Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради. Прошу народних депутатів підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему "Рада". [[10:02:53]] Зареєструвалося -402 Зареєструвалося 402 народних депутати. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошується відкритим. Шановні колеги, днями пішов із життя двічі Герой Радянського Союзу генерал-полковник Петров Василь Степанович, який був мужньою людиною і дійсно легендарною особистістю А 14 квітня з життя пішла Любов Трохимівна Мала, видатний лікар і вчений, директор інституту терапії Академії медичних наук України, Академії національної академії наук України та російської академії медичних наук. Герой України, Герой соціалістичної праці, один із засновників української кардіологічної школи. Прошу вас вшанувати її пам’ять хвилиною мовчання. Прошу сідати. Шановні колеги, життя триває, сьогодні день народження народного депутата України Авраменко Володимира Федоровича, давайте його привітаємо, побажаємо всього найкращого. Шановні колеги! Відповідно до Регламенту у п’ятницю ми обговорюємо питання порядку деного, перелік питань, що пропонується для розгляду у вас є. Регламентом сьогодні не передбачається розгляд депутатських запитів, але при вашій згоді можна було б оголосити запити. Якщо немає заперечень? Будь ласка, мікрофон Мельничука.
Михайло Мельничук. Фракція соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановний Геннадію Андрійовичу, в середу немає ніяких, так сказать, зауважень щодо оголошення запитів, але в середу головуючий не дав можливості депутатам звернутися з висунутими заявами, мотивуючи тим, що тільки 30 хвилин і далі по. Сьогодні знову письмові запити депутатів, а усних заяв і тих, хто записався на ці заяви, немає можливості висловити. Будь ласка, як це рахувати? Якщо по порядку денному, то йдемо по порядку денному. Якщо запити, то дайте можливості із зверненнями виступити депутатам. Дякую.
Добре, немає заперечень. Таким чином, ми діємо за Регламентом. Будь ласка, одну хвилинку, тільки за Регламентом. Що стосується депутатських запитів, звернень, оголошень і таке інше. Да, дійсно. сьогодні за Регламентом не повинно бути запитів. Що стосується висловлень депутатів, у нас буде з 13 години година відведена на "Різне". Можна з цього приводу виступати, записатися і оголошувати. Але ж, якщо запити, давайте поставимо на голосування, будь ласка, чи оголошувати запити? ГОЛОС З МІСЦЯ. Да, оголошувати, оголошувати.
Ставлю на голосування це питання. Визначаємось. Діємо за Регламентом. [[10:07:32]] За-218 Сьогодні у нас згідно. [[Шум у залі]] Це не процедура, це - питання at-hok, приймається воно, тому що ми з вами відходимо від Регламенту. Тому давайте визначатися. Ми з вами втрачаємо час. Якщо ми діємо за законом, за Регламентом, давайте визначатися. Мороз Олександр Олександрович, будь ласка.
Шановний Геннадію Андрійовичу, ви знаєте, що вчора трапився збій у роботі парламенту.
так.
Для того є причини і треба вирулити на нормальну ситуацію. А там 40 хвилин чи скільки на заяви тощо, це, власне кажучи, навіть процедурне питання, там не треба і 226 голосів. Тому або поставте на переголосування, або просто дайте можливість висловитися людям і запити проголосувати, бо два тижні не буде засідань і так далі.
Олександр Олександрович, ви, мабуть, краще мене знаєте, що перш за все Регламент. А якщо ми повинні прийняти рішення і відійти від Регламенту, то треба 226 голосів, процедура ad hoc. Якщо ви наполягаєте ще поставити на голосування - добре. Але ж. Добре, ставимо на голосування. Включіть систему. Але ж ми повинні з вами визначитися. Ми з вами відходимо від Регламенту і голосуємо запити чи висловлення депутатів? Тільки запити, добре. Ставимо на голосування. [[10:09:40]] За-289 Рішення прийнято. Надійшли запити народних депутатів України Андрія Полііта та Ігоря Алексєєва до Голови Верховної Ради України, Генерального прокурора України стосовно грубого порушення Закону України про статус народного депутата України головою Маловиськівської районної ради Кіровоградської області. Ставлю на голосування. [[10:10:27]] За-178 Рішення прийнято. Ігоря Юхновського до Прем’єр-міністра України стосовно спільного наказу ряду міністерств і відомств Росії щодо запровадження обов’язкового оформлення міграційних карт при в’їзді та перебуванні на території Росії громадян України. Голосуємо. [[10:11:00]] За-143 Рішення прийнято. Микола Томенко до Прем’єр-міністра України, Генерального прокурора України щодо факту застосування Національної телекомпанії України цензури при висвітленні виступу Президента України із щорічним посланням до Верховної Ради України. Ставиться на голосування. [[10:11:34]] За-188 Рішення прийнято. Марії Маркуш до Прем’єр-міністра України стосовно фінансування завершення будівництва газопроводу Тячів-Ведевля-Тересва та Ведевля-Солотвино. Ставлю на голосування. 0:12:06 За-169 Рішення прийнято. Валентина Савицького до Прем’єр-міністра України щодо формальних відповідей на депутатські запити оголошені на засіданнях Верховної Ради України стосовно деяких соціально-економічних питань. Голосуємо. [[10:12:35]] За-174 Рішення прийнято. Марії Маркуш до Прем’єр- міністра України, Генерального прокурора України щодо фактів порушення земельного господарства під час реформування господарств в Червоногвардійському районі Автономної Республіки Крим. Ставлю на голосування. [[10:13:05]] За-138 Рішення прийнято. Павла Качура до Прем’єр-міністра України стосовно неправомірного обмеження постановою уряду розміру компенсацій реабілітованим громадянам та приведення цієї постанови у відповідність до Закону України про реабілітацію жертв политичних репресій в Україні. Ставлю на голосування. [[10:13:40]] За-149 Рішення прийнято. Анатолія Наливайка до Прем’єр-міністра України з приводу невиконання рішення Конституційного Суду України щодо незаконності відміни пільг ветеранам силових структур. Голосуємо. [[10:14:09]] За-110 Рішення прийнято. Валерія Самоплавського до Прем’єр-міністра України з приводу запровадження андидемпінгових заходів стосовно імпорту з Російської Федерації та Республіки Білорусь сірників. Голосуємо. [[10:14:40]] За-122 Рішення прийнято. Миколи Круця до Прем’єр-міністра України щодо створення у місті Івано-Франківськ технічного комітету із стандартизації лічильників газу. Ставлю на голосування. [[10:15:07]] За-118 Рішення прийнято. Сергія Іванова до Прем’єр-міністра України щодо будівництва спиртзаводу на базі Азовського лікеро-горільчаного заводу Автономної Республіки Крим. Голосуємо. [[10:15:34]] За-24 Рішення не прийнято. Зареми Катушевої до Прем’єр-міністр України стосовно погашення заборгованості компенсаційних виплат учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Ставлю на голосування. [[10:16:03]] За-157 Рішення прийнято. Петра Олійника до Прем’єр-міністр України щодо недоцільності ліквідації Червоноградського центру стандартизації, метрології та сертифікації. Ставлю на голосування. [[10:16:30]] За-125 Рішення прийнято. Георгія Манчуленка до Прем’єр-міністр України щодо розвитку туристичного рекреаційного комплексу у виборчому окрузі номер 203, Чернівецька область. Голосуємо. [[10:17:00]] За-127 Рішення прийнято. Ігоря Тарасюка до Прем’єр-міністр України щодо фінансування ліквідації наслідків стихійних явищ на території Тернопільської області у 2002 році. Ставлю на голосування. [[10:17:28]] За-168 Рішення прийнято. Юрія Кармазіна до Прем’єр-міністр України , голови Координаційного комітету по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю при Президентові України щодо створення урядової комісії з перевірки фактів знищення санаторно-курортного комплексу на Чорноморському узбережжі незаконного вилучення земель рекреаційного призначення і передачу в користування окремим посадовим особам та громадянам. Прошу голосувати. [[10:18:15]] За-219 Рішення прийнято. Тараса Чорновіла - до Прем’єр-міністра України щодо підтвердження або спростування тексту розпорядження Кабінету Міністрів про придбання двох автомобілів вартістю 509 тисяч гривень кожний. Ставлю на голосування. [[10:18:48]] За-199 Рішення прийнято. Юрія Павленка і Петра Толочка - до Кабінету Міністрів України щодо аудиторської перевірки фінансово-економічної діяльності державного підприємства поштового зв’язку “Укрпошта”. Прошу визначитися. [[10:19:22]] За-157 Рішення прийнято. Групи депутатів Слабенка та інших до Першого Віце-прем’єр-міністра України, міністра фінансів України, Генерального прокурора України щодо порушень законодавства про бюджету систему України та перевищення повноважень при прийнятті актів розпорядчого характеру Луцьким міським головою. Прошу визначитися. [[10:19:55]] За-114 Рішення прийнято. Володимира Оніщука - до Першого віце-перм’єр-міністра України, міністра фінансів України щодо роз’яснень деяких положень законодавства України щодо фінансових послуг. Прошу визначитися. [[10:20:21]] За-129 Рішення прийнято. Володимира Лещенка до віце-прем’єр-міністра України Дмитра Табачника стосовно нарахування страхової виплати інваліду внаслідок виробничої травми. Прошу визначатися. [[10:20:52]] За-156 Рішення прийнято. Сергія Слабенка до віце-прем’єр-міністра України Івана Кириленка стосовно порушення прав орендодавців землі і Іванчівському районі Волинської області. Прошу визначатися. [[10:21:20]] За-132 Рішення прийнято. Андрія Шкіля до Генерального прокурора України щодо проведення повторної перевірки обставин незаконного переїзду Генерального консульства Російської Федерації у місті Львові. Прошу визначатися. [[10:21:47]] За-127 Рішення прийнято. Валентини Семенюк до Генерального прокурора України щодо надання інформації про факти порушення Закону України про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі. Прошу визначатися. [[10:22:14]] За-168 Рішення прийнято. Володимира Шандра і Павла Ігнатенка до Генерального прокурора України щодо порушень законодавства у діяльності національної акціонерної енергетичної компанії "Енергоатом". Голосуємо. [[10:22:41]] За-126 Рішення прийнято. Михайла Павловського до Генерального прокурора України стосовно заборгованості із виплати заробітної плати працівникам макарівського цукрового заводу Хмельницької області та незаконного відчуження майна цього підприємства. Ставлю на голосування. [[10:23:10]] За-175 Рішення прийнято. Петра Симоненка до Генерального прокурора України у зв’язку з порушенням прокурором Автономної Республіки Крим Конституції України та Закону України "Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим" при вирішенні питання щодо повноважень депутатів Автономної Республіки Крим. Ставлю на голосування. [[10:23:42]] За-118 Рішення прийнято. Василя Онопенка до Генерального прокурора України стосовно порушень працівниками прокуратури міста Харкова конституційних принципів функціонування судової влади, статусу суддів та здійснення правосуддя. Ставлю на голосування. [[10:24:10]] За-54 Рішення не прийнято. Євгена Кирильчука до Генерального прокурора України стосовно зволікання правоохоронними органами Волині виконання ухвали Верховного суду України. Ставлю на голосування. [[10:24:38]] За-83 Рішення не прийнято. Юрія Соломатіна до Генерального прокурора України у зв’язку із незадоволенням діями прокуратури міста Києва по перевірці продажу об’єкта незавершеного будівництва "Громадський центр". Ставлю на голосування. [[10:25:09]] За-143 Рішення прийнято. Валентина Матвєєва і Алли Александровської до Генерального прокурора України щодо оновлення конституційних прав громадянина Івана Мотики. Прошу визначатися. [[10:25:40]] За-131 Рішення прийнято. Зареми Катушевої до Генерального прокурора України у зв’язку з незадоволенням відповіддю на звершення з приводу порушень договору щодо спільного будівництва житлового будинку. Прошу визначатися. [[10:26:11]] За-129 Рішення прийнято. Володимира Драчевського до міністра охорони здоров’я України щодо питань розміщення дитячого стоматологічного стаціонару в місті Нікополь. Прошу визначатися. [[10:26:37]] За-100 Рішення прийнято. Миколи Шершуна до міністра промислової політики України стосовно використання виробних потужностей Старницького заводу мостових технологічних конструкцій, включеного до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Прошу визначатися. [[10:27:23]] За-190 Рішення прийнято. Ще раз пропонується Євгена Кирильчука до Генерального прокурора України стосовно зволікання правоохоронними органами Волині виконання ухвали Верховного суду України. Рішення судів будь-яких повинно виконуватися. [[10:27:50]] За-177 Рішення прийнято. Миколи Сокирка до міністра транспорту України щодо поновлення курсування електропоїзду на маршруті Жмеринка-Попелюхи. Прошу визначатися. [[10:28:20]] За-109 Рішення прийнято. Олега Гуменюка до міністра Внутрішніх справ України стосовно якості підготовки водіїв автотранспорту. Прошу визначатися. [[10:28:45]] За-92 Рішення прийнято. Віктора Мусіяки до міністра оборони України з приводу передислокації військової частини з Автономної Республіки Крим до міста Кіровограда. Прошу визначатися. [[10:29:10]] За-135 Рішення прийнято. Євгена Гірника до міністра охорони здоров’я України щодо забезпечення медичним обладнанням Волинської районної лікарні Івано-Франківської області. Прошу визначатися. [[10:29:44]] За-178 Рішення прийнято. Віктора Славути до міністра транспорту України стосовно негативного ставлення колективів залізничників до рішення щодо приватизації підприємств залізничного транспорту. Прошу голосувати. [[10:30:09]] За-125 Рішення прийнято. Сергія Гмирі до міністра палива та енергетики України з приводу заборгованості перед гірниками реструкторизованої шахти "Краснополіївська" Луганської області. Ставлю на голосування. [[10:30:39]] За-150 Рішення прийнято. Володимира Лещенко до міністра з питань надзвичайної ситуації та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо проведення розрахунків за виконання будівельної роботи Новгород-Сіверській гімназії Чернігівської області. Ставлю на голосування. [[10:31:12]] За-149 Рішення прийнято. Андрія Полііта і Ігоря Олексієва до голови Служби безпеки України, Генерального прокурора України щодо фактів посадових зловживань голови Черкаського територіального управління державної комісії по цінних паперах та фондового ринку. Ставлю на голосування. [[10:31:44]] За-121 Рішення прийнято. Юрія Павленка і Олега Юхновського до Ради національної безпеки та оборони України щодо дій Держкомзв’язку та підпорядкованого йому державного підприємства "Укрпошта" спрямованих на звуження інформаційного простору України. Прошу визначатися. [[10:32:16]] За-159 Рішення прийнято. Сергія Правденка до голови державної митної служби України з приводу невиконання Чопською митницею рішень Ужгородського районного місцевого суду щодо товариства "Єврокар". Прошу визначатися. [[10:32:46]] За-16 Рішення не прийнято. Михайла Добкіна до Голови державної митної служби України щодо порушення посадовими особами регіональних митниць вимог чинного законодавства. Прошу визначатися. [[10:33:12]] За-74 Рішення не прийнято. Валентини Семенюк до голови Державної податкової адміністрації України стосовно повноти сплати податків підприємствами, які передані до сфери відання Державного управління справами. Прошу визначатися. [[10:33:42]] За-148 Рішення прийнято. Миколи Круця до голови Державного комітету у справах охорони державного кордону України щодо здійснення контролю за наявністю страхового сертифіката у власників зареєстрованих в України транспортних засобів при виїзді за кордон. Ставлю на голосування. [[10:34:16]] За-115 Рішення прийнято. Ярослава Джоджика - до голови Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо необхідності усунення аморальної та недобросовісної реклами з телеекранів. Прошу голосувати. [[10:34:48]] За-193 Рішення прийнято. Віктора Тарана - до голови Київської міської Державної адміністрації щодо збереження та охорони історичних місць Києва. Прошу визначитися. [[10:35:16]] За-108 Рішення прийнято. Юрія Кармазіна - до голови координаційного комітету по боротьбі з корупцією організованою злочинністю при Президентові України, Генеральному прокурору України щодо перевірки фактів зловживань з боку керівників Кіровоградської обласної державної адміністрації. Прошу визначитися. [[10:35:48]] За-215 Рішення прийнято. Лілії Григорович - до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо взяття під контроль впровадження в апеляційному суді місті Києві, справ громадянок Федотенко та Хумицької. Прошу визначитися. [[10:36:20]] За-108 Рішення прийнято. Олександра Турчинова - до голови Сумської обласної державної адміністрації щодо вирішення питань безкоштовного проїзду в приміському транспорті осіб, що супроводжують інвалідів по зору. Прошу визначитися. [[10:36:51]] За-125 Рішення прийнято. Михайла волинця до прокурора міста Києва Гайсинського щодо додержання трудового законодавства та фінансової дисципліни. Прошу визначатися. Мабуть, це прокурора Київської області, мабуть, не міста Києва, тут помилка. [[10:37:25]] За-128 Рішення прийнято. Василя Калінчука до голови Служби Безпеки України щодо законності приватизації продовольчих ринків міста Києва. Прошу визначатися. [[10:37:57]] За-86 Рішення не прийнято. Георгія Манчуленка до Генерального прокурора України, міністра юстиції України, голові ДПА України, голові Чернівецької обласної державної адміністрації щодо невиконання рішення суду та бездіяльності державної виконавчої служби Глибоцького райуправління юстиції Чернівецької області та державної податкової інспекції в Глибоцькому районі Чернівецької області стосовно інваліда І групи Манкіш. Прошу визначатися. [[10:38:45]] За-156 Рішення прийнято. Депутатський запит народного депутата Василя Червонія та інших до міністра освіти України про спробу незаконної ліквідації професійно-технічного училища номер 28 у місті Острозі Рівненської області, прошу визначатися. [[10:39:23]] За-172 Рішення прийнято. Михайла Павловського до Прем’єр-міністра України щодо розробки механізму виплати грошових заощаджень вкладених до 2 січня в установах колишнього ощадного банку, що діяли на території України у зв’язку із зазначеним скороченням філій ощадбанку у сільській місцевості Хмельницької області. Прошу визначатися. [[10:40:03]] За-142 Рішення прийнято. Звернувся Микола Рудьковський я назвав його прізвище, коли оголошував депутатський запит, голови Служби безпеки України підписали Василь Калінчук, Микола Рудьковський третє прізвище не можу розібрати. Щодо законності приватизації продовольчих ринків в місті Києві. Ставимо ще раз на голосування, будь ласка, прошу визначатися. [[10:40:52]] За-127 Рішення прийнято. Народного депутата Костинюка Генеральному прокурору України щодо перевірки дій голови Сумської обласної адміністрації Щербаня. Прошу визначатися. [[10:42:03]] За-133 Рішення прийнято. Переходимо до розгляду питань порядку денного. Першим в розкладі - щорічна доповідь уповноваженого. Шановний Степан Ількович ставить питання щодо його запиту - звернутися до Генерального прокурора щодо притягнення мене до відповідальності за те, що я звільнив з посади голову секретаріату Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю та корупцією. Я хочу повідомити, що ми це питання голосували в середу. Воно не пройшло. Більше того, послухайте, будь ласка, послухайте, будь ласка, більше того, згідно з Регламентом ставляться на голосування тільки ті питання і в той орган, який компетентний розглядати це питання. Що стосується вашого питання, воно розглядається зараз у суді. Будь ласка, мікрофон Степана Хмари.
Хмара, фракція Юлії Тимошенко, партія "Батьківщина". Шановні народні депутати, в середу шановний Геннадій Андрійович неправильно перекрутив, свідомо перекрутив назву мого депутатського запиту, тому він, я вважаю, і не набрав відповідної кількості голосів. І Геннадій Андрійович, я прошу вас не коментувати, а читати правильно заголовок на запиті і ставити на голосування. Дякую за увагу.
Степане Ільковичу, чи ми дійсно прагнемо до правової держави? Зараз це питання розглядається у суді, а ви тиснете через мене, через Генерального прокурора на суд, щоб той вирішив це питання. Хіба так можна робити? Хіба можна так робити? Я ще раз кажу: читайте Регламент, там все вказано. Підійдіть, будь ласка, я вам дам і висновок юридичного управління. Переходимо до розгляду питань порядку денного. В першому розкладі щорічна доповідь уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Уповноважений просить для її оприлюднення надати 30 хвилин та 15 на відповіді на запитання. Будь ласка. Запрошується до слова Ніна Іванівна Карпачова.
Ще буде час у депутатів визначатися із затвердженням кандидатур. До речі, таємного, шляхом таємного голосування бюлетенями, не в залі, а в кабінах. Шановні народні депутати, шановний Голово, шановні представники суддівського корпусу, шановні дипломати, представники засобів масової інформації, всі присутні, дорогі співвітчизники? Початок нового тисячоліття засвідчив, що світ не став ані гуманнішим, ні безпечнішим, адже як і раніше масове порушення прав людини в усіх куточках землі набирає все більш жорстоких форм. Знецінюється саме людське життя, нормою міжнародного спілкування дедалі частіше стають подвійні стандарти, зводиться нанівець роль Організації об’єднаних націй як універсальної міжнародної організації, покликаної сприяти утвердженні прав людини в усьому світі. Це вимагає від усіх нас переосмислення підходів до прав людини, враховуючи реалії сьогодення та нові виклики часу такі, як глобалізація, тероризм, поглиблення соціального розшарування різних країн світу, згубні екологічні наслідки бездумного втручання людини у природні процеси. П’ять років тому, коли Уповноважений з прав людини тільки-но розпочинала свою роботу, не було чіткого уявлення про реальну ситуацію з дотриманням прав людини в нашій державі. Уповноважений здійснила перше комплексне дослідження, моніторингове комплексне дослідження, що дало чесну і об’єктивну відповідь на питання, яким є стан дотримання та захисту прав людини в Україні. Це моніторингове дослідження було представлено вашим попередникам, шановні народні депутати. Сьогодні вам представлене нове дослідження моніторингове про стан дотримання та захисту прав і свобод людини в Україні. На жаль, мені як Уповноваженому, сьогодні доводиться констатувати, що дотримання прав людини в Україні все ще залишається далеким від міжнародних стандартів. Під час діяльності Уповноваженого за прав людини по захист своїх прав до мене звернулося понад 270 тисяч громадян України, іноземців та осіб без громадянства. Якщо перші роки роботи до уповноваженого зверталися переважною більшістю інваліди, пенсіонери, безробітні, особи позбавлені волі, то тепер дедалі частіше звертаються по захист своїх прав - журналісти, працівники правоохоронних органів, зокрема самі слідчі, судді і державні службовці. Є, до речі, і випадки звернення самих народних обранців по захист порушення їхніх безпосередньо прав. Аналізуючи найбільш проблемні питання у сфері прав людини з якими громадяни звертаються до Уповноваженого слід зазначити таке. 50 відсотків усіх звернень стосуються порушень громадських прав і передусім права на судовий захист. 40 відсотків звернень стосуються порушень соціальних і економічних прав, насамперед права на працю, на отримання винагороди за неї, позбавлення пільг, надання житла, пенсій, порушення права власності на землю. Порівняно з 1998 роком в тричі зросла кількість звернень щодо дотримання особистих конституційних прав громадян і зокрема стосовно порушення права на повагу до гідності, честі, застосування недозволених методів ведення слідства, тортур і іншого нелюдського поводження чи покарання. Шановні народні обранці, через серце Уповноваженого з прав людини проходить біль наших громадян, які, не маючи елементарних засобів до існування, повідомляють про факти масового і брутального порушення свого конституційного права на достатній і життєвий рівень. Попри деякі позитивні тенденції росту економіки у продовж останніх трьох років, життєвий рівень більшості громадян України не поліпшився, а навіть погіршився. Офіційний рівень безробіття в Україні за останні три роки збільшився тільки за офіційною статистикою з 26 до 28 відсотків. У багатьох районах України, зокрема в Автономній Республіці Крим, в Закарпатській, Хмельницькій, Херсонській, Миколаївській, Волинській, Луганській областях рівень безробіття становить від 33 до 46 відсотків. А якщо врахувати об’єктивні оцінки самого населення України, деякі соціологічні дані, то до категорії бідних в Україні сьогодні можна віднести майже 70 відсотків громадян України. За даними Держкомстату України заборгованість із заробітної плати на 1 січня 2002 року становило 2 мільярди 323 мільйони гривень. Кількість працівників, якім своєчасно не було виплачено заробітну плату, становило 2 мільйони 155 тисяч осіб. Це є дестабілізуючим фактором, який посилює соціальну напругу в суспільстві. Масового характеру набули порушення права на працю у зв’язку з незаконним звільненням. Роботодавці намагаються позбутися найменш соціально незахищених працівників таких, як інваліди, багатодітні та одинокі матері, особливо перед пенсійного віку громадян, пенсіонерів. Середній рівень пенсій у минулому році в Україні становив 137 гривень, або 40 відсотків прожиткового мінімуму. Кричущою залишається проблема безробіття. Про це багато разів говорилося в цій залі. Безробітних в Україні тальки за оцінками Міжнародної організації праці сьогодні майже 2,5 мільйони осіб, переважна більшість - це жінки та молодь віком до 28 років. Складною є ситуація із соціальними виплатами, зокрема, державної допомоги сім’ям з дітьми, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та малозабезпеченим сім’ям, для яких вона чи не єдиним джерелом виживання. Шановні народні депутати! Велика проблема - це проблема надання житла в Україні. Торкнуся тільки одного аспекту цієї проблеми. Як з’ясувала Уповноважений в Україні в гуртожитках проживає понад 1,5 мільйони громадян України. І на сьогоднішній день їхнє право на житло залишилося під загрозою. Що мається на увазі? Фактично цих людей з гуртожитків виселяють і гуртожитки нерідко стають здобиччю комерційних структур або приватних осіб, які використовують їх абсолютно не за призначенням. Тому, на думку Уповноваженого, назріла гостра необхідність внесення змін та доповнень про приватизацію державного житлового фонду, які б передбачали реконструкцію гуртожитків під будинки для малосімейних, їх приватизацію, як це робиться, наприклад, у місті Києві. Болюча проблема для мільйонів українських громадян залишається повернення їх трудових заощаджень розміщених в установах колишнього Ощадбанку СРСР та Укрдержстраху. До Уповноваженого з прав людини тільки за перших два роки діяльності звернулося тільки з цього питання понад 12 тисяч громадян нашої держави. На підставі цих звернень Уповноважений звернулася з поданням до Конституційного Суду України, і Конституційний Суд підтримав подання Уповноваженого і визнав: по-перше, заощадження громадян України їхньою власністю, а також подав надію мільйонам нашим співвітчизникам, врешті на повернення трудових заощаджень. Але це питання залишається болючим, почалися ці виплати, але ми знаємо, в якому стані сьогодні перебувають ці виплати, я думаю, що в депутатів можуть виникнути питання до мене якраз з цього дуже болючого питання. Питання власності на землю. Забезпечення цього права в усі часи було одним з найскладніших питань. Згідно з чинним законодавством право власності на землю гарантується майже 24 мільйонам власників земельних ділянок та тих, хто ними користується. Проте аналіз звернень громадян до Уповноваженого засвідчив, що скористатися цим правом можуть далеко не всі власники, багатьох з яких просто не було включено або до списку Додатку до Державного акту на право колективної власності, згідно з яким селянам надавали землю, а деяким земельна ділянка надавалася у відстані за 15 кілометрів від села, як це сталося в селі Павлівка Богодухівського району Харківської області з громадянкою Ковтун і знадобилися втручання Уповноваженого з прав людини, щоб поновити права цієї селянки. Уповноважений вважає, що в Україні має бути створена уніфікована система реєстрації прав власності на землю та інше нерухоме майно. На законодавчому рівні необхідно поставити перепони, які б унеможливолювали ошукування селян і скуповування їхньої землі за безцінь, тим більше, що майже третина сіл в усій Україні - це сьогодні вимираючі вже села. Шановні народні депутати! Шановні всі присутні! Одним із приорітетів діяльності Уповноважено є захист прав людини на інформацію, свободи думки і слова, на вільне оприлюднення своїх поглядів, адже свобода інформації є основним правом людини і критерієм всіх інших свобод. Моніторинг, проведений Уповноваженим, засвідчує, що професія журналіста в Україні, як і раніше залишається однією з найнебезпечніших, на думку самих журналістів в Україні існує цензура економічна, адміністративна та цензура кулі. У мирній Україні журналісти гинуть, як у країнах воєнних конфліктів. Так за 10 років в Україні загинуло 38 працівників ЗМІ. Масовими стали побиття, шантаж, залякування журналістів, блокування рахунків видань і видавництв, арешти працівників ЗМІ, вилучення та викрадення тиражів газет і книжок, посилюється тенденція до монополізації засобів масової інформації. Новий метод боротьби зі свободою слова відпрацьовувався в Криму на редакторові газети "Евпаторийская неделя" Володимирі Луцьєві, не вбиваючи, знищувати журналістів довічним ув’язненням за сфабрикованими звинуваченнями - таки вирок очікував цього журналіста. Лише після втручання його колег-журналістів, Уповноваженого та відповідного рішення суду журналіст вийшов на свободу. На жаль, подібні випадки не є поодинокими. Уповноваженому доводилося визволяти з-за грат незаконно заарештованого журналіста Дмитра Шуркала та головного редактора газети "Свобода" Олега Ляшка, а в суді та Генеральній прокуратурі захищати права матері зниклого журналіста Георгія Гонгадзе. На превеликий жаль, до цього часу в Україні так і не створено жодного друкованого загальнонаціонального незалежного видання та громадського телебачення, які б надавали неупереджену, виважену інформацію, консолідували би суспільство. Дезінформація населення призводить і до прийняття хибних політичних рішень, що завдає великої шкоди державі в цілому. Проте, свобода слова має і іншу сторону, інший вимір, я би сказала. Уповноважений отримує чимало листів, у яких громадяни просять захистити їх від масованої пропаганди насильства, жорстокості, розпусти, що завдають великої школи моральним та духовним цінностям нашого народу, травмують психіку молоді, породжують небачену за своєю жорстокістю злочинність. Викликає тривогу й той факт, що окремі ЗМІ на догоду своїм спонсорам і засновникам виконують роль інформаційних кілерів тим самим завдаючи непоправною шкоди демократичним засадам суспільства, які тільки-но формуються. На часі прийняття закону про незалежні ЗМІ в Україні, які врегулював би правові, економічні та політичні принципи їх діяльності. Адже досвід розвинутих країн світу не заперечно переконує, що без правди незалежних ЗМІ не можливо побудувати цивілізований і демократичної держави. Окремо хотілось би торкнутися питання судової гілки влади, судового захисту. Моніторинг Уповноваженого засвідчує, що однією з найболючіших залишається проблема реалізації громадянами права на судовий захист. З цього питання до Уповноваженого з прав людини надходить більше третини усіх звернень громадян. І це не може не хвилювати, зважаючи на те, що саме суди є основною ланкою національної системи захисту прав людини. У минулому році кількість таких звернень до Уповноваженого зросла майже вдвічі. Найбільше скарг надійшло щодо необгрунтованості вироків та рішень судів не своєчасного та не належного розгляду справ та дій суддів. Проведений аналіз звернень громадян України дає підстави Уповноваженому зробити висновок про те, що попри вжиті і вжиємі заходи спрямовані на вдосконалення судової системи проведення так званої малої реформи, прийняття закону "Про судоустрій" 7 лютого 2002 року, сподівання мільйонів громадян України на докорінне поліпшення судової системи не виправдалася. Ситуація з реалізацією права на судовий захист продовжує залишатися в Україні незадовільною. Загострюється проблема, зокрема, апеляційного та касаційного оскаржень рішень та вироків суддів першої інстанції, адже після внесення змін до Цивільно-процесуального кодексу рішення місцевого суду можна оскаржити в апеляційному та касаційному порядку виключно через суд першої інстанції, який приймав це рішення. І в багатьох випадках саме цей суд першої інстанції, який звичайно в цьому не зацікавлений, як правило блокує процес самого оскарження. На стан судового захисту громадян, вкрай негативно впливає тяганина при розгляді справ. Судова статистика свідчить, що в 2001 році судами розглянуто з порушенням встановлених строків 58 тис. кримінальних справ або кожна третя з розглянутих. 250 тис. цивільних справ або кожна п’ята. У деяких областях, зокрема в Харківській, Донецькій, Запорізькій з порушенням строків розглядається від 40 до 50 відсотків всіх судових справ. Протягом 2001 року до уповноваженого неодноразово звертався громадянин Литвиненко з приводу тримання його під вартою у херсонському слідчому ізоляторі, вдумайтесь тільки, понад шість років без вироку суду. Як було з’ясовано, з різних причин кримінальна справа неодноразово відкладалася - то неявка була свідків, потерпілих, то не фінансувалися народні засідателі тощо. З урахуванням вкрай тяжкого здоров’я Литвиненка уповноважений звернулася з листом до голови апеляційного суду Херсонської області. Після розгляду цього подання людину було врешті звільнено з-під арешту. Поширені випадки, коли внаслідок неякісного розгляду справ помилково виносяться вироки стосовно невинних людей. У 2000 році таких вироків було винесено 294. У 2001 році - 332. При розгляді кримінальних справ судді часто не виявляють вимогливості до якості матеріалів досудового слідства, виносять обвинувальні вироки у справах, що розслідувалися з істотними порушеннями норм закону. У 2001 році було скасовано і змінено вироків в апеляційному та касаційному порядку щодо 8 тис. 387 осіб. Останніми роками ще більше загострилася проблема з матеріально-технічного і кадрового забезпечення суддів. Украй незадовільно розв’язується проблема грошового забезпечення суддів. Справа дійшла до того, що судді за захистом своїх прав на отримання заробітної плати почали масово звертатися до самих же судів. Провадженням, відкритим нещодавно уповноваженим з прав людини за зверненням 51 судді апеляційного суду Донецької області було встановлено, що протягом 2002-2003 років до відділу державні виконавчої служби Печерського району управління юстиції міста Києва надійшло 2437 виконавчих документів про стягнення коштів на користь суддів різних регіонів на загальну суму понад 16 мільйонів гривень. Про що ж казати тоді простим громадянам України, коли самі судді не здатні захистити своє право на своєчасне і відповідне отримання заробітної плати? Водночас уповноважений з прав людини, що критичний стан із відправленням правосуддя в Україні не може слугувати виправданням порушення прав людини, тим більше, що значна кількість таких порушень є результатом неналежного виконання суддями своїх службових обов’язків. Найболючішою залишається проблема вкрай низького рівня виконання судових рішень в Україні. Про це свідчить значна кількість заяв, які надходять з питань судового захисту до уповноваженого з прав людини. Тисячі громадян, маючи на руках судові рішення, роками не можуть добитися їх виконання, особливо щодо отримання належних їм грошей. Особливе порушення щодо невиконання судових рішень пов’язано із стягненням заборгованості із заробітної плати, компенсацією шкоди, заподіяною хворобою або смертю, відшкодування збитків, заподіяних злочином. У 2002 році залишилося невиконаним в Україні 258 тисяч документів про стягнення заробітної плати на суму 48 мільйонів, або майже 52 відсотки. Залишилися також невідшкодованими більше третини сум, присуджених на компенсацію шкоди здоров’ю та заподіяних злочинами на загальну суму 176 мільйонів гривень. Недостатня ефективність роботи органів державної виконавчої служби зумовлена наявністю ряду об’єктивних обставин, про що не можна сьогодні не сказати, і зокрема, відсутність ліквідаційного майна у боржника та оголошення його в розшук, процедурні проблеми, пов’язані із санацією та банкрутством підприємств-боржників, недостатня кількість державних виконавців, їх перевантаження, низький рівень їх заробітної плати, тощо. Серйозною проблемою, є проблема невиконання судових рішень і через неї порушуються на сьогоднішній день, збільшуються звернення до Європейського суду з прав людини. Упродовж останніх п’яти років до цього Міжнародного судового органу лише за підрахунками самого суду звернулося понад 7 тисяч громадян України, у зв’язку з чим Україна у 2002 році вперше з часу приєднання до Європейської Конвенції з прав людини увійшла до п’ятірки країн з яких було зареєстровано найбільшу кількість звернень. Моніторинг Уповноваженого засвідчив, що найчастіше заявники звертаються до Європейського суду з прав людини у зв’язку з невиконанням рішень національним судів, порушенням прав на неналежні умови тримання в пенітенціарних заходах України і безперешкодне володіння своєю власністю. Зокрема проблема заощаджень. Водночас попри таку велику кількість звернень на сьогодні прийнятними Європейський суд визнав лише десять звернень громадян України та по двох виніс рішення по суті. Якщо ситуація з виконанням судових рішень в Україні загалом найближчим часом кардинально не зміниться, Україну ближчим часом буде очікувати злива позовів до Євросуду, що зумовить значні матеріальні видатки для нашої держави. Шановні народні депутати! У структурі органів державної влади, на які покладено конституційні обов’язки по забезпеченню прав та свобод людини провідне місце займає Міністерство внутрішніх справ. Більшість працівників правоохоронних органів - це чесні, мужні луди, які самовіддано працюють задля забезпечення спокою і безпеки наших громадян. Проте велике занепокоєння Уповноваженого з прав людини викликає брутальне порушення невід’ємних прав громадян України на життя, недоторканість і повагу до гідності людини саме з боку працівників міліції, на яких законом і покладено захист прав та безпеки людини. Ця проблема відстежується уповноваженим від початку створення інституції, але, на жаль, кардинальних змін на краще так і не відбулося. Про це свідчать моніторинги Уповноваженого, численні скарги громадян України. Тільки по застосування тортур до Уповноваженого звернулося понад 12 тисяч громадян України. І щодня я отримую телеграми і звернення про ці катування. Факти притягнення до кримінальної відповідальності за насильство протягом останніх чотирьох років свідчать, що понад 400 працівників міліції, з яких 168 було засуджено, якраз було і притягнуто за ці види злочину. Тільки у минулому році за схильність до насильства з органів внутрішніх справ було звільнено понад тисячі міліціонерів. Це свідчить про масштабність і реальність цієї проблеми в Україні. Значною мірою це, на жаль, робиться, як і раніше, заради підвищення відсотку розкриття злочинів. І зрозуміло, що злочини потрібно розкривати, але ж не шляхом вчинення інших злочинів. В переважній більшості випадків побиття людей здійснюється оперуповноваженими, 52 відсотки, у приміщеннях саме райвідділів з метою вибивання у затриманих зізнання у причетності до нерозкритих ще злочинів. Найпоширеними видами катувань в Україні, я маю сьогодні це засвідчити, на жаль, з цієї трибуни, є тривале побиття, застосування противогазу чи поліетиленового пакету з позбавленням можливості дихати, електричного струму, підвішування в наручниках та поміщення в так звану прес-камеру. У ряді випадків катування призводили до смерті, каліцтва або стійкого розладу здоров’я затриманої людини чи підозрюваного. Так, наприклад, у даний час Садгірським місцевим судом міста Чернівців розглядається кримінальна справа стосовно трьох оперуповноважених карного розшуку міськвідділу міліцій, які 14 травня минулого року безпідставно затримали 22-річного Олександра Кирилюка, вимагаючи у нього зізнання у викрадені нібито комп’ютера. Через 7 годин прямо з міліції його було доставлено у міську лікарню з травмами голови, кінцівок та розривом прямої кишки. Тепер цей юнак став інвалідом не все життя. За цим фактом Уповноваженим з прав людини відкрито впровадження і хід цієї справи взято на особистий контроль. Ми безпосередньо зустрічалися з цією людиною і знаємо всі обставини. Ця людина вже перенесла 11 тільки операцій і ходить, вибачайте мені, на боці, у цієї людини мішочок і приречена вона жити у такому стані майже все своє життя. Нічим іншим, як тортурами, є і перебування у кімнатах для затриманих та ізоляторах тимчасового тримання. Умови перебування там в абсолютній більшості нагадують епоху середньовіччя і пов’язані з реальним ризиком для здоров’я. Камери - напівтемні бетонні мішки, в них немає свіжого повітря, питної води, санвузлів. Людям не надається належне харчування, вони позбавлені будь-якого зв’язку з зовнішнім світом і рідними. В ізоляторах тимчасового тримання харчують один-два рази на добу, а у кімнатах для затриманих люди харчуються тільки за рахунок передач від родичів, якщо є такі передачі, а якщо ні, то людина приречена три доби проходити випробування тортурами - голодом. І це стосується не тисяч людей, це стосується сотень людей, сотень тисяч людей. Адже тільки у кімнатах для затримання міського управління МВС Україні в місті Києві щорічно в середньому перебуває до 25 тисяч осіб, а, загалом, у системі ТТ МВС України відповідно близько 500 тисяч осіб перебуває щорічно. З приводу ненадання харчування затриманим Уповноважений тричі зверталася з поданням до Верховної Ради України та уряду. І, врешті, спільно з урядом, з вами, шановні народні депутати, мене було повідомлено, що Міністерством внутрішніх справ були виділені кошти у розмірі 266 мільйонів гривень саме для статті "Надання харчування затриманим громадянам України". Проте, як було встановлено, на прохання Уповноваженого перевіркою.КРУ України у Кіровоградській області 43 тисячі з половиною гривень були спрямовані на погашення заборгованості особовому складу та за продовольчі пайки, у Миколаївській області майже 10 тисяч гривень з цих коштів було витрачено на харчування службових собак. Собака, звичайно, друг людини. Маємо враховувати і теж її годувати. Але треба думати за рахунок яких коштів. Важливим є і те, що в практичній діяльності органів прокуратури і суддів так досі і не застосовано, шановні народні обранці, прийнятого вами в новому Кримінальному кодексі стаття 127, що визначає катування окремим видом злочину. І тут я готова з вами спільно попрацювати. Шановні народні депутати! Одним із пріоритетних напрямків діяльності Уповноваженого є контроль за додержанням конституційних прав заарештованих та засуджених осіб, які відбувають покарання у пенітенціарних закладах Держдепартаменту України з питань виконання покарань. На 1 січня 2003 року в виправних трудових установах перебувало близько 150 тисяч засуджених, а в слідчих ізоляторах - понад 43 тисячі громадян. Реформування пенітенціарної системи розпочалося, врешті, з приходом нового керівництва Держдепартаменту і має деякі позитивні зрушення. Проте стан дотримання конституційних прав осіб, які там перебувають, умови їхнього утримання в більшості установ не відповідає, в більшості своїй, міжнародним стандартам. Переповнення слідчих ізоляторів значною мірою є наслідком не виваженого обрання прокурорами, а з другого півріччя 2001 року суддями та прокурорами, запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Моніторинг, проведений Уповноваженим з прав людини, засвідчив, що від очікуваної судової реформи щодо якраз скорочення арештів після того, як ми передали цю функцію суду, на превеликий жаль, змін позитивних так і не відбулося. Україна була і залишається світовим лідером по застосуванню арешту в якості міри запобіжного заходу. Тільки в Україні 37 відсотків осіб, яким висувається кримінальне обвинувачення зазнають арешту. Майже кожний другий, кому висувається кримінальне обвинувачення в місті Києві, заарештовується. На теперішній час у виправно-трудових установах, в слідчих ізоляторах тримається значна кількість осіб, засуджених за злочини незначні, і багато з цих людей на думку самої адміністрації цих установ заслуговує своєї поведінки на дострокове звільнення від покарання. Це, передусім жінки, неповнолітні, люди похилого віку, інваліди. Але, на жаль, в минулому році гуманній факт про амністію так і не було прийнято. І на останнє, шановні народні депутати, час швидко плине. На глибоке переконання Уповноваженого з прав людини, ефективний парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини неможливий без злагодженої співпраці Уповноваженого з народними депутатами, комітетами Верховної Ради, депутатськими групами і фракціями. Пошук найбільш плідних форм роботи і методів триває на сьогоднішній день. Проте хочу зазначити, що за 5 років існування інституції Уповноваженого з прав людини тільки від вас, шановні обранці цього скликання і попередніх скликань, до Уповноваженого надійшло понад тисячу звернень від народних обранців та парламентських комітетів. У наданні конкретної допомоги депутатам стосовно розв’язань проблем ваших виборців я вбачаю свій безпосередній прямий обов’язок. Шановні народні депутати, шановні всі присутні, звичайно, у короткому усному виступі не можливо торкнутися всіх аспектів такої складної проблеми як права людини в Україні і їх стан дотримання. Вашій увазі сьогодні представлене моніторингове дослідження у вигляді доповіді Уповноваженого з прав людини з висновками і пропозиціями. Вважаю, що кардинально змінити ситуацію ми можемо лише спільними зусиллями і пам’ятаймо, що поки порушуються права однієї людини, це означає, що порушуються права кожного з нас. Дякую за увагу.
Шановні колеги, прошу записатися на запитання. Відведено 15 хвилин. Вадим Гуров, наступний - Анатолій Мороз. Висвітіть, будь ласка.
Вадим Гуров, Кривбас, виборчий округ номер 32. Шановна Ніна Іванівна! Мої виборці на зустрічах скаржаться на порушення деякими, я підкреслюю, деякими суддями чинного законодавства, волокита в судах по розгляду справ, прийняття незаконних рішень. Якими правами наділена Уповноважена, щоб повліяти на положення у судах, на суддів, не порушуючи принципи їх незалежності. Я підкреслюю, не порушуючи принципів їх незалежності. Дякую за відповідь.
Дякую, Вадиме Миколайовичу. Це надзвичайно важливе питання, яке ви сьогодні порушили, і хочу сказати, що судова гілка влади, до речі, як і Уповноважений є незалежним органом, втручання в діяльність якого не дозволяється будь-якій посадовій особі. Проте всі ми з вами і судді і Уповноважений, і народні депутати все-рівно підконтрольні і підзвітні маємо бути своєму народові. Адже він якраз і основним джерелом влади в нашій державі. Я хочу вам сказати, що Законом "Про судоустрій", який було прийнято в цій залі було надано права Уповноваженому представляти на засіданнях кваліфікаційних комісій суддів, де вирішуються якраз кадрові питання, маємо право представляти своїх представників і представники беруть мої участь в семи регіонах України, де працюють кваліфікаційні комісії суддів. Напривеликий жаль досі не зібралася комісія, яка має працювати в Верховному суді і членом якої я маю бути, як Уповноважена з прав людини. Проте саме це право надає нам можливість хоч бодай маленького контролю за діяльністю судової гілки влади. І хочу сказати, що дуже такі суттєві приклади сьогодні вже за підсумками таких безпосередніх засідань, де беруть участь представники омбуцмена України вже ми сьогодні маємо і почали робити свій моніторинг, щоб саме судова гілка влади не залишилась безконтрольною. Проте, контрольний пакет акцій, пам’ятаємо, і в кваліфкомісіях находиться у самих суддів. І це вже питання до народних обранців. Коли приймали закон, мали б дбати про те, щоб 51 відсоток контрольного пакету акцій, як то кажуть, при голосуванні має бути у інших гілок влади, а не у самого судійського корпусу. Це треба врахувати буде на майбутнє. Дякую.
Будь ласка, Ніна Іванівна, більш стисло відповідайте. Будь ласка! Дуже багато часу у вас на відповіді. Анатолій Мороз. Наступний Василь Калінчук.
Анатолій Мороз, 83 виборчий округ, фракція комуністів. Шановна Ніна Іванівна, я з великою повагою відношусь до тієї роботи, величезної роботи, слід сказати, яку ви проводите з своїми підлеглими, але хотів би поставити питання. яке традиційно звучить у нас на Русі: что делать и с чего начать? Справа в тому, що всі ті звернення, з якими звертаються наші громадяни до нас, ми звертаємся, депутати, в різні інстанції і в свою чергу до уповноваженого з прав людини, вони вирішуються дуже і дуже погано. Я вам скажу, оце, що сьогодні в залі Верховної Ради звучить дуже величезна кількість запитів, в тому скликанні цього не було, це теж свідчення про те, що до депутатів відносяться, ну я не знаю, як до кого, на їхні звернення майже не реагують. Тому депутати кинулись зараз через Верховну Раду, що, може ж, Голові Верховної Ради будуть відповідати так, як треба офіційно і, так сказать, з повною повагою. Тому ріст кількості звернень як раз і говорить, що ми з вами, мабуть, десь щось не доопрацьовуємо. Можливо, треба вам надати більше повноважень, як говорить наш Президент, що все не вистачає, щоб все-таки ті питання, з якими звертаються громадяни, вирішувались в нашій державі. А так - вакханалія!
Дякую. Шановний Анатолій Миколайович, я хочу зазначити, що, перш за все, треба посилити контрольну функцію парламенту. Ті права, які по самій природі парламентаризму належать вищому законодавчому органу, мають бути реально повернуті парламенту вами ж самими, шановні обранці. І скасування, скажімо, певних прав і уповноваженого, і депутатів Верховної Ради України через відповідне відоме вам рішення Конституційного суду, врешті-решт має бути поновлено в той самий, в першоначальний, як то кажуть, вигляд, в якому воно було, щоб ви мали право звертатися до відповідних органів прокуратури і решта, а не робити це тільки через уповноваженого, адже я одна і моя маленька команда не здатні це зробити. Дякую.
Василь Антонович Калінчук, наступний Ніколаєнко.
Дякую. Калінчук, Одещина, фракція Аграрної партії України. Вельмишановна Ніна Іванівна! І в минулому щорічному посланні, і сьогодні ви справедливо констатуєте цілий ряд, але я хочу підкреслити, одних і тих же порушень прав і свобод в України. Минуле щорічне послання вами було направлено для виправлення ситуації міністерствам та відомствам, місцевим органам влади на місцях. То в мене запитання, чому ж все-таки повторюються ті ж самі порушення, що треба зробити, щоб усунути недоліки і що, на ваш погляд, повинна зробити Верховна Рада з цього питання? Дякую вам.
Дякую, Василь Антонович. Ви абсолютно справедливо сказали, що доповідь не тільки представляється парламентарям у цій залі, вона як акт реагування направляється і органам влади іншим, зокрема, виконавчої гілки влади. Наведу єдиний приклад: перша доповідь уповноваженого була направлена всім губернаторам України, головам обласних держадміністрацій. Відповідь з Житомирщини, яку я отримала, цікава надзвичайно, вивчили, але, шановна уповноважена правами людини і захистом їхніх прав, на Житомирщині, було зазначено у відповіді, займаються правоохоронні органи. Що треба для того зробити? Підняти правову свідомість перших осіб в регіонах для того, щоб вони конкретно почали впливати на стан отримання та захисту прав і свобод людини в нашій державі. Дякую.
Станіслав Ніколаєнко, наступний Нощенко.
Ніколаєнко, фракція Соціалістичної партії України, Херсонщина. Шановна Ніна Іванівна, я хочу зразу сказати, що доповідь ваша була надзвичайно цікавою, і багато ми з неї візьмемо і будемо працювати з нею. Я хотів би задати вам два питання. Перше, як ви оцінюєте уже із глибини свого досвіду доступність і безоплатність вищої освіти, стаття 53 Конституції, коли сьогодні у нас, практично, кожна четверта-п’ята дитина може тільки навчатися за рахунок бюджету, я маю на увазі у вузах і маса сільських, міських дітей з бідних сімей сьогодні змушені платити кошти і ми робимо все, щоб у нас нічого після нас не залишилося, бо вчити потрібно тих у кого є розум, а не гроші. І друге питання. Чи бачите ви необхідність різкого і активного підсилення контрольних функцій органів Верховної Ради України, зокрема Рахункової Палати і Уповноваженого з прав людини, з різким підсиленням контрольних функцій і змогою впливати на ситуацію на органи виконавчої влади, на інші гілки влади. Будь ласка.
Спасибі Станіслав Миколайович. Я так як і ви займаю позицію щодо, на жаль, невиконання, брутального порушення після третьої статті Конституції України і була, і залишаюся тією людиною, яка стоїть на позиціях, що освіта в державі, яка стала на цивілізований і хоче стати на цивілізований шлях розвитку свого, має бути доступна абсолютно будь-якій людині. А звичайно, це може бути тільки тоді, коли є державна підтримка і освіта має бути безкоштовною. Це перше. По-друге. Що торкається підняття контрольних функцій. Я хочу наголосити, ваші контрольні функції, як парламентарів, мають бути зміцнені, це по-перше. І реально розглянуті, багато парламентських слухань дуже важливих ви проводите в цій залі, розгляньте цю проблему зважено, всі разом і визначіть системно, що треба зробити. Що торкається двох контрольних органів, які створюють саме парламент, але які стають незалежними і від парламенту, я це підтримую, але зв’язані пуповиною з парламентом, як альма матер. Звичайно, досі не прийнято щодо нашої інституції скажу, зміни до процесуальних кодексів за п’ять років і коли ми приходимо і виступаємо в судах, то кожен раз суддя на власний розсуд приймає рішення чи допустити Уповноваженого, і застосувавши при цьому норму прямої дії Конституції, чи відмовити, скажімо, як це було по справі Леоніда Козаченка, коли мої представники безпосередньо намагалися взяти участь. Таким чином, мені здається, що торкається Уповноваженого, то безпосередньо парламентарям треба негайно розглядати питання внесення змін до низки статей Процесуальних кодексів України, зокрема кримінального і цивільного. Така ж ситуація абсолютно і з Рахунковою палатою. Ви краще знаєте за мене це питання. Симоненко неодноразово піднімав це питання. Я вважаю, що це було б справедливо. Дякую.
Микола Петрович Нощенко, наступний - Сас.
Шановна Ніна Іванівна, спасибі за доповідь, уважно послухали. Фракція "Трудова Україна", 160 виборчий округ. У мене питання таке. Ви левову частку своєї доповіді присвятили правоохоронним органам і їх установам, де громадяни утримуються примусово. Але є інша, друга частина нашого суспільства - це установи, де люди, в першу чергу люди похилого віку, інваліди утримуються в силу відсутності способу самозабезпечення. І на превеликий жаль там також допускаються численні порушення прав людини, що стосується, як з бюджетним фінансування, так і з іншими обставинами. Друге, права людини, абсолютно здорової людини. Зайдіть в любу бюджетну установу від ЗАГСу, собесу і інші, де також наші права порушуються, вимагаючи численних довідок, копій, ксерокопій і таке інше, і за все це треба, проходить вимивання сімейного бюджету тих останніх копійок. Як реагує ваша структура на порушення цих прав людини? Дякую.
Дякую Микола Петрович. Ви торкнулися однієї з найболючих проблем - це проблема інвалідів в Україні. До речі, цифри, на жаль, в Україні не точні, фактично відомо, що кожна десята людина в світі, то є людина інвалід з різними вадами. І Україна тут не є виключенням на превеликий жаль. Ще в першій щорічній доповіді Уповноваженого я зробила, присвятила окремий розділ, розуміючи важливість і нагальність цього питання, саме проблемі дотримання прав і свобод людини-інваліда в Україні. Ми співпрацюємо з шановним депутатом Валерієм Сушкевичем з цих питань, він буває у нас постійно в інституції. І хочу сказати, що деякі конкретні питання ми запропонували, і вони почали вирішуватися. Але проблема залишається і залишається, дійсно, досі не вирішеною комплесно. Що торкається маси довідок. Так само, як і ви, я вважаю що це брутальним порушенням з прав людини і хочу сказати, що у свій час, коли міністром праці був шановний Іван Сахань, було проведено експеримент, зокрема, на Львівщині, і ми відслідковували цей експеримент, де якраз кількість оцих всіх довідок було зменшено до нормальної, як то кажуть, людської кількості, яке може психічно витримати будь-яка людина. Мені здається, що такий експеримент має бути поширений вже на всю Україну, час того вимагає. Дякую.
Сергій Володимирович Сас.
Прошу передати слово Андрію Шкілю.
Будь ласка, мікрофон Шкіля.
Дякую. Шановна доповідачка! По-перше, у мене, звичайно, є три питання. Але перед тим, я хотів сказати, що дуже великі є порушення прав людини в Україні, але єдиним тим, котрим вартує приділити увагу найбільше, це порушення прав на свободу. Бо всі решта там: права на життя, на інше - це порушення будуть традиційні. Але, коли порушені права на свободу, коли є політичні в’язні, ви про них знаєте, я хотів би, щоб ви з цієї трибуни підтвердили існування в Україні політичних в’язнів, бо хлопці з 9 березня жоден з них не вчинив жодного кримінального злочину, і ви чудово це знаєте. Знаєте, в яких умовах вони утримуються, хворі туберкульозом і таке інше. Далі. Зараз у слідчому ізоляторі утримуються люди по п’ять, по шість років, які не мають права там вже утримуватися, бо на них не розповсюджується період утримання там, зокрема, Микола Вітрук по справі, ви чудово знаєте і це питання. Як справи там? І наступне. Ви в Конституційному Суді виграли за своїм поданням справу по порушення питання конференції Міжнародної організації праці щодо реєстрації профспілок. І зараз законом у Верховній Раді внесені ті зміни, які заборонені Конституційним Судом. От ваші дії я би хотів почути з цього мікрофону, на ці три питання відповіді. Дякую.
Дякую, пане Андрію. Дозвольте розпочати з кінця, з третього питання. Багато запитань, щоб я не забула. Що торкається мого подання до Конституційного Суду України і прийняття рішення щодо права на свободу об’єднання. Так воно називається в усьому світі, дійсно, Уповноважений спільно з народними обранцями, які так само звернулися до суду і Конституційний Суд об’єднав це в одне провадження. Ми виграли цю справу. Але, на жаль, ми зіткнулися з тим, що пішов зворотній процес через сесійну залу, через парламент почали протягуватися шановними народними депутатами, до речі мною, певні пропозиції щодо змін до законодавства України і таким чином нівелюється рішення Конституційного Суду. Тут присутній шановний голова Конституційного Суду, шановний пан Микола Селівон, я думаю, що треба контролювати виконання рішень Конституційного Суду і не допускати подібних випадків. Це по-перше. По-друге. Я би хотіла сказати, що в цій доповіді в розділі “Політичні права. Права на свободу мирних зборів” і таке інше, я присвятила окремий розділ справі 9 березня. Повірте мені, шановні народні обранці. Це чесний, принциповий моніторинг Уповноваженого, я б хотіла, щоб всі ви його прочитали, і щоб кожний із вас отримав правду, що відбувалося насправді 9 березня в Україні 2001 року. Я тоді звернулася до Голови Служби Безпеки, це є, до речі, цей сюжет в цій доповіді до, шановного Володимира Івановича Радченка, він підтримав мою позицію щодо перекваліфікації зазначеної справи, ви знаєте, що вона тоді проходила за ознаками по статті 71 Кримінального кодексу у редакції 60 року. І хочу сказати, що фактично прокуратура тоді не відгукнулася на нашу спільну позицію, справа залишилася там, де вона є. Тому на сьогоднішній день декілька ще хлопців 14, до речі, засуджених, так Андрій Шкіль? - 14 засуджених. Вони перебувають й досі в слідчому ізоляторі на сьогоднішній день на Лук’янівці. 24 квітня відбудеться апеляційний розгляд скарги адвокатів. Я сподіваюсь, що після того що судді ознайомляться з цим розділом доповіді, вона, до речі, для них теж буде надіслана, вони приймуть справедливе і об’єктивне рішення. Дякую.
Ніна Іванівна, дякуємо, сідайте, будь ласка, час вичерпано. Розгляд цього питання завершено. Прийняття відповідної постанови відбудеться у день голосування. На розгляд вноситься проект Закону про внесення змін до Закону України. Шановні! Шановні, давайте спокійніше, спокійніше. Ми не перший раз розглядаємо це питання. Для того, щоб ми з вами обговорювали, треба приймати рішення в залі, голосувати. Звичайна процедура - це тільки доповідь. Ми відійшли від цього, ми ще дали 15 хвилин на запитання. Немає заперечень, якщо зараз ми приймемо рішення і будемо обговорювати, будемо обговорювати. Я виходжу з того. Ну що робити, давайте приймати рішення. Ну настаивать можно, конечно. Сколько мы отведем минут? Скільки відвести, 20 хвилин? Будь ласка, Геннадію Йосиповичу. Мікрофон Удовенка Геннадія Йосиповича.
Шановні колеги, закон не передбачає обговорення доповіді Уповноваженого з питань прав людини. Такий закон прийняла Верховна Рада, але це нонсенс. Ми повинні використовувати доповідь Уповноваженого з питань прав людини для широкого обговорення дійсно тієї драматичної ситуації, яка у нас сьогодні в державі має місце. Я дуже вдячний Карпачовій Ніні Іванівні за її героїчні подвиги в цій справи, але нам треба обговорювати, але для цього внесемо зміни до законопроекту. От і все, а закон не передбачає обговорення от і все. Давайте не дискутувати з цього питання.
Якщо так, то ми ставимо на голосування, будь ласка Володимир Олександрович Яворівський.
Володимир Яворівський, Яворівський, Жовківський райони, "Наша Україна". Шановний пане Голово, я розумію складність ситуації в якій ми сьогодні перебуваємо, в самому ритуальному, так би мовити, обговоренні цього питання. Але ми живемо в Україні, де лише невеличка групка людей мають права людини, решта безправні, болюче питання. Я хотів би, щоб ви звернули увагу, шановний пане Голово на одне єдине, із 450 депутатів, які є у Верховній Раді поставили запитання тільки 6 людей, і ми швиденько це все згорнули, так ніби цієї проблеми не існує. Через те я пропоную, якщо скажімо у нас не вийде кращий варіант обговорити, цю доповідь, то принаймні давайте проголосуємо за продовження поставити запитання. Карпачова безкомпромісно відповідає на ці запитання, не лукавить, це дуже цікаво і суспільству, і нам усім. Я дуже прошу продовжити бодай відповіді на запитання. Дякую. -
Я хотів би почути думку голови профільного комітету Геннадій Йосипович, немає заперечень, якщо ще на 10 хвилин продовжимо запитання. Будь ласка, Сергій Іванович.
Спасибі велике. Геннадій Андрійович ви все більшою мірою стаєте в залі Верховної Ради втіленням демократії, я це відзначаю публічно, а питання, а пропозиція така. Ви бачте скільки людей тут на обговоренні цього важливого, я думаю, що корінного питання нашої дійсності. Давайте зробимо таке голосування, ви ставите питання не так, хто за те, щоб ми проводили обговорення, а поставити так: хто проти того. щоб ми проводили обговорення? Я думаю, рішення буде прийнято. Спасибі.
Геннадій Йосипович Удовенко, будь ласка. Мікрофон Удовенка Геннадія Йосиповича. Заспокойтесь, будь ласка!
Шановні колеги, у мене така пропозиція, і ми її внесемо офіційно Голові Верховної Ради від профільного комітету. Але така пропозиція. Ми незабаром будемо переобирати уповноваженого з питань прав людини. І ми запропонуємо таким чином провести розгляд цього питання, щоб була можливість його широко обговорити, не тільки кандидатуру, а взагалі ситуацію у нас в державі з захистом прав людини. Що треба зробити і що у нас сьогодні відбувається. Дякую. Але сьогодні навіть ну що у нас? 30 чоловік тут сидить і таке важливе питання обговорювати.
Я можу тільки зробити одне - згідно з Регламентом поставити це питання на голосування. Іншого я не можу робити. Будь ласка, Сергій Гмиря.
Геннадий Андреевич, ну тут вот коллега Удовенко сказал, что не предусматривает закон рассмотрения. Но он и не запрещает, никакой закон не запрещает рассмотрения. А по нашему внутреннему закону мы вопросы рассматриваем. Меня удивляет очень, что Геннадий Иосифович, который вроде бы должен защищать права человека, выступает против публичного обсуждения этих вопросов. Я думаю, что это - какое-то недоразумение просто-напросто. Давайте без всякого голосования до конца, как вы и предложили, в течение двадцати минут обсудим этот вопрос. Геннадий Андреевич, это - ваше предложение, причем очень мудрое.
Шановні колеги, Геннадій Йосипович дуже правильно, юридично фахово сказав, що стосується обговорення цього питання. Але ж ми можемо прийняти інше рішення, він також на цьому наголошував. Ми можемо з вами проголосувати. Якщо ні, не голосувати, давайте так - консенсусом 10 хвилин продовжимо запитання і закінчимо це питання. ГОЛОС З МІСЦЯ. Ні
Ні, не можна? Давайте голосувати. Ставлю на голосування питання щодо обговорення. Ставлю на голосування. Будь ласка, голосуйте. Включіть систему "Рада". [[11:40:02]] За-97 Рішення не прийнято. Добре, 10 хвилин. Будь ласка, Ніно Іванівна, будь ласка, 10 хвилин ще на запитання. Микола Поліщук, наступний Борис Олійник. Будь ласка, я тільки вас дуже прошу, Ніно Іванівно, будь ласка, більш стисло відповідайте на запитання.
Прошу передати слово Володимиру Яворівському.
Будь ласка, мікрофон Володимиру Яворівському.
Володимир Яворівський. Шановна Ніно Іванівно! Я теж до того хору, який лунає, хочу долучитися. Мені здається, що єдине, чого Україна на міжнародній арені досягла, що ми хоч маємо нормального омбудсмена. Я з багатьма з ними знайомий, і те, що ви робите, справді, заслуговує найвищої поваги. [[О п л е с к и]] Я вам за це дякую. Справді, говорити про права людини сьогодні на нашій з вами батьківщині Україні, питання майже драматичне, тому що, дійсно, правами людини користується лише невеличка купка, яка складається із кількох сімей. Всі решта - люди безправні і підневільні. Але мені здається, є сектор, де Україна перебуває взагалі на рівні середньовіччя, страшного, кривавого. Це ви знаєте, це - страшні тортури в органах попереднього дізнання. Вже навіть не витримує наше зашорене телебачення і іноді дає ці страшні епізоди, коли невинних людей катують, вибивають з них свідчення, в яких вони не винні. Можливо, одним із найтрагічніших епізодів це була львівська історія, ви знаєте, коли закатували людину, ні в чому не винну. Ви приїздили до Львова, я хочу вас запитати, хто покараний із керівників Міністерства внутрішніх справ з цього приводу? І друге питання коротеньке. Вже даруйте, але поставлю і його. Ви говорили і про вбивства журналістів, про їх порушення прав навіть на життя. Але є колосальні порушення, про які ми в Україні взагалі не говоримо. Це позбавлення людей права на інформацію, на інформацію. Прийшов міністр Чиж зараз, викинув мою програму, яка щотижня, це телевізійники і радійники знають, приносила 15-20 тисяч листів і замість мене виступає сьогодні він. Як ви це все оцінюєте? Дякую.
Дякую Володимире Олександровичу.
Одним словом можете відповісти.
Перше питання було, я зрозуміла, по справі Юрія Мазоли на Львівщині. Справа закатованого юнака двадцяти шестирічного в слідчому ізоляторі СБУ. До цієї справи були причетні безпосередньо люди, які працювали в слідчому ізоляторі СБУ, а також деякі особи з обласної прокуратури Львівської області. На превеликий жаль, декілька років тягнулася ця справа, навіть була ексгумація трупу і фактично батькам віддали закатовану безвинну людину, яка не визнала себе винною у скоєні тих злочинів, які врешті були з’ясовано, до речі, до честі правоохоронців, серійним вбивцею Онопрієнком. Юрій Мазола вибрав смерть, а не безчестя і пройшов страшні тортури. Жодної кісточки на ньому не було цілої. Я про цю справу дізналася коли була депутатом так само як і ви. І сиділа в цій залі ще в 1996 році, але отримала безпосередній доступ тільки став омбуцменом, я не забула про цю справу. Я хочу сказати, що так - справа закінчилася, винні покарані, але фактично всі винні покарані умовно або умовно достроково звільнено. Це по-перше. Це каже, це, до речі, доводить про те, що в цій системі існує, як то кажуть "порука". Це по-перше. І по-друге. Що торкається права на інформацію. Дійсно, право на інформацію є визначальним правом для кожної людини і є мірилом інших прав людини. На превеликий жаль Україна сьогодні не досягла ніяких певних зрушень в цьому напрямку, на превеликий жаль. Я поділяю вашу стурбованість. Дякую.
Борис Олійник, наступний - Грязєв.
Прошу передати слово Ользі Петрівні Гінзбург. І поміняйте моє фото, а то я щось там не дуже.
Гінзбург, 161 виборчий округ. Шановна Ніна Іванівна, я розумію дуже важку роботу, складну ситуацію, у якій ви знаходитесь і ваше бажання вирішити ці питання. У мене таке питання, може більше виступ. От у мене округ і у мене виникають проблеми також, як і в інших: невиконання рішень суду. Я куди б не зверталася, особливо я звертаюсь у Міністерство юстиції, мені відповідають, звідти листи такі приходять: ми не маємо права втручатися у рішення і проведення приватизації. А я собі стою і думаю, при чому тут приватизація. Рішення суду не виконуються по виплаті заробітної плати з підприємств, точка. Далі, громадянство, яке сьогодні стоїть на разі, на гострому такому питанні, не можемо отримати громадянство, що зв’язано з видачею справок у Російському посольстві. Далі, ті ж збереження громадян і далі, і далі, і далі. Я що хочу сказати. Далі я читаю вашу книгу і заключне слово. Далі, на глибоке переконання Уповноваженого кардинально змінити ситуацію з дотриманням та захистом прав і свобод людини в державі можливо тільки усім разом.
Всю книгу не треба читати.
Ну і все. От послухали нас люди, думають так: міліція - там свої порушення, суд не виконує, Міністерство юстиції не відповідає, приватизація порушує. Нарешті, Уповноважена з прав людини щось скаже, що ж зробити. От я хотіла б почути, може я не знаю, може ви знаєте, що зробити, щоб не було цих порушень. Дякую.
Ольга Петрівна, я дякую вам за запитання. Хочу сказати, що торкається невиконання судових рішень, то я хочу звернутися до цієї зали. До речі, ви прийняли два закони: про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами, це зала приймала у 2000 році, та проведення мораторію на примусову реалізацію майна - 2001 рік. Якими законами цими заборонено примусову реалізацію майна підприємств, які, до речі, мають виплатити заборговану заробітну плату, якщо частка майна у них у статуті становить, державного, понад 25 відсотків. Тобто ви самі це зробили, свідомо робили, зрозуміло, через що робили. Але я хочу сказати, немає однозначної відповіді на будь-яке ваше абсолютно справедливе запитання. Маємо шукати комплексні підходи. І, дійсно, шукати всі разом. І якраз доповідь Уповноваженого одна, друга і третя надають комплекс пропозицій, що треба робити. Для того не вистачить ні часу, ні дня, щоб надати відповідь на це питання. Читайте доповіді Уповноваженого.
Віталій Шибко. Наступний Павловський. Щось не бачу.
Віталій Шибко, Соціалістична партія України. Ніна Іванівна, я дуже вам вдячний за доповідь, вона дуже цікава і грунтовна. Дійсно, ваш апарат попрацював і ви особисто на нею, щоб розказати дещо багато. У мене таке до вас питання. Перше. На жаль, був тут голова Конституційного Суду, немає його зараз, я хотів би, щоб і він чув це запитання. Як ваше відношення до того рішення, що вони прийняли, що ми підпадаємо під адміністративні порушення? Чи це конституційно чи ні? А судді, Президент ні, вони залишаються знову ж таки недоторканими абсолютно. Це перше питання. І друге питання. Згідно вашої інформації 7 мільйонів людей день поневіряються по світам, шукають собі роботи і тому подібне. На вашу думку, чи повинен бути якийсь закон, який би зобов’язував ті чи інші фірми давати гарантії тим людям, які посилають їх за кордон? Бо я підготував такий вже закон, я його зареєстрував, а тепер іде шалена протидія цього. Пишуть всякі невідповідальні, відповідальні працівники, які кажуть, ні, такий закон не повинен бути і таке подібне. Дякую за відповідь вашу.
Дякую, Віталію Яковичу. Я хочу сказати дуже коротко на перше ваше к питання. Йде шалений наступ на український парламентаризм. І в даному випадку фактично використаний Конституційний Суд України. Це по-перше. По-друге. Що торкається наших громадян за кордоном. Я представляла вам два тижні тому спеціальну доповідь, за власною ініціативою, “Права наших співвітчизників за кордоном” і зробила ретельний моніторинг з цих питань. Я в цій доповіді, до речі, звернулася до вашого проекту закону, підтримала його. І вважаю, що якомога швидше парламент України має прийняти цей закон, і саме конкретна законодавча норма має стати перешкодою на шляху тим ділкам, тіньовим фактично, в цьому посередницькому бізнесі, які займаються таким бізнесом і наших громадян фактично нелегально вивозять і працевлаштовують нелегально без жодних прав за межами нашої держави.
Андрій Шкіль, будь ласка.
Ніна Іванівна! Я знову до вас звернувся з приводу в’язнів, які перебувають зараз. Ви були неодноразово в слідчому ізоляторі, ви знаєте, в яких умовах утримуються, я не знаю, що вам там показували, ви знаєте, що і до цього часу хоч це і заборонено вікна в слідчому ізоляторі забиті стальними листами і жодний промінчик світла не потрапляє в жодну камеру, в якій я сидів, наприклад, і думаю, що і Козаченко сидить, не бачачи світла. Це перше. Мали вони бути зняті, але вони є так звані жалюзі. А в народі називають намордники. Друге. Сидячи там, я чув ваш виступ по телебаченню, де ви говорили, що прекрасно харчуються в слідчому ізоляторі, навіть масло дають. Я вам скажу відверто, я навіть не пробував їсти те, що там дають і, думаю, що ніхто цього не може вживати. Тому що свиней на селі годують кращою, якіснішою їжею, бо коли б свиней годували тим, чим годують в слідчому ізоляторі, то їхнє б м’ясо не можна було б їсти і не можна було б продати нікому цю продукцію. Це друге. Третє. Я вам нагадую прізвище, Микола Вітрук, людина Микола Вітрук три з половиною роки перебуває у слідчому ізоляторі і без права на там перебування, тобто суд два рази підтверджував те, що він не має права там утримуватися, а він утримується все одно на прохання працівників міліції, як це завжди відбувається. Тобто порушення прав людини найтяжче - це позбавлення права на працю, я погоджуюся, але на свободу - це найголовніше, як на мене все одно. Ви знаєте ті тяжкі умови, ті нелюдські, тваринні умови утримання у слідчому ізоляторі. Дякую. Що буде зроблено?
Дякую. Що торкається, як ви сказали "баянів", я назву, це загратованість вікон, це болюча проблема і одна з перших, яку я порушила, коли спільно із журналістами України, з представниками засобів масової інформації мені вдалося зайти, як-то кажуть, вперше у житті за ці грати. Почався процес, але йде надзвичайно повільно. Мене переконують, що навіть в Лук’янівці "баяни" є тільки на тих вікнах, де сидять люди, які хворіють на туберкульоз. До речі, це нонсенс, навіть туберкульозним хворим в першу чергу треба знімати баяни і надавати свіже повітря на сьогоднішній день, адже з 6 тисяч за останні роки, хто вмер за гратами, кожен третій вмер від туберкульозу. Це по-перше, проблему треба продовжувати вирішувати і вирішувати конкретно. Я думаю, що нас чує Володимир Анатолійович Льовочкін і це питання після представлення доповіді буде ще більш рішучими кроками з його боку вирішуватися, це по-перше. По-друге, що торкається харчування. Пане Андрію, коли ви були у слідчому ізоляторі Служби Безпеки, ви знаєте, що харчування там надавалося на 5 гривень і там дійсно передбачалося, як кажуть, мінімальна норма, яка придатна для людини. Звичайно, що слідчий ізолятори системи департаменту не мають можливості, адже у бюджеті вони достатньо не фінансуються, це проблема, і цю проблему треба теж комплексно вирішувати. Що торкається справи Вітрука, я прошу вас надайте мені офіційне депутатське ваше звернення, будемо розглядати, як треба. Дякую.
Слово для репліка просить перший заступник голова комітету з правової політики Микола Васильович Оніщук, будь ласка. Мікрофон Оніщука Миколи Васильовича, будь ласка.
Дуже дякую, шановний головуючий. Ніна Іванівна, маю особисте переконання і поділяю цю думку , поділяю цю думку мої колеги з фракції, що ви гідно представляєте Верховну Раду, як Уповноважений з прав людини. І, до речі, м ми будемо підтримувати ваше висування на новий строк. Проте у мене запитання, як у правника. Нині чинний закон, який регулює діяльність уповноваженого з прав людини, яка ваша думка чи потребує вдосконалення і якщо так, то у яких саме питаннях. Дякую.
Дякую, Микола Васильович, хочу сказати, що потребує звичайно він вдосконалення, але я сьогодні вже наголошувала, на тому, що в першу чергу потребують вдосконалення кодекси процесуальні, там де фактично відсунутий Уповноважений, як суб’єкт захисту прав людини. І це сьогодні, для мене, як для Уповноваженого є найболючим питанням. Дякую.
Сідайте, будь ласка. Слово для довідки надається першому заступнику Держсекретаря МВС України Корнієнко Михайлу Васильовичу, будь ласка.
Дякую. Я повинен сказати, що далеко не все об’єктивно було викладено в доповіді Ніни Іванівни. Перш за все, нам думається безумовно картина, яка була намальована відносно тортур, вона не зовсім об’єктивна, вона жахлива. Перше. Я прошу вислухати.
Шановні колеги! Це представник МВС він має право на довідку. Будь ласка продовжуйте. Так не можна! Заспокойтеся, будь ласка.
Я прошу вислухати. Перше. Дві третини ІТТ, дві третини ізоляторів тимчасового утримання приведені у належний стан. І мені думається, що Ніна Іванівна про це знає. Ми інформували Уповноваженого з прав людини по цих питаннях. І друге. Я повинен сказати, що на харчування тих, хто отримується в ВТТ, в спецприймальниках, приймальних розподільниках, виділено бюджетом 14 млн. гривень, а не 266, як сказала Ніна Іванівна. Я думаю, що це просто не можна називати такі цифри, я не знаю, для чого це все робиться, але треба називати ці цифри. І тепер. Ми би хотіли все-таки чути об’єктивну істину. Якщо є кримінальні справи, то треба назвати їх - 12 тис. звернень це не значить, що всі вони підтвердилися. Не можна користуватися тільки популізмом. Да, ці факти є. по всіх цих фактах, які відомі, проводяться відповідні розслідування і прийняття відповідних заходів. Дякую за увагу. Харчування на 22,9.
Представник МВС має право на довідку, тому що питання торкалися безпосередньо цього відомства. Закінчуємо.
Дякую.
Вноситься на розгляд проект закону про внесення змін до Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності щодо спеціального торгового патенту". Слово надається заступнику голови Державної податкової адміністрації України Шитрі Олексію Івановичу. Заспокойтесь, будь ласка, закінчено розгляд питання. Заспокойтесь! Заспокойтесь. Давайте працювати. Ми послухали Шкіля Андрія, ми послухали і довідку, яку дав представник МВС. Все гаразд. Будь ласка, Олексію Івановичу, доповідайте.
Спасибі. Шановний Головуючий, шановні народні депутати, на ваш розгляд виноситься проект закону України про внесення змін до закону про патентування деяких видів підприємницької діяльності. Законом України від 13.12.01 про внесення змін до закону про патентування деяких видів підприємницької діяльності, який введений в дію 5 січня 2002 року, передбачено, що спецпатент може бути придбаний суб’єктом підприємництва, у якого обсяг реалізації товарів, робіт, послуг за рік не перевищує одного мільйона гривень. За станом на 1 жовтня 2002 року суб’єктів підприємницької діяльності із придбанням торгових патентів складає 5 тисяч 548. Сьогодні ця цифра становить трошки більше шести тисяч. Придбано більше 7,5 спецпатентів. Це, якщо дивитися по відсотках по придбаних патентах, складає біля чотирьох відсотків. Від придбання спеціальних торгових патентів надійшло до бюджету біля 30 мільйонів гривень, що складає 12 відсотків від загальної суми сплачених за торгові патенти. Суб’єктами підприємництва, які перевищили граничний рівень обсягу реалізації і перейшли на загальну систему оподаткування, додатково сплачено до Державного бюджету біля 3 мільйонів гривень. Разом з тим за значеним законом не передбачений перехід суб’єктів підприємницької діяльності у випадку порушення ними граничного рівня обсягів реалізації товарів і послуг на протязі року. І від цього втрати бюджету орієнтовно складають десь півтора мільйоні гривень. Крім того згідно з діючою редакцією закону, якщо декілька суб’єктів підприємництва мають торгові зали для покупців. або дають побудові послуги в одному окремому приміщенні, спеціальний патент видається лише за умови, що всі зазначені суб’єкти підприємницькою діяльності придбають спеціальні торгові патенти. Оскільки перевищення граничного рівня обсягу реалізації товарів, робіт, послуг може бути в одного суб’єкта підприємництва, то з метою захисту інтересів інших суб’єктів підприємницької діяльності, виникла необхідність врегулювати більш чітко цю норму закону. З метою врегулювання норм чинного законодавства і недопущення втрат бюджету розроблений проект Закону України про внесення змін і доповнень до закону про патентування деяких видів підприємницької діяльності вказаним законопроектом пропонується передбачити переведення суб’єктів підприємництва, які здійснюють діяльність з придбання спецпатента на загальну суму системи оподаткування в разі перевищення обсягу реалізації товарів протягом року більше одного мільйону, а також пропонується виключити норму закону щодо обов’язкового придбання спец патенту декількома суб’єктами підприємництва в разі, якщо вони мають торгові зали для покупців або надають побутові послуги в одному окремому приміщенні. Такі пропозиції надходили від багатьох підприємців, які працюють на спец патенті і особливо від тих, які працюють декілька підприємців в одному торговому залі чи в залі іншому. Спасибі.
Прошу записатися на запитання. Прошу висвітити. Володимир Яворівський. Наступний Борщевський.
Володимир Яворівський, Яворівський, Жовківський райони, Львівщина. Блок Віктора Ющенка "Наш Україна". Шановний доповідачу! Мені сподобалася та логіка, яка закладена і в законопроект, і як її виклали. Але я належу, на жаль, може, до тих людей, які чекають законі і хочу все-таки бачити, що він принесе в суспільство, що він змінить у цьому нашому нещасному і житті, і в цьому нашому жалюгідному українському бізнесі. У мене до вас таке запитання як до фахівця, людини, яка вміє рахувати, прораховувати наперед. Це добре, що будуть ці спецпатенти. Але чи прорахували ви, яка буде сума спецхабарів за ці патенти. Дякую за відвертість.
Спасибі. Справа в тім, що Закон про спецпатенти діє, і поправки останні були внесені у 2002 році. Тому сьогодні стосовно хабарів я не можу сказати, я можу сказати тільки те, що у різних містах спецпатент оцінюється по-різному, визначається. І тоді, коли приймали закон, ми з вами прийняли таким чином, що якраз основна фігура, яка визначає вартість патента, це якраз органи місцевої влади. І до речі, там податківці якраз до цього не мають ніякої причетності. А стосовно стоимости патентів, якщо так інтересно, можна назвати. Скажемо, середня вартість патенту в Автономній Республіці Крим складає в 2003 році 500 гривень, а скажемо в Закарпатській області вашій 1234 гривні один спецпатент. Тому тут є питання щодо встановлення розміру спецпатенут і питання слушне.
Віктор Валентинович Борщевський, наступний Шкіль.
Борщевский, Коммунистическая партия Украины, Днепропетровськая область. Проблема, которая касается, это закон, он касается очень многих людей. Но я хотел бы задать вопрос вообще о касающейся предпринимательской деятельности на основе придбання патентів. Какая сумма сейчас держава одержує цих патентів, яка частка в общій структурі надходжень держави содержиться, держава залучає на основі оцих патентів?
Спасибі. Я у своїй доповіді сказав, що спецпатенти займають у загальній вартості десь біля 12 відсотків. Якщо подивитися всі спецпатенти, які сьогодні видаються на підприємницьку діяльність, то це майже біля 700 мільйонів гривень. Тобто це досить значні кошти, які надходять, до речі, повністю до місцевих бюджетів
Андрій Шкіль.
Дякую. Андрій Шкіль, фракція Блоку Юлії Тимошенко, Українська національна асамблея. Шановний доповідачу! Тут зараз від патентів надходить біля 30 мільйонів гривень до державного бюджету. А у зв’язку з вашою поправкою, наскільки розумію, ця ситуація буде, зменшуватися поступлення. Я хотів би, щоб ви це сказали. І тут також у законопроекті пропонується накладати це, коли йде понад мільйон, коли оберт понад мільйон гривень. А чому тоді щоквартальні звіти треба давати, якщо оберт не більше, ніж мільйон гривень за рік? Чому тоді йде щоквартально? Це для того, щоб збільшити суму у конвертах, чи для того, щоб спростити роботу, ну, якщо річний потрібно звіт, а треба щоквартально звітувати? Дякую.
І не те, і не інше поквартально. Спасибі за запитання. Але сьогодні діючий закон передбачає цей мільйон, якщо підприємець його заробив, скажемо, протягом року. А що буде, якщо підприємець так працював ефективно, що він напрацював цей мільйон за, скажемо, півроку? Так от цей наш закон, який діє, сьогодні нічого про це не казав. Тому сьогодні в цій поправці вноситься, що підприємець може здати цей патент і перейти на загальну систему оподаткування після того, як він досяг цього граничного рівня. Тому з цього виходить, що треба нам і отримувати з вами звітність, тому що, якщо за квартал мільйон, то, будь ласка, переходьте.
Михайло Мельничук.
По сумі. Це я сказав, що це складає 12 відсотків від загальних надходжень від торгових патентів. Тому це 27, біля 30 мільйонів.
Будь ласка.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановний Олексію Івановичу! Я підтримую народного депутата пана Яворівського. Щодо законопроекту, який подано, ми будемо визначатися, безумовно, коли будемо голосувати за нього. В принципі, у мене немає ніяких заперечень, що треба визначатися. Я би вам задав слідуюче питання, можливо, воно трошки віддалене від законопроекту. Чи знаєте ви, що Митна служба Україні грубо порушує Закон "Про бюджет України на 2003" рік. Стаття 51. За ввезення товару із-за кордону на митну територію мито не сплачується і за містом реєстрації цих підприємств. Тільки в Новоселицькому районі Чернівецької області за перший квартал втрачено біля 300 тисяч гривень поступлень до місцевого бюджету. Будь ласка, що ви мені дасте відповідь, або це буде письмова відповідь, або будуть прийняті якісь міри. Дякую.
Спасибі. Справа в тому, що ви розумієте, що за митні збори відповідає наша митниця, і я б не коментував, скажімо, де сплачується, я б коментував, наскільки ефективний контроль. Тому це питання повністю адресовано повинна бути до митниці. Я не буду коментувати. Спасибі.
Олексіє Івановичу, час вичерпано, сідайте, будь ласка. Шановні колеги! Якщо немає заперечень будемо працювати без перерви, ми багато часу використали на перше питання, сідайте, будь ласка. Для співдоповіді слово надається голові підкомітету Комітету з питань економічної політики і управління народним господарством, власності та інвестицій Черняку Володимиру Кириловичу. Будь ласка, Володимир Кирилович.
Шановні народні депутати! Комітет з питань економічної політики, управління народним господарством, власності та інвестицій розглянув внесений Кабінетом Міністрів України проект Закону України про внесення змін до Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності щодо спеціального торгового патенту". Реєстраційний номер 2416. Метою законопроекту є запровадження норми, яка передбачає припинення дії спеціального торгового патенту з 1 числа місяця, що настає за звітним кварталом за умови, якщо обсяг реалізації товарів суб’єкта господарювання перевищує 1 мільйон гривень, який встановлений нині діючим законом. Одночасно із зазначеним законопроектом комітет розглянув одноіменний проект закону [[реєстраційний номер 2160]] щодо прийняття на місцевому рівні закону рішення стосовно верхньої межі обсягу реалізації товарів для запровадження спеціального торгового патенту, концепція якого не знайшла підтримки у членів комітету. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України у своєму висновку вважає, що законопроект номер 2416 доцільно розглядати після прийняття остаточного рішення Верховної Ради України щодо законопроекту 2160, внесеного та доопрацьованого народними депутатами України Богатирьовою та Павленком. Проблема пов’язана з тим, що подали два законопроекти і вони між собою конкурують. У нас є також висновок бюджетного комітету. За підсумками розгляду законопроекту бюджетний комітет прийняв рішення, законопроект впливає на наповнення доходної частини бюджету, зокрема додаткові надходження можуть скласти близько 3 мільйонів гривень та не потребує додаткового фінансування з державного або місцевих бюджетів. Законопроект може бути прийнятий за основу в першому читанні, але відповідно до частини 3, статті 27 Бюджетного кодексу України введеного в дію з нового бюджетного року. Такий висновок Бюджетного комітету. І, нарешті, враховуючи наведене Комітет з питань економічної політики, управління народним господарством, власності та інвестицій рекомендує Верховній Раді України прийняти проект Закону України про внесення змін до Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності щодо спеціального торгового патенту", внесений Кабінетом Міністрів України номер 2416, за основу у першому читанні.
Чи будуть запитання до Володимира Кириловича? Будь ласка Микола Васильович Оніщук.
Шановний Володимир Кирилович, ви сказали про те, що законопроект, який обговорюється впливає на дохідну частину формування Державного бюджету. Про те, наскільки можна зрозуміти і зміст у самого законопроекту, то він може вплинути на дохідну частину лише у плані збільшення асигнувань, але не зменшення. Тому, який коментар ваш з цього приводу.
Я озвучив вам висновок Бюджетного комітету, Бюджетний комітет вважає, що законопроект впливає на наповнення доходної частини бюджету, зокрема додаткові надходження можуть скласти близько 3 мільйонів гривень, це невелика сума, звичайно. А головне, що він не потребує додаткового фінансування з Державного або з місцевих бюджетів.
Богдан Костинюк.
Народний Рух України, "Наша Україна", Богдан Костинюк. Шановний Володимир Кирилович, ви сказали, що 3 мільйона гривень у бюджет поступить, чи означатиме це, що на 3 мільйони гривень збільшиться тиск на тих самих дрібних підприємців, це одне питання. І взагалі, в цілому, яке ставлення комітету профільного стосовно спрощеного оподаткування, бо зараз у Верховній Раді все ж таки знаходиться Податковий кодекс і там ми знаємо, що не передбачено спрощене оподаткування було раніше авторами, як один із авторів Державної податкової адміністрації. То хочу сказати, що тисячі підприємців звертаються до нас з тим, щоб зберегти цю спрощену систему. От яке ваше ставлення, ваше і комітету профільного? Дякую.
Відносно першого запитання вашого. Я не думаю, що це буде додатковий тиск на малих підприємців, це просто дещо змінюється сама процедура ведення патенту. Стосовно другого запитання. Воно є складним запитанням. Спрощене оподаткування малого підприємництва сприяє його розвитку. І тому ці умови треба зберегти. Це з одного боку. А з іншого боку, в бюджетному кодексі повинні бути рівні умови, в податковому кодексі повинні бути рівні умови для всіх. Тому податковий кодекс з одного боку не повинен погіршити ситуацію з малим підприємництвом, а з іншого боку, ввести такі умови, які були б рівні для всіх. Дякую.
Тарас Чорновіл.
Шановний Володимире Кириловичу, у мене якраз запитання по суті цього законопроекту, власне не по суті, а по суті розгляду в вашому комітеті. Ви фактично рекомендуєте його зараз не приймати, приймати після того, як буде розглянуто той наступний Павленко- Богатирьової. У мене тоді до вас закид. Чому не витримана нормальна процедура. Такі законопроекти, які є аналогічними по своїй суті, які один з одним корелюються, мають бути розглянуті в певний період часу, мають бути внесені в певний період часу, інакше просто вони не можуть бути внесені і мають бути винесені разом на сесію Верховної Ради. Чому ми розглядаємо зараз один законопроект з тим, що ніби як дулю в кишені тримаємо десь, що буде ще якийсь наступний. Ми маємо їх розглядати виключно в комплексі. Тому я пропоную вам зняти все ж таки це застереження, голосувати зараз за цей законопроект, підтримати його, тому що, як на мене, він потрібний. Це вже не малий бізнес, а середній в даному випадку.
Ми дотримали процедури. Я озвучив вам пропозицію головного експертного управління Верховної Ради. Після цього ми розглянули другий законопроект на комітеті, комітет його не підтримав, а підтримав цей законопроект, який ви також підтримуєте.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", Партія захисників Вітчизни. Шановний доповідачу, я б хотів би, щоб ви ще відповіли на таке питання: сьогодні не обгрунтовувалося, для чого в усьому тексті закону міняти "державного податкового органу" на "орган державної податкової служби" - це по-перше. По-друге, що думає комітет все-таки робити з тим, що 3,9 мільярдів гривень на сьогодні заборгованість податкової служби за повернення ПДВ? Це хвилює абсолютно всіх громадян України: ми знищуємо наше підприємництво. Знищуємо - і не ставимо це питання. А вузеньке питання це ставимо. І по цьому закону, чи вважаєте ви, що вилучення першої частини речення, де у разі, якщо декілька суб’єктів підприємницької діяльності мають торгівельні зали для покупців, по тексту закону, ви знаєте, чи правильно його вилучати? Ви зрозуміли мій підтекст там.
Відносно термінології "податкова служба", "адміністрація", можливо, це не зовсім коректно, я погоджуюся з вами. Але буде друге читання. Ми ж не можемо на комітеті вносити до першого читання зміни, як ви це прекрасно розумієте. Ми виносимо законопроект в такому вигляді, в якому він поданий і висловлюємо своє ставлення до нього, підтримати чи ні. Загальне наше ставлення - позитивне, і ми його підтримали. Але стосовно в деяких речей в мене і самого є зауваження і є пропозиції. І я думаю, що в процесі підготовки до другого читання ви також подасте свої пропозиції, і ми його покращимо. Тепер стосовно ПДВ, я повністю поділяю вашу позицію, я вважаю, що ПДВ - це ворог нашої економіки. І я про це кажу не тільки зараз, я про це казав ще тоді, коли його вводили, що в 1993-1994 роках я постійно виступав проти взагалі введення цього податку, я виступав за введення податку з продажу. Ну, це там окрема розмова, я зараз не можу вдаватися в деталі. Взагалі практика свідчить, що далі ПДВ буде наносити все більше шкоди нашій економіці і тому я вважаю, що його потрібно ліквідувати як клас, замість нього ввести інший податок, який би працював більш ефективно. На решті відносно паралельних залів і так далі, я думаю, що тут є певний контекст, я розумію про що ви кажете і в процесі підготовки до другого читання, це треба врахувати. І останнє. Ми не можемо вимагати від цього закону те, на що він не претендує. Кожен законопроект має свій предмет, він дійсно вузький, я з вами згоден, що нам потрібно було приймати стратегічні законопроекти, рамкові, які б впливали на більшу сукупність обставин, але в даному випадку ми маємо справу з дуже вузьким питанням, яке врегульовується законопроектом. Тому давайте будемо думати про перспективу звичайно, але не "вішати" на законопроект те, що він не може потягнути. Дякую.
Час вичерпано. Сідайте, будь ласка. Переходимо до обговорення. Слово надається Кармазіну Юрію Анатолійовичу. Наступний Заплатинський.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", "Наша Україна". Шановні народні депутати, багатостраждальний український народ! Що нам пропонує сьогодні уряд, внести зміни з трьох позицій, виключити одне речення, доповнити абзаці, безумовно доповнити, це важливо і змінити в тексті закону "Державного податкового органу" на слова "органу Державної податкової служби". Це все, що спромігся уряд вносячи таке серйозне питання на серйозний розгляд парламенту. Це маючи заборгованість ПДВ 3,9 мільярдів перед підприємствами і спокійно абсолютно сидять. Приписали біля мільярда наперед, так хотіли до президентських виборів звітувати, наперед в Одеській області такі приписки колосальні, і ніхто і вухом не поведе. І міняються начальники податкової служби, ніхто вухом не поведе. То ви хоч запишіть, що Кармазін сказав, що у вас приписки наперед колосальні в Одесі, в Одеській області, що колосальні приписки в інших місцях. Ви дурите Президента, ви дурите народ України, ви дурите всіх нас. То давайте сюди проекти ті, які потрібні народ. А не оцей малесенький проектик, де, безумовно, можна поправити і нічого страшного від того не буде. Хоча ви вилучаєте речення дуже серйозне. Ви пишете, вилучаете речення: у разі, якщо декілька суб’єктів підприємницької діяльності мають торговельні зали для покупців або надають побутові послуги в одному окремому приміщенні, будівлі в обох частинах, крім ринків усіх форм власності, спеціальний торговий патент видається лише за умови, що усі зазначені суб’єкти придбають спеціальні торгові патенти. Ви це вилучаєте, тоді буде сумітниця в тому залі, і тоді можуть бути зловживання. І я не думаю, що правильно було це зараз вилучати. Тому я це питання фахове і задав професору Черняку, який зрозумів підтекст того питання і зрозумів, що за цим криється. Я не хочу, щоб уникали оподаткування будь-хто. Хай платять податок. Разом з тим, якщо перевищення іде мільйон - це, зрозуміло, нормально. І нарешті, якщо ми слухаємо це питання, то давайте, ви чули сьогодні в питаннях народних депутатів. В одному місці береться за єдиний патент тисяча з лишнім гривень, в другому - 300, 500 і так далі. Ну, давайте якось, щоб цифри підходили одна до одної, якось не так сильно різнилися. Бо у мене таке враження, що у деяких місцях просто хочуть чи вбити цих підприємців, чи давайте ми встановимо межу якусь, не вище якої можна встановлювати, щоб місцеві органи влади теж не зловживали цим і щоб викоренити те, про що говорив пан Яворівський, це корупцію, при тому, що їх надають. Бо зараз, я теж дивлюся, що ваша влада податківців збільшується, куди вже далі її збільшувати, то видають місцеві, а тут вже все на органи податкової служби. В цілому, думаю, що з от такими великими зауваженнями можна буде розглядати, але вимагати від податкової служби, від міністра фінансів зовсім інших підходів до цього законодавства. Дякую.
Слово надається Заплатинському. Наступний Чорновіл. Будь ласка, Володимире Михайловичу.
Дякую. Шановний пане головуючий! Шановні колеги! Згідно чинного законодавства України Закон про патентування деяких видів підприємницької діяльності спеціальний торговий патент може бути придбаний суб’єктом підприємницької діяльності, який займається торгівельною діяльністю, діяльністю з надання побутових послуг, обсяг реалізації товарів, робіт, послуг, обсяг якого не перевищує 1 мільйон гривень за рік. Проектом закону передбачається припинення дії спеціального торгового патенту у разі перевищення суб’єктом підприємницької діяльності граничного рівня в обсягу реалізації протягом року. Фактично це є спробою провести ревізію даного закону, який спрямований на стимулювання розвитку малого бізнесу і встановити більш жорсткі умови функціонування механізму спеціального торгового патенту. Проект закону суперечить положенням згаданого чинного закону про термін дії торгового патенту на здійснення торгівельної діяльності та діяльності з надання побутових послуг, який становить 12 календарних місяців. Прийняття даного законопроекту матиме наслідком погіршення регуляторного середовища діяльності малого бізнесу. Передчасне повернення спеціального торгового патенту створить непотрібні ускладнення у діяльності суб’єкта підприємництва. До того ж своєчасне повернення органами податкової служби надмірно сплаченої вартості цього патенту виглядає дуже сумнівним з огляду на вітчизняну практику повернення будь-яких сум з бюджету. Найвідомішою в цьому аспекті є практика відшкодування ПДВ. Спеціальний торговий патент застосовується в порядку експерименту лише в 16 містах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1998 року за номером 826 "Про затвердження переліку територій, на яких у порядку експерименту застосовуються спеціальний торговий патент" і загальноукраїнським в повному сенсі цього слова, вважати не може. Тому можливий ефект від недопущення втрат бюджету, яке в якості аргументу наводиться в пояснювальній записці до законопроекту, буде мінімальним. Таким чином, сумнівним видається як фіскальний, так і регуляторний ефект в разі прийняття цього законопроекту. Інша справа, що доцільно було б законодавчо передбачити чіткий і правовий механізм на випадок, якщо обсяг реалізації товарів робіт, послуг суб’єкта підприємницької діяльності, який придбав спеціальний торговий патент, все ж таки перевищить 1 мільйон гривень за рік. Дякую за увагу.
Дякую. Тарас Чорновіл, наступний - Семинога.
Шановний Головуючий! Шановні депутати! Я переконаний, що все ж таки цей закон приймати треба. Оскільки ми повинні поступово рухатися до ринкового середовища. Зрозуміло, що ми ще муситимемо певний період зберігати такі, може, рудиментарні, може, і корисні речі, як скажімо, спрощена система оподаткування, спеціальні патенти тощо, але все одно, якщо ми хочемо, щоб розвивалася нормальна повноцінна конкуренція, щоб підприємства, які вже потрошки стануть на ноги, могли все ж таки диференційовано сплачувати податки, а не закріплятися за певними сумами, які дають можливість теж до певних зловживань, ми повинні іти на цей напрямок. Я бачу у нинішній системі, яка сьогодні діє без ще функцій цього закону, теж підстави для дуже серйозних зловживань. І тому я якраз вважаю, що цей закон потрібний, наприклад, підприємство, яке завідомо має чи підприємець знає, що буде мати прибутки понад цей мільйон, значно більше 5-6 мільйонів, і певний податковий службовець, який теж прекрасно знає, що підприємство за всіма даними матиме значно більші здобутки, цей підприємець дістає відповідний патент, потім у певний момент перервати його дію не можна, і іде який метод співпраці податкової з підприємцем, само собою зрозуміло. У даному випадку по суті ми відтворюємо нормальне конкурентне середовище, я вважаю, що це добре. Що стосується другої частини законопроекту, я взагалі не розумію суті тої кругової поруки чи кругового зобов’язання по торгових патентах, яка була передбачена для підприємців по цих.продажу. Це, як на мене, просто рудиментарна форма, її треба спокійно відміняти. Ми повинні однозначно рухатися до нормального конкурентного середовища. Єдине, в чому я абсолютно згоден з колегою Кармазіним, що цей закон є фрагментарний, його треба проголосували, але якщо не будуть вноситися урядом хороші, потужні, сильні законодавчі зміни щодо того, що у нас створиться у податковій сфері з нарахуванням податків, ми толку мати не будемо. І ще одне. Єдине, що мене застерігає щодо цього закону. Для підприємців виникає потреба частіше спілкуватися з податковими службами, набагато частіше і мене лякає те, що доки у нас є такі герої, які досі після вказівки, скажімо, голови Податкової адміністрації України далі продовжують оці "маски-шоу", які тероризують підприємців не обгрунтованими штрафами тощо, доти цей закон може таїти в собі небезпеку. Але я вірю, що і цей закон, і закон про спрощене оподаткування ми поступово будемо переводити на нормальну конкурентну основу. Дякую.
Анатолій Семинога.
Анатолій Семинога, українська Соціал-демократична партія, блок Юлії Тимошенко. Шановні колеги! Шановний головуючий. В 2001 році був прийнятий прекрасний закон про патентування деяких видів підприємницької діяльності, який виконував і виконує сьогодні добру функцію. Перш за все цей закон дозволив зробити спрощення оподаткування малого та середнього бізнесу, дозволив вивести з тіні багато напрямків підприємницької діяльності, особливо у сфері торгівлі і послуг. Створив величезну кількість робочих місць, що дозволило зняти соціальну напругу у суспільстві. Тому на моє глибоке переконання, втручання по діяльності даного закону повинно бути обмеженим. Що сьогодні пропонує нам Кабінет Міністрів у своїх змінах і доповненнях. Пропозиція одна, якщо граничний рівень обсягу реалізації товарів і послуг перевищує 1 мільярд гривень в рік, пропонується механізм вилучення даного патенту у підприємців. На мій погляд це є по своїй суті не правильним, тому що можна було б запропонувати інші механізми, наприклад механізм диференційованого оподаткування, або інші механізми виправлення цієї ситуації, це є проблеми, які існують у процесі примінення даного закону. Тому що даний законопроект не вирішує проблеми, а навпаки створює нові проблеми. Перш за все, тінізацію малого та середнього бізнесу. Механізм для Податкової по боротьбі з невигідними підприємцями і додаткова звітність, щоквартальна звітність, якщо мова йдеться в цьому законопроекті про всього 3 мільйона гривень надходження до бюджету, то на моє глибоке переконання краще залишити законопроект в такому вигляді, в якому він є. Тому я пропоную проект у даному вигляді відхилити. Дякую за увагу.
Микола Васильович Оніщук, ви наполягаєте на виступі? Да, з місця. Мікрофон, будь ласка, Оніщука Миколи Васильовича.
Дуже дякую, шановний Головуючий. Микола Оніщук, фракція політичної партії промисловців і підприємців та "Трудової України". Шановні колеги, природно, що усі ті, хто сьогодні позиціонуються у сфері захисту інтересів промисловців і підприємців, за залишення в дії тих положень законодавчих актів України, які дають можливість застосувати спрощені чи інші механізми оподаткування підприємств. Разом з тим, треба розуміти, що ми повинні намагатися будувати справедливі відносини між державою і зокрема між тим публічним інтересом, який вона представляє, та інтересом приватним, зокрема суб’єкта підприємницької діяльності. І з цієї точки зору, мені здається, що підхід авторів законопроекту в цьому сенсі варто сприймати швидше позитивно, ніж негативно, адже, дійсно, можна допустити, що зловживання, зокрема перевищення ліміту використання коштів, тобто обсягу фінансових операцій, унеможливлює застосування звичайних систем оподаткування. Відтак я би підтримав цей законопроект за основу. Разом з тим, видається бажаним більш детально пропрацювати в ньому питання, пов’язані із механізмом повернення самого патенту, а також відшкодування надмірно сплачених сум у зв’язку з тим, що патент не використовується в цей період. передбачений законопроектом. Ось тут якраз, мені видається, що якщо будуть запропоновані у другому читанні авторами законопроекту більш чіткі регуляції, тоді і підприємницьке середовище може сприйняти цей закон. Також як певну компенсацію обмеженням, які встановлюються цим законом, можна було б запропонувати, щоб Кабінет Міністрів поширив дію практики застосування цього патенту не тільки на міста, які визначені постановою Кабінету Міністрів, а і конкретно на всі інші території на які може бути застосовуватися цей патент. Дуже дякую.
Михайло Васильович Мельничук, будь ласка. Стисло, будь ласка, до хвилини.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановний Геннадій Андрійович, я взяв з мотивів з того приводу. Горезвісний законопроект, який подали народні депутати Оніщук і Мельничук про судоустрій України, доповнення до цього закону, в середу ми не дійшли. Я розумію, що важливо прикордонні, іноземці і так далі.
Давайте не гаяти час, і щоб сьогодні ми його розглянули. Пішли далі, все. Пішли далі.
Будь ласка, давайте, я прошу, розглянути його.
Все, пішли далі. Розгляд питання закінчено. Голосування відбудеться згідно з Регламентом. Переходимо до наступного. проект закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за незаконне перебування іноземців на території України. Доповідають перший заступник Голови державного комітету у справах охорони державного кордону Шишолін Павло Анатолійович.
Шановний Геннадій Андрійович, шановні народні депутати! Проект закону розроблено на доручення Президента України, і ним передбачається внесення змін до законодавства України щодо посилення відповідальності за незаконне перебування іноземців на території України. Це черговий законопроект, який направлений на проведення комплексних заходів по протидії незаконній міграції на території України. Ці попередні законодавчі акти, які були прийняті Верховною Радою вашого скликання, вони достатньо ефективно працюють на сьогоднішній день. Я хотів би привести вам тільки один приклад про той, закон, який прийнятий про відповідальність авіаперевізників і працює всього на протязі менше року. До бюджету держави поступило уже штрафних санкцій на суму більше, ніж 2 мільйони гривень. Основним завданням проекту Закону України є посилення адміністративної відповідальності за незаконне перебування іноземців на території України та вдосконалення порядку впровадження у справах про ці адміністративні правопорушення. Проектом закону України передбачається, перше, внести зміни до санкцій статей 203, 204, 205 і 206-ї Кодексу про адміністративні правопорушення щодо підвищення розміру адміністративних стягнень у вигляді штрафів. Друге. Внесення змін до статті 204 щодо встановлення адміністративної відповідальності за порушення посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, встановленому в порядку прийняття на навчання іноземців. Просив би наголосити, що це нова норма, яка добавляється, прийняття на навчання іноземців та осіб без громадянства. Я хотів би просто прокоментувати чому така позиція. На сьогоднішній день більше 40 іноземних громадян, які прибули на навчання на територію України знаходяться поза навчальними пунктами і ми вимушені періодично їх відловлювати уже на Західному кордоні нашої держави при спробах незаконного перетинання Державного кордону у країни Західної Європи. Також законом передбачається внесення деяких редакційних змін до статті 206, де окремою частиною передбачена адміністративна відповідальність громадян за надання іноземцям і особам без громадянства житла за порушення встановлених правил їх перебування. Передбачено також внесення змін до статті 222 з позначкою 1 щодо надання повноважень Прикордонним військам розглядати справу про адміністративні правопорушення пов’язані з порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, транзитного переїзду через територію України і які виявлені, наголошую, в пунктах пропуску через Державний кордон України при виїзді з території України. Необхідність надання Прикордонним військам таких повноважень пов’язана з тим, що на нас покладено завдання і воно підтверджено новим законом, який ви прийняли про Державну прикордонну службу, це реєстрація паспортних документів громадян при перетинанні Державного кордону і нам дуже часто приходиться стикатися з тим, що виїжджають іноземці, які порушують терміни знаходження території України, які змінили статус або мають інші правопорушення території України з проблем іміграційного законодавства, і ми не можемо їх залучити до відповідної відповідальності. Також передбачено внесення змін до частини другої статті 255 щодо надання права посадови особам прикордонних військ складати протоколи про адміністративні правопорушення, які передбачені статтями, які я наголосив. Хочу вам зазначити, що на сьогоднішній день уже прикордонні війська мають право надання посадовим особам по статті 202, по статті 204, по статті 285 з позначкою 10. Тобто це не нова практика для нашого прикордонного відомства. У подальшому всі ці протоколи по статтям 204, 205 і 206 відповідно до статті 257 будуть передаватися органам, посадовим особам внутрішніх справ, які уповноважені подальше розглядати справи про адміністративне правопорушення. Однак, я хотів би наголосити, що, беручи до уваги те, що Верховною Радою, вами, 3 квітня було прийнято закон про внесення змін до деяких законодавчих актів України, в зв’язку з прийняттям Закону про державну прикордонну службу, якими вже внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема до статті 221 з позначкою 1, про яку я говорив, а також до статті 255. Ми пропонуємо проект прийняти за основу та врахувати їх при розгляді уже до другого читання. Одночасно просив би кілька слів сказати про законопроект, який буде розглядатися після мене, це народного депутата Маркуш Марії Андріївни. Він відрізняється тільки по деяким позиціям. Це по внесенню нової статті 206 з позначкою 1, але у нашому законопроекті він передбачений повністю в статті 206, а також рівнем штрафних санкцій, по деяким статтям збільшення, по деяким статтям зменшення, а також порядком розгляду. Пропонується народним депутатом Марією Андріївною розглядати їх через суди. Але практика сьогоднішнього розгляду із-за відсутності спеціалізованих адміністративних судів фактично всі протоколи, які складаються і надходять до судів, вони не приймають кінцевих рішень, що наносить суттєві збитки при завершеності правопорушення. Дякую за увагу.
Чи будуть запитання до доповідача, крім Кармазіна? Будь ласка, Віталій Шибко. Звичайно, третій, якщо встигне.
Віталій Шибко, Соціалістична партія України. Я хотів би запитати вас про наступне. Перше. Ми знаємо відкіля, з якого кордону йде у нас нелегальна еміграція - це кордон Росія-Україна. Я хочу вас запитати: "Як на сьогоднішній день просувається справа про вкладання угоди про реадмісію з цієї країни? Бо це на сьогоднішній день дуже важливо. І друге питання. Я вже не буду виступати, хоча я і записаний там, щоб скоротити наш час. От ви зараз вносите зміни, і, водночас, тут є паралельно дві відповідальності за одне і теж порушення. По-перше. Працює стаття 331 Кримінального кодексу України, це кримінальне порушення за одні і ті ж дії, і Адміністративний, стаття 204 прим Кримінального кодексу про адміністративні порушення. То ви на сьогоднішній день вносите якісь зміни для того, щоб усунути той недолік, я буду так це називати, хоча це не юридична термінологія, щодо паралельного існування двох статей за одне і теж порушення? Дякую.
Дякую вам за ваше запитання. Дійсно, основна проблема, яка сьогодні складається з точки зору міграційних потоків на територію України - це українсько-російський і українсько-білоруський державні кордони, де найбільша кількість незаконних мігрантів попадає на територію України. Ми приймали участь, державний комітет, в опрацюванні відповідних проектів угод про адмісію, як Російською Федерацією, так і з Республікою Білорусь. На сьогоднішній день принципово ці документи опрацьовані, і компетентні відповідні державні органи, які займаються цією проблематикою, вони його розглядають. Він поданий вже кілька років тому на розгляд нашим колегам. Ми безпосередньо приймали участь і розуміємо, що без прийняття цього закону проблема міграційної політики і її державне регулювання вирішено практично буде не можна.
Добре. Михайло Мельничук.
Що стосується другого питання. 331 - це кримінальна відповідальність і 204 з позначкою 1, то ми на сьогоднішній день з відповідними редакціями їх вже врегулювали. Є розбіжність кримінальної відповідальності і є вже зміни, які будуть стосуватися суто адміністративної відповідальності. Ми це вже врегулювали.
Михайло Мельничук, будь ласка. Стисло дуже.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановний доповідачу, Павло Анатолійович! Чи не вплине прийняття цього законопроекту на 7 мільйонів українців, які сьогодні за кордоном і як відреагують європейські держави на те, що 7 мільйонів наших громадян перебувають поза законом в цих державах, але вимушені там бути. І декілька тисяч перебувають у нас, які приблизно тікають з країни в країну. Дякую.
Дякую, за ваше запитання, я відповідаю це стосується іноземців, а не громадян України, які знаходяться. Тільки іноземців та осіб без громадянства.
Володимир Кирилович.
Не вплине ніяк.
Черняк, будь ласка, замість виступу.
В мене є сумніви щодо адекватності тих змін, які ми вносимо мастштабом і гостроті проблеми перебування іноземців, незаконного перебування на території України. Чи не вважаєте ви, що треба перенести акцент із проблеми перебування, хоча вона дуже важлива і відповідальність треба, щоб зростала, на проблему незаконного попадання іноземців на територію України. Тобто пов’язати, перш за все, проблему перебування з проблемою попадання, щоб унеможливити незаконне попадання мігрантів на територію України. Дякую.
А то прибув і не попав.
Дякую за ваше питання. Безумовно, проблему можна рішити в тих плоскостях, про які ви говорили. Перш за все, створити державні умови для того, щоб не попадали на територію України ці іноземні громадяни і особи без громадянства, а з другої сторони все ж таки, якщо вони попадають, повинні бути відповідні дії, і кримінальні і адміністративні. Повірте, те що ми тут пропонуємо - це вихід із практики те, що треба зробити сьогодні реально для того, щоб прийняти перші практичні кроки.
Тарас Чорновіл, останній. А він виступає першим.
Скажіть, як ви оціните той факт, що у вашому законопроекті решта, як і в депутатському, є ряд моментів, які можна привести до питання без вини винуваті. Так, навчальний заклад легально приймає до себе на навчання іноземця, ви потім цього іноземця ловите на західному кордону, навчальний заклад відповідальний. Людина підвозить іноземця просто в машині, не маючи на це ні повноважень, ні законних санкцій для того, щоб перевіряти його там легальний чи нелегальний статус на Україні без схованок, без нічого, без злого умислу, доказів злого умислу, ви затримуєте цю машину, можете вже штрафувати водія. Вибачте, мені здається, що в законі треба вводити чітко пункт злого умислу, якихось доказів того, як скажімо, схованки в автомобілях тощо.
Я просив би увагу звернути - дякую за запитання - звернути увагу на те, що на сьогоднішній день студент, який попадає на західному кордоні, він винуватий, тому що він використовує форму мінімальної оплати в’їзду на територію України на навчання. її використовує як спосіб легального в’їзду на територію країни з послідуючим виїздом у країни Західної Європи. Тому така форма відповідальності вона позитивна. І ми вже сьогодні таку практику з вузами використовуємо, їх прямої відповідальності. За рахунок їх тільки у цьому році відправили вже кілька десятків так званих студентів. Що стосується водія, який підвозить того чи іншого громадянина, то наша юрисдикція розповсюджується на зони, контрольовані прикордонні райони і прикордонну смугу, де є відповідні режимні обмеження і людина, яку ми залучаємо уже до відповідальності, вона дійсно несе, так як вона мала умислу підвести їх до державного кордону.
Добре. Час вичерпано, сідайте, будь ласка. Слово надається від Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Маркуш Марії Андріївні.
Дякую. Шановний Геннадію Андрійовичу, шановні колеги! Комітетом з питань законодавчого забезпечення розглянуто обидва законопроекти, законопроект під номером 2081 та 2081-прім, про внесення змін і доповнень до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення адміністративної відповідальності за порушення правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні. І рекомендовано прийняти за основу в першому читанні законопроект за номером 2081 із значком "прім". Крім того, це же законопроект пройшов обговорення у Комітеті із питань європейської інтеграції, де також було рекомендовано прийняти його за основу в першому читанні. З урахуванням всіх тих зауважень, доповнень, які були висловлені на засіданні комітету. Метою законопроектів і вдосконалення ним стативною відповідальності іноземців на осіб без громадянства за незаконне перебування в Україні, а також громадян України і службових осіб за сприяння іноземцями і особами без громадянства у незаконному перебуванні на території України. Реалізація зазначеного законопроекту не потребує ніяких додаткових витрат з Державного бюджету, а підвищення розмірів штрафу обумовлених потребою ефективної протидії формуванню чорного ринку по наданню послуг у сфері незаконної міграції. Прийняття законопроекту дозволить удосконалити діяльність органів внутрішніх справ та органів охорони Державного кордону у сфері протидії нелегальній міграції , боротьби з нею та буде сприяти її подоланню. Прошу прийняти зазначений законопроект у першому читанні за основу, щоб мати змогу врахувати всі ті зауваження, доповнення і пропозиції, які були висловлені під час обговорення законопроекту.
Чи будуть запитання? Шановні колеги, Андрій Шкіль, будь ласка.
Я з повагою, ви тільки не наголосіть будь ласка, бо трошки тихо були мікрофони не всі почули, наголосіть, який закон підтримав комітет? І які були там зауваження , наголосіть ще будь ласка.
2081 із значком "прім-1" підтримано було комітетом. Обома комітетами, Комітетом з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, а також я була на обговоренні цього законопроекту в Комітеті з питань європейської інтеграції. Оскільки Комітет з питань європейської інтеграції вважає, що цей законопроект є потрібним, а також вважає, що він не суперечить нормам європейського права. Однак, висловлено було зауваження деякі з цього приводу і які слід усунути під час підготовки законопроекту до другого читання.
Будь ласка, Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників вітчизни, "Солідарність", "Наша Україна". Шановна Марія Андріївна, я щиро дякую вам за підготовку грунтовного законопроекту, я його уважно дуже вивчив і хотів би вас запитати. Очевидно, ви при підготовці ставили питання: а чому рідко застосовується стаття 322 Кримінального кодексу, чинного Кримінального кодексу, яка передбачає кримінальну відповідальність за сприяння переправленню осіб через державний кордон наданням засобів або усуненням перешкод, в тому числі і транспорту? Чому рідко застосовується? Чому ми не хочемо виконувати закон? Ми довго думали в минулому скликанні, поки приймали цю статтю, дуже виважено приймали її. Чому ми не хочемо зараз вимагати від правоохоронних органів дотримання законодавства? Оце б я хотів вас запитати. І інше питання. Чим суттєво. Ви не сказали про відмінності від урядового законопроекту, свого законопроекту. Я їх бачу, але не бачать народні депутати. Дякую.
Шановний колего, дякую гарно за запитання. Значить, стосовно незастосування статті 322, це питання не стільки до мене, скільки до правоохоронних органів, які зобов’язані були б її застосовувати. Чому вона не застосовується, сказати, скажем, більш об’єктивно я такої змоги не маю. Стосовно того, чим відрізняється цей законопроект, який запропонований від урядового, значить? Попередній доповідач вичерпно відповів. Під час аналізу законопроекту, який запропонований урядом стосовно тих, скажем, розбіжностей, які є в моєму шановні колеги, законопроекті, значить, мною окремо внесено 206 прим., статтю 206 доповнено, Кодекс статтею 206 прим., щодо незаконного перевезення іноземців територією України, а також дано більш, скажем, детальний аналіз цієї статті. Запропоновано більш детально від адміністративну відповідальність перевезення водіями іноземців та осіб без громадянства на порушення встановлених правил перебування іноземців і осіб без громадянства в Україні. Тобто більш широкий діапазон запропоновано застосування адміністративного законодавства стосовно перевізників. Крім того, так само доповідач сказав, що мною запропонований трошки інший підхід стосовно санкцій по статтям 203, 204, 205, 206-ій. Крім того, було там запропоновано зміни, які усунути зараз треба буде при доопрацюванні законопроекту 222-гу і так далі.
Добре, це вже в другому читанні. Добре, Марія Андріївна, дуже добре, сідайте, будь ласка, спасибі. Переходимо до обговорення. Слово надається. наступний Шкіль. Всі знають.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати, шановний Геннадій Андрійович, вельмишановний багатостраждальний український народе! Тільки за два роки прикордонники затримали бажаючих в’їхати 10 тисяч незаконних мігрантів. Десять тисяч, і в цей час 6 мільйонів українців виїхали за кордон. Це така сумна статистика, але вона ще стає сумнішою, коли ми помножимо гроші, які треба на видворення кожного з цих 10 тисяч, а прикордонникам вони обходяться, в цілому державі Україна близько 1000 доларів США, 5 тисяч гривень, уявіть собі, щоб видворити одного цього нелегала, треба ви трати з нашого бюджету. Якщо врахувати, що в середньому в селах зараз доярки отримують 600 гривень на рік, то цей іноземець нам золотий виходить! Тому треба перекрити кордон, перекрити дорогу. Я в своєму питанні подякував Марії Андріївні Маркуш за підготовку грунтовного законопроекту до першого читання. Вона дійсно залатала ті діри, які мав залатати Уряд України. І виступаючи тут Павло Іванович Шишолін підтримував урядовий законопроект, але для прикордонників набагато кращим є законопроект Маркуш. Є цей законопроект кращим і для самої України. Тому що там передбачено і незаконне перевезення іноземців 206 прим. і 206 порушення порядку надання іноземцями, особам без громадянства житла, транспортних засобів та інших послуг. Ви подивіться що робиться в Києві. Незаконні емігранти сьогодні наймають квартири, проживають тут і потім вчиняють злочини, і потім у них знаходиться і автоматична зброя, і наркотики, і все інше. Вони заполонили всі ринки сьогодні і вже сьогодні у нас називають чи то в’єтнамський ринок, чи то афганський ринок, чи тепер уже будуть ще якісь інші ринки. Чи китайські ринки. Що стосується того, чому не виконують вимоги закону 332 статті, 331 статті Кримінального кодексу України, які ставлять відповідальність те, що перевозять через кордони України. Та не виконуються із-за відсутності політичної волі в державі, із-за того, що ніякі закони не виконуються. Тому це питання до МВС і до Генеральної прокуратури, де зараз відбувається колегія Генеральної прокуратури в цей час. І я хотів би, щоб вони поставили питання, чому не вирішені ці питання. І тоді прокурори прикордонних областей, щоб були покарані за те, що і далі не виконують вимоги закону. Вважаю, що треба приймати в першому читанні законопроект Маркуш і потім уже наші пропозиції. Але його нагально треба приймати. Дякую.
Андрій Шкіль, наступний - Шульга.
Андрій Шкіль, фракція Блоку Юлії Тимошенко, Українська національна асамблея. Я, звичайно, хотів би також, як колеги по комітету, наголосити на тому, щоб підтримати законопроект, запропонований депутатами і депутатом Маркуш. І я ще раз хочу підтвердити, хоч аудиторія, як завжди, невелика, але щоб радіослухачі мене чули, що якість законопроектів, які готують депутати, на порядок вища за якість законопроектів, які готує і Президент, і Кабінет Міністрів. Якщо Президент готує неякісні закони - це не дивно, но дивує, коли структура сама для себе готує неякісний закон. І я хотів би наголосити на кількох аспектах. Ну, по-перше, те, що сюди проникають іноземні громадяни незаконно, зрозуміло, що це дирявий, абсолютно прозорий кордон між Україною і Білорусією. І Захід, якщо він хоче, щоб не наводнювалися ринки не тільки Києва, але й Парижу, Лондону і Берліну незаконними іноземними громадянами, то треба вкладати кошти у розвиток українського кордону. Тоді ми однозначно будемо стояти на стороні недоторканості і української території, і Європи загалом. Але я хотів би наголосити на деяких інших аспектах. Я зокрема представляю прикордонний округ і знаю, в яких умовах я хотів би, щоб представник прикордоників. Пане Кармазін, ми вам не заважаємо там спілкуватися? Та я хотів би, щоб. звернути увагу. Да, я вже йому зробив зауваження, але що ж тут.
Я лишив його слова на тиждень наступний.
Власне. Тому я хотів би підкреслити, щоб ви знали: важкий тягар лежить не тільки на прикордониках, які утримають незаконно тих, що незаконно переткнули кордон, але й на місцевих бюджетах, їх же ж треба годувати. Я був на заставах, бачив умови, там переобладнують спортивні зали для утримання іноземців і таке інше. І тут треба вирішувати нагально і негайно. І тому законопроект, запропонований депутатом, є, по-першому, він знімає більше питань і чіткіше вирішує ті завдання, які ви перед собою ставите. Зокрема я хотів би зупинитися на короткому аспекті. Автомобілі заздалегідь підготовлені для перевезення іноземців, яким чином можна визначитися. В законі Маркуш це регулюється краще і багато інших аспектів, підвезення чи не підвезення людини, тут треба чітко говорити, спроба порушити кордон перевести незаконно громадянина через кордон. Все це і є чіткою нормою. І останнє. Якщо цей закон почне діяти, то звичайна річ, не буде у нас такої кількості іноземців, але все одно вони будуть. До того часу, поки ми не закриємо міцно східний кордон, ми будемо постійно мати проблеми на західному. Постійно будуть страждати місцеві бюджети західних прикордонних областей. Тому що осідають вони тут, годують наші селяни, годують наші прикордонники, не доїдаючи самі. Тому зараз я хотів би, щоб ви самі пролобіювали закон народного депутата, а ми тут швидко його приймемо. Дякую.
Чи є Микола Шульга? З місця Круць, будь ласка, до хвилини.
Микола Круць. Івано-Франківськ, фракція "Наша Україна". Я власне, хотів би сказати наступне, що проблема нелегальної міграції, звичайно, є надзвичайно актуальна. Даним законопроектом, який подав Держкомкордону, враховується тільки відповідальність за порушення перетину кордону та перебування іноземців в Україні, але поза рамками законопроекту залишилася інша проблема. Це - відповідальність за незаконне перевезення іноземців територією України. З цією проблемою, до речі, дуже часто зустрічаються працівники державної автоінспекції. Тому вважаю за необхідне, що. при підготовці цього законопроекту до другого читання розв’язати і цю проблему. Дякую.
З місця Тарас Чорновіл, дуже стисло.
Шановні колеги! Я маю застереження до цього закону. Власне, з двох законів все-таки депутатський закон Маркуша набагато кращий, це безумовно. Я дуже уважно прочитав обидва закони, і не задоволений відповідями, які мені дали, тому що не написано там чітко, що у прикордонній зоні; не написано там чітко про ті речі, які можуть свідчити про дійсно злий умисел людей, які надають якісь послуги іноземцям; не виписано там чітко, чому має бути відповідальність саме цих навчальних заходів, які легально поступили, легально, витримуючи свої законні обов’язки. Я переконаний, що ми можемо прийняти в першому читанні цей закон, тому що, дійсно, треба допомагати границі однозначно і пограничним військам, зокрема, останній пункт, який є в одному і другому законі, дуже потрібні, але ми повинні зробити все для того, щоб цим законом не зробити черговий метод тиску на людей, які дійсно ні в чому не винні. Є злий умисел, він має каратися, але цей злий умисел треба доказати. В законі є такі шпарини, які дадуть можливість будь-кого, я тут буду заперечувати представнику Держкомкордону, будь-кого за елементарне підвезення іноземця карати. Тому що ви підвозите там якогось іноземного терориста, який ідеально говорить українською мовою , по нашому одягнений, але ви вже порушуєте в певній мірі тоді закон згідно з цим. Ви надаєте помешкання людині, там теж треба дуже серйозно думати, тому що реєстрація у нас досі ще не виписана нормально, але вже вона підпадає під дію тут під дію цього закону. Тому я ще раз прошу, незаконне пересічення границі і все, що пов’язане з цим, треба карати і, я думаю, не адміністративно, а виключно кримінально, і всіх випадках треба дивитися, щоб не було без вини винуватих.
Добре, дякую. Час на розгляд цього питання вичерпано. Давайте радитися. Михайло Мельничук пропонував розглянути питання щодо судоустрою чи переходимо до різного? У нас різне записалися, висвітіть, будь ласка, більше сорока чоловік. Будь ласка, Іване Михайловичу.
Дякую. Іван Стойко, 166 виборчий округ, Тернопільщина, Народний рух України, фракція "Наша Україна". Шановні колеги депутати, шановні виборці! Зараз по всій Україні проходять, так званні обговорення запропонованих Президентом змін до Конституції України, але, на жаль, це добровільно-примусове обговорення має декларативний характер. Люди здебільшого бояться сказати те, що думають, а як кажуть, то ніхто і ніколи у суспільстві не почує, бо підконтрольні засоби масової інформації чітко фільтрують думки народу. Все це нам нагадує часи Леоніда Ілліча, коли обговорювалася "Мала земля" або "Відродження". Лише у Верховній Раді залишився острівець свободи де можна задекларувати протилежну владі думку. Отож і я, шановні співвітчизники, маю честь довести до вас звернення Тернопільської міської ради до рад усіх рівнів, до українського народу. Звернення. "Відповідно до Указу Президента України проводиться всенародне обговорення проекту Закону України "Про внесення змін до Конституції України". Вважаємо, що справжніми причинами, які спонукали Президента України до ініціювання проведення конституційних реформ є: перше. Неминуча поразка на президентських виборах нинішньої пропрезидентської влади у наступних президентських виборах. Намагання відволікти увагу народу від важливих соціально-економічних та політичних проблем. Наступне. Намагання ввести в оману народ через псевдодемократичне загравання, маніпулюючи законотворенням за допомогою референдумів. Вважаємо, що справжнім змістом політичних ініціатив Президента України є - бажання продовжити свої повноваження до 2007 року через пропозицію одночасного проведення виборів Президента та виборів до Верховної Ради. Послаблення законодавчої гілки влади, шляхом створення двопалатного парламенту. Виходячи з вищенаведеного ми закликаємо, Президента України, Адміністрацію Президента, Тернопільську обласну державну організацію припинити політичні експеримент над українським народом, політичне насилля і тотальну фальсифікацію при організації так званого обговорення ініціатив Президента, Верховну Раду, Ради всіх рівнів в Україні підтримати наше звернення і виступити за збереження нинішнього політичного устрою в державі за проведення запланованих виборів Президента у 2004 році і виборів до Верховної Ради у 2006 році, на пропорційній основі ". Дорогі українці! Я вірю, що почуття патріотизму і вірність демократії не дозволять нам змиритись з явним потуранням конституційних прав і свобод. А трудові колективи, сільські, селищні, міські, районні та обласні ради підтримують звернення тернопільчан і змусять владу прислухатись до волі народу. Не бійтеся сказати правду про справжні наміри Леоніда Кучми та його оточення. В єдності наша сила. Скажімо "Ні!" нинішньому режиму і "Так!" завтрашній демократичній Україні. Дякую за увагу та підтримку.
Дякую. Іван Мигович. Наступний Слабенко.
Дякую. Іван Мигович, фракція комуністів. Закарпаття. Шановний Геннадію Андрійович, колеги, виборці, наступного тижня, а саме 24 квітня виповнюється двісті літ з дня народження Олександра Духновича. Цей ювілей закономірно внесений до календаря ЮНЕСКО Просвітник, педагог, дослідник, письменник, видавець, громадський діяч, важко віднайти таку галузь знань і творчості, соціальної практики, якої б не торкався Духнович. З плином часу повніше усвідомлюємо велич і мужність його, як просвітителя, гуманіста, борця за визволення співвітчизників від колоніального гніту Австро-угорської імперії та братерське єднання людей доброї волі. Не перестаємо захоплюватись людиною, яка, незважаючи на духовний сан і свавілля чиновників, зуміла піднятися над виром складних подій і процесів по обидва боки Карпат, розглядіти образ цього кращого прийдешнього, послідовно прямувала до нього сама і в патріотичному пориві єднала свідомих співплемінників: откарпатськії русини, оставте глибокий сон! Цей Духновичов клич став гімном моїх пращурів, а нині надихає сучасників на захист національної честі, громадянських прав і свобод. Сьогодні ці слова злободенні для всіх українців, бо велять - годі мовчати, терпіти, вичікувати, треба самим вирішувати свою долю. Знову, як у переддень буржуазних революцій боронити національні інтереси і людську гідність. Духнович був і залишається зразком самовідданості, чесного служіння рідному народу, безкорисливості і порядності, чого там бракує нинішньому здеморалізованому українському суспільству. Пам’ятаймо, що він будив і закликав сучасників до національного самоусвідомлення і гідного самоутвердження разом з братами на Сході, в єдиній Русі, у самобутньому, розмаїтому слов’янському світі. Не будьмо надто прискіпливими до суперечностей і помилок Духновича у політичній чи мовній сферах. Головне, він був палким патріотом русинського народу, послідовно виступав проти його соціального гноблення і асиміляції чужинцями, віддав себе йому до останку. Незабаром на Закарпатті, в Словаччині, Сербії, Хорватії, США, Канаді та інших країнах пройдуть різноманітні заходи з нагоди Духновичевого ювілею. Сподіваємося, що колись і в Україні належно будуть поціновані та видані його праці. Віримо, настане час, коли "карпатський Сковорода" займе чільне місце у плеяді визначних вітчизняних мислителів і борців за гідне місце і роль слов’ян у світовому співтоваристві, а воно неодмінно, неминучу вийде на шлях прогресивного соціалістичного розвитку до мирного, заможного і демократичного співжиття. Дякую.
Сергій Слабенко, наступний Таран.
Шановні народні депутати, шановні виборці! Я хотів би сьогоднішній виступ присвятити проблемам соціально значущих питань Волинської області, і саме наполягав би на тому, щоб це питання було обговорено урядом. Чому, я ставлю таке питання? На протязі 2002 року я постійно звертався до органів виконавчої влади як місцевої, так і державної, щоб розібратися, а як ті соціальні питання вирішуються, і як в тому кросворді різноманітних відповідей знайти дійсний стан, що робиться на Волині. Мені стало відомо, що станом на перший квартал 2003 року за розрахунками, які зроблені, реалізація програми збільшення розміну мінімальної заробітної плати дозволяє констатувати, що дефіцит фінансового ресурсу в цілому по області буде складати 54 мільйони гривень. Особлива ситуація склалася в галузі культури, при тому, що указом Президента визначено. оголошено 2003 рік роком культури в Україні. Попередній рік - 2002 від 2003 року відрізняється тим, що на 400 тисяч гривень менше забезпечуватися буде культура в Волинській області. Розрахунки показників Міністерства фінансів на утримання територіальних центрів та відділень соціальної допомоги відносно до 2002 року, в 2003 році зросли. Однак складна ситуація з функціонуванням територіальних центрів виникла в окремих районах і містах обласного значення, у яких доведені показники місцевих бюджетів визначені на підставі статистичної звітності управлінь праці соціального захисту населення. І виявляється, що тепер вони будуть фінансуватися менше, ніж в минулорічних видатках. Така ситуація склалася, для прикладу, в Любоморському районі, що не дозволяє вже сьогодні належним чином захищати соціальні верстви населення. Обсяги субвенції Державного бюджету затверджені місцевими бюджетами на 2003 рік по фінансуванню пільг субсидій соціальних допомог, на сьогоднішній день вже складають, що на придбання твердого палива та скрапленого газу не буде вистачати 675 тисяч. При цьому така тенденція буде на протязі цілого року і ті показники, які доведені дозволяють лише сказати, що таких призначень недостатньо на 75 відсотків. Особлива ситуація склалася з Програмою забезпечення інвалідів автомобілями. Я взагалі не можу зрозуміти, як сьогодні буде вирішуватися це питання, якщо для прикладу, лише планується закупити п’ятдесят автомобілів для інвалідів і це буде проблема для всіх депутатів мажоритарщиків, до яких приходять інваліди і просять, щоб допомогли вирішити питання виділення автомобілів. І особливо. Шановний Віктору Федоровичу! У зв’язку з рішенням Кабінету Міністрів додатково опрацювати питання фінансування Десятої шахти Міністерство економіки вважає, що ця шахта взагалі не може бути добудована в 2003 році і грошей на це не передбачає. Прошу вас особисто розглянути моє прохання та вирішити це питання по суті. Я прошу вас особисто надати відповідь з цього приводу.
Слово надається Віктору Тарану, наступний - Кармазін.
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Перше. Починаючи з 1944 року і пізніше, в Україну було переселено з Холмщини, Лемківщини, Підляща сотні тисяч людей. Ці люди мають і до сьогодні дуже і дуже багато проблем. В Верховну Раду приходять сотні тисяч листів, люди просять, щоб їх бодай вислухали, а потім уже прийняли якісь рішення по їхніх проблемах. Група народних депутатів і особисто Юлія Тимошенко, це з її блоку, ми внесли проект Постанови, щоб повести парламентські слухання з цього питання. І вчора пропрезидентські фракції заблокували прийняття цього рішення. Я хочу, щоб люди про це знали. Влада, пропрезидентські фракції не хочуть цього, влада хоче слухати самі себе. І тому сьогодні в Україні проводяться масово так звані обговорення президентських пропозицій по Конституції, суть яких одна єдина: продовжити повноваження Кучми конкретно до кінця 2006 року. Кучма згодиться на все, щоб не було двохпалатного парламенту, будь на що, він єдине, що хоче, щоб сумістити вибори Президента і народних депутатів і таким чином автоматично Кучма буде Президент до кінця 2006 року, без виборів продовжити самого себе. Це суть президентських реформ. Далі. Я би хотів, щоб ви звернули увагу ось на що. В усьому світі існує нормаль домовленість: ті чи інші політичні сили підтримують уряд за певних умов. Ми вчора підтримали Програму уряду. Ми підтримали Програму уряду тому, що були чіткі зобов’язання про те, що уряд буде виконувати конституційні реформи реально, а не по-кучмивські, реально буде прийнято Закон про пропорційні вибори. Ви бачите, що як тут обіймалися ходили депутати деякі, цілувалися, говорили:”Хорошо, ми їх кинули”. Добре кинули опозицію. Тобто ви бачите, яка влада навскрізь брехлива, якщо вона бреше нам, народним депутатам, з якими вона працює і кожний день дивиться в очі то, як вона бреше людям? От ще один приклад великої брехні. Уряд Януковича підготував проект, законопроект, згідно якого борги перед вкладниками не 132 мільярди, як це було визнано всіма урядами, а він бере на себе зобов’язання повернути людям тільки 20 мільярдів. Тобто в людей хочу вкрасти в 5 разів більше грошей, ви розумієте, кидається все, так би мовити, кинути людей, кинути вкладників, кинути депутатів, влада єдине хоче зберегти самих себе. Я останнє хочу. Одне речення, Геннадій Андрійович, бо це є дуже важливо, я хотів би, щоб люди знали, що Юлія Тимошенко, коли була головою Бюджетного комітету, наполягала аби люди за свої вклади могли розраховувати за електроенергію, за освіту, за навчання і так далі. Ми будемо на цьому стояти. Дякую.
Інакше бути не може. Слово надається Юрію Кармазіну, наступний - Шурма.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", партія Захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Шановні народні депутати! Багатостраждальний український народе! Засоби масової інформації подали інформацію про підтримку урядової програми фракцією "Наша Україна". Я хочу сказати, що це не так, тільки половина фракції була згвалтована, інша половина залишилася на абсолютно нормальних позиціях, ми виступили проти позиції уряду, в тому числі і я, Юрій Кармазін, голосував проти цієї злочинної політики уряду. Я хочу звернути увагу українського народу, уряду і всіх депутатів, суспільства на те, що робиться у галузі воєнної реформи. Фактично відбувається знищення української армії і вимоги Президента Верховного головнокомандуючого Леоніда Кучми підписані ним указ, доручення і додатки, підписані генералом Білоконем, про скорочення 150 тисяч військових у період, коли світ знаходиться у стані найвищої військової потуги і Україна знаходиться фактично у стадії війни з Іраком, несе ознаки злочину перед українським народом. Швидке, ні ким не обгрунтоване скорочення на 50-60 відсотків бойового потенціалу армії ставить під повну національну загрозу український народ, що справно платить податки на утримання армії, приближує грань знищення держави, націй і народу. Питання стану української армії - це найважливіше національне питання і воно не може вирішуватися під килимами Адміністрації Президента. Воно повинно вирішуватися усією нацією і всенародним референдумом. Ось що треба, пане Президенте, виносити на референдум. Народ повинен знати, що буде вільним або буде рабом іншого народу і годувати чужу армію. Я думаю, що на це народ відповість "ні". Ні одна армія світу ще не витерпіла тих знущань, які витерпіла українська армія, 80 тисяч офіцерів, військовослужбовців не забезпечені житлом, фінансуються на 50 відсотків. Маючи на озброєнні кращі технології світу, ми не можемо за 12 років порахувати скільки потрібно офіцерів і солдат, щоб українець бачив тільки мирне небо. Ми не знаємо, що ми взагалі хочемо від армії. У нас тільки проголосовано у першому читанні Концепція національної безпеки, не прийнята Військова доктрина, у той час, як по Російській Федерації прийнята і концепція, і воєнна доктрина, і ядерна доктрина Російської Федерації, і доктрина "русского языка", до речі, і доктрина патріотичного виховання народу. Верховна Рада України прийняла рішення і затвердила склад армії - це 310 тисяч, а до 2005 скоротити да 275 тисяч. На сьогодні реальне число близько 265. Питання: "Хто дозволив собі без рішення Верховної Ради скоротити Збройні Сили на 45 тисяч. Це наші конституційні повноваження. Адже це не що інше, як державний злочин. Ще Верховна Рада не затвердила воєнної доктрини, не прийняття Концепція національної безпеки, як уже прийнято рішення, крім незаконного скорочення 45 тисяч, скоротити ще 150. Питання: "Хто і як буде захищати Україну завтра? Хто понесе особисту відповідальність за безпідставне, необгрунтоване зниження бойової спроможності української армії, Верховний головнокомандувач, Прем’єр, Голова Верховної Ради?" Я думаю, що Партія захисників Вітчизни виступає проти цього, і ми вимагаємо це рахувати, як депутатський запит до Президента, до уряду. Дякую.
Ігор Шурма. Наступна Гармаш.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Шановне товариство! Хотів би вас повернути зараз до проблем, які існують на сьогоднішній день у культурі. Львівський літературно-меморіальній музей Івана Франка створений в 1940 році в будинку, в якому жив і творив Іван Франко. Тут до Франка приходили, його відвідували і працювали з ним Леся Українка, Михайло Коцюбинський, Василь Стефаник, Михайло Грушевський, Сергій Єфремов та багато інших діячів української культури, а також Росії, Польщі, Німеччини, Чехії, Словакії. Меморіальна експозиція музею повністю відтворює помешкання Івана Франка, зокрема, його робочий кабінет. Саме тут була написана поема "Моісей". Цинністю цієї меморіальної експозиції є особисті речі Івана Франка. Фонди музею сьогодні нараховують понад 30 тисяч одиниць збереження. Щороку у музей приходить до 35 тисяч осіб, сюди приходять люди, як до національної святині. Але на сьогоднішній день будинок Івана Франка, якому вже минуло понад 100 років, знаходиться в аварійному стані. Стіна, яка оточує музей, знаходиться взагалі в стані, який несе небезпеку не тільки для відвідувачів, але й для самого будинку. Орієнтовна вартість ремонту і реставраційних робіт - 500 тис. Вимагає ремонту і будинок, в якому розміщено фондосховище і виставкові зали музею, в якому необхідно створити літературну експозицію. Це все потребує грошей. Але хотів би нагадати, що згідно з Указом Президента України від 8 листопада 2001 року "Про вшанування пам’яті Івана Франка" Кабінету Міністрів доручено в двохмісячний термін розробити план заходів, де зокрема передбачити здійснення капітального ремонту Львівського літературного меморіального музею. З часу прийняття закону минув час, а будинок на межі знищення. Зазначеним указом передбачено створення нових експозицій в музеях Івана Франка в селі Нагуєвичі та Криворівні Івано-франківської області. Ще одна проблема. Музей в Нагуєвичах було створено, як єдиний комплекс з Літературним меморіальним музеєм письменників у Львові відповідно до постанови Ради Міністрів. Отже, музей Івана Франка в Нагуєвичах мав статус, як філіал Львівського музею Івана Франка понад сорок років. Розпорядженням голови Львівської обласної держадміністрації в 2001 році садибу музею Івана Франка передано з балансу Львівського літературного меморіального музею Івана Франка на баланс Державного історико-культурного заповідника Нагуєвичі. Рішення Львівської обласної адміністрації ми вважаєм хибним. Як приниження постаті Івана Франка, він розцінюється творчою інтелігенцією та громадськістю. До речі, Міністерство культури і мистецтв України в листі на ім’я тодішнього голови адміністрації категорично висловилось про недоцільність передачі Івана Франка у Нагуєвичі до складу Державного історико-культурного заповідника Нагуєвичі. Соціал-демократична партія України [[об’єднана]] напередодні святкування 150-ї річниці з дня народження Івана Франка просить Кабінет Міністрів, Верховну раду створити відповідні організаційні комітети, які б не лишень звітували про урочистості, але й допомогли. Для нас сьогодні важлива одна річ - не закликати любити Івана Франка, а жити за Іваном Франком. дякую.
Галина Федорівна Гармаш.
Галина Гармаш, фракция Социалистической партии Украины. Хочу обратиться к народу Украины и предложить поставить на референдум вопрос о переименовании Администрации Президента Украины в Администрацию Кидалова. Президент Кучма за годы правления кинул Украину с ее народом в число самых отсталых по жизненному уровню и проблемных государств. 4 миллиона граждан Украины ушли из жизни за годы его правления, 7 миллионов молодых, трудоспособных выехали за рубеж в поисках работы, 150 покончили жизнь самоубийством от безысходности. Это перечень, в кавычках, "подвига" Кучмы можно продолжать. А сейчас мы свидетели очередного "кидалова": гарант выступил с инициативой конституционной реформы. Всем, кроме него, понятно, что это не реформа, а ее имитация, призванная решить исключительно проблемы самого Кучмы. Его реформа даст нам "карманный" парламент и суды, а Президент станет пожизненным правителем. Если бы Кучма искренне хотел бы реформ, то не надо было бы не телеобращения, ни других процедур, ведь в Верховном Совете с прошлого года находится проект изменений Конституции, прошедший проверку в Конституционном Суде. Социалисты последовательно выступали и выступают за то, чтобы принять законы о выборах в Верховный Совет, местные советы на пропорциональной основе, а затем, создав базу для демократических преобразований, перейти к изменению принципов работы этой власти. Но Кучме этого не нужно, и он включает в очередной раз свой административный ресурс. Повсеместно в госучреждениях, предприятиях, организациях проходит обсуждение его инициативы. "Одобрямс" звучит повсеместно. И попробуй не одобри, руководитель возьмет на заметку и результатом станет увольнение с работы. Хочу привести только один пример по Запорожской области. Там распространили в госучреждениях анкеты учасників обговорення конституційної реформи. Вопросы очень хитро поставлены. Вы только задумайтесь, я не буду комментировать, можно сразу на низ ответить: "Чи згодні ви, що закони і рішення, прийняті на всеукраїнському референдумі, мають вищу юридичну силу і не вимагають затвердження органами державної влади і посадовцями? Чи вважаєте ви необхідним поліпшити представництво інтересів вашого регіону у Верховній Раді шляхом створення її верхньої палати - палати регіонів?" Это очередная уловка, очередная мышеловка. Я думаю, что правильно ответили на своем митинге жители Хмельницкого вчера, когда сказали, что на референдум надо поставить один вопрос: о досрочном прекращении Кучмы полномочий Президента Украины. И последнее, вчера мы стали свидетелями, как "кинул" оппозицию Премьер-министр, тот, которого называли "человеком слова", "надеждой Украины". Увы, это не так, кодекс чести не для него. Я свидетельствую, что присутствовала на заседании фракции Социалистической партии Украины, где Премьер-министр сказал, что является сторонником Закона "О выборах на пропорциональной основе" и фракции большинства дадут 40 голосов ответ на поддержку программы Кабинета Министров. К сожалению говорю народу Украины: Премьер-министру Януковичу верить нельзя и имейте это ввиду на будущих Президентских выборах, где явно он будет кандидатом в Президенты. Ошибиться в очередной раз мы не имеем права, на карте судьба Украины, она в наших руках. Спасибо.
Шановні колеги, у нас в залі знаходяться дві жінки, які хочуть висловитися, якщо ми надамо їм слово і хай вони йдуть і вечерю готують чоловікам. Немає заперечень? А я продовжу потім на десять хвилин наше засідання. Будь ласка, хто у нас? Ольга Петрівна Гінзбург, будь ласка. Наступна Тетяна Засуха. Пропустіть, будь ласка, Сергій Іванович.
Я вам дуже дякую, не очікувала такого до мене підходу, але дуже дякую. Я, шановні народні депутати і шановні виборці, Гінзбург, 161 виборчий округ, хочу зачитати листа, який попросили мене зачитати жителі міста Києва і їх проблему засвітити. Вона така загальна. Від імені людей вирощених і вихованих на радянських принципах і всі ми були щасливі коли, ми люди воєнного покоління, на наших очах була жахлива війна, яка принесла кожній сім’ї біль, утрату, але тоді всі ми переживали разом, допомагали один одному, піднімали з руїн згарища села, міста. Я з 1935 року, пише жінка, коли все трималося в пам’яті, в жахливій пам’яті подих війни і окопи, які із своєю мамою, тепер уже покійною, я перенесла. І після перемоги повернувся мій батько, інвалід першої групи, який прийшов вже після перемоги додому зранений, хворий, але живий. Ми всі раділи цьому незвичайному щастю, я пишу і плачу, і ніхто в той час нікуди не ходив, нічого не просив. Будували і піднімали з руїн нашу державу Україну, Київ тільки за рахунок таких простих відданих, як мій батько і моя мати, людей розцвіла Україна, відбудувалася, запрацювали заводи і фабрики. На згарищах виросли квітучі села, міста. Люди раділи, співали, працювали, хто хотів йшов вчитися далі. В кожного була дорога відкрита, кожному, а це була держава людей працівників. Нехай ми прості, але ця держава виростила і таких політиків і політичних діячів, як Кучма, Кравчук, спікер Литвин, наших "соцспіваків" таких, як Матвієнко, Гнатюки і так далі. На концерти яких ми могли ходити спокійно тоді, це держава дала їм все. І мої діти, даю вам чесне слово громадяни, що немає у нас ніяких "криш" і "блатів" , знайомств, набирали, відпочивали в таких таборах, як "Артек", "Молода гвардія", відвідуючи гуртки в Центральному палаці піонерів міста Києва. Вони їх одержали, як нагороду за сумлінну працю. Так, як Володимир Михайлович Литвин колись говорив, що батьки навіть не знали, що він поступив вчитися і куди, і що тепер ми зробили з нашою державою. Я хочу ще головне, бо так багато написано і дуже головне. ".Жах, як потрібно нести з дому всі потрібні кошти в школу, які сьогодні мої внуки вчаться, де їх взяти. Вже нам людям похилого віку, які винесли все на своїх плечах ніколи не плакали і не просили, до кого тепер звертатися? Зубів немає, очі не бачать, руки пухлі, ноги не йдуть, не говорячи вже про одяг, який вже доносився, про обувку, яка зовсім зірвалася. До лікаря, та де ж ті гроші взяти, щоб іти до лікаря? Я звертаюся до вас, шановні народні депутати, ще у мене виникло питання, що ми проживали своєю родиною у трикімнатній квартирі, нас було 9 чоловік, тоді не бачили, що ми купили кооперативну квартиру. Тепер батьки померли, діти роз’їхалися, грошей на книжках в нас немає, залишилися мертвими на книжках, нас двоє і нам всі говорять, що у нас лишня площа. Я звертаюся до вас, народні депутати, можливо, ви не знаєте, що є такі проблеми у людей, то зачитайте, будь ласка, Ольго Петрівно, цього листа і народні депутати може зжаляться і приймуть, звернуть на ці проблеми свою увагу. Я, шановні депутати, і шановні мої виборці, хочу сказати. Комуністична партія, яка не голосувала за Програму уряду, сьогодні розуміє ваші проблеми і тільки на виборах, які будуть, ви, будь ласка, можете спертися на її програму і її лідерів. Дякую.
Тетяна Засуха. Наступний Шершун.
Тетяна Засуха, Київщина. Шановний Головуючий! Шановні колеги! Уже 17 років Київщина живе під чорним крилом страшної біди, яка скалічила життя майже мільйонам її жителям. Це - третина усіх постраждалих на Україні. Незважаючи на роки, що минули, наслідки катастрофи не зникають, а нагромаджуються і вимагають постійної уваги і люди, помічені Чорнобилем, потребують соціального захисту. З огляду на те, що 14 квітня під час парламентських слухань було окреслено коло головних чорнобильських проблем, я хочу ще раз привернути увагу лише на окремі з них. Може, навіть у чомусь і повторюся, але спонукає мене до цього глибока тривога, аби результати слухань не залишилися на рівні розмов про людський біль і горе напередодні 17-річниці Чорнобильської катастрофи. А були підкріплені реальними рішеннями і діями. Найперше я маю сказати це про мізерне фінансування заходів, що стосуються саме соціального захисту постраждалого населення. Загальновідомо, що протягом останніх трьох років, в тому числі і в нинішньому, на це виділяється лише 23 відсотки від розрахункової потреби, тому чітко спостережується, незважаючи на всі вживані заходи, тенденція до зростання заборгованості. Якщо на 1 січня 2002 року в області вона становила 97 мільйонів гривень, то на 1 березня нинішнього року перевищує 130 мільйонів. А у зв’язку з цим, виплати постраждалим людям в районах і містах області проводяться із запізненням на 8-10 місяців. Особливу тривогу ця тенденція викликає на фоні постійного погіршення здоров’я чорнобильців, в першу чергу, дітей. В області стрімко зростає захворювання новоутвореннями, раком щитовидної залози, інвалідів серед постраждалого населення. У той же час щороку різко зменшуються обсяги видатків на забезпечення людей ліками. Зокрема, і в нинішньому році на потреби пільгового медичного обслуговування заплановано лише 15 мільйонів гривень або майже у два рази менше, ніж було використано у попередньому році. Катастрофічно не вистачає коштів на забезпечення ліками стаціонарів для чорнобильців, призупинено будівництво лабораторного корпусу онкологічного диспансеру. На оздоровлення постраждалого населення бюджетом виділяється лише на 1 відсоток для потреби і тільки 20 відсотків для дітей. Виходячи із викладеного, вважаю за необхідне запропонувати уряду. Перше. Терміново виділити кошти державного бюджету на 2003 рік на погашення заборгованості минулих років до 17-ї річниці Чорнобильської катастрофи і в цілому погасити заборгованість перед постраждалими протягом 2003-2004 років. Друге. Виважено підійти до заміни пільг на адресну грошову допомогу аби не допустити ущемлення прав постраждалого населення. Третє. Забезпечити стовідсоткове передбачення бюджетом фінансування на забезпечення житлом постраждалих громадян. Четверте. Ще раз повернутися до розгляду проекту Закону України про Національну програмі мінімізації наслідків Чорнобильської катастрофи на 2002-2005 роки і на період до 2020 року. П’яте. Уряду спільно із відповідними комітетами Верховної Ради України збільшити фінансування на придбання ліків для постраждалих на рівні 2002 року. Виділяти кошти для завершення будівництва Київського обласного онкологічного диспансеру. Завершуючи, хочу ще раз підкреслити. Чорнобиль - наша спільна біда. Наслідків її вистачить не на одне покоління. Тому ми всі маємо дбати про знедолених людей, шукати можливість для поліпшення їх соціального захисту. Дякую за увагу.
Микола Шершун, наступний - Козаков. Шановні, кожен перебирає регламент, давайте поважати один одного. Не можна так. Скажіть, хто не перебрав регламент? Будь ласка.
Микола Шершун, Рівненщина, Аграрна партія України. Шановний головуючий, шановні колеги. Можливо, мені закинуть докір, що питання, яке я піднімаю, в межах держави не є визначальним, то ж і не слід витрачати час на його оприлюднення з цієї високої трибуни. Але я переконаний, що саме з вирішення таких питань цеглина до цеглини будується майбутнє України. Один з районів мого 157 округу, Березнівский, входить до шести радіаційно забруднених на Рівненщині, але по при це він не розтратив свого демографічного потенціалу. І тенденція збільшення рівня народжуваності тут в останні роки є стабільною. Наприклад, у селі Балашівка, проблему якого я підніматиму, приріст населення тільки за минулий рік склав 25 чоловік. Це діти які згодом стануть школярами. Проте забезпечення їм конституційного права здобувати освіту поставлено під великий сумнів. Справа в тому, що ще в 1989 році балашівську середню школу, в якій навчаються діти із ще трьох навколишніх сіл, було визнано аварійною. І сьогодні майже 350 учнів, не зважаючи на загрозу здоров’ю та життю, змушені навчатися в аварійному приміщені. Стелі тут підперто дерев’яними стовпами. На другому поверсі підлога тріщить від кроків, здатна, не дай Бог, будь-якої миті провалитися. Чим це може закінчитися, страшно навіть уявити. У 1994 році у Балашівці було розпочато будівництво нової сучасної школи на 400 місць за рахунок держбюджету. Загальна вартість будівництва становить майже 9 мільйонів гривень, на сьогодні профінансовано дещо більше мільйона. Недобудова становить понад 7 мільйонів гривень, готовність приміщення біля 40 відсотків, два корпуси школи зведені і накриті дахом, ще один - готовий до накриття. Очевидно, що за рахунок власних джерел фінансування завершити цей довгобуд, сумний 10-літній ювілей якого вже можна було б відзначати, ні районній, ні обласній владі не під силу. Тому я хочу звернутися до Прем’єр-міністра України Віктор Федоровича Януковича. Я звертаюся до вас з проханням про особисте втручання у ситуацію з фінансуванням добудови школи у селі Балашівка Березівського району рівненської області. Розумію, що бюджетний рік розпочато, державний бюджет прийнято, проте є невикористані можливості державного фінансування по соціальному розвитку села. І ще. Було б доцільно і вкрай важливо, щоб слова, виголошені на республіканській нараді аграрників Прем’єр-міністром України про те, що перевиконання бюджету повинно спрямовуватися на втілення у постанові Кабінету Міністрів саме питань соціального розвитку села. Без турботи про дітей, без розвитку села, всього аграрного комплексу не буде щасливого майбутнього в Україні і її народу. В незалежній державі на порозі ХХІ століття для щастя дітей ми зобов’язані зробити все можливе і тим більше, освіту вони мають отримувати у належних умовах. Тому прошу вважати мій виступ депутатським запитом до Прем’єр-міністра України Віктора Януковича. Дякую.
Володимир Пузаков, наступний - Бокий.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Я вже з цієї трибуни говорив про протиправні дії посадових осіб на Кіровоградщині, але за проханням бобринчан не маю права сьогодні змовчати про зловживання службовим становищем голови Бобринецької райадміністрації Жученка. Справа в тому, що районом керує людина, якій байдужі проблеми, інтереси, біди жителів-бобринчан, людина, яка думає одне, говорить друге, а робить третє. Керуючи районом, пан Жученко, сидячи одночасно на двох стільцях, - неофіційного керівника "ПАФ-Україна" Новоукраїнського району і голови Бобринецької райдержадміністрації переймається більше своїми власними проблемами, ніж тих людей, гарантом яких призначений бути. Бюджетні та спонсорські кошти бобринецької центральної райлікарні пан Жученко використовує для потреб райадміністрації. Це при тому, що в лікарні не працює ліфт, в морзі відсутні холодильні камери, а медичні працівники завласні кошти розраховуються за семінари, конкурси, консультації обласних спеціалістів та курси перепідготовки. Не краще становище в галузі освіти, де не вистачає підручників, школи і міста із-за відключення від теплопостачання працювали в скороченому режимі - по 15 хвилин урок, 90 відсотків дошкільних установ закриті, а приміщення зруйновані. Заклади культури не опалюються, не ремонтуються, а їх працівники переведені на 0,5 та 0,25 ставки посадових окладів. По вині райдержадміністрації та її голови знищено весь агропромисловий комплекс. Селяни в більшості залишилися без землі та майнових маїв і без заробітної плати. Пан Жученко за час свого керівництва не цікавився умовами праці працівників райміліції, які позбавлені необхідних транспортних засобів, паливно-мастильних матеріалів для виїздів на виклики, працюють в приміщенні, яке роками не ремонтується, а слідче відділення взагалі обвалюється. Місцеве самоврядування в районі здійснюється не згідно існуючого закону про нього, а з особистих вольових вказівок голови райдержадміністрації по всім напрямкам його діяльності. В той час, як усі засоби масової інформації району говорять про зростання добробуту його жителів, в районі не виплачуються чорнобильські, державна допомога сім’ям з дітьми, субсидії, а жителі ряду сіл і району упродовж трьох місяців із-за снігових заметів були позбавлені змоги добиратися в райлікарню та райцентр. Хіба про ці, іншого слова не знайти, як злодіяння голови райдержадміністрації Жученка не знають верхи? Звичайно знають. Але для них такі Жученки це просто знахідка, це їх прикриття. Шановний, Геннадій Андрійовичу, прошу зарахувати мій виступ, як депутатський запит до Генерального прокурора Піскуна. Дякую.
Добре. Слово надається Мельничуку Михайлу Васильовичу. Наступний Андрій Шкіль. Будь ласка мікрофон, Мельничука з місця. Говоріть, будь ласка.
Шановні колеги, шановні виборці, шановний народ України! Фракція Соціалістичної партії України місяць тому назад зробила заяву з приводу обкрадання селян ділками зернотрейдерами і що стосовно ринка зерна та цін на хліб. Так, селяни сьогодні обдурені, обкрадені, безумовно, що нашли людей, знайшли тих хто не в принципі не взагалі в усьому винуватий, заарештували, працює Генеральна прокуратура. А ціни на хліб, на зерно стрибнули, хто розбереться з цієї ситуацією? Хто зробить компенсацію людям, які страждають сьогодні від підвищення цін на конче потрібний продукт - хліб? На продовольчу пшеницю стрибнули ціни на 77 відсотків, на жито групи "А" на 125 відсотків, мука вищого сорту 67, мука житня на 50 відсотків. Ціна випеченого кілограма хліба стрибнула на 30-40 до 60 відсотків. Заарештували Козаченка, проблема вирішена? Сьогодні на внутрішньому ринку України неможливо закупити тисячу тонн або тонни зерна. Де ж дівся той хліб, де ділося те зерно, яке сьогодні ми заявили на весь світ про те, що ми є експортерами хліба. Немає! Є фальсифікація, є безвідповідальність обласних державних і районних державних адміністрацій. Створена Верховною Радою Тимчасова слідча комісія дасть відповідь Україні, що скоїлося у країні з аграрним сектором, зерновиробництвом та по іншим питанням. Але це потребує часу. Сьогодні я просто звертаюся до всіх селян, зверніть увагу, куди вас знову втягують, в референдуми, конституційні зміни, ніхто не дивиться, в якій біді ви сьогодні зупинилися! Декілька ремарок щодо запитів. В мене з цього приводу є великі сподівання, що мене слухає і пан Порошенко, який завжди зауважував, що немає в бюджеті коштів. Тоді я запитую вас, шановний Петро Олексійович, звідки знайшлися в Чернівецькій області гроші на фінансування райздоровправління, яке створили зовсім недавно? Знову дармоїди, як кажуть, на плечах людей! Куди ділися кошти, які були перераховані на Веселицьку районну і державну адміністрацію автоперевізникам в Новоселиці? Закуплена "Волга" для голови райдержадміністрації. І це не поодинокі випадки. Я би звернувся з цього приводу до міністра охорони здоров’я, звертаюся до Прем’єр-міністра, звертаюся до прокурора Чернівецької області: розібратися з корупційними діяннями керівництва Новоселицької районної державної адміністрації. А зараз слово передаю пану Шипку, поскільки в мене два Регламента - Грязєва і Вінського. Як це? Так положено. В мене два Регламента.
Скажіть, будь ласка. Ні, ні, одну хвилинку, хто кому передавав?
Я передав слово Шипку, в мене два Регламенти.
А звідки у вас два Регламенти?
Грязєв і Вінський.
У мене немає заяви. Андрій Шкіль, будь ласка.
Шановні народні депутати, я прошу заспокоїтися, шановні радіослухачі, я звертаюся в першу чергу до них тому, що тут традиція така, хто виступив, особливо був записаний 49 і зразу пішов, ніхто не слухає тих, хто виступає після них. Але тим не менше, я хотів би звернути увагу тих, хто тут залишився і всіх українців, які слухають зараз радіо на те, що 24 квітня о 15.45 в місті Києві в апеляційному суді відбудеться слухання справи учасників подій 9 березня. Це буде засідання Київського апеляційного суду. Я думаю, що 14 політв’язнів, вони мене не чують зараз, але їм передадуть, те що ми пам’ятаємо про них і знаємо, що країна в якій є політичні в’язні залишається тоталітарною. Країна в якій за політичні переконання люди утримуються в слідчому ізоляторі в якості покарання утримують їх там. Туберкульоз, купа інших хвороб, які зараз мають політичні в’язні є покаранням їх за їхнє право на волевиявлення, на проявлення громадянської непокори в межах Конституції, яке було здійснено 9 березня. Жодного криміналу, жодного злочину, які переслідуються нинішнім Кримінальним кодексом, вчинено ними не було, що послідовно і однозначно показало судове розслідування, яке було проведено тривале. Цілий рік велося судове засідання, де було чітко сказано, що кримінальних злочинів скоєно не було, але все одно, тому, власне, дали не повний термін, а лише половину. Не кожен з політв’язнів доживе до виправдального вироку, якщо він не відбудеться 24 квітня. І звичайно, я не збираюся впливати на суд, диктувати що має бути здійснено, я тільки вимагаю одного - справедливого рішення. Якщо ця держава є тоталітарною, то я хочу, щоб підтвердження цьому було в апеляційному суді, якщо тут зараз ми говоримо про зміни в Конституції, якщо ми говоримо про демократизацію влади, принаймні про це говорить гарант Конституції, яка ним в першу чергу порушується. То я хотів би знати, чи є політичні в’язні в Україні, чи немає. Якщо їх немає, то 24 квітня в апеляційному суді має бути чітко сказано, що їх немає, і всі ув’язнені незаконно мають бути звільнені із Лук’янівської в’язниці. І ще одне на завершення. Звичайно, ознаками тоталітарної держави є дуже багато інших речей, зокрема узурпація влади. Те, що зараз відбувається в іншій ділянці нашої України, я представляю тут прикордонний виборчий округ 121. І зараз відбувається так звана есдепізація митниці, я хотів би на цьому наголосити. Українсько-польський кордон, і туди на регіональну галицьку митницю хочуть зараз призначити заступника голови адміністрації податкової Львівщини Тараса Козака. На превеликий жаль, відкликали достойного керівника Ігонюка на так зване підвищення до Києва. І я хотів би наголосити, що я тут висловлюю волю своїх виборців. І ми будемо відстоювати можливість здійснення законності на кордоні України. Дирок там не буде. Дякую.
Володимир Лещенко.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Геннадію Андрійовичу, шановні народні депутати, шановні виборці. На відміну від деяких мажоритарників, я досить часто зустрічаюся з виборцями Чернігівщини. Дуже багато в них болючих проблем, але найболючіша: як вижити? Ветерани мене просять, щоб частіше на сесії говорив про їхнє злиденне і нуждене життя і шлють листи. Ось лише три з них з малої батьківщини Президента Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Їх зміст характерний для всієї України: несправедливість пенсійному забезпеченню та наданні пільг ветеранам. два листи від мешканця міста Новгород-Сіверська Многолетнего Юрія Івановича і один від його земляка Ковальчука Івана Захаровича. Прошу вас, Геннадію Андрійовичу, їх направити для реагування до міністра Папієва та голови Держкомзему Даниленка. А тепер звертаюся до ветеранів. Дорогі наші батьки і матері, ви звикли за часів радянської влади, що вона піклувалася про людей, чекаєте цього і від буржуазної. Марно. Їй ви зовсім не потрібні. Президенту ніколи, він ще з 1994 року бореться з корупцією і майже рік з бідністю в Україні. Дехто зазначає, що, мабуть, із своєї особистої, бо на третій термін народ не обере. А уряду також не до вас, бо він такий же тимчасовий, як і попередній. Треба є і для себе щось встигнути зробити. Тому, коли ви на зустрічах питали мене : "Чи добавлять нам пенсію?" - Я відповідав :"Чекайте, ці добавлять". - Дехто перепитував: "Коли?" - Я відповідав: "Як тільки ціни полізуть в гору, то вже і скоро". Тим часом ціни дуже різко поповзли в гору, а прес-служба Кабінету Міністрів не забарилася і днями повідомила, що з 1 липня будуть підвищені пенсії, тільки не сказала, що добавлять п’ятірку, а цінами вже забрали двадцятку. Точно так, як це було в 2000 році при Ющенку. А тут ще і опозиціонери дивують. То лише " Наша Україна" коливалася між лівими, котрі захищають інтереси трудящих, та Президентом, тепер з нею разом заколивалися і соціалісти з бютовцями, які вчора підтримали програму буржуазного уряду, ще й роблять обурений вигляд, мовляв, нас ошукали. Не дилетанти ж у політиці, знали на що йшли. А взагалі своїми діями вони здорово в черговий раз підвели комуністів, боляче вдарили по інтересах народу, підірвали його довіру. Шановні ветерани! Прошу вас дуже ретельно обмірковуйте свої дії, коли дехто з вас підтримує, так звану, президентську політичну реформу, не посилайтеся на його мудрість, бо вже і міністр Лавринович скоро повірить в це. Об’єднуйтеся навколо Комуністичної партії України в боротьбі за зміну буржуазного режиму. Це і є єдиним виходом для вирішення всіх ветеранських проблем, як і проблем всього народу України. Дякую за увагу.
На прохання 157 народних депутатів роблю оголошення про створення об’єднання православних депутатів Верховної Ради. Координатори: Вадим Литвин, Володимир Наконечний, Володимир Нечипорук, Геннадій Самофалов, Леонід Грач. Слово надається Шибко замість Грязєва. З місця одну хвилину і Гайдош потім.
Шибко, Соціалістична партія України. Дві тези, Геннадію Андрійовичу. Перша теза. Ви знаєте, що на початку квітня ціле місто було відключене від води. Це місто Дніпропетровськ, ви знаєте, що там більше мільйона людей перебували більше доби., без води, а сталося це тому, щоб наші громадяни знали, що на сьогоднішній день готується приватизація ВАТ “Елекротродніпроенерго”. І вона на сьогоднішній день робить все для того. тобто ті хто сьогодні -Інтерпайп, мається на увазі ті, що готують цю приватизацію, роблять все для того, щоб роздати все що можна і за безцінь приватизувати цю електрокомпанію Дніпроенерго. Тому я звертаюся офіційно з запитом до Генерального прокурора, щоб він почав розслідування, чому так це сталося. Це перше. Друге. Це стосується нас всіх, як депутатів, я на кінці того тижня проводив прийом у Першотравенську - це Дніпропетровська область і ось я зустрівся з тим, що на моє прохання з тим, щоб дали зал для зустрічі, мер зробив все для того, щоб зали цієї не дали. Він її, начебто, закрив на ремонт і там, дійсно, три стула відкручували для того, щоб робити вигляд, що це робиться ремонт і сам поїхав, не захотів зі мною зустрітися і це все є те, що на сьогоднішній день стосується відношення до нас, до народних депутатів. Я хочу звернути вашу увагу на це і звернути, чому він так робить. Робить тому, що на сьогоднішній день там робиться те, що називається російською мовою "беспредел". Особливо це стосується виконання 43 статті гірського закону, закону, який сьогодні просто не виконується з боку місцевої влади. Дякую за увагу.
Іштван Гайдош, будь ласка. Шановні! Заспокойтеся. Будьте більш толерантними, що це таке. Будь ласка. Всі бажаючи висловляться.
Виборчий округ 72, фракція СДПУ(О). Однією з проблем з якою зустрілися наші виборці, стало питання відсутності бланків паспортів громадян України для виїзду за кордон. В порушення чинного законодавства органи внутрішніх справ не можуть задовольнити законні вимоги тисячі громадян, що створює закономірно соціальну напругу в суспільстві, невдоволення органами влади. Особливо актуальною ця проблема є для Закарпаття, де своєї черги терпеливо очікують більше 21 тисячі громадян, наперед сплативши за отримання паспорта. Масовий наплив заяв на отримання паспортів у Закарпатті по суті викликаний тим, що із розширенням Євросоюзу та набуттям членства Угорщини в ЄС у цьому році запроваджується візовий режим взаємних поїздок громадян України і водночас припиняється налагоджена роками система видачі для мешканців прикордонних районів вкладок до внутрішніх паспортів громадянина України, які давали право на спрощений перетин кордону. Не є таємницею, що користуючись цим правом багато закарпатців виїжджали в Угорщину на тимчасову роботу, завдяки цього підтримувалися і тісні родинні, дружні, комерційні зв’язки з угорцями, словаками і румунами і своєю етнічною батьківщиною. Зважаючи на те, що працюючи і в нормальному режимі органи міграційно-візової служби зустрічалися із проблемами відсутності необхідної кількості бланків паспортів для поїздок за кордон. Я ще у вересні минулого року звернувся до тодішнього прем’єр-міністра України із запитом про шляхи вирішення передбачуваної ситуації. На це отримав запевнення, що у разі необхідності Закарпатській області буде надіслано необхідну кількість банків паспортів для виїзду за кордон, для своєчасного їх отримання. Однак із дня на день ситуація ставала критичнішою, наступні мої звернення розглядали міністр внутрішніх справ Голова Державного казначейства України і з відповідей яких виходило, що відсутність фінансування поліграфкомбінату "Україна", якому заборговано 18 мільйонів гривень за виготовлені та відвантажені бланки не дає можливість вирішення це питання позитивно. І хоча бюджетні фінансування у розмірі мільйон 800 гривень передбачувані насичень збережень виділено в повному обсязі, ця сума не дозволяє задовольнити законні вимоги громадян. І буквально на цьому тижні я отримав відповідь, на мій запит із Кабінету Міністрів України. У квітні-травні питання буде вирішено. Головне, щоб це не було черговою відпискою. Шановні депутати! Зазначена проблема стосується не тільки мешканців Закарпаття. Висловлюю сподівання, що врешті-решт від кого залежить її вирішення зроблять все можливе для цього, бо люди не розуміють чому сплативши 187 гривень за оформлення закордонного паспорта, а при скороченому терміні його отримання 372 гривні, отримують відповідь, що кошти на виготовлення паспортів немає. Не знаю, як ви, але відповідь на це питання я дати не можу. Очевидно , що такий стан речей є грубим порушенням прав людини. І тому мені важко зрозуміти зволікання посадових осіб, у вирішенні даної проблеми. Спасибі за увагу.
Слово надається Степану Ільковичу Хмарі. Наступний Тягнибок.
Шановні народні депутати, шановні виборці! Сьогодні стався нечуваний випадок у Верховній Раді. Головуючий на засіданні Перший заступник Голови Верховної Ради Геннадій Васильєв, не поставив на голосування мій депутатський запит, який він в середу ставлячи на голосування абсолютно і свідомо перекрутив назву запиту і це стало головною причиною за те, що за нього не проголосували.
Так ви скажіть, що перекрутив?
Перекрутив назву, Геннадій Васильович я вас прошу не перебивати.
Тоді кажіть правду.
Я прошу вас не перебивати. Ви сьогодні поступили абсолютно безграмотно з юридичного боку дискусію, не ставлячи запит, а з другої сторони ви грубо порушили етику народного депутата і Регламент Верховної Ради. Я звертаюся до Голови Верховної Ради з запитом з цього приводу для того, щоб скерувати питання поведінки Геннадія Васильєва на регламентний комітет. А тепер хочу сказати про головне, те, що мав намір сказати. Шановні друзі, шановні виборці, вчора відбулася цікава, на мій погляд, дуже корисна подія: в черговий раз незаконно, шахрайським способом створена більшість вчинила так, як вона мала вчинила, - в черговий раз обдурила наївних представників опозиції. І це - півбіди. Але, може, цей факт протверезить наших лідерів опозиції, ведучих політиків з опозиції, які зараз замість того, щоб продовжувати кампанію по достроковому усуненню з поста Президента Кучми, закликаючи до цього наших виборців і розуміючи, що тільки так можна розпочати зміну політичної системи, тільки таким чином можна добитися відновлення інституту вільних виборів України, бо якщо цього не станеться і Леонід Кучма буде знаходитись на своєму посту до дня виборів Президента в 2004, то ці вибори будуть сфальсифіковані і в черговий раз нашим лідерам прийдеться дуже глибоко розчаруватися. Але це - півбіди, бо за це дуже дорого заплатить Україна. Я хотів би ще раз закликати наших політиків, тих, хто в опозиції, великих патріотів і не дуже, тих, хто любить Україну, хто галасує про це і хто мовчить, щоб цілеспрямовано сконцентрували, сконсолідували свої зусилля на досягнення головного - шляхом публічного волевиявлення народу усунути Кучму від влади і провести дострокові президентські вибори. Тільки за таких умов вони можуть бути чесними, прозорими, і народ може перемогти. Дякую за увагу.
Що стосується заяви Степана Ільковича. Степан Ількович, я маю право відповісти на те, що ви сказали сьогодні! Так ось, звертаючись з цього приводу до Генерального прокурора, все одно, що ви можете звернутися і до Ліги націй. І до Ліги націй! Ви не правильно ставите питання. Ви порушуєте закон, Регламент. Ви хочете тиснути на мене, тиснути на суд! У вас нічого з цього не вийде. Мова не про мене, мова про те, що ви знаєте, розглядається справа в суді, а ви вирішити таким чином тиснути на мене, щоб інше було прийняте рішення. Виключіть мікрофон! Будь ласка, Олег Тягнибок.
Дякую. Олег Тягнибок, "Наша Україна", СНПУ. "Вибачте" - цим словом Президент України Леонід Кучма може поставити хрест на рівноправних стосунках України і Польщі. З боку польських урядовців на Україну чиниться тиск з вимогою покласти на Україну відповідальність за події 1942-1943 років на Волині. Леонід Кучма як людина, що звикла нехтувати національними інтересами українського народу під час зустрічі 13 лютого цього року з Президентом Польщі висловив готовність принести вибачення від імені України за так зване людобуйство 1943 року. Про це ми знаємо не тільки з наукових трактатів і публікацій у пресі, ще живі очевидці тих подій. Чи не в кожній волинській сім’ї оповідалося про бандитські польські "пляцувки", про діяння Польської армії крайової, що кров’ю невинних українців і попелом спалених тіл залишили свій слід на Волині і Холмщині. Волинь пам’ятає про криваві діяння 202-го і 117-го польських "шутцманшафт батальйонів". Жителі Баєва, Черчиць, Філець, Верб’яєва, багатьох інших сіл і хуторів Волині стали жертвами цих "славних бійців". Волинь пам’ятає про активну співпрацю колишніх польських осадників з німецькою окупаційною владою. На початку 1943 року апарат окупаційної адміністрації на Волині більш як на дві третини складався з колишніх пацифікаторів і борців з "Жечь Посполиту від можа до можа". Волинь пам’ятає про двадцятилітній 20-39 роки період осадництва пацифікацій, гніту релігійного, національного і соціального, що проводився офіційним державним апаратом Польщі. Польща має вибачитися перед Україною за довгі роки жорстокої і нелюдської окупації. Не Україна має вибачатися за дії УПА, що припинила криваву вакханалію 43-го року, витуривши ці всі пляцувки, шуцманшафти і армії крайові за майже споконвічних українських земель. А може українцям слід вибачитися перед Польщею ще й за Богдана Хмельницького і Івана Гонту, перед Росією за гетьманів Виготського і Мазепу, перед турками за Кошового, Сірка, перед Німеччиною за бійців УПА, за всіх тих, що не дали можливості спокійно грабувати і знищувати українців, так перед якими колишніми окупантами ми ще маємо вибачатися. Соціал-національна партія України, як і весь український народ пам’ятає славні сторінки української історії. Ми гордимося тим, що УПА зародилося на Волині в буремні роки, змужніло в боях з німецькими і польськими окупантами, стало на боротьбу з безбожним комуністичним режимом. Українські вояки не воювали під Краковом чи Варшавою, вони захищали рідну землю. За повідомлення голови Волинської організації СНПУ Анатолія Віттєва, мешканці Волині обурені приїздом на Волинь голови Адміністрації Президента Віктора Медведчука і його антиукраїнською позицією, яка висвітлювалася в газеті "День". Я хочу звернутися до влади. Перед тим, як планувати поставити різні пам’ятники в центрі Луцька, треба обов’язково радитися з людьми. І останнє. Просив друг, колега Кармазін повідомити, що створилося депутатське об’єднання у Верховні Раді "Україна -Тайвань" і співголовами обрано Кармазіна і Миримського. Дякую за увагу.
Дякую. Слово надається Василю Васильовичу Онопенко. Наступний Дорогунцов.
Василь Онопенко, голова Української соціал-демократичної партії. Шановні колеги, до мене звернулася рада суддів Харківської області з приводу грубого порушення працівниками прокуратури міста Харкова Конституції України та законів України в частині забезпечення незалежності діяльності суддів у місті Харкові. Зокрема судді зазначають, що при здійсненні окремих слідчих дій, які проводяться прокуратурою міста Харкова по порушеній кримінальній справі щодо судді Дзержинського районного суду міста Харкова Федосенка і заступника голови апеляційного суду Харківської області Бородіна мають місце непоодинокі випадки приниження честі та гідності суддів та інших працівників суду, незаконного проведення обшуку, виємки документів, в тому числі і судових рішень, порушення вимог статті 13 Закону України про статус суддів, проводять інші незаконні дії працівників прокуратури стовно суддів. У зверненні зазначається, що заступник прокурора міста Харкова Коваленко, який є стороною у справі за заявою Довтяна щодо виборів депутатів до Харківської міської ради, він же очолює слідчу групу та проводить слідчі дії при розслідування вказаних кримінальних справ, порушених у зв’язку з розглядом цієї справи. Судді підкреслюють, що Коваленко поводився в районному суді грубо, висловлював погрози на адресу суддів і негативно ставився взагалі до судової системи в цілому. До того ж заступником прокурора міста Харкова вилучалися статистичні картки по справах та документи з особистої справи судді Бородіна. Уже зараз я отримав буквально недавно дані про те, що 28 березня 2003 року, коли проходило засідання суду за заявою секретаря суду Марьєнко, яка скаржилася на незаконні дії цього прокурора Коваленко, він погрожував в суді, вів себе просто недостойно посади прокурора. Тому наведене свідчить про цілеспрямовану розправу над незалежними суддями. які прийняли законні рішення по конкретних справах. Я розцінюю цей виступ як депутатський запит до Генерального прокурора і хочу до нього звернутися про те, що зважаючи на надзвичайну важливість порушеного питання, яке безпосередньо стосується забезпечення конституційних засад функціонування судової влади, здійснення правосуддя, та керуючись статтею 16 Закону України про статус народного депутата України і Законом України про прокуратуру, прошу Генерального прокурора взяти під особистий контроль перевірку викладених фактів та за її результатами вирішити питання про притягнення до відповідальності винних у порушені Конституції та законів України працівників прокуратури міста Харкова. Дякую за увагу.
Слово надається Дорогунцову Сергію Івановичу. Будемо закінчувати.
Шановний Геннадію Андрійовичу! Шановні мужні народні депутати, яких тут лишилося чоловік 10 в залі! Я змінює тему свого виступу і те, що я зараз буду говорити, я скажу тільки Геннадію Андрійовичу. Більше мене ніхто не почує, бо трансляція відключена. Ви знаєте, ми сьогодні до 14.00 можемо бути почутими за межами цього залу. І так, перше питання. Я звертаюся до Геннадія Андрійовича. Перше питання про правове, а точніше законодавче поле України. Сьогодні воно носить мозаїчний, еклектичний, лоскутний характер. Чого тільки немає на цьому полі. Згадайте декрети Леоніда Даниловича Кучми 1992-1993 років. Зараз діє кілька десятків таких декретів. І хіба не нонсенс полягає в тому, що Верховна Рада вносить поправки до декретів Кучми? Ми знаємо до чого привели наш народ ці декрети. Є укази, які мають силу закону, є наші закони. Одним словом чого тільки немає на цьому полі. Я звертаюся до вас Геннадію Андрійовичу, бо це в вашій компетенції, щоб ви ініціювали складення графіку, за яким би Верховна Рада напротязі року-півтора повністю вивела з цього законодавчого поля будь-які інші акти, крім законів прийнятих Верховною Радою. Пора закінчувати з цим неподобством. Друге питання, яке так само я відношу до вашої компетенції і до компетенції керівництва Верховної Ради в цілому, це про права депутатів. Я вже не кажу про права народу, які там права, ні політичних, ні соціально-економічних прав, ніяких наш народ немає. Більше того, не мають їх і народні депутати, вам і слово не дадуть, от звели Регламент до 3 хвилин, що раніше було 5-10 хвилин, тепер - 3 хвилини. Тепер можна висловитися депутатам з такого корінного питання, як Програма діяльності уряду тільки протягом 20 хвилин. А що можна сказати за 20 хвилин 450 депутатам, які на такі питання збігаються всі? Ну, і багато інших прикладів, просто я не хочу займати ваш час. Спасибі за увагу.
Спасибі, Сергій Івановичу, дуже слушні питання ви підняли. Слово надається Левку Григоровичу Лук’яненко, будь ласка Левко Григорович.
Депутат Лук’яненко Українська республіканська партія "Собор". Шановні депутати, шановний пане голово. Я хотів би сказати, що наш Президент дав доручення, яким зобов’язав Прем’єр-міністра України Віктора Януковича та Київського міського голову Олександра Омельченка розглядувати питання щодо виготовлення і передачі Україною у травні 2003 року у дарунок місту Санкт-Петербург з нагоди його 300-ліття, ювілею копії скульптури російського імператора Олександра ІІ. І ось далі таке є повідомлення: "Украина будет участвовать в торжественных мероприятиях, посвященных 300-летию Санкт-Петербурга, об этом договаривались губернатор российской северной столицы Владимир Яковлев и государственный секретарь правительства Украины Владимир Яцуба. В частности были решены организационные вопросы, связанные с доставкой и размещением в Санкт-Петербурге копии статуи российского императора Александра II. Торжественная передача памятника городу состоится во время визита официальной делегации Украины в мае этого года". Отже ж, шановні слухачі, хто такий імператор і що він робив, і що це робиться із нашої Україною? Відзначати імператорів, відзначати тих, хто душив Україну на протязі 340 років, ну давайте тоді зробимо копію статуї Гітлера і подаруємо її Берліну, давайте ще подібні речі будемо робити. Ну де наша гідність, де почуття власної гідності і національної гідності. Як можна ушановувати місто Санкт-Петербург, який збудований на кістках українського козацтва. Ви ж знаєте, що коли Петро Перший розгромив Запорізьку січ, то вивезли зразу 20 тисяч, а потім ще десь біля 20 тисяч козаків. Вивезли і у тих фінських болотах, ось там вони і лягли кістками, валячи дерево і мостячи те місце де збудували Санкт-Петербург. Що ж стосується Олександра другого імператора, то цей імператор особливо відзначався активним проведенням імперіалістичної політики. Це він, власне, остаточно підкорив Кавказ і Середню Азію, це він підписав валуївський циркуляр, це за його царювання був відданий Емський указ і обидва ці укази, один заборонив оголосив, що української мови, як такої ніколи не було, немає і бути не може, а Емський указ, той заборонив взагалі використання української культури. Так, як можна відзначати такі події, які пов’язані зі знищенням України, нашої культури. І з усім тим, що може у нас викликати тільки сум і великий жаль. Справді влада, яка відзначає ось такі дати, вона насправді є окупаційною владою. Цим святкуванням вона якраз показує, що у неї нічого немає українського в душі, що вона гомосоветікуси, які по суті поділяють імперську політику і таким чином є окупаційною владою на Україні. Дуже шкода, що ми такі речі маємо. Я би хотів, щоб все ж таки Президент і його команда отямилися і скасували ганебні ці заходи по відзначенню 300-ліття столиці Російської імперії, яка збудована на козацьких кістках, та імператора, який є відзначався людиноненависництвом і україножерством. Дякую за увагу.
Анатолій Оржаховський, якщо хвилину можете вкластися? Хвилина, не більше.
Хвилина - це спасибі. Геннадій Андрійович, я за хвилину не можу.
Добре, давайте. Хвилина і десять секунд.
Геннадій Андрійович, ну як тільки на мені.
Будь ласка. будь ласка.
Анатолій Оржаховський, фракція Компартії України. Шановний Голово, народні депутати, виборці, хочу з цієї трибуни довести до відома уряду України, громадськості ситуацію, що склалася в багатьох районах Херсонської області щодо виконання судових рішень і задоволення позовних заяв працівників освіти, охорони здоров’я, культури, з проблем погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, що виникли в 99-2002 роках за рахунок коштів місцевих бюджетів. З цього приводу я змушений звернутися з окремим запитом, хоч хотів про це сказати в контексті виступу під час парламентських слухань, що відбулися в Верховній Раді України два дні тому з проблем регіональної політики та органів місцевого самоврядування. На жаль, мені, як і жодному з представників фракції Компартії України не було надано слово. Тепер щодо змісту звернень дванадцяти голів рад Скадовського району та позиції Голопристанської районної ради з даного питання. В них говориться, що кошти представниками бюджетної сфери відсуджуються в судовому порядку, але в рішеннях суддів сказано, що повернення їх можливе лише по надходженню коштів. Відповідачами позивачів визначились сільські ради. Сільські те селищні голови не вважають себе відповідальними за проблеми держави, адже стаття 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" відносить надання пільг вказаним категоріям до делегованих повноважень. Отже, під делеговані повноваження сільським радам мають надаватись і відповідні фінансові кошти з Державного бюджету. Їх, на жаль, немає. Є лише закон про Державний бюджет, котрий зупиняє дію вказаних законодавчих актів України в часині надання пільг. Ось вам і держава. Спочатку вводить пільги, потім їх відбирає. Крім того, місцеві бюджети не є самодостатніми внаслідок так званого реформування сільськогосподарських колективів, ліквідовано основних наповнювачів сільських бюджетів. Ті ж господарства, що ще поки функціонують, проводиться їм списання боргів, відповідно податки не надходять як через банкрутство, так і через умисні дії керівників або погашуються із значним запізненням. Ухвали суддів, а потім дії районних управлінь юстиції, котрі направляють листи до банків по блокуванню рахунків сільських рад, призводить до напружених стосунків між місцевою владою і інтелігенцією. Все це блокує діяльність місцевих органів самоврядування у виплати заробітної плати зазначеним працівникам та фінансування їх виробничих потреб. Отже, працівники рад районів, як і інші, вимагають від уряду дієвого реагування навколо піднятих проблем, я ж прошу оформити депутатський запит з цього приводу до Прем’єр-міністра України згідно Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування, Бюджетного кодексу щодо відповідальності держави за фінансове забезпечення делегованих нею сільським та селищним радам повноважень. І на останок. Не дивлячись на давність накоплених боргів, уряд має негайно знайти схему допомоги низовим ланкам влади, як діяти в даній ситуації, адже тут не політика, тут біль сільського населення та незрозумілість, що робити органам самоврядування. Якщо це не зроблять, це зрозуміло, що це є політика, яка ведеться до того, щоб знищити органи самоврядування. Дякую.
Микола Сокирко, "Наша Україна", "Солідарність". Шановний Головуючий, колеги! Я хочу звернути велику увагу насамперед на те, що, зрозуміло, проблеми нашого життя заставляють звернутися до більш радикальних форм для того, щоб вирішити всі нагальні питання. Але, як відомо, Україна - велика держава, і проблем у неї теж дуже багато. І одне з них, на моєму виборчому окрузі номер 17 є транспортне сполучення залізної дороги, яка сполучає Київ-Одеса, і сьогодні проблеми, які виникли там, хвилюють виборців, тому що саме значна кількість жителів, яка проживає в цьому регіоні, користується железнодорожним транспортом. І до мене як до народного депутата постійно звертається велика кількість виборців Піщанського, Крижопільського, Чечельницького району Вінницької області з проханням поновити роботу потягу "Жмеринка-Попелюхи". Я особисто звертався до замміністра транспорту України по цьому питанню. Прості люди скаржаться на те, що держава не дає їм можливості дістатися до роботи або вирішити свої різні питання. І я все-таки хотів би звернутися ще раз до міністра транспорту Кирпи про те, щоб звернув увагу на повернення все-таки потягу Жмеринка-Попелюхи, тому що цей потяг вкрай необхідний для стотисячних громадян Піщанського, Крижопільського, Чічільницького районів, Вінницької області. Тому що аргументи тут зайві, оскільки потяг не наносить збитків великих, через те, що сто тисяч, які користуються цим потягом, все-таки приносять якісь поповнення в казну держави. Але, шановне панство, збитки можуть бути набагато більшими в разі не повернення цього маршруту. Мені стало відомо, що в районах створюються ініціативні групи для організації перекриття транспортного шляху Жмеринка-Одеса. І я хотів би, щоб цього не сталося звернути на це увагу і як головуючого, і як звернення, попрошу оформити це, як моє звернення до міністра транспорту України.
Шановні колеги. Відповідно до Указу Президента України від 6 серпня 1998 року про День довкілля в Україні щороку здійснюється низка заходів спрямованих на поліпшення стану довкілля. З цього приводу до нас звертається міністр екології та природних ресурсів України з метою забезпечення ефективної реалізації заходів до Дня довкілля 2003 року. Прошу вас, шановні народні депутати, звертається він, залучити представників організацій, установ, громадських організацій та широких верств населення у своїх виборчих округах до проведення таких заходів, як упорядкування та благоустрій прибудинкових територій, посадка дерев, розчистка водних джерел, а також проведення інформаційно-просвітницьких заходів з метою підвищення екологічної свідомості населення. Оскільки цього року День довкілля припадає на 19 квітня, за місяць до проведення у Києві П’ятої пан-європейської конференції міністерств навколишнього середовища "Довкілля для Європи" дана акція набуває особливого значення і сприятиме формуванню позитивного міжнародного іміджу України. Шановні народні депутати, звертається міністр, екологічне відродження й гармонізація життєвих сил нерозривно пов’язані з культурою і духовністю. Тому проведення акцій День довкілля 2003 рік сприятиме духовному відродженню українського народу і розквіту нашої держави. Отже, давайте об’єднаємо наші зусилля на шляху до високої культури суспільства і чистого довкілля. Шановні колеги, на цьому ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. Чергове пленарне засідання розпочинається о 10 годині 13 травня, буде День уряду. Які питання будуть розглядатися, вам відомо. Розклад засідань роздано. На все добре. До побачення.