hrvatskoj porezne olakšice za roditelje ako njihov student nije premašio godišnju zaradu od 15.000 kuna neto, međutim ako je premašen taj iznos od 15.000 kuna onda će mnogi, već su mnogi roditelji dobili poziv iz Porezne uprave da dođu uplatiti određenu razliku i oni naprosto postanu šokirani jer ima slučajeva da je, da su toliko morali vratiti odnosno platiti Poreznoj upravi da su postavili pitanje svome djetetu zašto je uopće išao raditi. E sad vidite, pošto sam sveučilišni profesor i pričam često sa studentima, a oni prenose i stavove njihovih roditelja, ovaj limit od 15.000 kuna je naprosto premali, prenizak. Naravno ovdje će predstavnik predlagatelja reći oprostite ali zašto o tome raspravljate to vam je pitanje rasprava za ministra financija, odnosno pišite amandman ili tražite izmjenu Zakona o porezu na dohodak, jer time su naprosto obuhvaćeni odnosno u ovom slučaju tiče se roditelja studenta. Ovo je zaista mali porezni limit i znači student bi morao svaki mjesec najviše zaradit 1.250 kuna da dođe do ovoga 12 mjeseci puta 1.250 je 15.000 kuna neto. Ako pređeš preko toga to je problem, postoje drugi prag od 60.000 kuna ali o njemu ne želim ni raspravljati jer on pretvara studenta praktično u stalnog radnika, je tako, da ima mjesečno plaću od 5.000 kuna, ali o tome ne želim uopće raspravljati. Predlažem ovdje dok je još vrijeme da pokrenete odnosno zašto i ovdje je važno to reći i vi to pokrenite, jer sad ste na vlasti znači ovo je vladajuća koalicija, da se ovaj porezni limit podigne na 30.000 kuna, 30.000 kuna i to će studenti sigurno pozdraviti. Ajmo se pitati što studentu znači 1.250 kuna, molim vas? Pa tko je izračunao 1.250 kuna. Šta valjda da može imati ručak, večeru ili nešto drugo, da drugo ništa ne može, pa oni imaju danas velike potrebe, vidite računala, telefoni, ovo, ono, prema tome ja ne znam tko je izračunao 1.250 kuna da to bude mjesečni limit. Mi se bojimo, malte ne ispada da se bojimo studenata koji će zaraditi 2.000 -3.000 kuna mjesečno. Mi znamo da su to povremeni poslovi da to služi kao pomoć da se studira, ali ja mislim da je ovo potpuno jedna pogrešna procjena i zato vas pozivam da podržite u ime stranke Promijenimo Hrvatsku da studenti odnosno njihovi roditelji, da studenti mogu zarađivati do 30.000 kuna godišnje neto a da se to ne odnosi da ne ugrožava, da se ne uzima porezna olakšica za njihove roditelje. Nadalje, želim posebno naglasiti, možda dok je vrijeme dok još raspravljamo da se ovdje zaista izbjegne razlikovan je redovnih i izvanrednih studenata jer je pitanje odnosno status izvanrednih studenata proteklih 10-20 godina on je naprosto više nije takav, doveden je u pitanje. Vi koristite u zakonu jednostavno pojam riječ student. Svatko onaj tko posjeduje indeks, tko se može legitimirati kao student koji ima indeks i ako mu traju studentska prava to je to. Prema tome, ja ne razumijem redovni izvanredni to je iz godine u godinu kako prolazi to se sve više gubi, jel. I na kraju neću više duljiti, jer sumirao bi dakle, ovo, ovu čitavu priču što je, koje se radi i u ovom zakonu. Ja ću najprije reći da je ovaj, dobro je da je ovaj zakon predložen donešen u njemu ima dobrih, kvalitetnih rješenja on sa jedne strane štiti studente u slučaju ne isplate njegove zarade, smatram da je provizija posrednika velika ali ima još jedna ovdje stvar nije definiran maksimalni broj sati koji može raditi student, odnosno nije jasan pojam prekovremenog rada. Iskoristite to molim vas, znači ima dobrih rješenja mi ovdje kao oporba ne želimo barem ispred stranke Promijenimo Hrvatsku nije sve loše ima dobrih rješenja, ali molim vas ako radnik redovno ima 160 sati mjesečni limit, onda je jasno da se tu ne može više radit, a ako radi preko 160 sati što izgleda čisto, možda jedan mjesec iza, to može biti 7., 8. mjesec, kada se ne studira, onda da se kaže preko toga ćeš plaćati 50% veću plaću. I zaista je kolegice i kolege iz vladajuće nejasno. Znači, tu su studenti zakinuti. On bi trebao dobiti 50% veću plaću, ali poslodavac kaže, pa ja bi tebi dao, ali ne znam do kojeg limita. Pa, dajte, molim vas uvažite ovaj glas razuma. Znači, nemojte odmah džonom ići. Vidite, da svi raspravljamo u interesu studenata i da je to sasvim logično i racionalno. Evo, pozdravljam još jednom sve studente i drago mi je, bit ću sretan ukoliko se ovaj limit od 15.000,00 kn koji je predstavljao opterećenje odnosno nakon kojeg se ukidaju porezne olakšice za njihove roditelje ukoliko se poveća na 30.000,00 kn. Hvala
Zastupnik Tomislav Sokol javio se za repliku.
Hvala lijepo. Prvo kolega Lovrinović da ne ispadne da se mi samo tu svađamo u Saboru. Ja se stvarno s vama 99% slažem. Pogotovo mi je drago što ste spomenuli to kako ipak nije isto kada sami zaradite nekakva sredstva i kako to da puno više vrednujete način na koji ste zaradili i to što s tim plaćate… [[Govornik se ne razumije]] ,nego ako ste dobili nešto što je naizgled besplatno. Naravno, ništa nije besplatno, na kraju krajeva plaćaju porezni obveznici. Još bih naglasio da, kada govorimo o troškovima studija, oni realni troškovi studija, vi to najbolje znate, su i u društvenim znanostima, pogotovo STEM području puno viši od one školarine koja se naplaćuje. Znači, realan trošak studija… [[Govornik se ne razumije]] nije ni 5,6,7,8 tisuća kuna, nego realno možda 30 do 40. I to je isto nešto što treba naglasiti i što pokazuje i socijalnu dimenziju ove cijele priče. A što se tiče ovih 15 tisuća u ovom poreznom paketu, sad u izmjenama poreza na dohodak se stipendije miču iz toga. Znači, stipendije više neće ulaziti u tih 15 tisuća i to je korak u pravom smjeru, ali svakako mislim da se treba razmisliti općeniti o tom limitu kao takvom.
Odgovor na repliku zastupnik Lovrinović.
Evo vidite, ne znam što je u novom poreznom paketu iako je prva rasprava bila. Međutim, pored stipendija da se maknu, ja zaista apeliram u ime svih studenata, njihovih roditelja. Pa ljudi moji, ugledajte se na zemlje, članica smo EU. Bilo je puno nas, vas po Americi, vidimo, pa stimulirajmo taj studentski rad. Od njega nitko se neće obogatiti. Ali studenti isto imaju svoje potrebe, a ne mogu oni od 1.250,00 kn da im je netko odrediti i kaže ti ćeš evo, točno znamo, mjesec dana, što ti radiš, što ti treba i trebaš imati 1.250,00 kn. I samo da još kažem, moguća je i postoji ta zlouporaba studenata, pogledajte pojedine firme, netko je ovdje spomenuo Hrvatski telekom i druge ove telekom firme. Tamo se masovno studenti zapošljavaju da se izbjegne zapošljavanje radnika na neodređeno vrijeme ili da se pošalju radnici u postojeću mirovinu.
Hvala. Zastupnik Stjepan Čuraj javio se za repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Lovrinović, evo i kolega Sokol je manje-više išao u tom smjeru u kojem sam htio odgovoriti. Da, apsolutno, možemo se složiti oko potrebe povećanja tog praga za ulazak ili izlazak kao olakšice svakom roditelju. Znamo, djeca su, prvo dijete 0,7, pa i 1,0, 1,4 itd. od osnovnog poreznog odbitka se računa kao olakšica i mislim da tu treba zapravo tražiti taj iznos u odnosu na te odbitke ako gledamo da je 0,7 puta 3 i 800 negdje oko 22 tisuće, pa na drugo dijete kada bi se našla neka prosječna, mislim da bi došlo se do nekog iznosa od 25 tisuća, što bi bilo prihvatljivo, jer ne može se dogoditi da više ti država prizna ili ti manje, nego što samo dijete zaradi, da se tu, to nekako ujednači. Ja mislim da je zapravo i Ministarstvo uputilo takav prijedlog Ministarstvu financija koje je bazično nadležno za takva pitanja i ja ću to podržati apsolutno kada dođe Zakon o porezu na dohodak na dnevni red.
Odgovor na repliku zastupnik Lovrinović.
Uvaženi kolega Čuraj, drago mi je ako ćete to podržati, to u pitanju su studenti. Dakle, ovo nije stranačko pitanje. Naravno, pitanje je kako će se tko prema tome postaviti. Međutim, kažem ovih 30 tisuća za koje se zalažem ispred stranke Promijenimo Hrvatsku, važno je za studente i pozivam vas sve zastupnike da to podržimo, da podržite, jer zaista nemojmo se plašiti ako student zaradi 3 tisuće mjesečno, a odnosno da njegovi roditelji moraju strepiti hoće li ugroziti njegovu poziciju odnosno porezne olakšice. To bi bio jedan konstruktivan prijedlog, dobro rješenje na korist svim studentima u Hrvatskoj.
Zastupnik Domagoj Mikulić javio se za repliku.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče. Kolega apsolutno u velikoj većini se slažem s vama. Studenti kao svoj izvor financiranja, osim sredstava koje dobiju od roditelja, koriste stipendije i posao. Vlada RH je osigurala značajno veći broj stipendija, a također i ministar Marić je, koliko sam ja upoznat u svom prijedlogu zakona, već stavio ovo izuzimanje stipendija iz limita, o kojem ste i vi govorili, što je zasigurno bilo potrebno, što je pohvalno. A i što se tiče samog limita od 15 tisuća kuna, tu se također slažem s vama da bi mogao biti znatno veći. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Lovrinović.
Pored stipendija, vi ste čitali slučajeve naših vrhunskih sportaša koji su redom osvojili neke nagrade. Pazite, dijete vam dobije kao student, osvoji neku nagradu, ona mu se opet odbija oko toga ako dobije 5 tisuća ili 10 tisuća. To nisu milijunske nagrade i to mu ulazi, znači u … [[Govornik se ne razumije]] Pa nije to, pa nemojmo brkati ljudi moji. S jedne strane želimo poticati izvrsnost, studente da se bave sportom, da promoviraju našu domovinu, a s druge strane vidite u neke se stvari, što se kaže saplićemo i one se ubrajaju u ono što treba. Ali, evo drago mi je da ovdje postoji jedno raspoloženje, eto vidjet ćemo da li ćete u tome ovaj ustrajati. Ja vas još jednom pozivam, posebno vas koji ste u vladajućoj koaliciji imate formalnu većinu da podržite ove dobre zahtjeve jer vidite da i oporba zna razmišljati, dakle, znamo dobre prijedloge napraviti jer ovdje ima dobrih i loših.
Zastupnik Domagoj Hajduković javio se za repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Lovrinović i ovaj zakon ima dobrih stvari, naravno, govoriti ću i o tome. I u oporbi se stalno prebacuje da smo nekonstruktivni kritični. Ali, zanimljivo je da ovaj zakon je u proceduri od kada se počeo raditi u radnoj skupini skoro 2 g. godinu i 10 m j. Kruna toga rada bi trebala biti ova rasprava, znači gdje je posao oporbe da ukaže na neke probleme. Zašto? Ne zato da vladajući izgledaju loše, nego zato da imamo dobar zakon. Ali, vi ste recimo rekli, prekovremeni rad, to je sjajno što je dobro plaćeno. Ali, kada nemamo regulirano koliko je to redovni rad, to je recimo jedan od gorućih problema, nisu riješeni problemi zbog kojeg su se studenti zapravo pobunili 2017. g. Neki jesu, ali većina u srži riješena nije. Pa zar mi nismo konstruktivna oporba ako upozorimo na takve stvari?
Odgovor na repliku zastupnik Lovrinović.
Uvaženi kolega Hajduković, pažljivo sam slušao danas rasprave o poziciji i opozicije. Kada govorimo o oporbenim zastupnicima, zaista je bilo vrlo kvalitetnih rasprava, ako mogu nekako sumirati i dobri pametni, konkretni prijedlog, jedan od njih je upravo definirano radnog vremena, uobičajenog, normalnog, da se na temelju toga zna što je prekovremeni rad. Ako u zakonu ne definirate prag, mjesečno, maksimalnog rada studenta, onda znajte da izravno idete protiv njih, jer onda im poslodavac neće moći, mnogi od njih sa zadovoljstvom neće im obračunavati 50% veću dnevnicu, veću satnicu. Ja vas molim ispred oporbe, da ovaj logički prijedlog, usvojite da ga izjednačite sa maksimalnim radom radnika mjesečnim, a sve preko toga, čak po mom mišljenju treba biti manje, jer to je student, a da mu se mora više platiti, ukoliko želimo … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo, neću previše ponavljati, ali neke stvari koje se provlače kroz rasprave želim razjasniti i posebno neke istaknuti. Što se tiče uvjeta za obavljanje djelatnosti poslovanja, kada govorim o čl. 7. pa kada govorimo što se tiče smještajnih kapaciteta, ja bi odnosno, smještajnih jedinica, gdje je propisan, kao minimum od 12% izgrađenih i stavljenih u funkciju, u odnosu na ukupan broj redovitih studenata. Ja bi volio da možda tu i predlagatelj dođe sa vlastitim amandmanom, do iznosa kada je to već ispunjeno, odnosno, od 100%. U prijevodu znači ako negdje imamo već 1;1 onda ovaj članak, ne znam hoće li ste to ikada pojaviti u praksi, u stvarnosti, ali ako imamo 1200 studenata i imamo već 1200 smještenih kapaciteta, onda nema potrebe nekom propisivati još dodatnih 12% kada znamo da recimo na jednakom omjeru, ja ne znam dal je to moguće dogoditi ili ne, ali zašto ne to predvidjeti. Isto vrijedi i za prehranu, 5% od slijedećih mjesta u prehrani, naravno, osim ako, za one objekte koji obavljaju djelatnosti prehrane, kada pobrojimo sada sljedeće mjesto u odnosu na broj studenata, već dolazimo do 100% onda bi taj zapravo uvjet bio suspenzivan, ako je to uopće moguće tako formulirati. Ne znam, nažalost, jel se nama smanjuje broj studenata ili ne, ali možda i dođe do takve situacije. Nadalje, što se tiče uvjeta za obavljanje studentskog posla, od stran studenata, tu svakako treba pozdraviti neke mjere koje zapravo će s ovim zakonom stupiti na snagu, a to je prije svega, da student mora minimalno imati 1 ECTS bod. Jer mi smo i također kada govorimo da ne može student raditi preko studentskoga, ako je upisao 3 fakulteta na kojem je i dalje, … [[Govornik se ne razumije.]] bio samo na prvoj godini. Što to u prijevodu znači, znači, upiše se redovno, da se može raditi i ostvarivati studentska prava i raditi preko student servisa, ne ispune se uvjeti, upiše se drugi fakultet redovno, opet isto, i tako do 26, 27 g. dokle god ti država može osiguravati pravo redovnog studiranja, odnosno, maksimalno koliko može biti. Ovim zakonom je to riješeno da onaj koji je 2 puta promijenio studentski program, treći puta upisuje drugu godine iste razine nema na pravo i to je ono što je sigurno za pohvaliti. Nadalje, što se tiče ugovora o obavljanju studentskog posla, tu svakako treba pozdraviti i uvođenje elektroničkog oblika samog ugovora sa elektroničnim potpisom. Danas smo imali sudske pristojbe, gdje također svojevrsno digitalizacija dolazi i ajmo reći, malo po malo se to događa, dakle, da taj ugovor vrijedi, ne samo ako je fizički papir, nego ako je i elektroničkom obliku na tom propisanom i obrascu sa elektroničkim potpisujemo da se vrednuje i to je sigurno jedan iskorak i u ovom resoru što je. Također, da se ugovor može zaključiti za razdoblje dulje od mjesec dana, jer znamo da je ugovor trebao ići iz mjeseca za mjesec, najduže do 45 dana, ovisno o prirodi posla. Dakle, s obzirom na očekivani i nadzor to je nešto što je dobro anticipirano. Ono što je dobro kod točke 11. stavku 3. članka 11. je da prema izvođač i naručitelj posla, nakon obavljenog posla, prema prethodnom potpisivanom ugovoru, potpisuje izjavu kojom potvrđuju konačni broj sati ili dana obavljanja posla. Što to znači u prijevodu. Do sada smo imali situaciju da uzme student ugovor, potpiše ga i odnese ga poslodavcu i više ga nikada ne vidi. Ne vidi što je unutra napisano, jer jednostavno poslodavac da to posredniku ili studentom centru, na temelju kojeg on vrši isplate i student više ne vidi što je točno napisano, koja je cijena rada, šta god bilo, može samo vjerovati zapravo, davati bianco potpise na ugovore, jer do sada je to tako bilo, jer može se anticipirati u kojem vremenu se ugovor odnosi, to nije problem, ali točan broj izvršenih sati se ne može staviti, jer je to povremeni posao i ne može se ugovoriti na takav način. Do sad je tako bilo. Ovdje s ovom izjavom sami izvoditelj posla, dakle, student, izvanredni ili redovni vidi točno što i na koji način je njegov poslodavac vrednovao, odnosno, popisao da radi. Nema onoga nakon što je dobio, pa ide računati, jel je više sati, manje sati ili sada je već, što bi rekli mi u narodu prošla baba s kolačima i onda je najčešće bila situacija pojeo vuk magare ajde kao vratit će se na nekom slijedećem ugovoru ili nešto, neki prijepor koji može nać, znači tu opet tu apsolutno se ide u korist studenta. Također, govorili smo već ranije o minimalnoj naknadi za obavljanje studentskih poslova, što se tiče minimalne bruto plaće, podijeljeno na 160, mislim da time podižemo cijenu rada studenata koja automatski, ja se neću složiti, ima utjecaj i na tržište rada jer time se samo poskupljuje studentski rad koji apsolutno onda postane možda i manje atraktivan ili povuče za sobom poskupljenje i rada redovitog preko ugovora pogotovo kada govorimo o dodacima koji su evidentirani za 50% za rad, noću, vikendom, državnog blagdana itd., nedjeljom itd., i prekovremeni rad. Zašto? Kako kolega Mrsić kaže, ako je ovaj skuplji radnik preko studentskog a vlastiti radnik jeftiniji, onda će ili povećati se plaća redovitom radniku ili će ih više zapošljavati. To ne može biti loše. Također, mi smo znali u kakvim uvjetima su studenti radili, da je to dosta puta bilo izrabljivanja i upravo korištenja tih rupa u tržištu rada. Kada govorimo ovdje što je zakonom propisano, također izvođač ima pravo i na nadoknadu putnih troškova, naknadu za topli obrok i druge naknade ako su ugovorene, ono što smo mi izrekli u replici. Dakle, propisuje se zakonom. Zašto je sad to bitno? Mi smo imali pravilnik, imat ćemo ga i sada. Pravilnikom se može regulirati prekovremeni rad. Ali zakon ti daje osnovu za inspekcijski nadzor. I u ministarstvu se provodi ... [[Govornik se ne razumije.]] što se tiče poslova ugovaranja ali rada, s ovim zakonom, to podliježe, kako što je i u krajnjoj liniji i navedeno, i nadzorima iz područja rada, poreza, prireza, doprinosa itd. S ovim zakonom svi koji rade ... [[Govornik se ne razumije.]] podliježu time i onda će se uvesti itekako reda. Jer oni moraju imati u ugovor i držati se zakona a naravno još pravilnikom se onda može urediti i ono što smo zapravo dosad imali pravilnikom uređeno. I to je mislim je sad isto veliki iskorak koji smo onda napravili, naravno da ne govorim sada i ne ponavljam sve to što znači za izvanredne studente i jedna teza koja nikako nisam uspio pohvatati, znači imamo radno iskustvo i radni staž, to su dva odvojena pojma. Danas u Hrvatskoj vi dobijete potvrdu poslodavca koja vam vrijedi i jamči da imate radno iskustvo, to je širi pojam, radni staž je uži pojam. Radni staž podrazumijeva uplate na mirovinsko. I tu dolazi do onoga ključnog razlikovanja. Nije problem radno iskustvo, svatko tko je radio preko studentskog, može si to upisati u CV i može dobiti potvrdu i može imati to radno iskustvo gdje se radno iskustvo traži. Ali ako se traži radni staž onda je to sasvim nešto drugo. Dakle, ovdje nema meni logike stvari da ovdje je nešto propisano u odnosu na radno iskustvo kad iskustvo se samo pod time podrazumijeva, to je širi pojam, svatko tko je radio preko studentskog, ima to stečeno radno iskustvo nad tim poslovima, poslodavac mu da potvrdu i to je sve što im treba i to danas se može dobiti, ne treba to posebno propisati, nije to nitko rekao da to nije bilo i niti da nema. Radni staž je nešto drugo. To je ono kad morate otići u mirovinski, dobiti potvrdu da bi konkurirali ponajviše za mjesta gdje je propisani minimalni radni staž ako se radi u državnim lokalnim samoupravama, godinu, 5 g. itd., itd. To je drugo. A iskustvo, da li privatni sektor više cijeni iskustvo ili staž, ja mislim da je iskustvo ali nažalost, to negdje još, uvijek nažalost kaže, kod nas je država uvijek najpoželjniji poslodavac, tu se uvijek gleda staž i tu se uvijek gleda papir a ne kvaliteta. Dakle, bez obzira koje imaš, imaš visoku tog smjera, imaš papir, bio ti najgori student, 10 g. studirao, ne znam na kojem fakultetu studirao, ti to imaš i ne može se raditi razlika između tebe i nekog drugog kandidata na temelju tvog završenog stečenog obrazovanja. Da li će se to ikad moći u sustavu države, ja ne znam, u Americi je to jako lijepo napravljeno, u Americi i dandanas malti ne vi ne morate s fakultetom, dobit ćete diplomu a s tom diplomom, ... [[Govornik se ne razumije.]] kad vidi gdje ste, šta ste, nitko vas neće jer se to cijeni na tržištu rada. I kad fakulteti počnu tako razmišljat, onda na taj način ćemo i mi imati drugačije stvari ali opet kažem, najveći je problem što je uvijek država najpoželjniji poslodavac i to se ne smije diskriminirati i mora se samo staviti opći uvjet koji je, eventualno nekim daljnjim testiranjima koje sam ja ovdje predlagao kad se radi o centralnome, kad budu jedinstveni. Tako da mislim da apsolutno je ovo još jednom bi samo molio kod ovog članka da vidim da li se može to staviti, mislim da to nije, neće možda niti značiti nešto ali eto, nešto pro futuro bi moglo se dogoditi. Kažem, ovime se ne stvara jeftinija radna snaga nego upravo suprotno jer ja se sjećam kad sam ja bio student, moja satnica rada je bila 10 kn. 10 kn je bio sat rada preko studentskog gdje sam ja radio nekad bio povremeno poslove, doslovno povremene poslove, čak ne toliko iz nužnosti koliko iz nekog osjećaja di sam želio steći i iskustvo i naravno poboljšati si svoj studentski budžet. Danas je to 15, 17 kn otprilike, s ovime će biti 20, zavisno o mjesta gdje je, evo zahvaljujem i mislim da je ovo apsolutno iskorak u bolje.
Hvala. Zastupnik Gordan Maras je tražio repliku.
Hvala lijepa. Kolega Čuraj, u vašoj raspravi ste istaknuli više stvari ali mene zanima s obzirom na liberalni predznak vaše stranke, da li može procjenjujete da ne bi bilo loše da se zakon što se tiče posrednika toliko liberalizira da dopustimo svim veleučilišta bez ovih ograničenja vezano uz smještaj i prehranu, da rade posredničke poslove? Jer ukoliko smo im dali da rade sa studentima, da ih educiraju, da sa njima sklapaju ugovore o školovanju, zbog čega ne bi onda mogli iskoristiti i napraviti mogućnost posredovanja na tržištu rada. Evo to je nešto što mene zanima jer na ovaj način idemo u susret ovima koji to sada rade, to su većinom sveučilišta koje imaju na taj način regulirane stvari i možda bi se omogućilo i više bi se otvorilo poslova studentima da to radi što veći broj onih koji imaju ovako kažem, ugovorene odnose odnosno u ovom slučaju, uče i educiraju studente. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Kolega Maras, pa ovime se zapravo i uvodi ta mogućnost obavljanja samo sad možemo tumačiti da li je ona restriktivnija ili ne, da lis ovi uvjeti koji su ovdje propisani a ja vjerujem i želim vjerovati da oni zapravo idu in favorem samog studenta da se osigura jasno i transparentno, nedvosmisleno. Jer zamislite situaciju u kojoj netko osnuje neki j.d.o.o., prijavi se po nekim liberalnim uvjetima za posredovanje izda xy ugovora kao ... [[Govornik se ne razumije.]] postotkom i ne isplati studenta nego potroši novce i ode u stečaj. Tko će stati iza njega? Opet država, nepotrebno si stvaramo problem. Zato taj moramo razmišljat malo i o restriktivnijim uvjetima koji moraju biti jasni i odgovorni jel o nekim stvarima zbilja ne treba previše baš …/nerazumljivo/… imati znamo gdje je to dovelo. Zahvaljujem.
Zastupnik Ante Bačić javio se za repliku.
Hvala podpredsjedniče i kolega Čuraj spomenuli ste ovaj famozni ANCTS vezan za definiranje uvjeta za opće sklapanje tj. za mogućnost korištenja student servisa. Treba naglasiti da je dobro da se uveo ovaj stavak vezano za upisivanje drugog puta prve godine razine studija u smislu studenata koji su falili prilikom upisa i pokušali su dogodine ostvariti svoje studiranje na nekom drugom studiju. Ali mislim da trebamo naglasiti i da treba više završiti ta fama koju se plasira, a to je da se upisuju fakulteti isključivo radi prava student servisa sada po bolonjskom procesu gdje većina redovitih studenata oni su 8 sati zauzeti sa svojom satni som, vidimo kolike su školarine, nitko ne upisuje više fakultet samo da bi iskoristio pravo na studentski ugovor. Hvala
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem, zapravo da i mislim da ovim zakonom što smo omogućili ulazak na tržište studenskih poslova izvanrednim studentima ovo će postati manje i zanimljivo i ovaj način zlouporabe će zapravo izgubiti svoj onaj smisao koji je, i to je jedan od razloga, čuli smo ovdje razne brojke znači možda je to oko 30 tisuća studenta, ne onih koji žele raditi, pa da sad njima će se oduzimati posto, nego upravo oni koji žele studirati silom prilika nisu mogli redovno, nego izvanredno a žele povremeno radit da im omogući jednako pravo kao i ostalim redovnim studentima. Oni ne žele ići na 8 satno radno vrijeme i potpisivat ugovor o radu, ima onih koji žele, apsolutno da, ali s ovim smo i mi njima omogućili i poštovali da oni studiraju kao i svako drugu, naravno plaćaju svoj studij, ali da mogu i to što financiraju sa povremenim poslovima zaraditi kao i svaki redovni studenti i samim time će i smanjiti ova zlouporaba upisa radi stjecanja samih prava jer je to bilo jedno od osnovnih razloga kao i studentska sama prehrana zašto se to radilo. Zahvaljujem.
Zastupnica Sabina Glasovac prijavila se za pojedinačno sudjelovanje u raspravi. Izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Ja ću još jednom samo kratko ponovit znači da meni osobno je drago da kroz ovaj zakon konačno nakon drugo godina definiramo jednu pristojnu minimalnu naknadu studentskog rada, odnosno studentskih poslova što postavljamo osigurače da se više ne dogodi i ne može dogoditi i proći nekažnjeno onaj poslodavac koji ne ispunjava taj uvjet odnosno ne isplaćuje minimalnu propisanu naknadu, a još gore će proći onaj koji se usudi ne isplaćivati ništa odnosno studentima ne plaćati obavljeni posao. Treće, mislim da je isto tako u ovom zakonu dobro to što će se bolje evidentirati rad što se bolje propisuju nadležnosti naručitelja radova odnosno poslodavca, izvođača radova odnosno studenata, ali i posrednika što su studentski centri. Dobro je i to što se daje ovlast inspekciji rada da konačno može kontrolirati ovaj segment vrlo često zloupotrebljenog dijela studentskog rada, vrlo često i za treće osobe znači fiktivnog ugovaranja poslova putem studentskog rada gdje su studeni samo paravan između dviju stranaka koji za određenu proviziju znamo da je ona iznosila 10% su dali ustupili svoje ime, prezime svoje studentske ugovor da bi poslodavci plaćali neke druge radnike ali ne temeljem Zakona o radu, ispunjavanja svojih uvjeta iz Zakona o radu, nego putem studenata i studentskog rada. Mislim da, nadam se da ćemo donošenjem ovog zakona umanjiti određene nepravde koje su vladale na ovom tržištu, ali ja ću sada ponoviti i neke zamjerke i potrebe za promjenama i poboljšanjima u ovome samom zakonu. Mi smo u raspravi u prvom čitanju ovdje imali prilike čuti zapravo da imamo taj problem poremećene definicije izvanrednih studenata, to bi trebala biti zapravo kategorija studenata koji su potpuno samostalni radno sposobni, ali i konzumiraju određene ugovore o radu, ali uz svoj posao žele steći visokoškolsku kvalifikaciju. Međutim u Hrvatskoj već dugo vremena takva definicija izvanrednog studenta naprosto ne vrijedi, ona ne postoji. Kod nas su izvanredni studenti i na žalost ona kategorija ljudi koja nije uspjela upisati redovni studij, zbog ograničenog broja mjesta, zbog nezadovoljavajućih rezultata u prethodnom obrazovanju, kod nas su izvanredni studenti igrom slučaja i ljudi koji nisu zbog svojih ocjena, nedovoljnog broja ETC bodova uspjeli upisati narednu godinu studija, kod nas su izvanredni studenti oni koji upisuju neke programe na visokim učilištima koji naprosto ne nude te programe u redovnom programu nego samo izvanredne programe. Znači različiti je tu dijapazon ljudi i šarolika je struktura zapravo izvanrednih studenata koja ponovit ću, rekla sam to i u ime kluba, vapi, vapi za novom definicijom izvanrednih studenata ne ovom zakonu nego u lex specialisu a to je Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Isto tako u raspravi u prvom čitanju smo vidjeli da su studenti u Hrvatskoj iznimno ranjiva skupina. Da 80% njihovih troškova studiranja podnose roditelji, da pristup obrazovanju je šest puta veći ako dolazite iz obitelji višeg socioekonomskog statusa, ako dolazite iz siromašne obitelji vama su šest puta manje šanse da ćete imati priliku uopće steći visoku kvalifikaciju, a samim tim si šest puta umanjujete i šanse da sutra budete aktivni sudionik tržišta rada, samostalna osoba koja može kreirati svoj život, svoju obitelj, brinuti se za sebe, i doprinositi osjećati se dobro u društvu kome doprinosi svojim, između ostalog i radom jer čovjek je misaono biće, čovjek je duševno biće, ali čovjek je i biće koje se oplemenjuje na neki način radom. Isto tako, vidjeli smo da se na ovom tržištu, odnosno imali smo informaciju, okrene ogroman novac, milijardu kuna godišnje prođe preko leđa studenata i preko studentskog rada. Pet milijuna je nekakva svota koja će se sada dati na raspolaganje ovim Zakonom dodatno za ulaganje u studentski standard, ovo što smo rekli koji će plaćati studenti, znači studenti će plaćati 12% proviziju studentskim centrima a 0,5% još dodatnu proviziju koja će se raspoređivati onda putem povjerenstava na neke programe koji bi njima trebali obogatiti onaj nekakav život van samog studija i van tog svijeta, svijeta rada. I vidjeli smo isto tako i da imamo različite kategorije, imamo redovne studente, kad govorimo o ovom tržištu rada, koji su i do sad mogli raditi preko studentskih ugovora, imamo izvanredne studente, gdje njih 27000 rade, znači imaju ugovore o radu na određeno ili neodređeno vrijeme, i imamo ovu jednu kategoriju od 16000 koji ne rade nigdje. I sad njima omogućavamo da rade preko studentskih ugovora. I ja ponovno ovdje naglašavam, da nije dobro što radimo razliku između, ne samo radnika i studenata nego u cijeni rada, u nekakvoj zaštiti prava, nego i u tome da nije dobro što ćemo se dovesti u situaciju da imamo 2 izvanredna studenta, jedan je trenutno u radnom odnosu i spada u ovu kategoriju 27000 koji rade, i njegova cijena rada je recimo 40 kuna sat, na radnom mjestu gdje je, a njegov kolega isto tako, izvanredni student, koji će dobiti mogućnost preko ovog Zakona, raditi preko Studentskog centra odnosno preko studentskog ugovora, njemu će satnica biti 21,64 kune, a oba su izvanredni studenti, rade isti posao i to nije normalno. Kako to možemo spriječiti? Napravili smo tektonski poremećaj na tržištu rada, ovim ćemo ga napraviti, uz najbolju namjeru mi ćemo ga napraviti. Ne znam, mi predlažemo amandman da se odredi, da student, da bismo iznivelirali tu razliku između studenta i radnika za isti opseg poslova, za isti posao, platite, propišite minimalnu satnicu koja mora biti 65% cijene rada za radnika i onda brišemo granicu između radnika i studenta, a bilo koje vrste na neki način studenta, osim ovog naravno koji je u radnom odnosu, određeno ili neodređeno, izvanredni je student ali umanjujemo tu granicu, ona neće biti ovako velika kako ovdje ostavljamo, ostavljamo prostor. Isto tako inzistiramo na tome da se studentski rad ulazi u radno, radno iskustvo, isto tako inzistiramo na tome da propišete da se ne može zaposliti putem studentskog ugovora na neko radno mjesto koje je, gdje je, do kojeg je došlo do potrebe za radnim mjestom ako je u 6 mjeseci otkazan ugovor o radu ali ne samo poslovno uvjetovanim otkazom nego svim otkazima, da se ne bi manipuliralo time da se rješavamo naših starijih radnika na način da s njima dogovaramo neke vrste raskida radnih odnosa koji nisu poslovno uvjetovani otkazi a da bi na njihovo mjesto dovodili studente koji će biti na neki način jeftina radna snaga. I tražimo na neki način da se osiguraju jednaki uvjeti, kad govorimo da se usklade i sa Zakonom o radu u prekršajima, učenici, studenti na jednak način, da ne bude tu velikih razlika, da se utvrdi da moraju imati prijevoz, pravo na besplatan obrok, studenti, jednako kao i radnici ali ne samo ako je to ugovoreno studentskim ugovorom nego ako u toj tvrtci to imaju radnici, da to moraju moći imati i studenti. Znači naši amandmani ne idu u pravcu osporavanja ovoga Zakona, nego idu u pravcu osnaživanje studentskog rada ali i ispravljanje određenih nepravdi, koji u najboljoj namjeri možda ste htjeli definirati određene stvari a napravili ste gap što se kaže raskol između određenih kategorija i to nije pravilno. Razmislite jednako i tako i ako to nije ovaj prijedlog Zakona da se zaista povisi ili ukine olakšica za roditelje koja je 15000 kuna, to je zaista nisko, nije predmet ovoga Zakona ali razmislite o tome, i nisam imala prilike ovdje govoriti a htjela sam stvarno, možda sam trebala više vremena dati tome, ulozi studentskih centara danas i kako ih vidimo sutra, mislim da tu nismo išli dovoljno reformski i ono što mene zanima je samo u prijelaznim i završnim odredbama, zašto postojećim Studentskim centrima dajete 5 godina rok da se usklade s propisanim uvjetima koji su propisani za obavljanje posredovanja pri zapošljavanju, čemu 5 godina, čemu 5 godina, to mi je malo ostalo nejasno, u prijelaznim i završnim odredbama članak 18., postojeći. Znači oni koji sad će preuzet ulogu moraju zadovoljit sve uvjete odmah a oni koji već jesu u sustavu dajete im čak 5 godina. Nije li to malo previše?
Hvala. Zastupnik Gordan Maras javio se za repliku.
Hvala lijepo kolegice Sabina Glasovac. Ja ću opet apostrofirati jednu stvar koja mislim da nije dovoljno dorađena ovom Zakonu, a radi se na tome, a radi se o tome kako bi se omogućilo studentima što raznovrsnija ponuda poslova i transparentnost i omogućilo im se ulaganje u odrađenu ja bih rekao, informiranost o tome šta mogu raditi. Ovdje se dosta kruto držimo nekih stvari koje zbilja meni nisu jasne. Zbog čega bi netko morao imati u Zagrebu 1500 sjedećih mjesta gdje pruža usluge studentske prehrane da bi se bavio studentskim posredovanjem u zapošljavanju. To ću i u svojoj raspravi reći. Zbilja mi to nije jasno. Ako imamo tvrtke koje se tim bave za zaposlene, ako imamo i druge tvrtke koje to rade na tržištu, zbog čega se ovdje na taj način cementira da jedino Studentski centar u Gradu Zagrebu se može time baviti, evo hvala lijepo.
Odgovor na repliku zastupnica Sabina Glasovac.
Ne znam kolega Maras, zašto su propisani baš ti uvjeti jednako kao što ne znam zašto se dao rok od 5 godina da se uskladimo s nekim standardom koji propisujemo Zakonom. Ne znam. Ne znam ni sama koncept kako država vidi razvoj studentskih centara kao posrednika u zapošljavanju u budućnosti. Jer ima tu dosta nepravdi. Vi sada imate ne znam jedan recimo studentski centar u Zagrebu, on skrbi de facto, on uzima novce od na neki način svih studenata koji prođu kroz njega ali u njegovom upravljačkom tijelu ne sjede predstavnici svih, kako bih rekla svih učilišta, visokih učilišta s kojih dolaze ti studenti i nemaju pravo u raspoređivanju provizija, recimo i na standard njihovih studenata. Hoćemo li se odrediti za jedan regionalni centar koji će voditi računa, okupljati predstavnike svih i voditi računa o svim studentima na tom području ili ćemo dozvoliti da svaka visokoškolska ustanova ima svoj. Puno je tu pitanja
Hvala. Isteklo je vaše vrijeme. Zastupnik Ante Bačić javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Glasovac spomenuli ste upravo studentske centre i posredovanje i budućnost istih sa ja se nadam da to ne ide u smjeru da ćemo sada dati svakome da posreduje oko studentskih poslova pa ćemo ih staviti na tržište pa da ćemo ih i sutra privatizirati. Nadam se da niste u tom smjeru razmišljali. I ne znam zašto vas boli ovih 0,5%. 0,5% moramo naglasiti uplaćuje se od strane poslodavaca. Tih 0,5% studentski predstavnici i studentski zbor će najbolje znati kako i na koje projekte iskoristiti. A što se mene tiče i svih 12% i sve što zaradi studentski servis tj. studentski centar od posredovanja kod studentskih poslova neka ide i mora ići u razvoj studentskog standarda je li to izgradnja novih domova, menze, hrana. Znači neka ne ide na plaće, neka ne ide na bilo koje druge troškove, neka ide samo u razvoj studentskog standarda a to će i ovih 0,5% od strane studenata i njihovih projekata ići. Hvala.
Hvala. Zastupnica Glasovac, odgovor na repliku.
Ispričavam se, nisam zbog ovdje kolega čula prvu vašu primjedbu, prvi dio replike, čula sam zašto me boli ovih 0,5%. Ma ne boli mene tih 0,5%. Mi dajemo 5 milijuna kuna de facto u ruke studentskom zboru da raspoređuje sredstva u korist svih studenata na sportske, kulturne i druge sadržaje koje trebaju obogatiti nekakvu ponudu u njihovom, u njihovom nazovimo to tako životu. Ali ono što ja ne bih htjela da nam se dogodi je, kao u 2018. godini kada su, znači studentski zbor svake godine dodjeljuje manje iznose sredstava a u 2018. godini su dodijelili sredstva svom bivšem predsjedniku studentskog zbora za njegov privatni projekt. I onda sad kada vi njih pitate, oni će reći da je on zadovoljio uvjete jer oni propisuju te uvjete, oni su njemu njega dali. E sada ja vas pitam. Jesu li po vama ta sredstva otišla u prave ruke bivšem predsjedniku studentskog zbora. Zašto? Zašto se to radi na takav način. Zašto? Ruka ruku mije. Sredstva trebaju biti raspoređena na sve studente a ne tome tko je bliže oltaru, taj bolje čuje misu.
Hvala. Isteklo je vrijeme. Zastupnica Alfirev javila se za repliku,
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Glasovac. U svom izlaganju ste prilično sad, odmah na početku apostrofirali status izvanrednog studenta i zapravo definiciju koja ne odgovara onome što izvanredni student danas je i zbog čega je uopće u statusu izvanrednog studenta. Po meni dakle sam ovaj zakon, dakle i sam studentski rad neće doprinijeti tome da se promijene stvari tamo gdje se trebaju mijenjati. Ne mislite li da bi tu trebalo napraviti ne u ovom zakonu nego doista negdje drugdje bi trebalo napraviti ne samo promjenu definicije nego stvari posložiti tako da se ne događaju više ili dalje ne produbljuje ovo zbog čega mi imamo ovakvu poplavu izvanrednih studenata.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnica Glasovac.
A točno kolegice, taj zakon je Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Znači on mora odgovoriti na novu stvarnost a nova stvarnost u Hrvatskoj je da izvanredni student nije onaj koji radi i želi sebi osigurati visoko obrazovanje nego izvanredan student onaj koji studira, nema vrlo često posao, nema nikakva studentska prava zato jer je izvanredni student a uz to mora još plaćati sam školarinu. OK, znači to je na neki način imate 17 tisuća ljudi koji su izgubljene duše, koji su kategorija izvanrednih studenata koji to zapravo nisu, koji ne rade, kojima roditelji plaćaju studij, koji nemaju iksicu, nemaju pravo na prehranu, nemaju pravo na dom, oni su prepušteni sami sebi. I mi smo ih prepustili ... [[Govornik se ne razumije.]] jer ih tretiramo kao izvanredne studente. OK, kroz ovaj zakon im dajemo mogućnost barem da rade preko student centra što ni do sada to nisu mogli. Ali kažem to remeti neke odnose na tržištu rada. Ozbiljno.
Zastupnice Glasovac, isteklo je vrijeme. Zastupnik Sokol javio se za repliku.
Hvala lijepa. Prvo što se tiče 15 tisuća kuna i stipendija, dakle imali smo u prvom čitanju paket poreznih zakona, jedan od njih je bio prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak gdje su jasno stipendije isključene iz onih 15 tisuća i ne računaju se. Znači imali smo to u ovom Saboru, treba čitati materijale koje dobijemo. Što se tiče uvjeta propisanih koje moraju zadovoljavati posrednici itd., pa upravo ideja je da se sredstva od studentskih poslova ulože u smještaj, prehranu i kulturne aktivnosti, što je njima i posao. Baš zato te odredbe jesu unutra. Što se tiče načina raspodjele, znači članak 14., stavak 5., evo za onih 0,5%, posrednik je dužan objaviti kriterije i postupak odabira aktivnosti iz stavka 3. ovog članka, znači posrednik je taj koji određuje kriterije i postupak, ne studentski zbor, molim čitajmo.
Odgovor na repliku.
U tom tijelu koje raspoređuje sredstva, vi vrlo dobro znate da studentski zbor ima većinu. To je prvo i nemojte se praviti blesavi i ima. Drugo, o tome kako će se transparentno raspoređivati sredstva, živi bili pa vidjeli po izvješćima koja će nadam se stizati u ministarstvo. I treće, 15 tisuća kuna godišnje mi je maksimum koji možete zaraditi kao student da biste bili porezna olakšica vašem roditelju. I vi se sad hvalite što ste iz tog 15 tisuća kuna izuzeli stipendije jer do jučer niste dali ni to. Znači on samo da je iz siromašne obitelji i da je primao socijalnu stipendiju vi bi ga već skinuli sa porezne olakšice jer bi mu stipendija ulazila u 15 000 kn, sad ste to ispravili i kažete, u tih 15 000 kn ne ulazi više stipendija ali to nije dosta. To je sramotno i dalje, to znači da on smije zaraditi samo 1000 i koliko 200 kn mjesečno da bi bio porezna olakšica svom roditelju. I još se hvalite time što ste mu omogućili da zaradi 1200 jer mu ne ubrajate stipendiju jer bi ga time odmah eliminirali kao poreznu olakšicu. Naša intencija je ta da povećate ovu granicu od 15 000 kn jer je premala.
Hvala, isteklo je vrijeme. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Maras.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Kada govorimo o ovom zakonu, reguliramo jedno područje koje je vrlo važno, svismo mi u svom životu radili odnosno oni koji su studirali a sada su zastupnici su vjerovatno radili tijekom svojih studentskih dana, da si povećaju džeparac, da si nešto kupe, plate more ili već šta im je bilo potrebno i svjesni smo koliko je ovo u biti bitno područje. Doduše, u tim vremenima ne razmišljaš baš previše niti koliko niti šta niti kako radiš jer bitno je zaraditi tih nekoliko tisuća da bi otišao na more, kupio si nešto ili nešto treće. I sjećam se da te satnice tada a vidim da ni sada nisu bile bog zna što, sa te strane podržavam da se to povisi odnosno da se ograniči minimalni iznos ali ne mislim da je ovo spektakularni iznos koji je ovdje naveden u zakonu, tih 20, 21 kn po satu ne znači previše, mogli smo biti tu malo ja bi rekao, više na strani studenata, staviti to možda i na 25 kn, da se ne rade poslovi koji su kako bi rekao, teški, fizički, a da na kraju ljudi imaju vrlo niske naknade. Ono šta mene je zasmetalo a to već istaknuo u par ovih replika, vezano je naravno od naknade kaže zakon, dužan je onaj koji to ubire odnosno tko posjeduje u zapošljavanju, da tu naknadu koristi i za smještaj i za prehranu i sve ono ostalo šta ulaže u kvalitetu života studenata, primjerice ako se radi o gradu Zagrebu ali činjenica je da SC kada pogledate malo strukturu prihoda i rashoda, evo za prošlu godinu je 30 milijuna kn u plusu, a ukupno naknade koje usluge pruža je tu negdje iznos. Znači to je u praksi, gospođo Ramljak, nepovezivo. Ovo šta piše u zakonu je nepovezivo sa onim šta piše u izvještajima financijskim SC-a u Zagrebu. Drugim riječima, tih 30 ili koliko milijuna kn koje oni uprihoduju zbog ovih provizija, ne možete povezati nikako nego općenito. Da, potroši se više za zaposlene, nešto se uloži u krevete, u prehranu ali da bi se našao direktan link vezan između ovih 30 milijuna kn i kvalitete studenata i njihovog života u Zagrebu, ne možete ga naći pogotovo zato što je 30 milijuna kn viška, znači sa te strane SC je mogao još 30 milijuna kn uložiti i opet bi bio na nuli sa 2017. g. poslovanjem a kvaliteta bi bila još veća. Tako da to je priča koja omogućava samo SC-u primjerice u gradu Zagrebu da vrši tu uslugu jer jedini oni imaju te kapacitete i po meni ne bilo loše da se pruži ako već postoje i mogućnost veleučilišta, da se pruži i njima. Ima veleučilišta koje imaju nekoliko tisuća studenata, ima veleučilišta koje imaju vrlo kvalitetne veze sa poslodavcima i možda bi im mogli omogućiti i bolje poslove koje SC sada nudi jer ono što sam ja tada vidio, a ne vidim da se puno promijenilo od tada, niti SC nešto posebno razvija ponudu, niti se tu išta konkretno radi po pitanju dostupnosti tih poslova da naprave neku aplikaciju pa da to ljudi vide, znači ne ulaže se gotovo ništa, to je prihvaćeno zdravo za gotovo. Možemo samo mi, a kad možemo samo mi, onda nema potrebe to prilagođavat potrebama niti studenata niti tržišta i zbog toga sam ja protiv ovoga da ostane ovakva odredba koja diskriminira da imamo 4, 5, mogli ste naći neku odredbu koja bi omogućila barem 10-ak da se javi pa da se oni nadmeću malo, da se to pokuša nekako popularizirati, da se možda nadmeću i sa time koje ugovore s firmama imaju, da plaćaju više, pa bi onda studenti gledali preko koga da idu se zaposliti tako da čim nema konkurencije, apriori se vidi da se u to ne ulaže a ova poveznica kao oni će od tog prihoda kupiti neku opremu ili opremiti neki SC, od toga vjerujte mi, nema gotovo pa ništa. Naravno, ovaj dio šta je gospođa Glasovac dobro primijetila je 0,5%, u biti namijenjeno a prepoznajem tu i emotivnu involviranost nekih zastupnika HDZ-a koji su kada su im očice zaiskrile kad su vidjeli da će to biti jedno pola posto pa kaže, to je 5, 6 milijuna za SC a tamo sve naši mladi dečki kao što smo i mi bili prije nekoliko godina pa ćemo onda zavrtiti koji projekt itd. Ja se slažem da treba izdvajati za studentske udruge, ali tu scenu također treba onda pokušati promovirati i popularizirati da se ljude stimulira, da se natječu na tim izborima, da se vidi kako mogu doći do tih sredstava, ne da troje ljudi a znamo kako te stvari funkcioniraju jer svi u Hrvatskoj vide kako se paralelno preko raznoraznih institucija obnaša vlast pa i kad nisi na vlasti, ne, od obavještajnih službi, policije, HDZ je to zapojasao 90-ih godina i i oni jednostavno ne puštaju Hrvatska gospodarska komora, Obrtnička komora, Studentski zbor u pravilu. Tako da naravno da Hrvatski nogometni savez gdje evo ide jako velika depolitizacija, pa Šukera će vjerojatno zamijeniti naš kolega ovdje iz Hrvatskoga sabora. Znači to su ti modeli, pa evo i ovaj preko Studentskog zbora kojem HDZ-e želi vrši utjecaj u svaku poru našeg društva i ljudima je jednostavno više toga dosta. Probajte naći način gospođo državna tajnice kako da na sveučilištu popularizirate da se ljudi uključuju, a ne da nekolicina njih vrte uvijek jedni te isti onda kada završe faks nakon 10 godina onda se pojave neki novi isto iz podmlatka jedne stranke i nastave dalje posao raditi kao što su radili ovi prije njih. Znači to je ono što ja čujem kao prigovore, ne čujem da jako veliki interes vlada među studentima da bi se u to uključili i to je ono što ja prepoznajem kao neki problem, a volio bih u svakom poslu pa tako i u ovom da imamo što višu i veću konkurenciju kako bi na kraju naši studenti od toga imali koristi njih 160 tisuća skoro u Hrvatskoj koji rade nekada i poslove i spašavaju pojedine djelatnosti. Jer sada kada mladi hitaju van Hrvatske, na žalost odlaze Njemačka, Irska, pa još malo pa ćemo imati tamo više Hrvata nego u nekim gradovima tako da s te strane mislim da je korisno omogućiti ljudima da ovdje rade da se pokušaju na neki način školovati kako bi možda na taj način i ostajali u Republici Hrvatskoj. Ljudi ne odlaze iz Hrvatske zato kaj im je ovdje dobro. Ne odlaze iz Hrvatske zato što ovdje vide da imaju iste šanse kao što imaju u nekim drugim zemljama da su svi jednaki, da se promovira društvo koje će biti pravedno, nego vide društvo gdje je najnormalnije da čovjek šeta okolo i kupuje politički trguje saborske zastupnike, gradske zastupnike, vijećnike to je najnormalnija stvar u Republici Hrvatskoj i HDZ-e očito mu to paše. Danas sam baš pričao nešto o tome tolerira. Tako unazađuje našu demokraciju, naše društvo da nije ni čudo što se pune avioni za Irsku i što se ljudima gadi u biti kada vide kako funkcionira hrvatska politika. Ne gadi se to zbog nas u opoziciji, nego zbog onih koji na taj način na žalost upravljaju Hrvatskom, a prave se kao da su fini, uglađeni europski političari. I dok ti europski političari ne shvate da rade štetu svom društvu i dok zanemare svoje sebične ciljeve i pokušaju napraviti nešto za građane naše zemlje neće nam ni jedan zakon pomoći, pa tako niti ovaj o studentskom zapošljavanju gdje ću ja također se pridružiti kolegici Glasovac i biti suzdržan jer mislim da se moglo napraviti više. Osim što se diže minimalna satnica moglo se to liberalizirati, omogućiti studentima da imaju veći izbor poslova, nego što ih imaju danas, da satnice budu više i da na neki način mogu zaraditi neku kunu za ono što im je potrebno. Hvala lijepo.
Hvala. Zastupnik Hajduković javio se repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, drago mi je da ste načeli ovu temu, a to je financiranje studentskih centara. Ako pogledate malo njihove bilance mislim da vam one dovoljno govore, a posebno činjenica da se nekada i namjenska sredstva, a naknade iz posredovanja pri zapošljavanju su namjenska sredstva, ne koriste u svrhe za koje su namijenjene. Dakle, ne podiže se standard niti kvaliteta koju studentski centri primaju. Isto tako prvi ste rekli izrijekom ovdje da su vodeći ljudi iz studentskih zborova negdje sveučilišta, fakulteta sastavnice dakle sveučilišta itd. itekako istaknuti članovi mladeži određenih stranaka. E sada vi meni recite kako to može biti depolitizirana struktura koja zastupa sve studente i cijelu studentsku populaciju, a posebno ako uzmemo u obzir jako malo izlaznost na studentske izbore i da zapravo jedna interesna skupina izvuče svoje prijatelje koji glasaju za njih i onda se krug nastavlja dalje.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Gospodine Hajduković pa tu je jasno kao dan o čemu se tu radi. I sada će se neki možda smješkati i reći – pa što oni pričaju, tko im je kriv što oni nisu organizirali na fakultetima. Evo vidiš tako je, tako govore članovi mladeži HDZ-a s lijeve strane i vesele se kao dok nema nikoga mi smo glavni i s te strane ali poanta je da u biti to nije ispravan pristup da HDZ-e angažira svoje resurse da bi okupio tamo ljude i da bi onda tu kunicu dvije kaj je dobio od studentske udruge iskorištavao za svoje projekte. Pogledajte malo kako to funkcionira vani. Da, imaju i udruge koje su određenih svjetonazora ali nigdje se stranke na taj način kao u Hrvatskoj odnosno stranka jer ne stranke jer ih nema više nego jedna to radi i zloupotrebljava sustav i preko studentskih centara i preko ministarstva i uključuje se na taj način u studentski život. To nigdje ne postoji osim u Hrvatskoj, a zato naši ljudi idu u Irsku i ne ostaju ovisni. Hvala lijepo.
Hvala. … [[Govornik se ne razumije.]] Zastupnik Vešligaj javio se za repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo kolega Maras dobro ste spomenuli zapravo jedan problem općenito studentske participacije, postoci izlaska na izbore za studentske predstavnike su stvarno uistinu mizerni i to je jedan pravi poraz zapravo ovoga društva kada gledamo da mladi ljudi koji bi sutra trebali biti stupovi ovoga društva, koji bi trebali nositi ovu državu već u svojim mladim godinama spoznaju da su na žalost stranačke oligarhije da se tako izrazim okupirale sveučilišta i da čak ni na sveučilištu ne mogu ništa promijeniti. Mislim da bi svi zajedno trebali ovdje raspraviti malo o ovome modelu kojega imamo jer na žalost studentski zbor nije reprezentativan predstavnik studenata, nego je ono što još jednom ponavljam pretvoren u jednu stranačku oligarhiju i to je jako loša poruka za sve mlade ljude, za sve studente na hrvatskim sveučilištima.
Odgovor na repliku zastupnik Maras.
Molim vas, kolega Vešligaj, ne oligarhije, nego oligarhiju. Znači tu samo jedna stranka na taj način zloupotrebljava i državne institucije i ministarstva, SC i na taj način promovira ovo što ste rekli i zbog toga ljudi ne izlaze. Umjesto da se ministarstvo pozabavi time da promovira to na sveučilištu, njima je u interesu da što manje ljudi izađe jer onda će njih 5 ili 20 izabrati one koji trebaju. Na zagrebačkom sveučilištu 2017. g. je izašlo 15% studenata na te izbore. To dovoljno govori gospodo, i o tome kako rade ti koji su sad tamo. Ako ljudi ne izlaze, baš ih briga za te organizacije onda vide niti ikakvu svrhu. Kada bi oni nešto radili korisno za studente, vjerojatno bi izlaznost bila više puta veća nego šta je to sada i to je dovoljan signal znati o čemu se tu radi. Hvala.
Zastupnik Maras, hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Ante Bačić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice sa kolegicom. Evo u tijeku je već par sati rasprava o novom zakonu vezano za obavljanje studentskih poslova i čuli smo mnoge teze i u konačnici izostavili smo sve ovo dobro što se donosi ovim zakonom, sve ovo pozitivno, cijela ova regulacija posebice studentskih poslova samih studenata prilikom zapošljavanja i uhvatili smo se samo tko je radnik, tko je student, što je to rad, što su to studentski poslovi, distinkcija između toga i evo, prešli smo sada i u finišu ove rasprave i na Studentski zbor, jesu li oni legitimni predstavnici studenata, u kojoj su oni stranci i kako troše novce. Mislim da to definitivno nije dobar put i mislim da i brojke i statistika pokazuju drugačije teze i pobijaju sve ovo što oporba nameće prilikom rasprave o ovom zakonu. Kad gledamo sami bolonjski proces i opterećenje studenata koje je 8 sati dnevno, ne daje se puno prostora za studentski rad i zato studentski rad je privremen i povremen. Dosta je bilo fame oko i ovoga prekovremenog rada i oko 50% naplate. Studentski rad je intenzivan, znači baš ti privremeni, povremeni poslovi znaju trajati par dana ili par tjedana, oni istina, imaju obilježja i ugovora o djelu, znači nešto se mora obaviti kroz određene vremensko razdoblje ali je pruženo na studentima na njihov zahtjev, da oni procjenjuju koliko vremena će to i sami odraditi. Ako gledamo podatke SC-ova, posebice evo ja ću ovdje iznest ako i u prvom čitanju podatke SC Split. Vidimo da sve ove teze i jednakosti radnika, studenta, hoće li jeftina snaga tj. hoće li studenti zauzeti sutra ulogu radnika, to sve pada u vodu. Zašto? 70% studenata koji koriste usluge Student servisa, koji obavljaju studentske poslove, rade maksimalno 4 mj. u godini. Tek 15% studenata radi duže od 6 mj. u godini a 99% studenata radi samo jedan mjesec kod istog poslodavca. Ona teza da će sada student zamijeniti radnika kod nekog poslodavca s ovim pada u vodu, znači skoro 100% studenata radi samo mjesec dana kod istoga poslodavca. Samo 12% studenata ostalo je kod istog poslodavca duže od 3 mj., znači moramo tu uzeti distinkciju rada i zaposlenika i studentskog privremenog i povremenog posla. Znači to su dva različita posla. Negdje se mogu poklapat, to je istina ali sve ove teze da sad moramo napraviti distinkciju i u zakonu promijeniti za vanredne studente koji već rade i ovih 15, 16 000 vanrednih studenata koji ne rade, to nije istina i to definitivno ne treba. Znači moramo raditi distinkciju između zaposlenika i studenta koji obavlja privremeni i povremeno određeni studentski rad. Ova fama da će fakulteti upisivati posebice sada samo radi toga da bi se …
Oprostite, zastupnik Maras je zamolio ako možete malo glasnije jer ne čuje.
Hvala, pa mogao mi je to reći direktno iz klupe, može, kolega Maras, nema problema nikakvih, mi u ... [[Govornik se ne razumije.]] bit glasni. Šta se tiče uvjeta u sami upis novih akademski godina po Bolonji su pooštreni, znači rijetko tko upisuje fakultet i više ne stoji ta fama od prije 10 ili 15 g. da netko upisuje fakultet isključivo da bi koristio Student servisa ili da bi radio na crno preko nekoga i da bi na takav način zaradio neki novac. Moramo biti svjesni da je bilo velike malverzacije i velikih problema sa radom na crno posebice vanrednih studenata, što s ovim zakonom i pokušavamo i mislimo da ćemo uspjeti izregulirati, na neki način ujednačiti jer vidit ćemo već slijedeće godine da neće studentskim centrima porasti nešto pretjerano prihodi iz uvođenja ovoga zakona, da će sve ostati otprilike na ovome nivou, baš zato jer se moraju izjednačiti sve ove malverzacije i svo ovo korištenje studentskih ugovora na možda drugačije svrhe koje će sada biti legalni i uredni i prohodi će vjerojatno ostati isti. Drago mi je da prihvaćeno između dva čitanja i moj prijedlog, prijedlog moga kluba ali i kolega iz Studentskog zbora a to je vezano za ovaj jedan ECTS bod, tj. da dopustimo i studentima koji su upisali određeni studijski program ali su nakon određenog vremena shvatili da taj studijski program nije za njih i čekali su iduću godinu da upišu drugi, dobro da ih na ovaj način i dalje uključujemo i da će moći koristiti usluge Student servisa ali moramo se vratiti i normalno na statistiku. Većina poslova koji se obavlja preko student servisa, u periodu ljetnome kada je stanka između ispitnih rokova i nove akademske godine. Vidjeli smo mjesece u kojima studenti rade, koliko rade. Oni nisu sada i ne će nikada biti zamjena za klasičnog radnika za ugovor o radu i za zaposlenika. Moramo naglasiti, već smo više puta govorili o digitalizaciji i elektroničkom obliku ugovora što će donijeti dosta kvalitete i ekonomičnosti i uštede sam studentskim centrima ali i studentima. Bitno je naglasiti kod ove teze da će student zamijeniti radnika, baš ova odredba vezano za poslovno uvjetovani otkaz kada poslodavac neće 6 mjeseci sljedećih moći sklopiti s nikim studentski ugovor i prihvatiti studenta na isti posao kao što je bio taj radnik koji je dobio otkaz. I moramo spomenuti da ovaj zakon ide zajedno u paketu sa nastavkom porezne reforme gdje je ova Vlada Izmjenama zakona o dohotku omogućila da nagrade i stipendije i svi oblici usavršavanja i inozemnih i domaćih ne ulaze u onih 15 tisuća kuna gdje se moraju skinuti studenti i učenici sa olakšice roditeljima. I dosta smo ovdje pričali da je to na kraju ispada da studenti mogu zaraditi da bi ostale olakšice 1250 kuna mjesečno. To je istina, to sada stoji. Ali kada ubrojimo da uz taj rad koji će biti povremeni i privremeni imati će više vremena i za studirati ali nismo ubrojali određenu nagradu ili stipendiju, određene općine, grada ili države koji paralelno sa poslom student može primati. I onda dolazimo do iznosa koji može biti 2 i više tisuća kuna. Ali hoćemo li povećavati taj cenzus, ja sam prvi, ja sam prvi za. Velika fama Vlada i oko ove naknade za posredovanje i oko ovih 12%. Evo i kolega Maras se u svom izlaganju često referirao na to. Ja ga apeliram da pročita članak 14 vezano za prihode od posredovanja da vidi kako povjerenstvo mora izgledati koje će odlučivati gdje će ti novci ići da pogleda na što studentski centri mogu trošiti te novce, da pogleda koji su, tko vrši nadzor a to je ministarstvo i da će se ta sredstva namjenski trošiti i da će se objavljivati. Samo pročitajte tih par članaka, tj. članak 14. par stavaka i mislim da će vam biti sve jasno. Što se tiče članova studentskog zbora zašto je mala izlaznost na studentskim izborima, pa mala izlaznost je upravo radi ovakve vaše priče. Radi toga da nije dobro sudjelovati u studentskom zboru, da su oni prozvani radi tisuću drugih faktora koji ne utječu na njih, normalno da na taj način obeshrabljujete mlade ljude da se uopće uključe u bilo kakav vid društvenog aktivizma, pa tako i studentskog zbora, sutra i politike. Zašto ne? Zašto je konstantno teza kolega iz SDP-a studentski zbor je platforma za mladež HDZ-a. Evo pogledajmo sada sastav Hrvatskog studentskog zbora, pogledajmo predsjednike svih zborova sveučilišta u Hrvatskoj, nađite mi jednoga iz mladeži HDZ-a. Evo možete sada odmah guglati. Ja bih volio da ih je više ali evo trenutno nađite mi jednoga koji je tamo. Nema. Znači vaša teza, samo tu plašite mlade ljude sa nekakvim babarogama i sa nekakvim pomladcima itd., ali to ništa ne stoji što vi govorite. I zato je jednostavno mala izlaznost radi takve šuplje i glupe priče. I ja ovim putem definitivno pozivam sve studente da se uključe, da se aktiviraju i da pobjede demagogiju. Hvala.
Hvala i vama. Imamo dvije replike ali prije pozdravljamo nastavnike i učenice i učenike IV. Zagrebačke gimnazije, sa njima nas ima više danas jel' da? Lijepo je što ste ovdje. [[Pljesak.]] I sada će nastupati gospodin Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Babić, Bačić, pardon, meni je žao šta vi imate tako nisko mišljenje o podmlatku HDZ-a kada kažete da su mladi ljudi prestrašeni, ne žele sudjelovati u studentskom zboru jer sam ja rekao da tamo obično budu iz HDZ-a, iz pomlatka te stranke. Pa nemojte biti tako skeptični, pa niste vi baš toliko loše da bi se ljudi preplašili da dođu na sastanke u studentski zbor. Znači, ovo što ste vi objasnili u biti pokazuje da vi u biti smatrate nas odgovorni tim što apeliramo da se izvrši depolitizacija studenskog zbora kako bi se što više ljudi uključivalo. Pa zbog toga oni ne dolaze. Znači, nije tu pitanje babaroga nego zapojasali ste to '90.-tih kada je to krenulo i od tada to to ne puštate, to je tako s generacije s koljena na koljeno [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] I gospodine potpredsjedniče ja vas molim, [[Upadica Radin: Odgovor gospodin Bačić…]] ja vas molim još jednu stvar, vi imate svoj osebujan stil ali ovdje se ne nastupa, [[Upadica Radin: Ne, nemam osebujan stil nego branim Poslovnik.]] ovdje se ne nastupa nego se ovdje govori, tako da nemojte vi doprinositi estradizaciji Sabora nego probajte biti molim vas, probajte biti što korektniji prema zastupnicima. Znači nema potrebe za didaskalijama i za određenim opisima što tko radi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, hvala lijepa, budući da niste stali imate prvu opomenu. Izvolite povreda Poslovnika.
A kada ćete sebe opomenuti gospodine potpredsjedniče?
Povreda Poslovnika izvolite [[Upadica Maras: Kada ćete sebe opomenuti?]] Sebe ću, … … [[Upadica se ne čuje.]] Možete, možete sjesti.
A ti ćeš mi reći da sjednem?
… [[Upadica se ne čuje.]] Koji članak?
… [[Govornik naknadno uključen.]] blokira sabornicu i upućuje vas na i objašnjava vama kako treba zasjedati. I evo minutu i 30 govori i ne da nikome ovdje pristup. Niti mogu ja odgovoriti na repliku, niti vi možete njega ušutkati. Ne razumijem kako se to ponaša.
Dobro. Hvala lijepa, dao sam mu jednu opomenu, sada da mu dajem i drugu opomenu, ne bih imao to zadovoljstvo da ga slušam više pa onda mu neću mu dati drugu opomenu. … [[Upadica se ne čuje.]] Tko zna? Gospodin Mikulić [[Upadica: A može odgovor?]] A odgovor? A ovo je bila, Ok, odgovor.
Kolega Maras vrlo jednostavno kada god se mladež uključila u studentske izbore zajedno sa kolegama iz Foruma mladih uvijek ste bili poraženi. Ako ćemo gledati statistiku novaca koliko je otišlo na studentske projekte i na sve što javno forumaši su bili na čelu studentskih udruga, više je novaca išlo na vašu stranu. Tako da cijela ta fama vezano za studentski zbor mladeži izjednačavanje ne stoji. Ja dapače i što se tiče mladeži i podmlatka bilo koje stranke apeliram neka se slobodno kandidiraju, dapače neka se društveno angažiraju. Ali nemojte od njih raditi to što raditi jer samo s time destimulirate druge. Zašto? Da bi vi ostali u toj sjedalici mogu reći maloj 100 godina sljedećih, eto zašto to radite. Sada … [[ne razumije se]] povredu Poslovnika. Što sam sada? Uvrijedio sjedalicu.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin Maras. Opet se čujemo. Izvolite.
Hvala lijepa. Čudno mi je da vi kao iskusni koji vodi niste primijetili da gospodin Babić. A ja se ispričavam. Ja se ispričavam, koliko nastupate u Saboru i koliko rijetko sjedite na toj sjedalici uopće nisam zapamtio kako se prezivate.
Koji članak? Koji …
Tako da s te strane možda bi bilo [[Upadica Radin: Koji je članak?]] Možda bi bilo dobro da malo više sjedite [[Upadica Radin: Gospodine Maras, koji je članak povrijeđen.]] 238.
Ne. Čekajte [[Upadica Maras: 238.]] Niste rekli do sada [[Upadica: Maras: Evo sada kažem.]] Hvala lijepa. Izvolite.
Znači 238. je povrijeđen da je gospodin Babić malo češće ovdje u sabornici i da sjedi možda bi znao kako se preziva, a onda bi možda i opravdao to što je došao ovdje, pa sljedeći puta možda opet [[Upadica Radin: Vrijeme.]] Hvala lijepa.
Hvala. Poslovnik jedan drugome. Mi možemo ići na kavu dok vas dvoje si dajete, samo nas troje ćemo ostati a ostali ja ne znam. Izvolite. Izvolite koji članak?
238. Ako će pogledati kolega Maras pošto vrijeđa kolegu svoga zastupnika, a ne znam zašto i to mladoga zato vam govorim tako vrijeđate kolege iz zbora, vrijeđate kolege iz podmladaka stranaka, tako vrijeđate i mlađega zastupnika vjerojatno zato što se bojite mlađih ljudi koji dolaze i sutra nadam se ubrzo na vaše mjesto. Ali što mi je glupost u cijeloj ovoj priči?
Vrijeme gospodine Bačić. Neću dati nikakve opomene. Idemo dalje. Gospodin Mikulić. Izvolite gospodin Mikulić. Molim vas, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolega Bačić, meni je drago da ste stali u obranu studentskog zbora. Evo ovdje je danas gore bilo prisutno jedno 10-tak članova Hrvatskog studentskog zbora i vjerujem da nitko od njih nije u Hrvatskoj demokratskoj zajednici. Osobno i ne znam dečke. Upoznao sam ih u sklopu ovoga zakona. Drago mi je da ste i naglasili vezano za ovih 0,5% prihoda od posredovanja koji idu u biti za studente, idu za projekte, za društvene, kulturne i sportske komponente i sve ono što studenti odluče da treba i financijski potaknuti, svojim potpisom blagoslovi Studentski centar, nadzire i Ministarstvo tako da ne vidim čemu bojazan sa drugog dijela Sabora. Također pojedinci su izjavili da studenti ne rade, a izgleda da Studentski zbor ne radi. Ali bitno je ovdje za naglasiti što ide njima u prilog da su upravo Studentski zbor je inicijator ovoga zakona kojeg su neki propustili donijeti preko 22 godine. Hvala.
Hvala. Vrijeme. Gospodin Bačić odgovor.
Hvala potpredsjedniče. Hvala kolega Mikulić. Definitivno malo smo i naglasili kvalitetu momaka i cura u studentskim zborovima koji su inicijatori ovoga prijedloga zakona, koji su inicijatori stotina pravilnika koji se trenutno provode na našim sveučilištima, na našim studentskim centrima. Da nema njihovog angažmana i da nema njihovoga trude koji definitivno rade posao i ne bi se posramili da su plaćeni punom plaćom za taj posao koji rade i rade mnogo više i od pojedinih na žalost i prorektora i profesora itd. Oni su glavni inicijator ovoga ovih 0,5% koji će ići. Posebice za studentske projekte ne treba raditi ponavljam famu oko toga jasno u članku 14. kako će se provoditi i na koje će se projekte realizira ti novci, tko je u povjerenstvu, gdje se mora obavljati, tko vrši nadzor mislim da će to funkcionirati i …
Hvala. Vrijeme. I sada nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovana gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo odmah da razbijemo tu famu koju vladajući stalno pokušavaju propagirati. Ja ću prvo govoriti o dobrim stranama zakona. I sam sam rekao uostalom u replici da ovaj zakon apsolutno ima i svojih dobrih strana što svakako treba pozdraviti. Rečeno je već prije u raspravi da je pravilnik koji je regulirao ovaj segment dakle, studentski rad je donesen još 1996. godine dakle, prije puno godina. Uvjeti i studiranja i uvjeti na tržištu rada su se uvelike promijenili i stvorila se potreba za novom regulacijom ovoga segmenta rada, studija kako god hoćete. Isto tako mislim da je moj imenjak kolega Mikulić spomenuo da u Hrvatskoj studira više od 150 tisuća studenata. Ta brojka je čak i bliža, 160 tisuća tako da sama ta brojka govori o važnosti zakona o kojem danas raspravljamo evo već u drugom čitanju. Dakle dobre strane zakona apsolutno postoje. Prva od njih koju bi istaknuo je reguliranje minimalne satnice koja do sada nije bila ujednačena u različitim dijelovima Hrvatske odnosno pod ingerencijom različitih studentskih centara mogla je biti različita. Tako da se minimalna satnica izračunava tako da će se iznos minimalna bruto plaća u Hrvatskoj sukladno posebnom propisu dijeliti sa 160. Ako uzmemo da je minimalna bruto plaća za ovu godinu 3 tisuće 439 kuna i 80 lipa, to znači da će minimalna studentska satnica, ako se naravno za ovaj Zakon usvoji ove godine a pretpostavljam da evo postoji sa strane vladajućih namjera da se to desi, iznositi 21 kunu i 49 lipa. Dakle, apsolutno je to za pozdraviti, propisati minimalnu satnicu jer se studentski rad posebice, da kažem dijelovima Hrvatske gdje je bilo teže naći posao, znao itekako obezvređivati kada govorimo o naknadi. Dakle, 50% se više plaća rad nedjeljom, 50% više se plaća noćni rad, iako kao što sam spomenuo i prije po Zakonu o radu, radnici, dakle koji rade sukladno Ugovoru o radu, ako drugačije nije propisano kolektivnim ugovorom, imaju pravo na 30% više za noćne, recimo. Osigurava se isplata naknade za rad, dakle postavljen je rok od 15 dana u kojemu poslodavac mora isplatiti ono što je student zaradio i također propisuju se drakonske kazne za poslodavce koji ovo ne ispoštuju. Dakle, ako već koriste blagodati jeftinijeg rada, studentskog rada, onda je minimalno, odgovornost da taj rad i plate, a ukoliko ne isplate, obavezu na sebe, dakle da obešteti studenta, preuzima studentski centar. To je svakako dobro, no tu mi se javlja jedino sumnja da li će studentski centar imati novaca za to ako bude previše prekršitelja, nadamo se da će ove drakonske kazne služiti upravo za to da poslodavce odvrate od takve nepoštene prakse. Također, inspekcija rada je više nadležna sada za nadziranje studentskoga rada, što je svakako dobro jer i sami znamo da je zlouporaba bilo. Dakle, to je evo nešto o dobrim stranama Zakona, skoro pola svoje rasprave sam potrošio na to da kažem da u Zakonu postoji nešto dobro. Međutim, postoje i nedostaci. Nedostaci koje možemo još uvijek popraviti i kroz amandmane koje je Klub zastupnika SDP-a podnio, ali eto još može učiniti i Vlada, ukoliko bude željela. Dakle, ono što meni kod Zakona smeta je da ne postoje jasna jamstva za sprečavanje zlouporaba. Inspekcija rada ima veće nadležnosti, to je svakako u redu, međutim i dalje se mogu teoretski dešavati zlouporabe, poput to da netko drugi radi pod tuđim imenom, a nije student, nema studenska prava i tako dalje. Dakle, tih zloporaba ima i ako govorimo o realnom stanju na tržištu, ono je upravo takvo. Nema također zaštite onih koji trenutno rade po ugovoru o radu. Znači, govorimo tu o prije svega, izvanrednim studentima, koji rade po ugovoru o radu i uz rad studiraju, što im je garancija da poslodavac jednostavno neće odlučiti donošenjem ovog Zakona, da su im jeftiniji, isplativiji da rade po studentskom ugovoru, a ne na ugovor o radu? Dakle, moramo i taj segment imati u vidu. Ono što mene posebno smeta, a tim više što je to, ovaj Zakon predložilo Ministarstvo znanosti i obrazovanja je, da se ne predviđa vođenje evidencije studentskog rada kao iskustva. Dakle, ako govorimo o iskustvu, cjeloživotnom učenju, ovo upravo nije u duhu Hrvatskog kvalifikacijskog okvira, stjecanje znanja i vještina i kroz neformalno obrazovanje, ja rad i iskustvo u radu smatram upravo takvima, i zapravo tu su studenti zakinuti baš kroz nešto što ne bi trebali biti a to je, dakle, jasno je da im staž neće teći, ali iskustvo, mislim da tu mogu dobiti. Studenti su 2016. godine zaradili, znate koliko? milijardu i 145 milijuna kuna, što je jako veliki novac. Dakle, pričali smo ovih 12% što će uzimati studentski centri za posredovanje prilikom zapošljavanja, volio bi da se ta sredstva onda i zaista i namjenski troše upravo za ono što su namijenjena a to je podizanje nivoa usluge studentskih centara, kolega Maras je nešto govorio o tome i prije, dakle mašta nam može biti granica, tim više što studentski centri također mogu koristiti i resurse samih studenata. Evo dat ću vam primjer, dakle FER u Zagrebu ili ETF u Osijeku mogu raditi aplikacije za studentski centar gdje bi studenti mogli lakše dolaziti odnosno pretraživati poslove i slično. Na taj način zapravo smo, ostvarili dvostruku dobit da studenti se uče, vježbaju, rade ali također i svojim kolegama i studentskom centru pomažu da im usluga bude što veća. Također 0,5%, ovih famoznih odlaze i studentskom zboru, meni također smeta to što studentski zborovi sami određuju kriterije odnosno oni nisu jasni definirani za raspolaganje tim novcem. Tu je bilo nažalost zlouporaba, kolege prije mene su već spominjale neke primjere pa se ja na tome ne bih zadržavao. Također, valja imati na umu, imati mehanizme sprječavanja iskorištavanja mogućnosti studentskog rada od strane poslodavaca tako da iskorištavaju studente a ne zapošljavaju na ugovor o radu. Kako to možemo napraviti? Dakle, studenti koji rade kod istog poslodavca više od 3 mjeseca, ne radi se o sezonskim poslovima, po meni, poslodavci bi im trebali biti u obavezi ponuditi ugovor o radu, bilo na određeno, bilo na neodređeno vrijeme ali nakon toga bi im trebali to ponuditi. Kolega Bačić prije mene, mislim da je govorio da većina studenata nije radila kod istog poslodavca duže od 3 mjeseca, ali to ne znači da ih nema. Dakle, da im ne možemo pomoći i osigurati ih i na ovaj način. I još na kraju, ne bih to spominjao da se o tome nije povela živa rasprava, sada evo, tijekom prošle rasprave, ali ja mislim da je zapravo niska izlaznost kad se tiče, kad su u pitanju studentski zbor i njihov rad i niska izlaznost odnosno participacija studentskog tijela u njihovom izboru, je zapravo rezultat njihovog rada, odnosno, ne rada. Ja kad sam studirao, a to je bilo isto davno, ne sjećam se da sam osjetio baš neke benefite zašto što me studentski zbor zastupa. I zato zbog toga nisam ni osjećao, niti potrebu niti namjeru, izaći na te izbore. Na mom fakultetu ako se dobro sjećam, izlaznost je znala biti i po 5-6%. Dakle, apsolutno sam da studenti trebaju imati ulogu i utjecaj u formiranju, dakle i života na fakultetima, sveučilištima, svojem slobodnom vremenu, smještaju, itd., itd., no prije svega, odgovornost je na onima koji su na te funkcije birani i zapravo rezultat njihovog rada je onda kako ih doživljavaju oni za koje bi se trebale boriti, a to su studenti upravo kao što i mi na kraju polažemo račune našim građanima odnosno biračima zbog kojih sjedimo ovdje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Da, imate jednu repliku od gospođe Mrak Taritaš.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Hajduković, dobro je da ste još jedanput spomenuli jednu temu, a to je ne samo cjeloživotno obrazovanje, nego je tema studenata koji kada rade stječu određena iskustva. U našem zakonodavstvu mi imamo postavljeno na način da samim tim što ste završili studij vi iza toga morate imati za određene poslove stručni ispit. I onda ako idete, ako recimo radite negdje vani 2 ili 3 mjeseca ili kao student ili iza to vaše iskustvo vam se koristi za stručni ispit za koji morate dokazati da ste radili recimo godinu i pol. Ne morate biti zaposleni, ali morate raditi. Tako da bi bilo izuzetno dobro da je ovaj zakon to prepoznao i omogućio. Dakle, tijekom studiranja, ja to govorim o svom fakultetu arhitekturi, vi radite u nekom birou, stječete neka iskustva i kada završite to iskustvo vam se može uzeti u obzir za nekakve druge stvari. Ovako ovim zakonom to nije moguće.
Hvala. Odgovor gospodin Hajduković.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Mrak Taritaš, apsolutno se slažem i to zapravo nije u duhu zakona koji smo donijeli, ako se ne varam još 2013. godine. Možebitno i ranije, možda već i 2012. sada ne mogu se točno sjetiti vremena. A to je o hrvatskom kvalifikacijskom okviru koji je trebao upravo imati ulogu toga dakle i ohrabrivati zapravo i mlade i ne samo mlade nego cijelu populaciju na cjeloživotno učenje i stjecanje vještina i iskustava i kroz neformalno obrazovanje. Rad je definitivno jedna od tih, a posebnosti vaše struke što mladi tijekom studija zapravo mogu raditi u biroima i stjecati iskustvo koje im kasnije može pomoći u struci. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. Gospođa Vesna Bedeković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Evo kao što netko malo čas reče u samom smo finišu današnje rasprave o Zakonu o studentskim poslovima. Evo stoga ću ja svoje vrijeme iskoristiti da na neki način pokušam evo rezimirati nekakve ključne točke ovoga Zakona s moje točke gledišta, a da se pritom ipak nastojim ne ponavljati sa svime onime što je do sada rečeno. Nastojat ću evo kratko rezimirati i reći na početku da općenito gledano dakle ovaj zakon prije svega omogućava prilagodbu vremenu u kome živimo. Jer ako uzmemo u obzir činjenicu da je jedan jedini prvi i zadnji pravilnik koji regulira studentske poslove iz 1996. godine dakle, nakon 22 godine prvi put zapravo imamo zakon koji regulira studentske poslove i na neki način je u pravom smislu te riječi i odraz fleksibilnosti i svakako uzimanja u obzir prirode i sastava dakle studentske populacije 22 godine nakon dakle ovog prvog i jedinog pravilnika kojim je regulirana ova problematika. Ja ću podsjetiti samo i još jednom naglasiti da kada je u pitanju studentska populacija da imamo 3 kategorije studenata. Imali smo ih prije svega redovite studente. Onda imamo jednu povijesnu kategoriju, to su studenti koji su do prije nekakvih 5, 6 godina ako se ne varam studirali za tzv. osobne potrebe. I treća kategorija je kategorija izvanrednih studenata. Upravo odraz fleksibilnosti i prilagodbe je ova činjenica da mi evo ovim zakonom obuhvaćamo i omogućavamo obavljanje studentskih poslova i izvanrednim studentima koji ne rade. E sada ću se vratiti na ovu povijesnu kategoriju studenata koji su nekada studirali za osobne potrebe. S obzirom da te kategorije više nema, danas nekako nam se nameće umjesto tog dijela populacije upravo ovaj dio populacije studentske koje danas imamo a to su izvanredni studenti koji zapravo ne rade, a studiraju izvanredno upravo zbog toga što dakle plaćaju svoju školarinu kao izvanredni studenti kako bi na neki način ušli u sustav i time se što je više puta do sada naglašeno, a ja se slažem s time zapravo izgubila ona osnovna svrha i onaj smisao. Dakle, malo smo pobrkali izvanredne studente u pravom smislu riječi koji bi tu trebali studirati izvanredno, a biti na svojim radnim mjestima i izvanredne studente koji zapravo ne rade. I na ovaj način dakle ja bih se usudila reći pokušavamo premostiti ovim zakonskim rješenjem ovu jednu fazu prelaska iz te jedne kategorije u drugu i ja bih rekla da ćemo vidjeti i da će zapravo tu fazu tranzicije vrijeme pokazati kako će se ona prebroditi. I svakako se zalažem i slažem se sa svim kolegicama i kolegama koji su iznijeli svoj stav da mi prije svega moramo definirati što je to izvanredni student. Naravno ovaj zakon to neće riješiti niti ovaj zakon to treba rješavati tu problematiku definiranja izvanrednog studenta definira lex specialis, a to je Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i drago mi je da se ova problematika iznjedrila. I to će ujedno biti prigoda da se o ovoj problematici raspravi kada, evo a ja vjerujem da će i ovaj zakon dakle Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju doći na red, pa ćemo i to raspraviti. Ono što ovdje još imam potrebu naglasiti i još jednom ponoviti, da ovdje imamo Zakon o studentskim poslovima, da smo također raspravljali i da smo se i u raspravama zapravo malo ponekad ponegdje i razišli u konceptualnom pristupu. Dakle, suština zakona kako je on sada u konačnom čitanju pred nama je zapravo Zakon o studentskim poslovima kojim se upravo želi naglasiti razlika između studentskih poslova i studentskog rada pri čemu se upravo studentski poslovi izdvajaju kao posebna kategorija poslova koji imaju povremeno, privremeni odnosno sezonski karakter i tu je zapravo razlika između rada koji je temeljen na ugovoru o radu i koji je reguliran Zakonom o radu i rada koji je temeljen na studentskom ugovoru i čiju problematiku treba regulirati Zakon o studentskim poslovima i u tom smislu zastupam tezu i zalažem se za tu tezu da student nije i ne može biti zamjena za klasičnog radnika. Student nije zamjena za klasičnog radnika i iz tog razloga nam je i potreban Zakon o studentskim poslovima. Ako ćemo studenta tretirati kao klasičnog radnika onda nam ne treba Zakon o studentskim poslovima a drago mi je da je kolega Bačić iznio dio analize SC čini mi se u Splitu, gdje nam je jasno da su podaci pokazali prirodu zapravo i trajanje studentskih poslova gdje većina njih traje sezonalno, dakle i bilo bi zanimljivo, pa evo sugestija Ministarstvu obrazovanja i znanosti, bilo bi zanimljivo napraviti analizu sa svim SC-ima da vidimo, dakle da dobijemo podatke kakva je zapravo priroda studentskih poslova, koliko to dugo traje, kod kojih poslodavaca, dakle upravo da bismo iz toga mogli baratati nekakvim činjenicama da ne bismo morali i trebali raspravljati napamet. Ove ključne točke zakona, već smo ih prošli, ja ih ovdje evo doista zbog toga što smo ih nekoliko puta ponovili, ne bih ponovno naglašavala. Ono što mislim da je potrebno posebno naglasiti, čini mi se da o tome nismo govorili, ovaj zakon u sebi, tako ga bar ja vidim, ima jednu naglašenu prije svega socijalnu a onda pedagošku a onda i demografsku dimenziju. Socijalnu zbog tog razloga što se studentima omogućuje dodatna zarada, doduše nekad je rad na studentskim poslovima bio prije svega džeparac, danas nažalost to više nije džeparac nego nasušna potreba i dobro je da ovaj zakon regulira mogućnost rada studenata i obavljanja studentskih poslova. Pedagoška dimenzija, naravno stjecanje kulture rada i uvođenje na tržište i uvođenje u svijet rada i naravno ova snažna istaknuta, demografska dimenzija gdje se omogućuje našim mladima da si na ovaj ili onaj način priskrbe dodatna financijska sredstva koja će im omogućiti onda kasnije i neke pogodnosti i u situacijama kada ubrzo nakon završetka studija, budu u prigodi osnivati vlastite obitelji, osnivati vlastite domove, podizati djecu, dakle na neki način je ovo dobra startna pozicija. I naravno, rekla bih još evo pred sam kraj da ovaj zakon itekako podiže razinu standarda studenata i još jednom ću naglasiti, ovo je po prvi put nakon 22 g. da imamo zakon koji regulira studentske poslove. Do sada smo studentski rad, studentske poslove, zovimo ih kako god želimo, regulirali temeljem pravilnika, ovo je po prvi puta nakon 22 g. zakon koji je oblikovan u visokom i razini konsenzusa sa studentima koji su sudjelovali u izradi zakona što mislim da je jako dobro i da je vrlo pozitivno i konačno velim, nakon 22 g. studenti svoj zakon imaju i pokušavam razumjeti neke od kolegica i kolega koje evo žale što u proteklih ovih godina za vrijeme svojih mandata, imali su šansu koju su nažalost propustili, moglo se je možda ovakav jedan zakon donijeti i ranije za nekih drugih mandata a to što su neki propustili šansu, to je doista njihov problem i u svakom slučaju, ovaj zakonski prijedlog i osobno u svakom slučaju podržavam. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate dvije replike, prvu repliku ima gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažena zastupnice, dobro je da ste otvorili jednu temu i dobro da se o tome govori, zapravo što su danas izvanredni studenti i mislim da je došlo vrijeme da i neke druge propise promijenimo i da stvari zovemo pravim imenom. Dakle, imamo studente koji su redoviti i koji se zapravo plaćaju se iz proračuna. I imamo studente koji svoj studij plaćaju. Ja ne vidim nikakav problem da uz određene uvjete imamo taj tip studenata i da su to takvi, to više nisu niti izvanredni studij što je bio studij uz rad kad je netko radio pa je morao. Ja sam recimo završila fakultet koji uopće nije imao mogućnost izvanrednog studiranja, tamo ili si završio fakultet ili nisi. Prema tome, moramo početi zvati stvari pravim imenom, mi smo vrlo skloni zvati stvari krivo i onda zapravo sve diskusije i sve ode u krivo, ajmo zvati stvari pravim imenom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite.
Evo drago mi je kolegice Mrak-Taritaš, da se slažete s tim i doista evo i kroz današnju raspravu iskristalizirali smo dakle jedan problem koji ćemo u nekim slijedećim koracima doista morati riješiti i kao što sam i rekla, ovaj zakon niti može niti će niti je zakon koji je namijenjen rješavanju ove problematike ali svakako kad dođe na red lex specialis a to je Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, itekako ćemo o tome raspravljati i naravno, ovim putem evo molim i u Ministarstvu znanosti i obrazovanja da o ovoj problematici posveti zasluženu pozornost i da evo pokušamo iznaći jedino rješenje kojim ćemo kao što ste rekli, stvari nazivati i imenovati pravim imenom.
Hvala. Drugu repliku ima gospođa Alfirev.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Bedeković pa evo kolegica Mrak-Taritaš mi je upravo na neki način uzela repliku, a malo prije sam u prethodnoj replici kolegici Glasovac također govorila i odgovarala mi je upravo na ovu temu izvanrednih studenata. Jer zaista evo kada malo pogledamo očito je tu temeljni uzrok problema u kojem se nalaze studenti, pogotovo izvanredni studenti. Ono što trebamo zaista reći, a to je činjenica da programi i zapravo obaveze izvanrednih studenata nisu ništa drugačiji od programa i obaveza redovnih studenata. I tu je jedan brojni, brojni dakle kada pogledamo jer sam razgovarala sa brojnim studentima, izvanrednim studentima zaista njihove obaveze su gotovo identične. I naravno da uza sve to skupa da im je zaista ovaj rad i mogućnost zaista to je zapravo njima nasušna zaista potreba.
Hvala. Vrijeme. Odgovor gospođa Bedeković.
Pa kolegice, obveze, satnica i program redovitih i izvanrednih studenata ne bi trebale biti iste i ne bi trebale biti jednake i to ovisi o matičnoj kući odnosno o ovom programu visokog učilišta na kome studiraju. Ali ste evo i vi otvorili još jedan dodatni, još jedno dodatno pitanje o kome valja raspraviti a to je dakle količina, kvaliteta, čitava lepeza studijskih programa na različitim visokim učilištima. A kada kažem visokim učilištima mislim i na naša sveučilišta, i na veleučilišta, i na visoke škole i smatram da i tu jednako tako dakle ima posta i tu jednako tako ima prostora za poboljšanje sustava. Ali isto tako i za zvanje, nazivanje stvari njihovim pravim imenom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo sa, sada će gospodin Tomo Sokol neće nastaviti sa pojedinačnom raspravom, nego završno u ime Kluba HDZ-a. Izvolite.
Tako je. Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice, kolege zastupnici. Pa evo, ja ću pokušati sumirati ono što je rečeno ovdje u zadnjih nekoliko sati. Rečeno je puno toga. Bilo je korisnih prijedloga i sugestija, ali isto tako puno dezinformacija, krivih podataka, manipuliranje itd. Prvo što bih istaknuo da imamo jedan, da kod nekih zastupnika postoji konceptualno nepodnošenje studentskih poslova kao posebne kategorije. Jer kada smo čuli prijedloge od nekih koji su zapravo bili na tragu toga da studentski poslovi trebaju biti izjednačeni sa radnim odnosom onda oni zapravo govore znači jednaki doprinos i jednaki porez, jednaki uvjeti da onda ta kategorija kao takva nema smisla. Međutim ono što bih ja istaknuo, da mi stvarno trebamo odustati od tog mentaliteta koji je proizvod prošlih vremena da se sve mora regulirati i preregulirati. Znači, vi zakonskim propisivanjem da studenti sklapaju ugovor o radu samo ćete dobiti to da studentskih poslova više neće biti, nego da će se poslovi koji su u svojoj prirodi povremeni i privremeni da će se obavljati na crno. Znači vi ne možete zakonom natjerati poslodavca da nekog zaposli ako on tu nema svoj interes i to moramo shvatiti i od toga mentaliteta se generalno moramo odmaknuti jer ta prereguliranost, želja da se normativnim optimizmom sve riješi zapravo guši gospodarstvo i guši tržište rada i guši cijelu državu. Bilo je nekih prijedloga koji se tiču toga da se propiše da ako je dan osobno uvjetovani otkaz, da se ne može 6 mjeseci ista znači student obavljati te poslove. Sada imamo odredbu o poslovno uvjetovanom otkazu. Mislim takvo propisivanje je nepotrebno jer koji će poslodavac ići davati osobno uvjetovani otkaz gdje se mora dokazati da netko nije sposoban, zašto nije sposoban obavljati poslove itd. da bi tu doveo studenta da obavlja te poslove. To u praksi, to se u praksi neće događati. Znači to je problem koji jednostavno ne postoji. To je puno prekomplicirano i za poslodavce i za bilo koga koji bi išao u takvu priču. Dalje oni koji su najglasniji ovdje o potrebi zaštite studenata od izrabljivanja itd. nisu ništa napravili da se donese novi zakon. Znači mi danas imamo pravilnik od 20, star 22 godine, a sve ove stvari koje su ovdje donesene ovim zakonom su zapravo nove. To su sve iskoraci. Znači rad izvanrednih studenata, pravo na minimalnu naknadu, povećanje od 50% slučajeva rada blagdanom, vikendima itd., propisane sankcije, nadležnost inspekcije rada, elektronički obrasci znači to su sve stvari koje do sada nisu bile propisane i oni koji do sada nisu propisali koriste ovu priliku da nam govore da još nismo otišli korak dalje. Mislim da je to stvarno vrlo, vrlo licemjerno. Također spominjale su se stipendije. Znači radi javnosti moramo istaknuti pitanje stipendija da se one ne uračunavaju u ono oslobođenje od onih 15 tisuća za roditelje je već bilo u ovom Saboru u prvom čitanju u Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak. I već je to bilo ovdje. Znači, imali su priliku svi to pročitati i vidjeti tako da doista ne znam zašto sada otkrivati toplu vodu. Što se tiče podizanje generalno tog praga na 30 tisuća recimo što se predlaže to predlažu isti oni koji govore da studentske poslove treba ograničiti u broju sati. Pa upravo sada to ograničenje od 15 tisuća je de facto to ograničenje jer se nakon toga više tim studentima neće isplatiti obavljati studentske poslove preko studen servisa. Znači upravo sada to je neko ograničenje. Mi možemo govoriti o tome treba li se to ograničenje povećati. Ja osobno mislim da da, ali onda ne možemo istovremeno se zalagati za dvije dijametralno suprotne stvari. Dalje spominjali su se studentski zborovi čija mladež je unutra, čija nije itd. U to stvarno ne bih ulazio. Međutim, ono što je bitno, ovaj zakon prvi put jasno propisuje da se sredstva moraju raspodjeljivati namjenski za koje namjene, prvi put propisuje da su to sredstva studentskog centra i da na kraju krajeva ravnatelj studentskog centra je taj koji njima raspolaže. Tako da imate dvostruku kontrolu. Znači … studentskog centra će provjeriti je li natječaj bio u redu. Naravno da neće otpisati nešto što smatra nezakonitim jer je taj ravnatelj onda odgovoran. Dalje imate nadzor Ministarstva znanosti i obrazovanja jasno propisan i prvi put je jasno propisano da studentski centar odnosno posrednik mora jasno objaviti, donijeti, objaviti kriterije i raspodjele. Znači, te kriterije ne donosi sam studentski zbor. Znači sada opet imamo nekoliko kontrolnih mehanizama koje nismo imali prije. A oni koji to do sada nisu htjeli riješiti, koje to nije interesiralo sada govore da niti to nije dovoljno, a mislim da stvarno trebamo paziti kako i što govorimo u ovoj sabornici, da ne trebamo manipulirati. I naravno još jednom evo mogu reći u ime Kluba HDZ-a da podržava ovaj zakon uz one neke amandmane koje smo predložili i kroz odbore. Hvala.
Hvala i vama. Drugi Klub zastupnika je Most u čije ime će govoriti Tomislav Žagar završno.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle valja još jedanput naglasiti i zbog javnosti, ovaj zakonski prijedlog je u Sabor stigao na inicijativu studenata. Na tome im čestitam. Jedan student je pokrenuo peticiju i Ministarstvo je krenulo, istina dugo je trebalo vremena gotovo dvije godine da bi došao ovaj zakonski prijedlog u Sabor, ali dobro da je došao. Ono što bi isto tako bilo iznimno važno je da studenti i dalje pokreću inicijative za promjenu ne samo zakonskih prijedloga koji se njih osobno tiču, već mnogih drugih zakonskih prijedloga i na kraju krajeva opet najviše se tiču mladih ljudi u ovoj zemlji. Pa evo samo jedan podatak, u ovoj akademskoj godini u jesenskom roku je na preddiplomskim sveučilišnim integriranim i stručnim studijima u Osijeku na 17 sastavnica Sveučilišta u Osijeku ostalo tisuću 377 slobodna mjesta. Dakle, riječ je o trećini mjesta. Tako je na Poljoprivrednom fakultetu upisano svega 119 od 444 mjesta za preddiplomaca. A u posljednjih 13 školskih godina samo u Slavoniji ostalo ostala bez gotovo 34 tisuće učenika. To su stvari koje se tiče i ovaj zakon, a i svi zakoni koji se ovdje donose. Siromaštvo je nešto što stoji u korelaciji na žalost i sa uspjehom studiranja jer se ovdje javlja jedan začarani krug. Jasno je da siromašniji moraju eto i raditi da bi studirali. Kada rade imaju manje vremena za učenje, a znamo da je recimo za smještaj u studentskim domovima jedan od glavnih kriterija uspješnost, izvrsnost. Dakle, a u našim domovima u ovom trenutku je udomljeno, može biti udomljeno svega 8% studenata. Dakle, radi se o jednom krugu koji je nepovoljan po studente posebno one slabijeg imovinskog stanja, tako da ovaj zakon treba pozdraviti. Međutim osobnog sam mišljenja, a to dijelim onda i u Klubu Mosta da je trebalo biti malo ambicioznije i krenuti sa malo više poticaja ili motiva i poduzetnicima da se studente više uključuje u svijet rada na taj način da oni uspiju i zaradi za svoje školovanje, ali da ujedno rade poslove koji će im biti kasnije koji su predmet njihove struke. Jer više od trećine studenata svoje financijsko stanje prema istraživanjima ocjenjuje ozbiljnim i vrlo ozbiljnim. I sada ostalo je još vremena da kažem da ćemo kao Klub podnesti tri amandmana. Ukratko ću reći o čemu se radi. Dakle, u članku 11. na stavak 3. točka 7. mijenja se i glasi: „Podatke o neto cijeni posla, količini posla i predviđenom vremenu trajanja posla“. Dakle, u ovoj točki 7. je bilo samo definirano podatke o netko cijeni posla ili količini posla. Mislimo da veznik ili nije dobar. Zašto bi bilo ili jedno ili drugo. Neka se navedu u ugovoru i podaci o cijeni, o neto cijeni, količini i predviđenom vremenu trajanja posla. U članku 11. stavak 7. bi se trebao promijeniti da glasi: „Ugovor se zaključuje za svaku akademsku godinu i uvjet je za obavljanje studentskog posla“. Da vežemo ugovore uz akademsku godinu dakle, da se ne mora svaki mjesec sklapati novi ugovor, da se to administrativno opterećenje smanji. I s tim u vezi odmah i članak 11. stavak 8. promijeniti: „Izvođač i naručitelj posla za svaki mjesec potpisuju izjavu kojom potvrđuju konačni broj sati i dana obavljenog posla“. Dakle umjesto da se svaki mjesec potpisuju ugovori da izvođač i naručitelj dakle student i poslodavac potpišu ugovor u kojem će definirati točno vrijeme, opseg posla i vrijeme provedeno na poslu. I naravno da se s tim u vezi treba promijeniti članak 13. stavak 2. to je amandman 3. „Naručitelj posla dužan je posredniku za račun izvođača isplatiti naknade za obavljeni posao najkasnije do 15 dana u idućem mjesecu“. Ako se to veže za svaki mjesec izjava, pa onda da se veže i ovo plaćanje uz to. Još jedanput ću naglasiti ono što smo rekli u … [[ne razumije se]] zakonski prijedlog je korektan. Nije ambiciozan, ali je korektan. I kao što su mnoge kolegice i kolege ustvrdile nakon 22 godine dobro je da je ovdje da se konačno napravio. Nadamo se da će on pomoći našim studentima da uspiju ono što je glavna intencija zakona da uspiju radom doći do sredstava da unaprijede ili poboljšaju svoje i što je najžalosnije zapravo da omoguće im studiranje jer bez tog rada ne bi mogli niti studirati. Na temelju očitovanja Vlade o našim amandmanima glasat ćemo na temelju toga. Hvala.
Hvala. I na kraju također ispred Kluba zastupnika ovoga puta SDP-a gospodin Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Meni je uvijek drago kada raspravljamo o mladim ljudima, o budućnosti Hrvatske da to pobudi ovoliki interes i da toliko dugo o tome raspravljamo. Naravno to nije uvijek na žalost rezultat da naše rasprave koliko god budu kvalitetne iznjedre na kraju i dobar zakonski prijedlog. Naime još ću jedanput ponoviti. Mi iz Kluba SDP-a apsolutno podržavamo intenciju ovoga zakona. I dugo je trajalo zapravo dok smo uopće krenuli mijenjati ovaj segment rada i ovaj segment i vid studentskog života. Međutim smatramo da zakon ima ozbiljnih nedostataka koji se još mogu doraditi dakle, još postoji vremena bilo našim amandmanima, amandmanima drugih klubova i amandmanima same Vlade. Te ovdje još jedanput želim podcrtati naše glavne zamjerke. Dakle, ne predviđa se vođenje evidencije studentskog rada kao iskustva što mislim da nije u skladu sa HKO-om znači hrvatskim kvalifikacijskim odborom, namjerom i nakanom donošenja istoga, a uostalom i europskim standardima. Dakle, rad je definitivno način na koji se stječu znanja i vještine i kao takav ga treba i valorizirati i time zapravo dajemo i dodanu vrijednost svim studentima koji rade, a to je upravo ta da stječu i određene kvalifikacije i iskustvo za svoj budući rad i nastupanje na tržištu rada nakon studija. Također, izvanredni studenti opet koji kod istog poslodavca provode više od tri mjeseca, a ne radi se o sezonskom poslu dakle, poslodavac bi im trebao ponudi ugovor o radu, bilo na određeno bilo na neodređeno. Mislimo da se na taj način može spriječiti, mogu spriječiti zlouporabe studenata kao radne snage. Također, iako je inspekcija rada nadležna, odnosno njezina nadležnosti su povećane što se tiče regulacije studentskog rada mislimo da ne postoji još uvijek jasno jamstvo za sprječavanje mnogih zlouporaba. Također, ono što svakako pozdravljamo je i zakonski rok po kojemu u roku od 15 dana su poslodavci dužni isplatiti studentima ono što su zaradili i propisuju se drakonske kazne ukoliko to ne učine. Također, jedna od velikih nedostataka zakona je, iako dakle, ima jednu dobru namjeru a to je da se prekovremeni rad plaća 50% više nigdje se ne propisuje koliko je to normalno vrijeme rada, jel je to 8 sati dnevno, 5 sati, 10, 50 koliko je to tjedno, mjesečno itd. Tako da sam siguran da niti jedan poslodavac neće plati 50% veću satnicu ukoliko to ne mora. Uvijek imamo za ovom govornicom i u ovoj dvorani rasprave oko prenormiranja ili premalog normiranja. Dakle, kada govorimo o zakonima, jasno je da se sve ne može riješiti zakonom. Postoji, dakle filozofija da je zabranjeno sve što nije dopušteno dakle, to je jedna pravna misao ili da je zabranjeno sve što nije dopušteno. Dakle, kako god gledate postoji puno rupa. No iskustvo je pokazalo, dakle i nas kao zakonodavaca i političara velim odgovornih da je istina i najbolji način je negdje u sredini, dakle ni premalo normirano ni previše, a ono na čega mi upozoravamo je iz kluba SDP-a je upravo to da određeni segmenti trebaju biti više normirani zato što je iskustvo do sada pokazalo da se češće zlouporabljuju, odnosno da određene sive zone poslodavci i te kako koriste u svoju korist. Na kraju ono što je sporno, dakle je ovih 0,5% što studentski zborovi dobivaju. Želim s vama podijeliti ono što sam dobio u poruci od jednog bivšeg sad studenta koji je govorio o radu studentskog zbora i ovo vam je čisti …/nerazumljivo/… ja ću ga citirati, samo ću zaštiti njegov identitet da ne znate o kojem se fakultetu radi. Kaže ovako citiram: Ja sam na fakultetu bio predsjednik udruge studenata jednog fakulteta i mi smo sve na fakultetu radili, a konstantno smo si postavljali pitanje gdje je taj studentski zbor koji se toliko hvali. Nije radio ništa, osim jednom godišnje cajka partija, evo to vam je čisto kolegice i kolege vokspopuli. OK, možda se raspolaganje i način raspolaganja ovih 05,% studentskom zboru ne može ili ne treba regulirati zakonom, ali bi volio onda da nam predlagači kažu da će to regulirati pravilnikom to bi bilo recimo jedno od prihvatljivih rješenja. U svakom slučaju Klub zastupnika SDP-a podnio je niz amandmana vjerujemo da je intencija zakona dobra, a u prihvaćanju ili neprihvaćanju amandmana će ovisiti i naš stav, za sada ako ostane nepromijenjen zakon ovakav kakav je bit ćemo suzdržani. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama i na kraju državna tajnica gospođa Branka Ramljak će imati završnu, završnu riječ. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici evo nakon više od 4 sata rasprave, za koju moram priznati da sam zaista pozorno slušala svakog pojedinačno, svaki klub zastupnika također, svaku repliku iz razloga što je teško doći do prilike, a ovoj bila ujedno i prilika da se porazgovara o mnogim aspektima visokog obrazovanja u RH. Lait motiv je jasno studentski posao, lait motiv su danas bili studenti puno se pričalo o statusu izvanrednog studenta. Ja bi za početak rekla s obzirom na toliko nedoumica i dilema, trilema o definicijama pogotovo što se tiče izvanrednog studenta. Dakle, mi kao Ministarstvo znanosti i obrazovanja, kao ovlašteno tijelo trenutno radimo zajedno, dakle s povjerenstvom na novom zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i mnoga pitanja koja se odnose na aktivnosti znanstvenog, nastavnog i stručnog rada na visokim učilištima u RH pokušat će se regulirati tim zakonom. Svjesni smo toga da svaki zakon pa i ovaj ima i kad se jednom izglasa bit će mogućnosti za dotjerivanje, bit će mogućnosti za izmjene, pa niti jedan zakon nije takav da bi ga se trebalo zacementirati za isti čas. Mi živimo u vremenima koja su takva da se moramo stalo prilagođavati, stalno gledati šta se novo dešava kako bi te izmjene ugradili za dobrobit u ovom slučaju o obrazovanju je riječ pa za dobrobit naših studenata. Što se ovog zakona tiče još jednom ću možda smo istaći, jer puno se toga danas i ponavljalo naravno, moram priznati da su pojedinci bili kontradiktorni u smislu da se ograniči rad, a neki su tražili da se još više nagradi rad, pa tako da mi ništa nije bilo jasno u jednom trenutku. Međutim, to nije ni čudno očito kad je rasprava ovoliko dugo trajala ali vidjela sam da su zapravo svi bili u dobroj mjeri, dobroj volji da se ovo područje koje eto više od 22 godine regulirano jednim malim pravilnikom na neki način uredi, jer to je cilj ovog zakona. Uređivanje područja obavljanja studentskih poslova, cilj ovog zakona je što veća transparentnost, vidjeli ste traže se objave traže se i postoje obveze u evidentiranju i za naručitelje i za posrednike. Isto tako, veliki su i osigurači u smislu toga što će se i na koji način raditi ukoliko se ne poštuju odrednice ovog zakona, pa su kaznene odredbe, prekršajne odredbe zapravo u ovom posljednjem dijelu zakona jasno naznačene za sve one koji će kršiti odredbe ovog zakona. Isto tako, odmah bi željela kazati što se izvanrednih studenata tiče dakle, ovdje je intencija da se studentski posao odnosi na one koji studiraju dakle, upisani su na neko visoko učilište i nisu u radnom odnosu. Mi danas od ukupno 163 000 studenata u RH imamo polovicu njih ili nešto više od 50% koji u, zapravo u različitoj mjeri tijekom godine obavljaju studentske poslove. Namjerno govorim cijelo vrijeme studentske poslove, ne studentski rad, iz razloga što se rad regulira drugim zakonima. Kad je početkom veljače 2017. godine Vlada donijela odluku da se ide u reguliranje ovog posla, bila su pozvana 3 Ministarstva za početak i Ministarstvo financija i Ministarstvo rada i Ministarstvo znanosti i obrazovanja i tada je dogovoreno da ovo područje ide u ovlast Ministarstva znanosti i obrazovanja. Ali, u Povjerenstvu koje je vrijedno radilo, stvarno su bili cijelo vrijem i kompetentni stručnjaci iz Ministarstva financija, iz Ministarstva rada i mirovinskog sustava, sindikati, studentski centri, predstavnici studenata i to javnih Sveučilišta, ali i sa Veleučilišta i visokih škola. Dakle, praktično, svi zainteresirani sudionici bili su prisutni cijelo vrijeme u izradi ovoga zakona. Ono što bi se moglo reći da je jako važno u smislu definiranja mogućnosti da onaj tko obavlja neki posao za to, bude i adekvatno nagrađen u smislu naknade, smatramo da je zaista ovo određivanje minimalne naknade nešto što je veliki doprinos ovog zakona. Što se tiče, odmah ću se ovdje dotaći ovih olakšica. Dakle, mi smo smatrali, jer su pojedini i članovi povjerenstva, ali i javnost je i u prvom čitanju i kroz Odbore, zapravo i vi uvaženi zastupnici ste nam sugerirali da bi trebalo na neki način utjecati na to da ovaj iznos olakšice koji iznosi 15.000,00 kn za roditelje da se on poveća ili da se taj iznos zapravo makne kao mogućnost da studenti mogu raditi u nekakvom neograničenom iznosu. A budući mi ovdje kažemo da je studentski posao povremen i privremen posao, kažemo da je on, svi naši podaci pokazuju sezonskog karaktera, onda je vrlo važno za naglasiti i to da je ovo jedan od osigurača. Ovih 15.000,00 kn je jedan od osigurača da se neće ići u pretjerano, kako su neki ovaj zapravo mislili da će studenti uzimati posao radnicima koji imaju zasnovan radni odnos. U jednom od članaka stoji da su zapravo posrednici dužni kontinuirano raditi analize na tržištu rada, da ne bi došlo do tih diskrepancija. Pa pazite, naravno da će se voditi računa o tome. Niti je ikome interes u visokom obrazovanju da naši studenti izađu na tržište rada i da na taj način ne obavljaju svoj onaj studentski dio, zapravo onaj dio koji im pripada kao student, to znači da studiraju, niti će biti ingerencija, pretpostavljam niti poslodavaca da angažiraju studente, pogotovo jer studenti tu ne rade poslove koji su sukladni njihovoj nekakvoj dotadašnjoj kvalifikaciji. Oni obavljaju određene privremene i povremene poslove. Jedan od velikih doprinosa, a tu ako mogu iskoristila bi osobno govornicu da kažem kao sveučilišna profesorica da znam i prepoznajem studenta koji je na bilo koji način je bio prisutan na tržištu rada i tržištu obavljanja studentskih poslova. Dakle, on je ušao u taj dio, nama ne dostaje stručne prakse. Mi to vidimo, vapimo za time, mi želimo danas imati mladog studenta koji će biti u mogućnosti nakon završetka svog studiranja da sa svojom kvalifikacijom ne mora učiti još nekoliko godina da bi onda počeo raditi. Mi želimo da on stekne određene kompetencije koje će mu omogućiti nalazak posla, ali i samozapošljavanje. A to mu je potrebna praksa. Budući imamo puno problema u reguliranju sustavnog rješavanja te stručne prakse kroz naše studijske programe, smatramo da ovaj oblik u kojem studentima omogućavamo da kroz ovaj zakon, da obavljaju određene poslove u pravim uvjetima im daje jednu širu sliku. Stvara se, slažem se, prof. Lovrinović je to rekao jako lijepo, podiže se ta kultura rada koja je jako važna da djeca steknu značenje i mladi da steknu značenje o tome koliko je to važno. Isto tako, željena bi naglasiti bilo je tu i pitanja koji se nisu ticali ili komentari koji se nisu ticali isključivo samo ovog zakona. Kao recimo, kolega Panenić, saborski zastupnik Paninić je govorio o studentima poduzetnicima, jako dobra tema. Naravno da je dobra i mi želimo kroz nove studijske programe razraditi zapravo na neki način te transverzalne vještine koje bi naš student trebao imati. Pa između ostalog, i poduzetničke i poduzetničke vještine. Da bismo to mogli, evo, kroz ovaj oblik također to razviti, ali danas Sveučilišta već su toliko, moram priznati, se razvila na način da samostalno sa velikim brojem poduzetnika iz svojeg okruženja sklapaju sporazume o tzv. nastavnim bazama gdje studenti dobivaju ipak određena znanja iz područja koja će im omogućiti da nakon završetka svog školovanja se mogu lakše uključiti na tržište rada. Nadalje, uvažena zastupnica Mrak Taritaš govorila je o problemima koje pojedine kvalifikacije imaju na tržištu rada iz razloga što ne mogu nažalost dobiti posao koji odgovara toj kvalifikaciji, evo ja bih samo kazala da je Vlada prošlog mjeseca zapravo donijela odluku o višegodišnjem financiranju visokog obrazovanja i znanstvene djelatnosti kroz programske ugovore, gdje se jasno definira temeljno financiranje naših učilišta ali isto tako i financiranje temeljeno na rezultatu gdje su postavljeni određeni indikatori i gdje će se voditi računa o tome o kakvim studijskim programima će država davati subvenciju za pojedine studente, a isto tako, dakle vodit će se računa i o tome, podsjetit ću da je donesen i pred ljeto zakon o hrvatskom kvalifikacijskom okviru gdje smo upravo iz tog razloga zbog nedovoljnog obrazovanja i tržišta rada zapravo stavili jedan članak u kojem smo rekli da se prilikom izrade novih studijskih programa za koju sveučilišta imaju potpunu autonomiju treba voditi računa i o mišljenjima nekog drugog resornog ministarstva, ako je kvalifikacija primjerice iz područja zdravstva da se vodi računa i da dobijemo mišljenje o tome od Ministarstva zdravstva i ostale stvari. Dakle, i to je dio koji također sam željela istaknuti jer je bilo pitano. Dosta se pitalo o studentskim centrima kao takvim, ja bi samo kazala da su studentski centri regulirani svojim posebnim zakonom i netko je ovdje sad više ne znam točno rekao da se studentski centri tretiraju samo kao ulazi i izlaz. Ja bi podsjetila, znači mi smo danas u kontekstu ovog zakona o obavljaju studentskih poslova studentske centre promatrali kao posrednike u ovim poslovima, između studenata i izvođača, pardon naručitelja. Međutim, s druge strane studentski centri oni su ti koji brinu unapređuju cjelokupni studentski standard u RH dakle, i prehranu i smještaj, a ne samo ovaj dio koji se odnosi na provizije koje im omogućavaju da se taj standard, što je moguće, što je moguće više u RH u ovom dijelu podigne. Smatram da ove zlouporabe koje su postojale, mislim, jednostavno da zatvorimo oči na neke stvari, očito su postojale, mi smatramo da donošenje ovog zakona, nijedan zakon kao takav neće biti savršen da mi kažemo u 100% slučajeva se to neće desiti, ali budući se ugovor sklapa prije početka posla, budući su jako velike kazne kao što ste vidjeli pa sad vidim tog studenta ili studenticu koje će dati svoj ugovor tom nekome i njega će uhvatiti i platit 50.000 kuna, dakle mislim da su kazne također jedan značajan osigurač koji će onemogućiti zlouporabu bilo kojeg vida studentskog, a da ne bi bio neki drugi posao. Isto tako, još ste se dotakli dosta tih pitanja ali su vezani uz autonomiju sveučilišta, gospodin Vlaović ako se ne varam, dakle on je također govorio o tome da utječemo na kvote mi ponavljam imamo to je ustavnu kategoriju autonomiju sveučilišta prema tome kvote su na sveučilištima ali kroz programsko financiranje država ima pravo dakle, da propituje, da propituje i da kaže to će se plaćat, nešto će se plaćat, a nešto drugo neće iz razloga što društvo ili tržište kao takvo po našim podacima, po relevantnim podacima koji postoje to ne pokazuje. Bila je i, da bilo je jedno pitanje, žao mi je da kolege nema on je pitao za sveučilište u Slavonskom Brodu dakle, mi kao ministarstvo od lipnja nismo dobili nikakvu novu informaciju, on je rekao da nešto ima, mi nismo dobili nikakvu drugu informaciju vezano za to sveučilište. Nadalje, stajalo je još i o studentskom zboru, dakle ja taj dio ne bi posebno komentirala osim onog dijela da dobro poznam način na koji se raspoređuju sredstava za projekte. Ono što je uvelo jako puno reda u financiranje aktivnosti koje studenti rade to je projektna osnova, oni danas dakle da bi bilo koji iznos novca mogli dobiti oni moraju napisati projekt. Projekt je najčešće iz područja kulture, iz područja sporta, iz područja ekologije, iz područja zaštita različitih manjina, zatim je područje kojim se oni bave često i organiziranje znanstvenih i stručnih konferencija, znači da je taj zapravo obujam aktivnosti s kojima se studenti danas bave sve veći i veći. A znamo i samo kako dobre rezultate postižu naši studenti i to je istina i jasno ukoliko žele biti kompetitivni moraju odlaziti i na međunarodna natjecanja bilo koje vrste a za to trebaju i odgovarajuće svote novca. Ja sam sigurna da ovo povjerenstvo koje će zapravo na neki način dodjeljivati ta sredstava odnosno bit će odgovorno a i morat će objaviti i dati izvješće javno pa svi ćemo mi vidjeti ta izvješća, zaista odgovorno pristupiti tom poslu i na taj način omogućiti da sredstava koja će se ubirati kao naknada stvarno dođu do onih kojima su potrebna, a to su naši studenti. I konačno, ja bi se zapravo željela svima vama koji ste sudjelovali u raspravi zahvaliti i ovaj cijelom povjerenstvu koje je sudjelovalo u ovom dijelu i kažem drago mi je da ste uspjeli u nekoliko sati naše studente staviti na prvo mjesto i da o njima pričamo, a evo očekujemo i vrlo skoro kroz veliki zakon koji bi trebao doći sabornicu da će biti prostora još za napredak. Hvala lijepo.
Ipak imate jednu repliku od gospodina Žagara. Ne, ne odavde možete se vratit, hvala.
Hvala podpredsjedniče, uvažena državna tajnica gospođa Ramljak samo da još jedanput pojasnim stajališta vezano je uz mjesto gdje se ovaj zakon trebao donositi. Ma u redu, neka ga donosi Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Ali, osnovna zadaća ili cilj Ministarstva znanosti i obrazovanja je obrazovanje mladih ljudi. I dakle, vama kao predstavnicima Ministarstva je cilj da što više mladih ljudi završi studij. A da bi oni završili studij, potreban im je rad jer su, puno njih je, ima takav život, takvom financijskom okruženju da nemaju dovoljno sredstava za svoje studiranje. I zbog toga je ta opaska. Drugo pitanje je postoji li zapravo u RH prava potreba za studentskim radom. Jesu li to studenti koji rade u klaonicama, trgovini, kao korisnička podrška. Jesu li to pravi poslovi za studente? Ti su poslovi isključivo u funkciji stjecanja novca da bi mogli studirati. A hoće li im to omogućiti napredovanje u njihovoj struci, hoće li to omogućiti poboljšanje njihovih kompetencija? To je pitanje koje bi trebalo odgovoriti Ministarstvo obrazovanja. …Upadica: Hvala lijepa./…
Dobro. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o obavljanju studentskih poslova, drugo čitanje, P.Z. br. 348. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika SDP-a, zastupnik Mirando Mrsić, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Pregled amandmana dostavljen vam je elektroničkim putem. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je poštovana Branka Ramljak, državna tajnica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Državna tajnice, izvolite. Idemo sa prvim amandmanom Kluba zastupnika SDP-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Odbija se prvi amandman Kluba zastupnika SDP-a. Naime, Klub zastupnika SDP-a predlaže da se u članku 6. potvrda koju izdaje poslodavac izvođaču može koristiti kao dokaz o stečenom radnom iskustvu prilikom prijave na druga zaposlenja. Zapravo članak 6. stavak 3. predviđa da je posrednik dužan izdati potvrdu izvođaču na njegov zahtjev o svim posredovanjima koje je za njega obavio a u svrhu dokaza o obavljenim studentskim poslovima i stečenom iskustvu. Dodatno propisivanje svrhe potvrde nije predmet ovog zakona.
Očitovanje.
Poštovana državna tajnice, žao mi je što odbijate…
Samo malo, kolegice Glasovac samo malo. Izvolite. Javite se, nisam vidio tko je.
Ispričavam se, hvala gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice, žao mi je što odbijate prihvatiti ovaj amandman, činjenica je da određeni sati i iskustvo koje se stječe obavljanjem studentskih poslova se nigdje ne formalizira, ne prati i ne vrednuje a svakako ulazi u spektar relevantnog radnog iskustva za buduće zaposlenje i dokazivanje kompetencija, studenata koji taj rad obavljaju. Mi smo ovim amandmanom zapravo željeli formalizirati sustav praćenja studentskog rada kroz sate kao radnog iskustva kojem bi potvrdu izdao poslodavac a vrijedila bi za buduća zaposlenja. Žao mi je što nemate sluha za ovaj bitan iskorak za naše studente, to je normalno u mnogim europskim zemljama. Žao mi je što Hrvatska iako je punopravna članica EU ne prati neke pozitivne primjere europskih zemalja i tražim glasovanje o našem amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 2. zastupnika Miranda Mrsića.
Ovim amandmanom predlaže se da se u članku 9. doda novi stavak 16. koji bi glasio: „Posrednik je dužan do 31. ožujka objaviti listu poslodavaca koji nisu izvršili ugovorne obveze.“. Predloženi amandman se odbija. Obrazloženje je da je člankom 9. zakona propisane su obveze posrednika u svrhu zaštite naručitelja posla u pogledu neisplate naknade za rad a tim i u pogledu neizvršenja ugovornih obveza od strane naručitelja posla. Također, člankom 17. stavkom 5. propisana je novčana kazna za neizvršenje isplate naknade i doprinosa iz članka 12. stavka 1. ovog Zakona.
Očitovanje, izvolite.
Žao mi je što nije prihvaćen ovaj amandman jer u zakonu, ono što je u zakonu predviđeno nije dovoljno da studenti znaju koji su nepošteni poslodavci i koji poslodavci ne plaćaju izvršeni rad studenata. I mislim da bi sa ovime omogućili da se nepošteni poslodavci koji muljaju, koji ne isplaćuju naknade studentima se odstrane sa tržišta rada. Postoji već i u zakonima da imamo listu poslodavaca koji ne isplaćuju plaće i što je dovelo do toga da nam je pao broj poslodavaca koji ne isplaćuju plaće radnicima i mislim da je ovo isto tako put da maknemo one poslodavce sa tržišta rada koji to isto rade studentima. Tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova pa prelazimo na amandman br. 3. istog zastupnika. Izvolite.
Ovim amandmanom nezavisnog zastupnika Miranda Mrsića predlaže se da se u članku 10. doda novi stavak 8. koji glasi: Ugovori se mogu zaključiti samo za period kada izvršitelji posla nemaju obveza na studiju. Odbija se predloženi amandman. Naime, s obzirom da ovim prijedlogom zakona, definicija studenta uključuje i izvanredne studente i druge osobe, ovakvo ograničenje niti je moguće niti je poželjno.
Očitovanje, izvolite.
Ograničenje rada studenata postoji u zakonima europskih država, u njemačkom zakonu u talijanskom zakonu i to je način kako ćete onemogućiti zloupotrebe i sa jedne i sa druge strane. Zakonom o obavljanju studentskih poslova, vi isporučujete jeftinu radnu snagu na tržište rada. U zakonu ne postoji niti ograničenje radnog vremena, niti postoji ograničenje kada se ti studentski poslovi mogu raditi. Da li čak i u vrijeme kada studenti imaju obveze na studiju, pa umjesto izvršavanja obveza na studiju, će onda raditi studentske poslove. Vi ste s ovim zakonom isporučili studente kao jeftinu radnu snagu na tržište rada. I sve ono što ste stavili u zakon, kao sidra, koja će onemogućiti da poslodavci zloupotrebljavaju ovaj institut, padaju u vodu. Jer studenti mogu raditi 60 sati, 120 sati koliko god mogu, koliko im god fizičke snage dozvoljavaju i ono što je sramota, da ovim zakonom niste zaštitili studente od izrabljivanja. Ne postoji obveza poslodavca da definira radno vrijeme, studenti mogu, kao što je rekao, raditi puno više nego što je to dopušteno i direktivama EU i našim zakonom o radu. U ovom zakonu pozivate se na inspekciju rada, pozivate se na zakon o zaštiti na radu, ali se ne pozivate na najvažniji dokument a to je zakon o radu, jer ovo o čemu je ovdje riječ, je rad, a nisu poslovi i trebaju biti zaštićen zakon o radu, tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu kojeg vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban br. glasova, pa idemo na amandman br. 4. Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista, predlaže da se u čl. 11. stavku 3. točka 7 mijenja i glasi, podatke o neto cijeni sata posla, količini posla i predviđenom vremenu trajanju posla. Odbija se predloženi amandman. Naime, čl. 11. stavak 3 propisuje što sve ugovor mora sadržavati, te propisuje odredbe koje Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i predlaže. Istim člankom propisuje se da ministar pravilnikom propisuje oblik obrasca ugovora, te oblik i način dostavljanja podataka.
Očitovanja kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče, uvažena državna tajnice. Sada ste malo kontradiktorni, kažete da se u čl. 11. definira što sve ugovor mora sadržavati, a onda kažete da će to ministar donesti pravilnikom. Ovim prijedlogom smo samo htjeli da bude jasnije što sve ugovor treba sadržavati, upravo iz ovih razloga, da se zna što će student raditi, koliko će vremena raditi i kolika će mu biti cijena rada. U sadašnjem čl. 11. stavku 3. točci 7. glasi da mora sadržavati podatke o neto cijeni sata posla ili količina posla. Ovaj veznik je tamo nepotreban, u tom smislu smo išli s ovim amandmanom, žao mi je što ga ne prihvaćate, tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova, pa idemo na amandman br. 5 istog Kluba zastupnika.
Dakle ovim amandmanom predlaže se da se čl. 11. stavak 7 mijenja i glasi ugovor se zaključuje sa svakom akademsku g. uvjet je za obavljanje studentskog posla. Također se predlaže izmjena stavka 8. istog članka, na način da glasi, izvođač i naručitelj posla za svaki mjesec potpisuju izjavu kojom potvrđuju konačni br. sati i dana obavljenog posla. Predloženi amandman se odbija. Naime, studentski poslovi, su više puta naglašeno, povremenog i privremenog karaktera i ne mogu se zaključivati za svaku akademsku g. već isključivo za svaki kalendarski mjesec i to prije početka obavljanja studentskih poslova.
Očitovanje, izvolite.
Hvala predsjedniče, uvažena državna tajnice, smisao ovoga amandmana je bio, upravo to da se transparentno ili razvidno vidi, koje će poslove student obavljati tijekom akademske g. Poslodavac to može predvidjeti i može definirati ugovorom, a za svaki mj. podnosit izvješće o obavljenim satima. Smanjilo bi se administrativno opterećenje i poslodavca i posrednika i studenta, a s druge strane, bio bi čitav postupak razvidniji. Žao mi je što niste prihvatili amandman, tražim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban br. glasova. Amandman br. 6. zastupnika Miranda Mrsića, izvolite.
Ovim amandmanom predlaže se da se u čl. 12. doda stavak 8. koji glasi, posrednik je dužan najkasnije do 31. ožujka javno objaviti financijske podatke o načinu trošenja naknada u protekloj g. odbija se predloženi amandman. Prihodi od posredovanja, naime, propisani su u čl. 14. gdje u stavku 7. stoji, da je posrednik dužan, svake g. najkasnije do 1. ožujka objaviti na svojim internetskim stranicama, podatke o raspodjeli i namjenskom korištenju prihoda od posredovanja, pri obavljanju studentskih poslova, te dostaviti pisano izvješće ministarstvu, kao i završni račun za prethodnu kalendarsku g.
Izvolite očitovanje.
U trošenju naknade koja se prikuplja studentskim ugovorima, je potrebno uvesti puno više transparentnosti, jedno su financijska izvješća koja su takva kakva jesu i ona su u većini slučajeva, za obične građane koji nisu eksperti, nečitljiva i znamo kakva su izvješća i studentskog centra je da su ta izvješća bila transparentna i jasna, onda nam studentski centar ne bi bio u gubicima, ne bi bio u sanaciji, ne bi bio 3 puta pod … [[Govornik se ne razumije.]] upravom. Ovim prijedlogom amandmana oni bi omogućili da svi, bez obzira da li su radili preko student servisa ili ne, imaju uvid kome su ta sredstva dana, kome su ta sredstva isplaćena i za koju namjenu jer vi u financijskim izvješćima studentskog centra i ostalih koji se budu bavili ovim poslovima nemate specificirano kome, koliko i za koju namjenu, kojim razlogom su ta sredstva dodijeljena tome i tome. Omogućili bi transparentnost, jasnoću i to je ono što i građani zahtijevaju da sredstva koja se daju kroz državni proračun ili na bilo koji drugi način se vrlo jasno objasni i pokaže kome su ta sredstva dana i zašto i koje usluge ili koje radnje je taj koji je dobio ta sredstva izvršio i da li je to bilo stvarno za podizanje studentskog standarda ili je to bilo stranački vezano i napravljeno. Hvala lijepo, tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj 7 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Odbija se amandman. Naime studentski ugovor može trajati i kraće od mjesec dana te bi predložena odredba odužila isplatu novčane naknade studentima. Stavkom 2 istoga članka propisano je da je naručitelj posla dužan posredniku za račun izvođača isplatiti naknadu za obavljeni posao najkasnije 15 dana od završetka posla.
Očitovanje kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče. S obzirom da nije prihvaćen amandman na članak 11, a ovaj amandman ima samo smisla u tom slučaju, povlačimo amandman.
Zahvaljujem. Idemo na amandman broj 8 Kluba zastupnika SDP-a.
Odbija se amandman. Ovim prijedlogom zakona po prvi puta se zapravo propisuje minimalna naknada za poslove koje obavlja student, pravo na 50% uvećanje naknade za sate rada u dane državnog blagdana, rad noću, pravo na naknadu putnih troškova i ostale naknade ako su ugovorene na način da poštuju prava i dostojanstvo izvođača, odnosno studenta. Navedeno predstavlja dostatan zaštitni mehanizam za studente koji obavljaju, ponavljam, privremene i povremene poslove.
Očitovanje kolegice Glasovac, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Svašta ste vi napisali u ovom zakonu pa i to da ćete 50% više plaćati studente koji rade prekovremeno, a nigdje niste definirali koja je to maksimalna satnica koju studenti mogu obavljati. Znači to što ste stavili u zakon je laž jer nećete moći isplatiti studente 50% više za prekovremeni rad jer naprosto nema gornje granice. Točno je što ste rekli da ste propisali minimalnu naknadu za studentski rad i to je dobro, međutim ne slažemo se s tim da u istoj prostoriji, na istim poslovima rade dva izvanredna studenta, jedan je na ugovor o radu, drugi je na studentskom ugovoru i jedan prima 40kn recimo satnicu, a drugi 21,69. Upravo tu nepravdu želimo ispraviti ovim amandmanom i tražimo da zapravo za poslove koji se obavljaju s jednakim intenzitetom, znanjem i vještinama studenti preko studentskog ugovora budu plaćeni 65% iznosa cijene rada za koju će biti plaćeni ostali radnici. Žao mi je što niste prepoznali potrebu da ispravite nepravde koje su do sada činjene studentima, nego ćete ih još i produbiti ovakvim rješenjima. Molim glasovanje o našem amandmanu.
Glasujmo o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova pa idemo na amandman broj 9 istog kluba zastupnika.
Odbija se ovaj amandman, a obrazloženje je isto kao i u prethodnom.
Izvolite.
Ta tuga ista kao i u prethodnom, još i veća. Propisali ste i da ćete osigurati studentima naknadu putnih troškova, naknadu za topli obrok i druge naknade samo i isključivo ako su ugovorene ugovorom za obavljanje studentskih poslova. Mi se s tim ne slažemo. Tražimo da ukoliko će studenti biti zaposleni na radnim mjestima gdje će se zaposlenicima koji su na ugovoru o radu isplaćivati naknada putnih troškova, naknada za topli obrok i druge naknade, očekujemo da poslodavac postupi jednako kao prema zaposlenicima koji su na ugovoru o radu i prema studentima koji rade preko student servisa. Rad je rad. Jedina razlika između studentskog rada i svakog drugog rada je ta što je studentski rad privremen i povremen, no to ne znači da to što su studenti trebaju biti izrabljivani, manje plaćeni i ne imati ista prava kao i svi drugi radnici. Molim glasovanje o našem amandmanu.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Sada idemo na amandman broj 10 istog kluba zastupnika.
Odbija se predloženi amandman. Naime prijedlog zakona propisuje da naručitelj posla koji je kao poslodavac poslovno uvjetovanim otkazom otkazao radniku ne smije 6 mjeseci od dana dostave odluke o otkazu ugovora o radu radniku za tu vrstu poslova s izvođačem sklopiti ugovor o obavljanju studentskih poslova. Osobno uvjetovani otkaz ne predstavlja u doslovnom smislu poslovnu odluku i namjeru poslodavca, već je na neki način krivica zaposlenika koji je svojim ponašanjem doveo do odluke da mu se uruči osobno uvjetovani otkaz, za razliku od poslovno uvjetovanog kada poslodavac donosi poslovnu odluku i uručuje otkaze radniku te u tom slučaju ne smije, ponavljam, 6 mjeseci od dana dostave odluke o otkazu ugovora o radu za tu vrstu poslova s izvođačem ugovora o studentskom obavljanju posla sklopiti takav ugovor.
Izvolite očitovanje.
Hvala vam lijepo. Točno, konačnim prijedlogom zakona propisujete da naručitelj posla koji je kao poslodavac poslovno uvjetovanim otkazom otkazao radniku ne smije 6 mjeseci od dana dostave odluke otkaza ugovora o radu radniku za tu vrstu poslova s izvođačem sklopiti ugovor o obavljanju studentskih poslova. Međutim imajući u vidu činjenicu da poslodavci često, radi izbjegavanja primjene procedure kolektivnog zbrinjavanja viška radnika, odnosno izbjegavanja primjene zabrane zapošljavanja novih radnika u slučaju poslovno uvjetovanog otkaza ugovora o radu, izbjegavaju primjenu otkaza ugovora o radu zbog poslovno uvjetovanih razloga, predlažemo dodati i okolnost otkaza zbog osobno uvjetovanih razloga kao okolnosti zbog kojeg poslodavac ne smije koristiti studentski rad. Naime, činjenica je da u praksi poslodavci pribjegavaju prikrivenim otkazima zbog poslovno uvjetovanih razloga na način da koristite osobno uvjetovane razloge na kojima temelje otkaz ugovora o radu umjesto poslovno uvjetovane razloge. Pa ako bi se u zakonu zadržala samo okolnost posebno uvjetovanih razloga značilo bi se da ostavlja širok prostor poslodavcima koji su se na neki od načina koji ovim zakonom nisu propisani riješili radnika da koriste studentski rad pa se time niti studentima, niti radnicima ne osigurava odgovarajuća zaštita. Pri tome smatramo da zabrana zapošljavanja studenata u tim okolnostima mora biti apsolutna te da se zakonom ne smiju propisivati ikakve iznimke od toga pravila. Tražim glasanje o našem amandmanu.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 11. ponovno Klub zastupnika SDP-a.
Odbija se predloženi amandman. Naime, ovaj stavak 7. u članku 13. predstavlja zaštitu da se radnika ne može zbog poslovno uvjetovanog otkaza zamijeniti studentom, odnosno ovaj stavak predstavlja dodatnu zaštitu da se ugovor o radu ne može zamijeniti ugovorom o obavljanju studentskih poslova.
Očitovanje.
Hvala gospodine predsjedniče. U članku 13. stavku 7. propisano je da ako u roku, iz stavka 6. ovog članka, nastane potreba zapošljavanja zbog obavljanja istih poslova a radnik koji mu je naručitelj posla otkazao zbog poslovno uvjetovanog razloga ne prihvati sklapanje ugovora o radu naručitelj posla može sklopiti ugovor. Iz ovakve stipulacije odredbe jasno proizlazi da su studenti zamjenska radna snaga i da obavljanje poslova koji po svojoj naravi imaju obilježja radnoga, obavljaju poslove koji po svojoj naravi imaju obilježja radnog odnosa. Ako kod poslodavca postoji potreba za zapošljavanjem tada je logično da se zapošljavaju novi radnici a ne studenti te nije primjereno da se obaveza zapošljavanja vezuje samo za radnika kojemu je poslodavac otkazao ugovor o radu već je poslodavac obvezan navedeno radno mjesto popuniti s nezaposlenim radnikom umjesto studentom. Zakonom bi morala biti propisana apsolutna zabrana zapošljavanja studenata u razdoblju od 6 mjeseci od dana otkaza, te nije primjereno propisivati uvjete pod kojima je moguća iznimka od toga pravila. Tražim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na 12.-ti pretposljednji amandman, isti klub zastupnika.
Odbija se predloženi amandman, naime studentski poslovi u naravi su takvi da se radi povremeno i privremeno i često kraće i intenzivnije. Ograničenja su postavljena u vidu naknade koja se može ostvariti temeljem studentskih ugovora. Također člankom 13. stavkom 12. propisano je da izvođač koji obavlja studentski posao najmanje 6 sati dnevno ima svakog dana obavljanja posla pravo na plaćeni odbor od najmanje 30 minuta.
Izvolite očitovanje.
Hvala gospodine predsjedniče. Jedino što smo željeli ovim amandmanom je zapravo regulirati ukupno trajanje radnog vremena i odmora da se propiše isto kako za radnike tako i na trajanje rada i odmora studenata. Ovim zakonom se propisuje samo pravo na stanku, međutim zakonom nije ograničeno ukupno trajanje rada studenata u jednom danu, tjednu ili mjesecu. Također nije niti propisano koliko iznosi njihovo puno radno vrijeme ali se uredno, što sam već rekla malo prije propisuju naknade za prekovremeni rad koje nikad neće biti isplaćene jer se ne zna što je prekoračenje radnog vremena odnosno što je prekovremeni rad. Tako da evo, ja tražim glasovanje o našem amandmanu s obzirom da ga vi kao predlagatelj ne prihvaćate i izražavam žaljenje što je tomu tako, što nemate sluha da ovaj zakon bude još bolji. Intencija naših amandmana je bila samo ta da poboljšamo još ovaj zakon koji ste vi predložili i da neke rupe koje su već sada vidljive u zakonu, koje bi mogle biti podložne zlouporabama svedemo na minimalnu mjeru, žao mi je što to niste prepoznali i što naše amandmane sudite samo prema tome iz kojih klupa dolaze s koje strane sabornice a ne prema kvaliteti i intenciji da se još više zaštite studenti. Tražim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu. Nije dobio potreban broj glasova pa prelazimo na zadnji amandman to je Odbor za zakonodavstvo. Izvolite.
Odbija se predloženi amandman. Naime, Odbor za zakonodavstvo predlaže da se dopuni odredba kojom se propisuje novčana kazna u slučaju odredbe kršenja članka 13. stavka 8. jer prekršajnu sankciju za obavljanje posla na siguran način i na način koji ne ugrožava zdravlje izvođača već sadrži Zakon o zaštiti na radu te nije potrebno dodatno propisivati kaznene odredbe. Isto je tijekom izrade zakona sugeriralo i Ministarstvo rada i socijalne skrbi i mirovinskog sustava te je navedena odredba još između dva čitanja zakona bila izbrisana.
Očitovanje kolegica Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče, obzirom na dano obrazloženje povlačimo amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo sada na glasovanje o Konačnom prijedlogu, hvala vam, o Konačnom prijedlogu Zakona o obavljanju studentskih poslova. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 85 za, 32 suzdržana i 2 glasa protiv donesen Zakon o obavljanju studentskih poslova.
I sada imamo dva Zakona i postoji, koliko sam shvatio, suglasnost među klubovima, da na osnovi čl. 247. našeg Poslovnika da objedinimo raspravu. To su zakoni, to su dva prijedloga Zakona, znači u prvom čitanju. Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama zakona o zaštiti okoliša i Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama zakona o održivom gospodarenju otpadom. Ima li tko protiv da mi imamo? Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče, mislim da ova dva Zakona oba imaju dovoljno važnosti za našu državu. Isto tako, sadržajno su udaljeni, tako da mislim da nije opravdano objediniti ovu raspravu, te iskazujem neslaganje našeg kluba s tim.
Hvala. Onda meni ne preostaje ništa drugo nego da to dajem na glasovanje. Ako većina, da, da, da. Ako većina prisutnih je za takvu, za modele objedinjene rasprave, onda će biti objedinjeno, a ako ne, neće biti objedinjeno. To piše u Poslovniku, to je taj novi Poslovnik koji je, moramo još malo, ovaj, hvala lijepa, hvala, hvala lijepa. Tko je za to da ova dva Zakona koja sam pročitao maloprije, da o njima raspravljamo zajedno? Tko je za? Protiv? Suzdržani? To radi statistike, … [[Govornik se ne razumije.]] to u našu statistiku. Znači, većina je. Ovaj, znači pristupit ćemo zajedno. Ja ću, moram pročitati, međutim, oba dva Zakona, oba dva ovaj obrazloženja Zakona. Znači, prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša. To je Prijedlog Zakona br. 429, predlagatelj je Vlada RH na temelju čl.85. Ustava RH i čl.172. Poslovnika HS. Kao što sam rekao, to je prvo čitanje i primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Sve je isto i za Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o održivom gospodarenju i otpadom. Sve je isto osim što je to Zakon koji nosi broj, koji se donosi na osnovi čl. 17?, da isto, i to, to sve je potpuno isto. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je ministar gospodin Tomislav Ćorić, ministar Zaštite okoliša i energetike. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine podpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici dobar vam dan. Dakle, pred vama se nalaze dva prijedloga Zakona, Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša, te Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Što se tiče izrade Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša, ovim izmjenama pristupilo se prvenstveno radi unapređena sustava davanja ovlaštenja za stručne poslove zaštite okoliša i prirode kroz grupiranje po vrstama i složenosti stručnih poslova, a u skladu sa standardima EU. To je unaprjeđenje sustava praćenja rada ovlaštenika i oduzimanja suglasnosti, uvođenja obveza cjeloživotnog usavršavanja, te ograničavanja sustava ovlašćivanja isključivo na pravne osobe. Tako smo ovim izmjenama i dopunama predložili slijedeće: mijenjaju se odredbe kojima se ovlaštenicima daju ovlaštenja za stručne poslove zaštite okoliša i prirode kroz grupiranje stručnih poslova. Do sada je bilo 26 stručnih poslova, sada se oni grupiraju u 3, u 8 grupa srodnih stručnih poslova. Isto tako, predloženo je grupiranje u skladu sa složenošću i vrstama poslova, kao i potrebnim kvalifikacijama pojedinih stručnjaka zašite okoliša, a uzimajući u obzir postupke koji se provode na temelju Zakona i Posebnih propisa pojedine … [[Govornik se ne razumije.]] i opterećenja okoliša. Ovime se značajno pojednostavljuje ishođenje suglasnosti odnosno smanjuju se administrativno opterećenje pravnih osoba obzirom da se radi o istim stručnjacima i istim kvalifikacijama. Isto tako, ujednačava se rok važenja svih izdanih suglasnosti za obavljanje stručnih poslova na pet godina, što do sada nije bio slučaj. Ovim izmjenama i dopunama preciznije se definiraju mogućnosti ukidanja suglasnosti. Isto tako, ukida se izuzeće za polaganje stručnog ispita za fizičke osobe koji su zaposlenici ovlaštenika, imaju najmanje 10 godina radnog iskustva. Ukida se izuzeće za polaganje stručnog ispita za fizičke osobe koje su radile na stručnim i upravnim poslovima iz područja zaštite okoliša u Središnjim tijelima državne uprave, inspektorima s više od 5 godina radnog iskustva na poslovima inspekcije zaštite okoliša. Ujedno se unapređuje sustav praćenja rada ovlaštenika i oduzimaju dobivene suglasnosti ovlaštenika te je uvedena obveza cjeloživotnog usavršavanja. Na taj način smatramo da će se podići kvaliteta dokumentacije te ubrzati postupci u zaštiti okoliša a praksa je pokazala da je duljina samih postupaka i njihova kvaliteta u izravnoj vezi sa kvalitetom dokumentacije. U skladu sa odredbama Europske direktive o kontroli opasnosti od velikih nesreća koje uključuju opasne tvari dodatno su usklađene s navedenom direktivom izuzeća koja se odnose na sprječavanje velikih nesreća koje uključuju opasne tvari. Osim prethodno navedenog tijekom dosadašnje primjene Zakona o zaštiti okoliša u praksi ukazala se potreba za primjenom odnosno izmjenom još nekih odredbi te ovaj prijedlog zakona između ostalog uključuje i sljedeće izmjene i dopune. Usklađena su definicija i pojmovi s odredbama posebnog propisa za zaštitu prirode u dijelu koji se odnosi na Naturu 2000. Usklađene su i dodatno pojašnjene odredbe koje se odnose na stratešku procjenu utjecaja sinergija, strategija, planova i programa na okoliš posebice u odnosu na tumačenje da se strateške procjene utjecaja na okoliš ne provode za sve planove koji se financiraju sredstvima EU. Preciznije regulirana mogućnost izmjene mjera zaštite okoliša i problema praćenja stanja okoliša propisanih rješenjem o procjeni utjecaja na okoliš odnosno rješenjem o ocjeni o potrebi procjene utjecaja na okoliš. Pojednostavljuje se postupak ishođenja suglasnosti na politiku i sprječavanje velikih nesreća. Isto tako osigurava se određivanje referentnih centara okoliša iz redova institucija koje nisu financirane iz državnog proračuna a sukladno drugim propisima obavljaju djelatnosti temeljem kojih se mogu odrediti referentnim centrima. U konačnici radi provedbe zaključka Vlade RH od 2. kolovoza 2018. godine o smanjenju broja agencija, zavoda, fondova, instituta, trgovačkih društava i drugih pravnih osoba sa javnim ovlastima ovim prijedlogom zakona Ministarstvo zaštite okoliša i energetike kojem se pripaja Hrvatska agencija za okoliš i prirodu preuzima sve njezine poslove te se uređuju sva ostala pitanja vezana uz Hrvatsku agenciju za okoliš i prirodu. Što se tiče Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom, Zakon o održivom gospodarenju otpadom na snazi je od 23. srpnja 2013. godine. Od njegovog donošenja zakon je izmijenjen odnosno dopunjen jedanputa što je stupilo na snagu 4. kolovoza 2017. godine. Ovim prijedlogom zakona predlažu se druge izmjene i dopune zakona u prvom redu radi usklađenja s pravnom stečevinom EU te zbog uočenih potreba za unapređenjem pojedinih odredbi koje su se ukazale u praksi primjene postojećeg zakona. Od zadnje izmjene Zakona o održivom gospodarenju otpadom donesena je Uredba EU u pogledu opasnog svojstva otpada HP14 koji se odnosi na eko toksičnost a primjenjuje se od 5. srpnja 2018. godine a za koji se ovim prijedlogom zakona usklađuje pravni okvir provedbe u RH. Ovim prijedlogom zakona postojeća legislativa se usklađuje sa EU u dijelu koji se odnosi na europsku direktivu gospodarenja otpadom od industrije vađenja minerala. Osim navedenog provedbom zakona u praksi se pokazalo da određene odredbe nisu dovoljno jasno i precizno propisale pojedine postupke te se ovim prijedlogom zakona usklađuju preciznije određuju i pojednostavljuju određeni postupci u sustavu gospodarenja otpadom u dijelu koji se odnosi na dozvole i potvrde za gospodarenje otpadom, obveze u vezi da određivanjem nusproizvoda i ukidanja statusa otpada, nadležnosti inspekcijskih službi, postupak zatvaranja odlagališta otpada, gospodarenje otpadom, od istraživanja, eksploatacije mineralne sirovine, predaja otpada u centru za gospodarenje otpadom i naknade prema jedinicama lokalne samouprave na čijem području se nalazi odlagalište otpada. Nadalje, Vlada RH na sjednici održanoj 2. kolovoza 2018. godine donijela je Zakon o smanjenju broja agencija, zavoda fondova, instituta, zaklada, trgovačkih društva i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima i zadužila nadležna tijela državne uprave za provedbu svih aktivnosti radi realizacije predmetnog smanjenja. Ovim prijedlogom zakona Ministarstvo zaštite okoliša i energetike preuzima poslove agencije iz područja za gospodarenje otpadom. Preciznije, ovim Prijedlogom zakona se između ostalog, pod jedan, mijenja definicija mobilnog uređaja, mobilni uređaj od sada mora biti smješten na mjestu nastanka otpada a ne kako je do sada bilo navedeno kao mogućnost te se izbacuje rok trajanja dozvole od 6 mjeseci. Pod dva, dodaje se u definiciji proizvođača proizvoda koji je obveznik plaćanja naknade Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost izraz fizička osoba a isto se odnosi na obiteljska poljoprivredna gospodarstva budući da OPG-ovi nisu niti pravna osoba niti obrtnik, smatraju se fizičkim osobama te na ovaj način ulaze u sustav naknada. Pod tri, u dijelu koji definira nus proizvode za nus proizvode životinjskog porijekla određuje se da je isti upisan u evidenciju pri državnom tijelu nadležnom za veterinarstvo, nije se dužan upisati i u očevidnik nus proizvoda sukladno ovom zakonu, time rasterećujemo krajnje korisnike od dodatnih administrativnih postupaka. Pod 4. u vezi zatvaranja odlagališta dodaju se odredbe u vezi redoslijeda zatvaranja odlagališta otpada i to odredba da ministar donosi odluku o redoslijedu zatvaranja odlagališta sukladno planu zatvaranja odlagališta otpada te da su nadležna upravna tijela dužna na temelju odluke ministra donijeti odluku o prestanku rada i zatvaranju pojedinog odlagališta. Pod pet, u vezi centara za gospodarenje otpadom dodane su odredbe da jedinica lokalne samouprave i davatelj javne usluge mora predati miješani komunalni otpad centru za gospodarenje otpadom određeno planom gospodarenja otpadom RH. Da su trgovačko društvo koje obavlja poslove centra za gospodarenje otpadom kao i jedinica lokalne samouprave i jedinica područne samouprave koji su vlasnici trgovačkog društva koje obavlja poslove centra za gospodarenje otpadom dužni primjenjivati istu cijenu obrade preuzetog miješanog komunalnog otpada po toni za sve davatelje javne usluge koji su sukladno planu dužni predavati miješani komunalni otpad u taj centar za gospodarenje otpadom. Pod šest, nastavno na našu komunikaciju sa jedinicama lokalne samouprave a vezano za obvezu osiguranja reciklažnog dvorišta povećan je minimalni broj stanovnika u jedinici lokalne samouprave koja mora izgraditi jedno reciklažno dvorište s 1500 na 3000 stanovnika. Pod sedam, dodaje se jedinica lokalne samouprave na čijem se području nalazi odlagalište otpada da ima pravo na novčanu naknadu za korištenje odlagališta otpada a da obveznik plaćanja te naknade su druge jedinice lokalne samouprave koje koriste predmetno odlagalište otpada. Pod osam, dodaje se mogućnost kompostiranja malih količina biootpada bez dozvole ako se kompostira do 1000 kg godišnje na mjestu nastanka i ako se kompost opet koristi za svoje potrebe. Pod devet, dodaju se iznimke za ishođenje dozvola za gospodarenje otpadom, za odlagalište i nasipavanje otpada po donošenju ovih izmjena i dopuna zakona za isto kao preduvjet više neće biti potrebno imati uporabnu dozvolu. Mijenja se i obveza za registriranu djelatnost, npr. posredništvo, prijevoz i sl. Sadašnje odredbe u praksi dovode do različitih tumačenja, te se ovim Prijedlogom zakona predlaže nova odredba da stranka mora biti registrirana za djelatnost koja je propisana Posebnim propisu. Konačno, dodaju se i odredbe za financijsko jamstvo koje određuju da osoba koja ima dozvolu za gospodarenje otpadom i dozvolu za gospodarenje otpadom od istraživanja, eksploatacije mineralne sirovine, mora imati financijsko jamstvo ili drugi ekvivalentni financijski instrument koji će koristiti nadležno tijelo u slučaju potrebe za vrijeme trajanja dozvole. Ako su im osigurana sredstva za prikupljanje, prijevoz, skladištenje i obradu količine otpada iz dozvole, postupanje na građevini ili postrojenju za gospodarenje otpadom od istraživanja i eksploatacije mineralne sirovine nakon zatvaranja i za sanaciju zemljišta onečišćenog radom postrojenja za gospodarenje otpadom od istraživanja i eksploatacije minerale sirovine. Isto tako, izbacuje se sadašnja odredba da će se za mobilni uređaj, ispričavam se, ne mora raditi revizija dozvole. Stoga će revizija biti obvezna za sve dozvole. Preciznije se određuju obveze komunalnih redara, tako da će od sada komunalni redar moći postupati po osobi koju zatekne da nepropisno odbacuje otpad. U prekršajnim odredbama dodaje se mogućnost postupanja protiv fizičkih osoba ako obavljaju gospodarenje otpadom bez potvrda ili dozvola, što je do sada bilo izostavljeno. Isto tako, definira se rok donošenja Plana gospodarenja za jedinice lokalne samouprave i to u roku šest mjeseci od stupanja na snagu ovog Zakona. Do sada taj rok nije bio određen, te nije bilo moguće postupanje inspekcije. Poštovani zastupnici i zastupnici, dame i gospodo. Zakon o izmjenama i dopunama zakona o zaštiti okoliša, kao i Zakon o izmjenama i dopunama zakona o održivom gospodarenju otpadom. Osim usklađenja sa europskom praksom i pravnom stečevinom, imaju za cilj, prije svega, unaprijediti sustave, s jedne strane praćenje rada ovlaštenika i u tom kontekstu potrebna je dokumentacija, ali isto tako uvođenje obveze cjeloživotnog usavršavanja, ograničavanja, sustavno ovlašćivanje isključivo na pravne osobe. Kada govorim o Zakonu o izmjenama i dopunama zakona o zaštiti okoliša s druge strane, osim usklađenja sa pravom stečevinom EU, izmjene odnosno Zakon o izmjenama i dopunama zakona o održivom gospodarenju otpadom sam po sebi, prema ovom što sam naveo, ima za cilj, prije svega, unaprijediti sustav gospodarenja otpadom u RH, razjasniti nejasnoće koje su do sada postojale u zakonskoj osnovi odnosno u samo zakonu, ali isto tako jasno definirati pravila koja se odnose primjerice na mobilna reciklažna dvorišta, primjerice na postupanje komunalnih redara, primjerice isto tako na čitav niz drugih momenata koje smo ovdje naveli. Ja sam siguran da ćete vi saborski zastupnici i zastupnici imati razumijevanja odnosno poduprijeti oba ova dva zakonska prijedloga. Činjenica da njihovim izmjenama i dopunama dodatno unaprjeđujemo legislativni okvir što se tiče zaštite okoliša s jedne strane, s druge strane područja gospodarenja otpadom sama po sebi uz ove, naglašavam još jednom, promjene koje idu prije svega u smjeru jasnih definiranja unutar sustava i njegovog poboljšanja, vjerujem da zaslužuju potporu svih zastupnica i zastupnika HS. Hvala vam lijepa na pozornosti.
Hvala i vama gospodine ministre. Imate 4 replike. Prvu repliku ima gospodin Dobrović.
Hvala lijepo. Poštovani ministre Ćorić, znamo svi kako je smanjenjem broja Agencija stvar racionalizacije državnog upravljanja i naravno da tu postoje neki kriteriji. Ja vas lijepo molim možete reći ukratko koji su glavni kriteriji bili da se HAOP smjesti na listu Agencija koje se uklanjaju? [[Upadica: Želite odgovoriti? Da, izvolite.]]
Dakle, poštovani prof. zastupniče Dobroviću, dakle, ideja o spajanja HAOP-a sa Ministarstvom zaštite okoliša i energetike prije svega ima za cilj odnosno utemeljena je u povećanju efikasnosti rada obaju tijela koje će ovim spajanjem postati jedno. Dakle, ono što želimo je unaprijediti proces. Postoji unutar Hrvatske agencije za okoliš i prirodu dijelovi sustava koji isto tako postoje i na razini Ministarstva zaštite okoliša i energetike. I u tom kontekstu vjerujemo da ćemo upravo na taj način racionalizacijom zajedničkih službi dovesti do bolje efikasnosti cijelog sustava pri čemu ne ovisnost koju je Hrvatska agencije za okoliš i prirodu u svojim, recimo to tako, dislociranim institucionalnim statusu imala, niti u okviru Ministarstva zaštite okoliša neće biti dovedena u pitanje, kao što nije bila dovedena ni na koji način ni u posljednju godinu i nešto dana. Ja sam siguran da isto tako bude [[Upadica: Hvala.]] i u vrijeme dok ste vi bili ministar. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo podpredsjedniče Sabora, uvaženi ministre. Kad je riječ o Zakonu odnosno Izmjeni zakona o zaštiti okoliša, tu ste se odlučili za jednu odredbu koja je vezana za fizičke osobe koje više se ne mogu baviti tom djelatnošću. Opravdanje koje smo dobili na Odborima je bilo to da ste imali samo jedan zahtjev. No međutim, ja ne vidim nijedan razlog obzirom da su i Komora, dakle HGK je odnosno ukazivala na činjenicu da bi bilo dobro da ostane to. Prema tome, bez obzira što ste imali jedan zahtjev, ja ne vidim razloga zašto to i dalje niste ostavili, pa omogućili da i fizičke osobe se bave takvom djelatnošću bez obzira što je bio jedan zahtjev. Dakle, uvijek trebate otvoriti lepezu mogućnosti, a ne zato što nije bilo interesa brisati to iz Zakona jer samo ste uveli pomutnju, uveli ste raspravu, svi smo dobili dopise zapravo nezadovoljnika, ne vidim razloga zašto to budući da je u dva čitanja, ne možete vratiti u izmjene i dopune Zakona o zaštiti okoliša.
Hvala. Želite odgovoriti? Izvolite, gospodine ministre.
Gospođo Mrak-Taritaš, zahvaljujem na vašem pitanju. Dakle, naš razlog za ovakvo postupanje bio je osim u praksi odnosno u činjenici da je doista u posljednjih ne znam koliko godina bilo riječi o samo jednom zakonu od 2013. ako se ne varam, bilo je riječi samo o jednom zahtjevu koji nažalost na kraju nije niti pozitivno riješen. Dakle, mi držimo jednostavno da za poslove u kojima se radi je jednostavno potreban tim, da je potrebna viša razina ekspertize i da fizičke osobe odnosno jedna osoba to ne može raditi. Činjenica da pojedine organizacije odnosno strukovne organizacije HGK imaju različito stajalište, ja bih je prije svega vezao uz to da će u pravilu takve organizacije štititi interese svojih dionika odnosno svojih članova. U ovom konkretnom slučaju, dakle još jednom, riječ je o elaboratima, riječ je o ekspertizi koja zahtjeva ipak tim ljudi dakle pravne osobe. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Sponza.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, imam za vas jedno pitanje koje se tiče Zakona o održivom gospodarenju otpadom a pitam vas, da li će sve one jedinice lokalne samouprave i županije koje rade i postupaju u skladu sa planom gospodarenja otpadom, izvrše sve svoje obaveze iz plana do 2020., biti u konačnici potencijalno penalizirane a time i kažnjene? Hvala.
Hvala i vama. Želite odgovoriti? Izvolite.
Poštovani zastupniče, doista ne vidim način na koji bi jedinice lokalne samouprave koje su izvršile svoje obveze bile penalizirane. Ne znam u kontekstu kojeg od članaka odnosno ali vjerujem da ćete u raspravi kasnije jel', to naglasiti se to vidi, ukoliko bude potrebno pojašnjenja, bit će mi drago razgovarati o tome. Hvala.
Hvala. I na kraju gospođa Jeckov.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Sabora. Poštovani gospodine ministre, ja jako cijenim što ste vi danas ovdje s nama, što branite sve ove bitne zakone i ja imam jedno jednostavno pitanje. Dakle, s obzirom da je RH u relativnom zaostatku kada je u pitanju recikliranje i odlaganje otpada odnosno negdje smo na 17% po količini odvojivog otpada, kakve su vaše procjene, gdje ćemo mi biti 2020.?
Hvala. Izvolite, gospodine ministre.
Hvala lijepa, zastupnice Jeckov na ovom pitanju. Dosta je nezahvalno, nismo na 17% nego na 27% krajem 2016. g., tako da su okolnosti nešto sretnije od ovih kojih ste naveli. Međutim, mi do kraja 2020.g., moji prethodnici, barem ja to tako doživljavam i gospodin Zmajlović i gospodin Dobrović, u kreiranju sustava gospodarenja otpadom u Hrvatskoj, učinili su sve i ja na kraju krajeva činim sve da mi 2020. dočekamo na razini 50%, ukoliko to ne ostvarim, čim bliže ovom postotku. Činjenica da smo ove godine u ranijoj fazi nešto manje krenuli sa izgradnjom infrastrukture daje nam za pravo nadati se da ćemo svoje ciljeve i ostvariti. Dakle, upravo naše aktivnosti tijekom ove godine, izgradnja reciklažnih dvorišta, natječaj za edukaciju i informiranje naših građana, natječaj za spremnike, natječaj za sortirnice koje će biti otvorene do kraja ovog mjeseca daju nam za pravo nadati se da ćemo svi zajedno postići ciljeve koji smo sami sebi zacrtali. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. prvi na redu je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i govorit će gospodin Slaven Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, pozdravljam ministra i državnog tajnika i gospođu pomoćnicu ministra, pozdravljam i kolegice i kolege saborske zastupnike. Dakle, imamo objedinjenu raspravu, ja ću krenuti sa Zakonom o zaštiti okoliša, prvi koji je trebao biti raspravljan. Zakon o zaštiti okoliša, tu postoje neke terminološke poteškoće ali na njih ću se referirati kad budemo govorili pod slijedećom točkom o Zakonu o prekograničnom zagađenju. Usklađenje sa stečevinom EU-a, dakle to u osnovi nosi ovaj zakon i to je nešto što svakako treba napraviti, tu se nema šta prigovoriti. No ovu drugu promjenu koju nam ovaj zakon donosi su promjene po pitanju ovlaštenja, čuli smo i u replici gospođu saborsku zastupnicu Mrak-Taritaš i neću se na to osvrtati puno, samo ću reći da također smatram neopravdanim uklanjanje odnosno sprječavanje fizičkim osobama uključivo i obrtnicima da se bave stručnim poslovima u zaštiti okoliša, tako da je obrazloženje koje je stiglo iz HOK-a mislim posve opravdano i odgovor na takav jedan zahtjev bi po meni kod zakonodavca trebao biti pozitivan. No, na kraju obrazloženja ili negdje barem pri kraju, čuli smo od predlagača kako se u ovom prijedlogu zakona poštuje odluka koja je donesena na Vladi RH u kolovozu, negdje početkom kolovoza a kojom se predviđa ukidanje Hrvatske agencije za okoliš i prirodu. Ja moram priznati da me ta odluka koju nisam tada odmah čuo u ljeto, prilično iznenadila odnosno da je ona doista vrijedna čuđenja što ću nastojati objasniti. Naime, kao što sam u replici pitao poštovanog ministra, o kojim kriterijima se radi kad je ova važna agencija stavljena na listu onih za odstrel, onda smo dobili odgovor da se radi općenito o jednom kriteriju povećanja efikasnosti i mislim da je to u stvari, prilično plitko ili slabo objašnjene dakle, tako se može opravdati bilo koja, dakle bilo koja institucija. Znamo da to u stvari nije i ne smije biti tako, osobno i ja i mi u Mostu nezavisnih lista držimo da je potrebno mijenjati broj agencija, da postoje mnoge koje doista služe samo za uhljebljivanje, da je nejasno šta oni uopće rade i da je tome tako evo možemo posvjedočiti da smo početkom 2017. pokrenuli spajanje dviju agencija HANDE, dakle koja se bavi sa obveznim zalihama nafte i derivata i Agencija za ugljikovodike. Isto tako smo pokrenuli ukidanje CEI-a odnosno Centra za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija, famoznog za koje je bilo vrlo zanimljivih izvještaja u medijima. Dakle, treba ukinuti tu ima jako puno posla i svakako smo skloni podržati svaku racionalnu odluku u smanjenju broja agencija. Međutim, da li se može opravdati uklanjanje odnosno ukidanje HAOP-a, ja mislim da nikako to ne bismo smjeli napraviti i ovdje ću nastojati obrazložiti zbog čega. Dakle, inače HAOP je ili Hrvatska agencija za okoliš i prirodu on je nastao spajanjem dviju agencija jedna je izvještajna AZO Agencija za zaštitu okoliša dakle bavi se podacima o okolišu i druga je Državni zavod za zaštitu prirode koji se bavio prirodom i podlogama stručnim za upravljanje područjima zaštićenim. To je spojeno 2015., 2016. u HAOP i sada imamo jednu agenciju preko 100 ljudi, uglavnom svi su visoka stručna sprema, od toga sigurno je 10, 20% magistara znanosti odnosno i doktora znanosti. Dakle, zbog čega ne bismo nikako smjeli ugasiti agenciju, ja znam da vi kažete ne, ne svi poslovi koje oni obavljaju mi ćemo obavljati unutar ministarstva. Međutim, to nije dobro rješenje jer se radi o stručnim poslovima i oni su i te kako različiti od upravnih poslova, dakle upravni aparat ili ministarstvo ste vi, a stručno tijelo koje priprema podloge za politiku o zaštiti okoliša je HAOP. Dakle, dvije su grupe poslova koje taj HAOP obavlja, jedno je prikupljanje podataka, dakle, ne radi se o podacima da su nekakve brojke i tablice koje treba staviti u jednu fasciklu i poslati negdje drugdje i eto vodi se državna statistika nego se radi o sve složenijem setu podataka koji se iz godine u godinu uslužnjava kako se uslužnjava i politika zaštite okoliša, dakle podsjećam da imamo složeno stanje u okolišu da se opažaju mnoge neželjene posljedice jer to za posljedicu ima mnoge konvencije koje su potpisane, međunarodne i da smo mi potpisnici i da slijedom toga postoji niz poslova koje treba obavljati na jednoj visokoj stručnoj razini, dakle ne skupljati tablice i proslijedit ih nego komunicirati o metodologiji, upravljati s onima tj. upućivati one koji su dužni te tablice dostavljati dakle, to je proces koji se neprestano uslužnjava, komplicira to tako mislim da mora biti ne možemo biti protiv toga to naprosto treba činiti ako smo odgovorni prema okolišu i ako želimo koliko toliko zaustaviti negativne trendove koje se bilježe u okolišu. Zadnje je Pariški sporazum, dakle i borba da se zaustavi neprestani rast dakle stakleničkih plinova, dakle koji se, taj se problem tiče mnogih sektora. Dakle, izvještavanje, prikupljanje podataka drugo su priprema podloga za izradu planova upravljanja, dakle ocjene prihvatljivosti zahvata pojedinih na prirodu na ekološku mrežu, praćenje stanja izvješćivanje sukladno direktivama o pticama i staništima koje imaju svoju periodičnost, koji su sve samo ne jednostavni, dakle HAOP je agencija koja postaje sve važniji servis mnogim dijelovima društva, dakle ne samo Ministarstvu zaštite okoliša nego i mnogima drugima i koji se tiču prometa i ovoga i poljoprivrede i svega skupa, Hrvatske vode, dakle to je jedna mreža sve složenija. Mi na koncu imamo krovnu agenciju u Europskoj uniji, dakle Europska agencija za okoliš koja je središnje stručno tijelo koje prati dakle stanje okoliša, koja prati efekte koje promijenjena politika ima na to stanje okoliša. Dakle, to je jedan proces, dakle efekt čovjeka na okoliš kroz sektore o opažanju promjena politike i onda se vrtimo u krug da vidimo da li su naše promjene dovoljno dobre da neke stvari zaustavimo to je jedan složeni proces zato to nisu radna mjesta za službenike u ministarstvu, ne mislim ništa loše o službenicima ali oni se bave upravnim zadacima. Ovo su stručni poslovi koji u stvari su prilično zahtjevni i zato se tu intenzivno komunicira sa znanošću, dakle tu ima puno i znanosti i zbog toga je dobro da ljudi koji tamo rade idu na doktorate jer to diže kvalitetu te institucije, a onda diže i kvalitetu te institucije, a onda diže i kvalitetu slike koju naši predstavnici pokazuju u Europi ili u susjedstvu, gdje mi surađujemo, u susjedstvu, dakle, prema istoku gdje mi podučavamo itd. Dakle jel nekom palo na pamet ukinuti tu europsku agenciju za okoliš, nije. Dakle, vjerojatno i reći pa to može sve komisija raditi, ne. Dakle, nije jer bi ga možda proglasili ludim, nitko se ne bi, ne bi mu palo na pamet tako nešto raditi i europska agencija za okoliš dakle, ima jednu mrežu agencija i naravno da je jedan od članova i HAOP, dakle, agencija, koja će pravno, kao subjekt nestati ovim prijedlogom zakona. Da vam bude možda jasnije složenost, pogledajte europsku informacijsku i promatračku mrežu, … [[Govornik se ne razumije.]] koja je sve složenija mreža, informacijska u stanju okolišu, gdje se komunicira na godišnjoj razini sa najmanje 20-tak složenih setova podataka. Dakle, sve to zahtjevno i zato je važno imati neovisnu stručnu službu. HAOP je danas i Hrvatsko nacionalno stručno tijelo za okoliš i prirodu, postoje vrlo sve jasnija i bolja vidljivost u okruženju, članovi, tj. djelatnici HAOP-a su članovi mnogih radnih tijela, tematskih radnih skupina, europske agencije za okoliš, radnim skupinama europske komisije, onda je isto tako HAOP član mreže, ravnatelja Agencije za zaštitu okoliša. Jedan takav sastanak redoviti naravno on se održavaju i bio je u Zagrebu dakle, puno toga će se ugroziti pukim nestajanjem toga i prepoznatljivog tijela, dakle, entiteta kako bi rekao pravne osobnosti agencije. Ona mora ostati prisutna. To je jako važno. Koliki je broj pravnih dokumenta, zakona, uredbi, propisa, pravilnika koje treba mijenjati, tko bi znao to prebrojati. Ako mijenjamo HAUB dakle, sama činjenica da on nestaje, će iziskivati veliki posao na uređenju tih pravnih dokumenta, što je možda najmanje važno. Najmanje važno, HAOB vodi aktivnosti isto tako kojima se ispunjavaju obveze RH, to su obveze koje se tiču stjecanja uvida u stanje okoliša, motrenja i mnogih drugih i te aktivnosti se financiraju iz operativnog programa konkurentnosti i kohezija i to su vrlo veliki iznosi. Mislim ne znam da se može naći, da je to već preko 400 milijuna kn ugovorenih projekata koji su predviđeni za financiranje u razdoblju, do nekoliko g. šta bi uopće značilo za tu činjenicu ukidanje HAOB-a. Ono što je važno reći, možda sam već to spominjao u početku, ali ove agencije, kao stručno tijelo jačaju, njihova važnost jača. I mi bi trebali napraviti upravo suprotno. Dakle, tu našu hrvatsku agenciju osloboditi zabrane zapošljavanje i onog režima dva za jedan i dati im mogućnost zapošljavanja jer ionako novaca europskih imaju i da punim jedrima rade ono što je ionako obveza RH. I da se sa ne znam stotinjak radnih mjesta popune ono što je možda sukladno potrebama RH. To može biti ne znam koliko, dakle, nije uopće važan broj, međutim, važno je to da Hrvatska kao zemlja friška članica ima puno posla za obaviti i da su to ljudi koji su na mjestu da to naprave i treba im to omogućiti, a ne ih vezati, odnosno, ugasiti da nestane ta prepoznatljivost. Čujte, ja mislim da je to prilično bitno koga oni predstavljaju. Kada se sve to sagleda tih razloga ima i više, onda ja se ne mogu oteti dojmu da je možda ovakav rezon za ovakav prestanka nestajanja HAP-a sasvim drugačiji. Dakle, ja se dobro sjećam, kada su pojedini investitori nezadovoljni sadržajem određenih ocjena, dakle, utjecaja pojedinih zahvata na ekološku mrežu dolazili u ministarstvo sa zahtjevom da se to mijenja. Ministar u svakom slučaju, ne može, ne smije se dirati u takve odluke jer to tijelo mora raditi neovisno i donositi takve dokumente na temelju uvida u okoliš. Naravno ako se cijela agencija uvuče i sva njezina radna tijela uvuku u ministarstvo da oni postaju dio sustava, praktički dio zapovijedane linije i da je mogućnost utjecanja na njihov rad, ne kažem izravno, ali barem neizravno, daleko, daleko veći. I vjerojatno bi to značilo smanjenje administrativnih problema za mnoge problematične zahvate u okolišu, sasvim sigurno, ja vjerujem da će se većina hrvatskih građana Hrvatske složiti da treba svakako izbjeći. Dobro ja ću se sada još dalje pozabaviti zakonom, tj. izmjeni Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Hrvatska Republika 2018. u 10. mj. kada mi pogledamo naše obveze koje smo si zacrtala Zakonom o gospodarenjem otpadom iz 2013. pristupnim ugovorom, onda je jasno da je nama voda, otprilike do ustaju slikovito rečeno. I to se tiče čega Tiče se količine otpada koji se uopće odlaže, tiče se problema neusklađenosti odlagališta, odnosno, činjenica da je sastav otpada pod vrlo slabom kontrolom, odnosno da je nedozvoljen i drugo da su tehničke mjere zaštite na odlagalištima, koji naravno dobar njih treba zatvoriti su nepostojeći ili su nedostatni. I na koncu vrlo važan cilj, koji ustvari posebno rješava oba dva prethodna, je minimalna stopa recikliranja od 50% do 2020. Plan gospodarenja otpadom koji je donesen 2017. je uveo prioritetno investiranje u infrastrukturu, koju ja jedino može osigurati ovo recikliranje, a ujedno i rješava problem odlaganja, a to je sustav za odvojeno prikupljanje, to su sortirnice, kompotišta, centri za ponovno uporabu i funkcionalna reciklaža dvorišta. Dakle, on je ima za zadatak odmicanje, od zamisli, a to je problem otpada se rješava na relaciji odlaganje, centri za gospodarenjem otpadom. Dakle, ono što se odlagalo, se odlagalo, jednog dana se staje s tim i idemo u centre za gospodarenje otpadom. Taj sustav, ta paradigma, ta ideja nije dobra. Dakle, ona je u koliziji i tko god misli da je to to, će se naći u problemu sa ispunjavanjem ciljeva, barem ovoga što se tiče recikliranja, jer ne može se u centrima, koji obrađuju ostatak otpada ili mještani komunalni otpad ili smeće postići reciklaža veća od kojeg postotka? 50% nikakva. Mi se oslanjamo to je jasno na statistiku, statistika je alat koja omogućuje da ovako, onako radimo s brojkama, sad smo mi na 27% ja nisam baš siguran da smo na 27%, ali u redu, to su službeni podaci, mi trebamo doći preći 50% i znamo dobro tko je to napravio i kako je to napravio. Meni je sada tu pri kraju, ja ću sada prekinuti, pa ću nastaviti u osobnom, tj. pojedinačnom izlaganju.
Hvala vam lijepo, kao što ste primijetili objedinjena rasprava dozvoljava 20 min rasprave. Tome smo se držali, prije nisam rekao ali sada to naglašavam. Bilo je produžilo, sve je bilo po poslovniku i u redu. Gospođa Anka Mrak Taritaš ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, molim vas. Gospodin Šuker, molim vas, sve je bilo u redu.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajniče, uvažena pomoćnice ministra. Pred nama, evo u objedinjenoj raspravi imamo izmjene i dopunu Zakona o zaštiti okoliša i izmjenu i dopunu Zakona o gospodarenju otpadom. Prvo malo o Zakonu o zaštiti okoliša. Ja sam netko tko već jako dugo pamti i da ne kažem da već jako dugo radim. Pa ja sam se prvi put sa temom zaštite okoliša i procjene utjecaja na okoliš susrelo '88. g. kada je to bila prostorno planinska kategorija. I to je bila tema prostornog planiranja i tada je tama zaštita okoliša, dakle, ne baš za jednu zemlju tako davno, bila tema što i kako rješavati. Tamo negdje '94. g. u ministarstvo je prvi put osnovan, to je bilo ministarstvo koje je bilo zaduženo za prostorno uređenje, prvi put je osnovan odjel koji se je bavio zaštitom okoliša i tamo je bilo zaposleno 4 ljudi. Dakle '94. g. 4 ljudi, dolazimo do 2018. ja ne znam koliko ima zaposlenih u Ministarstvu zaštite okoliša, ali to govori u kontekstu, što se je to dešavalo u prostoru, što je uopće tema zaštite okoliša, što je tema kako se baviti i ja sam nekoliko puta s ove govornice, govorila, a ponoviti ću to i ovaj put, ovo je stoljeće u kojima će se ljudi baviti zaštitom okoliša ali će se puno više baviti otpadom, klimatskim promjenama, imamo stvarno prilike vidjeti ne samo velikih poplava, nego i velikih suša. I rezultat toga će biti i vjerojatno i ljudske migracije sa prostora koje više neće biti za život. Jednako tako, strateška procjena, najprije smo imali, normalnu, da tako kažem, jednu procjenu utjecaja na okoliš i onda je uvedeno u zakonodavstvo strateška procjena utjecaja na okoliš. Strateška procjena utjecaja na okoliš je, prvo su pokrenuli u Europi Nizozemci, koji su radili to, ponovno vezano uz prostorno planiranje, odnosno, kada su radili prostorne planove kroz stratešku procjenu utjecaja na okoliš se je procjenjivalo da li je nekakav zahvat u prostoru moguć, odnosno, da li je neki prostor podobniji i uspoređivali su se različite opcije. Dakle, tada je u odnosu na to jedna strateška procjena utjecaja na okoliš kada je ona krenula je bila, da procjenjujemo kompletno Jadransko more, odnosno, da vidimo koji je tu potencijal, koliko tu uopće trpi recimo marina. Koliko marini ili luka nautičkog turizma može biti u cijelom Jadranskom moru a da se ne naruši određeni uvjeti. No međutim, to se je sve zajedno tokom vremena usmjerilo, promijenilo i neke stvari, to moramo biti pošteni sa aspekta zaštite okoliša koji su vrijedili pred nekakvih 10-tak g. danas su drugačije jer se svari mijenjaju, mijenjaju se i određene i saznanja, mijenjaju se i određene istraživanje, mijenjaju se i određeni uvjeti. Ova izmjena i dopuna Zakona o zaštiti okoliša se zapravo odnosi vezano uz stručne poslove, odnosi se uz jasnije definiranje strateške procjene utjecaja na okoliš i sustav izvješćavanja. Kad je riječ o stručnim poslovima bitne izmjene koje jesu a to je da zaista je isključena fizička osoba, mi smo na odborima što na Odboru za zakonodavstvo što na Odboru za zaštitu okoliša raspravljali o svemu tome, ja osobno mislim i mi u Klubu GLAS-a mislimo da je puno bolje da ostavite jednu malo širu lepezu. Pa o tome tko će se tu naći ili se neće naći to će se vidjeti ali kad otvorite jednu širu lepezu otvorite širu mogućnost zaista poslova za ljude. Kad je riječ o stručnim poslovima tada je tu i tema stručnog ispita, ja koristim zaista samo u nekoliko rečenica ću reći tema stručnih ispita. Mi u Hrvatskoj imamo zakonodavstvo i imamo tradiciju koju se bazira na činjenici da imamo fakultetsko obrazovanje da izvan fakultetskom obrazovanja imamo obvezne pripravničke staževe i da iza toga imamo polaganje stručnih ispita za pojedine poslove. To drugim riječima znači, sam fakultet i diploma vam za određene poslove ne daje mogućnost da ih radite odnosno ograničuje nego dajemo i stručni ispit. Pri tom, moramo biti svjesni činjenice da to ostale zemlje Europske unije nemaju, da imaju na različiti način, da imaju čak i drugačije definirano da ima niz fakulteta i fakultetskih obrazovanja koje im daje mogućnost da rade poslove. U kontekstu Hrvatske vezane uz u situaciji da smo članica Europske unije, u kontekstu iseljavanja mladih, u kontekstu toga da nam mladi odlaze van, mi ćemo se naći u jednoj drugoj situaciji, za pet ili deset godina ajmo reći da ćemo se i posložiti, da će se neki ljudi vraćati nazad, da će se vraćati s iskustvima i oni kod nas imat će odlična iskustva neće moći raditi, nego će morati polagati stručne ispite. To je jedna tradicija koju mi imamo. Imamo stručni ispit za rad u javnoj upravi, onda imate stručni ispit za ove ili one poslove. Mislim da je došlo, ne mislim da to treba vježbati strogoću na ovom zakonu, ali mi inače međusobno imamo običaj kad u sabornici govorimo pogotovo kad je novi poslovnik dao da nema replike za izlaganje u ime klubova, svaki klub dođe, kaže što ima, mi se međusobno čujemo, ne čujemo na mobitelima smo, razgovaramo ili na kompjuterima ili sve ostalo. Ja ne mislim da to treba rješavati na ovom zakonu, ali došlo je vrijeme da o tome promislimo. Dakle, mi kad dajemo uvjete neke, mi kad se naši ljudi recimo 10 godina će se netko vani baviti poslovima zaštite okoliša, bavit će se u Nizozemskoj koja je jedna od zemalja koja je dosta daleko otišla s tim i koja nema obvezu stručnog ispit, kad se vrati nakon 10 godina tu će imati kvalifikacije, imati će sve ostalo, ali neće moći raditi te poslove mi ćemo ga tjerati na stručni ispit. Pri tom kad nizozemac dođe raditi tu za njega vrijedi zakonodavstvo koje vrijedi u Nizozemskoj a ne domaće. Došlo je vrijeme obzirom da vidite koliko se ljudi iseljavaju, iseljavaju se visoko obrazovani da opće razmislimo, ja sam za cjeloživotno obrazovanje, za to da se ljudi educiraju, za to da imaju reference, za to da kad vi raspisujete natječaj za neke poslove da tražite da je netko nešto radio, ali s ove govornice pozivam nemojmo biti maheća svojim ljudima. Ponavljam, nizozemac kad dođe raditi tu stručne poslove sa aspekta zaštite okoliša on ne mora imati položen stručni ispit, naši ljudi imaju, odredbom članka 12. ste još povećali rekli ste da stručni ispit osim voditelja stručnih poslova moraju imati i stručni suradnici. Ja ne mislim da je stručni ispit loš, mislim da je dobar, da nekog na nešto tjera ali ajmo razmisliti o tome da u sustavu, u glavama, u promišljanju je došlo vrijeme da nešto promislimo. Mi s jedne strane se deklarativno zalažemo za puno toga, a s druge strane bez obzira što se deklarativno zalažemo za puno toga s druge strane mi radimo određena ograničenja i to smo ograničenje našim ljudima. Dakle, mladi čovjek završi fakultet, ode van, normalno radi nakon 5 godina kaže ja bih sad nešto radio u Hrvatskoj, mi kažemo žao mi je ajd stručni ispit. Dakle, to je jedna tema koju sam imala za potrebu ovdje reći jer je ovdje i krenulo, dakle ovdje je bila prije odredba da ljudi koji su zaposleni u državnoj upravni ne moraju polagati stručni ispit, ako imaju dovoljan broj iskustva, vi ste od toga odustali, znate zašto jeste, ali tu jednako tako trebao zaista nekako voditi računa i biti puno fleksibilniji nego što smo danas. Onaj zakon koji je zasigurno pod velikom lupom javnosti i mora biti je Zakon o održivom gospodarenju otpadom. Ono što mi imamo deklarativno znamo što ćemo raditi, znamo što bi trebalo učiniti, znamo da kad malo gledate analize svako od nas proizvodi na razini godine dana nekakvih 380 kg otpada, znamo da imamo obvezu 50% otpada reciklirati i sve ostalo i znamo da Grad Zagreb tu kaska. Grad Zagreb je četvrtina Hrvatske ili već trećina Hrvatske ako Grad Zagreb ne obavi svoje obveze koje ima cijela Hrvatska može u odnosu na to da se svi poslože, može u odnosu na to se apsolutno izginuti mi ćemo zasigurno imati i plaćati određene penale. I sad je pitanje što tu učiniti, s jedne strane napravimo izmjenu zakona no međutim kad radimo izmjenu zakona moramo znati zašto ju radimo i moramo znati šta je smisao tog izmjene zakona i onda još bi bilo zgodno taj zakon primjenjivat. I primjenjivat ga na način na koji je to bi bilo prihvatljivo. Sad ću samo napraviti digresiju u odnosu na ovo jedna tema, ujedinjenje agencija. Dakle ovo su ovo je prvo ministarstvo koje dolazi pred sabor sa zakonom, gdje provodi odluku vlade, u kojem se 50 i nešto, ako sam dobro čitala u novinama, će se agencija ukinuti. Zapravo će se ukinuti, na način, da će te agencije ući u okvir ministarstva. Pa vam to otprilike znači, preuzimanje ljudi, nova sistematizacija, novim, dakle, ja govorim samo o tehničkim elementima, ne govorim o suštinama, preuzimanje ljudi, nova sistematizacija, nove uredbe o ministarstvu, nove pomoćnike ili već što će biti i kako će biti definirano. Dakle, novi papiri, to vam znači trošak je otprilike 3-6 mj. određene blokade i ja dosta drugo sam i različite poslove koje su vezane uz to pa mogu vam reći da ne znate kada hoćete nešto napraviti onda ćemo ih malo ujedinjavati pa ćemo ih malo razjedinjavati, ajde da konačno, barem probamo 8-10 g. izdržati na određeni način. Tu se moram referirati na inspekciju, imali smo veliki inspektorat, pa smo onda od velikih inspektorat odlučili prebaciti na pojedina ministarstva. pa smo sada iz tih ministarstva ponovno idemo na veliki inspektorat koji će biti krajem g. pa neki idu, pa neki ne idu. Sve one inspekcije koje su iz nadležnosti zaštite okoliše i energetike, prema prijedlogu koji je u javnu raspravu ili je ovih dana završena ide u taj veliki inspektorat. Pa onda kada će vam nešto trebati, ćete tamo morati raditi. Ja se uvijek zalažem za opcijom, puno bolje da možete upravljati sami svojim procesima jer onda možete za neku stvar odgovarati. Ovako ćete vi odgovarati za nešto a ruke će vam biti vezane, ali što je tu je. Kada je riječ o ovoj izmjeni i dopuni zakonu o gospodarenju otpadu, tu je promjena vezana uz reciklažna dvorišta. Na moje pitanje zašto je povećana zapravo na 3000 st. reciklažnog dvorišta, onda je bila tema teren, jer se načelno sa temom teren treba slušati ljudi, treba slušati koji problemi jesu. Mi imamo 556 jedinice lokalne samouprave, naravno 550 plus Grad Zagreb i Grad Zagreb se tu apsolutno razlikuje i u Gradu Zagrebu imate 17 gradskih četvrti, svaka gradska četvrt je po broju st. rekla bi kada bi išli i kada bi svaka gradska četvrt grad, onda bi za jedno Grada Zagreba i jedno 15 gradskih četvrti tek bio sljedeći neki grad. I sada po tome jednoj gradskoj četvrti imate jedno reciklažno dvorište. Ono što je bitno, bitno je da reciklažno dvorište služe svojoj svrsi, da oni budu zaista nešto što mi koristimo, na način koji je. Imamo sada tu još 2 ili 3 teme koje bih htjela spomenuti. Jedna tema koja je izuzetno važna je tema građevinskog otpada. Građevinski otpad, suvisli gradovi i suvisle zemlje sa svojim građevinskim otpadom rade sljedeće, koriste ga, koriste za nove građevinske proizvode. Tu ima jedna odredba zakona koja govori o pravilniku koje će se napraviti uz suglasnost nadležnog ministarstva sa aspekta prostornog uređenja i gradnje, pa će biti definiran pravilnik, zavezan uz građevinske proizvode. Ono što sam ja vidjela u nekim susjednim zemljama, da su vlasnici betonara, dobili subvencije, da svoje betonare pretvore u pogone za proizvodnju građevinskog proizvoda od građevinskog otpada i onda on ima onaj zeleni žig, zeleni štambilj, tu država apsolutno govori o svojoj odnosu prema zaštiti okoliša, odnosu prema otpadu. To ja vidjela nisam. U Gradu Zagrebu sam vidjela da nešto građevinskog otpada koriste zagrebačke ceste za one rubnike. Dakle za rubnike za opločenje je moguće koristiti i to je jedan projekt koji bi mogao biti na razini države, na razini fonda za energetsku učinkovitost izuzetno bitan, zapravo da to potičemo, jer to ima smisla. S druge strane mi s tim građevinskim otpadom, zaista imamo problem, ono što sam inače vidjela, vidjela sam frezanje asfalta, pa onda pretvaranje u nešto, ali to su pojedinačne akcije, to je nešto što bi trebalo biti značajnije definirano. Vezano uz zatvaranje odlagališta, mislim da je dobro da ste tu napravili, odnosno, da ministar može donijeti odluke. Centri za gospodarenjem otpadom. Uvodno sam govorila, namjerno sam uvodno rekla o zaštiti okoliša i što se je to sve promijenilo od recimo kraja prošlog st. do danas. Vezano i uz zbrinjavanja otpada, su se stvari značajno promijenilo u okruženju u susjednim zemljama, u zemljama EU, mi idemo tako sporo, da oni već idu tri koraka unaprijed, pa mi kada dođemo do ovog, već jedan preskačemo. Dakle, u startu je svaka županija trebala imati svoj centar za gospodarenjem otpadom. Ni jedan prostorni plan nije moglo suglasnost Ministarstva prostornog uređenja, ako u prostornom planu nije bila lokacija za centar. Onda se zapravo malo vidjelo da to baš i nije tako. Sada imamo određene centre i sada tu već nastaje tema da ne znamo što je s njim. Mi bi kada je riječ o otpadu, trebalo jasno znati, što radimo, kako radimo, analizirati postojeće centre, vidjeti što se s njima dešava, jer u stvarnosti imate jedinice lokalne samouprave koje se trude, koje rade, koje se angažiraju i imati jedinice lokalne samouprave koji ne rade ništa, koji čekaju, oni će tamo nešto odvoziti, nešto će malo plaćati i oni se zapravo s tim ne bave. Bavljenje otpadom je jedna ozbiljna priča, ja često sam ,budući da je otpad bila jedna tema, koja je bila izuzetno važna, još uvijek je važna u Gradu Zagrebu. Tamo negdje '85. '86. '86. ili '87. je moj suprug radi u Njemačkoj i ja sam bila na vikendu kod njega i nosila sam vrećicu sa smećem a ne s otpadom staviti u kontejner i žena sa susjednog haustora, sa susjedne zgrade je vikala, užasno se uzbudila u koji ja kontejner to stavljam. Ja nisam imala pojma što ona meni govori, nisam uopće razumjela o čemu je riječ da bi shvatila da ja to bacam u krivim kontejner da postoji kontejner u kojem treba danas ili kroz godine sam razumjela, tad sam se prvi put, dakle to je bilo '87., prvi put srela s tim da zapravo, i to vam je bila ta jedna solidarnost gdje ljudi vode računa. Mi ćemo početi raditi iskorak kad će se i kod nas voditi računa. Dakle u obiteljskim ... [[Govornik se ne razumije.]] nije moguće isto. U obiteljskim kućama je to puno jednostavnije, u stambenim zgrada, to je izuzetno teško ali da bi to bilo, morate imate edukaciju, morate imati elemente i ljudi moraju znati da to što oni rade, manje plaćaju. Dok svi plaćamo isto, toga pomaka neće biti i tu zaista naglašavam posebno grad Zagreb. U gradu Zagrebu kao što naš gradonačelnik uvaženi ignorira neke druge stvari, tako ignorira i taj problem da je otpad posebna priča, da je otpad dodana vrijednost, da se otpadom treba baviti ali mi se to na taj način ne bavimo. I evo, budući da imam još vrlo a za pojedinačnu raspravu ću nastaviti mineralne sirovine koje su posebna tema u ovom zakonu koji je prvi put stavljen otpad vezan uz mineralne sirovine, pa ću to za pojedinačnu raspravu a prije pojedinačne rasprave, nešto što mi je vječita tema. Kad mi ne znamo šta kome treba dati od posla, onda to dajemo komunalnim redarima. Ljudi moji, budimo svjesni, Hrvatska ima 556 jedinica lokalne samouprave. Ima negdje oko 750 komunalnih redara koji su SSS. Od tih komunalnih redara, otprilike 150 u gradu Zagrebu su oni znaju što rade. Ja mislim da komunalni redari u ovom trenutku jedino ne rastavljaju brake, sve druge poslove koje možemo dati komunalnim redarima, dali smo. Danas imamo na kraju Zakon o ugostiteljstvu, što mislite, tko će nadgledati ako su kampovi izvan područja? Komunalni redari. To ima istu svoju povijest. Nekad su bili svi, nekad je bilo 101 općina, Grad Zagreb je imao 14, dakle ukupni 115 i sva inspekcija je bila na razini lokalne samouprave. Inspekcijom su upravljale općine i onda smo inspekciju stavili na državnu razinu i naravno da neki grad, da mu inspektor dođe van, gradonačelnik mora 6 telefona i sad smo zapravo na mala vrata komunalne redare i to vam je priča kad pustite duha iz boce, možete ga teško vratiti. Zakon koji sam ja imala kao ministrica, koji je bio Zakon o građevinskoj inspekciji sam povećala ovlast za komunalne redare jer je to za prije bio osnov da ponovno dio inspekcije mora ići na lokalnu razinu ali onda idemo to zvati pravim imenom. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je ispred Kluba zastupnika SDP-a na redu gospodin Mihael Zmajlović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministre, kolegice i kolege. Pred nama su dva prijedloga zakona, oba dva iz područja zaštite okoliša i ove predložene izmjene ova dva zakona može se reći da nisu značajne što bi značilo da se dominantno usklađuju i sa određenim europskim propisima ali u pojedinim dijelovima se onim prijedlozima, zakon, postojeći zakoni i poboljšavaju što je pozitivno ali to isto tako i dokaz da su ova dva zakona dobra dok god ne postoji ozbiljna potreba da se oni značajnije mijenjaju. Prvo ću krenuti sa Zakonom o zaštiti okoliša. Dakle, treba podržati one odredbe ovog prijedloga koje idu ka poboljšanju pojedinih i ubrzanju, povećanju efikasnosti pojedinih postupaka, to posebno se odnosi na postupak strateške procjene utjecaja, strategija, planova i programa na okoliš i isto tako postupak ovlašćivanja za obavljanje stručnih poslova zaštite okoliša, tu možemo podržati grupiranje ovih pojedinih stručnih poslova čime se zapravo na neki način i naglašava potreba za većom stručnošću pojedinih ovlaštenih osoba koje obavljaju te poslove. No ovdje bi skrenuo pažnju na ono što su već i neki prethodni kolege i kolegice napominjali a to je, da se ovim prijedlogom ukida mogućnost da ovlaštenik bude i fizička osoba obrtnik što smatram da nije potrebno i predlažem da se evo i do slijedećeg čitanja, da predlagatelj razmisli o tome. Ne stoji argumentacija da obrtnik ne može okupiti tim, dakle to je samo način na koji će se pojedina djelatnost obavljati, dakle kod obrtnika mogu biti zaposlene i druge stručne osobe, isto tako može kao i neko trgovačko društvo obavljati taj posao ukoliko ispuni one kriterije koji su propisani ovdje da bi se dobila ta licenca odnosno ovlaštenje. Dakle govorim o obrtnicima a ne o fizičkoj osobi, obrtništvu kao obavljaju samostalne djelatnosti. Ono što smatram isto tako da bi trebalo preciznije propisati a to je način oduzimanja dobivene suglasnosti. Dakle, kada imamo situaciju procjene utjecaja na okoliš i taj sami postupak vrlo je jasan način na koji će stručno savjetodavno povjerenstvo ukoliko utvrdi da dokumentacija, elaborat odnosno sama studija nije stručno utemeljena ili ima određene nedostatke, dakle u toj situaciji je tu taj propust ovlaštenika moguće jasno utvrditi. Dok kod drugih postupaka kao što su ocjena potrebe procjene itd., elaborata, raznih elaborata koji ovlaštenici rade, dakle tu nije razrađen postupak na koji način će ministarstvo utvrditi da taj elaborat nije kvalitetan odnosno da je to jedan od razloga da se oduzme ovlaštenje. Mislim da je to izuzetno važno jer da ćemo i time, kada se to jasno propiše, da to ne bude samo diskrecijsko pravo već da ti kriteriji budu jasni, to će povećati kvalitetu samih elaborata odnosno dokumentacije koju izrađuju ovlaštenici. Što se tiče odredbi ovog prijedlog koji ide ka ukidanju zapravo agencije za zaštitu, Hrvatske agencije za zaštitu okoliša i prirode. Smatram da to samo po sebi ne mora biti ništa loše. No ono što je zabrinjavajuće ovdje da se jedna takva odluka donijela ad hoc. Dakle bez toga da je javnosti predočena analiza, dakle na temelju čega se došlo do zaključka da će pukim pripajanjem ove agencije ministarstvu doći do povećanja efikasnosti. Smatram da bi svaka takva odluka morala kao rezultat imati povećanje efikasnosti a ne da se samo iz populističkih razloga pokušava prezentirati da će ukidanjem, pripajanjem, ili pak pripajanjem ministarstvu pojedinih agencija da se povećava efikasnost, odnosno da se smanjuje birokratski aparat. Mi u ovom slučaju nećemo dobiti ništa, dakle jednak broj zaposlenih će ostati, oni će se pripojiti ministarstvu i sada će zapravo funkcioniranje sustava ovisiti o tome, samo o tome na koji način će ove pojedine funkcije koje su bile obavljene, obavljene u agenciji biti organizirane unutar ministarstva. Iako ponavljam, to nužno ne mora biti loše. Loše je to da je ovaj sam postupak ne transparentan i da je mogao biti javnosti kvalitetnije prezentiran. Što se tiče Zakona o održivom gospodarenju otpadom, isto se radi o određenim prijedlozima koji idu ka pojednostavljenju procesa, pogotovo što se tiče izdavanja pojedinih dozvola, ja mislim da to možemo podržati. Ono što nije jasno obrazloženo je zapravo ukidanje postupka deklasifikacije, dakle te odredbe deklasifikacije, dakle opasnog otpada. Dakle pukim brisanjem tih odredbi nejasno je ostalo po meni i po mojem mišljenju na koji način će se taj postupak uopće odvijati, da li je on dopušten ili nije. Dakle to bi trebalo ili razraditi ili nekim podzakonskim aktom propisati generalne kriterije iako načelno podržavam da pitanje deklasifikacije kod svakog pojedinačnog slučaja, dakle nije potrebno opterećivati ministarstvo i da ministarstvo izdaje rješenje za svaki pojedinačni postupak ali načelno za pojedine procese bi trebalo, trebalo razraditi kriterije kako bi se zapravo i gospodarstvo rasteretilo. Dakle postoje pojedine situacije u gospodarstvu gdje pojedine vrste otpada mogu vrlo jednostavnim postupcima se deklasificirati gdje će taj otpad koji je u startu klasificiran kao opasni može se jednostavnim postupcima deklasificirati a onda i samo zbrinjavanje, odnosno oporaba tog otpada puno jeftinija. Ono što je i ministar u samom uvodu, uvodnom izlaganju napomenuo da su pred Hrvatskom veliki izazovi i da u mnogočemu kasnimo, to je točno. No to, za to nije razlog ovaj zakon. Ovaj zakon je pojedine procese u tom smjeru ubrzao. Smatram da je jedan od najvećih izazova u Hrvatskoj je to što se ovaj zakon u potpunosti ne primjenjuje. Dakle vi imate određene mehanizme koji su osmišljeni u ovom zakonu upravo zato da ubrzaju procese koji su vezani na to da se oni tokovi otpada koji su usmjereni prema odlagalištima da se preusmjere u druge tokove a to su reciklaža i druge vrste oporabe. Dakle ti mehanizmi se ne koriste. Tu prvenstvenom mislim na uvođenje tzv. ... [[Govornik se ne razumije.]] takse, dakle naknade za odlaganje kako bi puko odlaganje kao najmanje prihvatljivi način zbrinjavanja otpada bio skuplji i manje prihvatljivi. Samim time se povećava mogućnost da pojedini drugi tokovi otpada u smislu oporabe i reciklaže budu ekonomski isplativiji i dugoročno održivi. Dakle, pravo pitanje zbog čega se ti mehanizmi ne koriste. Drugo pitanje koje je nekako danas u drugom planu jer je već i naša javnost vjerojatno smo i svi dosadili sa planom gospodarenja otpadom. Duboko sam uvjeren da ovakav plan gospodarenja otpadom koji je donesen, koji je još bio donesen za vrijeme gospodina Dobrovića dok je on bio ministar u ovoj istoj Vladi samo malo modificiranoj, to je jedan plan koji je u praksi u potpunosti neprovediv. Imate situacije gdje stvari nisu do kraja izdefinirane, gdje pojedine studije izvedivosti za centre koji su načelno predviđeni a da nije definirano područje obuhvata da takvu dokumentaciju, takve studije izvedivosti gotovo da i nije moguće donijeti. I samom protekom vremena niz dokumentacija koje unazad 3 ili 4 godine je izrađeno, u kojoj su uložene deseci ili stotine milijuna kuna u ovom trenutku im da tako kažem rok trajanja istječe i ponovno će se morati uložiti u izradu te dokumentacije samo iz jednog pukog razloga što se ne želi priznati da centri za gospodarenje otpadom, dakle u najboljoj onoj mjeri i namjeri kako su zamišljeni su Hrvatskoj potrebni. Ono što može biti predmet rasprave je hoćemo li ih prekapacitirati tako da budu prevelikog kapaciteta pa da se smanji motivacija za odvraćanje dijela otpada prema centrima za gospodarenje otpadom, ali nitko još uvijek nije dao odgovor na pitanje na koji način će se riješiti neobrađeni miješani komunalni otpad. Dakle mi možemo u primarnoj selekciji odvojiti i 50 i 60% i 70%, još uvijek će vam ostati 30%, što je u ovom trenutku za RH utopija tih 30%. Tih 30% ne možete odložiti, a da se ne obradi miješano … [[Govornik se ne razumije]] komunalnog otpada. Dakle, centri i neka vrsta obrade tog otpada za RH je nužna, tim više ukoliko želite ispuniti obveze za koje već, evo godinama kasnimo, a to je prvenstveno smanjenje količine biorazgradivog otpada koje završava danas na odlagalištima. No dobro, to je već druga tema koja je možda već i za neku tematsku sjednicu. Ono što, da se vratimo na sami, sam Zakon i na možda neke prethodne rasprave, a to je pitanje građevinskog otpada. U ovom Zakonu je pitanje građevinskog otpada riješeno. Naravno, u praksi nije. Opet zbog toga što se ovaj Zakon ne primjenjuje. Dakle, jedinice lokalne samouprave su bile dužne osigurati lokacije za obradu i za odlaganje građevinskog otpada. U praksi to ne funkcionira zbog toga što se niz Propisa iz drugih područja, prvenstveno iz područja graditeljstva nije doneseno, po pitanju kvalitete s druge strane, po pitanju kvalitete materijala koja se proizvode, a za koje se koriste reciklati. Dakle, da biste vi mogli proizvesti određeni rubnjak, iz reciklata mora postojati neki standard i propis kvalitete. Dakle, ajmo to prvo učiniti, a onda možemo na neki način prisiliti i jedinice lokalne samouprave, ali i one koji se žele tim poslom baviti da recikliraju otpad itd. I druga, drugi važan stup su kontrole i inspekcije. Dakle, smatram da jedan od uvjeta za izdavanje uporabne dozvole ili kod tehničkog pregleda kod određene građevine, mora biti uvjet na koji način se postupalo sa otpadom, pogotovo kod rušenja itd. Dakle, inspekcija zaštite okoliša nije dovoljna kapacitirana da nadzire svaku građevinu u izgradnji ili prilikom rušenja, ali postoje niz drugih mehanizama kojima bi trebalo dokazati da je otpad koji nastaje dakle, tzv. građevinski otpad prilikom izgradnje ili prilikom rušenja građevine, da je on završio u onom toku otpada koji je legalan i od kojeg će država odnosno društvo imati koristi, a ne da se za takav otpad završava zakopan u razno raznim depresijama ili u šumama ili na nekim drugim ili na neki drugi način. Smatram da i Ministarstvo što se tiče primjene ovog Zakona treba ubrzati određene procese, to je najblaže rečeno. Što se tiče same reciklaže i sakupljanja posebnih kategorija otpada, ambalažnog otpada, skrećem vam pozornost da u ovom trenutku je RH u jednom pravnom vakumu. Dakle, koncesijski ugovori za sakupljanje i oporabu dominantno su istekli ili ističu ovih dana ili ove godine. Dakle, vi imate jedan sustav koji je građen još prije 10-tak godina, koje 2013. godine ovim Zakonom … [[Govornik se ne razumije]] otpadom, ukinut. Dakle, Zakonom su ukinute koncesije i predviđeno je, predviđen je tzv. polutržišni pristup u organizaciji Fonda za zaštitu okoliša koji je trebao povećati efikasnost i zapravo omogućiti da se provede jedan javni poziv kojim bi se omogućilo da tzv. sakupljači, prvenstveno ambalažnog otpada, tu se smatra, dakle, ovi različiti polimeri, plastična ambalaža, staklena, kartonska i papir ambalaža. Da takvi sakupljači daju svoje ponude, organiziraju se na razini države i da oni budu ti koji su zainteresirani da imaju što je veće moguće količine sakupljenog ambalažnog otpada, kako bi on završio u reciklaži. Vi sada imate situaciju gdje se od malih općina, malih gradova, malih komunalnih poduzeća očekuje da se pojave na tržištu sekundarnih sirovina i da gospodare sa dva ili tri kamiona plastike što skupe kroz samu godinu. To je apsolutno nemoguće i tko je god to tako zamislio, to ne može funkcionirati. Zato, ono na čemu inzistiram i apeliram da se ovaj Zakon poštuje i provodi, a ukoliko se smatra da takav sustav nije dobar, onda neka se u potpunosti izmjeni i da na drugi, na neki način i da samo gospodarstvo, ali i drugi dionici, dakle, gradovi i općine se znaju prema tome ravnati. Ovako, dakle rok koji je istekao čini mi se u travnju ove godine za raspisivanje javnog poziva, ispita da samo Ministarstvo ne poštuje niti ovaj Sabor, niti ovaj Zakon. Dakle, tražim odgovor na to pitanje zbog čega se sa time čeka. Po meni odgovor ne može biti taj da Fond za zaštitu okoliša, a to smo čuli na Odboru, se nije organizirao ili da to ne želi provesti itd. Smatram da svi u ovoj državi moraju poštivati ovaj Zakon. Ukoliko se smatra da takvo rješenje nije dobro, onda neka se i sam Zakon mijenja. Ono što bih volio, želio još posebno napomenuti je da se prilikom svakih izmjena Zakona koji se odnosi na izmjenu cijena ili cjenika javne usluge prikupljanja otpada, koja se reflektira na jedinice lokalne samouprave odnosno na trgovačka društva koja se bave tom djelatnošću, da se vodi računa o tome da u jednom dijelu jedinica lokalne samouprave je sustav uređen tako da to obavljaju koncesionari, da to obavljaju na temelju Ugovora o koncesijama koja su sklopljena na temelju natječaja koji je proveden i ti Ugovori su sklapani na različita razdoblja. Svaka promjena Zakona na neki način utječe i na promjenu uvjeta tih Ugovora i ostaje otvoreno pitanje na koji način se reguliraju te promjene u Ugovoru. Treba li, dakle, koja je relacija izmijene ovog Zakona i Zakona o koncesijama odnosno sklopljenih Ugovora, pa predlažem da se posebno do drugog čitanja i o tom povede računa jer to praksi izaziva prilično otvorenih pitanja a s obzirom da je tematika prilično ekspertna, mislim da je treba riješiti unaprijed sa zakonom, da nema kasnije traženja posebnih mišljenja ministarstva itd. S obzirom na ove primjedbe koje sam i iznio i eventualne nedostatke u ovom prijedlogu, Klub zastupnika SDP-a će biti suzdržan po jednom i drugom prijedlogu a očekujemo da do drugog čitanja predlagatelj razmotri ove primjedbe i sugestije koje su u svakom slučaju dobronamjerne i idu u smjeru, barem po mojem mišljenju, unaprjeđenja sustava. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Sada ispred Kluba SDSS-a, gospođa Dragana Jeckov, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, gospodine ministre, gospodine državni tajniče, pomoćnice. Ja ću u svojoj raspravi o izmjenama i dopunama Zakona o održivog gospodarenju otpadom. Dakle, kao što smo već imali prilike čuti, donesen je 2013., izmijenjen je jedanput, izmjene i dopune su stupile na snagu u 2017. Zakonom se uređuju mjere za sprječavanje ili smanjenje štetnog djelovanja otpada na ljudsko zdravlje i okoliš na način smanjenja količine otpada. Zaštita okoliša postaje sve značajnije područje ljudskih prava posebno u kontekstu održivog razvoja i klimatskih promjena koje se dovode u direktnu i neodvojivu vezu sa pravom na zdravlje, život, vodu, hranu, adekvatno stanovanje te drugim socijalnim i ekonomskim pravima kako je to navedenom u novom UN-ovom programu za održivi razvoj do 2030. Briga o prirodnim resursima, očuvanju planete od zagađenja, odgovorna proizvodnja i potrošnja, neka su od ključnih mjesta programa gospodarena otpadom i prilika za daljnji razvij međunarodnih ali i nacionalnih standarda u području zaštite okoliša. Okvira direktiva o otpadu jasno definira da je u gospodarenju otpadom primarno sprječavanje nastanka otpada a koji prema Zakonu o održivom gospodarenju otpadom podrazumijeva mjere poduzete prije nego se neka tvar, materijal ili proizvod zapravo postane otpad. U skladu sa razvojnom strategijom, Europa 2020. čiji je središnji aspekt prelazak s postojećeg linearnog na kružno gospodarstvo, ekonomski model koji osigurava održivo gospodarenje resursima i produžavanje životnog vijeka materijala i proizvoda, jedan je zapravo od ciljeva plana koji podrazumijeva da je potrebno svesti nastajanje otpada na najmanju moguću mjeru i to ne samo otpada koji nastaje u proizvodnim procesima već sustavno tokom čitavog životnog ciklusa proizvoda i njegovih komponenti. Treba znati da je ipak RH u relativnom zaostatku kada je u pitanju recikliranje i odlaganje otpada, kod nas se još uvijek 78% prikupljenog otpada odlaže pod zemlju a 74% je udio miješanog komunalnog otpada. Ukoliko do 2020. ne dostignemo zacrtanog 50%& odvojenog prikupljanja otpada i ne zatvorimo sve deponije na otvorenom, prijete nam kazne EU-a za svaki kilogram neodvojenog otpada preko zacrtanih 50%. Tako i za svaki aktivni deponij. Nakon 2020. taj se postotak smanjuje pa bismo za reciklažu do 2030. na odlagalištima zapravo ne bismo smjeli imati niti jedan kilogram otpada. Da je ova priča o kaznama vrlo ozbiljna, vjerno je oslikava podatak da je Slovačka morala platiti iznos od 939 000 eura jednokratno i još 6 7000 eura dnevno za nezatvorena odlagališta otpada ili recimo primjer Italije koja je platila 40 milijuna eura kazne. Isto tako, iskustva zemalja koja su prošla ovaj put pokazuju da u uređenom sustavu u najboljem slučaju, količina odvojenog otpada se može povećati za maksimalnih 10 do 15% godišnje. Mi smo trenutno kako sam u svojoj replici rekla na 17% a ministar me ispravio i rekao na 27, vjerujemo mu, ja bi voljela i da smo i na 47, tako da obzirom da smo u prvom pitanju, ja ću sad napraviti jednu kratku digresiju i osvrnuti se na ovo pitanje kako ga rješavaju naši susjedi. Pa tako u susjednoj Sloveniji, ona je dakle sebi osigurala imidž zelene države ili Ljubljane kao zelene prijestolnice. Slovenci su rekli bi smo, najmanje 5 do 10. g., ispred nas pa s razumijevanjem promatraju ove naše poteškoće kroz koje mi sad prolazimo. Dakle, u susjedstvu na mjesto saniranog starog odlagališta, nalazi se, ovo je samo jedan od primjera, nalazi se teren za golf sa 9 rupa iz čije utrobe još uvijek izlazi plinovi koji se razgrađenim sustavom koriste za napajanje samog centra za gospodarenje otpadom. Tu je i golemo reciklažno dvorište za različite vrste iskoristivih materijala. Pretvoren je u turističko središte i njega na dnevnoj bazi posjećuje između 800 i 900 građana. Kod njih je princip odlaganja otpada dosta jednostavan i na logičan način riješen. Građanima je omogućeno besplatno odlaganje papira, stakla, plastike i ambalaže dok se posebno naplaćuju miješani komunalni otpad i bio otpad. U strogom centru u zemlji je ukupno 650 podzemnih stanica, svaka vrijedna oko 110 000 eura koje stanovnici otvaraju posebnim magnetskim karticama. Izvan njega u širem centru grada postavljeni su zeleni otoci dok svaka zgrada ima zadužen broj kontejnera za 2 vrste otpada koji se naplaćuju. Računi se ispostavljaju upraviteljima koji ih potom raspoređuju vlasnicima stanova ovisno o broju kućanstva, odnosno o broj članova kućanstva. Svaka obiteljska kuća ipak ima svoje 4 kante koje je dužna držati na privatnom zemljištu, a naplata se obavlja ovisno o njihovom kapacitetu i učestalosti odvoženja. Kućanstva jednom godišnje imaju pravo na besplatan odvoz namještaja i glomaznog otpada, imaju jednu pomoću sabirnicu koja se seljaka po gradu na dnevnoj bazi. Eto tako to rade u Sloveniji, a možda bismo se samo trebali okrenuti oko sebe i primijeniti ovaj slovenački model, jer je RH jedna od 14 članica zemalja za koju je upitno hoćemo li dostići cilj od 50% komunalnog otpada do 2020. Komisija je odlučila pomoći nama, a i drugim zemljama, dakle ukupno 14 kroz tehničku pomoć potporom iz strukturnih fondova i razmjenom najboljih iskustava. Komisija navodi da bi zemlje morale učiniti više tako da njihovo stanovništvo i gospodarstva mogu koristiti, imati koristi zapravo od tog tzv. kružnog gospodarstva. Plan gospodarenja otpadom je usvojen i na snazi je Europska direktiva koja je obvezala lokalne vlasti u općinama i gradovima na povećanje količine odvojenog otpada zbog čega su neki najavili i korigiranje cijena otpada. Ono što u ovom zakonskom prijedlogu smatramo pozitivnim jeste da se mijenjanju odredbe koje se odnose na obradu otpada mobilnim uređajem, tako da se precizira definicija mobilnog uređaja, dodaje se u definiciji proizvođača proizvoda fizička osoba, za nus proizvode se dodaju uredbe Europske unije koje definiraju određeni otpad kao nus proizvod. Dalje, u vezi sa zatvaranjem odlagališta dodaju se odredbe u vezi redoslijeda zatvaranja odlagališta otpada i to, da tu dakle, ministar donosi odluku o redoslijedu zatvaranja odlagališta posebnom odlukom sukladno planu zatvaranja odlagališta otpada. Također smatramo pozitivnim to da su nadležna upravna tijela dužna na temelju odluke ministra donijeti odluku o prestanku rada i zatvaranju pojedinog odlagališta. U praksi se pokazalo da određene odredbe ipak nisu dovoljno jasne i precizno propisane, odnosno nisu precizno propisale određene postupke te se ovim prijedlogom zakona usklađuju preciznije određuju i pojednostavljuju određeni postupci u sustavu gospodarenja otpadom u dijelu koji se odnosi na dozvole i potvrde za gospodarenje otpadom, obveze u vezi s određivanjem nus proizvoda i ukidanje statusa otpada nadležnih inspekcijskih službi, postupak zatvaranja odlagališta otpada, gospodarenja otpadom od istraživanja i eksploatacije. Nešto bih rekla još o obvezi osiguranja reciklažnog dvorišta odnosno povećanju minimalnog broja stanovnika jedinica lokalne samouprave sa 1.500 na 3.000 i upravo u ovom dijelu Klub zastupnika SDSS ima nedoumice budući da pojedina ruralna područja zauzimaju velike površine ali sa malim brojem stanovnika i malom količinom otpada te samim tim bi ovakva reciklažna dvorišta zapravo ne bi bila ekonomski održiva zbog velikih troškova za male općine s malim brojem stanovništva odnosno sa staračkim domaćinstvima i malom količinom otpada. S druge strane bez reciklažnih dvorišta otpad se mora odvoziti dalje i do 200 km što iziskuje troškove prijevoza te plaćanje naknade za korištenje druge deponije odnosno reciklažnog dvorišta, takav primjer recimo karakterističan za nas Općina Dvor koja se prostire na 504 km2 prema zadnjem popisu iz 2011. ima 6.233 stanovnika. Evo to su neke sugestije i primjedbe na koje smo željeli ukazati u svakom slučaju Klub zastupnika SDSS će podržati prijedlog u prvom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Dragani Jeckov na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a, poštovani kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Zahvaljujem se …/nerazumljivo/… pozdravljam prisutne od ministra, državnog tajnika, pomoćnice, kolege i kolegice zastupnike. Ja ću evo u ime kluba se osvrnuti na Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpada. Želim odmah na samom početku naglasiti da mi u Klubu IDS-a, PGS-a smatramo kako se ove izmjene donose kao što je i sam ministar rekao samo jedino iz razloga usklađenja s pravnom stečevinom Europske unije i sa direktivama Europske unije. Izmjene koje se predlažu recimo da su formalnog tipa. No nas zanima što će ove izmjene ovog zakona donijeti u praksi. Da li će te izmjene pridonijeti da do 2020. godine ispunimo osnovni uvjet predviđen planom gospodarenja otpadom, a to je do 50% otpada odvajamo, a da 50% odlažemo na deponije. Već sada svi vidimo i budimo realni da do toga će biti nemoguće doći. Nemoguće je postići ispunjenje plana jer već sada mi opasno kasnimo, znači od predviđenih 12 centara koji su predviđeni za izgradit planom do sada su izgrađena 2 centra to je Marišćina i Kaštjun i nerealno je očekivati da će se ostalih 10 izgraditi u slijedeće 2 ili 3 godine. Istina je da u Hrvatskoj bez obzira što nemamo centre postoje neke jedinice lokalne samouprave neka područja gdje imamo pozitivne primjere koje dobro funkcioniraju i koji ispunjavaju uvjete plana, no mene zanima jedna druga važna stvar šta možda ministar na pitanje kolege Sponze nije odgovorio, a to su kazne tj. penali. Kazne će se plaćati zbog neispunjavanja uvjeta propisanim planom tj. direktivom EU i sad se postavlja pitanje na koji način Hrvatska riješiti plaćanje tih kazni i hoće li to biti iz jednog zajedničkog nacionalnog budžeta kojeg pune svi građani RH ili će plaćati samo oni koji nisu ispunili uvjete, da li će se to prebaciti na jedinice lokalne samouprave. Da li time se hoće opet kazniti oni koji su pokazali spremnost i odgovornost da svoje obveze ispunjavaju redovno i uredno i ispaštati zbog onih koji to do sada nisu učinili? Mislim da takvoj praksi u Hrvatskoj treba stati na kraj i da se mi za to moramo izboriti da do toga ne dođe. Zato kažnjavati jedne zbog propusta drugih, mislim da nije korektno. Želim ukazati na činjenicu da je sad nedavno objavljeno da je Svjetska banka izračunala kako nama prijete penali u iznosu od 42 000 eura dnevno. Svjedoci smo da Grčka i Italija već isto tako plaćaju jer nisu uspostavili održivi sustav gospodarenja otpadom. I postavljam pitanje opet da li mi stvarno samo slijedimo Grčku u tom negativnim ja ću reći, projektima? Postavlja se pitanje tko je za to kriv da do 2020. nećemo to ispuniti, ministar je u svom uvodnom izlaganju rekao da je i on kao i prethodni ministri su učinili maksimum da se taj sustav gospodarenja otpada uspostavi i da postignemo te ciljeve međutim, neću reći da nije učinjeno ništa nego učinjeno je puno međutim, mi smo daleko od cilja. Činjenica je da upravo svakom promjenom ministra, promjenom bez obzira na političke opcije, novi ministri su nametali nove strategije, nove planove, pri tome se nije pokušalo zadržati nešto dobro iz prijašnjih strategija nego jedino je bilo ostvarenje ja ću reć, određenih, nerealnih i u tom trenutku, neostvarenih ideja a rezultat toga je bilo upravo kašnjenje u realizaciji a to kašnjenje na kraju će plaćati naši građani. Treba reći da svakom izmjenom plana od 2013. na dalje na nacionalnom nivou su trebale jedinice lokalne samouprave uskladiti svoje planove a teško je nešto uklopiti i promijeniti kad ste već u fazi nekog izvođenja. Znači nije bilo onih nekih prijelaznih odredbi i tu se uvijek čekao neki ili odredba ili pravilnik tako da jedinice lokalne samouprave upravo zbog čestih izmjena i na nepravovremenim donesenih pravilnika i odredbi se kasnilo sa realizacijom projekata. Znači pitanje tko će plaćati i na koji način penale kad na EU to nametne? Slijedeće pitanje, ministar spomenuo je da će se uvesti plaćanje naknade za odlagalište na čijem se području nalazi odlagalište. Mislim da tu ta definicija nije točno razjašnjena. Ja postavljam na koja se to točno odlagališta donosi jer tim zakonom smo definirali i pravilnikom da se postojeća odlagališta moraju sanirati i zatvoriti. Ostaju znači samo ona odlagališta koja zove biorazgradive plohe u sklopu centara. Da li se ta naknada odnosi na ta nova biorazgradiva odlagališta i onda ako da, tko će odrediti visinu te naknade, da li će to biti jedinstveno na području cijele RH ili će ta naknada ovisiti samo o onom centru tj. za područje koje pokriva, ali bitno pitanje tko će odrediti tu naknadu, visinu te naknade. Moje mišljenje je da stara odlagališta koja će se zatvoriti, za njih nije potrebna više naknada, a ova nova biorazgradiva odlagališta, mislim da to nisu klasičan tip odlagališta nego da su to dio tehnološkog procesa samoga centra i za nju ne bi trebalo plaćati naknadu. Jedinu stvar isto ste spomenuli u svom izlaganju da predlažete istu cijenu za sve davatelje usluge jednoga područja. Danas imamo primjer u Istri gdje se dovozi otpad direktno od strane davatelja usluge ili da bude svima jasnije, komunalnog poduzeća direktno na vagu centra i imate otpad koji dovozite sa vozilima centra sa pretovarnih stanica. Na koji način mislite uspostaviti istu cijenu jer mislim da su to dvije tvrtke koje rade isti posao. Slijedeće što po nama nije definirano, a sigurno to je veliki problem je zbrinjavanje i korištenje SRF goriva. Znači mi smo se još tamo davne 2005., 2006. opredijelili za MBO tehnologiju i tada smo znali da će produkt cijeloga tog procesa biti na kraju SRF. Danas imamo dva centra koji proizvode taj SRF, taj SRF se balira i polaže skladišta na otvorenom. Znači nama nedostaje strategija i planovi gospodarenja tim otpadom i strategija i planovi u RH na s obvezuju i na energetsko iskorištavanje otpada. Zato osim centara koji proizvode alternativno gorivo, bilo je potrebno ... [[Govornik se ne razumije.]] graditi i potrebnu infrastrukturu tj. energetska postrojenja gdje bi se to gorivo moglo iskoristiti. Kako infrastruktura na nacionalnom nivou nije pripremljena, nije izgrađena a bila je planirana, plasman i korištenje SRF-a prepušteno je operaterima centara bez jasne nacionalne strategije. Mi smo svjedoci da se kontinuirano pregovara i istražuje mogućnost pronalaženja rješenja o korištenju i plasmanu SRF-a a posebno sa aspekta cijene navedene usluge s obzirom da ona direktno utječe na cijenu obrade otpada u centru. Do pronalaženja rješenja, centri su prinuđeni balirati i skladištiti na lokaciji centra, e sada se pitanje postavlja do kada i koliko će oni imati prostora. Jer rješavanje SFR-a na neki drugi način, koji danas nije pristupačan u RH, dovode do povećanja cijena usluge samoga centra, tj. direktno idemo, ulazimo u povećanje cijene koju naši građani moraju plaćati. No na zasjedanju vlade u Puli, vlada je naložila Ministarstvu zaštite okoliše i energetike da do kraja 2019. g. izradi studiju, koja će analizirati, ocijeniti i predložiti mjere za uspostavu sustava energetske oporabe otpada u RH. Tu se pokazuje da opet kasnimo. Spomenuo sam 2005. kada smo znali, sada smo 2018. i mi još nemamo te studije. Znači kasnimo, upravo zbog toga što te studije nemamo. Obzirom na dinamiku uspostavu centara za gospodarenjem otpadom i dinamiku nastajanje goriva iz otpada, za koje trenutno nije razvidan plasman na tržištu a imajući u vidu činjenicu da je za cjeloviti sustav gospodarenje otpadom obavezno primijeniti red prvenstva gospodarenje otpadom koji između ostalog uključuje energetsku oporabu prije konačnog zbrinjavanja. Potrebno je ubrzati definiranje ovog dijela sustava gospodarenja otpadom, na način, da se već u 2019. .g definiraju rješenja. Također je bitno istaknuti da se danas ulažu značajna sredstava u sustave za pročišćavanje otpadnih voda. To povezujem i radimo istu grešku kao i sa otpadom. Znači danas ulažemo, velike investicije dešavaju, upravo u zbrinjavanju otpadnih voda, u pročišćavanju otpadnih voda i znamo danas, da proizvod iz tog pročišćivalča biti će mulj. Međutim, mi danas nemamo definiran sustav za zbrinjavanje mulja, a koja je navedena, studija bi isto tako trebala uključiti. Znači mi ćemo se opet za par g. kao što sada imamo probleme sa SRF-om danas vi ih već imamo, ali za par g. će to biti puno puno veći problemi na koji način riješiti mulj iz pročišćivala otpadnih voda. Nadalje, želim skrenuti pažnju na probleme s kojima se susreću naša komunalna poduzeća vezana za zbrinjavanje selektiranih frakcija. Nešto o tome su prethodnici i govorili. Znači danas na području RH imamo ovlaštene tvrtke, za koje je najprije bila varijanta da će se raspisati natječaj dodjeljivanje koncesije, međutim, to je danas na slobodnom tržištu, one moraju registrirane za to, koje ćemo reći preuzimaju uz plaćanje komunalnih poduzeća te odvojene frakcije, konkretno plastika. Danas komunalna poduzeća imaju na kubike i kubike ili tone reciklirane plastike koje im stoji u dvorištima, jer kupci, tj. ne kupci, nego, ovi koji preuzimaju tu plastiku, su postavili visoke cijene, tako da danas se komunalcu više isplati uvoziti tu plastiku na postrojenje NBO i da ga tamo zbrinjava jer mu je to nekih 520 kn po toni, dok mu te tvrtke od toga traže da mu komunalac plaća između 800-1000 kn. Normalno da ovisi o dužini, duljini prijevoza. Tako da se postavlja pitanje, na koji način, da li ovim zakonom, da li određenim odredbama i pravilnicima, misli ministarstvo riješiti taj problem. Ali, to se rješava ne samo sa plastikom, nego i cijena papira je niska, a mi smo svim građanima obećali, da uvođenjem novog sustava gospodarenja otpadom sa što većim postotkom odvajanja i separiranja, da ćemo jednostavno cijene imati ili iste ili niže i da će imati neke koristi. A danas je suprotno, komunalci moraju plaćati da bi se taj reciklirani materijal koji se može ponovno oporabiti, moraju skupo plaćati. I to normalno da to rezultira povećanim troškovima za građane. Sljedeće budući da je u ingerenciji i fond u ingerenciji ministarstva, ono s čime se susrećemo danas na terenu, a to je kašnjenje natječaja. Konkretno prije svega, za posude za odvojeno prikupljanje otpada, mislim da bi tu postupke trebalo ubrzati, kako bi čim prije došli do mogućnosti da se odvajaju i selektira otpad i sljedeći problem koji kasni, a to su natječaji za izgradnju sortirnice, kako bi se postiglo ono što je i kolega Doborvić rekao, da što manje otpada, miješanog dođe na postrojenja, tj. centre za obradu tog otpada. Kao zaključak, ja bi rekao, da bez obzira na značajna ulaganja u sustav gospodarenja otpadom, i ono što je rečeno u edukacije naših građana, kako postupati sa otpadom, a sve s ciljem dizanjem svjesni o brizi i zaštiti okoliša, ljudskog zdravlja naših građana, da se je puno napravilo, međutim, nisu se postigli oni očekivani rezultati i tu se opet javljam na onaj početak pitanje plaćanja penala i da li će to opet ići na teret i onih dobrih ili onih loših. Ostaje normalno otvoreno pitanje, da li ćemo ovim prijedlogom zakona to postići. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Tuliju Demetlika. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministre sa suradnicima. Mislim da je dobro da smo objedinili ova dva Zakona o izmjenama i dopunama zakona o zaštiti okoliša i o održivom gospodarenju otpadom jer vidimo da te teme jesu povezane i vidimo da iskustva čelnika ili nekadašnjih čelnika lokalne samouprave i te kako korespondiraju s ovime što se ovdje predložilo kroz izmjene ova dva Zakona. I ja osobno želim reći da podržavamo u klubu HDZ-a i jedan i drugi Zakon jer vidimo da se ministar zaista, to sam rekao danas i na Odboru, pokušao tj. uhvatio se u jedan postupak dosta dobro na način da želi provesti sve ono što se nekada ili su mnogi pokušali izbjeći. I zato danas imamo rasprave na ovaj način. Priča o zaštiti okoliša i priča o održivom gospodarenju otpadom su dugoročne priče 10-tak, 20-tak godina, puno se ministara izmijenilo i kada govorimo o zaštiti okoliša, više-manje tu su procedure poznate… [[Govornik se ne razumije]] , znači da suglasnosti na sve ove strateške procijene utjecaja na okoliš pokušavamo smanjiti, ne u predmetu, nego u broju nekakvih suglasnosti jer smo doista, zaista trošili i vremena i novaca da bi došli do toga da možemo odraditi određeni zahvat… [[Govornik se ne razumije]] Mislim u trenutku kada lokalni čelnik čuje da mora napraviti studij utjecaja na okoliš, odmah počme računati koliko je to vremena i koliko je to novaca i kada će donijeti prostorni plan, kada će donijeti sve druge akte ili dobiti građevinsku dozvolu za najobičniji zahvat. Ne znam. Ili možda državna agencija kao što su Hrvatske vode ili bilo koje druge agencije koje moraju ili grade objekte u prirodi, a na neki način moramo priznati da smo ponekad prenormirani i prezaštićeni. Jer kad uključimo sve što znamo od zaštite, od ekoloških mreža, od ne znam raznih nacionalnih parkova, zaštićenih… [[Govornik se ne razumije]] itd. Ponekad kad sve to preklopite, shvatite da praktički i nemate prostora unutar vlastitih lokalnih samouprava koji nisu pod određenom razinom zaštite. I zato zaista, evo, hvala ministru što je prepoznao taj moment i pokušao barem donekle ubrzati procedure koje bi trebale slijediti kroz izmjene Zakona o zaštiti okoliša. Naravno, tu su navedene i neke pojedinačne, pojedinačni članci koji trebaju pitati u pitanje struke. Bilo je tu nešto govora i na Odborima oko ovih fizičkih osoba koje ne mogu obavljati manje složene poslove, stručne poslove zaštite okoliša i prirode. Čuli smo da takvih ima jedan ili dvoje i da je to trebalo izmijeniti sustav praćenja, način prikazivanja stanja okoliša. Jednostavno ovaj svaki ovaj dio Zakona dira u nekakav postupak kojeg smo prolazili. Nekad se kažem iznenadite kao čelnik da moramo raditi studij utjecaja ili procjenu utjecaja na okoliš plana, pa najprije moramo proći određene procedure nakon izvješća da bi uopće išli… [[Govornik se ne razumije]] u prostoru, da bi uopće išli u izmjene i dopune prostornog plana, pa napravimo taj prostorni plan, pa sad moramo vidjeti na što on to sve utječe, pa da vidimo na koji način to završava. Jednostavno, puno i previše vremena. Malo više ću govoriti o gospodarenju otpadom jer, to sam rekao opet danas, ponovit ću i na Odboru. Mislim da su i dužnosnici i od ministra, od državnih tajnika, pomoćnika, ali dalje lokalne i regionalne razine kada govorimo o inspektorima postali svjesni da u tom prostoru ima mogućnosti za poboljšanja. Da se vidjelo gdje se griješilo od prije 15-tak godina do danas i da se napravio Zakon koji bi trebao malo to drugačije normirati i omogućiti da se počmeno, da se počinjemo sa otpadom baviti na jedan drugačiji način i da ne svedemo svu priču o zbrinjavaju otpada na to na koji način nam funkcioniraju Centri za gospodarenju otpadom, nego da vidimo da li već na samom početku imamo određenih problema. A sigurno da ih imamo, jer činjenica jest da smo kao lokalni čelnici već bili i upozoreni i mislim da država svoj posao odradi korektno. Znači,… [[Govornik se ne razumije]] osigura određenu razinu sredstava kroz Fond, kroz Ministarstvo, osigura procedure itd. i onda dolazimo do lokalnih čelnika koji trebaju nešto učiniti ili neće ništa učiniti. E sad je to ono pitanje koje smo čuli ovdje, na koji način pokrenuti lokalne čelnike da nešto učine u tom pitanju? Danas sam pitao koliko imamo donesenih planova gospodarenja otpadom na lokalnoj razini. Čuo sam negdje oko 400. Znači, nemamo evidenciju za nekih 150. To je zabrinjavajuće. Jer ako… [[Govornik se ne razumije]] neki ili smo morali do zadnjeg drugog ove godine donijeti svi na svojim predstavničkim vijećima planove, mislim da je red da su to donijeli svi i da ne možemo gledati one koji nisu i prepustiti ih samima sebi da oni i dalje razmišljaju da nisu obvezni to. Pa sada moramo donijeti cjenike do 1.11. opet kao načelnici, gradonačelnici koji uglavnom idu u smjeru da se cijena odvoza otpada mora poskupiti jer su došli i novi nameti. Gledamo sada one koji idu na neki način ispred i gledamo one koji u biti ne rade dovoljno i čekaju određene opet reakcije države. Ne znam zašto čekaju ako je država jasno propisala što je svakome zadatak. I onda svedemo priču na to eto, ne znam, u nekoj županiji nema Centra za gospodarenje otpadom, onda ni mi lokalno nismo dužni činiti ništa. I na taj način pokušava se funkcionirati. Mislim da kad gledamo prijelazne i završne odredbe Zakona o održivom gospodarenju otpadom gdje su propisane kazne, one su dosta velike, nisu bez značajne. Imamo kazne u rasponu od 300 do 700.000,00 kn za one koji su potpuno nemarni kada govorimo o načinu da ugrožavaju okoliš, pa imamo za lokalne samouprave od 100 do 500 tisuća ako ne dostavljaju obično Izvješće. Što uopće rade? U prostoru znači gospodarenja otpadom imamo kazne od 100 do 400 tisuća, pa onda za gradonačelnike, načelnike posebno kazne. Znači, država je sustav na neki način postavila. Međutim sustav kontrole očito da još uvijek nije dovoljno čvrst da bi se pokrenuli oni koji malo na neki način zaostaju u cijeloj ovoj priči. Mislim da bi tu trebala biti također intencija ovog zakona da ne bi ispalo da oni koji zaista žele i već rade 10 godina na odvajanju otpada i zaista su došli do količina koje su sada gotovo na 50% odvojenog otpada. I gotovo da i više i nemaju prostora za veliko napredovanje u smislu da će smanjiti količine miješanog komunalnog otpada budu kažnjavani kao i oni koji ništa nisu radili i u prvoj godini mogu smanjiti za 20 ili 30% čim se počnu malo selektirati ili nešto raditi da smanjuju takav otpor. Drugi problem koji ja vidim su malo i statistike, tj. način na koji upotrjebljavamo brojke koje unosimo u planove gospodarenja otpadom jer činjenica je da na odlagalištima mnogi nemaju vage. Znači mi ne znamo točne količine koje imamo na određenim odlagalištima ali imamo količine koje su upisivale pravne osobe koje se bave time komunalna poduzeća i one su mjerodavne. Tu može doći do određenih problema kad krenemo malo drugačije kažem, onako kako to zakon predviđa upravljati sa cijelom pričom o otpadu. Ovaj zakon kažem zaista u svom dijelu pokušava pratiti sve ono što se do sada radilo. Iako sam se malo i čudio nekim bivšim ministrima koji su potpuno zaboravili da su bili ministri pa onda s obzirom da su vodili i agenciju kao što je Fond za zaštitu okoliša, znaju što su ostavili tamo pa se danas naknadno čude zašto nečega ima ili nema u cijelom tom prostoru, a posebno, ne znam, javnih poziva za kupnju automobila, dodjelu kanti itd., itd., za energetsku učinkovitost, tj. fasade itd. kada su za svoje vrijeme potrošili malo više nego što su smjeli ili su trebali. Tako da gledajući što radi sadašnji ministar sa svojim suradnicima, gledajući s obzirom da ima mogućnost i u fondu kao član upravnog vijeća vidjeti što radi fond mislim da se napravio u proteklih godinu i pol dana dosta veliki iskorak. Činjenica je da mi trenutačno imamo ja mislim dvije ili tri pretovarne stanice koje su u završetku, da se pokušava konačno Centar za gospodarenje otpadom Marišćina i Kašljun staviti u pravu potpunu funkciju, tamo imamo problema, mi ne možemo reći da nemamo, da se pokušalo, znam po sebi, znači da smo u 12 mjesecu morali zatvoriti sva odlagališta na otocima i u cijeloj Primorsko-goranskoj županiji s time da odvozimo otpad na Marišćinu i da taj sustav treba vremena barem nekoliko godina da profunkcionira. Ono što sigurno vidimo je da nam fali onaj završetak, finale, u dijelu gdje bi koristili sve ono što odvajamo. Znači nemamo dovoljno proizvođača ili onih koji mogu iskoristiti odvojeni otpad od plastike, stakla, ne znam, papira itd., da ne dolazi do zagušenja, posebno recimo u sezoni kad govorimo o Primorskom dijelu Hrvatske kada imate veliko opterećenje na cjelokupnu infrastrukturu pa i na odlagališta otpada da mi jednostavno ne stižemo ne znam zbrinuti sve kartone, sav otpad, sve to izbalirali i negdje provesti ili odvesti i dolazimo do problema da nam se stvaraju onda opet nekakvi mali deponiji jer krajnji korisnik jednostavno nije u mogućnosti to iskoristiti. I tako je problem i plastike, staklo ide na neki dobar način. Druge vrste otpada gume, što ja znam, bijela tehnika, metali itd., to funkcionira. Ono što je velik problem u lokalnoj samoupravi, ministre to je krupni otpad, krupni otpad, posebno opet u primorskom dijelu, svake godine svjedočimo znači brojnim investicijama u turizam, u mnoge objekte. I jednostavno svako nekoliko godina ili svake godine određene kuće obnavljaju vlastite objekte i to stvara zaista jednu veliku količinu otpada od ormara, od drva, od otvora raznih, aluminijskih itd. i tu imamo problem sa tim zbrinjavanjem. To jednostavno nekada kada dođete na pravo odlagalište vidite koliki su ti odnosi između miješanog komunalnog otpada i krupnog otpada gdje su to velike, zaista velike količine. I naravno građevinski otpad koji također prati te investicije posebno u turizmu. Tako da mislim da moramo dosta brzo tu reagirati i kada vidimo da jednostavno nema drugih mogućnosti da nam se ne dešava da nam niču divlji deponiji posebno građevinskog otpada jer nemamo prostora na koji ga zbrinuti. Općine uglavnom nemaju ali država ima doista, zaista državnog zemljišta gdje se nešto privremeno može riješiti. Mislim da trebamo ići u smjeru da država tu pomalo pomaže općinama i da im se dodijele prostori koji će se moći urediti kroz nekoliko godina i postati zaista pravi prostori ili reciklažna dvorišta za građevinski otpad. Što se tiče reciklažnih dvorišta, podržavamo ovo povećanje broja, ovaj minimalni broj stanovnika sa 1500 na 3000, ja sam iz jedne male lokalne samouprave 1200 stanovnika a mislim da nas zadovoljava i mobilna reciklažna dvorišta a da kao jedan otok veliki koji ima gotovo 9 tisuća stanovnika dovoljno nam je jedno reciklažno dvorište koje sa sortirnicom i sa pretovarnom stanicom nakon sanacije deponija može znači osigurati primjereno zbrinjavanje otpada i odvoz otpada sa otoka. Mislim da nam je to cilj, mislim da to treba biti cilj u svakoj lokalnoj samoupravi, pitanje je motivacije lokalnih čelnika na koji način da pristupaju tome da li da se u tu priču upuštaju. Mnogi mislim da izbjegavaju zato jer znaju da je konačna, konačni potez koji moraju napraviti povećanje cijene odvoza otpada. To je nešto što se naravno uvijek želi izbjeći ali ono je neminovno. Mislim da netko, ili da li će to raditi država ili lokalne samouprave mislim da sustav kažnjavanja ili sustav nagrađivanja mora se konačno kroz zakon postaviti onako kako treba. Oni koji su zaista dali truda da rade to kako treba i napreduje i već 10-ak godina zaista to rade na dobar način ne bi smjeli biti kažnjeni i tu moramo napraviti razdjelnice kroz određene članke a ovi koji nisu motivirani ili ne žele ništa raditi mora ih se natjerati da krenu nešto raditi, jer to je preopasna stvar da zaista ništa ne želimo radi po pitanju zbrinjavanja otpada nego prilazimo na najlakši način kakav smo imali desetke i desetke godina, pronaći najbolju poziciju, krenut ćemo sa stvaranjem određenog brda smeća i na taj način funkcionirati bez ikakve kontrole ili ne činiti ništa da se tu dogodi pomak. Sve u svemu mislim da je dosta dobar napredak koji daje ovaj Zakon o izmjenama i dopuna Zakona o državnom gospodarenju otpada, u svim dijelovima koji su se primijetili da mogu ostvariti određeni napredak u zbrinjavanju otpada. Bilo je dosta priče o komunalnom redaru i da li je on dovoljno stručan ili nije, da može napisati određenu razinu kazne ili započeti određeni postupak, ja smatram da može jer je i do sada morao znači nije bio izostavljen iz zakona, s time da sada u onom trenutku kad zaista vidi da netko nešto radi, a ne bi smio to radi ima i ovlasti da to napiše u obliku određene kazne ili da pokrene postupak bez obzira što nekad smatramo da komunalni redari imaju previše određenih obveza, od ne znam prometa, javnih površina, okućnica, svih ostalih mogućnosti pa do sada evo i otpada, mislim da trebamo ići u tom smjeru jer život i otpad događaju se dolje na lokalnoj razini. Država je napravila zaista okvire unutar kojih se može funkcionirati, koliko ćemo funkcionirati ovisi o nama pojedinačno, svakom od nas ili svakom lokalnom čelniku ili političaru i tu mislim da treba, ako ćemo dostignuti određene zadaće koje su nam zadane, u smislu ovaj odvajana otpada i recikliranja da ćemo morati sa ovim kaznama početi na jedan drugačiji način promišljati. Ne zato što ja želim da mene netko kazni ili ne kazni nego jednostavno vidimo da neki ne žele raditi ništa i to onda svih stavlja u nepovoljan položaj, a svi zajedno onda imamo loš rezultat. Evo, u tom smislu još jedanput kažem podržavamo jedan i drugi zakon, mislim da su životni i da idu uz neke ovaj iskustva ili ono što smo primijetili na terenu i da poboljšavaju postojeći sustav ili postojeće zakone koji su to uređivali, a da do drugog čitanja još možda ima određenih mogućnosti koje bi možda trebalo iz ovih rasprava ovaj uvažiti jer vidim danas zaista raspravljamo jako dobro, popodnevni sati, ali dosta zaista posvećeni i jednoj i drugoj temi kako treba. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Boriću. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Milorad Batinić.
Hvala podpredsjedniče, poštovani ministre, državni tajniče, gospođo pomoćnice ministra, kolegice i kolege Klub HNS-a će podržati izmjene i dopune Zakona o zaštiti okoliša, a najviše ću se fokusirati na ovaj drugi zakon o izmjenama i dopunama o održivom gospodarenju otpadom. Osnovni zakon donesen je u srpnju 2013. godine, praktički prošlo je 5 godina i učinjeni su određeni pomaci u provedbi i samog zakona ili onoj osnovnoj temeljnoj intenciji koja je Zakona o održivom gospodarenju otpadom, međutim apsolutno nedovoljno. Mislim da to nije samo moja procjena i ocjena nego manje-više svih, imamo dosta primjera iz same prakse. Naime, zašto to govorim? Očito je kod nas kada imamo, dobijemo neki rok onda uvijek kak se veli 5 do 12 onda nastojim sve ono nadoknadit što nismo u proteku vremena. Odgovornost je na svima ne osobno ministrima i ministrima i vladama i svima koji smo bili dionici odnosno u provedbi tih mjera i samoga zakona tako da nema potrebe niti koga prozivati, a niti koga posebno pohvaliti. Ono što je, vratit ću se u 2013. kada je taj zakon bio u saborskoj proceduri, kritika moja je išla na tragu toga da je preopsežan postojeći zakon iako smo ga podržali, jer tada nije bilo alternative, ali kritika u smislu afirmativne kritike znači da je preopsežan, prenormiran, predetaljan i pokazalo se sada nakon proteka od 5 godina da je u određenim dijelovima vrlo teško provediv. Ove izmjene su pozitivne i upravo na tragu onoga što je bilo uočeno i tijekom donošenja zakona i tijekom same provedbe određene stvari treba korigirati, pojednostaviti i operacionalno riješiti da zakon bude lakše provediv. Intencija zakona, smanjenje količine otpada, koliko smo u tome uspješni i u samom uvodu i u ime i samog predlagatelja i na samom odboru je bilo rečeno da imamo određene različite kriterije pristupa u izmjeri toga, a temeljna stvar je što onu godinu na kojoj se referiramo uspoređujemo sa proteklom godinom ili godinom prije što nije bilo moguće izmjeriti odnosno nije na i na neusklađenim odlagalištima ili na centrima ova dva centra koja su spominjana nije bilo instalirane vage, procjenjivala se količina. Da ne bi plaćali penale, vjerujem ministre da imate strategiju, treba se fokusirati, a to nam svima treba biti cilj, prvenstveno na velike gradove, zakon velikih brojeva, znači Zagreb, Osijek, Rijeka, Split, mislim da je to fokus i ukoliko se uspije tu postići ona razina da RH neće biti u situaciji da moramo plaćati penale. To ne znači da ne treba jednakim pristupom ići i na sve ostale lokalne samouprave pa bile one općinice od 1.000 stanovnika ili Grad Zagreb konkretno. Ono što ću se svakako referirati, to je onaj praktični dio provedbe ovoga zakona radi se prvenstveno o onom otpadu koji nastaje u kućanstvima i s kojim lokalna samouprava i lokalna komunalna društva imaju najviše problema i s čime se najviše suočavaju. Mislim i statistički gledano otpad koji možemo kategorizirati kao industrijski otpad znači od trgovačkih društava industrije, da manje-više da je pokriveno i da to funkcionira na prihvatljivi i zadovoljavajući način. Mi smo naime u RH, najviše se ustalo oko otpada unatrag godinu dana kada je uredba definirala da je 1.11.2018. rok kada se mora provesti uredba odnosno kada lokalne samouprave moraju početi funkcionirati po novim odlukama o gospodarenju otpadom, način kako će se skupljati sa novim cijenama i sve ono što proizlazi iz odluke. Uvijek je nažalost to tako. Znači, 5 do 12, nadam se da neće biti 12 i 5 iako neovisno o tome što preko 100 i nešto jedinica lokalne samouprave nije evidentirano da su napravili plan gospodarenja otpadom, nisam siguran, volio bi da griješim ali mislim da preko 50% jedinica lokalne samouprave ne funkcionira u cijelosti i vrlo neprovediva je sama uredba o gospodarenju otpadom. Možda vi znate bolje podatke ali mislim da je praktički neprovedivo. Ove izmjene i dopune svakako rekao sam uvodno da su na tragu poboljšanja međutim kad imate zakon koji je prenormiran koji je jednostavnim rječnikom kompliciran za samu provedbu i za primjenu, onda je teško sa izmjenama i dopunama nešto korigirati i operacionalizirati. Ja sam i na odboru, uzet ću si tu pravo, ovo nije kritika, ovo je naprosto konstatacija koja proizlazi iz iskustva od 2005. g., na neki način borim se kao čelnik sa otpadom i još od perioda osnivanja javnih ustanova, u periodu od 2010., 2011., sanirali smo određena odlagališta, doveli ih do neke razine prihvatljivosti gospodarenja, po zakonu se odlaže otpad na jedan daleko kvalitetniji način, selekcija otpada, papir plastika, staklo, radi se od 2008. g. Od 2008. g. Daleko prije znači postojala je svijest u velikom broju jedinica lokalne samouprave upravo da ne opterećuju svoja neusklađena odlagališta sa velikim količinama otpada jer naravno u konačnici taj trošak je bio, nije kao danas da se financira 100% iz fonda, mi smo ga praktički financirali nekih da li 60, da li 50% vlastitih proračunskih sredstava. Znači, kad govorimo o ovom djelu smanjenja količine otpada, ja postavljam pitanje, a vjerujem da ima ovdje i dosta ljudi, ne samo i ovdje koji su čelnici i van su čelnika lokalne samouprave koji sebi postavljaju pitanje koliko više mi možemo smanjiti količine otpada i da li ćemo biti penalizirani radi toga. To je pitanje na koje bi volio da možemo dobiti odgovor jer velim, od 2008. g., konkretno govorim za svoj grad, vršimo odvajanje otpada. Krupni otpad, konkretno svaki građanin po pozivu komunalna tvrtka dolazi u njegovo dvorište, odvozi krupni otpad, selektira ga, da li ide na metal, da li je, znači ide dodatno onima koji su ovlašteni dalje, znači nastojimo smanjiti količine otpad da se ne odlažu u prirodu a u tome smo uspješni jer od kad je pokrenuta akcija Zelena čistka, vidimo i po evidenciji da praktički sveli smo se na te količine divljih deponija da praktički postavlja se pitanje više svrhovitosti toga. Radi se čisto o sporadičnim mjestima uglavnom građevinskog otpada za koje nažalost nemamo rješenja, jednako tako očekujemo da će ministarstvo aktualizirati tu temu i na neki način neka inicijalna sredstva koja bi bila kao podrška i pomoć lokalnoj samoupravi da ide sa gradnjom reciklažnog dvorišta građevinskog otpada, to je nužno. Pogotovo uočeno je u zadnjih godinu, godinu i pol dana kad imamo investicijski boom, ne samo na Jadranu kao što veli kolega Borić, nego i u kontinentu i naprosto nemate adekvatnog odlagališta građevinskog otpada odnosno reciklažnog dvorišta da se građevinski otpad oporavi u onoj mjeri koliko može. E sada ministre, nešto konkretno, članak 20. izmjena, ja ću ga pročitati radi možda da i meni bude lakše a i kolegama. Znači u članku 41. zakon, stavak 5. mijenja se i glasi: Grad Zagreb i jedinica lokalne samouprave na čijem se području nalazi odlagalište, imaju pravo na novčanu naknadu za korištenje odlagališta otpada. Pa dalje kaže stavak 6. obveznih plaćanja naknade gdje jedinica lokalne samouprave koja je korisnik odlagališta otpada druge jedinice lokalne samouprave. To naprosto naglašavam iz razloga jer nije ni u skladu sa načelnom intencijom zakona onečišćivač plaća. Jer u tom djelu znači i lokalna samouprava, jedinica lokalne samouprave je onečišćivač. Nadalje, kad pogledamo članak 33., imali ste izmjene, to je članak 16., u članku 33. mijenja se i glasi: agencija ministarstva, međutim ja ću vas podsjetiti na točku 13., predstavničko tijelo može odlukom odrediti korisniku usluge iz članka 30., a korisnik iz članka 30. je građanin, točka 1. Plaćanja namjenske naknade u skladu programom gradnje građevina komunalne infrastrukture gospodarenja komunalnim otpadom itd., koja se u točki 18. obračunava putem računa iz članka 30. stavka 1. ovog zakona i kaže, znači odlukom iz stavka 13. ovog članka detaljno se propisuje namjena kojoj služi prihod iz ove stavke znači koje predstavničko tijelo, pa sad postavljam pitanje kako JLS temeljem čega. Konkretno, u mojoj JLS je neusklađeno odlagalište gdje odlažu građani s drugog područja drugih općina i gradova. Kojom logikom druga lokalna samouprava plaća meni naknadu ajmo reći ovu namjensku naknadu, kojom logikom? Ja samo molim pojašnjenje možda ne razumijem, članka 30. upućujem točka 1. tko je korisnik i kaže obračunava se putem računa za javnu uslugu, znači javna usluga se obračunava komunalna tvrtka koja gospodari odlagalištem povjereno upravljanje, ona ispostavlja račune građanima s područja ne znam Lepoglave, Bednje i ostalih jedinica lokalne samouprave. Temeljem čega da ja naplatim gradu Lepoglavi, općini Bednja itd. na njihov proračun. Možda ne razumijem. Mi smo i u javnoj raspravi predložio sam amandman upravo da se to detaljnije precizira, ali isto tako i da se otvori prostor. Naime, dosadašnja praksa je bila da lokalna samouprava na čijem području je neusklađeno odlagalište ubirala je od ostalih JLS-a putem cijene zbrinjavanja, znači javne usluge nazvat ću ju posebnu rentu, kojom je gradila komunalnu infrastrukturu na poboljšanju standarda življenja unutar naselja, u okruženju naselja gdje je neusklađeno odlagalište. I nabavljala je komunalnu infrastrukturu, pardon komunalnu opremu u onom dijelu koliko JLS može nabavljati, smije temeljem zakona upravo za zbrinjavanje otpada, pa je prijedlog znači da se proširi namjena naknade iz članka 33. postojećeg zakona stavka 13. za plaćanje novčane naknade za korištenje odlagališta JLS-u na čijem se području se području nalazi odlagalište otpada za nabavu opreme, prikupljanje znači i za onu opremu koju nabavlja lokalna samouprava. Osim ukoliko je sada radi ekonomske održivosti gospodarenja otpadom same jedinične cijene to neprihvatljivo. Ali postavljam pitanje, zar nismo do sada jesmo mogli, sada ne možemo. Primjenom ove uredbe, znači pravilnik je van snage, novi pravilnik nije donesen i ne može biti jer nije u skladu sa uredbom, da građanima koji su do sada znači u okružen u dijelu naselja gdje je neusklađeno odlagalište koje je sanirano, dvije kazete jedna još na kojoj se odlaže, više nemamo mogućnost osloboditi plaćanja odvoza otpada. I nismo više u mogućnosti, a imali smo prije ta namjenska sredstva da im dižemo standard, komunalni standard, ne da plaćamo im naknadu jer to smo im isplatiti temeljem zakona u radijusu 500 m, obeštetili smo umanjenu vrijednost njihove nekretnine. Ja bi molio da mi odgovorite na ta pitanja, znači da li se može osloboditi od usluge plaćanja prikupljanja otpada na području određenog naselja temeljem odluke gradskog vijeća i da li se može, da li dobro tumačim ovu naknadu jer postoje uvjeti, postoje temelji za nju trebalo bi malo korigirati do drugog čitanja i članak 30. možda ili u izmjenama članka 16. dopuniti da se to stvarno i omogući. Znači, govorim o neusklađenom odlagalištu koje je usput rečeno 31.12.2018. treba biti zatvoreno. Mi moramo u fazi smo ishođenja dozvola, moramo jer nemamo kuda sa otpadom, ne samo mi nego preko 40 tisuća stanovnika. Ono što bi evo i na kraju, neću duljiti, ja bi molio ministre da razmislite o tome, mislim da ne bi trebao biti problem nisam govorio o renti iako vjerujem da ima opravdanja ima razloga i regionalni centri ovisno i o blizini naselja jer imamo lokalna samouprava dobiva vodnu rentu, renta za mineralne sirovine, da ne velim nafta itd. koja je razlika. Oni koji žive u blizini odlagališta, a nemaju pravo na to od svih ovih ostalih. Znači, ne radi se tu o mislim da je i kolega Zmajlović na odboru kazao da je to bila nekakva politička ne znam trgovina, ja to nisam tako doživio niti u praksi je to bilo ikako moguće ako predstavničko tijelo donosi odluku i uz suglasnost ostale lokalne samouprave znači nije moglo biti političke kompatibilnosti da bi se stvarala neka vrsta monopola, ne vidim razlog i vjerujem da nije u suprotnosti ni sa načelima onečiščivać plaća i da je u skladu sa održivim, ekonomski održivim gospodarenjem otpadom. Kada će se neusklađena odlagališta zatvoriti tada prestaje sanirati neusklađena odlagališta, tada prestaje isplata rente, isplata naknada preostaje monitoring koji je preuzela lokalna samouprava, plaćanje monitoringa što nije neka prevelika cijena, ali velim volio bi da razmislite u tom dijelu i mislim da ovaj do drugog čitanja imamo dovoljno vremena da još možemo to i detaljnije proučiti. U prvom ćemo podržati ne uz uvjet ali molim razumijevanje jer prilika je da možda ispravimo neke pogreške koje su se u periodu desile. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Batiniću. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, poštovani državni tajniče, pomoćnice ministra. Kolega Borić je u ime Kluba zastupnika HDZ-a iznio stav o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša i izmjenama i dopunama Zakona o održivom gospodarenju otpadom. Ja ću samo stoga nekoliko svojih razmišljanja o jednoj i drugoj izmjeni zakona. U dijelu koji se odnosi na izmjene i dopune Zakona o zaštiti okoliša svakako da je za podržati grupiranje određenih stručnih poslova koje se daju ovlaštenicima za obavljanje tih stručnih poslova sa 26 na 8 u kojemu se po meni razložno definiraju pojedine grupe poslova za koje se daje ovlaštenje. I tu, u tom smislu samu izmjenu ovu zakona podržavam jer mislim da će pojednostaviti sve one aktivnosti koje su do sada obavljali ovlaštenici. Također je ova izmjena zakona važna i bitna u dijelu u kojemu se sada ukida Agencija za zaštitu okoliša. Kao što je i napisano u obrazloženju, dakle ona je, ona se ukida temeljem odluke Vlade RH kojom se odlukom značajno smanjuje određeni broj državnih institucija zavoda, agencija, instituta itd., čime se na određeni način reformira, restrukturira, smanjuje broj državnih tijela pa se samim time podrazumijeva da se pojednostavljuje i obavljanje poslove koje su do sada bile propisane pojedinim zakonima. U ovom smislu Zakonom o zaštiti okoliša i osnovana je Agencija za zaštitu okoliša. Kada smo bili u postupku pristupanja Hrvatske u EU onda su postojali određeni razlozi, potreba usklađivanja sa pravnom stečevinom EU u kojemu je sama agencija, temeljem čega je agencija i osnovana. Jedan od njenih temeljnih razloga bila je izrada cjelovitog izvješća o stanju okoliša u RH koju smo ovdje u Hrvatskome saboru raspravljati čini mi se do sada 2 puta. Prvi puta za razdoblje 2006.-2009. dakle to četverogodišnje razdoblje, drugi puta, i mislim da smo to raspravili 2012. ili 2013. godine i novo izvješće o stanju okoliša u RH koje se odnosilo na period 2009./2012. koju smo raspravili čini mi se 2014. godine ovdje u Hrvatskom saboru jer je prema zakonu bilo definirano da se izvješće o stanju okoliša za određeni period, može i dužno je i preporučeno da se rasprave najduže 2 godine od razdoblja, završetka razdoblja za koje se to izvješće podnosi. To izvješće je po meni bilo jedan sustavni dokument kojim je prikazano, kojim su prikazana stanja svih sastavnica okoliša u Hrvatskoj i gdje smo mogli se upoznati sa svim aktivnostima države, regionalne, područje i jedinica lokalne samouprave kada je u pitanju zaštita okoliša. Ono ne samo da je na cjelovit način prikazivalo stanje okoliša u Hrvatskoj nego s druge strane je pružalo smjernice, podlogu za donošenje odluka svim relevantnim tijelima u RH ne samo Ministarstvu resornome nego i drugim ministarstvima koja su se mogla na određeni način svojim odlukama referirati na stanje okoliša u Hrvatskoj. Dakle ne idem za tim da se agencija mora očuvati, da treba agenciju zadržati ali važno je da znamo da je agencija imala iznimno važan posao kada je u pitanju zaštita okoliša u Hrvatskoj i da smo na temelju tog izvješća donosili kao državna uprava bilo kao izvršna ili zakonodavna vlast zakone, uredbe, akte koji su bili utemeljeni na, utemeljeni na takvom jednom po meni iznimno kvalitetnom izvješću. Na ovaj način sada taj posao preuzima ministarstvo i ja vjerujem da će se ti poslovi jasno u cijelosti preuzeti jer će i zaposlenici biti oni isti koji su bili u samoj agenciji, da će se na takav način nastaviti s takvim izvještavanjem Hrvatskoga sabora a upravo onako kako je na razini Europske Komisije definirano postupanjem Europske agencije za okoliš. Naime, kako se meni čini još uvijek je na razini EU postoji Europska agencija za okoliš koja propisuje, prati, na određeni način ima cjelovit taj prikaz svih sastavnica okoliša u dijelu koji se odnosi na države članice EU. Dakle, kažem podržavam, s time da treba biti oprezan kako bi se taj rad, pogotovo rad na tom izvješću, kojega je, koje izvješće je praktično opsluživalo enorman broj drugih državnih tijela koje su bile u vezi dostave tih podataka. Što se tiče samoodrživog gospodarenja otpadom. Ja mislim da mi kao država već u tome dosta kasnimo, u provedbi svih onih obveza koje smo preuzeli još 2010. godine kada smo potpisali pretpristupne ugovore u dijelu 27. okoliš u kojemu smo rekli da se do kraja 2018. trebaju zatvoriti sva otvorena odlagališta da se do kraja 2018. uspostavi sustav, cjeloviti sustav gospodarenja otpadom, da se smanji na 35% u odnosu na baznu ... [[Govornik se ne razumije.]] godinu količina biorazgradivog otpada koja dolazi na ta ista odlagališta. To iz razloga što smo za vrijeme Vlade SDP-a 2012. godine kao država lutali u odnosu na rješenja koja su proizlazila iz Zakona o gospodarenju otpadom koji je definirao postupanje u izradi, izgradnji regionalnih centara za gospodarenje otpadom. Jedno vrijeme, čini mi se negdje oko godinu i pol dana nije se donosio potreban dokument koji bi omogućio jedinicama područni odnosno regionalne samouprave odnosno županijama koji bi jasno propisivao postupanje u brzini izgradnje tih centara. I tu smo po mom viđenju izgubili određeno vrijeme koje sada teško možemo nadoknaditi. Kasnije u drugom dijelu te iste Vlade kada je ministar postao gospodin Zmajlović se nastavilo i ubrzao se taj, rekao ritam, u potrebi i definiranju i određenju države naspram centara za gospodarenje otpadom. 2016.g. odnosno 2015.g. ponovo je došlo do određenog razmimoilaženja u odnosu na potrebne kapacitete nad Centrima za gospodarenje otpadom, evo kolega Dobrović je ovdje, govorio je o drugačijem pristupu u izgradnji centara za gospodarenje otpadom iako je samim planom kojega je onda on donio, ta rekao bih početno razmimoilaženje u definiranju samih centara na određeni način poravnato i došlo se do određenog, rekao bih, kompromisa između potrebe da se otpad selektira, da se kompostira, da se reciklira, što bliže mjestu nastanka, a da se tek određeni dio upućuje u Centar za gospodarenje otpadom, što je kroz taj plan kasnije i na kraju definirano. Ja držim da smo sada upravo u poziciji i tu podržavam rad Ministarstva itekako da se nastavi i ubrza, ubrza potreba i s jedna strane zatvaranja tih odlagališta i s druge strane uspostava na prostoru Hrvatske svih onih centara koji su prema planu gospodarenja otpadom predviđeni. Znam brojne probleme koje muče jedinice područne samouprave… [[Govornik se ne razumije]] tih centara, pa i moju dubrovačko neretvansku županiju gdje nam je jedno vrijeme, nakon što smo definirali u prostornom planu izgradnju Centra za gospodarenje otpadom, sugerirano da krenemo u brod spalionicu umjesto izgradnje tog centra i tako neke druge ideje koje nisu bile apsolutno utemeljene, niti u zakonu, niti su mogle biti sprovodljive, ali svejedno, nakon što smo krenuli još su tu još brojna, brojni problemi u izgradnji pristupnih puteva, u izgradnji komunalne infrastrukture itd. Tako da držim da ćemo i ovim zakonom, ovim izmjenama zakona ubrzati taj dio, izgradnje samih regionalnih centara, kako bismo što prije mogli dohvatiti rokove koje smo, koji smo bili prihvatili u postupku pristupanja Hrvatske u punopravno članstvo u EU. Ono što držim, to je nastavak, dakle, jedne one politike koja ide za tim da se smanji količina otpada, da se omogući komunalnim poduzećima, da se omogući operaterima tih centara za gospodarenjem otpadom da praktično kroz sredstva fonda kao što je poticajna naknada nagrade sve ona, sve one jedinice lokalne samouprave koje smanjuju količinu otpada, u tom smislu… [[Govornik se ne razumije]] ovaj zakon podržavam. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Slaven Dobrović izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Bačić oko otpada ću vam odgovoriti u svom izlaganju kasnije. Međutim, pozorno sam slušao vaše obrazloženje oko ukidanja HAOP-a gdje ste rekli da je glavna uloga obavljanja prilikom pristupanja EU, da je taj posao uspješno obavljen i da su sada jednostavnija vremena. Međutim, mislim da vam to obrazloženje nije dobro, da su poslovi koje HAOP obavlja danas u stvari i kompleksniji i složeniji i da ih ima više i da u stvari dolazi u sve većem broju kako se usložnjava politika zaštite okoliša u Europi. Dobro ste rekli oko Europske agencije za okoliš, tamo se vidi, dakle, da je krovno središnje europsko tijelo s kojim HAOP usko surađuje i mislim da ako se pogledaju web stranice jednog odnosno drugog jedinice da možete lako uočiti koliko je to bitna agencija i da ona ne pripada nipošto ovoj listi za ukidanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Dobrović. Odgovor kolega Bačić. Izvolite.
Kolega Dobrović, ja ne znam, pokušavam se prisjetiti gdje sam to rekao u svom izlaganju da su danas poslovi agencije izmijenjeni u odnosu na vrijeme kada je agencija nastala. Ja sam rekao da je to po meni isto iznimno važna agencija, da su dokumenti koje ona proizvodi, dokumentacija koju ona prikuplja vrlo važni upravo resornom ministarstvu ovome i svim drugim ministarstvima da donose validne odluke kada je u pitanju zaštita svih sastavnica okoliša. I u tom smislu se s vama slažem da je iznimno važna agencija. Zato sam izdvojio da je, bi bilo dobro da Ministarstvo u okviru svoje uprave ili kako će se zvati organizacijski oblik u sastavu Ministarstva. Ukidanjem agencije ne smanji sve one poslove obveze koje kvalitetno i po zakonu trebala raditi sama agencija.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću na odgovoru. Slijedeća replika poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bačić slažem se s vašim izlaganjem i sa svim što ste apostrofirali. S jedne strane ovdje imamo prijedlog zakona koji će uskladiti naše zakonodavstvo još sa pravnom stečevinom, uvesti jasne procedure ondje gdje nisu bile. Međutim, trebam iskoristiti ovo kratko vrijeme da upozorim na problem odlagališta Jakuševac s obzirom da prema nekim procjenama Jakuševac je godinama u kontaktu sa vodo nosnikom jedan i pol kilometar, dakle, od kanala Črnkovac koji zapravo je 38% potreba Grada Zagreba dolazi iz toga kanala. Mi znamo da je 2013., 2003. pardon, to smeće stavljeno pod određenu vodo nepropusnu barijeru koja je nekih dva metra. Međutim, cijena te sanacije je više od 85 milijuna EUR, što ispada da je odlagalište Jakuševac najskuplja sanacija odlagališta u Europi. To je problem koji resorno Ministarstvo je vjerujem svjesno, ali problem prije svega Grada Zagreba. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Petrijevčanin, odgovor kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Irena, jedno vrijeme sam pratio rad i sanaciju odlagalište Jakuševac, sada moram priznati manje, ali ono što sam u svom izlaganju osnovnom rekao, to je potreba da se omogući jedinicama lokalne samouprave. Od nacionalne razine, mogućnost ubrzavanja sanacije svih centara za gospodarenje otpadom u Hrvatskoj. Naveo sam primjer svoje županije, gdje znam koliko je do sada vremena utrošeno, a vrlo smo se malo odmakli u njegovom rješavanju. To je jasno, time ne opravdavam Grad Zagreb i ono što se događa na tom odlagalištu, ali kažem potrebno je omogućiti da se čim prije realizira taj projekt sustava izgradnje centara za gospodarenje otpadom, kako bi mogli izvršiti sve one obveze koje smo sa pristupnim pregovorima i preuzeli. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću na odgovor, sljedeća replika, poštovana kolegica Branka Martinčev Juričev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. Kolega Bačiću, spomenuli ste poticajnu naknadu. Poticajna naknada bi trebala poticati gradove i općine, da svaku godinu imaju sve manje količine miješanog komunalnog otpada na odlagalištu. Bojim se da je tu zanemarena činjenica, naših turističkih gradova i općina, koji se trude svaku g. imati što veći br. dolazaka, što veći br. noćenja da im turistička sezona traje 365 dana, a time će sigurno imati i što veću količinu otpada. Do sad i ona odredba da bi se trebalo gledati po ekvivalentu stanovnika sada se briše, a trebalo bi u biti uvrstiti i odredbu osim broja stanovnika da i broj dolazaka gostiju bude također mjerilo i jedinica po kojoj će se gledati odnosno, stimulirati grad ili općina u određivanju te tzv. poticajne naknade.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Martinčev, odgovor kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem poštovana kolega Juričev Martinčev, evo, ja mislim da su vas čuli kolege iz ministarstva, dakle, svakako da prilikom definiranja poticajne naknade, je važno, pogotovo u gradovima koji tijekom ljetne sezone, kao što su vodice, više nego udvostruči br. stanovnika kroz broj turista, broj noćenja itd. itd. Da bi prilikom količine otpada, koji se stvara u jedinice lokalne samouprave, a koji završava na odlagalištu ili centru za gospodarenju otpadu, jasno da ne može biti jednake jedinice lokalne samouprave, koja nije turistička i koja nema tako značajni broj povećanja turista, odnosno, stanovnika na određenom području tijekom godine. Tako da mi se čini da je to potpuno opravdano što ste naveli.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću na odgovoru. Prelzaimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Davor Lončar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Već je tu jako puno kazano, kada je u pitanju Zakon o zbrinjavanju otpada, ali ću ja ukratko evo iznijeti svoje stajalište, kako dolazimo iz jedinice lokalne samouprave, koja ima u svom gospodarskom razvoju i velike količine zapravo otpada. Što se tiče prijedloga Zakona održivog gospodarenje otpadom, uređuju se mjere za sprječavanjem, smanjenje štete u djelovanju otpada, na ljudsko zdravlje i okoliš. Da bi se ovo postiglo, treba učinit sve, da se otpad u samom nastanku smanji da se otpad u većim količinama kroz proizvodnju i gospodarenje dovede na najmanju razinu, koja može utjecati na okoliš iz kojeg dolazi šteta na svim područjima, gdje život iz dana u dan ima doticaja sa otpadom. Bilo je do sad prijedloga i konačnih donošenja zakona, koji u praksi nisu pokazali jasne i precizne propise, za određene postupke te se nastoji učiniti da se s otpadom … [[Govornik se ne razumije.]] postupci kako bi napokn došlo do ostvarenih učinaka kroz sami sustav gospodarenje uz obvezu, zaduženih službi koji moraju pratiti otpad do centara za gospodarenje otpadom. Poznato je kako nitko neće otpad u svoje područje, što dodatno stvara neprilike, međutim, jasno se napokon treba odrediti, koje koristi trebaju imati jedinice lokalne samouprave, na čijem se to području nalazi i ostala susjedna naselja, koja … [[Govornik se ne razumije.]] u samoj blizini zbrinjavanju otpada, odnosno, centara za zbrinjavanja. Dosada je to u zakonu bilo 500 m od prvog naselja, ja predlažem da to bude maksimalno 1000 m od centra za zbrinjavanje otpada po novom zakona. Otad ima i mogućnost obrade, što također dodatno može biti dijelom financijski učinkovito ali RH mora kroz institucije i edukaciju približiti ljudima, koja je osnova za smanjenje otpada i financijska dobit korisna iz prikupih otpada iz raznih odlagališta. Centri su budućnosti jedino mjesto čija je zadaća zbrinuti više od 80% ukupnog otpada, međutim, trebao bi za to studije utvrditi lokacije za njihovu izgradnju koju moraju pokriti određene količine stvarnog otpada proporcionalno broju stanovnika u jednom centru. Sadašnja divlja odlagališta moraju i ova dosadašnja odlagališta, moraju sa oviim zaknom obuhvatiti sve radi sanacije. Što se tiče zatvaranje odlagališta, dodaju se odredbe u vezi redosljeda sukladno planu zatvarenje odlagalište otpada. Temeljem odluke ministra o prestanku rada i zatvaranje pojedinog odlagališta, gdje se osobama i jedinice lokalne samouprave daje zadaća da moraju prestati i zatvarti odlagališta sukladno odluci nadležnog upravnog tijela. Što se tiče očevidnika umjesto dosadašnji uvodi se novi, za koji nije potrebno ishoditi dozvolu za gospodarenjem otpadom, čime se rasterećuje i pojednostavljuje postupak za početak rada postrojenja. Preciznije se uređuje i preuzimanje otpada u posjed dodaje se mogućnost poticanje gospodarenje otpadom, dodjelom potporu sukladno programu koje donosi ministarstvo pravilnikom. Kada su u pitanju poslovi komunalnog redara, oko nepropisnog odloženog otpada, mišljenja sam da velika većina istih to nije u stanju odraditi, a razlog postoji, razloga postoji jako puno. Prostori koji oni pokrivaju, su evidentno u velikoj mjeri različiti po površinama, po zagađenosti okoliša, onemogućenosti provedbe i identifikacije počinitelja, o neprepoznatljivosti otpada itd. te predlažem da ovu funkciju isključivo trebaju ... [[Govornik se ne razumije.]] zaposlenici tvrtke osposobljene za odlagalište otpada ili prikupljanje otpada. Kada su u pitanju jedinice lokalnih uprava, moram izraziti svoju zabrinutost oko zbrinjavanja predaje ostalog krupnog otpada kao npr. građevinskog otpada i drugih a razloga je što u granicama i obuhvatima ... [[Govornik se ne razumije.]] općina i gradova iste nisu vlasnice zemljišta gdje bi se moglo planom ... [[Govornik se ne razumije.]] lokacija za prihvat glomaznog i nerazgradivog otpada. U velikoj mjeri Vlasnik je RH a korisnik Hrvatske šume što uvelike otežava zbrinjavanje raznih vrsta otpada. Nadalje, sve troškove oko preuzimanja navedenog otpada ne može biti na teret troškova jedinica lokalne uprave te predlažem da se pravilnikom zaduže ovlaštene firme kao nositelji cjelokupnog i organiziranog zbrinjavanja otpada. Što se tiče planove koji moraju imati sve jedinice lokalne uprave, također smatram manjim teretom jer nije isto imati jedno naselje ili više naselja, nije isto za jedinice lokalne uprave koje žive od gospodarstva i turizma jer oni su veliki proizvođači otpada u odnosu na one kod kojih je isključivo miješan otpad u manjim količinama. Zato predlažem da se na razini županije napravi jedinstveni plan za gospodarenje i napravi, za gospodarenje i sanaciju otpada te da se sredstva od izrade planova koriste za sanaciju odlagališta. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lončaru. Sljedeća rasprava, poštovani kolega Mato Čičak, nije nazočan. Poštovani kolega Tomislav Klarić, izvolite.
Uvaženi gospodine ministre, pomoćniče ministra, potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo uvijek i svugdje kada govorimo o svakom zakonu, naročito onim zakonima koje operativno treba rješavati na terenu dolazimo do općina i gradova. Dolazimo do toga koje su obveze općina i gradova, što one sve moraju napraviti i koje, na kraju krajeva ukoliko nešto ne naprave snose sankciju. Dakle u ovom prijedlogu zakona ono što se posebno pozdravlja to je ona promjena u obvezama jedinica sa 1500 na 3000 stanovnika, vezano za izgradnju reciklažnog dvorišta. Mnoge jedinice lokalne samouprave sukladno do sada važećem zakonu potrudile su se da na svom području osiguraju ovako nešto, u to uložila sredstva a u onom dijelu i nabavke mobilnih reciklažnih dvorišta. Isto tako pozdravljam i prijedlog odluke zakonskog rješenja, budući da niti jedan grad niti općina a toga smo svjesni, vidimo i iz medija ne želi odlagalište otpada na svom području. Pravedno je da se takve jedinice lokalne samouprave koje su na sebe prihvatile taj teret da na njihovom području se ono i izgradi, tipa Viškova i te Marišćine koja je ovako nesretno saživjela nakon utučenih silnih milijuna kuna a županija na neki način pere ruke Primorsko-goranska od nje, pravedno je i pošteno da zakonom reguliramo da sve ostale jedinice lokalne samouprave snose i nekakvu naknadu općini Viškovo što se to događa na njenom prostoru. Međutim, u ovom dijelu ja predlažem budući da svi znamo da je u strukturi cijene odlazak komunalnog otpada, a u ovom slučaju se taj otpad vozi s područja jedne jedinice na područje druge jedinice lokalne samouprave u strukturi cijene te komunalne usluge odvoza otpada postoji ona famozna cijena za razvoj koja bi u suštini trebala biti izvorni prihod jedinice lokalne samouprave dakle grada i općine. Mislim da u tom tijelu treba naći rješenje kako bi se ovaj drugi dio proračuna, gradova i općina rasteretio te obveze obeštećenja jedinice lokalne samouprave na čijem prostoru je smješteno ovakvo odlagalište da se iz te cijene komunalne usluge plaća i ovo obeštećenje jedinice lokalne samouprave kao novčana naknada zbog čega se na njihovom prostoru ovo nalazi. Promišljajući a i operativno radeći te poslove na terenu izgradnjom i komunalnih odlagališta u brojnim našim naseljima nabavkom mobilnog reciklažnog dvorišta i obveze izgradnje reciklažnog dvorišta na prostoru konkretno moje jedinice lokalne samouprave postavilo se i jedno operativno pitanje zbog čega takva obveza ukoliko na prostoru takve jedinice lokalne samouprave poput primjer Otočca, Ogulina ili konkretno kod mene u Bakru, postoji tvrtka koja ima sve preduvjete da se time nečime i bavi. Čak je u svom poslovnom planu i u nabavci koristeći i sve svoje resurse vezane za samu zaštitu okoliša uz studiju, uz osiguranje i samog pogona tipa Metisa kod mene, konkretno u industrijskoj zoni zbog čega se njihov ... [[Govornik se ne razumije.]] ukoliko postoji takva mogućnost ne bi jednim dijelom mogao koristiti kao već izgrađeno reciklažno dvorište za potrebe te jedinice lokalne samouprave na kojoj se nalazi. Mislim da se u tom dijelu može naći nekakvo rješenje, jedinice lokalne samouprave ili komunalnom poduzeću koje obavlja te poslove prenijeti takva ingerencija. Dakle u svakom slučaju ove zakonske odredbe najviše u onom dijelu koje se odnose na smanjenje tih birokratskih procedura a koliko vidim sama tendencija ovih promjena zakona ide u tom smjeru je za pozdraviti. I ovdje ću, neću zlouporabiti ovu govornicu ali ću iznijeti jedan konkretan primjer iznošenja nekakvih informacija u cilju rađenja medijskih kampanja ili pritisaka koji se upravo sad prije 10-ak, 20 minuta dogodio, čitavo vrijeme odgovaram na upite i građana. Evo imao sam nekoliko konkretno upita i novinara. Naime, na portalu Indeks.hr bez da je bilo tko šta provjerio izašla je obavijest sa brojnim fotografijama uginulih riba konkretno dolje u Bakru. Svatko iole tko se razumije u ribu vidi da to nisu morske ribe, da se radi o kalifornijskim pastrvkama koje su ispuštene kao odrasli primjerci u izvorište. Međutim, uvijek dolazi do te aklimatizacije, one s vremenom uginu, netko je to zlouporabio na način da pokuša prozvati grad i ministarstvo. S time u vezi gospodin Branko, ja evo ministra i ovim putem pozivam na ono što smo već i dogovorili 7.11. konkretan i taj naš sastanak koji ćemo operativno obaviti kod nas dolje u Bakru kako biste se uvjerili za sve ono što ja već godinama govorim iza ove govornice, i u Ministarstvima i u medijima o potrebi prisilne luci Rijeka ili da obustavi rad u cilju zaštite toga primorskog grada i čitavog toga kraja, zaštićenoga spomenika kulture jer njegov rad na ovakav način je ne samo uništio daljnju mogućnost razvoja, toliko devastira i zaprašuje grad, potpuno neprimjerenom tehnologijom obavlja tu djelatnost, tu je s tom problematikom i ja osobno sam bio i kod ministra Dobrovića dok je obnašao tu dužnost, upoznat sa svim tim, međutim, pomaka nikakvih nema. Dakle, koristim i ovu temu i ovo zakonski prijedlog i svoju pojedinačnu raspravu o tome da istaknem taj problem Bakra koji je, ne samo povijesno dao puno našoj domovini, već je u ovom trenutku sa silnim i naglim razvojem gospodarstva, sad preko 297 tvrtki, sa tisućama radnih mjesta koji se permanentno otvaraju na tom prostoru, zaslužuje potpuno drugačiji tretman. Ja sam uvjeren ministre da ćete vi te naše potrebe uvažiti i da ćemo u konačnici naći rješenje kako da zaštitimo taj grad. Evo, hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegu Klariću. Imamo repliku. Poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa podpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Klarić, vi ste, ja ću si referirati onaj prvi dio rasprave, ne ovo gdje su vezano uz grad Bakar. U prvom dijelu raspravu ste pokrenuli jednu temu, možda i nesvjesno, ali izuzetno važnu. Mi smo o otpadu do nedavno govorili kao o smeću. Počeli smo govoriti kao o otpadu kao vrijednosti. Ja sam apsolutno uvjerena, dok ne shvatimo da je otpad vrijednost, dok ne shvatimo da one jedinice lokalne samouprave na koje imaju, na kojima su lokacije centara ili određenih objekata za zbrinjavanje otpada, da oni iz toga moraju imati određeni benefit. Mislim da sustavno nećemo napraviti korak naprijed. Prema tome, o otpadu više ne treba razgovarati kao smeću, treba razgovarati kao vrijednost i treba zapravo jer nitko ne bi otpad u svom dvorištu. Kao da možemo staviti u najlon vrećicu i izvesti, ne znam, u neku susjednu zemlju i na taj način o tome treba raspravljati. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Mrak Taritaš. Odgovor kolega Klarić.
Uvažena kolegice Mrak Taritaš, itekako svjesno sam ja govorio jer znam o čemu govorim i o čemu se tu radi. Ja ne vidim naprosto apsolutno nikakvog razloga da se tvrtki koja se inače bavi sa otpadom, sa… [[Govornik se ne razumije]] omogući što veća zarada, što bolji, ovaj, mogućnost njenog rada, pa i u suradnji sa općinom ili gradom. I u konačnici, ono što ja čekam i želim da se u Hrvatskoj dogodi da ujutro ispred svake obiteljske kuće prođe, ne znam, zeleni kamion za ovaj komunalni otpad, plavi za limenke, plastiku, metal i da se na taj način već od samoga kućnoga praga ta upravo ne otpad, nego sirovina o kojoj svi na kraju želimo da se i dogodi, da se pojavi u ponovnom ciklusu reproizvodnje. Međutim, na ovaj način promišljajući kako smo do sada radili, a opet spominjem taj projekt Marišina gdje se sve strpa na jednu gomilu i samelje, onda je potpuno opravdan strah, bojazan i revolt mještana općine Viškovo, Klane i tog predjela jer jednostavno to je upravo ne otpad, nego smeće. I takav način rada sa tim.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Klariću. Slijedeća rasprava poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče HS. Dakle, mi imamo u raspravi dvije izmjene, dva zakona. Jedno je vezano uz zaštitu okoliša, no međutim, naravno da nam je puno nekako interesantnije ovaj drugi zakon. Ja bi o tom zakonu zapravo sam odlučila raspravljati o nekoliko tema, pa ću vidjeti koliko ću imati vremena. Prva tema je zapravo značaj općina i gradova. Izuzetno mi je drago da je kolegica spomenula problem turističkih gradova. Mi imamo 556 općina i gradova, dakle 555 plus Grad Zagreb. I to ih treba svakog ponaosob gledati odvojeno. Vezano uz naš razvoj turizma, moramo gledati tih pojačani pikovi koji jesu i da gradovi koji imaju, dakle, turističku sezonu, osim problema sa vodom, problema sa odvodnjom imaju užasnih problema i sa otpadom koji je u jednom trenutku značajno povećan, a u zimskom periodu je to značajno manje. Odnosno što ja zapravo želim naglasiti? Želim naglasiti da mi s jedne strane imamo Zakon koji može biti dobar, može biti korektan, može biti odličan, ali je druga stvar na zakon koji moramo primjenjivati. I Ministarstva s jedne strane predlažu zakone, mi njih usvajamo, ali gdje se oni provode? Provode se na razini općina i gradova. I mi od 556 imamo negdje preko 100-njak koji se dobro bave svojim otpadom. Ja često znam dati primjer grada u kojem moja mama ima vikendicu, tamo dolazim od 67-me. Kada je meni moja mama rekla pred par godina, gle, mi imamo čipirane kante za smeće, ja sam mislila da je nešto krivo shvatila. Dakle, mi već nekoliko godina tamo imamo čipirane kante za smeće, imamo vrećice u kojim odvajamo otpad, imamo redovito odvoženje otpada, imamo sve što treba i to je normalno u Gradu Zagrebu nažalost to nije tako. Ja s govornice i ovih svih drugih govorim, ako cijela Hrvatska i riješi svoj način odgovarajući, dakle, svoj problem vezano za otpad na odgovarajući način, a Grad Zagreb to ne napravi, ima ona jedna uzrečica: Džaba smo krečili. Dakle, Grad Zagreb je imao vezano uz Jakuševac određenu obvezu do kada se Jakuševac treba sanirati. Zadnja obveza je bila do 2018.godine. Zadnjem izmjenom plana je to, više nije planska kategorija, što ja osobno mislim da i nije planska kategorija i Grad Zagreb odnosno zadnje što je donešeni plan gospodarenja otpada govori o tome da je na Jakuševcu ima I tamo grad Zagreb odvozi. I ministar vjerovatno je dobro upoznat sa situacijom, dobro je upoznat da je krenulo sa projektom, da je taj projekt da bise napravio, potrebno 3 g., ja neko iskustvo koje imam, da ovaj trenutak, dakle ako je za projekt 3 g., nakon toga će barem još 2, 3 g. trebati da se nešto realizira i to je stvarnost. Naravno, mi imamo vrlo interesantnog gradonačelnika koji je prvo obećanje imao 2003. g. da će se spaliti nešto ako neće biti. Pa onda svaki put uoči izbora on svečano kaže da će se spaliti ali on ima uzrečicu „lako je obećat“. Dakle, ono što trebamo zaista voditi računa kako je to u gradu Zagrebu. Htjela sam još tri teme. Jedna tema je mulj. Dakle, imamo uređaja za pročišćavanje otpadnih voda. Najveći problem mulja, gdje je? U gradu Zagrebu, gdje je bilo ploha za 2 ha gdje se može taj mulj ostavljati, tretirati, pa je onda bila ideja spalionica mulja koja je iza toga, dakle mi smo jednako tako vrlo olako krenuli u projekte uređaja za pročišćavanje otpadnih voda što je dobro bez da znamo što se dešavati s muljem i mulj trenutačno zapravo plaćamo i izvozimo izvan granice RH. Posebna tema koja je u ovom Zakonu o otpadu su mineralne sirovine. Dakle, eksploatacijska polja mineralnih sirovina. Mi imamo te nekakve običaje, vi imate uvijek nekakav red, ne možete nešto preskočiti. Tamo negdje do 2002., do 2003. g. se eksploatacija mineralnih sirovina mogla obavljati, dakle prostorni planovi su rekli da samo unutar građevinskih područja ne može eksploatacija mineralnih sirovina, da eksploatacijska polja ne moraju biti planirana nego se svud može sukladno određenim elementima i onda između ostalog bilo je sukladno procjeni utjecaja na okoliš. Nijedna procjena utjecaja na okoliš koja bila za eksploatacijsko polje nije bila a da nije imala mjere sanacije. Bez obzira da li je to bila prirodna sanacija ili je bila sanacija za neku novu namjenu. Što mi u stvarnosti imamo? Mi u stvarnosti imamo eksploataciju mineralnih sirovina, eksploatira se do jednog trenutka i investitor ode. I ostavi tako eksploatacijsko polje. Mi sad sukladno uredbama EU-a moramo znati i što će biti sa otpadom i to će biti slijedeći problem. Dakle, mi imamo nesanirana eksploatacijska polja, imamo otpad nad tim eksploatacijskim poljima i to će biti novi krug problema kojeg ćemo imati i moramo se s tim suočiti odnosno drugim riječima, i za eksploataciju mineralnih sirovina se ubiru određena sredstva, dio ide jedinicama lokalne samouprave, dio ide jedinica regionalne samouprave, dio ide državi. Sigurna sam da u budućnosti će se trebati voditi računa da oni koji su koncesionari, da dio bude poseban fond za sanaciju kao što je bila ideja sa aspekta zaštite prirode da bude poseban fond za sanaciju, da imamo poseban fond i za problem otpada. Firma će otići u stečaj, neće je biti, to će biti teret države kao što je danas i sanacija eksploatacijskih polja je teret države. Tamo gdje je neka namjena pa i turistička namjena je puno manji problem ali tamo gdje je bez namjene, nije barem glavnina tih eksploatacijskih polja j bila u periodu kad smo gradili autoceste, iza toga su ostale te neke rak rane, ja mislim da je dobro da to imamo u zakonu ali pri tomu se moramo razmišljati korak dalje. Dakle, zakon je odredio formu, što i kako. Stvarnost je tvrtka propadne, ode, ostane nesanirano eksploatacijsko polje i na njoj otpad, prema tome onim sredstvima koja se dobiva od koncesija koja ide državi, bilo bi dobro da dio sredstava ide u fond iz kojeg će se uz sanaciju nekog tko to nije sanirao, voditi računa i o otpadu. Imamo nešto što je nekako bogohulno spomenuti, a vi ste u zakonu to ovako kroz članak 35., a to vam je tema otpad kao gorivo i energane. Dakle, nitko uopće vrlo teško hoćemo, spominjemo energane, bila je ona famozna spalionica u Zagrebu gdje je bila priča da je takva u centru veća pa što je tu problem, tu bi se zapravo trebalo zaista od početa do kraja znati, što možemo reciklirati, što možemo koristiti za ponovnu uporabu, što se dešava i nakon sve ih iz tog procesa, na kraju naravno, nije to perpetuum mobile, nije na kraju nula, bez obzora što tko tvrdi, na kraju nije nula. Što s tim radimo? Ne može biti nula, nikad nije nula, što s tim radimo? Dakle, ovdje onako lagano su se spomenule ne spalionice nego energane pa onda mi imamo HEP, imamo i HEP toplinarstvo. Možda je to put, ne znam. Dakle, ja se nekako utvaram da se bavim prostornim planiranjem i nastojim se s tim baviti i bez obziran a svoju poziciju, zaista pratim trendove koji su u svijet, jednako tako sam jako puno nekako i čitala i raspravljala i slušala sve različite moguće stavove vezano uz otpad, tim više što sam ja bila u jednoj vrlo interesantnoj kampanji u gradu Zagrebu koji smo počeli s otpadom, završili s otpadom a bojim se da sukladno svem onom što nekako, mislim da ipak građani grada Zagreba ne trebaju vjerovati ni mojim riječima ni bilo kom drugom, nek vjeruju svojim očima i nek vide što u stvarnosti je otpadom grada Zagreba, čak i saborski zastupnici na putu ili odlazak do sabornice mogu vidjeti o čemu tu govorimo. Mislim da moramo, i ono što samo zaključno ovdje zadnje želim reći. Mi imamo običaj da sa svakom Vladom i sa svakim novim ministrom, krećemo ispočetka. Ništa ne kreće ispočetka. Trebamo znati šta je konačan cilj, kako želimo zapravo u konačnici riješiti problem i napravit ćemo korak naprijed. Nekad tema počinje sa svakim novim ministrom ispočetka, nego kad je ministar iz jedne opcije naslijedio ministra iz druge opcije i kaže, ovo je bilo dobro, ovako nastavljamo dalje, a ovo što nije dobro ćemo mijenjati. I onda zapravo tu apsolutno neće biti problem da jedna strane sabornice digne odnosno glasa za zakon koji predlaže neka druga strana sabornice. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak-Taritaš. Replike poštovani kolega Slaven Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš dosta od toga ste dotakli. Ja ću se samo referirati na jedan dio vašeg izlaganja u kojem se apsolutno slažem. Jedinice lokalne samouprave su te koje ili rade ili ne rade i iz njihovog rezultata se vidi šta one u stvari rade i zato u Hrvatskoj imamo silnu raznolikost. Krk koji čak ima turizam i ove velike špice sezonske pa je dosegao gotovo 60%, Prelog koji tiho radi i čuda stvara na 65% itd. ima ih još vrijednih spomena, ali oni to rade i oni su to postigli bez državne pomoći uglavnom velike. Sad imam puno novaca i moramo samo pametno raditi zakon sam po sebi neće rješavati ništa nego se načelnici, gradonačelnici moraju sjesti počešati i krenuti raditi. Hvala.
Zahvaljujem kolega Dobrović, odgovor kolegica Taritaš. Izvolite.
Pa upravo tako, kolega Dobrović, dakle ministarstvo predlaže zakon, zakon može biti najbolji na ovom svijetu, mi ćemo tu raspravljati ovisno koliko se slažemo, koliko se ne slažemo ali je stvarno moramo zakonu dati prilike da na terenu vidimo njihove rezultate. Ovo je zakon kad je riječ o otpadu njihove rezultate zaista vidite kroz jedinice lokalne, dakle kroz općine i gradove. Ima općina i gradova koji već godinama to dobro rade, ja ne vidim, ja tu opće ne vidi problem da ako vidite da netko nešto dobro radi pa zašto to što dobro radi ne preuzme netko drugi. Dakle, ja sam govorila kad sam govorila o gradu, govorila sam o Novom Vinodolskom. Istina bog, tamo je cijelo naselje vikendica, ali to odlično funkcionira. Nikom ne padne na pamet izvadit vreću sa, dakle zelena nam je za zeleni otpad prije petka van jer se subotom ujutro to odvozi i mi normalno funkcioniramo iz jednostavnog razloga što svoj miješani komunalni otpad plaćamo prema kanti koja nam se odvozi 2x tjedno, a ovo sve drugo zapravo imao razlog zašto to radimo i radimo. Ako radim to u Novom Vinodolskom radit ću i u Zagrebu čak što… /govornik isključen/…
Zahvaljujem kolegici Mrak Taritaš, ja bi vas molimo malo da pripazite na vrijeme. Slijedeća replika poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče, poštovana kolegice moram reagirati kad ste spomenuli Grad Zagreb. Ja naime ovaj zakon vidim kao pozitivan pomak, ali kad spominjete gradove i županije, kao i vi nisam u potpunosti zadovoljna kako se u Gradu Zagrebu upravlja s našim najvećim odlagalištem Jakuševac, koje je samo 5 km od centra grada. I ako govorim kao stanovnik Novog Zagreba onda je to još pojačano i dodatnim smradovima, plinovima koji se gotovo 3-4 puta mjesečno osjećaju ali nije problem u tom smradu, to još nekako možemo i podnijeti. Najveći problem je u potencijalnoj opasnosti od prodiranja tih štetnih tvari u vodonosnik kod Črnkovca jer svi znamo da tlo tamo na tom odlagalištu Jakuševac nije vodonepropusno, odnosno ta podloga od 2003. je 2 metra i ona nije trajna i ona prije ili kasnije će morati bit zamijenjena. S jedne strane ili će se Jakuševac morat negdje izmjestiti a nitko ga neće ili to treba čestito sanirati, ali neki kažu da se toj lokaciji niti ne može.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Petrijevčanin Vukasnović. Odgovor poštovana kolegica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, Jakuševac je primjer kao ne, Jakuševac je zapravo slika ali nam je on primjer i kad vam politika odlučuje pa odluči krivo. 2000. godine u Gradu Zagrebu je bio Prostorni plan Grada Zagreba na donošenju koji je imao lokaciju za otpad Dumovećki luk koji je odlična lokacija, dakle istočni dio grada, i tada zbog većine ruku koja treba biti u gradskoj skupštini to je 26 je amandmanom ta lokacija izbačena iz Prostornog plana Grada Zagreba i od tad kreće cijela priča. Kreće cijela priča s tim i ta priča neće tako jednostavno završiti, ali je slijedeća lokacija Resnik. Vjerujte mi 4 do 5 godina od ovog trenutka treba da tu lokaciju stavimo u funkciju, a drugom nema načina nego je ovo, ali način na koji gradonačelnik upravlja imamo prilike vidjeti.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak-Taritaš na odgovoru. Ulazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Željko Lacković izvolite.
Poštovani podpredsjedniče, cijenjeni ministre i suradnici, kolegice i kolege. Dakle, ova objedinjena rasprava možda je idealna da se pokaže kako postoji ogroman raskorak između zakonodavnih propisa i onoga što imamo na terenu i ono što na terenu možemo postići. Ja ću za primjer ovdje sada koristiti jednu situaciju iz Koprivničko-križevačke županije riječ je o regionalnom centru za gospodarenje otpadom Piškornica koja je predviđen za 4 županije, Varaždinsku, Međimursku, Krapinsko-zagorsku i Koprivničko-križevačku uz potencijalno moguće proširenje na Bjelovarsku i Virovitičku. Dakle, kada se govori u Zakonu o zaštiti okoliša o potrebi izrade strateške procjene ja si jednostavno ne mogu ne postaviti pitanje pa tko je kad je promišljao gdje će smjestiti ovako jedno centar za gospodarenje otpadom izabrao upravo najnegativniju lokaciju, a to je lokacija koja ima ispod sebe vrlo lako vodopropusne slojeve i koja leži uzvodno najvećeg vodonosnika u Hrvatskoj sa najkvalitetnijom podzemnom pitkom vodom u kojemu je hidrogeološkom studijom potvrđen kapacitet od 110 miliona kubika eksploatacije vode bez ikakvih primjesa ikakvih metala. Sada imate istom tom studijom iz 2014. godine utvrđenu izuzetnu povećanu razinu teških metala i svega onoga što za sobom dolazi neodgovorno gomilanje otpada. Dakle, u međuvremenu su proširivane i izdavane okolišne dozvole, odnosno povećavani su kapaciteti na odlagalištu Piškornica, ona je imala nekakav stari kapacitet od milijun 122000 tona pa je još to sada podignuto nedavno za 666000 tona uz obrazloženje da nije potrebno raditi stratešku procjenu jer je to zapravo riječ bila o pogrešnom podatku koji je pogrešno unesen iz ranijih okolišnih dozvola. Dakle, sama činjenica da postoji hidrogeološka studija koja ukazuje od 2014. godine na povećan udio teških metala u podzemnim vodama, gdje imate 3000 litara u sekundi mogućnost eksploatacije, to vam je, po mom sudu dovoljno da radite novu studiju utjecaja na okoliš odnosno da se u takvoj situaciji mora napraviti strateška procjena. Jasno, ministre da ste vi u jednoj nezgodnoj situaciji jer štitite okoliš ali morate i gospodariti otpadom i onda je u toj dozvoli napisano da je sasvim normalno da se gotovo 2 milijuna tona uskladišti otpada i prije nego, u Piškornici, i prije nego što će to tamo biti izgrađen centar za gospodarenje otpadom. Ja mislim da su ove odredbe Zakona o zaštiti okoliša koje uređuju postupak ocjene o potrebi strateške procjene dobre, ali isto tako mislim i da ih je potrebno primijeniti na konkretnu situaciju jer centar za gospodarenjem otpadom još uvijek nije u takvoj fazi da se ne bi mogle iznaći povoljnije lokacije. Vi imate lokacije gdje imate debele glinene slojeve, Bjelovarska županija uopće nema recimo vodonosnike ispod sebe i ne mogu vjerovati da je netko procijenio ovdje da je ovo dobra lokacija. Dakle, ne znam od kada će vrijediti i za koje sve zahvate ove nove odredbe ali vjerujem da kada bi se napravila jedna istinita i poštena strateška procjena da centar za gospodarenjem otpadom se ne bi nalazio na mjestu na kojem se nalazi. Također, želim ukazati i na odredbu, izmijenjenu odredbu, članka 123., predloženih izmjena Zakona gdje se govori o područjima postrojenja gdje se ne primjenjuju odredbe Zakona a riječ je o obvezama operatera, u vezi sprječavanja velikih nesreća, dakle ovdje su izrijekom izuzete i skladištenje i trajno zbrinjavanje plinova u geološkim strukturama uz iznimku kada se, koriste opasne tvari, s time da nije definirano što su to opasne tvari. Kao što znate u Podravini postoje stotine bušotina, one su mahom iscrpljene i prema podacima koje je dostavila INA, tamo se izvode odnosno provode postupci frakturiranja stijena u podzemlju kako bi se povećala iskoristivost bušotina, vidimo da rast cijena nafte na svjetskom tržištu, i to će ponovno biti isplativo i opet se vraćam, dakle, na najveći vodonosnik najkvalitetnije pitke vode koji vam može riješiti probleme opskrbe pitkom vodom, ne samo na cijelom Jadranu nego može biti i predmet izvoza. S druge strane, u odnosu na Zakon o održivom gospodarenju otpadom, želim pohvaliti odredbe koje se odnose na činjenicu da više nije potrebno ishoditi dozvole u Očevidniku uporabe za kompostane i bioplinska postrojenja, jer upravo je kroz kompostane moguće značajno smanjiti količine otpada koji odlažemo i molio bih da se Pravilnikom utvrdi koja bi to recimo bila naknada za korištenje odlagališta otpada na jedinice, druge jedinice lokalne samouprave za na područje druge, ne samo u odnosu na onaj otpad koji će se do zatvaranja odlagališta predavati, nego i u odnosu na sva ona nelegalno odlagališta koja će kroz sanaciju metodom ex situ, biti premještena na sada postojeća odlagališta tako da ne bi imali, u jednu pravnu prazninu u kojoj je to, o kojoj je to vrijednosti riječ. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lackoviću, prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Slaven Dobrović, izvolite. Imali ste već 3 replike tako da mi je žao, izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja ću nastaviti gdje sam stao. Dakle, objedinjena rasprava, 2 važna Zakona, ali evo šta je, tu je. Dakle, koncept gospodarenjem otpadom koji je formiran i definiran kroz Strategiju 2005. i Planom gospodarenja otpadom 2007. je definirao sve umjesto, na odlaganje, voziti u centre za gospodarenje otpadom. Evo, dakle to moramo znati i sad nekoliko godina poslije smo stavili u Zakon o održivom gospodarenju otpadom, cilj od 20% od, pardon 50% minimalne stope recikliranja do 2020., je li moguće ovim centrima to postići? Ne. Dakle, odgovor je ne, jer u tim centrima nema recikliranja, tamo se proizvodi gorivo. Gorivo iz otpada nije reciklaža. Dakle, to molim da se podcrta i sazna i uoči i nauči jer ako se mijenja ta koncepcija koja ne može ispuniti ciljeve gospodarenja otpadom RH, onda to nije lutanje, nego je to promjena koncepcije u zadnji čas. I zato je plan iz 2017. godine za kojega sam ja odgovaran, stavio u prioritet financiranje one infrastrukture koja je jedino može postići ovu stopu od 50% recikliranja a to su sortirnice, kompostišta, centri za ponovnu uporabu i funkcionalna reciklažna dvorišta. Dakle, prioritet znači da treba tu mrežu izgraditi prvu, podići količinu otpada koja idu kroz taj sustav jer se tamo formira otpadna sirovina. Dakle, i onda neće, nećemo imati masu, ono nije plastični reciklat kad se sustav odvojenog prikupljanja na hrpu stavi nešta ili papir jer ono je tržišno bezvrijedno bez sortirnice, preše, dakle tu smo jasni. Dakle, ta infrastruktura fali i to je cijeli niz godina bilo van sustavnog financiranja od države, sortirnice. I neki gradovi koji su uspjeli i općine, evo, cijeli otok Krk on je sagradio sortirnicu 2005. godine i zahvaljujući njoj postigao unatoč turizmu uspjeh od oko preko 55% odvojenog prikupljanja. Prelog je to isto napravio u bitno kraćem roku, ja sam siguran da uspostavom infrastrukture koji sada nije problem financirati jer imamo europske novce se taj skok može postići u godinu, dvije, ne treba 10% godišnje. Može se postići u godinu, dvije, ja sam to siguran. Pogledajte si molim vas rano upozorenje koje je došlo iz Europske komisije prije dva, tri tjedna. Upravo to tamo piše da treba težište financiranja prebaciti sa centara na infrastrukturu ekološku koja omogućuje recikliranje. Evo, upravo vam to tamo piše. Prema tome, molim da se ne govori o lutanju jednoga ministra koji sada radi cirkuse nitko ga nije razumio šta i kako, i evo, mi smo malo zastali u izgradnji tih famoznih centara, jer centri vam neće riješiti problem. Dakle, on će riješiti samo eventualno pitanje usklađenja, neusklađenija jer će indertizirati biorazgradivi otpad, međutim, uz koju cijenu i uz, i uz izostanak održivosti, dakle, održivog gospodarenje otpadom znači ekološku održivost a to je odgovorno ponašanje prema resursima i okolišu. I drugo ekonomsku održivost jer ako taj papir ostane u lokalnoj sredini konvertira se u balu otpada, ona vrijedi 500 kuna ili 300 ili 400 koliko hoćete ili 1000 ako je uredski kuna po toni ako je sortirano, ako nije bilo u kontaktu sa hranom i opasnim otpadom ono vrijedi. Ako se pak pomiješa i vozi u Marišćinu ono tamo ne vrijedi, ono tamo košta i ono je čak materijal za generiranje plinova, ok oni imaju bio reaktorsku deponiju al to tamo sve skupa ne funkcionira dobro. Stoga mi moramo hitro graditi ovo o čemu govorim i ono što mene žalosti osobno je da se strahovito kasni sa javnim pozivima. Javni poziv za reciklažna dvorišta je bio u veljači 2017. kad sam ja bio ministar. U međuvremenu imamo samo edukaciju i počeli smo o posudama govoriti, ne, s time da se to ide na ne znam kakvo okrupnjavanje pa će sad to biti milijuni ovoga kanti od jedanput, međutim, nama fale sortirnice i nije dobro čuti ove najave da će biti restrikcije po pitanju kapaciteta vizibilnosti itd. Dajte sortirnicu, pomognite svakoj općini pa makar bila sortirnica od 10 tona ovoga godišnje. Mislim da je to važno jer im inače namećete, svi imaju obvezu odvojenog recikliranja i sigurno će spustiti na lokalnu razinu ispunjavanje neispunjavanje ove obveze. Ono što je još žalosti tj. brine da veli gradovi donose planove gospodarenjem otpadom a za male ne znam, ne stigne se sve pogledati u kojima nema tog prioriteta, dakle, Zagreb je dobio vašu suglasnost iz Ministarstva, oni grade centar zajedno, nema ni jedne sortirnice prije toga, nema ovoga, onoga što može omogućiti dizanje stope recikliranja. Split, pa nema ni lokacije, dobro to je županijski ured dao suglasnost, međutim, trebalo bi sa mjesta Ministra iz Ministarstva ne znam od koga sugerirati jedinicama lokalne samouprave. Oni imaju veliku odgovornosti. Svi gradonačelnici i načelnici, veliku odgovornost njihova komunalna poduzeća moraju osigurati uvjete da se to odvaja i vraća u gospodarski sustav. Naknada za korištenje odlagališta, pa u osnovi nije to loše obeštetiti lokalnu zajednicu koja trpi prisutnost nekog odlagališta. Međutim, bez da se ujedno definira i naknada za odlaganja uopće, naknada koja će dići cijenu tog danas jeftinog odlagališta, dakle ovdje imamo ogromni eksterni trošak koji nije u cijeni tržišnoj. Ta cijena se vidi kasnije u insinuaciju jer evo Jakuševac je potrošio koliko miliona kuna a opet je problem prisutan. Dakle, naknada koja može pomoći jedinicama lokalne samouprave da se odlijepi od jeftinog odlaganja i krenu činiti nešto jer nekomotno je ljude tjerati na odvajanje, nekomotno je sad zapošljavat ljude, sortirat, prešat ovo ono i mučit se. Međutim, to je nužno isto kao što je nužno uvesti što hitnije vaganje, ja sam kao Ministar taman razmatrao hitnu mjeru i financiranje obveznog odlaganja za sva odlagališta. To je važno jer bez toga i ova naknada ne dolazi u obzir a i statistika bi se bitno popravila. Reciklažna dvorišta, tisuću, tisuću petsto, tri tisuće ljudi. To je jedan formalistički pristup koji nije dobar jer mi smo silno slabo naseljena zemlja i neke, i neke naselja, neke općine i tri tisuće im je veliki problem. I mislim da to nije uopće pravi put, pravi put je osigurati funkcionalnost reciklažnih dvorišta. Prema tome ako su se dvije tri općine dogovorile i ako imaju i više ili manje to je tako svejedno važno da svaki građanin njihov zna gdje i kamo s tim i da on bude potican i da se oni pobrinu kako dovući čovjeka, građanina da tamo doveze svoj problematični otpad. Dakle, funkcionalnost puno prije nego što ovoga treba formalistički tražiti da se ispunjava jer taj naš formalizam koji je stalno prisutan prenorminiranost kakve efekte postigla? Da li je to utjecalo na ... [[Govornik se ne razumije.]] da krene u svoju revoluciju sa aspekta prosječne hrvatske sredine ili Krk koji je još i prije počeo, ne, nego njihova spoznaja da nešto mora učiniti, njihova odgovornost prema okolini i na koncu, nije to samo stvar okoliša nego i ekonomije jer gospodarenje otpadom na pravi način, dakle održivo, gdje se sirovine vraćaju u gospodarski sustav, u maksimalno mogućoj mjeri je ono što ide ruku pod ruku sa ekonomijom. Što se tiče energetskog iskorištavanja, možemo i o tome govoriti, ali znajmo, Europa predviđa dizanje ovih ciljeva i penaliziranje, spaljivanje svega što je reciklabilno. Dakle, tu ne vidim neku veliku perspektivu ali sigurno će određenih količina biti. Evo hvala lijepo, mi ne možemo podržati niti jedan zakon iz ovih važnih razloga.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Dobroviću. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Kolega Dobroviću, iz ovog vašeg izlaganja je očito da ministar samo od prigode do prigode priča o kružnoj ekonomiji, ako 17 mj., ako je istina to da ne raspisuje natječaje za ovu važnu infrastrukturu koja je ja bih rekao, jedna polazišna točka da bi se uopće moglo ići prema kružnoj ekonomiji, sortirnice, reciklažna dvorišta i ostalo, jasno je da mi imamo samo jednu priču, da je i dalje glavni koncept tih centara za gospodarenje otpadom, da ključni čovjek fonda koji je HNS-ovac, vas napada zbog mogućih penala koji će doći a onih 17 mj. nisu raspisali natječaje za ovu infrastrukturu, znači jedan HNS-ovski muljator napada vas, tako da je jasno ovdje o čemu se radi. Znači nema, rekao bi Miro Bulj, nema vjerojatno dovoljno kikirikija u ovim reciklažnim dvorištima, sortirnicama itd. Tako da jasno je da ste vi krenuli u pravom smjeru a da sada ministar Čorić pod utjecajem kolega iz HNS-a, taj koncept minira odnosno to je već bio i HDZ-ov ... [[Govornik se ne razumije.]] mislim od 2005. g.
Zahvaljujem kolega Grmoja, ja bi vas zaista molio u vašem izričaju da ne vrijeđate nikoga i da ne koristite takve izrijeke jer ovo je Visoki dom i s ove pozicije šaljemo poruku cijeloj hrvatskoj javnosti tako da bi vas molio da ne vrijeđate nikoga i ne koristite takve ružne riječi za bilo koga, vaše osobno mišljenje o bilo kome je vaše pravo ali molim vas da se suzdržite u Saboru. Imamo povredu Poslovnika, gospodin Čuraj, izvolite.
Evo zbilja kratko, 238., dakle, mislim da je kolega Grmoja da li hotimično, ili ne hotimično uvrijedio i sve ovdje zastupnike HNS-a di ih je jednim silogizmom poopćio pa bi ja molio da evo, zapravo, pridružujem i vašem komentaru da to baš nije u duhu parlamentarizma jer nisu ni svi MOST-ovi zastupnici i članovi loši, tako vrijedi i za sve ostale zastupnike.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju [[Upadica Grmoja: Ja bih se ispričao, možda i postoji… Kolega Grmoja, molim vas. ...]] Upadica Grmoja: Možda i postoji pokoji pošteni HNS-ovac ali to je novi oblik života kako bi rekla kampanja ... [[Govornik se ne razumije.]] Kolega Grmoja, nisam vam dao riječ. Prvo da odgovorim gospodinu Čuraju, hvala lijepo. Već sam ukazao kolegi Grmoji i zamolio ga, dakle nije bilo potrebe za povredom Poslovnika. Kolega Grmoja, uzeli ste riječ a nisam vam dao riječ, imate načina kako ćete se ispričati, temeljem članka 239., izričem vam opomenu. Odgovor na repliku, poštovani kolega Slaven Dobrović, izvolite.
Hvala. Kolega Grmoja, dakle ja ne mislim da tu ministar Čorić vodi neku lošu politiku u smislu namjere, dakle mislim da se ministar Čorić našao u nezavidnoj situaciji područja koje ne poznaje dobro. Stvar je u tome kojim savjetnicima će se on prikloniti i nažalost mislim da je evidentno da se grupacija koja je bila zainteresirana oko velikog biznisa i da se svih 475 milijuna ili barem velika većina eura iz ... [[Govornik se ne razumije.]] potroši za centre, da su oni prilično glasni i utjecajni ali evo, nadamo se da će ipak se dobar dio infrastrukture zacrtane u planu stići financirati. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Dobrović, na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Željko Lacković, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Dobroviću, imam jedno pitanje, dakle, podržavam i vaš koncept i da se zalažete da budu sortirnice sa manjim kapacitetima i da treba penalizirati ali imam jedno pitanje za vas iz vremena kad ste vi bili ministar, tadašnji Zakon o održivom gospodarenju otpadom je također propisivao obvezu donošenja pravilnika o minimalnoj cijeni zbrinjavanja otpada. Taj pravilnik koliko je meni poznato, nikad nije donesen odnosno nije utvrđena ta cijena zbrinjavanja i na taj način ste izgubili mogućnost penaliziranja i onda ste napravili ekocide recimo koji su se dogodili jer su bogati gradovi dovozili svoj otpad u Vukovar, u Piškornicu, po smiješnim cijenama od 200 kn po toni a vi ste bili ministar. Dakle, mene interesira ako možete u minuti, zašto niste odredili minimalnu cijenu i spriječili ovakvo neodgovorno ponašanje koje su iskoristili određeni sustavi i koji su se na tome obogatili a nauštrb cijelih zajednica s obzirom da na njihovom području su bila odlagališta velikog kapaciteta?
Zahvaljujem, kolega Lacković. Odgovor, kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Lacković, dakle morate znati da sam ja bio ministar u dva kratka mandata i da sam imao najveću borbu oko uopće donošenja plana gospodarenja otpadom, dakle i velikih sukoba sa interesnim skupinama koje upravo oslikavaju ovo o čemu vi govorite. Daklem, to su biznisi koji rade na račun situacije i nužnosti, dakle to su monopoli, dogovoreni monopoli u kojima su mnogi prinuđeni voziti materijal u nemogućnost da se prije uspostavi sustav koji je u stanju izvući otpadni materijal iz stvaranja smeća i to je mat odnosno šah-mat pozicija. Cijela jedinica lokalne samouprave se nađu u situaciji da plaća bitno veću komunalnu uslugu što imamo primjere. Prema tome žao mi je što nismo uspjeli napraviti dalje. Moja namjera je bila dalje slagati sustav na principima održivosti.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Dobroviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tulio Demtlika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, u većini onoga što smo pričali i vi i ja vidim da se slažemo, međutim vi ste kao ministar bili isključivo za ukidanje centara. Centri su već bili u fazi izgradnje i sada samo jedno dodatno pitanje, budući da i vi ali i ja sam svjestan da čim manje otpada mora završiti u samom centru i da ga treba selektirati na kućnom pragu, ono što se na kućnom pragu da prođe kroz sortirnice, kroz pretovarne stanice, kroz sve moguće reciklaže i da čim manje količine dođu na otpad. Međutim i sami ste rekli 50% ovi najbolji gradovi, da li je to Krk, Čakovec i slični primjeri odvoje tih 50%, ovih drugih 50% po vama kamo bi sada trebali ići ako ne na centar? Da li direktno na deponiju jer stići će određeni period, da li će to biti 10 ili 15, 20 godina, ti centri će doprinijeti da se iz tih 50% odvoji određena količina otpada i da ne idem na deponiju. Hvala.
Zahvaljujem, odgovor, kolega Dobrović izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega, dakle centri kao centri imaju svoje mjesto u sustavu gospodarenja otpadom međutim oni nisu nositelj, nisu okosnica sustava. I zato je u planu definiran maksimalni kapacitet centara koji se može popuniti i koji može biti i manji ovisno o tome kako su uspješne jedinice lokalne samouprave. Nije 50% limit, dakle uspješnost sustava jedinice lokalne samouprave može biti veće i postoje primjeri preko 80%, ostatak i ide tamo. Međutim kako se jača sustav odvojenog prikupljanja bilo reciklabilne tvari ali i opasne tvari, zato govorimo o funkcionalnom reciklažnom dvorištu koji ne postoji kao sustav, onda se pojednostavljuje problem ostatka i pojednostavljuje se tehnologija i to je put kojim treba ići. Dakle za to sam se ja zalagao a ne nisam ja množio s nulom dakle centre.
Zahvaljujem kolega Dobrović na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Dobrović, drago mi je da ste spomenuli upravo riječ uspješno pojedinog čelnika lokalne samouprave. Činjenica je jedno, naravno da se promovira putem i zakonskih rješenja da treba se odvajanje provoditi da zbrinjavanje i sve ostale stavke. Međutim, kada dođemo na razinu pojedinih čelnika lokalne samouprave onda vidimo koliko postoji tu neznanja, koliko postoji bojazni od zakonskih rješenja, koliko postoji zapravo potrebe da netko dođe sa stručne razine i pronađe model koji je održiv. Naravno da tu se pojavljuje ono pitanje da li idemo svi jednom brzinom ili imamo mogućnosti da idemo sa dvije brzine. Jer naravno da jedna mala lokalna samouprava uz sve modele koje predviđaju zakonska rješenja imati će ogromne troškove za svoje građane. I vrlo teško će biti u tim uvjetima organizirati cijenu da to bude na razini nekih većih sredina. Mislim da će to biti veliki izazov ako samo donosimo rješenja ali ne i savjete kako provesti.
Zahvaljujem kolegi Paneniću. Odgovor, kolega Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Panenić, jasno je da je velika odgovornost na čelnicima lokalne samouprave koji moraju imati hrabrosti prvo naći osobe koje im vode komunalni sektor, koji nisu ljudi koji su tu kao uhljebi došli i koji put otputovati na račun firme ili pojesti dobar ručak ili večeru nego su tu da prebrode period tranzicije u ono što moramo napraviti a to je nekad smeće stvarali a sada otpad konvertirali u sirovine. I to su i vizionari i ljudi koji su voljni slušati savjete, ljudi koji nisu podložni slušati ne znam neke posebne trgovačke putnike sa kvazi rješenjima i sa svemogućim tehnologijama koje su kadre sve riješiti nego pristup po malo graditi ka nekom rješenju koje svi moramo postići kad-tad.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Dobroviću. Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Demetlika, izvolite.
Pa da, htio bih vam predsjedavajući ipak sreknuti da kolege iz MOST-a da li su malo ljuti ili ne znam zbog čega ali vrijeđaju jednostavno i prozivaju ja ću reći u ovom slučaju direktore komunalnih poduzeća za koje vjerujemo da rade svoj posao dobro jer ti rezultati koji se postižu na terenu uz uspješne gradonačelnike i čelnike imamo i uspješne direktore. Tako da je pogrdno ti nazivi uhljebi koji su tamo, samo da jedu i da piju, mislim da to nije nivo jednog prije svega saborskog zastupnika ali i profesora. Hvala.
Poštovani kolega Demetlika, prvo kod povrede Poslovnika morate se pozvati koji je članak povrijeđen, niste to kazali. Što se tiče izričaja gospodina Dobrovića to je njegovo pravo da govori kako on želi. Već sam zamolio kolege da se klone vrijeđanja i bilo kakvih uvreda i nisam primijetio o njegovim riječima da je bilo nekih velikih uvreda u odnosu na ono što je bilo prije. Tako da vas molim da nemojte ubuduće zloupotrjebljavati povredu Poslovnika. Zahvaljujem, prelazimo na završnu riječ u ime predlagatelja, poštovani ministar gospodin Tomislav Ćorić, izvolite. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, saborski zastupnici. Na samom početku ovog relativno kratkog izlaganja ja ću se zahvaliti prije svega na komentarima, opaskama koje ste dali tijekom vaših rasprava u ime klubova saborskih zastupnika ali isto tako i tijekom pojedinačnih rasprava. Dakle, i Izmjene zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša kao i Izmjene zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o gospodarenju otpadom izašle su iz Ministarstva zaštite okoliša i energetike prije svega kako bi trenutno zakonsku osnovnu za provedbu i s jedene strena ciljeva, odnosno, dostizanje ciljeva u zaštitu okoliša s druge strane gospodarenjem otpadom, učinili što je moguće prohodnijom i kako bi naša ekonomija i naše gospodarstvo i svi oni koji sudjeluju u tim procesima taj svoj posao obnašali odnosno, obavili kako je što je bolje moguće. Naravno da na tom putu ima problema, naravno da taj put, sigurno često biva zapriječen objektivnim okolnostima, situacijama na terenu, kako na razini jedinice lokalne samouprave, njihovih nositelja, lokalne vlasti tako i isto tako u okviru samog sustava. Međutim, moram priznati da sam dolazeći danas na ovu raspravu, u pola dva zakona i trećeg, kojeg ćete čuti na samom kraju današnjeg dana, zapravo mislio, da pored nekoliko detalja, koji bi eventualno mogli biti točka prijepora, primjerice definiranjem ovih odobrenja, odnosno, ovlaštenja za pravne osobe, ne za fizičke osobe, što je gospođa Mrak Taritaš navela, ali isto tako i gospodin Zmajlović ili primjerice Hrvatska agencija za okoliš i prirodu, što je osobno mišljenje bivšeg ministra Dobrovića. Mislio sam da će zapravo da će većina drugih detalja ovih zakona i zakonskih prijedloga biti konsenzusom usvojeni tijekom naše današnje rasprave. Međutim, kako to biva vrlo često, moja promišljanja nisu baš se ostvarila i današnja rasprava je dobrim dijelom išla u različitim smjerovima koji kao takvi, nisam siguran da su bili na razini ovog časnog Doma. Ja neću ulaziti u sve detalje, do sada iznesene. Dakle, još jednom ću se referirati na činjenicu, da i jedne i druge izmjene nose unapređenje cijelog sustava. Što ste tiče stručnosti HAOPA i ekspertize, koje od njega i dolazi a referira se na nekoliko rasprava danas, ona ni na koji način neće biti ugrožena, kao što nije bila ugrožena niti u proslijedih godinu i 5 mj. To kao ministar koji predstavlja ministarstvo ovdje moram reći. Što se tiče općenito sustava gospodarenja otpadom, koji je predmet ovih izmjena i dopuna, dopustite da se referiram u svega nekoliko momenata ovdje. U nekoliko navrata u današnjoj raspravi, jako je bilo, dalo do znanja, volio bi i Grmoja da ostane, s obzirom da ću se na vas referirati. Nekoliko je puta dalo do znanja da nakon što netko izađa iz Ministarstva, s pozicije ministra da sve prestaje i kreće jednim drugim putem, da se zauzima potpuno drugi smjer, da se želi srušiti sve ono što je napravljeno, jer oni koji su to radili, to nisu činili dobro. Tim ministarstva zaštite okoliša i energetike u ovom području učinio je upravo suprotno. Dakle, mi smo sve ono što je pozitivno učinjeno za vrijeme mandata mojih prethodnika, a Zakona o gospodarenju otpadu, koji je donesen za vrijeme gospodina Dobrovića, plan gospodarenja otpadom, koji je donesen za vrijeme ispričavam se Zmajlovića, jer je plan gospodarenjem otpadom, koji je donesen za vrijeme g. Dobrovića, mi smo zapravo iz svih ovih dokumenata, iz cijele ove platforme, pokušali učiniti i izvući najbolje što je moguće i cijelo to vrijeme radimo. Dakle, gospodine Dobroviću, temeljem čitavih niza vaših opaski i vaših izlaganja, upućujem vas na to da je u planu gospodarenja otpadom iz 2017. 31% sredstava odnosno milijardu i 600 milijuna kn predviđeno upravo za centre za gospodarenjem otpadom. Dakle to je vaš plan gospodarenje otpadom. Referirati ću se ne neke druge momente, koji su ovdje spomenuti. Dakle, u posljednjih godinu i nekoliko mjeseci, otvorena su 4 natječaja, 4 javna poziva na razini ministarstva. Dakle, prvi poziv, a ovo se referira na činjenicu da nismo učinili ništa, odnosno da pogodujemo kroz ove izmjene i dopune i našu rekviziciju programa nekim interesnim skupinama. Prvi poziv koji smo otvorili bio je poziv sanacije odlagališta. Pored njega otvoren je poziv za edukaciju, odnosno, natječaj za edukaciju. Treći poziv je, odnosno, natječaj za sanaciju Sovjaka, a četvrti poziv koji očekujemo u sljedećih mjesec dana, je poziv za spremnike, odnosno, natječaj za nabavku spremnika. Mi smo prekjučer obavili sastanak s našim gradonačelnicima najvećih gradova, kako bi do 31.10. otvorili natječaj za nabavku, odnosno, za izgradnju sortirnice. Činjenica je da ministar zaštite okoliša i energetike u ovom mandatu ne dolazi iz područja zaštite okoliša, nije sveučilišni profesor u tom području, ni na koji način ne abolira odgovornosti za sve ono što se čini na razini Ministarstva zaštite okoliša i energetike. Ne samo zaštite okoliša, već i energetike i upravljanje vodama, kao što znate i sami, ovo je vrlo široko područje. Kolika je vaša ekspertiza bila u tome, ja o tome neću govoriti. Međutim, ono što mogu reći definitivno je da su ove izmjene i dopune rezultat rada najboljih ljudi iz ovog područja u RH. Oni su neki kvazi savjetnici koji dolaze iz različitih interesnih skupina. To su ovi ljudi ovdje i mnogi drugi koji itekako rade, itekako dobro rade na ovom području. Svaki onaj tko misli da je drugačije, uvijek će naići na ovakav odgovor s perspektive ministarstva i mene osobno. Dakle, ono što vam želim reći, još jednom, uz određene komentare koje ćemo uzeti u obzir, definitivno u narednom razdoblju, a one se tiču nekih detalja, zakonskih izmjena ministarstvo zaštite okoliša i energetike stoji iza oba prijedloga zakona odnosno, izmjene i dopune zakona. Držimo da svaki dobronamjerni komentar koji dođe do nas apsolutno vrijedi razmotriti i to ćemo učiniti. Međutim, isto tako vas molimo, da promislite o tome, da postoje područja, koja sama po sebi ne zaslužuju politizaciju, njihove provedbe i realizaciju programa. Držimo da je zaštita okoliša, pa isto tako i gospodarenje otpadom jedno takvo područja. Bez obzira na to da li netko gleda u saborsku raspravu u ovom trenutku, bez obzira na to da li ćete izaći u nekom večernjem dnevniku sa svojim izlaganjem, postoje područja koja zapravo zaslužuju sadržaj. Čini mi se da neki dijelovi današnje rasprave, nisu još u tom smjeru. Ja vam se zahvaljujem unaprijed na potpori ovim zakonskim izmjenama. Hvala onima koji su već sad rekli da će ih poduprijeti. Sve ostale molim da razmisle još jednom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom ministru, gospodinu Čoriću, završna riječi, imamo nekoliko replika, poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, u ovom sazivu Sabora mi imamo uvijek i naglašavamo posebno zadovoljstvo kad Ministar dođe i brani zakon jer to baš nije uobičajeno, pa dopustite da svaki put pohvalim iako bi to trebalo bit normalno da Ministar dođe. Ako je tome tako kao što ste vi rekli da nastavljate tamo gdje su prethodnici stali i dobro je bilo čuti nešto što se jednako tako rijetko čuje da zahvaljujete suradnicima jer je Ministar onoliko uspješan koliko su mu dobri suradnici. Ali sad moje pitanje. Tu je između ostalog ostalo u raspravi malo ispod radara tema energana odnosno tema korištenja otpada za toplinsku energiju ili bilo šta drugo i to je odredba članka 35. pa bih vrlo rado čula od vas kakav je po tome politika odnosno kakav je stav i kakva je ideja Ministarstva? Hvala lijepo!
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mrak-Taritaš. Odgovor poštovani ministar Ćorić. Izvolite.
Hvala lijepo zastupnice Mrak-Taritaš na Vašem pitanju. Dakle, znate i sami da čitav niz godina uslijed raznoraznih pritisaka ovog područja odnosno samo uporaba energana u RH na neki način postala tabu tema. Mi držimo da to ne treba biti tako neovisno o činjenici što će takav koncept naići na sigurno otpore lokalnih zajednica ali isto tako zainteresiranih interesnih skupina kojih u Hrvatskoj po bilo kojem projektu ima sve više. Mi držimo da će energetska oporaba otpada u jednom trenutku biti naša neminovnost. I posebice zbog činjenice da mi u ovom trenutku na području dva Centra za gospodarenje otpadom, jednom na području Istarski, a drugi na području Primorsko-goranske županije imamo gomilanje goriva iz otpada koje samo po sebi u jednom trenutku mora biti uporabljeno, cijena njegove upotrebe u inozemstvu izuzetno je visoka, to zna vjerojatno saborski zastupnik Demetlika jer je jedan od njih, na njegovom, na području njegove županije ali isto tako i g. Borić, dakle, mi ćemo u tom smjeru morati ići. Postoje neki određeni planovi na tu temu ali o tom drugom prilikom. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom ministru na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani ministre ja bi Vas podsjetio da se Vi bavite politikom da ste političar i te priče o politizaciji sve je politika i ništa nije politika. Ako ćemo o tome govoriti. Znači a rasprave su ovdje bile vrlo konstruktivne i ne možete radi jedne moje intervencije sve što je kolega Dobrović govorio što je bilo jako konstruktivno sad svesti pod to da je ovdje prisutna nekakva politizacija. Ovo vjerojatno sada jako malo ljudi gleda, ali sam ja morao reagirati radi onoga što se iznosi ovdje. Znači 17. mjeseci nije raspisan javni natječaj i mi o nečemu pričamo. I pričamo o konceptu kružne ekonomije, ali ono što mogu reći i što mi je drago i što sam čuo iz Vašeg govora da su eminentni stručnjaci poput g. Mile Horvata iz SDSS-a radili na ovim zakonskim prijedlozima da ću ja večeras nakon ove rasprave mirno spavati jer je Hrvatska i gospodarenje otpadom u pravim rukama.
Zahvaljujem kolega Grmoja. Odgovor kolega Ćorić. Izvolite.
Evo g. Grmoja i Vaša i ovih Vaših nekoliko bravura koje ste sad iznijeli upravo govore u prilog tezi koju sam iznio za govornicom. Činjenica da se podsmjehujete jer ste izazvali moju reakciju još dodatno utvrđuje me u tome. Dakle, kad sam govorio o stručnosti iz tog područja mislio sam na svoju pomoćnicu gospođu Anu-Mariju Matak koja vodi jednu od uprava koje su najvažnije u mom Ministarstvu na tu temu. Kao što znate g. Horvat moj dragi suradnik je politička figura, rekli ste i stranku iz koje dolazi i ukoliko s tim imate problem to je Vaš problem. Ja sam reagirao na neistinu, ukoliko želite laž koju ste izgovorili. Naime, u posljednjih 16 mj. koliko sam ja na čelu Ministarstva ja sam Vam ih i naveo ali niste slušali jer ste komentirali u klupi, otvorena su četiri natječaja, ne jedan nego četiri. Dakle, ja vjerujem da znate razliku između ta dva broja. Za vrijeme mog prethodnika a Vašeg kolege iz stranke g. Dobrovića otvoren je jedan u isto to vrijeme, ali ja to nikada ne bih sam rekao da me niste sada Vi i on svojim izlaganjem povukli za jezik.
Zahvaljujem [[Upadica Ćorić: I to nije politika, to je tako. Hvala lijepo.]] Zahvaljujem poštovanom ministru gospodinu Ćoriću. Imamo slijedeću repliku, poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre drago mi je da ste napomenuli da dolazite iz domene više jedne ekonomske dimenzije. I tu se postavlja ključno pitanje što, zapravo svi građani očekuju od zbrinjavanja otpada a to je cijena zbrinjavanja otpada? Prateći samo natpise donošenja odluka o cijeni odvoza komunalnog otpada vidimo da cijene rastu poduplavaju se. Rastu gdje su bile 30-tak kuna na 60 kuna, 70 kuna u nekim sredinama bit će i nešto više, i onda zapravo ljudi postavljaju pitanje ono zašto, što je uzrok svemu tome, da li je zbrinjavanje, netko je rekao ovdje 200 kuna na odlagalištu u Vukovaru koje se vozi ili negdje di je više zato upravo i jeste poanta da moramo imat sustav odvajanja da to što odvojimo kao recakabirno to se može negdje distribuirat. Da ne bude jedan trošak lokalne zajednice odvesti u jedan Hum na Sutli ili jedno Belišće nego to mora biti jedan sustav solidaran jedan sustav. Bez toga imat ćemo plan gospodarenja i cijenu koju građani nažalost moraju platiti veću neg što će.. … [[Govornik se ne razumije]]
Zahvaljujem kolega Panenić. Odgovor poštovani ministar Ćorić. Izvolite.
Gospodine Paneniću ja se u dijelu izlaganja mogu složiti sa Vama. Dakle, nikada nitko iz Ministarstva zaštite okoliša i energetike neće dovesti u pitanje sustav cirkularne ekonomije. Sve što radimo, svi dosadašnji natječaji, oni koji ćete imati priliku vidjeti sljedećih mjeseci upravo idu u smjeru oživotvorenja tog koncepta. Ovaj prethodni gospodin Dobrović nažalost to nije ni mogao jer je njegov mandat prekratko trajao. Dakle, od svih oblika infrastrukture o kojima govorima on je potaknuo izgradnju reciklažnih dvorišta. Imajte to na umu. Sve što se događa trenutno svi ostali su sada stvar, stvar poticanja. Što se tiče cijene komunalnih usluga? Da, ona raste. Ona raste zbog toga što mi nismo ušli duboko u sustav odvajanja, odnosno u fazu odvajanja. Što tog odvajanja bude više to uvećanje cijena će bit manje. Ta infrastruktura košta. A ne zaboravite, ovaj sustav počinje na sintagmi, na paradigmi, da onečišćivač plaća i to se ne može izbjeći. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom ministru Čoriću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Pa ja sam ministre samo htio vama reći da ustrojite na donošenje ovog zakona, da se ne brinemo previše o tome što misli Most, on je na lokalnoj razini i vjerojatno mogu zastupati interese jednog reciklažnog dvorišta i eventualnu jednu sanaciju imaju, jednog gradonačelnika i jednog načelnika. I ne razumiju, duboko ne razumiju taj problem i na taj način se ponašaju. Mislim da, su pokušali ogaditi ovu raspravu, pogotovo kolega Grmoja iz njemu znanih razloga, iako je bila korektna tokom cijelog popodneva. I mislim da smo pokazali da možemo ukazati na nekakve probleme koji se pojavljuju i da ministarstvo može iz toga izvući određene zaključke. Zato ustrajemo na ovome, o njihovim glasovima to više ne ovisi. Grmoja je 2 puta smijenio svoje ministre, nisu uspjeli. Sve što su znali nisu uspjeli to nikako napraviti zahvaljujući Nikoli koji je uvijek mislio da on iz oporbe može voditi državu. Ne može i svaki put se ponaša ko tetka, čim mu se nešto kaže, odmah se naljuti.
Poštovani kolega Boriću, koristili ste institut replike a ne potpore ministru. Ja bi vas lijepo molio da se ubuduće klonite zlouporabe instituta replike na takav način. Isto tako, kao što sam kazao gospodinu Grmoji, da ne na bilo koji način omalovažavate bilo koga. A vaše stavove političke zadržite za sebe, molim vas, a to riješite s gospodinom Grmojom na kavi. Ali, evo, gospodin Grmoja ima povredu Poslovnika, izvolite.
Ne samo da je kolega Borić dao potporu ministru bez da je replicirao, nego je povrijedio čl. 238. kolega, znači umjesto da replicira ministru, on se obraćao meni. Ja nisam imao pojedinačnu raspravu. Vi ste se kolega Borić obraćali meni, ja znam da vas žulja ovaj moja izlaganja, da vas jako žuljaju u Hrvatskom saboru i da ste zaduženi da igrate flasteri na meni. Ali, loše vam ide, loše vam ide to. Ne igrate dobro, ne igrate dobro flastera defenzivnog veznog, pogledate kako u Čelziju igra ovaj Francuz.
Hvala kolega Grmoja na ovim informacijama iz područja sporta. Prije vas sam lijepo zamolio kolegu Borića, kao što sam i vas upozorio prije i zamolio i molim vas, nemojte produžavati ovu raspravu, bez ikakvog razloga i bez ikakvog prijeke potrebe. Imamo sljedeću repliku poštovana kolegica Branka Juričev Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre, kada se govori o održivom gospodarenju otpada, ja bi vam se tu vama i vašem timu u ministarstvu zahvalila i pohvalila vaš rad s obzirom da smo mi kao grad Vodice nedavno potpisali ugovor o sanaciji odlagališta Leč, isto tako, sigurno ste upoznati i voljela bi da tu i javnost znan, da je grad Vodice davno krenuo sa razdvajanjem i recikliranjem otpada, pa bi voljela da i u ovom dijelu koji se odnosi na poticajnu naknadu, za smanjenje količine miješanog komunalnog otpada, se vodi računa o takvim gradovima, koji su to ranije krenuli i sigurno da će imati manje razlike u tim količinama, nego oni koji to do sada nisu radili. Kao što je poznato da je grad Vodice turističko mjesto, koje svake g. ima veći broj dolazaka gostiju, nastojimo da naša turistička sezona bude 365 dana a time ćemo sigurno imati i sve veće količine miješanog otpada, pa bi vas molila da do drugog čitanja, da na neki način, ove tzv. poticajne naknade obrađuju i takve slučajeve kako ne bi bile kazne za dobre turističke rezultate.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Juričev Martinčev. Odgovor ministar Čorić, izvolite.
Evo, samo kratko, zastupnice hvala lijepo i na komentaru ali isto tako i na informaciji koju ste nam dali, dobar dio uspješnih jedinice lokalne samouprave uspješnih prije svega u kontekstu odvajanja u proteklom razdoblju u strahu je, odnosno zapitali su je u jednom trenutku, da li će biti kažnjeni upravo zbog toga što su uspješni. Ne, ta uredba će biti promijenjena, na vrijeme i te jedinice lokalne samouprave koje su ranijoj inicijalnoj fazi, prije recimo to tako graničnog razdoblja, učinile iskorak znatno veći nego drugi poput vas Preloga ili nekih drugih, je li, ni na koji način neće biti kažnjen. Dapače, kada bi mogao, najradije bi ih na … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom ministru na odgovoru na repliku. Ovime smo iscrpili sve rasprave po ove dvije točke dnevnoga reda. Zaključujem raspravu, glasovati ćemo o ovoj točki, odnosno, ovim točkama kada se za to steknu uvjeti. Određujem stanku do 20 sati i 35 min, kada nastavljamo dalje s radom. STANKA U 20,22 SATI.
Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša, prvo čitanje, P.Z.E. br. 429., predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti okoliša. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 76 za, 35 suzdržanih i 10 glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 20,38 SATI]] Poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo sa radom plenarne sjednice. - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna teksta i dodataka od II. do IX. Protokola o suzbijanju zakiseljavanja eutrofikacije i prizemnog ozona iz 1999. godine uz Konvenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz 1979. godine i dodavanje novih dodataka X. i XI., drugo čitanje, P.Z. br. 442. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 207.a Poslovnika Hrvatskoga sabora. Temeljem navedenog članka, 207.a, Poslovnika Hrvatskoga sabora propisano je da se zakonima kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i odbor za zaštitu okoliša i prirode. Molio bih državnog tajnika Ministarstva zaštite okoliša i energetike poštovanog gospodina Milu Horvata da nam da dodatno obrazloženje prijedloga Zakona. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi saborski zastupnici. Konvencija o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz '79. godine koja u daljnjem tekstu se inače zove LRTAP konvencija ključan je međunarodni zakonski okvir za suradnju i mjere sa svrhom ograničavanja postupnog smanjivanja i sprječavanja onečišćenja zraka i njegovih štetnih učinaka na zdravlje ljudi i okoliša. LRTAP konvencija, konvenciju čini 8 protokola, RH je stranka 7 protokola uključujući i Protokol o suzbijanju zakiseljavanja koji je sastavljen 30. studenog '99. godine u Getinburgu u Švedskoj i RH je potpisala Protokol '99. godine a stupio je na snagu u odnosu na RH 5. siječnja 2009. godine. Dakle u cilju potvrđivanja izmjene i dopune teksta ovog protokola, dodatka protokola i umetanje novih dodataka X. i XI. izrađen je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju izmjene i dopune teksta i dodatka od II. do IX. Protokola o suzbijanju zakiseljavanja i eurotrofikacije i prizemnog ozona i '99. godine uz Kovenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz '79. godine i dodavanja novih dodataka X. i XI. Cilj protokola je određivanje nacionalnih gornjih granica i misija višestrukih onečišćivača kako bi se spriječila ili u najmanju mjeru, ili na najmanju mjeru svela prekoračenja kritičnih opterećenja zakiseljavanja, opterećenja hranjivim dušikom i kritičnih razina ozona na ljudsko zdravlje i okoliš. Spomenute gornje granice svaka ugovorna strana mora ostvariti do 2010. godine i nakon toga a obuhvaćaju sumpor, dušikove okside, amonijak i hlapljive organske spojeve osim metana. Dakle, bitno je ovdje reći, izmjenama i dopunama Protokola, dodatka protokola i umetanjem novih dodataka X. i XI. utvrđuju se strože granične vrijednosti emisija za određene onečišćujuće tvari i čestice iz određenih pokretnih i nepokretnih izvora za stranke Protokola do 2020. godine i nakon toga. Izmjenama Protokola utvrđuju se nove nacionalne obveze smanjenja emisija za navedene onečišćujuće tvari te za lebdeće čestice koje je potrebno ostvariti do 2020. godine. Nadalje, izmjenama Protokola promiče se smanjenje emisija za crni ugljik, ažuriraju granične vrijednosti emisija utvrđenih u dodacima protokolu, utvrđuju se nove norme za sadržaj ... [[Govornik se ne razumije.]] u proizvodima te upotpunjava obveza izvješćivanja potpisnica u pogledu emisija onečišćujućih tvari u zraku. U RH mjerodavno nacionalno zakonodavstvo koje je na snazi već je usklađeno sa izmjenama i dopunama Protokola i imamo tri važeće uredbe koje reguliraju uređaje, male i srednje uređaje za loženje to su Uredba o graničnim vrijednostima i emisija onečišćujući tvari u zrak iz nepokretnih izvora, uredba o nacionalnim obvezama smanjenja emisija određenih onečišćujućih tvari u zraku RH i Uredba o kvaliteti tekućih naftnih goriva i načinju praćenja izvješćivanja te metodologiji izračuna emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku isporučenih goriva i energije. Dakle to su tri uredbe koji su provedbeni akti ovoga Protokola u legislativi RH. Dakle kroz ove odredbe navedenih propisa ostvarene su pretpostavke za ispunjenje obaveza koje će proizaći iz predloženog prijedloga zakona. Što se tiče samih dodataka X. i XII. reći ću da dodatak X. uređuju se, dodatkom X. se uređuju granične vrijednosti emisija, prašine, odnosno lebdećih čestica iz malih, srednjih i velikih uređaja za loženje, rafinerija, cementara, vapnara, primarne proizvodnje željeza i čelika, ljevaonice željeza, proizvodnje i prerade obojenih metala, spaljivanje otpada, proizvodnje titandioksida. Dodatkom XI. ovog Protokola uređuju se definicije i granične vrijednosti emisija hlapljivih organskih spojeva u proizvodima kao što su boje i lakovi za završnu obradu vozila. Dakle, za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u proračunu RH niti će biti značajnih povećanja troškova za pravne subjekte jer su postojećim zakonodavnim okvirom definirane obveze svih dionika te se iste neće povećavati provedbom zakona. Naime, velika industrijska postrojenja su konzumirale prelazna razdoblja za usklađivanje sa standardima ove direktive a mali uređaji za loženje, za njih je propisano određeno prijelazno razdoblje za usklađivanje sa odredbama ove direktive do 2025. odnosno do 2030. godine zavisno o snazi uređaja. Ovaj kao što je potpredsjednik i rekao radi se o ratifikaciji međunarodnog dokumenta koji ide u jedno čitanje. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku gospodinu Horvatu. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Stjepan Čuraj izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče evo s obzirom kako se ovdje radi o Konvenciji o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka čak iz 79. koja je sklopljena pod pokroviteljstvom Gospodarske misije UN-a za Europu, mene zanima pitanje da li je susjedna nam BiH potpisnica tog Protokola. A zašto? Zato što bi možda to bila osnova za tužbu radi vidnog i očitog zagađenja naših sugrađana i zraka u Slavonskom Brodu, time i smanjenja kvalitete života, da ne govorimo i o ekonomskom aspektu i cijena nekretnina i sve što tu rade, ali prije svega na zdravlje ljudi. Da li se može na taj način prisiliti državu susjednu da onda određene napravi postupke prema privatniku da se riješi taj gorući problem 10-tke i 10-tke tisuća ljudi? Da li se može iskoristiti ova Konvencija kao međunarodni ugovor jer znamo da međunarodni ugovori imaju posebnu nadzakonsku snagu? Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Čuraju. Poštovani državni tajnik gospodin Horvat izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče. Dakle po našem saznanju Republika Bosna i Hercegovina nije potpisnica ovoga Protokola. Da jeste, vjerojatno bi onda postojao alat odnosno pravni mehanizam da dođemo do ovakvog rješenja kao što ste rekli.
Hvala državnom tajniku gospodinu Horvatu na ovom odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče dakle ovaj tekst odnosno Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna teksta i dodatka itd. je dan na hrvatskom jeziku naravno, međutim priložen je i prijevod odnosno original na engleskom jeziku. Zanima me je li razlog tomu to što se radi o međunarodnoj konvenciji pa je važno imati original ili neki drugi razlog i što ako imamo razlika u prijevodima? Dakle, koja je važeća varijanta? Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Dobroviću. Odgovor državni tajnik Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče prof. Dobrović. Dakle ispričali smo već više puta na tu temu, a vi ste danas na odboru otvorili to pitanje. Dakle, mi svjesni smo da postoji razlika u prijevodu. Činjenica jeste da je izričaj onečišćenje prevedeno svim do sada međunarodnim aktima koje smo preveli. U domaćem zakonodavstvu je taj izričaj korišten u nekih 20 direktiva smo to koristili. Slažem se da bi trebalo možda taj izričaj drugačije definirat odnosno kako ste vi rekli prevesti originalno, ali se postavlja pitanje kako onda usuglasiti sve ove međunarodne akte sa tim prijevodom. Dakle, potpuno smo svjesni intencije odnosno vaše primjedbe, ali je ovog trenutka stanje takvo a i imamo iza sebe 20 međunarodnih dokumenata odnosno direktiva koje su koristile ovaj izričaj.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku na odgovoru. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Damir Felak izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, cijenjene kolege saborski zastupnici. Odmah na početku da kažem da će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna teksta i dodataka od 2. do 9. Protokola o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona iz 1999. godine uz Konvenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz 1979. godine i dodavanje novih dodataka 10. i 11. Konvencija o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka glavni je međunarodni okvir za suradnju i mjere u svrhu ograničavanja postupnog smanjivanja i sprječavanja onečišćenja zraka. Konvencija od potpisivanja 1979. godine dodano je 8 posebnih protokola. Među ostalim Protokol o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona iz 1999. godine. Vijeće je u ime Europske unije u lipnju 2003. odobrilo taj protokol koji je također poznat kao Protokol iz Geteborga. Ukratko ovim Zakonom potvrđuju se usvojene izmjene i dopune Protokola, dodataka protokola i umetanje novih dodataka 10. i 11. kako bi njihove odredbe u smislu članka 141. Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Protokol sadrži pravno obvezujuće obveze smanjenja emisija određenih onečišćujućih tvari u zraku. Izmjenama i dopunama Protokola, dodataka Protokola i umetanje novih dodataka 10. i 11. utvrđuju se posebno strože granične vrijednosti emisije za određene onečišćujuće tvari i čestice iz određenih pokretnih i nepokretnih izvora za stranke Protokola do 2020. godine i nakon toga. Mjerodavno nacionalno zakonodavstvo Republike Hrvatske koje je na snazi već je usklađeno sa izmjenama i dopunama Protokola čime su ostvarene pretpostavke za ispunjavanje obveza koje će proizaći iz predloženog prijedloga zakona čime će se doprinijeti krajnjem cilju, daljnjem poboljšanju zaštite zdravlja ljudi i okoliša. Još jednom napominjem, Klub HDZ-a će podržati ovakav Konačni prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Felaku Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Slaven Dobrović, izvolite.
Hvala lijepo štovani potpredsjedniče Sabora. Pozdravljam još jedanput državnog tajnika i suradnika. Dakle, pred nama je Prijedlog Zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna teksta i dodatka od II. do IX. Protokola o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog plina ozona iz 1999. g. uz Konvenciju o dalekosežnom prekograničnom zagađenju a ne onečišćenju zraka iz 1979. g. i dodavanje novih dodataka. Dakle, o samom sadržaju, da, ovdje su sažete mnoge tvari, mnoga zagađivala koja treba adresirati na mnogim područjima i ovdje se spominju sva ta područja od lakirnica do pretakanja goriva, bojlera odnosno kotlova za spaljivanje ovoga i onoga gdje se definiraju nove obveze, dakle i postrožavaju uvjeti za te djelatnosti. I to je potpuno opravdano, to je utemeljeno na temelju opservacija u okolišu i na temelju loših tendencija odnosno statistike koja se dešava tako da mi danas možemo obilježiti ne znam, na polovima, na ne znam kako udaljenim krajevima, tragove tih dalekosežnih zagađivala. U principu s ovim nema nikakvih problema i mi smo to spremni naravno podržati. Međutim, imamo jedan problem sa terminologijom. Mislim da svaka država jako pažljivo njeguje svoj jezik i Hrvatska već dugo ima djelatnost vrlo značajnu i stručnu i znanstvenu dakle i gospodarsku u područjima zaštite okoliša i već odavno su poznati termini zagađenja odnosno onečišćenja kao različiti pojmovi i u svim našim rječnicima. Mi studente učimo na sveučilištu o toj razlici i na koncu, takva razlika postoji i u svim onim konvencijama koje dolaze, dakle polution je zagađenje a contamination je kontaminacija. I sad kad pogledamo, to se kod nas zagubilo u periodu tamo ne znam kad smo počeli preuzimati legislativu koja obuhvaća ovo područje a i mi imamo totalni nered. Lani je bio Zakon ja mislim, za zaštitu okoliša, mi smo dali jedan amandman, naravno da se amandmanom ne može to riješiti ali smo htjeli potaknuti zakonodavca da to uredi, to traži jedan napor ali to je za zemlju koja drži do sebe, važno. Jer ako idu naši studenti se referirati na zakon, onda će reći pa šta vi nas učite gluposti, to tamo ne piše, tamo je drugačije, onda direktivama o vodama to obuhvaća na jedan način polukrivi a ovi zakoni o onečišćenju zraka na drugi gdje se totalno izbjegava jedan od pojmova. Dakle, ja apeliram da se uhvatite s tim u koštac i da dovedemo u red to jer kakva smo mi zemlja ako zakonodavac ne poštuje svoj jezik. Eto, i neću više duljiti cijeneći vrijeme svih nas. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Slavenu Dobroviću. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Čuraj, izvolite.
Evo zahvaljujem, vrlo kratko samo da se nadopunim, hvala potpredsjedniče. Dakle, s obzirom da ste mi odgovorili na pitanje da pošto BiH nije potpisnica ovog protokola pa time nemamo tu osnovu za tužbu, ja bih volio, zapravo me zanima s obzirom da sam naišao na internetu da negdje u 3. mj. je i bila inicijativa da se u UN-u provede rasprava i zapravo da se prizna pravo čovjeka na zdravu okolinu ili okoliš kao jednu od temeljnih prava, da li je to negdje u nekoj raspravi, koja je naša uloga tu jer ja zbilja vjerujem da mi imamo osnove za međunarodnu tužbu radi zbilja ozbiljnog narušavanja zdravlja i kvalitete naših sugrađana prema susjednoj državi. Ja bi volio da apsolutno to bude jedan prioritet i vanjskopolitički i našeg grada i sudjelovanja u UN-u ako već je potrebno nešto raditi u tom smjeru da tu se steknu jer znamo da tek kad dođe u pitanju novac, da će se onda stvari i početi rješavati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, poštovani kolega Čuraj. Zatvaram raspravu, zahvaljujem još jednom državnom tajniku u Ministarstvu za zaštitu okoliša i energetike, gospodinu Mili Horvatu i voditelju službe gospodinu Mariju Stipetiću na dodatnim obrazloženjima i na odgovorima i saborskim zastupnicima. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za nju steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna teksta i dodataka od 2.-9. protokola o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona iz 1999. godine uz konvenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz 1979. godine i dodavanju novih dodataka 10. i 11., drugo čitanje, P.Z. broj 442, predlagatelj je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje navedeni prijedlog zakona, molim glasujmo. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, samo malo, sad ćemo odglasati i onda ćete se javiti. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, niste digli na vrijeme. …/Govornici pričaju u isti glas./… Gledajte, jednoglasno je zakon prihvaćen. Utvrđujem da je sa 111 glasova za jednoglasno prihvaćen navedeni zakon. Izvolite sada.
Pa evo, hvala vam što ste mi ipak dali. Tražim stanku u ime kluba Hrvatske seljačke stranke vezano za prethodnu točku, žao mi je, vidjeli ste [[Upadica predsjednik: ne možete za prethodnu točku, ne možete.]] Klub HSS-a nije glasovao i žao mi je što ponovo usvajamo pojedine protokole o zaštiti od onečišćenja zraka, a i dalje građani grada Slavonskog Broda udišu onečišćen zrak. Zbog toga sam tražio stanku da još jednom upozorim na taj problem. I jučer i danas su povišene koncentracije čestica pm10 i pm 2.5, opet su iscurili podaci van da kroz projekt praćenja ... [[Govornik se ne razumije.]] građana grada SB i šire okolice imamo pojačane probleme kod građana sa respiratornih organa, srca, karcinom je kod muškaraca u SB u većem postotku nego u cijeloj RH i mora se o tome govoriti da nije dovoljno usvojiti samo protokole, nego i nešto konkretno poduzeti. Iz tih razloga sam tražio stanku jer evo zapela je i plinofikacija rafinerije jer je
[[Upadica]] Kolega Vlaović, stanite, sada stanite.
Predsjednica obećala da će to biti riješeno u 3 mjeseca, a nije riješeno već godinu i pol dana. Zbog građana grada SB trebali ste mi dat stanku jer ovako omalovažavate građane grada SB. Hvala.
Dajte molim vas, dakle zloupotrebljavate Poslovnik. Stanka se traži zbog konzultacija oko točke dnevnog reda, a ne zbog nečeg drugog što ste sada naveli, dakle imam puno razumijevanje za građane SB-a i molim vas da ne radite na taj način koji je vrlo nekorektan i napadate me zbog nečega što nema nikakve veze i što vam … [[Upadica se ne čuje.]] Dakle čak da je i to točno ovo što ste izgovorili, ne bi vam dalo razloga za stanku zato što se stanka traži za konzultacije, a ne za raspravu o nekoj temi. Povrijedili ste Poslovnik i dajem vam opomenu. Idemo dalje. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam dao građanima Broda i prestanite dobacivati i zloupotrebljavati na ovaj način mogućnost da govorite ovdje iz klupe. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne može ništa, idemo dalje [[Upadica: Pa niste vi nama profesor u školi.]] Kolegice i kolege zastupnici. … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica Beljak: zanemarili ste, zanemarujete saborske zastupnike.]] Prestanite sada molim vas govoriti na ovaj način vičući iz klupe bez da ste dobili riječ [[Upadica Beljak: Pa ne vičem ja, ali vi nama docirate pa nismo mi vaši učenici gospodine Jandrokoviću.]] Kolega Beljak, dobit ćete opomenu, nemojte to raditi [[Upadica Beljak: Pa možete vi meni dat opomenu sto puta pa niste vi mene birali.]] Vaš kolega Vlaović je zloupotrijebio Poslovnik [[Upadica Beljak: Nije istina. Vi ste zloupotrijebili svoje naočale jer niste gledali 2 minute čovjek drži ruke u zraku i ponašate se tu prema nama ko da ste nas vi birali.]] Nemojte govoriti neistine. Kaže mi jedan i drugi kolega koji su za to zaduženi da to nije istina [[Upadica Beljak: Molim?.]] [[Upadica: Imate snimku, pogledajte.]] Pa pogledat ću. Samo malo, samo malo kolega Grmoja. Prije vas se javio kolega Čuraj za povredu Poslovnika, izvolite.
Poštovani predsjedniče povrijeđen je Poslovnik po više stavaka, stavak 232 govori se o temi koja nije predmet rasprave, stavak 238 ometa se rad Sabora. Naime predmetni govor kolege je imao priliku kad je bila točka na dnevnom redu, tu nisu sjedili, ja osobno sam isto govorio i upravo povezivao taj zakon sa onečišćenjem u SB i da su bili ovdje znali bi točno što je i kako je ... [[Govornik se ne razumije.]] Čak sam spominjao i mogućnosti tužbe ... [[Govornik se ne razumije.]] tog protokola
Kolega Čuraj ja sam dao opomenu kolegi Vlaoviću, dakle to smo već riješili. Izvolite kolega Grmoja.
Poštovani predsjedavajući, ja bih zamolio sve malo da smirimo tenzije, ali gospodin Vlaović, odnosno kolega Vlaović je apsolutno u pravu. On je tražio stanku, on je tražio … [[Upadica se ne čuje.]] Gospođo Pusić hoćete dopustit, vi ste nervozni zato što ja propitujem vašu ulogu u aferi u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova gdje vas brani premijer Plenković, molim vas dopustite mi da se obratim kolegama zastupnicima i predsjedavajućem.
Dobro, imate još jednu sekundu.
Pa uzeto mi je vrijeme.
Ne, nije. Vi ste polemizirali sa gospođom Pusić.
Pa dobacuje mi sa vi niste upozorili.
Dobro, što želite?
Želim reći da je kolega Vlaović tražio stanku da se njegov klub konzultira oko toga hoće li glasati za taj protokol i za ovo izvješće [[Upadica PREDSJEDNIK: ne, to nije istina. Vi govorite potpune neistine.]] Istina je i vi mu niste dopustili.
Ne, on je rekao nešto sasvim drugo zašto je tražio stanku, izvolite sjesti kolega Grmoja. Kolega Grbin izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, došlo je do dvije povrede Poslovnika i obje povrede ste počinili vi. Jedna se odnosi na članak 248 i druga na članak 238 pa ću krenuti s ovom 248. Dakle tijekom glasovanja ste uočili gospodina Vlaovića da se javlja, u tom trenutku ste trebali prekinuti glasovanje i omogućiti mu da zatraži stanku, to je prvo. Dakle tijekom točke dnevnog reda jer je glasovanje dio točke dnevnog reda na koje se odnosi. A drugo, ako ste već gospodinu Vlaoviću izrekli povredu Poslovnika, onda ste za istu stvar po članku 238 trebali opomenu izreći gospodinu Čuraju. Hvala.
Isteklo je vrijeme. Dobro. Sad ćemo stati s povredama Poslovnika, smatram da nisam prekršio Poslovnik. Ako vi smatrate da jesam znadete koje su vam mogućnosti da to potvrdite i obratite se Odboru za Ustavu, poslovnik i politički sustav.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 378 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika u svezi s člankom 19. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za turizam. Pozivam predstavnika predlagatelja, državnog tajnika ministarstva turizma, gospodina Tončija Glavinu da nam da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. Izvolite, gospodine državni tajniče.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog Sabora, uvaženi saborski zastupnici, dobra vam večer. Nacrt konačnog prijedloga Zakona izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti uređuje se način i uvjeti po kojima pravne i fizičke osobe mogu obavljati ugostiteljske djelatnosti. Osnovna pitanja koja se predlažu urediti konačnim prijedlogom Zakona a u odnosu na važeći Zakon su sljedeća, prva vrlo važna točka je usklađivanje standarda objekata za iznajmljivače koji su ishodili Rješenje o odobrenju za pružanje ugostiteljskih usluga u domaćinstvu od 1. rujna 2007. godine sukladno tada važećem Pravilniku o razvrstavanju i kategorizaciji objekata u kojem se pružaju ugostiteljske usluge u domaćinstvu sa sada važećim istoimenim Pravilnikom čime bi se ujednačio standard objekata u kojima se pružaju ugostiteljske usluge u domaćinstvu. Također, sastavni dio je usklađivanje standarda propisuje se kao mogućnost a ne obaveza za iznajmljivače jer se iznajmljivaču koji neće htjeti podnijeti Zahtjev za usklađivanje iz razloga što nemaju ili ne žele uložiti dodatna sredstava u uređenje objekta radi podizanja standarda ili objekt možda nema prostornih mogućnosti za podizanje standarda, omogućuje se nastavak pružanja ugostiteljskih usluga bez prava na korištenje oznake za kategoriju zvjezdice. Nadalje, davanje mogućnosti obavljanja ugostiteljske djelatnosti, pored specijalnih bolnicama i lječilištima i drugim zdravstvenim ustanovama, trgovačkim društvima za obavljanje zdravstvenih djelatnosti i zdravstvenim radnicima koji samostalno obavljanju privatnu praksu, sukladno posebnim propisima kojima je regulirana zdravstvena zaštita. Zatim, uređenje nove vrste objekata u domaćinstvu i na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, objekt za robinzonski smještaj. Nadalje, davanje ovlaštenju ministru turizma da Pravilnikom propiše posebne standarde za objekte u domaćinstvu i obiteljskom poljoprivrednom domaćinstvu, čime će se postići raznolikost smještajne ponude prilagođene potrebama i interesima pojedinih skupina gostiju. Zatim, rješavanje problema smještaja sezonskih i terenskih radnika, radi obavljanja poslova na način da se isto neće smatrati pružanjem ugostiteljske usluge smještaja ukoliko koriste vlastite prostorije odnosno na takav se smještaj neće primjenjivati Odredbe ovog Zakona. Nadalje, ugostiteljskom djelatnošću neće se smatrati organiziranje smještaja za sudionike domaćih ili međunarodnih umjetničkih programa, koje u vlastitim objektima organiziraju ustanove kulture, udruge ili druge organizacije u kulturi, uz prethodno mišljenje Ministarstva nadležnog za kulturu. Zatim, učinkovitija primjena u praksi odredbe a koja presumira da se radi o pružanju ugostiteljskih usluga u domaćinstvu kada vlasnici u svojim nekretninama omoguće boravak više od 15 osoba koji nisu članovi njihove uže obitelji u turističkim mjestima od 15. lipnja do 15. rujna. Zatim, omogućavanje da se na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu mogu pružati usluge i za više od 80 osoba odnosno izdatnika radi organiziranja prigodnih tradicijskih proslava i manifestacija najviše 10 puta tijekom kalendarske godine, uz prijavu mjesno nadležnoj službi turističke inspekcije a što je na određen način predlagano i od strane pružatelja takve usluge. Nadalje, davanje ovlasti nadzora nad zabranom kampiranja izvan kampova i prostora određenih za kampiranje izvan kampova i komunalnim redarima. I uvođenje uvažavanja postupanja turističkih inspektora prema pružateljima usluga, počiniteljima prekršaja primjenom načela oportuniteta, dakle, propisivanjem mogućnosti da se bez kažnjavanja otklone nepravilnosti i nedostaci utvrđeni u inspekcijskom nadzoru. Zatim, u odnosu na tekst prijedloga Zakona koji je prošao prvo čitanje ovdje u Hrvatskom saboru, tekstu konačnog prijedloga Zakona nastale su izvjesne razlike, kao posljedica uvažavanja stajališta iznesenog u raspravi u Hrvatskom saboru i njegovim radnim tijelima tijekom prvog čitanja kao izmjene učinjene od strane predlagatelja. Ovom prilikom bi se uistinu zahvalio svim saborskim zastupnicima koji su sudjelovali u vrlo konstruktivnoj raspravi na prvom čitanju, koji su nam dali određene prijedloge i komentare koji smo u velikoj većini uvažili u ovom Zakonu. Dakle, prihvaćeni su prijedlozi zastupnika Antona Klimana u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i zastupnice Anke Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika Građansko liberalnog saveza i Hrvatske stranke umirovljenika u Hrvatskom saboru, a vezano je uz prijedlog brisanja odredbe članka 33., važećeg Zakona u članku 8., konačnog prijedloga Zakona, iz razloga što bi brisanje te odredbe iz Zakona, moglo dovesti do povećanja zlouporabe i nelegalnog iznajmljivanja stanova, apartmana i kuća za odmor, na način da je ista, nešto izmijenjenog izričaja, uređena u članku 8., sada konačnog prijedloga Zakona. Također su prihvaćene primjedbe zastupnice Anke Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika Građansko liberalnog saveza i Hrvatske stranke umirovljenika u Hrvatskom saboru, te zastupnika Mladena Mađera, Domagoja Mikulića, Mire Bulja, Ivana Lovrinovića, Ante Babića, vezano uz ograničenja u pružanju ugostiteljskih usluga na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima koja utječe na razvoj ruralnog turizma, na način da se predlaže na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu mogu iznimno pružati usluge i za više od 80 osoba izletnika radi organiziranja prigodnih tradicijskih proslava i manifestacija, najviše 10 puta tijekom kalendarske godine, a ne kao u važećem Zakonu, je najviše 5. Izmjenom odredbe članka 13., kojim se mijenjao članak 39., stavak 3., važećeg Zakona, na predloženi način očekuju se daljnji poticaji razvoju turizma na ruralnom području i veći plasman domaćih proizvoda u ugostiteljstvu prilagođen sve raznolikijem očekivanju i potrebama turista. Nadalje, predlagatelj je dopunio članak 17., konačnog prijedloga Zakona, kojim se mijenjaju i dopunjuju odredbe članka 44., tako da Žalba protiv Rješenja, ne odgađa izvršenje Rješenja kojim turistički inspektor u slučaju da u prethodno ostavljenom roku ne budu otklonjeni nedostaci i nepravilnosti utvrđeni u inspekcijskom nadzoru, zabranjuje obavljanje ugostiteljske djelatnosti ugostiteljskom objektu, odnosno pružanje pojedinih ugostiteljskih usluga u objektu, a u kojem su utvrđeni nedostaci i nepravilnosti, dok se utvrđeni nedostaci i nepravilnosti, ne otklone. Ovom dopunom, u biti se, otklanja dosadašnja mogućnost odugovlačenja postupka i ne postupanje po Rješenju, podnošenjem Žalbe. Također, predlagatelj je dodavanjem novog članka 15., u konačni prijedlog Zakona kojim se dopunjuje članak 42., dao ovlast nadzora nad zabranom kampiranja izvan kampova i prostora određeni za kampiranje izvan kampova i komunalnim redarima, čime će biti omogućen učinkovitiji nadzor nelegalnog kampiranja. Dakle, sve su ove izmjene zakona predlažu u cilju razvoja i jačanja ukupne konkurentnosti hrvatskog turizma. I za provedbu zakona, nije potrebno osigurati dodatna sredstva niti u državnom proračunu niti u proračunima jedinice lokalne samouprave. Tako da prijedlog je naš u ovom uvaženom Domu da prihvati ovaj konačni prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštivanom državnom tajniku, gospodinu Glavini, mi imamo nekoliko replika, poštovani kolega Ante Bačić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, pomoćnice sa suradnicom. Jedno lokalno pitanje iz Splita, koje me zanima, a to je na koji način će se provoditi sami postupak rekategorizacije privatnog smještaja. Znamo da u Splitu imamo veliki broj i soba i apartmana za odmor, koji možda neće ispuniti ove nove uvjete za kvadraturu soba, a posebice kada govorimo o Splitu, moramo spomenuti i veliki taj broj soba i apartmana u samoj staroj gradskoj jezgri gdje je proširenje modula i soba je gotovo nemoguće. Pa me zanima, hoće li njima zbog toga biti onemogućeno pružanje usluga smještaja? Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću, odgovor državni tajnik Glavina, izvolite.
Zahvaljujem na pitanju. Dakle, zakonodavac je predvidio da ovaj cijeli proces prekategorizacije je dobro vremenski pripremljen, dakle on će se provoditi u intervalima, u nekoliko g. tako da uistinu daje priliku svim iznajmljivačima da se prilagode i da imaju dovoljno vremena, da taj cijeli proces završe. A što se tiče rekategorizacije u sredinama povijesnim jezgrama ili povijesnim gradovima i tome slično, tu zakonodavac je predvidio određen iznimke, tako ukoliko dođe do nekakvih probleme što se tiče kvadrature ili prostornih ograničenja, da oni u tim područjima apsolutno ne mogu utjecati na tu tzv. prekategorizaciju.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku. Sljedeća replika poštovani kolega Domagoj Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicima. Drago mi je vidjeti kako ste uvažili primjedbe iz prvoga čitanja vezano za broj mogućih organiziranih tradicijskih proslava i manifestacija na našim OPG-ovima sa 5 na 10 puta tijekom kalendarske g. to će sigurno doprinijeti većem plasmanu domaćih proizvoda, dodatnom razvoju i turizma u ruralnom području. No, isto tako, s obzirom da smo mi kao 5 slavonskih županija krenuli u brendiranju Slavonije kao jedne turističke cjeline, zanima me koje su neke daljnje mjere predviđene upravo za kontinentalni turizam, koji dosta zaostaje s obzirom na ovaj drugi. Hvala.
Zahvaljujem, odgovor državni tajnik Glavina, izvolite.
Zahvaljujem. Da, upravo smo vodili računa os svim vašim primjedbama što se tiče OPG-ova, mislim da smo napravili jednu vrlo dobro kvalitetno rješenje. Što se tiče kontinentalnog turizma, da Ministarstvo turizma je u svom programu i u ovom mandatu, i na samom početku i u programu vlade RH, vrlo jasno naglasilo da je naš konačni cilj razvoj turizma RH odnosno, razvoj destinacije Hrvatske, kao cjelogodišnje turističke destinacije. A upravo vrlo važnu ulogu ima kontinentalni turizam. Mi smo što se kontinentalnog turizma tiče, nekoliko različitih mjera provodimo, prvo, što se tiče ovih privatnih iznajmljivača o kojima sada konkretno o njima govorimo, predvidjeli smo posebne kreditiranje upravo za njih, u kojim ćemo imati osigurane povlaštene i subvencionirane kamate. Zatim, provodimo program samo isključivo na kontinentalnim županijama u vidu poticanja ciklu turizma od preko 5 milijuna kn, koji je samo za kontinentalne županije i u paketu novih turističkih zakona, reorganizacija sustava turističkih zajednica, u vidu objedinjavanja turističkih destinacija i predstavljanje kao takvih na nivou svjetske razine.
Zahvaljujem državnom tajniku na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, rekli ste i u svom izlaganju naveli jednu od ključnih stvari zapravo kojima se mi možemo zapravo ne možemo složiti. Ostalo je sve mislim … [[Govornik se ne razumije.]] vezano je zapravo kod članka 5. a govorimo o polupansionima i pansionima punim pansionima punim pansionima kod iznajmljivača. Naime ići ću i sa amandmanom u tom smjeru, da se razmisli, zbilja da se omogući i dalje korištenje ali, odnosno, tu mogućnost, bez formalne registracije, jer je to izuzetno skupo, pogotovo tamo gdje je turizam u začecima, odnosno gdje nema alternative. Mi ne možemo u nekim brdsko planinskim područjima, kada govorimo ovdje i u ovom zakonu uvedemo robinzonski pojam, tamo nema alternative, nema restorana gdje ljudi mogu otići jesti. A sada propisivati da netko mora se registrirati da ima restoran da omogući ljudima jesti, to ja mislim, i tu moramo imati apsolutno sluha za takve situacije i ići će amandman u tom smjeru. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju, odgovor državni tajnik Glavina, izvolite.
Što se toga tiče mi smo i u prvom čitanju jako puno razgovarali, dakle, cilj koji želimo postići sa ovim dijelom zakona, je da ipak osiguramo i z bog zaštite naših gostiju zbog zdravstvene zaštite i svake druge, tržišne zaštite naših gostiju, tzv. barem ravnomjerno tretiranje svih ugostiteljskih subjekata i moramo imati nekakve osnove i nekakav osnovni minimum tehničkih uvjeta koje moramo ispuniti, kako i naši gosti znali koje usluge primaju. Dakle, nije, ne bi se složio s vama da je to značajno skuplje, znači registracija sama dakle, oni moraju imati fizički mogućnost da pružaju takve usluge, to je investicija koju su oni već sigurno napravili. Dakle, sada se samo radi o nekakvoj dodatnoj registraciji kao ili trgovačko društvo ili obrt ili OPG i u bilo kojoj soluciji oni mogu i imaju mogućnosti da dalje pružaju te usluge. Nama nije cilj da mi njih spriječimo u tome, nama je cilj da oni te usluge pružaju, ali da pružaju na nivou i u kategoriji koja je potrebna i da ne budu i da pružaju te usluge, ne samo za svoje goste, nego i za šire područje.
Zahvaljujem državnom tajniku. Sljedeća replika poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče, obzirom da dolazi do reorganizacije, na način da se radi veliki inspektorat, prema onome što sam ja imala prilike pročitati kroz javnu raspravu i inspekcija koja sa aspekta zaštite odnosno s aspekta turizma jednako tako ide u taj veliki državni inspektorat ako se ne varam. Ako je neka promjena vrlo rado ću za to čuti. I sada ste odredbom zakona zapravo uveli ovim sirotim komunalnim redarima da jednako tako su oni ti koji će nadgledati kampiranje i izvan prostora koji su namijenjeni za kamp. Dakle zanima me da li je zaista tako da vaša inspekcija ide u veliki inspektorat? To je prvi dio pitanja. Drugi dio pitanja, koje su do sada nadležnosti s aspekta turizma bila u ingerenciji komunalnih redara ili je ovo prvi put da se i nešto iz oblasti turizma postaje ingerencija komunalnih redara? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor državni tajnik. Izvolite.
Hvala na pitanju. Da, u pravu ste. Turistička inspekcija ide u, bit će sastavni dio novog Državnog inspektorata kao što je to bilo prije dok je on postojao i smatramo da je to jedan veliki izvrstan korak u biti u poboljšavanju kontroliranja svih pružatelja ugostiteljskih usluga i smještaj usluge hrane i pića i tome slično. Tako da se nadamo da ćemo na taj način također dati poticaj sprječavanju bavljenja na crno odnosno neregistrirane djelatnosti. U drugom dijelu također ja se sjećam još i vašeg pitanja iz prve rasprave kada smo imali vezano za OPG-ove, pa dajte priliku da vam i to odgovorim vezano za onih 80 gostiju kako smo došli do toga broja. A do tog broja smo došli jednostavno zato što u Zakonu o OPG-ovima dopuštamo da registriraju do 20 kreveta u fiksnim čvrstim ležajevima i još 60 ležajeva u montažnim dakle za one koji pružaju usluge u kampingu. Pa evo iskoristio sam priliku da vam govorim i taj dio, znam da vas to jako interesira.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepa. Državni tajniče, ja bih se samo osvrnuo na onaj zadnji dio vaš. Znači procjena učinka na proračun. Cijeli ovaj zakon zapravo s proračunom on praktički ništa nema. Mi govorimo o iznajmljivačima, o pružanju usluga, o svemu tome znači mislim da trebali ste prvenstveno se osvrnuti kakav to ima učinak na upravo te gospodarske subjekte. Jer ovo što mi govorimo o proračunu naravno da to možda zanima ministra financija da li će biti manje ili više. Ali stvarno i cijelu hrvatsku javnost i nas koji smo ovdje prvenstveno svi smo zainteresirana strana za gospodarske subjekte kako će njima biti jednostavnije, kako im olakšati zapravo funkcioniranje, zapravo što njima financijski to donosi. Evo ja bih se i u istom smjeru će ići naš amandman koji kolega Čuraj što je predložio, ali upravo je to imamo i one kojima će biti otegotno upravo i u financijskom i u organizacijskom dijelu.
Zahvaljujem kolega Panenić. Odgovor državni tajnik Glavina. Izvolite.
Pa da, u principu ste u pravu. Imat će itekako utjecaj na prihode svih gospodarskih subjekata. To je upravo jedan od ciljeva koji provodimo. Naime, ako pogledate analizu koju imamo što se tiče svih pružatelja usluga u Republici Hrvatskoj, ugostiteljski objekti da li da govorimo o smještaju ili prehrani koji se bave višom ili visokom kvalitetom usluga ako govorimo o objektima 4 do 5 zvjezdica vidimo da oni imaju najbolju popunjenost, vidimo da imaju najbolje povrate na investicije i da kao gospodarski subjekti daleko najbolje rade. Upravo je i cilj i intencija ovoga Zakona i ove rekategorizacije i svega ovoga što predlažemo danas da podizanjem kvalitete svi naši pružatelji usluga podignu cijene. Naravno, da podignu cijene, samim podizanjem cijene da imaju veće gospodarske koristi za svoje gospodarske subjekte ili budžete familijarne za te usluge koje pružaju jer smo sigurni da sa podizanjem kvalitete dobivaju bolje goste, veće prihode i samim time puno veći utjecaj za hrvatsko gospodarstvo.
Zahvaljujem državnom tajniku na odgovoru. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Još jednom, državni tajniče sa suradnicima … [[ne razumije se]] Mislim da ovdje stvarno oko ovoga zakona ne možemo reći da on je nešto što će se voditi političke rasprave. Ovdje vodimo rasprave oko upravo stanja u onome dijelu koji značajno ovisi i o potrebama koje se javljaju na tržištu i vidimo sada i probleme koji se pojavljuju. Naravno da nekada je bilo vrijeme kada smo vodili rasprave o subvencioniranju turističke ponude, ugostiteljske ponude, o pokretanju toga gospodarskog segmenta. Sada već govorimo o jednom ipak naprednijem stanju kada se treba nositi sa potražnjom koja je, raste kvalitativno, kvantitativno i gdje treba dati odgovore. Tada smo u ono vrijeme tek i ja se sjećam dobro kretao sam kao voditelj razvojne agencije poticao ljude da se bave ruralnim turizmom, da pretvaraju onu svoju imovinu koju imaju da je na neki način unovče, da onaj svoj proizvod koji stvaraju da ga probaju kvalitetnije prodati zapravo dobiti veću cijenu za njega, možda ostvariti neki dodatni dohodak kojem je druga djelatnost. Po tome ja bih rekao i poticaj o naputku, o podršci koju su dobivali brojni su krenuli i oni ostvaruju svoje ciljeve. Međutim ne bi se složio u samoj analizi prijedloga kada je spomenuto ostali smo na standardu prije 20 godina. Možda je to standard nekih hotelskih smještaja koji evo na pojedinim područjima Hrvatske nisu našli prave vlasnike koji su prepoznali potrebu ulaganja, pa se na kraju moramo možda i sramotiti sa takvom ponudom gdje bismo sigurno željeli da imamo možda i niži standard gledajući opremljenost a da je to ipak po kvaliteti ono što se i prezentira. Ali ne možemo biti mi ti koji ovdje trebamo prihvatiti da Ministarstvo turizma sa svojim prijedlogom bude arbitar. Arbitar je tržište. Ako neka ponuda ne odgovara tržištu, tržište će ga sankcionirati i vidimo jako dobro i popunjenost kapaciteta upravo se veže na to da gdje nisu zadovoljni tamo polako izostaje potražnja. Upravo i sami ste rekli na onim najkvalitetnijim sadržajima potražnja raste, popunjenost je dobra i mislim da tu sami smo po sebi, nećemo se replicirati, sad imamo drugu priliku, sami po sebi smo postavili već, da kažem dovoljan kriterij. Tako da ja ovakvu jednu ocjenu bih zapravo pokušao izbjeći. Nadovezati ću se i na ovaj dio koji je već započeo kolega Čuraj, tu smo i raspravili oko toga amandman Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista je isto upućen. Išli smo u pitanju upravo pitanja polupansiona i pansiona o kome se puno raspravljalo i postavlja se jedno ključno pitanje što ćemo sa izgubljenim prihodom svih onih koji su do sada pružali uslugu polupansiona i pansiona. Da li je Ministarstvo turizma sigurno da u neposrednoj blizini takvih sadržaja gdje su dolazili gosti, noćili tu uslugu, da im možemo osigurati da imaju identičnu uslugu ili ćemo zapravo osuditi određene manje turistički razvijene krajeve, područja da jednostavno ne mogu ponuditi. Ali ja ću vam reći što će se dogoditi, naravno da hrvatski poduzetnik, on je kada je pozitivan zakonski propis, on ga pokušava maksimalno poštivati, međutim ovdje će doći do jedne crne zone. Znači i dalje će se nuditi proizvodi kao i do sada, neće biti prikazani u fakturi kao polupansion ili pansion nego ćete dobiti jednu cijenu na koju će se davati rabati pa onaj tko bude došao samo na doručak, on će imati cijenu od 100 kuna, onaj koji je uzeo polupansion, imati će 150, onaj koji je puni pansion, imati će 200 kuna, znači samo će biti jedno poduzetničko umijeće ili će se dogoditi onaj još gori scenarij a to je da će se takva usluga plaćati na licu mjesta koja, zapravo gdje ministar Marić neće moći uopće intervenirati niti ostvariti prihod sa pozicije PDV-a ili nekih drugih prihoda koji se mogu ostvariti. Prema tome, smatram da ovakvom jednom smo odredbom uputili razvoj u smjeru koji definitivno poduzetnici nisu željeli ali da će naći odgovor, vidimo da se uvijek snađu. I što ćemo onda? Onda ćemo im poslati inspekcije, inspekcije koje bi trebale tražiti upravo takvu njihovu grešku i onda ih sankcionirati. Upravo članak 47. kojeg ste djelomično dotakli, on i jeste jedan od spornijih u ovome zakonu jer obuhvaća široko područje kazni koje se primjenjuju. I iznose kazne. Mislim sam raspon kad uzmete da se kažnjava da netko ima mogućnost kažnjavati u rasponu od 2,5 tisuće do 20 tisuća kuna je jako veliko za nekoga manjega ponuditelja usluga 20 tisuća kuna može značiti i kraj njegovoga pokušaja da uspostavi određenu ponudu. Ali ono što me još posebno smeta a to je da je prošireno kažnjavanje. Prije je bilo na određene, ono što ste imali u prethodnom zakonu to je određeni prekršaj koji imaju posebnu težinu. Znači oni imaju osobitu težinu i za njih je bilo predviđeno upravo mogućnost duplih kazni. Ovdje smo stavili za sve su duple kazne. Sada zamislite netko dođe u ugostiteljski objekat i naruči piće, donese mu ne znam pivo ili bocu vina i on uzme, iznese to van, inspektor kazni vas kao ugostitelja. Koliko puta se to dogodilo? Mislim ne možemo nekad stvarno biti da ćemo ostaviti prostor inspektoru na terenu da ne znam nije istaknuto radno vrijeme i nekoga kazni sa 40 tisuća kuna. Malo smo tu, mislim otišli izvan prostora koji bi trebalo. Još ću se osvrnuti na jedan dio koji se odnosi na normative, postali su normativi nešto što je samo forma. Umjesto da se bavimo onim osnovnim sadržajem određenoga jela mi nabrajamo do miligrama soli, do miligrama određenog zakona umjesto da kažemo da je onaj ključni sastojak zapravo ono što zanima i konzumente. On ako naruči, ne znam određenu bečku šniclu, njega zanima količina mesa. To koliko je netko stavio mrvica više ili manje ili malo više posolio ili neki drugi dodatak, to mislim da je nebitno. Trebalo bi razmišljati u ubudućem da se taj dio riješi jer ti normativi su postali samo forma. I ostaje, evo da idem polako kraju jedna nepoznanica a to je oglašavanje i reklamiranje usluga s poreznim obveznicima iz EU gdje se mora istaknuti porezni broj ili ti kod nas PDV, identifikacijski broj, odnosno OIB. Ne mogu si jednostavno percipirati da vidim oglas na nekom panou i tamo piše OIB ili porezni broj. To mi je onako nešto, marketing sam završio po struci i to mi je nešto strano, ne znam što bi to tamo značilo, kome to znači. Ako će poreznik moći to bolje pročitati i shvatiti onda jedino njima ali jednom korisniku tih usluga, bilo kojih njemu zapravo će to biti nepoznanica što s tim brojem treba dogoditi, kako on pripada određenoj ponudi koju ima. Tako da to ostaje jedno otvoreno pitanje, nadam se do glasanja da će možda evo i razmisliti se o tome detalju. Evo, hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Paneniću. U ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Tomislav Saucha, ima raspravu.
Poštovnai gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, a i suradnicama, pardon suradnicama, poštovani kolege. Ja sam pokušao replicirati kolegi Paneniću, još uvijek sam razmišljao u kontekstu onog starog Poslovnika pa ću sad iskoristiti ovu priliku da repliciram. Mislim da nije loše da Ministarstvo turizma, dapače, da je potrebno da Ministarstvo turizma arbitrira a kad je u pitanju standard jer iako se slažem s vama da je u potpunosti upravo tržište to koje ć na kraju dati presudan glas tj. netko će iznajmiti neke apartmane ili neće. Kad se radi o kategorizaciji za koju stoji država, dakle zvjezdice, mislim da te zvjezdice, to sam rekao bio i u svojoj prvoj raspravi i na prvom čitanju, te zvjezdice moraju isto značiti svugdje u Hrvatskoj, dakle ako su neki apartmani steklu svoju kategorizaciju prije 20-ak godina, ako je u međuvremenu bilo dodatnih ulaganja, mislim da neće biti problem ponovno potvrditi tu kategorizaciju. A oni koji to neće htjeti, naprosto će ostati izvan tog sustava kategorizacije i nikome ništa, oni će se i dalje moći oglašavati na tržištu na relevantnim platformama kao što su ... [[Govornik se ne razumije.]] RBNB itd. i na kraju će biti potrošač taj koji će donijeti zadnji sud. Dakle, mišljenja smo u klubu HNS-a da je ovo jedan dobar prijedlog zakona, mi ćemo ga podržati, drago mi je da su neki prijedlozi zastupnika bili uvaženi, žao mi je što nije konkretno bio uvažen prijedlog kojeg sam ja bio iznio u ime HNS-a, zato smo odlučili u klubu HNS-a da ćemo ići sa jednim amandmanom. Postoje određene lokacije u Hrvatskoj u kojima naprosto je dosta teško ili nemoguće očekivati da će se u nekoj neposrednoj blizini nalaziti adekvatno ugostiteljski objekt a s druge strane pokušava promovirati jednu novu granu turizma, to je robinzonski turizam koji sam po sebi znači zahtjeva da se nalazi na nekom isturenom položaju, ovako recimo negdje gdje baš nije tako naseljeno i nije toliko razvijeno, to je upravo i smisao robinzonskog turizma, onda s druge strane kažemo da takvi iznajmljivači ne mogu pružati usluge polupansiona ili pansiona. Naravno njima ostaje mogućnost da otvore firmu i da to na neki način legaliziraju tj. da ulože u taj svoj pogon hrane, no međutim to će stvoriti dodatne troškove a mi smo nekako mišljenja da bi u svakom slučaju trebalo poduzetnicima, u sovom slučaju iznajmljivačima, olakšati uvjete poslovanja a ne dodatno komplicirati. Također je malo nelogično dakle da se tim istim iznajmljivačima daje mogućnost da pružaju usluge doručka. Sad taj doručak kad govorite o tome da treba podići razinu pripreme te hrane na jedan određeni nivo kako bise zaštitili gosti od ne znam, pretpostavljam, tehničkih, sanitarnih uvjeta itd., da sanitarni uvjeti budu i tehnički uvjeti da budu bolji, a gledajte, za doručak može biti prilični kompleksan, ne mora to uvijek biti samo ne znam, putar i pekmez, može tu biti kajgane i raznorazna kompleksna jela tako da ako netko može, ako ima uvjete da priprema omlet, a onda ima uvjete da okrene janjca za ručak ili ne znam, da ispeče ribu, ne vidim zašto je riba ili janje manje tj. više opasno od jaja. Ali dobro eto, mislim da to sad nije, mislim vi ste rekli biti koliko se sjećam, da ste napravili analizu da takvih objekata ima relativno malo u Hrvatskoj, ja sam recimo prije par godina bio u jednom takvom objektu, pretpostavljam da tom gospodinu vjerovatno neće biti toliki problem se preregistrirati i napraviti od toga ugostiteljski objekt te vrste iako to za sobom povlači isto tako neke druge konzekvence, dakle koliko je meni poznato, ta forma bi onda trebala imati neke stalno zaposlene itd., malo je drugačiji porezni režim ali dobro. Nadam se i dalje da ćete razmotriti taj naš amandman. Ostale stvari koje su se rekle, drago mi je da se ujednačava standard, mislim da je to bitno za nas kao turističku destinaciju, da to osnažuje nas kao turističku destinaciju, da gost naprosto mora znati ako država stoji sa određenom kategorizacijom, šta će dobiti u smislu nekakvog standarda kvadrature smještenog objekta, opremljenosti itd. To je dobro, dobro je, mislim da je Hrvatska među rijetkim zemljama, turističkim zemljama u kojima stvarno kada kažem da hotel ima ne znam, 3 zvjezdice, to znaš jako dobro što ćeš dobiti, da ćeš uvijek dobiti istu ili 4 zvjezdice, kvalitetu usluge, dok to recimo u nekim drugim turističkim zemljama, koliko je meni poznato iz vlastitog iskustva, baš i nije tako, dosta ima primjera gdje platiš 3 zvjezdice, dobiješ nešto pregrozno, tako da mislim da je to nešto što je nama kao zemlji koja se toliko oslanja na gospodarski turizam itekako bitno i kao što sam rekao bio, kada sam prvi put raspravljao o ovoj temi, pretpostavljam da ministarstvo, ne pretpostavljam nego siguran sam da Ministarstvo turizma itekako dobro zna šta radi, tako da tu ćemo isto i u smislu ovih pitanja tog polupansiona vjerovat da znate što radite, da neće biti nekih pa loših posljedica za te naše poduzetnike-ugostitelje. Dobro je da se usvojila primjedba zastupnika da se na OPG-ima mogu pružati usluge za više od 80 osoba izletnika, mislim da ti treba isto tako biti fleksibilan a obzirom da se tu radi o jednom sve popularnijem vidu turizma, znači pružanju ne samo usluga izletničkih nego i smještaja i u principu svega ostaloga što prati obiteljsko gospodarstvo. Dakle, mi smo shvatili u klubu HNS-a da je cilj ovoga zakona podizanje kvalitete ugostiteljskih usluga i standarda ... [[Govornik se ne razumije.]] objektima u kojima se ugostiteljske usluge i ravnopravan položaj iznajmljivača ugostitelja na tržištu. Opet vraćam se na ove pružatelje usluga, pansione, polupansione, mislim da oni baš i nisu bili toliko velika ugroza lokalnim restoranima ali dobro evo, to sad ostaje na vama da razmislite još o tom našem prijedlogu jer na nekim otocima pogotovo recimo kad gledamo kornatski arhipelag nećete baš moći reć nekome kome ste pružili usluge smještaja da ne znam, ode u restoran koji iza ugla, jer toga ugla nema, nema ni toga restorana. Tako da eto to bi bilo otprilike to. Dakle kao što sam rekao, Klub HNS-a će podržati ovaj zakona, ali isto tako eto, predali smo amandman i očekujemo da o tome se razmisli i to je to. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sacuhi na ovoj raspravi. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Anton Kliman, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo, lijep pozdrav svima koji su ostali u Saboru i kolegama iz ministarstva. Klub HDZ-a će poduprijeti ovaj zakon i u drugom čitanju, ali bi se ovaj malo osvrnuli na neke primjedbe koje smo davali tijekom prvog čitanja. I osvrnuli bi se na one prijedloge koje ste i prihvatili na nekim dodatnim obrazloženjima koji su sada utvrđene u sam zakon. Dakle, pozdravljamo sve ono što ste tijekom rasprave za prvo čitanje sada uveli u zakon, a to je ne brisanje onoga čl. 33. dakle, da inspektori praktički, da se izbriše uopće kontrola kuća za odmor koji nisu u sustavu prijave turista u samim kućama. Mislim da je to dobro mislim da tu smo pokazali jednu svijest i poruku poslali iznajmljivačima da će inspekcija voditi brigu i o onima kojima nazivamo crnim iznajmljivačima, odnosno, oni koji ruše konkurentnost hrvatskog turizma i koji su dakako i porezno sivoj zoni. I to je jako dobro i stoga aspekta mislim da treba pokazati da Ministarstvo turizma i sama turistička inspekcija ima snage izaći na kraj s takvim rabatima. Isto tako je jako dobra ova novela gdje ste uveli i prihvatili primjedbe ada se OPG mogu pružati usluge za više od 80 osoba što ste i obrazložili i u samom članku zakona. Znači da se može više od 10 puta tijekom kalendarske godine takve manifestacije održati i to je jako dobro za konkurentnost na ruralnom području. Ono što bi htio naglasiti da … [[Govornik se ne razumije.]] privatnog smještaja je sigurno dobra stvar, to se već nekoliko godina promovira i u svakom slučaju će doprinijeti konkurentnosti hrvatskog turizma i same destinacije, ali bi htio naglasiti da se nadam da je ovo prvi korak u samoj rekatogirizaicija jer nas čeka dodatni posao da restrukturiramo turističke proizvode kroz samu rekotigarizaciju, a to je da pristupimo u drugom koraku rekatorizacije formiranju turističkih produkta difuznog hotela, integriranog hotela. Mislim da je to ključ onda gdje možemo strukturirano izaći van na tržište gdje ih možemo prodavati kao neku dodanu vrijednost i samim time omogućiti samim iznajmljivačima da uđu u višu ponudu. Ovo mi se čini ključnim potezom u ova dva koraka da povećamo konkurentnost i da damo šansu našim iznajmljivačima da bolje nastupaju na turističkom tržištu, koje je iz dana u dan sve više i više zahtjevno. Tako da mislim da bi već sada trebali razmišljati o tome i u ovom sljedećem koraku, a mislim da će doći jako brzo, s obzirom da ćemo ustanoviti institut odnosno, organizacijski oblik državnog inspektorata da ćemo morati mijenjati i ovaj zakon, kao i mnoge druge zakone, pa iskoristiti tu priliku vidjeti da li se može štogod napraviti na tome. A isto tako razmisliti o tome da OPG-ovi koji su sada obuhvaćeni ovim zakonom, da se vidi da li se može riješiti pitanje OPG-ova na kontinentu i OPG-ova u primorskom dijelu Hrvatske. Nije ista konkurentnost OPG-ova na kontinentu dakle, kao što su OPG-ovi u Primorju. Ovo moramo jednostavno razumjeti, Hrvatska nije turistički ravnomjerno razvijena, mi imamo na samoj obali 98% turističkog prometa, svega 2% prometa je na kontinentu i moramo napraviti diferencijaciju i u samim zakonima. Moramo pružiti našim OPG-ovcima na kontinentu više šanse, porazmisliti i u poreznom smislu ali i u smislu samih zakona da im omogućimo što lakše funkcioniranje, što lakše davanje usluga i u tom smislu bi trebali razmišljati na taj način. Evo, volio bi da se razmisli i o ovome što su moje kolege maloprije rekle i iz Kluba HNS-a i Kluba Mosta moramo razmišljati o tome gdje ova usluga koju smo limitirali da se ne daje polupansioni, puni pansioni, gdje je zaista ona neophodna da ona bude, ako nema apsolutno oko davatelja usluga, smještaja nikoga, da mu se ne narušava konkurentnost. To mora ministarstvo sjesti, razmisliti na koji način riješiti, imamo e-vizitor, imamo kvalitetne podatke, možda najkvalitetnije u državi što se tiče samog turističkog prometa, pa možemo jako dobro zaključiti, jer ako ne narušavate konkurentnost na nekom robinzonskom turizmu, a ko ne narušavate konkurentnost na nekom otoku gdje nema restorana onda zaista mislim da bi bilo potrebno pružiti mogućnost, pružateljima usluga u obiteljskom smještaju da daju kompletnu uslugu. Dakle tu je sigurno jedan napor. Teško je to zahvatiti samo sa jednim zakonom. Ali ovdje moramo naći model gdje ćemo osigurati svakako mogućnost poslovanja u obiteljskom smještaju tamo gdje ne narušava konkurentnost. Evo to bi bile nekakve primjedbe. Ali to držim da u nekom sljedećem koraku bi se trebalo o tome razmisliti. Mislim da Ministarstvo ima kapaciteta, ima snage za to odraditi, a to su na kraju-krajeva vidjeli ste i sami i u ovom domu u raspravama, ali i u javnosti bile najveće primjedbe oko toga. I zato postoje zakoni da se mijenjaju. Ministarstvo je to koje daje regulativu. Evo sa ovom rekategorizacijom ja je pozdravljam kao prvi korak. Mislim da se ide u dobrom smjeru i u svakom slučaju ponavljam još jednom da će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj Zakon i u drugom čitanju. Evo zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovani kolega Kliman. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Glasa i HSU-a poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče sa pomoćnicom i suradnicom. Pred nama je evo u drugom čitanju Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. To je jedan od zakona koji je i u prvom čitanju izazvao ja bih rekla raspravu koja je bila dobra, koja je bila konstruktivna i koja je išla u smislu toga da poboljšamo prijedlog koji je bio i jednako tako moram priznati na određeni način zadovoljstvo što ste nas pažljivo saslušali i ono što je sa aspekta Ministarstva očito ocijenjeno kao prihvatljivo ste kao takvo i prihvatili. Dakle, turizam je uopće kao grana djelatnosti u Hrvatskoj izuzetno važan. Izuzetno je važan iz razloga što postoji dijelovi zemlje gdje tu imamo određene tradicije. No međutim, postoje dijelovi zemlje gdje se te tradicije uspostavljaju. Pri tome prvenstveno mislim na kontinentalni turizam gdje se jedan drugi vid turizma uspostavlja i dobro je da zapravo pomognemo i ugostiteljsku djelatnost i ono što se dešava. Ja naravno pozdravljam sve one primjedbe koje ste između prvog i drugog čitanja prihvatili. Još jedanput, mislim da je važno naglasiti da je u ovom Zakonu odnosno izmjene ovoga Zakona su nastale na temelju iskustva kojeg ste imali i problema do kojih ste naišli. Ja moram priznati da podcrtavam posebno nešto što je u sustavu prostornog planiranja bilo izuzetni prijepor pogotovo vezan uz neke ugostiteljske turističke zone, a to je smještaj sezonskih radnika. Ja osobno sam čak nekakav rad koji se pretvorio i ne samo običan članak, što to znači smještaj sezonskih radnika, što to znači kada njih uzimate vezano uz kapacitete i zbog toga ja još jedanput naglašavam da je dobro da u zakonu to imamo iz jednostavnog razloga što je uvijek bila rasprava kako se prema njima postavlja, što tu je, pogotovo kada idete na nekakve destinacije kao što je otok. Što uopće znači kapacitet za kapacitet građevinskih područja? Jer ono što moramo znati, moramo znati da su to neki ljudi, da su to neki ljudi koji će doći i raditi. I dobro je da je to definirano na ovaj način u ovom zakonu. Dobro je da je o tome vođeno računa. Ja bih se zapravo nakon svih ovih na određeni način i pohvala referirala možda na dvije do tri stvari. Prva stvar je ta sretna ili nesretna inspekcija. Mi ulogu inspekcije doživljavamo kao netko tko dođe i kažnjava. Kada su inspekcije krenule raditi, ja tu uvijek mogu govoriti iz svoje oblasti, onda su oni imali i nekakvu savjetodavnu ulogu. Oni su imali i nekakav edukativan značaj. Dakle oni kada su dolazili na teren su priznavali da je netko možda pogriješio, nije bio dovoljno informiran i mislim da inspekciji i dalje trebamo na taj način doživljavati. Ja sam od onih koja ne misli da će inspektorat za razliku od državnog tajnika koji je rekao da je dobro da ide u veliki inspektorat, ja u to baš nisam posve sigurna ali dobro. Mi imamo taj običaj da malo idemo na ovaj način, a malo na onaj način. Taj rezultat da idemo najprije su inspekcije sektorske, pa onda u velikom inspektoratu. Rezultat toga je zapravo da oni dio ne rade dok se ne organiziraju, a s druge strane jednako tako i naši građani imaju tu onda osjećaj da evo inspekcije nema pa ćemo tu probati nešto ispod radara. Ali dobro. Odluka je ove Vlade takova. Tu će biti tema kada ćemo o tome raspravljati. Ali ne mogu zapravo, jer je zov sirene preveliki, ne referirati se na ove nesretne da tako kažem pod navodnicima komunalne redare. Kada ne znamo tko će što raditi spasonosno rješenje … komunalni redari. Kada smo imali tko će loviti pse i mačke, komunalni redari. Tko će vezano uz zakone koje smo imali u raspravi prije vaše tko će se baviti problemom otpada, tko je ostavio otpad, komunalni redari. Ja zaista više ne znam što ti komunalni redari ne rade. Mi ih u Hrvatskoj imamo negdje oko 750 na 556 jedinica lokalne samouprave. U Gradu Zagrebu ih je 150. To su ljudi sa srednjom stručnom spremom. Oni su izbezumljeni. Ja sam vidjela prije par godina prilog kada je bila hit tema ručnici. To svi kolege koji su ili načelnici ili gradonačelnici s obale znaju o čemu govorim, kad su se na plaži ostavljali ručnici da bi se rezerviralo mjesto na plaži i onda su pojedini načelnici naravno komunalni redari su bili ti koji su bacali ručnike, micali ručnike, naplaćivali kazne i sve ostalo. Mislim moramo svi imati na umu ako smo se odlučili da svaka jedinica lokalne samouprave zaposli 2 ili 3 komunalna redara sve ok. Ali ako imate jednog na dvije općine, ja uopće ne razumijem dakle, kada dajete nekom previše posla onda vam je rezultat toga da on ne radi ni ono što je u stanju raditi. Tako da je spasonosno rješenje ako netko kampira izvan prostora koji je namijenjen za kamp, komunalni redari će ići tamo. Mislim moramo samo znati što imamo i što hoćemo. Ako hoćemo zadovoljiti formu sve ok ali ako zaista želimo napraviti neki pomak onda o tome moramo na malo drugačiji način voditi računa. Ja sam i u prvoj raspravi i drago mi je da je i državni tajnik se referirao na tih nesretnih 80 ljudi. Meni je bilo vrlo tajnovito otkud 80 ljudi. Ali to ću vam reći iz jedne druge priče. Dakle kada je tamo 2004., 2005., kada je odlučeno u našem zakonodavstvu definirati ZOP onda kolegice koje dugo rade u ministarstvu znaju da je onda zakonom bilo definirano da unutar građevinskog područja, naselja mogu biti hoteli do 80 kreveta. I tad sam pitala otkud 80, zašto nije 90, 100, naravno da se to pokazala ludost vrlo brzo, uzmite primjer samo Splita i Marjan koji ima više pa se pokazalo da je to nešto s šta, s čime se uopće ne može baratati. Vi ste i dalje i napravili ste i objasnili ste mi zašto je to tako ali ja mislim jedanput je nekom palo na pamet 80 i sada se mi svi tih 80 držimo kao pijan plota. Ali nema veze, što je tu je. Pomak vezano uz OPG-ove ste napravili, dobro je da je to učinjeno. Bilo bi dobro da ste učinili još jedan pomak i to imate vremena razmisliti jer kao što sam iz rasprave imala prilike čuti biti će amandmani kluba HNS-a i MOST, ako već MOST-ov nećete prihvatiti možda od HNS-a prihvatite a to je tema pružanje polupansiona i pansiona u ugostiteljskoj djelatnosti. Imate tu vi i kriterij da možete tu stvoriti nišu i da možete definirati neke kriterije ako to hoćete napraviti. Ali ja se uvijek zalažem da mi ako želimo napraviti bolju ponudu dajte veću lepezu usluge, dajte da se više ljudi tu nalazi jer onda ako imamo drugačije onda zapravo se tu nešto manje ljudi nalazi i to će ljudi iskoristiti na nekakav ili onakav način i to neće biti dobro. Apsolutno ako imate nekakve bojazni na neke situacije stavite neke uvjete, stavite neke kriterije ali dajte mogućnost da ljudi rade. Ova turistička sezona nadam se da nas je nečem naučila. Ja nisam turistički djelatnik. Turizam pratim u dijelu koje mene zanima a mene zanima način na koji se radi kvantifikacijski pokazatelji, kako se radi vezano uz potrebnu infrastrukturu, zanima me ono što je recimo Crna Gora prošla prije nas jedna Budva koja je imala kolaps za vrijeme turističke sezone jer nije imala adekvatnu komunalnu infrastrukturu ni vodu ni kanalizaciju za te pikove kada su bili užasno jaki turistički bumovi, dakle mene ovakve nekakve stvari vezane uz turizam zanimaju. Zanimaju me procesi što znači blizina zračne luke, zanimaju me procesi što znači blizina zračne ruke. Zanimaju me procesi što znače neki novi vidovi turizma. Dakle kada sam ja studirala bilo je to jako davno onda su se turističke zone i turistički objekti kapacitirali na način da ste vidjeli površinu plaže, izračunali ste koliko na toj plaži možete staviti ručnika i iz te površine ste išli do broja kreveta u pojedinim turističkim destinacijama, tako su recimo, tako su dimenzionirani Babin Kuk koji je tamo '71., '72, godine rađen, tako je dimenzionirana Istra, Solaris je malo drugačiji jer je Solaris jedina destinacija koja je nastala na devastiranom području pa je on bio dodana vrijednost ali otići ću sad predaleko jer samo najuporniji su tu. Dakle, ono što zapravo želim zaključno u dvije rečenice reći. Ja bih puno radije da niste komunalne redare opteretili još s ovim. Probajte razmisliti da zaista omogućite pružanje polupansiona i pansiona, stavite neke kriterije i stavite neke uvjete. Mi smo i u prvom čitanju kao Klub GLAS-a i HSU-a podržali, imali smo raspravu u kojoj smo ukazivali na određene situacije. Kada dođe iz jednog ministarstva prijedlog gdje se vidi napor da ste između prvog i drugog čitanja slušali što saborski zastupnici govore, ima nekih od nas koji nekako pokušavaju i afirmativno poboljšati izričaj jednog zakona. Dakle i ja sam sigurna da će i vaše ministarstvo pratiti taj zakon. Vidjeti će gdje su ti problemi i te probleme možda kroz neku drugu ili treću izmjenu zakona donijeti. Ja nisam od onih koja misli da sve mora biti savršeno, ja mislim da je bolje imati i zakonski prijedlog koji nije baš tako jako savršen ali bolje ga je imati, bolje da on rezultira i da bude operativan a onda svatko može priznati i reći gle, tu sam nešto pogriješio, idem ponovno u izmjenu i dopunu zakona i za to ćete uvijek dobiti podršku kluba GLAS-a i HSU-a. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak Taritaš. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo sad malo kada imam više vremena samo ću se ukratko osvrnuti na kompletni prijedlog zakona. Dakle, kolega je i Saucha rekao, mislim da ova standardizacija je dobra stvar i da je dobro što smo ovaj puta prepoznali da oni koji to ne žele ne moraju. I to je mislim jedan način a možda i liberalnog poimanja da svatko bira sebi što želi, što je najbolje, što procjenjuje da će tržište odrediti a već neka imamo to sve standardizirano da znamo šta su tri zvjezdice na bilo kojem dijelu Hrvatske, tako da to apsolutno takvi načini zapravo i razmišljanja su dobri. Također recimo, mi ovim zakonom povećavamo jedan oblik turizma, odnosno zdravstveni turizam sigurno kada ga otvaramo i trgovačkim društvima za obavljanje djelatnosti, zdravstvenim radnicima koji samostalno obavljaju privatnu praksu itd., itd., mislim da i na taj način jedan zbilja potentni oblik turizma koji ne treba zanemariti sigurno ovim će se možda dobiti još dodatne ... [[Govornik se ne razumije.]] i to je za svaku apsolutno pohvalu. Dakle, kada smo govorili o rješavanju problema smještaja sezonskih radnika, također i kroz porezni zakon se to riješilo pravilnikom da sada njihovi troškovi smještaja ulaze u trošak a nisu više kao dohodak pa ne moraju podlijegati posebnim još dodatnim doprinosima. Ovdje isto se to regulira. Također, upravo i neće se smatrati ugostiteljskom djelatnošću i za same te djelatnike. I ovo što je bilo ranije govora da se na OPG-ovima mogu pružati i usluge za više od 80 osoba, a pogotovo kada je riječ prigodnih tradicijskih proslava i organizaciji takvih proslava itd. Mislim da ima puno stvari i recimo što bih volio istaknuti još zaključak ovom, sve to pohvala, je zadnja stavka odnosno uvođenje ublažavanja postupka turističkih inspektora prema pružateljima usluga počinitelja prekršaja. Dakle, napokon da smo krenuli razmišljati tako da više nije smisao zakona da ima se razlog kako nekoga kazniti, nego smisao je da se upozori i da na taj način dobijemo punu i ispuni se svrha zakona, a ne ono kao što imamo kada dođe turistički inspektor pa kaže – nemaš koš za smeće ili voda ti nije topla, ili ne znam što sve nije što podliježe kod ugostiteljskih objekata – i onda evo ti kazna, kod suca za prekršaje odgovorna osoba itd. jer netko nije imao koš za smeće posebno u WC-u. Mislim treba imati, ali one recidiviste treba i kažnjavati. No, vratimo se onome za što sam predao amandman. Ovdje smo otvorili kao što sam rekao i uređenje nove vrste objekata u domaćinstvo i na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Što se tiče objekata za robinzonski smještaj po meni to malo dovodimo sve u jedan apsurd jer u isto vrijeme to prepoznajemo, a u isto vrijeme onemogućavamo zapravo punu primjenu tog modela. Jer kao što je rečeno sada iznajmljivači ne mogu više u ovom prvotnom prijedlogu zakona ne mogu više i ono što sam rekao u replici ne mogu više pružati polupansion ili puni pansion. I ja se s time slažem. Dakle, apsolutno zaštititi radi i lojalne konkurencije i na tržištu da, jer netko to na onaj ili ovaj način to zloupotrebljava ako ima 5 metara, 15 metara dalje, 100 metara dalje restorane koji moraju ispuniti niz mjera. I oni koji su radili u ugostiteljstvu znaju koji su to niz mjera od HASAP-a, od sanitarnih uvjeta, od posebnih WC-a i za osoblje i za, znači nije to samo tako eto ima tri klupe pa će moći, dakle, to je niz, niz mjera do posebne podloge iza pulta i šanka gdje oni izdaju račune koji mora biti za to se kažnjava. Znači da ne govorim tu dalje što sve to znači kada imate ugostiteljski objekat i što to mora biti i koja su to u krajnjoj liniji ulaganja i ja to podržavam. Ali i veliko ali, amandman koji sam predao i nadam se da ćete ga razmotriti i usvojiti možda u izmijenjenom obliku ako je potrebno koji kaže da ako u krugu od 15 kilometara cestovne linije nema registriranog objekta koji se aktivno bavi pružanjem ugostiteljskih usluga prehrane, dopušta se iznajmljivaču koji pruža usluge smještaja gostima osim doručka i usluge polupansiona ili punog pansiona. Što to znači u prijevodu? To znači upravo za onih drugih 2% iznajmljivača koji nisu u turističkim središtima gdje ima tri kuće u nekom selu u Lici i kod mene u Slavoniji ili bilo gdje drugdje da nema nigdje u 15 km nitko da proda kruh iako pekara može biti, ovime su isključene pekare. Zna se što su ugostiteljski objekti, da tu omogućimo taj dio jer to je u smislu zakona i u duhu ovoga zakona, pogotovo ako gledamo na ovaj robinzonski smještaj. Jer on sigurno neće biti negdje gdje su urbane sredine, onda to nije, nema taj naziv. Dakle ovdje vrlo jasno kažemo, ministarstvo pravilnikom donese popis mjesta na koji se to odnosi, ažurira ga kvartalno preko HAK interaktivne karte, ali kako god vi procijenite i u tim mjestima tko god ima neki smještaj, smještajni kapacitet može pružati puni pansion ili polu pansion. Zašto? Zato što njihova ulaganja da bi oni … morale bi biti 10-tke i 10-tke tisuća kuna i kroz osiguranje kada imate restoran znate onda satnicu, morate imati radno vrijeme, morate imati osiguranog i kuhara, morate imati osiguranog VKV kuhara. Pa on mora zaposliti još čovjeka, pa to nije malo ulaganje, a ovako je on kao osoba, mora onda ići dodatno se registrirati, mora ići u obrtničku školu, mora puno, puno niz stvari. To nije samo eto toliko, već oni to imaju. Otvaramo tu brdo stvari, a on jadan ima možda 50 tisuća kuna godišnje ukupni prihod od svega što iznajmi od svega i sada će on staviti na papir da mora uložiti 20, 30 tisuća kuna da bi nastavio to a možda niti nema kapaciteta za to da ispuni sve te uvjete. Pa di je visina stropa? Di su ventilacije, nape? Pa znate što je kuhinja? Inox. Znači to su ulaganja. To nije samo tako reći. I u redu ako pored netko je to napravio, zato to kažem to je … [[ne razumije se]] to je smisao ovoga zakona što to radite jer je upravo netko morao sve to uložiti da bi bio restoran. I ja to razumijem. Ali tamo gdje takvog nema, e sada ako je velika potražnja na tom mjestu, to je mjesto turistički jako potentno i puno ima gostiju, a nema restorana, pa netko će biti ponukan i ovim zakonom i dođe napravi restoran i time … [[ne razumije se]] puni pansion ili polupansion. I napravi to što se želi ovim zakonom napraviti. Zašto ne? Pa vidi on, čovjek ima tamo gostiju, mlati bijesne pare, pa idem ja napraviti negdje u blizini kod svoje kuće koja je ionako derutna idem napraviti restoran pa će dio morati ljudi dolaziti kod mene jer ja imam restoran. Hajmo ga natjerati da onda ulaže čistom konkurencijom i u samo tržište. To je smisao i onda bismo u potpunosti imali ovaj smisao. Ja se slažem da, znate kakav je naš narod uvijek kada može uzeti negdje krivinu on će uzeti krivinu gdje god može. To je jednostavno kod nas tako, mentalitet je takav. I mi moramo to uvijek imati korak ispred razmišljati. Ali idemo onda zbilja takvi, ne jadne ljude gore po brdsko-planinskim područjima, kontinentalni turizam, ruralni turizam mi to želimo ulagati u to. Moramo ići in favorem tome i ja mislim da je ovo način da se to napravi. Dopuštam da se to može korigirati i da možemo izmijenjeni amandman imati, da Vlada može ići sa nekim svojim. Apsolutno mi je svejedno. Ja ću ovo povući, samo ne radim to zbog ničeg drugog nego upravo da bi se održao taj kontinentalni turizam. Ali neka se radi to 10 iznajmljivača, već je vrijedno. Borimo se za svakog čovjeka pogotovo u tim ruralnim sredinama koji će nam sutra otići. Ovako njegova obitelj radi, ljudi rade, žive od toga, dopunjuju svoj proračun na ovaj ili onaj način i to moramo zadržati, a ne takve ljude tjerati i neke investicije jer oni odustanu, spakuju kofere i odu. Pa kada govorimo onda i o nekom demografskom aspektu i toga zakona. Dakle mislim da zbilja imamo tu potencijal i ja ono sve što ste dali u obrazloženju stoji, ja se slažem jer upravo iz ovoga što sam naveo netko mora imati kuhara, pomoćnika kuhara jedna smjena, druga smjena, u kuhinju uložiti, u ventilaciju uložiti, sve minimalne sanitetske uvjete HASAP, pa to košta. I ako je netko sve to napravio, a netko tamo kao ima iznajmljivača pa radi puni pansion … [[ne razumije se]] onda to nije pošteno i pravedno i zato i to treba isto tako i napraviti ja se slažem. Ali tamo gdje nema alternative ili da alternativa je neizdrživa, neodrživa i financijski i kako god hoćete, ne moramo tamo tako ići sa takvom restrikcijom. Zato molim vas da ovaj amandman mislim da je vrlo jednostavan i da nije kompliciran i da je ono što je najbolje barem po meni provediv, jer zašto piše cestovna linija zato da smo tu otoke riješili da nije kolega Saucha jutros dao primjedbu imamo u krugu od 15-20 km i tri čak otoka pa na jednom ima restoran pa kad bi gledali neku zračnu liniju to bi se isključilo. Ovako cestovni se može doći neprekidno autom pa nek ljudi ako je negdje 10 km nek idu i biciklom neke je to isto dio ponude i u redu možemo, ja bi volio da se to i smanji ovako se zbilja riješio jedan kompromisni prijedlog. Dakle tu se može i razgovarati da li je to 15, 5 km, 10 km, ali ja vjerujem da se to može napraviti da s time bi dobili jedan kvalitetan zbilja prijedlog i veliku većinu prigovora koje smo dobili upravo ide na taj članak i na te prijedloge da bi njih zapravo samim po sebi ovaj i utišali i da bi dobili jedan zbilja provediv i kvalitetan zakon …/nerazumljivo/… još jednom molim vas da to razmislite. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Čuraju na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku na ove krivine o kojima je pričao gospodin Čuraj. Poštovani kolega Paneninć.
Hvala lijepa. Kolega Čuraj ajmo zavest samo situaciju OK, prihvati poduzetnik, govorim poduzetnik jel tako poduzetnicima, ovaj model ima OPG trenutno on je po onim raspravama oko Zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu trebao se registrirat sad u budućem vremenu kao OPG sa naglašenom turističkom djelatnošću. Što njemu ostaje opcije? U obrt ne može ići jel to ne može biti i OPG i obrt, jel tako? Onda ako ostavi pređe u oblik obrta ima veće i veća davanja i veće troškove, ako otvara paralelno trgovačko društvo d.o.o. ili j.d.o. znači dobiva jednu administrativnu otegotnu okolnost a to je da morat će na kraju pokazivati gdje će biti tamo će evo će sad i ova porezna reforma pokazuje morat će uplaćivati onu razliku kao direktor, ili će fiktivno stavljati nekoga možda iz svoje obitelji ili nekog poznanika da bude tzv. direktor. Prema tome nije baš tako jednostavno to sve skupa, ono ja znam intenciju ali nije baš jednostavno preć sa OPG-a na [[Upadica: Zahvaljujem.]] neki drugi oblik.
… poštovanom kolegi Paneniću. Odgovor kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem. Da kolega Paneniću ovo ste ovaj detektirali mislim da ne samo u tim tehničkim uvjetima i pretpostavke koje se moraju zapravo ispunit da bi udovoljilo sami minimalni tehnički uvjeti tu ima i taj pravni oblik koji također nosi sa sobom određene troškove i ja mislim da tu nepotrebno kompliciramo tamo di komplicirat ne treba. Ako prodajemo jednostavan jednostavan turizam robinzonski kao što ovdje se prvi put se govori, onda on sam po sebi podrazumijeva tako spravljanje i hrane i svega na način da je to možda u šatoru na nekom improviziranom rešou. Ljudi žele i vole to platiti pa zašto im to ne omogućiti. Neka sami sudjeluju neka tradicijski sudjeluju u kuhanju paradajza, raznim načinima spravljanja hrane na rašljama itd. sve ono što kod mene se radi da ne govorim o ražnju itd. zašto ne, a netko bi morao imati sijalet kuhinje i svega da okrene neko tradicijsko jelo u dvorištu i da pokaže zapravo ono što ova zemlja ima za ponudit a to je jako punu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, poštovana državni tajniče sa suradnicima. Dolazim iz Šibensko-kninske županije u kojoj je broj poduzetnika u djelatnosti pružanja smještaja te pripremanja i usluživanja hrane svake godine raste preko 10%. Njihovi prihodi rastu još više i brže, a investicije u dugotrajnu imovinu poduzetnika su preko 50% ukupnih investicija u našoj županiji. Naravno te investicije će donijeti nova radna mjesta, potražnja će biti još veća iako i sad možemo reći da se tražu sezonski radnici ko suho zlato. Već sada govore brojke da u turizmu nedostaje preko 20 tisuća radnika da nam treba oko 5 tisuća radnika zapošljavati iz inozemstva, prekvalificirati 8 tisuća i zaista za svaku je pohvalu da vi podržavate i da ste čuli vapaj poduzetnika i time omogućili rješavanje problema smještaja sezonskih i terenskih radnika radi obavljanja poslova na način da se isti neće isti neće smatrati pružanjem ugostiteljske usluge. Nadalje, kad govorim o malim iznajmljivačima treba se prisjetiti da se uglavnom radi o ljudima starije životne dobi ja bi rekla i skromnijih znanja, lošijeg obrazovanja i zaista mnogi od njih ne žele biti prekršitelji i pohvalno je i ova odredba koja kaže da uvođenje ublažavanja postupanja turističkih inspektora da će ono biti bez kažnjavanja otklone li se nepravilnosti i nedostatci utvrđeni u inspekcijskom nadzoru naravno u određenom roku. Nadalje, u ovom prijedlogu zakona imamo konačno rješavanje problema zdravstvenog turizma. Ne samo danas kad govorimo o Zakonu o ugostiteljskoj djelatnosti već i sutra kad imamo upravno na plenarnoj sjednici drugo čitanje Zakona o zdravstvenoj zaštiti govori se također o tom zdravstvenom turizmu o kom se već godinama kunemo a još uvijek na žalost stranci koji dolaze u Hrvatsku npr. popraviti zube moraju i dobijaju jedan račun od zdravstvene ustanove, a drugi račun od onoga tko im organizirana smještaj, hranu, prijevoz i slično. Time naravno gostu i tom korisniku usluge ulijevaju veliko nepovjerenje sve su dogovarali sa jednom osobom, a moraju plaćati dva računa i evo za pohvalu je da konačno ova Vlada odnosno dva ministra su sjela za stol i dogovorili. Upravi iz tog razloga evo apelirala bi i predložila bi da ministar turizma isto tako sjedne po nekim drugim pitanjima sa nekim drugim ministrima. Naime, pojedini ugostiteljski objekti nalaze se na jako atraktivnim pozicijama za goste, međutim jako teškim za poslodavce. Na tim lokacijama, posebno na našim otocima nema električne mreže, nema vode sve to je daleko skuplje i daleko teže nego onima kojima je to sve omogućeno. Kao što su npr. pojedini poljoprivrednici, ne pojedini nego svi poljoprivrednici, imaju pravo na agregat, na energente po povlaštenim cijenama daleko jeftinijim tako predlažem da zajedno sa ministrom financija sjedne i ministar turizma i omogući tim ugostiteljima da bar u njihove agregate koji im služe za rashlađivanje pića, za pripremanje hrane i sl., da se može dobiti i koristiti gorivo po povlaštenoj cijeni odnosno tzv. plavi dizel. Još jedna odredba koja se odnosi također isto na Ministarstvo financija. Naime, u novom prijedlogu Zakona o porezu na dohodak na jedan drugačiji način regulirat će se taj porez na dohodak o iznajmljivanja soba i apartmana, tako da više nećemo imati fiksni iznos, već će to donositi gradovi i općine. I sad npr. Gradsko vijeće Grada Vodica će donijeti odluku o visini tog poreza koji će plaćati iznajmljivač u Vodicama, a taj iznajmljivač ima prebivalište u Zagrebu, što znači da će taj prihod biti prihod Grada Zagreba. Nema logike da Gradsko vijeće Grada Vodica donese Odredbu o visini poreza koji će u biti biti prihod grada, nekog drugog grada, onog gdje je prebivalište iznajmljivača. Pa evo, ovom prilikom apel da ove dvije odredbe isto ministar turizma sjedne i razgovara malo sa ministrom financija, kako bi olakšali našim ugostiteljima i poduzetnicima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Branki Juričev-Martinčev. Imamo jednu repliku. Poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče Sabora. Uvažena kolegice, u vašoj raspravi ste se zapravo dotakli niz tema koje ukazuju na činjenicu da turizam nije otok. Dakle, da uopće bavljenje turizmom i bavljenje ugostiteljskom djelatnošću je usko vezano i sa svim drugim sektorima koji zapravo trebaju pomagati i omogućiti da ta djelatnost, koja je za nas izuzetno važna, bude bolja. Ova turistička sezona, između ostalog, pokazala na činjenicu oni koji su dobri i oni koji su uspješni će raditi dalje. Tržište samo regulira svoje potrebe, netko će moći iznajmljivati, netko ne. Ali ja još jedanput želim naglasiti ono što je dobro u ovom zakonu, a što ste naglasili i vi, a to je sezonski radnici, zapravo do sad su oni i u smislu prostornih planova, vi ste krevet za njih računali kao da je krevet za turiste. Jednako tako vezano i za ugostiteljsku djelatnost, on vam je ušao kao da vam je, kao da mu pružate tu svoju djelatnost. Moramo razmisliti o stvarnosti. Oni su neki ljudi koji će doći i negdje drugdje raditi posao.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mrak Taritaš. Odgovor poštovana kolegica Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolegice Mrak Taritaš turizam, ja uvijek kažem on je život. I svi mi uz obalu živimo od tog turizma i za turizam i ne možemo ga gledati samostalno i zato još jedanput pohvale Ministarstvu turizma koji je prvi puta zajedno sa ministrom zdravlja dogovorio i konačno odgovorio na veliki, ja bi rekla pothvat, koji se zove zdravstveni turizam. Previše priče stavljali smo ga u strategiju, evo po prvi puta sada konačno će se riješiti taj problem, a isto tako bi voljela da zajedno sa Ministarstvom financija dogovorimo ove neke druge probleme i da naš i iznajmljivač i ugostitelj i turistički radnik ne luta sam od jednog do drugog Ministarstva, kao što to je radio do sada, nego da Ministarstvo turizma bude krovno i odgovori na sva ova pitanja. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici na odgovoru. Imamo završnu riječ… [[Govornik se ne razumije]] u ime predlagatelja, državni tajnik gospodin Tonči Glavina. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, uvaženi saborski zastupnici, ja vam se još jedan put zahvaljujem na korisnim primjedbama i vrlo konstruktivnoj raspravi, pa evo u svom završnom izlaganju ću samo dotaknuti i odgovoriti na neka pitanja koja ste postavili, a možda su, nisu dovoljno dobro obrazložena od strane predlagatelja. Dakle, kao što su koja je osnovna etencija nekakvih izmjena i koji je konačni cilj željeni rezultat. Što se tiče prijedloga i komentara koji smo imali utjecaja na gospodarstvo, to sam kratko u replici već se na to osvrnuo, ali još bi želio ponoviti, da itekako mi gledamo dugoročnu sliku, itekako gledamo koji će biti učinci vezani za same prihode odnosno rashode. Dakle, smjer Ministarstva turizma je upravo razvoj cjelogodišnjeg turizma na području cijele RH. Da bi to postigli, između ostaloga, moramo značajno razvijati posebne turističke proizvode koji nisu samo sunce i more. Dakle, sunce i more jesu naš još uvijek najdominantniji turistički proizvod, ali mi smo svojom strategijom razvoja definirali i ostale oblike odnosno ostale vrlo važne turističke proizvode koji su nam vrlo bitni za razvoj cjelogodišnjeg turizma. Jedan veliki dio njih se upravo odvija na kontinentu i tzv. ruralnim područjima. Tako da kada razgovaramo, između ostalog o privatnim iznajmljivačima ili svim pružateljima usluga, jako je bitno da znate da mi u svojoj viziji i razmišljanjima imamo cijeli prostor RH. Zato imamo i nekakva… [[Govornik se ne razumije]] pravila zato što su ona bitna za svih. Nama je cilj da podižemo kvalitetu i strukturu smještaja. Jer kao što sam već rekao u uvodnom dijelu, ugostiteljski objekti visoke kategorije bilježe najkvalitetnije poslovne rezultate, bilježe najkvalitetnije fizičke u vidu dolazaka i noćenja i pokazuju najkonkretniju jasnu elastičnost i prilagodbu kao objekti koji nisu fokusirani samo na jedan vršni dio sezone, nego su fokusirani na pružanje usluga praktički u jednom velikom dijelu godine. I to nam je jako bitno, upravo zato želimo podignuti kvalitetu smještaja ovom rekategorizacijom, želimo ih prilagoditi tržištu kojem, u kojem funkcioniramo i želimo im upravo ovim izmjenama motivirati ih da podignu svoju razinu kvalitete kako bi upravo tržište, kao što ste vi sami spomenuli u svom izlaganju, kako bi upravo tržište dalje reguliralo njihovu poziciju i njihovo potencijalno uspješno poslovanje. Tako da samim podizanjem njihove kvalitete podižemo konkurentnost njihove usluge, a samim time podižemo konkurentnost hrvatskog turizma. Dakle, nikad nije problem cijena, problem je samo kad cijena ne prati kvalitetu nama je cilj da nudimo da imao vrlo dobre i kvalitetne cijene koje garantiranju ugostiteljsku uslugu turističku uslugu sa nekakvim dodatnim prihodima odnosno dodanom vrijednošću. Također spomenuto je u jednom trenutku izlaganja da što ćemo sa nekakvim potencijalnim izgubljenim prihodom o neobavljanju usluga polupansiona ili punog pansiona kod privatnih iznajmljivača pa da tu stvari vrlo jasno objasnimo i razjasnimo. Dakle, neće biti izgubljenih prihoda. Ovako imate jedna stvar koju možda niste upoznati pa da malo pojednostavnim. Znači, svi privatni iznajmljivači koji se bave uslugom pružanja recimo usluge polupansiona ili punog pansiona ako su registrirani sada dakle ako su legalni za pružanje tih usluga ono već sada moraju ispunjavati jedan veliki dio onih kriterija i tehničkih uvjeta koje ste vi spominjali u vašem izlaganju da, da jer to je definirano pravilnikom, to je definirano pravilnikom i oni ukoliko su registrirani za pružanje tih usluga u vidu tih tzv. fizičkih stvari i tehničkih oprema oni već moraju ispunjavati sada, zato što jednostavno nisu mogli dobiti kategorizaciju za to ako to nemaju. Međutim ono što oni nemaju osim tog hardvera ako hoćete možemo to i tako nazvati, oni nemaju onaj jedan tzv. drugi dio a to je softver. Odnosno nemaju nisu sastavni dio sustava minimalnih tehničkih uvjeta ne moraju brinuti o nekakvim osnovnim stvarima koje su vezane za recimo za sam namirnice kao što je recimo HASA koji regulira i namirnice i djelatnike dakle oni ne moraju evidentirati hranu odakle dolazi, na koji način dolazi, kako se skladišti, tko su dobavljači, kako se dostavlja ta hrana također ne moraju voditi nekakve osnovne evidencije o tome tko je rukovao s tom hranom, dakle djelatnici ljudi koji pripremaju te hrane u svim ugostiteljskim objektima u Hrvatskom moraju imati između ostaloga i sanitarni pregled barem jednom godišnje, moraju imati nekakvo osnovno znanje higijenskog minimuma, oni trenutno ne moraju ispunjavati nikakve od tih uvjeta, a nama naša briga je svakako i mora biti ujednačavana usluga odnosno zaštita naših potrošača tako kad naši gosti dolaze da znaju što 3 zvjezdice znači, što znači 4 zvjezdice, na nama je obaveza kao zakonodavca da se pobrinemo da je ta razina podjednaka i svugdje ista u bilo koje dijelu Hrvatske i na bilo kojoj razini kategorizacije. Tako da u tom dijelu je jako bitno da znamo i da ih tako tretiramo. Dakle, naš pristup je tu jako bitan, a naš pristup jednak prema svim pružateljima i ne smijemo se dovest u situaciju da imamo povlaštene kategorije, jer kada bi zadržali stanje, postojeće stanje koje jest ovim zakonom imamo praktički povlaštene kategorije a ponovit ću još jedan put broj privatnih iznajmljivača u RH je prešao preko 105 tisuća. Tako da moramo se pobrinuti da nemamo tu povlaštenu kategoriju. I sad da kažem još jednu stvar, koja je isto bitna u ovoj raspravi a nekoliko vas se na to referiralo nekoliko puta ste koristili riječi poduzetnici ili obrtnici i tome slično, pa upravo u tome na određeni način i jest problem što mi sada privatni iznajmljivači nisu trenutno poduzetnici. Mi bi voljeli, željeli da budu poduzetnici ne iz razloga toga da ih bilo koji način dodatno opteretimo, ne upravo suprotno, nego da razvijaju svoje poslovanje jer kroz jedan takav pravni oblik i kroz daljnje širenje svog poslovanja imaju prilike da razvijaju sebe i da razvijaju hrvatsko gospodarstvo. Dakle u tom dijelu je jako bitno da kažemo da mi njih vidimo kao vrlo bitan integralan dio razvoja i konkurentnosti hrvatskog turizma, ali naravno ne možemo to ne možemo postići ako oni ostanu na nekakvoj određenoj uvjetno rečeno nižoj razni koja je to danas. Mi želimo da oni da šire svoje poslovanje, želimo da pruža, to moramo ponovit, mi želimo da oni pružaju usluge prehrane, apsolutno i da pružaju usluge i pansiona i polupansiona, ali isto tako želimo onda da kao pravna osoba ispunjavaju nekakve minimalne tehničke uvjete koji su nužni kako bi pružali usluge na kvaliteti zvjezdica koje im mi kao ministarstvo dodjeljujemo i dajemo. Također ste spomenuli možda nekakav niži standard što se tiče kategorizacije pa ste vi zastupniče Panenić spomenuli možda hotele ili druge smještajne objekte sa nižim standardom pa jako je bitno da znate svi ugostiteljski smještajni objekti da li da govorimo ne znam o hotelu ili o marinama ili o nekakvim drugim kampovima recimo, oni svi imaju tzv. nekakvu rekategorizaciju otprilike svako 4 godine. Znači da se u te objekte ulazi provjerava se da li su oni u nekakvom vremenskom periodu od 4 godine, da li još uvijek se pridržavaju tog standarda koji im je dan nekom kategorizacijom, jel, a jednino u ovoj kategoriji privatnih iznajmljivača mi do sada nismo imali apsolutno nikakvi dolazak u te objekte da ih provjerimo čak ni nakon 15 ili 20 godina od samih početaka jel i upravo je to naša intencija ove rekategorizacije da jednostavno netko uđe u te objekte barem jedan put ponovo i da vidimo u kakvom su zatečenom stanju i da napravimo prijedloge ukoliko je potrebno, naravno da se taj standard podigne jer ako svi ugostiteljski smještajni objekti imaju tzv. rekategorizaciju određeni broj godina onda je logično da i oni imaju tu obavezu. Tako da u tom dijelu ne bi trebalo radi razlike u vidu tko bi trebao imati priliku za rekategorizaciju tko ne. Jednostavno se moramo pobrinuti da oni svi prate svoj standard, odnosno ne nužno prate nego da ga i održavaju. Što se tiče kazni, referirali ste se na veliki raspon kazni i hvatali smo nekakvih detalja kao što je spomenut je bio ovaj radno vrijeme ili kućni red ili nešto slično. Pa jako je bitno naglasiti da smo mi tu napravili u ovom zakonu jedan veliki, veliki iskorak i Ministarstvo turizma o tome vodi i te kako računa. Naime, mi gledamo na poduzetnike, obrtnike, OPG-ovce kao vrlo važan, neizmjerno važan dio hrvatskog gospodarstva upravo one koji pune hrvatski proračun i upravo one kojima trebamo maksimalno olakšati sve ono što oni rade da to rade kvalitetnije i bolje. Upravo zbog toga smo ovo je drugi sada zakon u koji unosimo ove formulacije, dakle a to je formulacija postupanje inspektora po načelu oportuniteta. Znači mi smo vrlo jasno sada zakonski dali uvjete odnosno kriterije našim inspektorima koji idu na teren da uopće za takve neke propuste oni ne pišu nikakve kazne 0 kuna nego da upozore, to im je sada obaveza po ovom zakonskom rješenju da za te manje prekršaje koji nisu izrazito bitni za poslovanje koji nemaju nekakav direktni negativni utjecaj prema gostima, da im se da usmeno upozorenje, jedan, dvije ili tri ili pet ili deset takvih stvari koji se evidentira u jednom nadzoru i da im se da primjereni rok otklanjanja tih nedostataka. I inspektor se vraća nazad nakon tog vremenskog perioda, ustanovljuje da je to sve skupa riješeno i oni nisu imali apsolutno nikakvu kaznu. Mi se tu njima pojavljujemo kao partneri, kao netko tko im pomaže da funkcioniraju u sklopu sa zakonom. E sad, u slučaju da i nakon tog vremenskog perioda koji im je dan za otklanjanje tih manjih propusta. Ukoliko oni i dalje nisu uklonili te nedostatke, onda naravno mora postojati kazne i te kazne su malo redefinirane na taj način, tako da, ukoliko stvarno iz nekog razloga ne žele korigirati ono što im je već napravljeno, da budu na taj način i primjereno upozoreni ako hoćete. Što se tiče komunalnih redara, ja sam pratio vašu raspravu u prethodnom zakonu danas koji ste imali, pa ste najavili bili da ćete to spomenuti i u raspravi u ovom zakonu. Ja apsolutno razumijem vašu zabrinutost zato što, evo ja sam osobno se oko toga se jako puno angažirao u razgovoru sa kolegama iz Ministarstva graditeljstva oko toga jer oni su također bili na određeni način skeptični o tome da li je to dobra ili ne stvar. Ali ovako, prvi sam prijedlog oko uvrštavanja komunalnih redara za, između ostaloga, pomoć pri sprječavanju ilegalnog kampiranja je upravo došla sa terena iz primorskih gradova i općina koji imaju jako puno problema sa tim ilegalnim kampiranjem, gdje jednostavno do trenutka kada oni prijave to resornim ili nadležnim inspekcijama, dok s obzirom za uistinu vrlo mali broj inspektora koje mi imamo u RH u odnosu na broj pružatelja usluga. Dok inspekcija izađe na teren i pojavi se, ti ilegalni kamperi su već na nekakvom drugom ili trećem mjestu ili su upozoreni ili nešto. Imali su vrlo otežane uvjete rješavanja tih problema. Upravo zato, zbog toga smo primili primjedbe da razmislimo o tome da uvrstimo i mi smo razgovarali sa kolegama u Ministarstvu graditeljstva. Ja im se ovim putem zahvaljujem jer su uistinu razumjeli problem o kojem pričamo i željeli su nam pomoći u tome dijelu. Mi smo sada tim komunalnim redarima dali mogućnost ukoliko, naravno, ti općine i gradove žele da rješavaju te probleme na svom području da se oni s time mogu baviti. Naravno da je inicijativa uvijek prepuštena jedinicama lokalne samouprave i oni su ti koji žele i mogu odlučiti da li njima treba dodatni komunalni redar ili ne, da li je ilegalno kampiranje u njihovim općinama ili gradovima njima problem koji oni žele i na taj način rješavati. Turistička inspekcija, sutra da, sutradan će to biti, Državni inspektorat će itekako nastaviti taj posao dalje raditi, ali evo ja ću vam dati primjer najefikasnijeg rješavanja problema ilegalnog kampiranja je upravo su se, najefikasnija rješenja događala kada su u suradnji na teren izlazili i do sada, dakle…/Govornik se ne razumije…bio slučaj, turistička inspekcija, komunalni redari i MUP. I tada smo imali najbolje rezultate i najbolje rješavanje problema, a nama je cilj da svi ti potencijalni ilegalni kamperi koji se nalaze na područjima da oni ne borave na tim javnim površinama ili na površinama koje kontroliraju i vode jedinice lokalne samouprave, nego da ih prebacimo ili u kamp odmorišta ili naravno da ih prebacimo u kampove. A nekad je dovoljna sama pojava komunalnog redara ili nekoga tko radi legitimaciju da se taj problem potencijalno riješi jer nekad uistinu imate situaciju gdje te, ilegalno kampiranje nije napravljeno iz neke stvarno namjere, nego možda iz nekakvog neznanja ili nepoznavanja uvjeta. Zato smo njih tu ubacili i nadamo se da će nam to pomoći u sprječavanju toga problema. Što se tiče međuministarske suradnje. Drago mi je da ste to spomenuli. Uistinu mi i nekoliko puta je spomenuto ovdje večeras upravo takvo Ministarstvo turizma odnosno turizam je gospodarska aktivnost koja veže jako puno gospodarskih sektora i djelatnosti i koja potiče i razvije cijelo gospodarstvo kroz upravo različite gospodarske sektore i djelatnosti. I Ministarstvo turizma kao takvo je resorno ministarstvo je dužno, naravno to… [[Govornik se ne razumije]] tako da mi ako hoćete imamo na određeni način upliv u više-manje rad svih ministarstva, a ja, mi volimo uvijek kazati da smo, Ministarstvo turizma je to koje prvenstveno najviše brine o prihodima, jel, dok neki drugi možda malo više brinu o rashodima. Ali u svakom slučaju radimo itekako, mislim da za vrijeme trenutno mandata aktualne Vlade i ovih Ministarstava smo najviše pomaka napravili… [[Govornik se ne razumije]] suradnji. I što se tiče konkretno vašeg prijedloga vezano za Ministarstvo financija i gorivo po povlaštenoj cijeni, to je, moram priznati, po mojoj procijeni jako dobar prijedlog koji do sada nismo imali, pa ćemo razmotriti što možemo napraviti po tom pitanju. Kažem, imam jako dobru suradnju sa Ministarstvom financija i uistinu sugovornika i dosta problema zajedno rješavamo. A najbolji je primjer i ovo što ste spomenuli Zakon o porezu na dohodak gdje sada je prepuštena odluka o visini, po krevetu paušalnog iznosa koji oni moraju plaćati jedinicama lokalne samouprave i to je recimo nešto što je Ministarstvo financija vidjelo iz prijedloga koji se napravilo Ministarstvo turizma za boravišnu pristojbu jer mi sada uskoro idemo, evo bit će ovdje ispred vas u ovom domu i paket turističkih zakona u kojem, kojim između ostaloga radimo i decentralizaciju gdje mi odluku o visini boravišne pristojbe prepuštamo županijama. Tako da u tom slučaju smo i o tome razgovarali, evo ja sam baš i nedavno obavio razgovor sa kolegom državnim tajnikom vezano upravo za ovaj problem koji ste spomenuli oko tih prihoda koji je vezan za prebivalište. I nastavit ćemo raditi na tome s obzirom da su to ovaj, da su to zakonski prijedlozi koji su trenutno završili prvo čitanje, ali još uvijek su u proceduri, vidjet ćemo što možemo napraviti po tom pitanju, ali vjerujte da mislimo o tome jer jako je bitno da iz pozicije recimo… [[Govornik se ne razumije]] privatnog iznajmljivača i to njima je to sve skupa, njima je svejedno da li govorimo o Ministarstvu turizma ili graditeljstva ili financija, njima je bitno što je njima, koliko je njima na određeni način otežano ili olakšano poslovanje koje imaju. Ali u svakom slučaju vodimo o tome računa i vodit ćemo računa i dalje. Još da se, da malo prokomentiramo ovaj vaš prijedlog odnosno najavu amandmana vezano za privatne iznajmljivače na tzv. udaljenim područjima. Žao mi je možda što ovaj nakon prvog čitanja u Saboru nismo možda o tome malo konkretnije i više porazgovarali jer ovaj vidjeli ste da smo stvarno uistinu jednu veliku većinu prijedloga uvažili. To nije baš toliko jednostavno na način kako ste vi to naveli s obzirom da potrebno je da se razrade i kriteriji i puno nekih stvari koje ne možemo baš sad u ovom trenutku ovaj se referirat, ali u svakom slučaju ćemo razmisliti, pogledat ćemo ovaj prijedlog što ste nam poslali, razmislit ćemo o tome i malo ćemo se konzultirati i vidjeti da li je moguće nešto oko toga sada u ovom trenutku, da razgovaramo u ovom trenutku. A također zastupnik Kliman je spomenuo da zbog nekakvih drugih zakonskih promjena koje će se događati ovaj zakon neki odnosno jedan veliki broj zakona će se morati mijenjati zbog toga inspektorata i dopunjavati, tako da uvijek su to prilike da se napravi jedan korak više. Ministarstvo turizma je pokazalo vrlo jasnu volju i želju da sve stvari u Ministarstvu turizma koje su u našoj nadležnosti u zakonodavnom smislu redefiniramo, tako da ovo je sada drugi zakon iz domene Ministarstva turizma koji je mijenjan. Do kraja godine ide najava ovaj paket turističkih zakona. Dakle, to je 6 zakona koji su najdirektnije vezani za upravljanje sustavom turizma i naših nastojanja da kroz te zakonodavne aktivnosti učinimo hrvatski turizam konkurentnim i to je što se uistinu nije dogodilo te izmjene zakonodavne, praktički zavisi kako koji zakon, ali možda posljednjih 17.godina. Tako, da itekako smo spremni na razgovore itekako smo spremni na mijenjanje svega onoga što je potrebno da budemo što konkurentniji da razvijamo RH kao destinaciju cjelogodišnjeg turizma. Ja vam se zahvaljujem još jednom.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku na ovoj iscrpnoj završnoj riječi i temeljitoj. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo državni tajniče. Uvažavajući sve izrečeno, ja se bojim samo da ne postanemo uniformirani. Znači da naša usluga postane onakva kakva zapravo svagdje se nudi. I to, to je strah. Jer ja sad prošli vikend bio u Njemačkoj, bio sam na gospodarstvu, bio je lokalni sajam tamo, pojednostavljeno, nigdje nisam dobio računa ni u jednom ugostiteljskom objektu, nitko ni ne daje, ni ne traži. Sve je drugačije posloženo. Žive jednostavnije. Znači, mi idemo sve to posložiti. Ja se samo bojim da jednom ćemo pitati to, ne znam, djeca će misliti da je krava stvarno ljubičasta. Znate što želim reći, nemojmo se težiti da ono što nam je tradicija, što je rečeno kolega Čuraj, što imamo neke vrijednosti koje trebamo obraniti ili događaj da policija iziđe da ukloni ražanj s janjcima što je u Berlinu se dogodilo. Znači, malo, malo moramo uzeti taj prostor kojeg smo imali koji nas čini ono što zapravo ljudi i žele doživjeti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Panenić. Odgovor državni tajnik Glavina.
Da, slažem se s vama, trebamo čuvati ono po čemu smo posebno i što nam daje dodatno konkurentnost, ali moramo isto tako vrlo otvoreno reći da, došli smo, danas smo ovdje gdje jesmo sa određenim uslugom i infrastrukturom koju smo imali. Mi smo spremni itekako da napravimo korak dalje. Dakle, a korak dalje je da postanemo i da budemo u onom bazenu, u onom krugu 20 najkonkurentnijih turističkih zemalja svijeta. A da bi to postigli, moramo neke stvari mijenjati. Moramo sačuvati i očuvati naše posebnosti i jedinstvenosti. Ali istodobno, cijeli sustav, pazite, cijeli sustav od vrha do dna moramo konstantno podizati i kvalitetu i uslugu i sve ono da odgovorimo zahtjevima današnjih turista, današnjih gostiju.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku. Slijedeća replika poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče. Vrlo ste iscrpno imali završno izlaganje i u prvom čitanju zakona odnosno raspravi ja sam još imala neke argumente i razmišljala da možda ovo iznajmljivanje, pa onda pansion i polupansion, da vam je, da ste zapravo u pravu jer nekako želite uvesti red. Ali sada sam sigurna u jednu drugu stvar. Probajte staviti neke kriterije ograničavajuće elemente. Za neke dijelove RH iznajmljivanje sa pansionom i polupansionom može biti pokretač razvoja toga područja. Iz jednostavnog razloga što turizam treba biti, između ostalog, i pokretač razvoja pojedinih dijelova kao što je to bilo u prošlosti. Dakle, ako stavite nekakve ograničavajuće elemente da nema u blizini nekakvog drugog objekta ili nešto. Probajte to razmišljati na taj način. Ja razumijem vašu želju da iznajmljivače uniformirate da ih možete kontrolirati, da nemate nered, da RH dobije lijepu sliku, ali probajte na ovaj način razmišljati.
Zahvaljujem kolegice Mrak Taritaš. Odgovor gospodin Glavina izvolite.
Hvala lijepo. Da vidite, opet ne smijemo zaboraviti temelju intenciju i temeljni cilj, a to je da ipak na nivou svih pružatelja usluga prehrane imamo osnovne minimalne tehničke uvjete i da našim gostima praktički garantiramo i ti pružatelji usluga, a i mi kao država i kao institucija, kao zakonodavac da garantiramo da ta usluga i kategorizacija koju oni imaju ipak odgovara nekakvom standardu. I to ipak temeljni cilj ove izmjene, zato smo išli s ovim prijedlogom koji je napravljen sada. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku. Slijedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj.
… [[Govornik se ne razumije]] predsjedniče. Dakle, drago mi je da ću, da ćete ovo uzeti u razmatranje. Mislim da zbilja to se može tako na taj način provesti da bi onda zbilja dobili jedan opće prihvatljiv zakon. Ovo garantiranje što ste spomenuli. Ja mislim da bi trebali… [[Govornik se ne razumije]] tržištu, gdje mi jasno moramo reći ovo je brend u kojem se poštuju svi… [[Govornik se ne razumije]] sve mogući uvjeti, a ovaj ne, a sami onaj gost mora to procijeniti je li to njemu dobro ili nije i sukladno tome izdvojiti svoj novac. Nitko ni danas ne brani našim iznajmljivačima da postanu poduzetnici. Zašto oni danas ne bi postali poduzetnici ako vide da tu imaju mogućnost za razvoj i napredovanje? Ne moramo ih mi tjerati za to, ne moramo ih, ići okolo i kaž, ej ti moraš biti poduzetnik. Ne moramo. Čovjek ak neće ne mora, ali ima tu mogućnost, treba mu dati samo pravo izbora. Što se tiče uvjeta, zbilja su vrlo vrlo, ne mogu ih sada sve nabrajati, striktni uvjeti za imati ugostiteljski objekat od osoblja, od posebnih prostorija za čuvanje hrane do kupaona, puno puno tu ima mogućih ulaganja i razlike [[Upadica: Zahvaljujem.]] zato i radimo ovaj zakon da bi se sve iz niveliralo da ne bi oni bili …/nerazumljivo/… položaju.
Zahvaljujem poštovani kolega Čuraj. Odgovor državni tajnik Glavina, izvolite.
Da ne smijemo opet zaboravit kažem za sve one koji već pružaju te usluge sada i koji su kao takvi registrirani već sada oni već i ako pružaju te usluge imaju osoblje, imaju jedan veliki dio opreme to vam je definitivno, ako pogledate, možete slobodno pogledati naš Pravilnik o kategorizaciji i razvrstavanju gdje oni imaju upravo te stvari već sada zavedene problem nastaje tamo gdje imamo te pružatelje usluga koji pružaju te usluge a za to nisu registrirani i onda jednim dijelom obavljaju neregistriranu djelatnost jer registrirani su i legalni u ovom dijelu smještaja, pružanja usluge smještaja, ali su neregistrirana djelatnost u ovom djelu pružanja usluge prehrane i to automatski je i problem u nadzoru jer inspekcija recimo turistička može nadzirat registrirane a za neregistrirane djelatnost je ovaj carina međutim to će se sad sve skupa ipak riješit sa novim državnim inspektoratom gdje će taj nadzor biti sveobuhvatniji i temeljitiji. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru državnom tajniku, ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Još jednom zahvaljujem državnom tajniku iz Ministarstva turizma gospodinu Tončiju Glavini, pomoćnici ministra Moniki Udovičić i načelnici sektora Senki Janjanin Krkljaš na obrazloženjima i odgovorima na pitanja. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege s ovime smo iscrpili predviđene točke dnevnog reda za današnji dan. Nastavljamo sutra s radom u 9,30 ujutro sa Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona, molim vas, kolege molim vas nisam završio još. Dakle, nastavljamo ujutro u 9,30 sati s Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o proizvodnji, remontu i prometu naoružanja i vojne opreme, prvo čitanje P.Z. broj 444. Ugodan ostatak večeri. SJEDNICA JE PREKINUTA U 22,40 SATI
Dobro jutro poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Kao što je za danas planirano, sada ćemo prijeći na izjašnjavanje o amandmanima. Prvo ćemo se izjasniti o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 378. Predlagatelj je Vlada RH a rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnik Stjepan Čuraj i Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. O amandmanima će se očitovati poštovani Tonči Glavina, državni tajnik u Ministarstvu turizma. Izvolite državni tajniče. Krećemo dakle sa amandmanom br. 1. Zastupnik HNS-a poštovani Stjepan Čuraj. Izvolite državni tajniče.
Dakle prihvaća se u izmijenjenom obliku na način da se stavak 4. mijenja i glasi: Iza dosadašnjeg stavka 4. koji postaje stavak 5. dodaje se stavak 6. koji glasi: „Iznimno od stavka 3. točke 4. ovog članka ako u krugu od 15km cestovne linije nema objekata za pružanje ugostiteljske usluge, pripremanja i usluživanja jela iznajmljivač koji pruža gostima usluge smještaja može gostima osim doručka pružati i usluge polupansiona ili punog pansiona.“.
Hvala. Očitovanje, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Zahvaljujem poštovani tajniče. Dakle apsolutno prihvaćam ovaj izmijenjeni oblik jer je suštinski on zapravo ostao isti. Naime, ovdje se radi da u prijedlogu zakona smo prepoznali ajmo reći tako jednu nepravdu da su mnogi naši ugostitelji koji moraju ispunjavati sve one uvjete da bi imali restoran, odnosno ugostiteljsku djelatnost koje se nisu odnosile na privatne iznajmljivače koji su to na neki način možemo reći zloupotrebljavali i time vršili nelojalnu konkurenciju. No međutim, ono što je također i što je svrha ovog amandmana onda bilo da tamo u onim mjestima kada govorimo o našim krajevima i kada govorimo o pojmu robizonskog turizma koji se ovdje prvi puta uvodi gdje nema takvih restorana onda je intencija bila da se ipak dopusti privatnim iznajmljivačima da mogu imati puni pansion odnosno polupansion jer evo u krugu od 15km zbilja nema nekoga tko je morao sve novce uložiti u one sve mjere od HASAP-a, od sanitarnih uvjeta, od minimalnih tehničkih uvjeta, od osoblja kvalificiranog za pružanje takve usluge, sve ono što treba da bi ugostiteljski objekt radio. Tako da smatram da je ovo rješenje što se tiče samog izmijenjenog oblika zapravo u suštinski isto. I zahvaljujem se i predlagaču što je prihvatio ovo. Hvala.
Zahvaljujem. Onda će u tako izmijenjenoj formi ovaj amandman biti sastavni dio zakona. Sada idemo na 3 amandmana kluba, 4 ispričavam se, 4 amandmana Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Idemo sa prvim amandmanom izvolite. Državni tajniče izjašnjavanje o prvom amandmanu.
Samo trenutak. Dakle amandman na članak 5. ne prihvaća se. S obzirom na djelomično prihvaćanje u nešto izmijenjenom obliku amandmana zastupnika Stjepana Čuraja omogućiti će se iznajmljivačima po određenim uvjetima pružati i usluge polupansiona i punog pansiona svojim gostima.
Očitovanje kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Iznajmljivačima u ruralnim područjima u kontinentalnoj Hrvatskoj u zaleđu naše obale treba dozvoliti da mogu prodavati hranu. Ne možete zabraniti da imaju puni pansion. Vi to ne možete a ovim zakonom bez obzira što se pozivate na prethodni amandman vi u biti pogodujete velikim hotelima, velikim ugostiteljima. Na ovaj način kako smo mi dali u amandmanu u ime kluba MOST-a u biti mi bi riješili problem prodaje hrane u zaleđu. Jer turisti od nas to traže. Pa mi smo poljoprivredna zemlja. Kako će čovjek iznajmiti svoju kuću, vikendicu ili što iznajmljuje svoj pansion, polupansion ako ne može ispeći gradele svojim gostima. Pa vi zabranjujete ljudima da prodaju svoju hranu npr. u Dalmatinskoj zagori, u mom Sinju, Vrgorcu, Imotskom, Drnišu. Odakle to vama pravo? Pa kome vi u tome slučaju pogodujete? Pa jeste li svjesni da smo mi turistička zemlja a da otkada smo ušli u EU upola manje proizvodimo vina, pola hrane manje prodajemo. Pa vi pogodujete uvoznim lobijima da prodaju stranu hranu u restoranima. Pa zbog čega radite ovaj zakon? Tko su ti lobisti koji utječu na vas? Pa pomognite ovim krajevima da ljudi mogu proizvoditi i prodavati hranu u ruralnim područjima. Pa ta područja su prazna. Dalmatinska zagora u 2011. do 2016. iselilo je 126 tisuća ljudi baš zbog ovakvih represivnih zakona koje vi namećete jer pogodujte uvoznim lobijima. Vi ste najveće u ministarstvima štetočine tog područja. Vi ste ... [[Govornik se ne razumije.]] 2/3 Hrvatske. Pogodujete uvoznim lobijima koji uvoze hranu a vi kao oni koji bi trebali brinuti o turizmu i razvoju turizma u kontinentalnom dijelu Hrvatske jer to je najveća potražnja vi ga ciljano uništavate. Tražimo glasanje.
Glasovati ćemo sutra. Idemo sad na amandman broj 2 istog kluba zastupnika, izvolite.
Ne prihvaća se. Ponovno uvođenje obaveze ispunjavanja uvjeta propisanih posebnim propisima o hrani za iznajmljivače koji će moći iznimno pružati usluge pansiona ili polupansiona pod uvjetima propisanim ovim zakonom smatramo suvišnim s obzirom da je takva obaveza već propisana posebnim propisima o hrani.
Izvolite kolega Bulj.
Još jednom utjecao bih na kolege zastupnike da ove lobije koji uništavaju domaću proizvodnju, domaćeg poljoprivrednika, obiteljska OPG-ove da jednostavno dozvolimo ljudima na ruralnom području, u kontinentalnom djelu Hrvatske da mogu prodavati svoje proizvode. Pa ne možete pogodovati samo velikim korporacijama u ugostiteljstvu, u turizmu. Još jednom ću ponoviti, ovim zakonom je zabranjeno doslovno da kad dođu u dalmatinsku zagoru gosti, da mu se ispeče jedne gradele ne znam ribe. Zbog čega to radite? Koji je tu cilj interesa? Da uvozimo hranu. Još jednom napominjem, kolege zastupnici očito su lobiji, uvozni lobiji u Ministarstvu turizma i velike korporacije koje žele vladati hotelima i svim ugostiteljstvom uz obalu, jednostavno ne žele razvoj turizma u kontinentalnom dijelu Hrvatske, poglavito u zaleđu Primorja, a tako i na cijelom području. Zamolio bi vas još jednom u ime 2/3 Hrvatske ne dozvolite da uništavaju te ljude koji se bave koji imaju OPG-ove koji iznajmljuju svoje prostre da ih se uništi. Na vama je kolege zastupnici, to ministarstvo turizma, poljoprivrede, ne smiju raditi, oni su i došli na način preko lobija, inače ne bi bili za ovom govornicom, jer nisu došli po duhu svetome, da rade ove zakone koji su štetni za naše proizvođače, male OPG-ove na cijelom području RH. Još jednom molim vas da ovaj amandman podržite. Hvala lijepo.
Idemo na 3. amandman, izvolite.
Ne prihvaća se. Ugostitelj sam određuje radno vrijeme unutar zakona dozvoljenog u kojem će poslovati i može ga mijenjati prema svojim potrebama, ali kada ga istakne, na ulazu u objekt mora se iz toga i pridržavati. Obaveze prijave radnog vremena nije propisana ni zakonom o ugostiteljskoj djelatnosti, ni nekim drugim propisom, ali potrošaču, gostu mora biti dostupno korištenje usluga u ugostiteljskom objektu u radno vrijeme, koje je istaknuto na ulazu na samom ulazu objekata, odnosno, kojeg je istaknuo ugostitelj iz razloga što se ovim zakonom uvodi ublažavanje postupaka turističkih inspektora prema počinitelja prekršaja, a primjenom načela oportuniteta, tj. propisivanje mogućnosti da se bez kažnjavanja otklone nepravilnosti i nedostaci utvrđeni u inspekcijskom nadzoru. Smatram opravdanim u slučajevima ponavljanja prekršaja propisati tu višu kaznu za sve prekršaje. Naime, ako se ovim zakonom omogućuje nesankcioniranje određenih manjih prekršaja, jer je isto stvarala nepotrebne prepreke za pružatelje usluga, smo upozorenje bez podnošenje optužnih prijedloga, odnosno, izdavanje prekršajnog naloga ili naplate kazne na mjestu izvršenja prekršaja, trebala bi biti dostatno da se isprave nepravilnosti i nedostaci, a to bi trebao biti osnovni cilj provođenja inspekcijskog nadzora, a ne kažnjavanje.
Izvolite kolega Bulj.
Vidimo da proširivati u biti ovim zakonom se proširivanju inspekcijski nadzori i broj sankcija, zbog manjih grešaka, ogromne kazne su se ovim zakonom će se propisati, ljudima koji se bave ugostiteljstvom, u naravno, da na taj način punite proračun i da se uništava konkurencija, za one koji bi trebali preuzeti komplet turističke objekte na području RH poglavito uz Jadran. Znači vi za jednu manju ceduljicu, koja nije postavljena na ugostiteljski objekat ćete kažnjavati ljude, zatvarati povećajte broj sankcija, zbog čega? Zbog čega taj inspekcijski nazor ne bi bio onaj koji upozorava, onaj koji u biti, zbog manjih prekršaja. Vi ste samo proširili broj sankcija, za ugostiteljske objekte, naravno manje, jer to će veći vrlo lako utjecati na ministarstva, imaju dobre veze i zbog njih se i radi ovaj zakon, da se mali ugostitelji unište. Inspekcija ne bi smjela služiti samo da kažnjavam u kafiću, u nekom ugostiteljskom objektu, da kažnjava zbog toga što je zaboravljena staviti jednu ceduljicu i proširili ste broj sankcija. Inspekciji nadzori mora, nije to smiješno, inspekcijski nadzori moraju biti oni koji će upozoravati i koji će usklađivati da se ljudi, da se vlasnici ponašaju u skladu sa zakonom a ne isključivo sankcije i punjenje proračuna, a isključivo zbog toga da bi pogodovali velikim ugostiteljima, koji će preuzeti sve, jer je to jedini interes, kao što su napravili od poljoprivrede, tako će napraviti ugostiteljstvu. Hvala lijepo, tražim glasanje.
Glasovati ćemo sutra. I idemo na zadnji amandman Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Izvolite.
Ne prihvaća se. S obzirom da se nije prihvatio amandman kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, kojim bi se ponovno u zakon za sve iznajmljivače propisana mogućnost pružanja usluga polupansiona i punog pansiona za njihove goste koji koriste uslugu smještaja, ne može se prihvatiti niti ovaj amandman, tj. da se briše odredba koja propisuje obavezu usklađivanja poslovanja iznajmljivača s odredbama predloženog zakona u roku od godine dana, od dana stupanja na snagu ovog zakona.
Izvolite kolega Bulj.
Nisam ništa drugo ni očekivao nego da ćete jednostavno doći u te krajeve sada, evo, između izbora za EU, za parlament EU i da ćete dolaziti, oblizati te krajeve i hvaliti ćete se što ste napravili za njih, a u biti vi zabijate zadnji čavao u lijes ruralnog područja RH ovim zakonom. OPG koji su blizu a imaju pansione i polupansione, u blizini neće moći prodavati te proizvode. Vi prisiljavate ljude, turiste, da ne dolaze na ta područja, umjesto obrnuto. Vi ste Ministarstvo turizma, vi bi morali promicati gastro turizam, sportski turizam, ruralna područja, sve što ćete vi promicati, a vi u biti, ovdje zabranjujete da ljudi doslovno ispeću jedne gradele za naše goste, za goste koje primu u svom pansionu, polupansionu. Zbog čega to radite? Koji je razlog da domaći proizvoda iz toga sela, toga mjesta ne može biti na stolu u tom polupansionu? I još jednom ništa drugo nisam očekivao od vas i zato je potreban cjeloviti zakon za ta područja kao što je za moju Dalmatinsku zagoru, kao što je za Gorski kotar i druga područja da jednostavno se stane vama više na kraj. Da vam se stane na taj žulj i uništavanje hrvatskog područja 2/3 Hrvatske. Da se zaustavi iseljavanje ovim štetnim zakonima koje vi šaljete u proceduru. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ovime smo došli do kraja sa raspravama o amandmanima o Zakonu o zdravstvenoj zaštiti i o amandmanima koje predlagatelj nije prihvatio, glasovati ćemo sutra. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, drugo čitanje P.Z.br. 378.predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnik Stjepan Čuraj i Klub zastupnika MOSTA nezavisnih lista. O amandmanima smo se očitovali na jučerašnjoj sjednici pa ćemo prijeći na glasovanje o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Idemo znači prvi amandman, Vlada ne prihvaća. Molim glasujmo. Ispričavam se, Kluba MOSTA nezavisnih lista. …/Govornici se ne razumiju/ [[Upadica Predsjednik: Predložite]] Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na drugi amandman istog Kluba zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman tri istog Kluba zastupnika, Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman broj četiri, istog Kluba zastupnika, Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Dajem sada na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 80 glasova, 30 suzdržanih i 17 protiv donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti.