Kolegice i kolege, nastavljamo s radom na 4.sjednici Hrvatskog sabora. Sve vas pozdravljam. Počinjemo sa: - Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 104 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akata primili ste u pretince. Skladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani mogu se podnijeti do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća radnih tijela primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Zamjenik ministra Boris Lalovac. Izvolite zamjeniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo saborski zastupnici. Zakon o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama donesen je kao jedan od mjera čijim se uvođenjem utjecalo na povećavanje prihoda državnog proračuna. Zakon je stupio na snagu 26.siječnja 2012.godine. Predmet plaćanja su bile naknade, usluge, kratke tekstualne poruke, te usluge prijenosa slike, govora i zvuka, porukom i govorne usluge. osnovica za obračun naknada čini prihod obveznika plaćanja naknade operatera za usluge pružene korisnike usluge, a naknada se plaća u visini od 6% ostvarenog prihoda. Ovim nacrtom prijedloga zakona predlažemo ukidanje predmetne naknade koji bi trebao imati pozitivan utjecaj na investicije operatera pokretnih elektroničkih komunikacijskih mreža, a ujedno će utjecati na poticanje stranih ulaganja u RH. Osim toga očekuje se da će dati i mogućnost smanjenja usluga kojom se pružaju pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ukoliko ne, otvaram raspravu. Prava u ime Kluba zastupnika HNS-a zastupnica Natalija Martinčević. Izvolite kolegice.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani zamjeniče ministra financija sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Razlozi zbog kojih je Vlada predložila produženje plaćanja naknade za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama bio je posve jasan i dao je snažan signal pružateljima usluga mobilne telefonije da i oni koji ipak ostvaruju u odnosu na realni sektor relativno visoke marže i profite, moraju zajedno sa svima podnijeti teret ove krize. Kao što je to u raspravi prije nekoliko mjeseci bilo od više zastupnika naglašeno, apsolutno je evidentno da pružatelj usluga mobilne telefonije nisu pokazali pretjeranu društvenu odgovornost i da ih država ipak mora svojim mehanizmima potaknuti da i oni počnu aktivno sudjelovati u gospodarskom oporavku. I to je bio primarni cilj koji se želio postići produljenje važenje Zakona o naknadi za pružanje usluga. Dakle, krajnji cilj nije bio samo osigurati sredstva u proračunu premda su ona nesumnjivo pomogla stabilizaciji državne blagajne, no naravno to nije bio najvažniji učinak navedene odluke. U proteklih 5 mjeseci naime pokrenuo se intenzivni dijalog sa operaterima mobilnih komunikacija koji su cijelo vrijeme intenzivno lobirali za ukinuće ove naknade, a s druge strane država se mogla s bitno jače pozicije postaviti na način da uvjetuje da inzistira operaterima mobilnih telekomunikacija da se pokrenu po pitanju investicija i da počnu davati jasne, predvidljive planove sa rokovima što, kada i gdje misle investirati. Posebno aktivnu ulogu u procesu poticanja investicija na području elektroničkih komunikacija ima još uvijek naravno Ministarstvo gospodarstva pod čijom se inicijativom održalo više krugova, sastanaka i pisane korespondencije, a ciljem utvrđivanja razloga gotovo potpuno izostalih ulaganja i spremnosti operatera u elektroničkim komunikacijama da ulaganje u nove tehnologije i bolje usluge stave kao prioritet a izvlačenje dobiti što je u Hrvatskoj nažalost praksa stave ipak u drugi plan. Jer od važnijih sastanaka koje u tom smislu održan je svakako sastanak prvog potpredsjednika Vlade i ministra gospodarstva i zamjenika ministra financija sa članicom uprave Deutsche telekoma za područje Europe i tehnologijom gospođom Claudiom Nemat i predsjednikom uprave HT-a Ivicom Mudrinićem, a u cilju jasnog definiranja smjera investicija u optičku infrastrukturu na najvišoj tehnološkoj razini. Kroz taj se intenzivni dijalog kojeg treba ne samo nastaviti nego i pojačati, utvrdilo da investicijski potencijal postoji ali da za njegovu aktivaciju treba koordinirati više različitih mjera, jer naravno u pregovorima s operaterima dobila se i druga strana medalje, a to je da i one investicije koje su bile pripremljene nisu bile realizirane zbog naših standardi boljki administrativnih i birokratskih prepreka svih vrsta i oblika koje je viša vlast uspješno primijenila u domeni svih investicija pa tako i planiranih investicija mobilnih operatera. Prije svega da bi se investicije u elektroničkim komunikacijama pokrenule potrebno je poboljšati propise u građenju i olakšati dobivanje potrebnih dozvola, ali potpuno promijeniti pristup regulaciji elektroničkih komunikacija, pa iako je ovaj zahtjevan proces stvaranje poticajnog i atraktivnog okruženja za investicije tek započeo postalo je jasno da i dalje postojanje posebne i selektivne naknade prevelika prepreka koja u startu blokira ozbiljnije planiranje novih investicija. Očekujemo prije svega od operatera da iskazane namjere vrlo jasne jačeg investiranja nakon ukinuća ove naknade počnu realizirati, a s druge strane očekujemo od svih nadležnih ministarstava, a posebno od regulatora na tržištu elektroničkim komunikacija "H-COM"-a da promijeni pristup i da počnu stvarati uvjete da Hrvatska zaista postane privlačna novim investicijama. Novim stranama u tom projektu još je puno posla, no ovo danas će biti prvi korak u tom smjeru. Mi ćemo u HNS-u pažljivo pratiti kako će se on odraziti na pokretanje investicija koje su ipak u ovom trenutku u Hrvatskoj primarni cilj i ubuduće ćemo odluke i mjere cijeniti upravo prema obećanome i realiziranome od strane operatera. Svakako stoga podržavamo ovaj prijedlog i očekujemo da do kraja godine imamo već prve rezultate vrlo jasne i vrlo konkretne u smislu realizacije investicija u elektroničkim komunikacijama.
Zahvaljujem. Sljedeća za raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ-a Martina Dalić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolegice i kolege. Danas ponovo raspravljamo o Zakonu o naknadi za usluge u pokretnim telekomunikacijskim mrežama, ovoga puta ponovo raspravljamo o njegovom ukidanju. Naime, nakon što je ovaj isti zakon ukinut u listopadu 2011. ponovo je uveden u veljači 2012. i sada se ponovo traži njegovo ukidanje. U hrvatskoj parlamentarnoj proceduri i povijesti ovo je vjerojatno rijedak, ako ne i jedini primjer zakona koji je dvaput ukinut u manje od 9 mjeseci. Međutim, životni put ove naknade, načina kako se zakon uvodio, ukidao, uvodio i sada se ponovo želi ukinuti ustvari može poslužiti kao dobra ilustracija svih slabosti i manjkavosti ekonomske politike u nas. Naime, zakon se ukida s obrazloženjem snižavanja cijena, stimuliranja investicija i stimuliranja stranih ulaganja. Upravo su argumenti cijena, investicija i štetnosti načina na koji se nametao ovaj porez i bili argumenti sa kojima je zakon ukinut u listopadu 2011. i bili argumenti koje sam i ja u ime kluba HDZ-a iznosila prilikom ponovnog uvođenja ovog zakona. Iznosila sam te argumente ne radi pukog protivljenja prijedlogu vladajućih, ne samo zato što je dio skupa znanja koji bi trebao imati svatko tko se bavi ekonomskom politikom nego i zato što je ovaj zakon pokazao iskustvo i pokazalo i slabosti u njegovoj provedbi. Nikada nije donio prihode koji su se očekivali, a zamrznuo je investicije sektora koje ima kapacitet, potencijal, a što je još najvažnije i volju za investiranjem. Toga kapaciteta i potencijala telekomunikacijski sektor ima jednostavno stoga što je profitabilan. Profitabilnost čini se u Hrvatskoj se ne oprašta lako jer ponovnim uvođenjem ovog zakona tada nova Vlada je jednom od svojih prvih mjera na nedvosmislen način pokazala što misli o uspješnosti poslovanja, o profitabilnosti i poslovanju općenito. To je nešto što treba oporezovati, kazniti. Iz Vlade su tada stizale izjave o kaznenom porezu koji se nameće jer Vlada nije zadovoljna investicijama ovog sektora. Danas se upravo zbog investicija porez ukida. I što bi sada običan građanin trebao misliti, što potiče investicije: povećanje poreza, snižavanje poreza, uvođenje poreza ili njegovo ukidanje. Već zdrav razum kazuje da bi to ipak bilo snižavanje poreza. Kada danas pogledamo rasprave iz veljače mnogi su zastupnici pokušali apelima, upravo su ih tako zvali, apelima o nepovećavanju cijena i realiziranju investicija u umanjiti njegove negativne ekonomske učinke. Međutim investicije, poslovne odluke ne ovise niti o apelima, niti o naredbama političara i ministara. One ovise o kalkulaciji, a tu je kalkulaciju ovaj porez pogoršao tako jer je povećao troškove poslovanja. Rezultat stoga je jednostavno da je stanje zamrznutosti investicija telekomunikacijskog sektora u 2012. godini ostalo zamrznuto. A da je tome tako dokaz je i zahtjev za ukidanje ovog poreza. Ponavljam stoga, dobro je što se ovaj zakon ukida, međutim kao što sam rekla njegovo ukidanje pet mjeseci nakon uvođenja otkriva i svu žalost vođenja ekonomske politike. To žalosno stanje ogleda se između ostalog i u principu koji kaže svijet počinje s onima koji su došli na vlast, oni znaju najbolje, sve što je bilo prije bilo je pogrešno. Međutim, s protokom vremena upoznaju se neke činjenice, steknu se neka znanja, spoznaju se ograničenja stvarnosti. Možda je ta znanja, činjenice i ograničenja trebalo poznavati prije primjene metoda i pokušaja i pogreške koja eto kao što ističe predlagatelj, daje loše rezultate. Međutim, čini se da u našem političkom prostoru i nema puno onih koji se opterećuju činjenicama i stvarnošću tržišne ekonomije. Ipak, princip svijet počinje s nama je kratkoga ali za ekonomiju štetnog daha. Tržište ne poznaje ni apele ni želje političara. U ovom slučaju nije prošlo niti pet mjeseci, a Vlada mora učiniti korak nazad, a zastupnici vladajuće koalicije argumentirati suprotno onome što su govorili prije par mjeseci. Prije par mjeseci su hvalili uvođenje ovog poreza, sada moraju hvaliti njegovo ukidanje. A u međuvremenu dok traju ove jalove rasprave, dok svaki političar više vjeruje metodi pokušaja i pogreške nego ekonomskom znanju, dok se svaki put kreće ispočetka, ekonomija se ruši, investitori nalaze nova odredišta za svoje projekte i vrijeme prolazi a vrijeme u ovom slučaju nije na našoj strani. Drugi žalostan princip vođenja ekonomske politike koju otkriva sudbina ove naknade ogleda se u principu pokazat ćemo mi njima gdje se pod njima mislim na pojedine industrije kao što je u ovom slučaju Telekom ili općenito sve one koji su ekonomski uspješniji. Pokazat ćemo mi njima pa ćemo uvesti neku mjeru koja ih čini manje uspješnima, koja će smanjiti motive za poslovanje, koja će povećati troškove. Pokazat ćemo mi stoga njima porezom na Telekome, porezom na dividende, pokazat ćemo im porezom na imovinu, uvođenjem osobne odgovornosti direktora za poslovanje društava s ograničenom odgovornošću, pokazat ćemo mi njima količinom papira i pokornosti koju treba iskazati državnoj administraciji kako bi se ishodile dozvole za investiranje za zapošljavanje novih radnika, a nakon toga ćemo organizirati beskrajne rasprave i čuditi se zašto nema rasta, zašto nema investicija, zašto nema stranih ulaganja i novih radnih mjesta. Zato jer Hrvatska već dugo na raznorazne načine kontinuirano šalje signale koji takve poslovne aktivnosti demotiviraju, a količina takvih signala u proteklih šest mjeseci je posebno visoke koncentracije. Sa druge strane, oko nas se nalazi svijet u kojem države konkuriraju sa kvalitetom poslovnog okruženja. Nalazi se i Europska unija kojoj će naša država postati članica za godinu dana točno, međutim mnoge naše korporacije odavno su već u Europskoj uniji, i telekomi i banke i mnogi drugi, a Europska unija nije samo politička deklaracija i ugovor, to je u prvom redu mjesto na kojem se očekuje da svi jasno razumiju pravila tržišne ekonomije. Ta pravila jednostavno kažu da kapital ide tamo, ostvaruje investicije tamo gdje je prinos veći, a prinos je veći tamo gdje su troškovi manji. I zato ovakvi i slični selektivni porezi, takve investicije i takve odluke odbijaju. Hrvatska poduzeća koja posluju u Hrvatskoj, u kojima rade hrvatski radnici, a koja su istovremeno članice međunarodnih poslovnih grupa u tim se poslovnim grupama natječu za resurse sa drugim poduzećima iz drugih država članica. Vrlo često u takvom natjecanju gube, između ostalog i zbog ovakvih selektivnih nameta, između ostalog i zbog principa pokazat ćemo mi njima. Možda je stoga ukidanje ovog zakona stoga i znak da je naša Vlada napokon shvatila da povećanje poreza i uvođenje novih poreza nije poticajno za rast, možda je ovo znak da je Vlada shvatila kako porezi destimuliraju poslovnu aktivnost i potrošnju, a destimuliranje poslovne aktivnosti, destimuliranje investicija potrošačkog i investicijskog povjerenja nije način za rast i oporavak ekonomije. I možda je stoga ukidanje ovog zakona i putokaz koji pokazuje u kojem se smjeru nalazi rast i oporavak gospodarstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na vaše izlaganje imamo ispravak netočnog navoda, potpredsjednik Nenad Stazić. Izvolite kolega.
Ukidanje nekog zakona ne znači nužno, kako to tvrdi uvažena Martina Dalić, da je donošenje tog zakona bilo pogrešno i nepotrebno. Zakon se može ukinuti i zato što je on ispunio neku svoju svrhu pa je postao samim time nepotreban. Upravo je ovo klasičan primjer takvog slučaja. Dakle, operateri su se našli u dvojbi ili plaćati porez ili uložiti. To je poruka koju je Vlada poslala uvođenjem ovog zakona. Kada su na uvođenje zakona operateri rekli dobro radije ćemo ulagati nego plaćati porez politika, Vlada je čula taj njihov odgovor i zbog toga ovaj zakon ukida što nimalo ne znači da je on bio pogrešan ili nepotreban u trenutku njegova donošenja. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći za raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a zastupnik Ivo Jelušić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima. Evo ponovno u ovoj godini, dakle nakon par mjeseci raspravljamo o istoj problematici o zakonu kojim se regulira naknada za ja ću to reći jednostavnije mobilne operatere. Znali smo da ćemo o ovom zakonu raspravljati brzo i donijeli smo ga na određeno vrijeme jer kad smo ga donosili znali smo da je njegov vijek trajanja maksimalno do 1. srpnja 2013. godine kada Hrvatska uđe u EU. Jer tada taj zakon ne može opstati jer to nije u skladu sa praksom EU. Mi smo to znali. Prema tome, nismo to donosili kao jer smo mislili da je to trajno rješenje, ali smo time htjeli postići dvije stvari, prije svega natjerati mobilne operatere koji imaju dosta novaca da dio tih novaca, dio te enormne dobiti koju imaju investiraju u Hrvatskoj, investiraju u bolju infrastrukturu koja nije na razini EU. I pri tome udarajući namet na to, naknadu i nešto uprihodovati u proračun. Pa zašto ne? Ako u proračun treba nabaviti sredstva, a treba za opće potrebe, onda bolje uzeti onima koji imaju nego onima koji nemaju. A ovi sigurno da to imaju. I pri tome smo isto tako prilikom donošenja tog zakona poslali jasnu poruku gospodo dobro živite, imate novaca, investirajte, ulažite u infrastrukturu, poboljšajte svoje usluge pa nećemo ovaj porez dalje imati. Ako su nas poslušali, a izgleda da jesu, ovaj zakon je postigao svoju svrhu i njegovo trajanje od pola godine zaista je imalo smisla. Ne bih ovim zakonom dovodio u pitanje cijelu ekonomsku politiku Vlade jer cilj je bio dakle samo ovaj i ništa drugi. Maloprije je kolegica Dalić u ime kluba HDZ-a napala cijelu ekonomsku politiku ove Vlade da nema investicija, da je maltene ovaj zakon kriv zbog toga. Ne želim ulaziti u velike polemike, ali investicija u Hrvatskoj nema već godinama, Hrvatska se nalazi u ekonomskim problemima već godinama što je rezultat ne vladavine ove Vlade ovih 6 mjeseci nego je to posljedica dugotrajne 8-godišnje vladavine HDZ-a. Prema tome, zbog toga nema investicija, a ne zbog toga što smo uveli ovaj porez ili što sada vodimo neku lošu ekonomsku politiku. Naprotiv, vodimo je puno bolje nego što je bilo i sigurno da će tih investicija doći. Pa evo spomenut je i porez na imovinu kojeg doduše nema. Pa i kad bude i ako ga budemo uvodili uvest ćemo ga s ciljem i s namjerom, ne zato da bi Hrvatsku učinili nestimulativnom za investicije nego zato da bi oporezovali one koje imaju više nego što im je to nužno za osnovni život, a da bi smanjili poreze onima koji su siromašniji. Ali kad o tom dođe vrijeme, raspravljat ćemo. No da se vratim na ovu naknadu mobilnim operaterima. Točno da u EU je praksa takva da nema ovakvih naknada. Mi od 1.07. to stvarno ne bismo mogli ni imati, ali je isto tako točno da su usluge u EU što se tiče mobilnih operatera puno bolje. Mi imamo jedan od najsporijih interneta u Europi. Da oni puno više investiraju, da je cijena npr. roaminga u EU 10, 12 puta manja nego što je to kod naših mobilnih operatera. Tako je u EU, kod nas nije. Kakvo je kod nas stanje? Kod nas je stanje da imamo cijene usluga vrlo visoke, da imamo lošu razinu tehničku razinu usluga, da se vrlo malo investira u telekomunikacijsku infrastrukturu, da operateri imaju vrlo visoke dobiti za prošlu godinu negdje oko milijardu i 600 milijuna kuna, da ako imaju problema sa viškom ljudi vrlo lako ih otpuštaju i isporučuju hrvatskom društvu na brigu. Eto takvo je kod nas stanje, a mi želimo da stanje bude drugačije. Mi želimo da naša telekomunikacijska infrastruktura bude barem na razini kakva je to u EU, želimo da imamo brzi, a ne spori internet, želimo da se kod nas ulaže onoliko koliko se ulaže i u drugim zemljama EU, želimo da cijene usluga prije svega mislimo na roaming bude usklađen sa cijenama u EU, a to kod nas nije slučaj. Dakle, ne radimo ovo ni iz čiste osvete, eto netko ima vrlo visoke profite pa treba ga zgaziti, treba ga oporezovati. Nismo mi protiv toga da netko uspješno radi, dapače profit je motiv svakog poduzetnika da bi radio ako nema profita postavlja se pitanje zašto bi radio ali smo za to da taj profit bude na račun racionalnog poslovanja, da on bude rezultat jednog racionalnog poslovanja, a ne visokih cijena i ne ulaganja u infrastrukturu. Dakle, nismo mi protiv kapitalizma, ali smo protiv bezdušnog kapitalizma kakav se kod nas sada očito događa. Ako smo ovim zakonom ili njegovim trajanjem od 6 mjeseci prisilili, a vjerojatno jesmo mobilne operatere da ulažu u infrastrukturu i da više ulažu nego što su do sada, ovaj zakon je zaista ispunio svoj cilj. Postavlja se pitanje, a da li bi oni to radili da nije bilo ovog zakona, vjerojatno ne bi i dalje bi malo ulagali, a izlagali visoke dobiti i oni dobro živjeli, živjeli njihov menadžment i vlasnici vrlo dobro živjeli. Dakle, očekujemo da dođe do promjena, da dođe do značajnih ulaganja u infrastrukturu, očekujemo da ne otpuštaju ljude olako kao što su to do sada radili, očekujemo da izjednače cijene rominga u Hrvatskoj sa cijenama u zemljama Europske unije, jer je to isto EU praksa. Ako je EU praksa da nema nagrade kao što smo je sada imali, prihvaćamo to, ali isto tako praksa da cijena rominga bude onakva kakva je u Europskoj uniji, a ne onakva kakva je kod nas. Dakle, moja poruka je svim mobilnim operaterima, ako ste davali primjedbe, djelom opravdane da ovakve naknade u Europi nema i da ih ukinemo, evo mi smo ih ukinuli i godinu dana prije nego što smo to morali, i godinu dana prije nego što smo postali članica Europske unije. Dakle, što se toga tiče mi smo u Europskoj uniji, a moje pitanje a kada ćete vi uči? Kada ćete vi ponašat se u skladu sa pravilima u Europskoj uniji, kada ćete imati cijenu rominga kao što je to u Europskoj uniji, kada ćete imati takva ulaganja i takvu razinu tehničke podrške, kao što je to u Europskoj uniji? Dakle, mi smo u Europskoj uniji na potezu su mobilni operateri koji su toliko plakali nad ovim novom naknadom, eto mi smo je ukinuli, sada ste vi na potezu, i napravite i vi svoj dio posla i to odmah, ne čekajući 1. srpanja 2013. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na vaše izlaganje imamo 4 ispravka netočnog navoda. Prvi se javio zastupnik Josip Đakić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa naime, netočan je navod kolege Jelušića da ukidanjem ovog zakona prisiljavamo operatere da ulažu svoju dobit u tehnološki napredak i usavršavanje svojih centara. Naime, to je netočno jel oni to i ovako moraju zbog konkurencije, oni moraju i ovako otpustiti onaj višak ljudi koji učestalo rade i zadnja tura od 400 ljudi nije ovaj zakon ni poboljšao, ni najave ukidanja nisu spriječile daljnje otpuštanje i neće spriječit. Samo konkurencija i ulaganje i dalje će biti kroz njih jer moraju na tržištu postići ono što je i u svim zemljama Europske unije.
Hvala. Sljedeći ispravak Davor Ivo Stier. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedničke. Pa evo, netočan je navod kolege Jelušića da je kolega Dalić kritizirala cjelokupnu ekonomsku politiku Vlade. da je to tako značilo bi da imamo neku ekonomsku politiku koja bi ovom Saboru poslala neke reforme koje su bitne da bi Hrvatska izašla iz krize. Međutim, prošlo je već pola godine, nikakve prave reforme nismo vidjeli, ništa nije upućeno Saboru na raspravu. Prema tome, teško uopće to i kritizirati, kad takva ekonomska politika niti ne postoji.
Hvala lijepo. I ja se slažem da u zadnjih nekoliko godina nije bilo nikakve ekonomske politike, ako ste to mislili. Sljedeći za ispravak netočnog navoda zastupnica Martina Dalić. Izvolite kolegice Dalić.
Pa željela bih ispraviti eksplicitni navod kolege Jelušića, da smo znali kako će ovaj zakon trajati najkasnije do 1. srpnja 2013. Da smo to znali onda bi to u zakonu tako i pisalo, jer nije strana praksa postojanja jednokratnih zakona. Dakle, ovaj je zakon uveden da se primjenjuje trajno, a činjenica da se ukida nakon 5 mjeseci samo svjedoči da je i Vlada u međuvremenu nešto naučila o stvarnosti, svijetu i tržištu oko sebe.
Hvala. I još jedan ispravak, zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa htjela bih ispraviti netočan navod kolege zastupnika Jelušića koji je govorio o tome da nije bilo investicija od prošle Vlade ili prošlih vlada, želim samo spomenuti prošlu godinu i usporediti sa ovogodišnjom. Dakle, jasno stoji u svim dokumentima da je investicijski potencijal ove Vlade, koji je naznačen i predstavljen javnosti manji od investicijskog potencijala prošle Vlade, dakle u zadnjoj godini mandata u 2011. godini. I koliko mi se čini za otprilike 9 milijuna kuna. I drugo, investicije koje je do sada ova Vlada provela su investicije prošle Vlade. Spomenut ću Brijuni rivijeru, ali isto tako i zračnu luku, međutim i sve HEP-ove investicije. I što se tiče napomene da je Vlada jasno naznačila da ćemo do 1. srpnja raspravljati ponovno o ovome zakonu, želim također upozoriti da je to trebalo napisati, u ostalom danas je 2. srpnja 2012. godine. Hvala vam lijepa.
Hvala. Dalje imamo za raspravu u ime Hrvatskih laburista stranke rada, zastupnik Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Zakon o kojem danas raspravljamo stupio je na snagu 01.08.2009. a bio je donesen kao jedna od antirecesijskih mjera, kojom se utjecalo, kako je rečeno na povećanje prihoda državnog proračuna. Operateri su bili dužni kao što to i čine danas plaćati 6% od iznosa prihoda od SMS i MMS poruka, te razgovora. Recimo u 9 mjeseci u 2011. godini u državni proračun se slilo negdje oko 205 milijuna kuna, a negdje se računa da bi se kada se donosio ponovno taj zakon, odnosno kada se derogirala ona odluka bivše Vlade rečeno je da će se u državni proračun sliti u 2012. godini oko 300 milijuna kuna. Odluka bivše Vlade je glasila da zakon prestaje važiti 01.01. 2012. godine, međutim što se dogodilo, Kukuriku vlada je željela produžiti taj, amo ga nazvati namet ili doprinos. Kada smo ovdje razgovarali o tom porezu, Hrvatski laburisti stranka rada su podržali tih, plaćanje tih 6% na SMS, MMS, poruke i na razgovore, uvažavajući razloge koje je obrazložio i premijer na Vladi i prvi potpredsjednik Vlade. Evo ja ću vam pročitati što je tada gospodin Milanović rekao. Motiv za vraćanje tih poreza je fiskalni, ali i socijalni i razvojni kako bi se operatere ponukalo, potaknulo da više ulažu u infrastrukturu i manje cijene kako bi se potaknule manje cijene mobilne telefonije koje su najviše u Europi. U kriznim vremenima potrebna je jača solidarnost, a mobilni operateri u krizi ostvaruju goleme profite. I što se dogodilo? Za visoke profite telecom kompanija zaslužna je kvalitetna infrastruktura koja je izgrađena u pro teklim desetljećima kao i poslovni ambijent koji su naslijedili. Tako je tada govorio gospodin Milanović, znači prije nekoliko mjeseci. Gospodin Čačić je tada rekao 300 milijuna kuna nije veliki novac za državu, ali bi bio dovoljan da spasi 20000 radnih mjesta u tekstilnoj industriji. Što se u tih 6 mjeseci promijenilo? Ništa se nije promijenilo, postalo je sve gore. Mi smo i dalje u recesiji, država tone i ne vidim razloga zbog čega se ukida tih 6% nameta. Doista ne možemo biti licemjerni pa sad reći, da u šest mjeseci država više ne treba novaca ili u šest mjeseci se promijenila politika telekomunikacijskih kompanija. One su odjedanput postale vrlo svjesne i sada će početi ulagati u infrastrukturu. S tim treba napomenuti da telekomunikacijske kompanije imaju velike profite. HT je u 2011. imao neto dobit od 1,8 milijardi kuna. Treba naglasiti i to da je HT prije 8 godina imao znatno više radnika, da HT otpušta svake godine po nekoliko stotina radnika, da je HT u ožujku dobilo u HT-u otkaz 370 radnika mada je imalo profit naglašavam 1,8 milijardi kuna. Izgleda da u ovoj državi nije nikome bitno koliko će zaposlenih ova država imati, koliko su firme društveno odgovorne. To je još jedan razlog zbog čega se nije trebalo odustati od nameta od 6%. Kažu telekomunikacijske kompanije da će, ako im se ukine 6% poreza da će one početi ulagati. Ako neće biti ukinuto tih 6% da nema, da će ulaganja biti smanjena. Trebate vidjeti u kakvom je stanju mreža recimo na otocima. Hrvatski Telekom na otoke, ja ću konkretno govoriti o jednom, a to je otok Cres 15 godina nije uložio niti jednu kunu. Prije 15 godina su postavili žice na privatne kuće s obećanjem da će iskopati kanale i postaviti optičke kabele, da će napraviti infrastrukturu. U 15 godina Hrvatski Telekom je samo skupljao profit, izvozio ga je iz Hrvatske i jačao ne privredu Hrvatske nego svoje vlastite zemlje. Hrvatski Telekom otpušta radnike. 2000. godine je tamo bilo zaposleno 11300 radnika. Već sam napomenuo 370 radnika je otpušteno ove godine do 2014. godine biti će ispod 5000 radnika zaposleno. Istovremeno Hrvatski Telekom je angažirao 1400 studenata. I ostale kompanije koje se bave ovim biznisom uglavnom zapošljavaju više od 60% radnika preko Agencija za zapošljavanje. Nikad država o tome nije progovorila niti jedne riječi. Znači ova mjera koja se sada donosi sasvim sigurno da nije čista odluka Vlade, da je ova mjera zapravo donešena pod pritiskom Europske unije, da je ova mjera donešena pod pritiskom moćnih, velikih kompanija. Ne mislimo čak da je to Hrvatski Telekom, nego Deutsche Telekoma i da je ova mjera iznuđena. Ako smo imali pravo ubirati tih 6% do 1.7. iduće godine zbog čega smo mi toliko dobri prema tim kompanijama koji ne poštuju radnička prava, kompanije koje nisu ulagale u infrastrukturu, kompanije koje gomilaju velike profite. Zato mislim da je ova odluka licemjerna jer u 6 mjeseci se nije ništa promijenilo, u 6 mjeseci Hrvatska nije izašla iz recesije. Tih 300 milijuna kuna itekako treba Hrvatskoj, a vidjet ćemo za godinu dana kada ćemo raspravljati ponovo o nekim sličnim problemima da Hrvatski Telekom i ostale kompanije koje se bave telekomunikacijskim biznisom neće sasvim sigurno ulagati u infrastrukturu već će gomilati svoje profite. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći je u ime kluba HDSSB-a, Josip Salapić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi predlagatelji, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama. Na početku za klub HDSSB-a pomalo je neobično da ovaj Zakon odlukom Vlade stupa na snagu 1.7.2012. godine. Na klupe je stigao amandman kluba SDP-a da se amandmanom zakon će stupiti na snagu kada bude objavljen u Narodnim novinama ali pomalo je nespretno od Vlade da zakon stiže u Sabor nakon odluke Vlade o ukidanju poreza 1. srpnja, a mi zastupnici se okupljamo danas drugoga u 14 sati da bismo razgovarali o ovome prijedlogu zakona. To pokazuje prije svega na ono što se vraćamo i za rad unazad jednu neozbiljnost u odnosu hrvatske Vlade naspram Hrvatskoga sabora. I trebalo bi dakle kolege iz većinskoga kluba SDP-a koalicije voditi brigu o tome da ono što Vlada odlučuje barem treba na vrijeme stići zastupnicima na zastupničke klupe. Oko smanjivanja broja zaposlenih radnika nekih hrvatskih operatera sam sam bio svjedok prije nekoliko dana da se u jednom od njih čekalo u redu 5 sati, da su radnici, radi se o Hrvatskome Telekomu koji tamo rade po cijele dane, dakle apsolutno ne mogu iskoristiti ni maltene svoje vrijeme za stanku da se odmore, poživčane ljudi, korisnici u redu koji stoje, koji čekaju po 4, 5 sati, a poživčane i oni koji rade. Nevjerovatno da se smanjuje broj zaposlenih da bi se utjecalo na prihod jednog od mobilnih operatera, a da u isto vrijeme ljudi koji rade padaju s nogu, a isto tako i građani korisnici usluga. Dok sam stajao u redu čuo sam da troje odustaje od Telekoma traže novog operatera jer su dobili slom živaca čekajući u redu po ovim velikim vrućinama. Nevjerojatno isto tako da je ovaj zakon postigao svrhu u 6 mjeseci svog postojanja. Ako je to dobar zakon, ako je on postigao svoju svrhu nije nam jasno zašto godinu dana prije ulaska Hrvatske u EU taj zakon se ukida. Dakle, da smo prikupili dovoljno sredstava od ovoga zakona, da smo ravnomjerno u ovom vremenu gospodarsko-ekonomske krize htjeli opteretiti one koji ostvaruju enormno visoke prihode na teret korisnika i građana, građani sami biraju operatera čije će usluge koristiti, ali da oni zarađuju velike novce na teret svojih korisnika usluga to je isto tako točno. Pa onda je nevjerojatno da se ovaj zakon nakon 6 mjeseci ukida da bi se ostvarile neke nove dodatne investicije. Mi do sada nismo ni vidjeli koje se investicije planiraju, koje su to investicije stale, koje će se investicije pokrenuti i koji će to novi gospodarski zamah biti od ukidanja ovih poreza 6% naknada za mobilne operatere. Nevjerojatno je da ovakav zakon je zaista bio sjajan da je u 6 mjeseci dovoljno napunio hrvatski proračun, da svi građani bolje žive, da je svima lakše a istovremeno smo svjedoci da svaki dan nešto poskupljuje, da se teret krize nažalost ne ide na teret onih koji ostvaruju profit nego na teret onih koji nemaju ništa, koji imaju male plaće, koji ne rade, koji žive od socijalne naknade i koji u ovom teretu krize u Hrvatskoj jako, jako teško žive. Ako je ovo ekonomska odluka Vlade klub HDSSB-a zanima koje će to investicije biti pokrenute u ovom vremenu godine dana dolaska Hrvatske u EU i koji će tu novi gospodarski zamah biti od ukidanja ovoga poreza. Smatramo da teret krize u Hrvatskoj moramo ravnomjerno snositi svi, da je ovaj porez trebao biti do mogućnosti njegova korištenja, a nakon ulaska Hrvatske u EU isto tako treba razmatrati da oni koji ostvaruju enormne prihode koji na teret svoga poslovanja zarađuju velike dobiti trebaju snositi teret poslovanja bez obzira o vremenu da li smo ušli u EU ili nismo. Smatramo da zaprijetiti se bilo kome, hrvatskoj Vladi da će stati investicije ako se uvedu porezi na ono što je već zarađeno, na teret onoga što je plaćeno, na teret onoga što se vidi da ostvaruje profit od nekoliko milijardi kuna godišnje je prije svega neozbiljno jer ne živimo u vremenu gospodarskog procvata i rasta, Hrvatska nije izašla iz gospodarske krize i neki dijelovi naše zemlje jako teško žive. U Slavoniji i Baranji svaki dan je sve veći broj nezaposlenih, poljoprivreda stagnira, ulaganja zbog gospodarske krize staju, svaki dan netko izgubi posao. Nevjerojatno je da se na teret ovako velikih zarada govori o tome da će ova ukidanja poreza donijeti novi gospodarski zamah i da će investicije procvasti u ovom vremenu dolaska Hrvatske u EU. Smatramo da ćemo jako dobro pratiti što hrvatska Vlada radi i jako dobro pratiti što ste učinili s ovim porezom, a bojimo se da možda za nekih tri mjeseca ne budemo dobili novi konačni prijedloga zakona da se ponovno vraćamo jer smo se smislili da smo mislili da nešto ne valja pa ćemo ponovno pokušati evo oporezivati one koji zarađuju, a ne da se porezi i teret krize ide na teret građana koji danas u Hrvatskoj jako, jako teško žive. I ono što je Vlada u krugu koalicije najavila SDP-a, HNS-a i partnera da će gospodarsko Hrvatske dolaskom koalicije na vlast procvati i ovo je jedan od zakona kolegice i kolege koji govori suprotno od onoga što ste najavili. I očekujemo od hrvatske Vlade da se na ovakav način teret krize, teret loše ekonomske politike ne ide na teret ljudi, građana i građanki Hrvatske koji teško žive. Klub HDSSB-a ovaj zakon koji smatramo prije svega neobičnim, vrijeme donošenja, način donošenja nepotrebnim nećemo podržati i glasovat ćemo protiv ovoga zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ovime smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Prva se javila zastupnica Mirela Holy. Izvolite kolegice.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Na samom početku rasprave o Konačnom prijedlogu zakona o prestanku važenja Zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama želim reći da ću podržati ovaj prijedlog zakona. Ovim se zakonom ukida naknada u iznosu od 6% na telekom usluge u pokretnim mrežama pa se nadam da će to dovesti do toliko nam potrebnog sniženja cijena telekom usluga u mobilnim mrežama koje su danas ali već i godinama jedne od najskupljih u cijeloj Europi. Ono zbog čega sam nezadovoljna jest i činjenica da usprkos toliko visokim cijenama ovih usluga u Hrvatskoj izostaju ulaganja u modernizaciju mreža. To posebno brine kada se ima na umu činjenica da je tržište telekomunikacijskih usluga iznimno važno za razvoj bilo koje zemlje. U Hrvatskoj telekom tržište dugo funkcioniralo kao monopol odnosno imali smo samo jednog operatera, onda smo nekoliko godina ima duopol, a tek s dolaskom trećeg operatera Tele 2, možemo govoriti o početku liberalizacije tržišta. No situacija liberalizacije ovog tržišta u Hrvatskoj još uvijek nije uravnotežena s rastom važnosti mobilnog telekom sektora za ukupno gospodarstvo Hrvatske, a da bi do toga došlo nužno je osim i znatno veće odgovornosti telekom kompanija i jačanje uloga H-COM-a kao regulatorne agencije ali i agencije za zaštitu tržišta koja treba osigurati prave uvjete za rast konkurentnosti. Naime, uspostava dobro uređenog konkurentnog tržišta mobilnog telekom sektora osnovni je preduvjet za dostizanje standarda koji vrijede u razvijenim zemljama EU, a posljedično i podizanja tehnoloških i informacijskih standarda razvijenih država svijeta. Nažalost, iako danas u Hrvatskoj imamo veći broj mobilnih telekom operatera i davatelja usluga neosporna je činjenica da su neki operateri i većom tržišnom snagom ali i na druge načine privilegirani a to nije dobro okruženje za pravednu tržišnu utakmicu, ali ni za podizanje standarda i modernizaciju usluga. I sama regulatorna Agencija H-COM objašnjava da liberalizirano tržište telekomunikacija omogućava privlačenje investicija za ulaganje u telekom mreže i uvođenje novih usluga povećanje broja telekomunikacijskih operatora i davanje usluga koje se natječu i tako podižu kvalitetu usluga, te da se napredak telekomunikacija vidi iz veće dostupnosti, brzine i bolje kvalitete. Ne samo pojavom konkurencije i već uvođenjem naprednijih i jeftinijih tehnoloških dostignuća povećava se kvaliteta pruženih telekomunikacijskih usluga te snižava cijena za iste ili slične usluge koje korisnici telekomunikacijskih usluga ali i gospodarstvo koje stremi napredniji tehnologijama željno očekuje već prilično dugo vremena. Mobilne telekom mreže u cijelom su svijetu jedne od najpropulzivnijih gospodarskih poslovnih subjekata. Naime, u cijelom svijetu pa tako i u Hrvatskoj raste broj korisnika usluga pokretne mreže uz paralelan pad prihoda i broj korisnika u fiksnim mrežama. Prema podacima regulatora H-COM-a iz 2010.godine usporedba gustoće korisnika pokretnih mreža u Hrvatskoj sa zemljama EU pokazuje da smo iznad prosjeka zemalja EU a tome je u velikoj mjeri doprinio ulazak trećeg mobilnog operatera na hrvatsko tržište odnosno drastično snižavanje cijena usluga u pokretnim telekomunikacijskim mrežama. Hrvatska je još početkom 2007. godine imala gotovo 4,5 milijuna pretplatnika mobilnih mreža čime je penetracija tržišta prešla 100%. Danas se i veliki broj korisnika interneta u Hrvatskoj spaja iz pokretnih mreža, a to je trend koji će biti i dominantniji. Ukupan broj korisnika Interneta u cijelom svijetu pa tako i u Hrvatskoj pokazuje tendenciju ubrzanog rasta. Nažalost, kada je u pitanju širokopojasni pristup još uvijek nemamo željenu širokopojasnu konkurentnost u usporedbi sa zemljama EU. Pristup pokretnim mrežama je 2009. godine u Hrvatskoj iznosio relativno skromnih 9,3%. S obzirom da se telekom industrija u Hrvatskoj doduše presporo, ali ipak mijenja od polaznog stanja monopola prema stanju konkurencije povećava se i potreba za zaštitom tržišnog natjecanja, a to je ključna suradnja HAKOM-a kao telekom regulatora i Agencije za tržišno natjecanje. Nažalost, HAKOM ni danas još uvijek nije ono što bi trebao biti odnosno neovisni regulator, a nepristran i objektivan regulator je ključan čimbenik za poticanje i održavanje tržišnog natjecanja u telekom industriji koja uzročno-posljedično dovodi do jeftinije i kvalitetnije usluge što je izuzetno važno. Zašto tvrdim da HAKOM nije neovisni regulator? Zato što usprkos sve većem broju operatera i davatelja usluga i dalje postoji operater ili operateri koji su tržišno privilegirani, a regulatorna agencija mora biti efikasni medijator ili posrednik u uređivanju pristupa mrežnim resursima. Liberalizacija tržišta neosporno vodi do veće efikasnosti telekom sektora. Telekomunikacijsko tržište mora biti pravedno regulirano i u području usluga i u području infrastrukture. To mora omogućiti HAKOM, odnosno država. Operateri su dosta dugo kukali kako su prepreka njihovim ulaganjima u modernizaciju mreža naknada koja će uskoro kao što danas raspravljamo, otići u povijest te nereguliranost na telekom tržištu. Jedna prepreka je otpala, na drugoj se radi, a sada kompanije trebaju dokazati da su mislile ozbiljno kada su prepreke detektirale u prethodno spomenutim razlozima, odnosno da stvarni razlozi nisu bili samo glad za golim profitom. Vrijeme će uskoro pokazati s ili bez blagoslova Europske unije.
Zahvaljujem. Sljedeći za pojedinačnu raspravu javio se Franjo Lucić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo kada govorimo o ovome zakonu koji je samo u pet mjeseci doživio svoju 100%-tnu izmjenu onda svakako se moramo zabrinut svi mi ovdje koji dižemo ruke za ili protiv. Šta reći građanima zašto smo prije pet mjeseci tako zdušno zagovarali ovaj isti zakon gdje smo rekli da želimo prisilit potencijalne operatere na ulaganja gdje se to u ovih pet mjeseci nije ništa dogodilo jer smo pričali o dodatnim prihodima o 300 milijuna ukupnih prihoda na bazi godine gdje smo ta sredstva i prihode već raspodijelili u pojedine stavke. I danas nakon pet mjeseci govorimo kako to nije dobro, kako moramo promijenit taj zakon i ponovno svi vi koji ste prije pet mjeseci govorili hvalospjeve o ovom novom zakonu i ovih 6% dodatnog oporezivanja danas morate govoriti drugačije. Doista je to licemjerno govoriti narodu Republike Hrvatske koji doista će mu biti teško shvatiti, ali shvatili su već za ovih šest mjeseci da sve demagoške odluke i retorika koja se izgovara u ovom Parlamentu ne pridonosi razvoju gospodarstva nego u biti šteti razvoju gospodarstva. Mi u HDZ-u smo upravo govorili kako će uvođenje ovoga poreza od 6% upravo zamrznut investicije, kako će nam poskupit usluge što i jesu i da donošenje ovoga zakona neće bit prosperitet za Vladu Republike Hrvatske. Uzalud su bila planirana sredstva od 300 milijuna kuna jer je sada vidljivo da ćete za 300 milijuna kuna imat manje prihode u državnom proračunu. I postavlja se pitanje odakle ćemo nadoknaditi tih 300 milijuna kuna, pogotovo što ste se bazirali na dugoročnoj osnovi donošenjem ovoga zakona. Naravno da to nisu mala sredstva. Ako znamo da se planiralo i na pojedinim drugim stavkama određeni prihodi koji neće bit uprihodovani u državni proračun onda se postavlja pitanje na koji način ćemo moći ispoštivati sve ono što smo si i zamislili i što smo digli ruke na razini državnoga proračuna. Još do jučer znamo da je Telekom bio jedan od glavnih operatora u Republici Hrvatskoj i da je bio faktički bez Vipneta, bez Tele2 jedna monopolistička tvrtka na čelu sa gospodinom Mudrinićem koji se svake godine na koncu godine hvalio sa izuzetno dobrim rezultatima. A ja vas pitam poštovani prijatelji tko ne bi znao biti tako uspješan rukovoditelj u tako jednoj tvrtki ako si bez konkurencije i ako što ono naš narod kaže derem te do gole kože sa cijenom jer u to vrijeme nije bilo konkurencije. Danas kada je dobio konkurenciju u Vipnetu, Tele2 i sutra možda u nekim drugim mrežama ovdje je upravo i kolegica govorila da je došlo do znatnog smanjenja cijena usluge, ali da ukidanjem ovoga poreza očekujemo kako će i u Hrvatskoj dobit primjerene europske cijene roaminga. Poštovani prijatelji, siguran sam da to još neće dugo bit ovdje i da je ovo samo obmana javnosti, ali najviše potrošača i korisnika ovih usluga. Šta mi u biti hoćemo sa ovih 6%? I sama kolegica Mirela Holy je govorila i pitala se vidjet ćemo da li je to direktiva Europske unije ili je to nešto drugo. Bojim se da su ovo neki dogovori između pojedinaca, ali dogovori koji svakako štete u ovome trenutku proračunu Vlade Republike Hrvatske. Oni štete svim onim investicijama koje su trebale biti ostvarene iz ovih prihoda, a mi danas radi nekih dogovora ukidamo taj porez koji smo kažem prije pet mjeseci tako zdušno zagovarali. Postavljamo si pitanje da li milijarda i 800 milijuna kuna dobiti operatera u Hrvatskoj nije dovoljna? Da li im treba dodatno povećanje dobiti, a da bi istovremeno što manje investirali? Do jučer smo slušali u protekloj godini kada smo razgovarali upravo o gospodarskoj krizi u Hrvatskoj gospodin Mudrinić je najavljivao dodatna otpuštanja u Hrvatskom telekomu ili njegovoj tvrtki 300, 400 ljudi što se je i ostvarilo. I upravo kroz sva ova otpuštanja u proteklim godinama pokazuje se da što im je veća dobit i što bolje posluju sve manje im je potrebno hrvatskih radnika. Da li je to isto tako i u drugim zemljama EU ili je to samo u Hrvatskoj? A mi istovremeno ne znamo kako bi i na koji bi se način dodvorili ne samo ovim operatorima u telekomunikaciji nego i svim velikim trgovačkim lancima, a da oni istovremeno svake godine izvlače dobit koja ne ostaje u Hrvatskoj, koja se ne reinvestira i od koje ovaj hrvatski građanin nema ama baš nikakve koristi. Mi ovdje spominjemo također i u novim zakonima koje ćemo imati danas ili u proteklim danima ili će u dogledno vrijeme biti doneseni razno razni porezi, porez na imovinu. Pa poštovani prijatelji ako ćemo razgovarati o dodatnim porezima i nametima ja vas pitam kako i na koji način će se razvijati gospodarstvo u Hrvatskoj i pogotovo u ovoj teškoj situaciji kada se bori i bije bitka za opstojnost svakog postojećeg radnog mjesta, ne da se otvara novo radno mjesto nego se postavlja pitanje kako i na koji način zadržati ono radno mjesto postojeće, a o novome da se i ne govori. Da li su to stimulativne mjere za gospodarstvo? Da li ćemo na taj način ostvariti veći broj prodanih stanova? Da li ćemo na taj način zaposliti više ljudi? Nećemo sigurno. I nije mi jasno zašto i u ovome izmijenjenom danas zakonu o kojem raspravljamo tražimo ukidanje kada smo ga tako zdušno prije 5 mjeseci zagovarali? Da li nam sredstva u proračunu nisu potrebna, a istovremeno je pitanje samo s koliko ćemo deficita koncem godine završiti? Prema tome, da ne govorim i o Općem poreznom zakonu koji je ispred nas, koji je također destimulativan. Prema tome, mislim da je ovo doista demagoški potez Vlade, a istovremeno danas govorite kako je to dobar potez, a prije 5 mjeseci ste sasma govorili drugačije. Siguran sam da ovakve mjere Vlade ne pridonose razvoju gospodarstva nego nas sve ovo skupa vraća korak nazad. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda i jednu repliku. Ispravak prvo, javio se Damir Mateljan. Izvolite kolega.
Pa ispravio bih netočan navod gospodina Lucića kad govori da je ovaj zakon demagoški licemjeran. On je samo pragmatičan, a demagoški licemjerno je kad gospodin Lucić u ime HDZ-a govori negativno za gospodina Mudrinića. To je demagoški licemjerno. Hvala.
Hvala. Za repliku se javio zastupnik Željko Kolar. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ja sam dignuo repliku zbog toga da kolega može odgovoriti ako će osjetiti potrebu. Pa netočno je zapravo navod gospodina kolege da su usluge u međuvremenu poskupile. To nije točno, usluge su u međuvremenu pojeftinile i maltene svaki mjesec izlazi neka nova mogućnost za korisnike da jeftinije dođu do određenih usluga. Znači to jednostavno nije točno. Druga stvar, poruka Vlade je vrlo jasna. Nismo bili zadovoljni sa brojem investicija u proteklom razdoblju i uvedeno je 6%. Kad je rečeno da će biti investicija to se ukida. Govoriti da nakon 5 mjeseci se mijenja zakon pa vi ste u roku od mjesec dana dva puta radili državni proračun. Zbog čega? Zbog toga što ste smatrali da je to dobro. Isto tako Vlada sad smatra nakon 5 mjeseci da su se stekli uvjeti da se to promjeni. A što se tiče gospodina Mudrinića on je vaš kadar. On je bio ministar u Vladi HDZ-a pa ste mogli utjecati na njega ili se kod vas odškolovao pa nakon toga otišao raditi u telekomunikacije. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, zastupnik Franjo Lucić. Izvolite kolega.
Kolega gledajte, ja nisam govorio o poskupljenjima unazad 15 dana, mjesec dana, dva mjeseca, govorim o nekim generalnim poskupljenjima jer su poskupljenja i podizanje cijena išla sve dotle dokle god nije došla konkurencija. Rekao sam lijepo da su nam gulili golu kožu sa cijenama i istovremeno se hvalili sa velikim rezultatima, da taj isti gospodin Mudrinić koncem godine. I nije dobro da upravo u pet mjeseci donosimo ovakvu odluku da ga najprije nahvalimo, sada ga ponovno kudimo, vraćamo i opet govorimo kako je to dobro. Pa nije dobro. Ostajemo bez 300 milijuna kuna. Zašto to donosimo? Kaže, zato da bi oni ulagali. Pa što Hrvatski telekom i svi ovi VIPnet i TELE 2 i ne znam što pa oni upravo svake godine moraju ulagati da bi opstali i da bi svoju tehnologiju koja danas koja se mijenja iz mjeseca u mjesec, a ne iz godine u godinu, zadržali na jednoj visokoj razini. Pa oni moraju ulagati, a mi sad kao njima ukidamo 6% da bi oni ulagali. Ma nemojte mi reći.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Zastupnik Josip Borić. Izvolite kolega.
Uvaženi potpredsjedniče, kolege zastupnici. Pa evo ja ću isto u svojoj raspravi pokušati i sa svoje strane pogledati ovaj prijedlog zakona. Smatram da su kolege s lijeve strane u zabludi kad pričaju priču o tome da se ovaj zakon donosi kako bi se ukinulo tih 6% pa da bi se oslobodio novac za investicijski ciklus. Ovaj zakon donesen je 21. siječnja 2012. na 3. sjednici Hrvatskog sabora. Sada je u toku 4. sjednica i u pravu je kolegica Dalić kad je rekla da je ovo možda šampion među zakonima koji je trajao svega jednu saborsku sjednicu. Kada smo donosili taj zakon onda je Vlada napisala u obrazloženju zbog čega se donosi, da je razlog za donošenje tog zakona značajni fiskalni učinak kojim će se osigurati redovit priljev sredstava u Državni proračun RH. Taj zakon ne bi trebao imati značajni utjecaj na standard stanovništva obzirom da se ne radi o kategoriji potrošnje koja služi za osnovne životne potrebe, te ne bi trebao negativno utjecati na razvoj tržišta elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Analizom je utvrđeno da bi primjenom predloženog zakona prihodi državnog proračuna od navedene naknade iznosili oko 300 milijuna kuna godišnje. Sada svega nakon nekoliko, kažem mjeseci i jedne sjednice Sabora, obrazloženje je sljedeće, ovaj zakon trebao bi utjecati na smanjenje opterećenja usluga koje su predmet plaćanja navede naknade što daje mogućnost za smanjenje cijena tih usluga. Ovaj zakon trebao bi se pozitivno odrazit na investicije operatera pokretnih elektroničkih komunikacijskih mreža kako i na poticanje stranih ulaganja u Republiku Hrvatsku. Znači kod prvog donošenja, razlog hitnosti procedure bio je fiskalni učinak, a sad očekivani investicijski ciklus operater. Kada smo mi u HDZ-u upozoravali da se taj zakon ne donosi, jer će utjecati na investicije, opteretiti gospodarstvo i običnog građanina, prethodna Vlada ga je svoji zakonom bila i ograničila. Do kraja 2011. godine uzvraćeno je sa lijeve strane da se zakon mora donijeti, jer se mora uzeti velikima kad se već ne može malima. Cilj je napuniti državnu blagajnu, a iznos oko 300 milijuna kuna. Kakav je bio učinak tog zakona, evo pokušat ću kroz nekoliko podataka koji su dostupni putem interneta, podaci Hrvatskog telekoma za 2010. godinu 163 milijuna kuna temeljem tog zakona, za 2011. 145 milijuna kuna, a prvo tromjesečje 2012. 21 milijun kuna. U odnosu na prvo tromjesečje prošle godine kada je bilo 34 milijuna kuna uplaćeno temeljem tog zakona. Što bi značilo na nivou od ove godine bilo negdje oko 85 milijuna kuna, gotovo duplo manje nego 2010. godine. Jasno pokazuju podaci da je ova recesija učinila svoje te da je presing svih zakonskih akata koje je donosila ova vlast na džepove građana učinio svoje. Kroz veće režije, za struju, za vodu, za plin, kroz veći PDV i što je najteže kroz najveće cijene benzina u povijesti. On je duboko promijenio navike hrvatskih građana, to pokazuju podaci.Činjenica je da su oni onu famoznu izjavu prvog potpredsjednika Vlade kad im je poručio manje telefonirajte da bi ste mogli platiti veće račune za električnu energiju, da su to učinili i puno, puno prije nego što je to rečeno. Moje osobno mišljenje je da bez obzira na sva ova objašnjenja koja ćemo danas možda ovdje čuti da je najveće i najtočnije ono razmišljanje da se ovaj zakon nije svidio Europskoj komisiji, jer nije u skladu sa Europskim zakonima. Ali kažem Vlada je očito se dosjetila i našla očito načina da ovo zamjeni, ali kroz jedan drugi akt, podzakonski akti, Pravilnik o izmjenama i dopuni pravilnika o plaćanju naknade za pravo uporabe adrese, brojeva i radiofrekvencijskog spektra, koji propisuje uvođenje tzv. digitalne dividende. Na taj način povećava operaterima dozvolu kojom rabe, radiofrekvencijski spektar sa sadašnjih 0,5% na 5% ukupnog godišnjeg bruto prihoda operatera. Čime se na neki način kompenzira ova mjera. Operateri su naravno skočili na to i kažu ta mjera kroz taj pravilnik bit će skuplja od ovih 6% i naravno da će tu mjeru u konačnici platiti hrvatski građani. Osobno pozdravljam ukidanje poreza, pa makar i ovog mobilnog, jer svako rasterećenje hrvatskih građana u ovom trenutku ili gospodarstva je veliki korak bez obzira što nam se nekad kažem čini da to i nije tako. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo repliku na vaše izlaganje. Potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite kolega.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Pa ja bih samo htio reći da je vrlo jasno da se tu ne radi zapravo o ničem drugome nego li onome što je na malo drukčiji način rekao i uvaženi zastupnik Borić, a to je da se Vlada zatrčala sa jednom odlukom, a onda na packu Europske unije se mora povući natrag. Jer da to nije tako onda bi to značilo da se odustaje od onog što se prije deklariralo, a to je da se odustaje od citiram: "Od uzimanja velikima, a pomoći malima", što znači da bi se sad vjerojatno oduzimalo malima, a pomagalo velikima, ali mislim da to nije ovdje slučaj. Treba vrlo isto tako jasno reći da kad se priča o investicijama, investicije će biti gotovo sve iz uvoza i one zapravo neće ništa pomagati hrvatskom gospodarstvu, srednjem, malom gospodarstvu koje cijelo vrijeme govorimo da moram poticati. Nego zapravo će to sve praktički biti iz uvoza i zapravo ovo smanjenje poreza, ako se uopće dogodi nekakva promjena u cijenama, a ja ne vjerujem da će se dogoditi, će samo značiti jednu olakšicu onim velikima, a malima neće apsolutno ništa pomoći. To neće ništa pozitivno utjecati na smanjenje cijena pučanstva. Prema tome to je jedna demagoška floskula, a vrlo brzo će se vidjeti da je to uistinu tako. Hvala.
Hvala i vama. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavka 2. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Zastupnica Ingrid Antičević-marinović. Izvolite kolegice.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Svo ovo vrijeme bilo je dosta rasprave što je i tema samog zakona, da li su, kakve su ekonomske implikacije najprije bile donošenja, a sada i ukidanja. Dakle, posebnog, posebne naknade za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijski mrežama. O tome ću i sama nešto malo kasnije reći. Međutim, uvodno želim reći da veća vrijednost od svih tih špekulacija koje su se ovdje otvorile, pa se i jedna i druga, od iste strane prikazuju demagogijom. Pa se sada pita, pa se sad možemo pitati što je tu onda u stvari demagogija, ali najvažnije ovdje jedan, jedna poruka koju Vlada pokazuje, a to je politička poruka. Da ona ima i da je to njezina dužnost države, svake vlasti da ima sve mehanizme bez obzira o kakvoj se korporaciji radi i da li je štiti kakva direktiva Europske unije. Jer to je na kraju krajeva i njezina odgovornost. Mi smo se nauživali proteklih, pa vidimo dokle nas je to dovelo, do manjka političnosti, a puno politikantstva smo imali. A o zlouporabi politike nećemo sada govoriti, to neka rješavaju sudovi. Dakle, država i vlast micala se od svoje odgovornosti, proglašavajući se ne zainteresiranom i nekompetentnog u tome. U pojedinim stvarima a uglavnom kada se radilo da treba obuzdati one koji su se raspojasali i koji su stvorili veliku nepravdu ne samo zato što su oni to, zato što im je to upravo i omogućeno jer svatko se ponaša onako koliko i kako se može ponašati. Na ovakav način država je pokazala da ima načina i ima instrumentarija i to svaka vlast ima samo je pitanje da li se želi time koristiti ili ne. Ali čime se koristila, dakle dobro je da, čime vlast vlada? Zakonima, prijedlozima zakona prije svega da ne spominjem druge akte i samo time. Ali na što smo mi, ovdje se uobičajilo da vlast valjda služi nečemu što nije javnost imala tada mogućnost vidjeti ali sa javne scene vladalo se kako vapajima i apelima, pa smo imali dojam da se nalazimo u nekakvoj vjerskoj instituciji, a ne u samoj državi gdje se molilo najprije velike korporacije da ne povećavaju svoje cijene, poskupljuju cijene da bi se to završilo. Pa onda preko trgovaca i kraj mandata dočekaše vapajima prema pekarima da ne poskupljuju cijene, povećavaju cijene svojih proizvoda. Ali gle čuda nitko ih živ nije poslušao. A zašto i bi? Ali sigurno bilo je drugog načina da se obuzdaju recimo cijene i da se isti efekt postigne. E sada želim nešto reći o ovome, o samom prijedlogu zakona. Vidimo od strane opozicije da se ovaj prijedlog zakona napada kao što se iz istih razloga napadao i samo donošenje zakona. Ali sada imamo jednu čudnu stvar. Sada u ovom istom trenutku jedni napadaju zakon, napadaju njegovo ukidanje, a jedni napadaju njegovo prvotno donošenje. Dakle, očito je dakle to stvar još neuštimanosti pa se ne zna iako je kolegica Dalić jasno dala do znanja da podržava donošenje ovog prijedloga zakona. Bilo je dosta dileme o tome, odnosno to se iz njezine rasprave dade zaključiti da li je to učinjeno pod samom direktivom Europske unije ili zbog toga što smo zaista, što je vlast zaista povjerovala telekomunikacijskom sektoru da zaista kani nešto učiniti u samim investicijama. Treba prije svega reći i to nije bila sama tajna da se novcem, ovaj koji je od ove naknade prikupljen jedan dio i napunio državni proračun i tu je u pravu Europska unija, zbog toga smo i prvotno i išli s takvim prijedlogom zakona, a što oni kritiziraju i što su kritizirali i dan danas kritiziraju da su tim sredstvima napunjen državni proračun. Da, napunjen je državni proračun. A oni kažu a nije eto investirano u infrastrukturu. Međutim, država nema direktne mehanizme, ali uvijek je odgovorna i ne treba od toga bježati i zbog toga je Vlada uz sve ostale poslove imala toliko sastanaka sa predstavnicima telekomunikacijskog sektora upravo i tek onda, dakle ne na samu lijepu riječ kada su donijeli i svoje planove, konkretne planove i dokumentaciju za investiranje onda se krenulo u izmjenu, odnosno u ovakav prijedlog izmjene zakona. I apsolutno vjerujem da ukoliko se to ne dogodi da ćemo ponovo i neće nas biti stid uvesti ovakvu naknadu. Kažemo Europska unija, kažemo Europska komisija. Ja mislim da je vrijeme, pogotovo po isteku mandata ove vladajuće garniture i Europa je dominantna u Europskoj komisiji i u Europskom parlamentu, da treba biti vrlo precizan i reći vladajući konzervativci u Europskoj komisiji i u Europskoj uniji. Mnogi zakoni bi drugačije izgledali, a i mnoge stvari pogotovo ondje gdje je socijaldemokracija na vlasti imat će veće mogućnosti upravo kada se i neke stvari u Europskoj komisiji dogode. To sigurno. I da završim svoju raspravu. O tome su mnoge kolege rekli bilo da se radi o vlasti ili o poziciji i to je i ja mislim to je onaj prvi moment koji možemo svi primijetiti i koji nam treba biti polazna točka da u tom pravcu i djelujemo, a to je ono što svi vidimo, da u srednjem vijeku glavne zgrade koje su odskakale od svih ostalih zgrada bile su crkve. Koje su danas to zgrade koje odskaču od svih ostalih zgrada, bilo da se radi o fizičkim osobama za stanovanje ili da se radi o državnim institucijama. Državne institucije i njihove zgrade pored takvih zgrada u kojima sjede upravo, u kojima su sjedišta ovakvih korporacija kao što je telekomunikacijski sektor, a da spomenemo ujedno i financijski sektor predstavljaju nove katedrale koje upravo zbog akumulacije ogromnog kapitala upravo tako i zahtijevaju i takav položaj. Mislim da polako tome nazire se kraj. O tome svjedoče ne samo jedno opće nezadovoljstvo u takvim njihovim ponašanjem pogotovo u vremenima krize ovdje nego i u Europi, a i širom svijeta, a i pokreti koji idu za tim obećavaju, a na kraju krajeva i zahtijevaju od političara, pogotovo od vlasti ovakve prirode da u tom pravcu i djeluje. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo tri replike prijavljene na vašu raspravu. Prvi se prijavio kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Pa i nešto je i vama bilo zbunjujuće i meni je zbunjujuće. Rekli ste da opozicija je napadala kada ste uvodili ovu naknadu i sada kada ukidate ovu naknadu što nije točno. Dio opozicije vas je podržao. Ja znam da vi smatrate samo HDZ opoziciju i da se samo s njima dogovarate oko nekih stvari. Ali mi smo opozicija. Mi smo vas podržali u tome i sad smo protiv toga da ukidate, jer nije se ispunila svrha. Poslušali ste velike korporacije i poslušnici ste Bruxellesa, ništa drugo. Kažu smanjenje telefonskih usluga, da će sad biti manje usluge i da će biti veća ulaganja. Neće biti niti manje usluge ni veća ulaganja. Kada turisti iz Švedske dolaze u zonu hrvatskih telekomunikacijskih tvrtki tada im zvoni na uzbunu, ne telefonirati iz Hrvatske jer su katastrofalne cijene. Mi smo jedna od najskupljih nacija u tome. Da li je rečeno u što će se ulagati? Da li je rečeno kada će se ulagati? Da li je rečeno što ako se ne ulaže u razvoj mreža? Rekli ste da Vlada ima sve mehanizme i da je to politička poruka, ako nećete ulagati onda ćemo mi. Ma nije to politička poruka, jer da je to politička poruka i da ova Vlada ima sve mehanizme tada bi se oduprijela otkazima, tada bi, tamo je prepolovljen broj radnika. Tamo se u telekomunikacijskim kompanijama se vrši čitavo vrijeme mobing nad radnicima, otpušta se, nezakonito zapošljava. Nitko ne reagira. Prema tome, nema političke poruke. Politička poruka je ovo što mi govorimo sada u Saboru, ali izvršna vlast sasvim sigurno da ne radi svoj posao već pogoduje krupnom kapitalu.
Hvala. Imamo odgovor na vašu repliku zastupnica Ingrid Antićević-Marinović. Izvolite kolegice.
Pa neću na ovaj širi dio koji ste proširili za to nema potrebe, nego za ovo što ste rekli vrlo konkretno evo da je Vlada jednostavno poslušnik Europske komisije, EU u cjelini i da zato donosi ovaj prijedLog zakona. Da je tomu tako onda ne bi ni donosila zakon kojim je uvela naknadu za pružanje usluga jer je bila savršeno svjesna i onda direktive, ali upravo da takva naknada ne postoji nigdje u Europi. Međutim vodili smo se upravo i onda i s time bih se složila s vama i to je jedan od najvećih problema, dakle još nismo zemlja koja je ušla u EU a te cijene da ne govorimo i kapitala i samih kamata a i ovih usluga koje pruža naš telekomunikacijski sektor su najskuplje. Prema tome dakle što govorite eto da ne vidimo nikakav razlog odnosno vjerujemo im na riječ, to nije točno. Donijeti su konkretni planovi od samih kooperatera, kompletna dokumentacija. Naravno da uvijek je moguće i to izigrati ali ja vjerujem da će Vlada ponovno naći način kako ozbiljno razgovarati i kako ona smatra sa ozbiljnim partnerima.
Hvala. Sljedeća replika potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa ja moramo priznati ja sam malo zbunjen sa navodima o tome da zapravo se u Europskoj parlamentu i Europskoj komisiji odvija jedan diktat desnih stranaka. Čini mi se da je takva jedna tvrdnja za govornicom ovog Parlamenta u najmanju ruku čudnovata, pogotovo bi bila vrlo čudnovata kada bi se onda primjenjivala slična logika i na ovaj Parlament i mislim da bi bilo dobro da od takvih tvrdnji u najmanju ruku odustanemo ili barem budemo vrlo, vrlo oprezni kada ih izričemo. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo odgovor na vašu repliku Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Pa to je abeceda kolega politike i to vjerojatno znate da dominira ta grupacija, ali evo vidite svi izbori u našem okruženju govori da tomu tako neće biti. A na kraju krajeva ako malo više pratite, onda ćete ja sam isto nezadovoljna time što se ranije nisu artikulirali takvi stavovi, ali su artikulirani sada. Pa samo pratiti što je rekao gospodin Svodboda kada je vrlo kritički govorio o jednom dijelu politike i određenim zakonskim rješenjima direktno obraćajući se gospodinu Barrosu. Prema tome evo ja sam samo htjela o tome reći, jer i kada ljudi imaju skepsu kada govore nama je to diktat iz EU dakle EU sada se već pomalo slažu svi oni koji su vinovnici ovakvih događaja i čije je djelovanje ili nedjelovanje dovelo do ovakvih katastrofalnih posljedica, jel gospodine dragi Reineru ova kriza nije nikakva izvanzemaljska pojava nego je posljedica djelovanja takve predominantne politike koja po prvi puta i sama ja bih rekla uviđa svoju manjkavost. A osim toga po prvi put javljaju se snažno glasovi u Europi da se pokažu vinovnici i tko je prouzročio tu krizu odnosno čijim djelovanjem.
Hvala. Imamo još jednu repliku zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Pa uvaženi potpredsjedniče. Pa meni zaista nije jasno što je demagogija. Čuli smo da iz ovog prijedloga znači ukidamo 6%, oni su donijeli znači operateri su donijeli svoje poslovne planove, mi ćemo nešto graditi, a ja sam naveo pravilnik koji će stupiti nakon rasprave očito na snagu gdje se istovremeno povećava naknada sa 0,5% na 5% ukupnog godišnjeg bruto prihoda operatera. Sada mi nije jasno na koji način ćemo iznaći? Kroz ovaj zakon smo im uzimali manje, operateri kažu da im je čak ovaj zakon povoljniji za investicije od ovog pravilnika. I sada slušamo priču o demagogiji. Evo ja bih volio da mi se to pojasni, jer što će se desiti u onom trenutku kada pravilnik stupi na snagu? Hoće li ti operateri s tim planovima otići? Hoćemo li ulagati ili je ovo ipak na neki način bila onda bolja? I tko je ovdje demagog?
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, zastupnik Mladen Novak. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zamjeniče. Svi smo mi za vrijeme dok smo bili djeca slušali kojekakve bajke ali izgleda da mi njih slušamo i opet. Ne znam zašto ovo me asociralo prvo na bajku o Pinokiju, ali s obzirom da on već u tim političkim previranjima dosta spominjan svojevremeno, neću se vezati ni na jednog lika iz bajki ali ovo što mi ovdje slušamo jesu poprilične bajke. Ili možemo reći da je to ono 100 puta ponovljena neistina se očekuje da će s vremenom postati istina. Pa smo danas ovdje čuli da operateri su rekli rađe ćemo ulagati nego plaćati porez. Ja bih volio vidjeti popis tih njihovih budućih ulaganja koja su prouzročena ovim odustajanjem od ovog poreza. Zatim je rečeno, zakon je izvršio svoju svrhu i ne ukida se zato što je loš odnosno promašen. Pa nekoliko nas odavde je bilo u prilici biti na imalo susret sa kolegama iz Njemačkog parlamenta gdje nam je decidirano rečeno da šta se čeka sa ukidanjem tog poreza, jel to definitivno se to mora napraviti. Prema tome lagati sami sebe, a očito da je ovo pokušaj naći nekog alibija sami za sebe da to nije pritisak pod jednom takvom korporacijom, pod jednom takvom svjetskom velesilom kao što je Deutsche telekom nego da je to naša dobra volja, to je čista bajka. Zatim je ovdje rečeno uzmi onima koji imaju, a ne onima koji nemaju i najbolji dokaz za to je povećanje PDV-a, poskupljenja cijena struje i plina ali i činjenica da je građanima sugerirano da manje telefoniraju pa će imati više za struju. Pretpostavka vjerojatno da građani imaju više, s obzirom da je poruka umni onima koji imaju, a da Deutsche telekom s ovih milijardu i nešto ima manje. Također je rečeno, očekujemo da ulažu u infrastrukturu, očekujemo da napuštaju olako ljude. Ma nije istina da mi očekujemo, mi njih molimo, to je najiskrenije. Molimo nemojte to raditi, a nemamo instrumenta da ih zaustavimo baš nikakvog. Dokaz da je ovo sve skupa rađeno onako ofrlje, da se očekivalo da neće biti takvog otpora od glavnog gazde i amandman koji dobivamo danas potpisan od predsjednika Kluba zastupnika SDP-a na ovaj isti tekst. Ali čak ni to nije sporno, nego je sporno što mi raspravljamo o ovom tekstu, dobivamo amandman najvećeg koalicijskog partnera u Vladi i raspravljamo o zakonu koji ćemo u petak izglasavat da je stupio na snagu jučer. Pa zar to isto već nije jedan paradoks i dokazivanje snage onih koji imaju snagu. Netko je ovdje rekao s ove strane da zakon kad je bila replika, zakon nije loš nego je zakon pragmatičan. Ja se u tome u potpunosti slažem, on je pragmatičan jer pragmatično je priznavat da je netko jači, to je i pametno. Bolje nego dobit batine, reći ok on je jači, ja priznajem i ja se povlačim. Moram se osvrnuti i na govor kolege Borića koji je rekao da pozdravljam ovaj zakon zato što je riječ o poreznom rasterećenju. E sad iz tog istog razloga mi ga ne pozdravljamo jer to porezno rasterećenje se ne odnosi na građane, ovo je porezno rasterećenje onoga tko najviše ima i tko je najjači i to definitivno ne možemo podržati. I još moram se osvrnut na nešto ovdje što je bilo sad pri kraju, prepucavanje čak na europskom nivou, europska socijaldemokracija i europski desničari, odnosno demokršćani pa se pozivamo i na gospodina Svobodu, odnosno na manifest, a tom istom manifestu stoji da socijaldemokracija ima punu odgovornost jer ništa nije poduzimala godinama na ovo što su radili demokršćani. Ali što je najgore od tog svega, u toj svoj priči što ova naša nazovi socijaldemokracija radi upravo ono što je godinama radila i europska socijaldemokracija, znači šuti i ne poduzima ništa i tu nema nikakve razlike. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo repliku na vaše izlaganje, zastupnik Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani kolega, ovdje i vi ste spominjali diktat desničara u Europskoj uniji i netko je prije spomenuo to bi se moglo isto reći za diktat ljevičara u Hrvatskom saboru. To je točno i ovdje se diktira, donose se zakoni bez da se pita što misli oporba, bez da se uvažava oporba. Rekli ste da su sve to bajke. Da, bajke su, spadaju rečenice u bajke mi smo to htjeli. Da, vi ste htjeli da pokažete moć, ali pokazujete moć i mišiće jedino na nama na oporbi, ne pokazujete moć i mišiće prema onima gdje biste trebali. Ne štitite interese građana Republike Hrvatske, nego štitite interese krupnog kapitala. Gospodin Ivica Mudrinić zarađuje mjesečno ako se uračunaju bonusi 140 tisuća kuna mjesečno. Znači on je nagrađivan sa 140 tisuća kuna ili 20 tisuća eura, a vjerujem da to nije sve što dobiva, zato što dobro žmiče hrvatske građane. Ako smo vidjeli da je najskuplja telefonija fiksna i bežična telefonija u Hrvatskoj što nismo mi pokazali moć i rekli da nećemo skinuti porez tako dugo dok oni nešto ne naprave. Ne, nego mi smo spojili i nismo skinuli namet od 6% vjerujući Ivici Mudriniću koji je svo vrijeme dokazivao da ne radi u interesu Hrvatske nego da radi u interesu Deutsche telekoma, dne radi u interesu hrvatskih građana nego radi u interesu Deutsche telekoma. Prema tome ovo što govorimo diktat desničara u Europskoj uniji, diktat ljevičara u Hrvatskoj može se staviti znak jednakosti.
Hvala. Imamo još jednu prijavu, zastupnik Domagoj Ivan Milošević. Izvolite kolega.
Da, bit će to odličan odgovor na ovo što smo sad čuli. Dobar dan, poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora i uvažene kolegice i kolege zastupnici i zamjeniče ministra financija sa suradnicima. Pa prije svega za početak se čovjek koji puta zapita da li svi živimo u istom stoljeću, a teško je bilo slušati mnoge floskule koje smo danas čuli o investicijama zato što prije svega mislim da se moramo složiti da u ovom stoljeću, a hvala Bogu i na ovom mjestu u našoj zemlji više ne određuje država tko će, kako i gdje u privatnom sektoru investirati nego privatnici, domaći i strani poduzetnici o tome odlučuju. A ključna funkcija države će biti u ovom stoljeću a to je stvoriti atmosferu odnosno poslovno okruženje kako bi se desilo što više ulaganja i zaposlilo što više ljudi i neće pritom doprinijeti ni prisila ni nasilje, nego isključivo motivacija i stimulacija tih istih poduzetnika. Također treba reći u ovih 6 mjeseci zapravo velika većina onog što je lijeva Vlada predložila, a naš nažalost Hrvatski sabor donio je učinilo da ima sve manje investicija. Tako će se naravno nastaviti dalje, a također ovaj današnji zakon ultimativni je dokaz da ova lijeva Vlada nema niti plana niti strategije kada je u pitanju izvlačenje Hrvatske iz ekonomske krize i zapravo je ultimativni dokaz također nekonzistentnost i u tome, s obzirom da smo evo prije nekoliko mjeseci imali priliku slušat obrazloženja Zakona o porezu na dobit, Zakona o dividendi, oni zakoni koji bi trebali također motivirati hrvatske poduzetnike i domaće i strane da ulažu. Nikako naravno se ne može desit da ako donesete jedan zakon koji je retroaktivan kao što je porez na dividendu da motivirate i domaće, a kamoli strane ulagače koje tek pokušavate dovući u Hrvatsku da zaista u Hrvatsku i dođu. Mislim da svi u ovom visokom hrvatskom domu trebate ili trebamo postat svjesni da oni od kojih očekujemo i kunemo se svi u strana ulaganja i privlačenje stranih ulagača u našu zemlju, oni na karti pa tako i telekomi naravno, na karti svojih ulaganja gledaju cijelu Europu i cijeli svije, uspoređuju uvjete za ulaganja, uspoređuju gdje su dobrodošli, gdje se zakoni i porezni zakoni ne mijenjaju iz godine do godine ili kao što je u ovom slučaju ili inače kod nas, do četiri godine. I ne samo to, trebate bit svjesni da globalni ulagači, a to su ti dečki koji primaju 140 tisuća eura ne kuna, u nekim drugim zemljama su išli na iste fakultete, dakle i one industrije koje mi želimo privući, a to je proizvodnja, želimo da se i u Hrvatskoj desi recimo jedna prva proizvodnja automobila ili neka druga velika proizvodnja koja je isključivo namijenjena izvozu tih dečki. Naime, također komuniciraju među sobom ne samo na europskoj razini, nego na globalnoj razini pa tako onda ako Bog da, da počnu pričati i o našoj zemlji kao destinaciji za ulaganje onda razmjenjuju iskustva. Prema tome, budimo ozbiljni i budimo svjesni ovog o čemu govorimo, ulazimo na najveće, za godinu dana najveće svjetsko pojedinačno tržište, to je tržište EU. Tamo zaista djeluju velike tvrtke, globalizirane. Neke od njih, ja se nadam, da će i u sljedećih godinu dana ne samo nakon što uđemo u EU ulagati u Hrvatsku, zapošljavati hrvatske građane i mislim da trebamo biti svjesni ovoga i trebamo u tom smjeru djelovati pa tako naravno trebamo i zakone predlagati koji će motivirati i stimulirati ulagače. I domaće i strane da ulažu u našu zemlju i otvaraju nova radna mjesta, a ne sa ovakvim zakonima. I posebno izmjenama zakona nevjerojatno brzim, zapravo ih demotivirati i odbijat pa čak u krajnjoj liniji i gurati hrvatske ulagače izvan Hrvatske. Hvala.
Hvala i vama. Prije nego krenemo sa replikama na vaše izlaganje dužan sam repliku kolegi zastupniku Igoru Češeku na raspravu Mladena Novaka. Kolega Češek oprostite, ali previd.
E hvala, ništa. Evo kako nema kolege Novaka nadam se da će mu njegovi predstavnici iz kluba prenijeti. Govorio je o bajkama. Nije to bajka o čemu je on govorio, meni to više izgleda kao jedan strip gdje je glavni protagonist antijunak Superhick koji oduzima siromašnima, a daje bogatima. Oduzima siromašnima kroz povećanje cijene PDV-a, kroz povećanje cijene energenata, povećanje cijena cestarina, a daje bogatima snižavanjem, odnosno ukidanjem ovakve stope poreza. Ovo je stvarno žalosno, vjerojatno su i svi građani razočarani s ovakvom politikom same Vlade RH. Očekivali su socijalnu Vladu, međutim dobili su Vladu krupnog kapitala čiji je jedini interes zadovoljiti krupne ribe u RH i biti njima sluga. Hvala.
Hvala i vama kolega. Na izlaganje kolege Domagoja Ivana Miloševića imamo jedan ispravak netočnog navoda i 4 replike. Kolega Marin Jurjević, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala. Netočan je navod kolege Miloševića da ova Vlada nema plana. Istina je da ova Vlada nema plana za pljačku vlastitog naroda, istina je da ova Vlada nema plana za torbarenje, za bogaćenje 200 odabranih familija dok narod skapava. To je istina, kolega Miloševiću.
Hvala. Četiri replike, prva se prijavila zastupnica Martina Dalić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo. Pa kolega Milošević je u svom izlaganju spomenuo između ostalog i djelovanje novo uvedenog poreza na dividendu. Pa da, zanimljivo je djelovanje novo uvedenog poreza na dividendu i poruka koja se sa tim porezom šalje. Kako je uveden porez na dividendu što je prinos od ulaganja, a nije uveden porez niti na kamate niti na slične dohotke onda je njegova poruka jasna. Ulažite u državne vrijednosne papire i depozite u bankama jer to se ne oporezuje, a nemojte ulagati u poslovnu aktivnost jer ono što zaradite, ono što je dividenda to će se oporezovati. A još pri tome ugovori o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja uređuju da se te dividende oporezuju prema postocima koji su tamo upisani. Pa 12% poreza na dividendu primjenjuje se isključivo na domaće poduzetnike, na one koji su domicilno u Austriji 0%. Na one koji su domicilno u Njemačkoj 5% poreza na dividendu. Pa tako jedan poticaj na drugi poticaj i rezultat su gospodarski pokazatelji koje svaki dan pratimo i čitamo.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, Domagoj Ivan Milošević. Izvolite kolega.
Prije svega treba konstatirati dakle da ja mislim da prije svega građani naše zemlje očekuju da će ova Vlada, a uz podršku Hrvatskog sabora, omogućiti da živimo bolje, da nećemo stalno i neprekidno raspravljati o prošlosti pa i nekoj davnoj i desetljećima unazad nego da ćemo napokon čuti nekakve odgovore kako to ova lijeva Vlada zaista misli, a to dosad nismo čuli.
Hvala. Sljedeća replika, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani kolega Miloševiću država ne stvara samo atmosferu za industriju, za privredu, ona i intervenira. Sjetite se samo kako je intervenirala i kad su je zvali u vrijeme ove najveće krize i svih kriza koje su javljaju. Najveća je zapravo floskula koje se slušaju od mnogih kapitalista da je tržište samoregulirajuće. To nije točno. Nema samoregulirajućeg tržišta. Kapitalisti često poručuju mi ćemo sve srediti, a vi se ne miješajte. Gdje toga ima, ajd mi pokažite, i kada je i koji period u društvenom uređenju, gdje, u kojoj zemlji, u kojoj povijesnoj etapi je toga bilo? Tamo gdje dečki imaju 140 tisuća eura plaće tamo i oni mali dečki imaju 2 tisuće eura plaće. Prema tome, nemojte, kad uspoređujete jedno uspoređujte i drugo. Glorificiranje globalizacije više nije in, to apsolutno nije in, pročitajte recentnu literaturu i vidjet ćete da je sve više ljudi koji sumnja u slobodno tržište, u globalizaciju toga tipa. A vi sigurno znadete, jer se bavite biznisom, da je slobodno tržište nastalo ukidanjem Zakona o žitu u Britanskome parlamentu i znadete posljedice koje je imalo i to, taj zakon kad se ukidao Zakon o žitu nije imao namjeru time da bude bolje ljudima nego da se stvori čim više profita. Danas smo na tim pozicijama od prije 180 godina. Hvala.
Hvala i vama. Imamo odgovor na repliku, Domagoj Ivan Milošević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle ja nisam glorificirao globalizaciju nego sam konstatirao da moramo biti oprezni i otvoreni posebno s obzirom na to čemu se svi veselimo da ćemo uskoro postati punopravna članica EU. A što se tiče … Vlada ne treba intervenirati, niti to nisam rekao, dapače rekao sam da Vlada treba intervenirati ali na ispravan način i u ispravnom smjeru i temeljem ispravne pametne strategije.
Hvala. Sljedeća replika, Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Milošević točno ste utvrdili da u ovoj raspravi je bilo doista puno demagogije. Jedna od takvih ocjena je bila kako evo sve bi ovo bilo u redu da su socijalisti na vlasti u Europi, da ima više socijalističkih Vlada i više socijalističkih povjerenika u Europskoj komisiji, a pritom smo zaboravili da je ta komisija gdje demokršćani imaju većinu upravo je uspjela sniziti cijene rominga, pa vjerojatno to je jako loše našim kolegama s ljevice, oni bi željeli da su veće cijene rominga i da takve odluke dolaze iz Bruxellesa iz komisije. Ali naravno pri tome su zaboravili, kad već govore o operaterima, teleoperaterima u Hrvatskoj, da jedna od najvećih firmi zapravo ima austrijski kapital, a u Austriji vladaju socijalisti. Pa sam ja uvjeren da kolegica Ingrid Antičević otić odmah do bečko socijalističkih prijatelja kako bi ih uvjerila da daju jedan dobrovoljni prinos hrvatskom budžetu i da mi riješimo sve naše probleme. Hvala vam.
Hvala i vama. Sljedeća replika Natalija Martinčević. Izvolite.
Pa evo poštovani zastupniče Milošević, ova vaša predavanja o konkurentnosti i privlačenju investicija u Hrvatskoj su naprosto nevjerojatna. Obzirom na to da ste imali gotovo punih 8 godina da pokažete kako znate i umijete privlačiti investicije, a rezultat toga je da Hrvatska jedna od najniže pozicioniranih zemalja po konkurentnosti u bližem i širem okruženju. A ova Vlada upravo provodi zakone i mjere kojima će to promijeniti.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Ivo Milošević, izvolite.
Do 2011. u radu Vlade konstatirati da zaista jesu i to četverostruko uvećana strana ulaganja 2011. u odnosu na 2010. Ako vi niste primijetili u cijelom svijetu posebno u Europi su pala ulaganja, pa je logično da se to proteklih godina reflektiralo i na Hrvatsku.
Hvala. Ovime smo iscrpili prijavljene govornike, odnosno nema više prijavljenih. Zamjeniče ministra izvolite završno.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Zahvaljujem na današnjoj raspravi o ovome prijedlogu Zakona o konačnog prijedloga o ukidanju naknada teleoperaterima. Iz same vaše današnje rasprave smo vidjeli da se radi o jednom području koje, kako da kažemo, može biti, može biti snažna industrija jedna koja može potaknuti gospodarski razvoj. Jel čim se ovoliko buke ima oko ukidanja naknada o pojedinoj određenoj grani, i ajmo reć što smo ovdje čuli različitih lobiranja. Znači da se, znači nalazimo u jednome području gdje Vlada Republike Hrvatske smatra da postoji veliki potencijala, i da ćemo upravo ovim načinom, koje moramo reći da je bilo privremeno stabilizirajućeg fiskalnog karaktera. Da ćemo u nastojećem periodu pratiti i biti partner teleoperaterima u investiranju gdje ćemo pokušati biti korektiv u onim područjima, da se ne investira samo u ona područja koja su od visokog, a da kažem profitabilna za takve industrije. Da ćemo vodit, pokušati biti partner gdje ćemo zapravo teleoperatere, gdje smo vidjeli danas da se od jednog monopola, ovako pomalo razvija prema tržišnoj konkurenciji, da ulažu i u ona područja Republike Hrvatske koja su manje razvijena, u kojima oni trenutno nemaju interesa. Kao što sami znate oni uglavnom kad dolaze u interes imaju ulaganje u grad Zagreb. Znači gdje se radi o ekonomiji obujma, međutim interes za druga područja unutar Republike Hrvatske i nisu baš toliko pokazali što se tiče investicija. Mi smo s ovom namjerom zapravo pokušali pokazati, zapravo da želimo proaktivnu investicijsku politiku i da ćemo pratiti ovo što ste rekli, što je ovdje bilo naznačeno da postoji investicijski planovi. Znači oni postoje, oni su na stolu ministra prometa. Znači mi ćemo aktivni biti u praćenju i razvoju informacijsko-telekomunikacijskih djelatnosti. Smatramo da oni mogu biti poticaj razvoja malog i srednjeg poduzetništva, ali svakako u jednom partnerskom odnosu, znači gdje nema ekstra profita, gdje nema ekstra monopola, koje plaćaju u konačnici hrvatski građani, nego da se ravnomjerno razvija informacijska i telekomunikacijska mreža u Republici Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Da zaključim raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za to. Prelazimo na glasovanje. Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 104. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Klub zastupnika SDP-a. Molim predstavnika Vlade, predlagatelja, da se izjasni o amandmanima.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Amandmani se prihvaćaju.
Hvala lijepa. Postaju sastavni dio prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim, a nemamo. Idemo rukom. Hvala lijepa. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za. Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Ima li netko suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova donesen Zakon o prestanku važenja Zakona o naknadi za pružanje usluga pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. 108 za i 8 protiv. Sada idemo naprijed po dnevnom redu, pod točkom: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, i ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ. br. 103 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona akta primili ste u pretince. U skladu sa člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možete podnijeti do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za turizam. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja Vlade Republike Hrvatske dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Predstavnik Vlade, odnosno zamjenik ministra financija Boris Lalovac. Izvolite poštovani Boris Lalovac.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Zakonom o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove uređuje se plaćanje posebnog poreza na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove koji se uvoze ili proizvode i prodaju u Republici Hrvatskoj, te na promet upotrebljavanih osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove koje kupuju ili stječu pravne ili fizičke osobe u Republici Hrvatskoj. Postojeće stanje u kratko. Poseban porez se plaća na sva plovila koja se uvoze, proizvode ili isporučuju, osim plovila namijenjenih gospodarskoj djelatnosti, kao što je transport i iznajmljivanje. Obveznici posebnog poreza su uvoznici i proizvođači. Poseban porez na plovila kakav je na snazi u Republici Hrvatskoj nema niti jedna država članica Europske unije. Nešto slično ima Grčka i Rumunjska. Hrvatska bi zadržavanje ovakvog načina oporezivanja pri ulasku u EU bila nekonkurentna u području proizvodnje plovila kao i zadržavanja plovila, registracija na području Republike Hrvatske. Analizom učinaka ocjenjeno je da poseban porez na plovila ne postiže željene efekte, naprotiv usporava razvoj male brodogradnje. Po osnovi Zakona o posebnom porezu na plovila nakon uvođenja poreza dolazi do kontinuiranog pada prikupljenih prihoda negdje od 17 milijuna kuna do 2011. godine samo 4,2 milijuna kuna. U vremenu početka primjene Zakona o posebnom porezu na plovila registrirano je bilo 105 malih proizvođača, sa 2500 zaposlenih. Danas je 85 proizvođača sa 1600 zaposlenih. Znači bilježimo i pad prihoda, i pad broja proizvođača, i zaposlenih tijekom godine, primjenom ovoga zakona. Znači koji su ukratko ciljevi ukidanja posebnog poreza na plovila. Prvi je cilj, zaštita domaćih proizvođača plovila i stvaranje povoljnije poduzetničke klime za iste. Povećanje broja zaposlenih u ovom proizvodnom sektoru, kao što sam rekao procjenjuje da se u maloj brodogradnji trenutno zaposleno 1600 radnika, bilo je 2500 radnika, a u pratećoj industriji koja pruža različite usluge maloj brodogradnji, još 4000 radnika. Naš cilj je i ostvarivanje većih prihoda od prodaje domaćih plovila. Zatim stvaranje povoljnijih, odnosno konkurentnijih uvjeta za reguliranje statusa registriranih plovila vlasnika iz drugih susjednih jadranskih, mediteranskih država poglavito u okolnostima skorog ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju jer se procjenjuje da u Republici Hrvatskoj zimuje znači oko negdje 15000 stranih plovila u marinama, od toga 80% plovila su vlasnici iz Europske unije. Zatim povećanje javnih prihoda s naslova javnih davanja koja se naplaćuju na registrirana plovila, prihoda po osnovi godišnjeg i sezonskog održavanja, te vezivanja, čuvanja i skladištenja plovila u marinama, te povećavanje broja zaposlenih u uslužnim djelatnostima vezanih za brigu o plovilima i poslovanje marine. Znači, najznačajnije novine koju donosi prijedlog novog zakona da se plovila izuzimaju od obveza plaćanja posebnog poreza pri uvozu ili proizvodnji i prodaji u Republici Hrvatskoj. Odredbe koje se odnose na oporezivanje prometa upotrebljavanih osobnih automobila, ostalih motornih vozila, plovila i zrakoplova koji kupuju ili stječu pravne ili fizičke osobe u Republici Hrvatskoj se ne mijenjaju. Predlažemo donošenje zakona po hitnom postupku zbog okolnosti da pred turističku sezonu proizvođači imaju najviše isporuka plovila kao jedna mjera poticanja proizvodnje domaće, male brodogradnje, te zbog informiranja stranih vlasnika plovila o novim uvjetima zadržavanja i registriranja plovila u Republici Hrvatskoj nakon ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Idemo na raspravu. Prvo su klubovi. I u ime kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite poštovana zastupnice.
Poštovani potpredsjedniče, zamjeniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Ovaj zakon o kojem danas govorimo posljednji se put mijenjao početkom veljače 2010. godine. Izmjene su donesene tada jednoglasno, dakle i klub SDP-a tada u oporbi podržao je izmjene zakona doduše ne zato što je zakon bio takav da ga je trebalo bespogovorno podržati već jednostavno zato što je bio manje zlo u odnosu na do tada važeći zakon koji se pokazao izuzetno štetnim. Kad govorim o štetnom zakonu onda mislim na zakon koji je stupio na snagu početkom kolovoza 2009., dakle u vrijeme kada je gospodarska kriza kulminirala i kada se dodatnim porezima sjećamo se i tzv. harača pokušavalo nadoknaditi manjak sredstava u državnoj kasi. Da bi donekle ublažila negativnu reakciju građana na to uvođenje harača tadašnja Vlada se odlučila na jače oporezovanje luksuza, konkretno brodica i jahti. Podsjetit ću samo radi današnje teme da je osnovna stopa poreza na plovila do vrijednosti od 50000 kuna iznosila tada 13% i da se tim porezom planiralo u državni proračun prikupiti oko 30-tak milijuna kuna. Međutim, u samo nekoliko mjeseci kako je zakon bio na snazi uočio se njegov razorni učinak. Naime, zbog povećanja tog posebnog poreza cijena brodica i jahti je bitno porasla, a izravna posljedica toga je bilo smanjivanje i otkazivanje narudžbi za njihovu gradnju. Hrvatska mala brodogradnja dovedena je doslovno na rub kolapsa. Zašto govorimo o hrvatskoj maloj brodogradnji? Pa zato što se godišnje proizvodilo prosječno oko 1100 brodica i jahti od čega gotovo 80% do 7 i pol metara dužine, a daljnjih 20-tak posto od 7 i pol do 12 metara dužine. 70% ukupne proizvodnje tih brodica i jahti prodalo se na domaćem tržištu. Međutim, važno je naglasiti da je u djelatnosti male brodogradnje svoju egzistenciju tada osiguravalo oko 2 i pol tisuće ljudi. U samo 6 mjeseci djelovanja zakona velik broj malih brodograditelja je propao, ugašena su mnoga radna mjesta. Bilo je jasno da je zakon bio jedna populistička mjera donesena s ciljem da se eto oporezuje luksuz, naravno i da se poluči određeni fiskalni učinak. Međutim, potrebno je reći da se dogodilo to da je doslovno zbog jedne šnicle ubijena krava. Naime, fiskalni efekt tog zakona bio je od početka slab s tendencijom daljnjeg smanjivanja. Primjera radi navest ću da je u 2007. godini od tog poreza naplaćeno 17 milijuna kuna da bi u protekloj 2011. godini taj iznos bio sveden na svega 4,2 milijuna kuna ali je zato nanesena dugoročna, teško popravljiva šteta cijeloj djelatnosti male brodogradnje i bilo je jasno da zakon treba mijenjati. I ne samo zbog toga već i zbog činjenice da je zakon bio u suprotnosti sa Strategijom razvoja nautičkog turizma Republike Hrvatske za razdoblje od 2009. do 2019. godine. Naime, ako se strategijom forsira razvoj nautičkog turizma onda je posve nelogično i kontra produktivno oporezivati promet plovila. I umjesto da se već tada, dakle u veljači 2010. kada se išlo na izmjenu tog lošeg, štetočinskog ja ću reći zakona potpuno ukinuo porez na plovila i spasila mala brodogradnja od potpunog potonuća usvojeno je jedno parcijalno rješenje, tj. išlo se samo na smanjenje poreza na plovila i zrakoplove. Pritom je poseban porez na osobne automobile i na ostala motorna vozila ostao nepromijenjen. Tako je osnovna stopa posebnog poreza na plovila do 200000 kuna vrijednosti smanjena sa onih prvobitnih 13 na 5%. Ali ono što moram istaći ovom prilikom je i to da se promjenom zakona dogodilo nešto što se nikako nije smjelo dogoditi, a to je da su tom izmjenom najviše profitirali vlasnici najvećih plovila i jahti jer im se poseban porez po toj novoj računici smanjio a ne povećao. Dakle, ono što nije učinila bivša Vlada u veljači 2010. učinit ćemo danas, odnosno u petak kad će biti izglasavanje ovoga zakona mi, dakle donijeti ćemo ovaj zakon kojim će se plovila u potpunosti osloboditi obveze plaćanja posebnog poreza i to ne samo ona koja se proizvode u Hrvatskoj već jednako tako i ona koja se uvoze u Hrvatsku jer se u kontekstu ulaska Hrvatske u Europsku uniju mora regulirati eto preciznije zapravo, izjednačiti status plovila koja se uvoze iz inozemstva. Ovom izmjenom zakona doslovno će se uslišati vapaj očajnika domaćih proizvođača plovila čije su brojne inicijative i primjedbe i bile osnovni razlog za pristupanje izmjeni zakona i u velikom su broju uvažene i ugrađene u ovaj zakonski tekst. Osim zaštite domaćih proizvođača plovila cilj ovog zakona je i privlačenje većeg broja inozemnih vlasnika brodova i jahti jer je činjenica da se plovila u Hrvatskoj dakle ta činjenica da se plovila u Hrvatskoj neće oporezovati trebala bi biti jedan važan, jedan snažan motiv i stimulans stranim vlasnicima brodova i jahti da po ulaskom Hrvatske u EU svoja plovila registriraju upravo u našoj državi jer bismo od javnih davanja koja se naplaćuju na registrirana plovila ostvarivali dodatni prihodi. 15 tisuća brodova nalazi se na zimovanju u Hrvatskoj, 80% njihovih vlasnika iz zemalja EU i potencijalni prihodi s naslova registracije i čuvanja primjerice tih plovila u RH ne mogu nam biti ne interesantni. Dakle, ako želim razvijati nautički turizam onda treba stvarati pozitivno okruženje za to, između ostalog i fiskalnim mjerama. I u tom smislu ukidanje poreza na plovila svakako je vjetar u jedra hrvatskom nautičkom turizmu. Na kraju vezano uz ovaj zakonski prijedlog sigurno će biti onih koji će pitati zašto se ukida porez na plovila koja posjeduje manji broj i to relativno imućnijih građana, a ne ukida se porez na automobile koji posjeduje neusporedivo veći broj građana. Konačno složit ćemo se svi auto nije luksuz on je potreba osim dakako ako nije luksuzan i od ukidanja poreza na automobile profitirao bi daleko veći broj građana nego od ukidanja poreza na plovila? Odgovor na ovo pitanje je sljedeći, automobili nisu hrvatski proizvod, brodogradnja jest. Ona je izvorno hrvatska i ovo ukidanje posebnog poreza na plovila je zaštitna mjera za domaće proizvođače plovila, to je poticaj maloj brodogradnji koji će vjerujemo pozitivno djelovati na ponovno osnaživanje proizvodnje. Obilježje malih poduzetnika je srećom da se brzo kako bi oni sami rekli rekuperiraju i ovo bi trebala biti mjera za povećanje njihove konkurentnosti. Dakle, naša je poruka, poruka kluba SDP-a da oporezivanje proizvođača i uvoznika brodica i jahti porezom na promet nije dobro rješenje jer očito uništava jednu gospodarsku djelatnost i to u trenucima kada je svako radno mjesto zlata vrijedno. Uništava se jedna tradicionalna hrvatska djelatnost, a Hrvatska jest pomorska zemlja. Mi u klubu mislimo da je daleko bolje rješenje oporezivanje imovine i zato ćemo budućim porezom na imovinu oporezovati vlasnike jahti, dakle one koji su imali novca da kupe jahtu, a ne one koji su je proizveli. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Riječ ima poštovani zastupnik Mladen Novak i klub Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče sa suradnicima, uvaženi kolege. Kod podnošenja ovog prijedloga obrazloženje koje je dao predlagač je "uvažavajući okolnost da je oporezivanje plovila posebnim porezom jedan od razloga koji pridonosi otežanim uvjetima za povećanje uloga ulaganje u proizvodne kapacitete kao i smanjivanju intenziteta i opsega proizvodnje u sektoru brodogradnje te posljedično smanjenju opće razine zaposlenosti u RH". I onda smo sada u uvodnom dijelu čuli od moje prethodnice da je u maloj brodogradnji bilo zaposleno 2,5 tisuće ljudi i sa je uslijed toga došlo na 340 tisuća nezaposlenih. Znači teza sama po sebi je na vrlo labavim nogama. Dalje se navodi da su razlozi izmjene se odnose u bitnome na "zaštitu domaćih proizvođača plovila, povećanje broja zaposlenih u ovom proizvodnom sektoru i ostvarivanje većih prihoda od prodaje domaćih plovila". Ovo vjerojatno dijelom je istina, ali samo dijelom. Probajte se provesti našom obalom pa pogledajte brodice pa ćete vidjeti koliko ima tih što su proizvedene kod nas, koliko ima Elanovih koji je slovenski, a koliko ima svih onih stranih marki koje mi obični smrtnici ni ne znamo. "Uzete su u obzir brojne i opetovane inicijative udruženja domaćih proizvođača plovila specifično i argumentirano usmjereno upravo na ukidanje posebnog poreza na plovila". I sada vezano uz to išao sam potražiti jedan specijalistički časopis u kojem između ostalog izlazi i objavljen je tekst mislim 2009.godine koji je vezao se na onu izmjenu tog zakona koji je bio donosim samo dio citata. "Još jedna od novina je i ta da posebni porez kod uvoza plovila treba platiti u trenutku nastanka carinske obveze". To ih najviše boli. Dakle, trošarinu sada treba platiti uvozniku. Prije donošenja uredbe ta se trošarina plaćala prilikom prodaje krajnjem korisniku, pojednostavljeno, svaki ozbiljniji uvoznik koji je prijašnjih godina na skladištu imao desetak plovila prosječne vrijednosti 200 tisuća kuna, da bi to napravio i sada trebao bi angažirati dodatnih 400 do 450 tisuća kuna koje bi morao dati državi. U ovo doba krize na tržištu kada je bez uvođenja dodatnih nameta prodaja pala i do 80% baviti se prodajom ili još gore proizvodnjom plovila postala je nemoguća misija. Akcent stavljam na to da je riječ o uvozničkom lobiju. Znači oni su bili najpogođeniji ali su uspješno i u svoju priču uvukli i male proizvođače odnosno mala brodogradilišta. Ja definitivno podržavam ideju da treba zaštiti našu malu brodogradnju ali ako to radimo pod paravanom nečeg drugog, onda je to vrlo diskutabilno. S druge strane ovdje se govori možda i o biti problema zbog čega je došlo do pada proizvodnje, zbog čega je možda došlo do stvarnih gubitaka radnih mjesta, a to je da se i bez uvođenja, citiramo "i bez uvođenja dodatnih nameta prodaja pala i do 80%" što znači da se ne veže na ovu primjenu koju je malo prije kolegica rekla. Činjenica je isto tako da je ovo što je zamjenik ministra rekao lani prikupljeno 4,2 milijuna kuna u nekim drugim okolnostima da nema recesije kako kod nas tako i u Europi vjerojatno bi ta sredstva bila daleko veća, ali to je o tom po tom. Također sam našao podatak, mislim da je to intervju ministra financija gospodina Linića da zbog obaveza prema EU neće biti niti posebnog poreza na uvoz brodica i jahti. Pa sada vi vidite gdje tu ima jedno s drugim veze. I moram se osvrnuti samo još na, mada sam to već spomenuo, na jednu konstataciju zbog čega se plaćaju porezi na automobile, a ne plaćaju se porezi na izgradnju na te jahte, brodice ili kako ih sve ne zovemo. Automobili nisu naš proizvod za razliku od svih tih jahti. Debelo preko 80% tih jahti nije naš proizvod. Tako da mi se uredno sakrivamo iza neke teze koja uopće ne stoji, ali ako ćemo s tim spasiti nekoliko radnih mjesta ja ću bit oduševljen, ne zadovoljan. Ali kad već idemo na tu stranu, ja bih zamolio ne samo vas kao zamjenika ministra financija nego općenito sve predstavnike Vlade koji dolaze ovamo, kad nešto obrazlažete dajete konkretne podatke. Sad smo slušali bilo je 2500 zaposlenih, sad ih ima znatno manje. Znatno je jako neodređen pojam. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, bilo je rečeno 2500, pardon ako ste vi rekli ja se ispričavam, nisam čuo. Ispričavam se, nisam čuo. Da li tih 1000 … [[Ne razumije se.]] , 2500 na 1600, dal bi do toga došlo i bez ovog poreza, možda i ne bi u ovoj mjeri. Ali mislim da je to vrlo, vrlo dvojben podatak da li je do ovog pada došlo isključivo zbog ovog poreza. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će izmjene Zakona o posebnom porezu na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove čime će se uistinu olakšati domaćim proizvođačima prodaja plovila koja proizvode i na određen način praktično prihvatiti njihova inicijativa koju već evo dvije godine zagovaraju da se ovaj zakon izmijeni jer i oni drže da su problemi koji su nastali u maloj brodogradnji dijelom uvjetovani i važećim zakonom. No i oni se slažu, slažemo se i mi u klubu HDZ-a, a vjerujem da ćete se složiti i vi gospodine zamjeniče da podaci koje ste iznijeli, a koji govore da do pada broja zaposlenih u maloj brodogradnji u Hrvatskoj došlo jednim čak ne bih rekao ni pretežitim dijelom zbog važećeg zakona nego prije svega zbog krize, zbog recesije, zbog toga što inače ne samo u Hrvatskoj nego i u Europi, a i u svijetu značajno je manje prodano ovakvih plovila u odnosu na vrijeme prije krize. Prema tome, ne treba i nije dobro svaljivati na postojeći zakon u ovoj mjeri smanjenje broja zaposlenih u hrvatskoj maloj brodogradnji. Zato ćemo ovaj prijedlog zakona i podržati, zbog toga što svako rasterećenje poreza je dobrodošlo, a posebice kad dolazi od ove Vlade jer u proteklih 6 mjeseci nismo prepoznali niti jedan dokument koji je predložen Hrvatskom saboru, a koji bi značajno ili više ili manje smanjio porezna opterećenja građana. Dapače, uvođenjem PDV-a značajno su porezno opterećeni hrvatski građani, a to ćemo najbolje vidjeti na kraju godine kad budemo imali izvješće o izvršenju državnog proračuna, kad budemo znali koliko je sredstava više uprihođeno temeljem povećanja stope PDV-a za 2%. Mislim da će to biti negdje preko 3 milijarde kuna. Prema tome, to je temeljno porezno opterećenje u Hrvatskoj. A ovaj porez koji je doduše, to sam u svom uvodu rekao, jest bio dodatni namet na sva ona davanja koja idu kad se prodaju i kupuju brodice odnosno jahte, u svakom slučaju je minoran u odnosu na porezno opterećenje građana koje je nastalo povećanjem poreza na dodanu vrijednost. Čak za manje brodice koje vrijede do 200 tisuća kuna i za koje je prema postojećem zakonu trošarina bila 5% vrijednosti, kad se usporedi sa povećanjem stope PDV-a za 2% onda tako veliko smanjenje koje će nastupiti ovim zakonom doista se ne događa, jer je stopa PDV-a od 2% negdje gotovo se za manje iznose, za manje vrijednosti, za manje brodice gotovo preklapa sa ukidanjem trošarine za te iste brodice. Prema tome, ovaj će zakon svoj efekt imati za brodice i jahte na koje je trošarina bila kudikamo veća od trošarine koja je bila na male brodice, koja je bila doista mala i taj postojeći zakon je na određen način štitio one male brodice koje se prodaju u Hrvatskoj i koje uglavnom kupuje rekao bih manje bogati hrvatski građani, a više je bio usmjeren na velike brodove, odnosno jahte koje su bile preko 400, 500 tisuća kuna ili preko 100 tisuća eura. Prema tome svejedno i unatoč tome mi u HDZ-u dakle podržavamo prijedlog ovoga zakona. Kad govorimo o maloj hrvatskoj brodogradnji, prijašnje vlade od 2005. godine donijele su niz projekata koje su išle ka snaženju male brodogradnje u Republici Hrvatskoj i to sa vrlo važna projekta koja smo sufinancirali sredstvima državnog proračuna. Prvi projekt bio je projekt izgradnje izletničke i turističke flote u Republici Hrvatskoj temeljem kojeg projekte je izgrađeno 60 brodica u malim brodogradilištima u Hrvatskoj u pravilu na otocima, ali i u drugim malim brodogradilištima i tim projektom se sa sredstvima Vlade Republike Hrvatske financiralo 10% vrijednosti trupa broda koji je izgrađen u tom malom brodogradilištu. Kažem, temeljem tog projekta izgrađeno je 60 brodica i rekonstruirano je 60 brodova, malih brodova, kruzera kako ih mi nazivamo, ovih malih kruzera koji plove između hrvatskih otoka uglavnom građenih od drva i rekonstruirano je 25 drugih brodova pa tako doista Hrvatska s tim brodovima i sa već prije postojećih 120 takvih brodova daje jedinstvenu ponudu na Mediteranu kad je u pitanju taj nautički, mali nautički turizam koji se odvija diljem Hrvatske, duž hrvatske obale. Tako da je to jedan vrlo značajan projekt koji je također pomogao opstanku male brodogradnje u Republici Hrvatskoj. Drugi bitan projekt kojega smo provodili bio je projekt poticanja izgradnje ribarske flote u koji je projekt uloženo 450 milijuna kuna i kojim projektom su uz sufinanciranje Ministarstva mora, prometa i infrastrukture i Ministarstva poljoprivrede i Ministarstva gospodarstva svako ministarstvo sa 10% značajno potpomognuto obnovi ribarske flote u Hrvatskoj i te brodove ponovno su, ti su brodovi u najvećoj mjeri građeni upravo u tim malim hrvatskim brodogradilištima čime se dakle jasno ukazuje da su i prijašnje Vlade itekako vodile računa o toj maloj brodogradnji i zaposlenima u maloj brodogradnji. No, maloprije je u ime kluba SDP-a gospođa Nadica Jelaš rekla kako vjeruje i kako je sigurna jel' da će izmjenom ovog zakona veliki dio jahti, ona je navela broj od 15 tisuća, koje u ovom trenutku jesu na godišnjem vezu u RH i koji su pod stranom zastavom temeljem ovakvog zakona biti upisani u Hrvatski upisnik brodica i da će dakle ovaj zakon omogućiti da se ti brodovi sada upišu u Hrvatski upisnik brodova. Nažalost neće. Neće zbog toga što točno je da ćemo s ovim zakonom omogućiti i smanjiti porezno opterećenje svih vlasnika brodica, odnosno jahti koji svoje jahte sada će kupovati ili upisivati u Hrvatski upisnik brodova. Ali vjerujem da Ministarstvo financija je upoznato s činjenicom da sada vlasnici koji imaju brodove upisane pod stranim zastavama i kada se ukine ova trošarina još uvijek su suočeni sa jednom od najvećih stopa PDV-a u Europi, sa stopom od 25%. I da bismo onda vlasnike tih brodova sada kad smo ih oslobodili plaćanja trošarine omogućili bi im da se upišu u Hrvatski upisnik brodica potrebno je izjednačiti, omogućiti im da im troškovi upisa u Hrvatski registar brodica bude otprilike na razini drugih država nama konkurentnih kao što je Cipar, kao što je Malta, kao što je Grčka, kao što Italija koje imaju manju stopu PDV-a. Jer dogodine kad uđemo u EU, kad budemo jedinstveno tržište onda će svakako te brodice koje danas su pod zastavama stranih država one će također morati biti upisane i registrirane u Upisnik brodova država članica EU. Prema tome, na tom tragu da bi se i to riješilo bilo bi potrebno, a mislim da to predlažu i mali proizvođači brodica i mala proizvodnja u Hrvatskoj da Ministarstvo financija, odnosno Porezna uprava iznađe načina da kroz obračun amortizacije omogući da taj porez na upis na PDV koji će se plaćati prilikom upisa u Hrvatski registar brodova bude otprilike jednak davanjima koje bi oni imali u drugim državama članicama EU. Prema tome, nije ovo dovoljna mjera da bismo taj ne mali broj brodica, odnosno jahti koje u ovom trenutku su na godišnjem vezu u RH uvukli u pravni sustav RH, upisali u Hrvatski registar brodica nužno je da ministarstvo napravi drugu mjeru koju predlaže hrvatska mala brodogradnja, a to je ta mjera da prilikom upisa ne budu plaćali jednu od najviših stopa poreza, a to je 25%. Dakle, cijeli taj problem nije jednostran, ne može ga se riješiti samo ovom izmjenom zakona, kamo sreće da može, kamo sreće kad bi se problemi male hrvatske brodogradnje riješile samo izmjenom ovoga zakona. Ona je dosta jednostavna, dobrodošla je, mi ćemo je podržati, ali ona nije sama po sebi dovoljna. Potrebno je da Vlada i dalje nastavi sa projektima gradnje i obnove turističke flote malih drvenih brodova ili malih brodova na kojima se odvija taj nautički turizam diljem hrvatskog Jadrana, potrebno je da se nastavi i drugim mjerama koje su usmjerene ka poticanju gradnje brodova u hrvatskim brodogradilištima pa sada kada smo izmijenili ovaj zakon na tragu toga bilo bi dobro da se taj projekt poticanja gradnje malih brodova proširi na način da se osim tih brodova uključe i jahte. To bi onda bio pravi način poticanja gradnje brodica i jahti u hrvatskim brodogradilištima i to bi bio pravi način pomaganja našim malim proizvođačima koji doista danas jesu u teškoj situaciji. Prema tome, ako nastavimo sa tim projektima uz izmjene ovog zakona i ako se omogući jeftinije registriranje tih 15 tisuća brodica koje će se dogodine nakon 1. srpnja morati registrirati u jednoj od država članica EU, ako mi iznađemo pravi model one bi se mogle upisati onda u naš registar brodica, odnosno jahti. Mogli bismo od toga uprihodovati i sredstva u državnom proračunu temeljem plaćanja PDV-a, mogli bismo … jedinicama lokalne samouprave temeljna plaćanja naknade za korištenje pomorskog dobra. Tako da na taj način bi ovaj projekt kojega ste danas započeli sa ovom izmjenom bio do kraja dovršen. I ako na tom tragu napravite onda možemo reći da smo nešto napravili za malu hrvatsku brodogradnju. Evo u ovom smislu klub HDZ-a podržava donošenje ovakvog zakona. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Riječ ima poštovani zastupnik Petar Baranović i Klub zastupnika HNS-a. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, uvaženi gospodine zamjeniče sa suradnicima, štovane kolegice i kolege. U ime kluba HNS-a odmah na početku naravno mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Nekako mi se uvijek najlakše bilo složiti sa gospodinom Bačićem kad su u pitanje teme od mora i odista mogu i u ime HNS-a potvrditi dosta smo bliski u stavovima kad je u pitanju mala brodogradnja i općenito brodogradnja u Hrvatskoj. Sugestije koje su rečene su u svakom slučaju vrijedne da se razmotre i uzmu u obzir. Zašto ovakav zakon, zbog čega skidanje jednog poreza u situaciji kad postoji imperativ konsolidiranja državnih financija i kad smo iz tog razloga iz te neminovnosti bili prisiljeni i dignuti PDV za 2%? Razlog je vrlo jednostavan, ova Vlada i ova politička garnitura osim uravnoteženja financija ima i imperativ i zadatak potaknuti i reanimirati industrijsku proizvodnju i proizvodnju općenito u Hrvatskoj pa tako naravno i brodogradnju. Zašto u ovom pravilniku samo plovila, a ne zrakoplovi i automobili? Iz vrlo jednostavnog razloga, zrakoplove mislim da nismo radili nikad osim nekih pojedinačnih primjera i avantura u povijesti hrvatskog zrakoplovstva, automobile također, ali brodove radimo otkad se zna za nas kao narod i brodogradnja odista jeste jedna od strateških gospodarskih i industrijskih grana u RH. Do sad je tradicionalno uglavnom pažnja bila okrenuta prema problemima one brodogradnje koju doživljavamo svakodnevno kroz informativne emisije, političke emisije, iščitavajući tiskovine. To je brodogradnja, gradnja velikih trgovačkih i putničkih brodova, sudbina velikih škverova. Međutim, za ljude koji prate struku i poznaju barem elementarno taj dio hrvatske industrije postoji vrlo jasna i snažna spoznaja da Hrvatska gradi sve što plovi, pa čak i ono što plovi ispod površine. Pri tome smo jedna od 10 možda danas, 12 do 15 zemalja u svijetu koje su sposobne sagradit podmornicu ili borbeni brod. Radimo u svim vrstama materijala, brodove svih mogućih namjena, sve tipove brodova specijalne brodogradnje i stoga postoji vrlo jasan imperativ da zaštitimo tu gospodarsku granu. Što je sam malom brodogradnjom? Mala brodogradnja prema podacima koje su dostavile relevantne institucije u posljednjih petnaestak godina bilježi snažan rast u Hrvatskoj kako po broju tvrtki koje se uključuju u tu vrstu proizvodnje, tako po broju i rastu zaposlenih djelatnika. Ona nije minorna u tom sektoru i danas. U tom sektoru je recimo 2010. godine radilo 2544 zaposlenika prema podacima Hrvatske gospodarske komore iz čega je potpuno jasno da je to jedan, u toj maloj brodogradnji jedan veliki škver tipa "3. maja" ili brodogradilišta Split. Ti su ljudi radili u 110 tvrtki, imali su prije ove recesije ukupni promet ostvaren blizu pola milijarde kuna, dakle nisu zanemarivi ni iz tog aspekta. Naravno dolaskom recesije doživili su prvi udarac uvođenjem trošarina, doživili su i drugi udarac. Recesiju ne možemo jednostavno otkloniti, ali ovu trošarinu možemo donošenjem ovog zakona. Definitivno se mogu složiti da je to korak koji neće u cijelosti riješiti probleme malih brodograditelja, kao što neće u cijelosti, kao što je nemoguće u cijelosti ovog trenutka bilo kom našom mjerom riješiti probleme, ukupne probleme hrvatskog gospodarstva. Međutim ovim potezom dajemo šansu i stvaramo bolje uvjete, bolje prilike za ponovni rast i jačanje tržišta ovakve vrste plovila. Dajemo šansu da se ponovo počne oporavljat tržište i povećavat postupno proizvodnja naših malih brodograditelja. Ti su ljudi apsolutno konkurentni u tom sektoru ne smijemo izgubiti tehnološki korak. Mi te vrste plovila izvozimo i na najzahtjevnija tržišta i evo čisto ilustracije radi recimo nekim naši mali brodograditelji s područja srednjeg Jadrana kroz projekt Inavisa, odnosno gospodarske suradnje Kraljevine Norveške i grada Šibenika imaju poslovnu suradnju sa tri proizvođača u Hrvatskoj. Izvoze ta plovila na Norveško tržište, to svjedoči o kvaliteti, to je po prilici kao da proizvodimo porculan i izvozimo ga u Kinu. I u tome imamo šansu, zato HNS apsolutno podržava ovakav prijedlog skidanje ove trošarine. Ona će između ostalog omogućiti naravno, neće do kraja riješiti kao što je i kolega Bačić konstatirao, ali će otvoriti veću mogućnost i veći interes i vlasnika stranih plovila da uvezu svoja plovila u Hrvatsku i da ovdje osim što će naći vezu u Marini i uživati u jednom od najljepših arhipelaga globalno. Stavit će taj brod pod hrvatsku zastavu, a onog trenutka kad plovilo dođe pod hrvatsku zastavu onda dugoročno sigurno ubiremo više od ovoga šta je sadržano u ovoj trošarini. To su, ukoliko je plovilo određene veličine i prihod je od Hrvatskog registra brodova, to su prihodi od registracije pri Lučkoj kapetaniji, to su taksa za vez, to su u slučaju motornih jahti enormne sume kroz trošarinu za potrošeno gorivo. Dakle radi se o potrošačima koji u svakom sekundu svog trajanja i korištenja našeg prostora, korištenja naših marina ostavljaju novac hrvatskom gospodarstvu, hrvatskom turizmu i direktno s vrlo respektabilnim sumama pune hrvatski državni proračun. Potiču zapošljavanje u sektoru usluge samim tim pune i proračune jedinica lokalne samouprave. To je dame i gospodo jednostavno za Hrvatsku rudnik zlata. Na nama je da podržavanjem ove mjere, izglasavanjem ovog zakona, ali isto tako i pripremam nekih drugih mjera u tom sektoru otvorimo vrata toj djelatnosti, ponovno je dignemo u uzlazni trend, jer je evidentno da je u godinama recesije, a i u godinama kad su se možda ishitreno donosile neke mjere ta djelatnost doživila drastičan pad. Naši susjedi Talijani su krenuli sa uvođenjem novih nameta trošarina i podizanjem poreza na ovu vrstu plovila, a na tu vrstu usluge, rezultat je izniman upit početkom ove godine i krajem prošle godine izniman porast upita korisnika njihovih usluga, korisnika usluga njihovih marina, njihovih servisnih brodogradilišta da svoja plovila prebace na hrvatsku obalu. Na nama je da sagledamo tu problematiku, da bez kompleksa i bez ikakvih predrasuda saslušamo sve primjedbe, prijedloge koji dolaze iz sektora, iz politike od ljudi koji imaju iskustva u tom dijelu i da se nakon ove mjere provede i ostatak svih potrebnih mjera koji bi dali šansu da iz ovoga izvučemo maksimum. Iz tih razloga klub HNS podržava ovaj zakon i glasat će za njega. Hvala lijepa na pažnjih.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Time smo iscrpili listu klubova zastupnika u Hrvatskom parlamentu, prijavljenih za raspravu o ovom prijedlogu zakona. Prelazimo na raspravu, pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. I prava je poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Na samom početku rasprave želim pozdraviti donošenje ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Jer se nadam da će isti potaknuti gospodarske aktivnosti kod malih brodogradilišta, a što nam je, smatram da se u tome svi slažemo iznimno jedna pozitivna mjera koja može biti vjetar u leđa gospodarskom oporavku Hrvatske i izlasku Hrvatske iz recesije. Međutim, željela bih naglasiti da Hrvatskoj u ovom trenutku treba i jedna znatno obuhvatnija reforma porezne politike, posebice u djelu koje se tiče poreznog opterećenja osobnih automobila, ali i ostalih motornih vozila jer se u cijeloj razvijenoj Europi ta porezna politika i politika trošarina drastično razlikuje od politike koja je prisutna kod nas u Hrvatskoj jer se kod nas opterećenje porezno i znači trošarine određuju prema snazi automobila i visini cijene vozila dok je u razvijenim zemljama Europe to uglavnom određeno prema emisijama CO2 koje svako pojedinačno vozilo ima. To je izuzetno važno kada imamo na umu i to da do 2020. godine Hrvatska mora smanjiti za 20% emisije CO2, a da Hrvatska još uvijek najviše emisije ima upravo u sektoru prometa. I zbog toga me jako veseli činjenica da je formirana radna skupina koja upravo razmatra ova pitanja i da je ta radna skupina međuresorna radna skupina koja se sastoji ne samo od Ministarstva financija koje je direktno nadležno za ovu problematiku nego i Ministarstva gospodarstva, Ministarstva zaštite okoliša i prirode i Ministarstva prometa. Duboko sam uvjerena da će upravo reforma porezne politike i politike trošarine kojima će se Hrvatska svrstati uz bok razvijenih europskih država sigurno pozitivno utjecati na to da se u sektoru prometa počnu smanjivati emisije CO2 a to je posebice važno kada se ima na umu činjenica da ukoliko se vozila pokreću na električni pogon ili ukoliko su pogonjena hibridnim vozilima ali u trenutku kada se pogone znači električnom energijom se te emisije dvostruko obračunavaju što znači da se na taj način dvostruko smanjuju emisije koje Hrvatska u tom trenutku u stvari ima. Vjerujem da to doista moramo napraviti, jer ukoliko to ne napravimo nećemo ispuniti ciljeve koje imamo do 2020. godine. Neće biti dovoljno da idemo samo sa mjerama za povećanje udjela obnovljivih izvora energije u energetskom sektoru, nego obnovljive izvore energije moramo povećavati i u sektoru prometa. Pa evo ga, ja se nadam da će Ministarstvo financija uskoro ja se nadam već ove jeseni pred nas donijeti jedan paket mjera, zakonskih mjera kojima će se napraviti velika reforma upravo u ovom dijelu i da ćemo imati i mi napokon mjere kojima ćemo ići u pravcu ozelenjavanja prometa. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Sada je na redu Tatjana Šimac-Bonačić i njezinih 10 minuta. Poštovana zastupnice izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče, gospodine ravnatelju. Pa evo, podržavam ovaj prijedlog upravo zbog toga što ima velik utjecaj na malu brodogradnju odnosno zaštitu domaće proizvodnje na taj način povećanje radnih mjesta, a isto tako povećanje prihoda od prodaje domaćih vozila. Sjetimo se i duboke tradicije brodogradnje u Dalmaciji koja zapravo još potiče iz 15 stoljeća. Svi smo se ovdje složili da je nautički sektor važan u gospodarstvu i da problemi koji, da su problemi veliki i da naročito oni se gomilaju zadnjih kriznih godina. Prema tome, nama je svima cilj da stvaramo mogućnosti da klijenti kupuju, registriraju, odnosno održavaju brodice upravo u Hrvatskoj. Stimuliranjem takvih aktivnosti državni proračun bi se kvalitetnije punio, a sektor na ovakav način razvijao. Potičući tako malu brodogradnju njezin utjecaj širi se i na ostale gospodarske grane. Naime, svaki novi brod zahtijeva i čuvanje, zahtijeva održavanje, servisiranje što naravno automatski angažira, odnosno zahtijeva angažman određenog broja ljudi. Ovdje vidimo predstavnike carine, predstavnike Ministarstva financija. Ja bih rekla da o ovom problemu trebamo inter sektorski razmišljati, razgovarati uz naravno i Ministarstvo carine, odnosno Ministarstvo financija, Ministarstvo gospodarstva. Ja bih ovdje spomenula i Ministarstvo znanosti. Zašto to kažem? Pa upravo zbog toga što ako brodograditelji razmišljaju koga zapravo mogu zaposliti kao dizajnera iz podataka koji su mi dostupni vidjela sam da neki sami dizajniraju, međutim kako angažirati pravog brodskog dizajnera. Kaže se da zapravo kod nas imamo studij dizajna koji je pri Arhitektonskom fakultetu i to je produkt dizajna. Oni stvaraju produkt dizajner odnosno industrijske dizajnere. Međutim, ako je netko zainteresiran za dizajniranje brodova treba se možda razmišljati o nekakvom ili poslije diplomskom studiju za takve naravno u suradnji sa gospodarstvom, gospodarstvo i znanost. Hrvatska mala brodogradnja naravno nakon uzleta koji je započeo prije desetak godina zadnjih godina zapravo doživljava svoje najteže recesijsko vrijeme i to je obzirom na tu poreznu politiku koja je bila uz redovno zapravo PDV pa da se dodatno opterećivalo sa trošarinama. Naime, njihov proizvod se svrstavao u luksuzne potrebe života. Struka dalje navodi da zapravo nije se izlazilo niti sa povoljnim kreditima, odnosno drugačijim, povoljnijim rokovima otplate što bi isto tako pomoglo malim poduzetnicima, odnosno malim brodograditeljima da iziđu iz krize. Evo još nekoliko brojčanih podataka. U Republici Hrvatskoj u maloj brodogradnji registrirano je oko 352 poduzeća ili obrta s prijavljenom brodograđevnom djelatnošću, te 15 srednjih brodogradilišta. Kad pogledate to je za 0,102% u usporedbi sa svim registriranim privrednim subjektima u Republici Hrvatskoj. Trošarinama su zapravo najviše pogođeni upravo proizvođači, plovila iz … [[Govornica se ne razumije.]] plastike i brodica na napuhivanje koji danas zapravo nakon ovoga vremena uopće ne postoje. Od njih 176 aktivnih u doba prije krize zasigurno danas nije živo više od 59% što je posebno u domeni znači staklo plastične proizvodnje plovila. Što se tiče samog prihoda ukupan prihod cjelokupne malo brodogradnje 95. godine bio je oko 117 milijuna kuna. 2008. godine isti iznosio je milijardu i 900000 kuna. U navedenim brojevima vidimo da je povećan prihod za 855,17% a za naglasiti je da u tom razdoblju niti jedna privredna grana nije rasla istim tempom. Prema tome, uvođenjem trošarina odnosno došlo je do smanjenja proizvodnje odnosno došlo je isto tako do smanjenja zaposlenja, naročito kada pogledate podatke o broju zaposlenih u stakloplastičnoj proizvodnji vidimo da je ona manja za 54,74%. Poštovana gospodo reći ću još primjere drugih država, primjere Turske, turska mala brodogradnja, Turska država je koncesuiranjem ustupila pomorsko dobro brodograditeljima koje je država subvencionirala i gradnjom hala i povoljnim dugoročnim kreditima za nabavku opreme i upravo u Turskoj je gradnja tih stakloplastičnih jahti prednjači sa svakom vrstom pomoći odnosno subvencioniranjem od strane države. I sa ovim izmjenama zakona i sa drugim o kojima se razmišlja Hrvatska mora naći načina da zaštiti ovu djelatnost jer hrvatska mala brodogradnja svojom kvalitetom zaslužuje sigurno bolje. I vjerujem da se neće događati da se ide kupovati van Hrvatske svoje brodove odnosno svoja plovila jer Hrvatska je bila 3.zemlja po brodogradnji. Ja se nadam da je ovo i jedan mali pomak odnosno prvi korak k tom ponovno recimo rejtingu. Međutim, naravno ništa se ne događa preko noći, nitko nema čarobni štapić ali pomaci su potrebni i mislim da smo s ovim startali. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Na vaše izlaganje imamo prijavljenu jednu repliku i to poštovanog zastupnika Branka Bačića. Da čujemo repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja se zahvaljujem kolegici Tatjani Šimac-Bonačić što je u svom govoru dijelom izašla iz konteksta samoga zakona spominjući i druga brodogradilišta koja možda neće biti dodirnuta ovim zakonom ali koja su vrlo važna za cijelu hrvatsku brodogradnju Ona naime nisu predstavnici onih velikih hrvatskih brodogradilišta koja su također u velikim problemima, ali u velikoj mjeri ovise o statusu tih brodogradilišta. Takvih brodogradilišta diljem Hrvatske obale ima ih i na kopnu ali ima ih i na hrvatskim otocima od Cresa, Malog Lošinja, Brača posebno na Korčuli. Na Korčuli postoje tri mala brodogradilišta u Blatu i Veloj Luci i gradu Korčuli koji su zapošljavali negdje do devedesetih godina i preko tisuću 200 zaposlenika danas sve zajedno zbog krize u hrvatskoj brodogradnji zbog krize trenutno u svjetskoj brodogradnji imaju negdje oko 550 zaposlenika, a koji kako sam rekao itekako ovise o statusu hrvatske brodogradnje. Na tom tragu bio je jedan projekt koji je dobar koji bi Vlada mogla potaknuti, a to je obnova flote nacionalnog brodara Jadrolinije. I tim projektom je itekako bilo osigurano posla ne samo za velika brodogradilišta u prvom redu Split, dijelom i Kraljevicu, dijelom i 3. Maj već su u tom projektu svoj posao našla i ta brodogradilišta. S obzirom na stanje flote nacionalnog brodara s obzirom na potrebu da se bolje i kvalitetnije povežu vanjski otoci pogotovo Korčula, Lastovo, Mljet i potrebe da se izgrade upravo brodove za te otoke bilo bi dobro da Vlada nastavi s projektom obnove flote nacionalnog brodara kako bi upravo ova brodogradilišta koja sam spomenuo i na Korčuli ali i na Cresu i na Malom Lošinju i na Braču ustvari prvenstveno Korčula, Cres i Mali Lošinj imali bi itekako posla pa prema tome to baš nije direktno u kontekstu zakona ali me gospođa Šimac-Bonačić upravo na to i podsjetila. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bačiću meni je drago da ste spomenuli vjerojatno ste mislili na Greben u Vela Luci, odnosno na Blatu Radež brodogradilište. Pa to jest za pohvalit. Znamo da je smanjen broj radnika u tim brodogradilištima, međutim ipak ih je ostalo u Vela Luci 140 zaposlenih odnosno u Blatu nekakvih 330 ljudi rade. A moram još naglasiti da je Montmontaža Greben proglašena najuspješnijom tvrtkom srednje veličine u Dubrovačko-neretvanskoj županiji. Prema tome to su svi dobri primjeri na koji način mogu raditi, mogu održati radna mjesta a isto tako se slažem da država treba pogledati naročito takve firme na otocima i pomoći im. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na redu je poštovani zastupnik Boris Blažeković i njegovih 10 minuta. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Očito je da još uvijek traje i trajat će vjerojatno još neko vrijeme sređivanje i uređivanje lošeg zakonodavstva kojeg smo svjedoci u proteklom razdoblju, a ovo je jedan od tako očito štetnih i nerazumnih zakona koji je bio donesen koji je toliko štete donio ne samo maloj brodogradnji nego svega onog što je pratilo tu malu brodogradnju ali i na neki način i tradiciju življenja na moru. Jedan od sličnih tako nerazumnih zakona bio je sjetit ćete se Zakon o zabrani rada nedjeljom koji je naprosto zatvorio toliko brojne male trgovce, kvartovske dućane, osobno znam tri, je isto tako jedan zakon koji je donesen zbog nekakvih populističkih želja i čudnih motiva, jednostavno satro određenu granu privređivanja naših sugrađana i sugrađanki. O samom zakonu u ime kluba HNS-a govorio je gospodin Petar Baranović, a ja bih samo htio reći da je Odbor za turizam 26. travnja 2012. organizirao tematsku sjednicu posvećenu prijedlozima i mjerama unapređivanja nautičkog turizma u RH i u pripremi navedene sjednice odbor je konzultirao strukovne interese specijalizirane organizacije Hrvatskog nautičkog turizma nadležna ministarstva, znanstvene udruge i druge relevantne partnere koji su iznijeli niz mjera pitanja i prijedloga koje su smatrali relevantnim za daljnji razvoj nautičkog turizma. Na osnovi zaključka spomenute sjednice odbor je izradio materijal koji je upućen na mišljenje i postupanje svim nadležnim ministarstvima pa tako i Ministarstvu financija. Između ostalog odbor je u zaključcima predložio Ministarstvu financija sljedeće, poseban porez na plovila pokazao se potpuno fiskalno neučinkovitim i kočnicom razvoja male brodogradnje što će doći još više do izražaja u okolnostima povećane stope PDV-a na 25% posebnim porezom na plovila. Nije moguće privući vlasnike plovile pod stranom zastavom da sva plovila prilikom ulaska RH u EU registriraju upravo u RH. Stoga Odbor za turizam poziva Ministarstvo financija da razmotri mogućnost ukidanja posebnog poreza na plovila putem izmjena i dopuna Zakona o posebnim porezima na automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, također i da Odbor za turizam predlaže Ministarstvu financija da razmotri i utvrdi mogućnosti stimulativnog načina obračuna stope PDV-a na plovila koje državljani EU drže na stalnom vezu u Hrvatskoj te da ih se pojednostavljenjem procedure motivira da nakon ulaska Republike Hrvatske u Europski uniju plovila registriraju u Hrvatskoj, a ne u matičnim državama. U svakom slučaju ovaj zakon je rađen u intenciji ove Vlade, a to je da se omogući proizvođačima naprosto prosperitet, da im se omogući jedan normalniji rad i da im se omogući da se određena grana, u ovom slučaju mala brodogradnja razvijaju kao što je već rečeno, sa 2544 zaposlena pali smo negdje na oko 1600. Svako 110 tvrtki koje proizvode u maloj brodogradnji pali smo na nekakvih 85 s tim da je još vezano danas tek negdje bilo je preko 5000, danas negdje oko 4000 zaposlenih u kompleksu izgradnje brodova jer sama proizvodnja plovila danas je značajno kompleksnija nego što je bila nekad. Isto tako se treba napomenuti i jasno reći da hrvatska mala brodogradnja ima i međunarodne uspjehe i da je uspješna i na međunarodnom planu. Brojne su nagrade i priznanja raznih i nautičkih sajmova i relevantnih nautičkih časopisa za hrvatski dizajn brodova i za hrvatsku malu brodogradnju. No svakako bih htio reći nekim kolegama koji su i danas diskutirali da na moru, odnosno na obali u Hrvatskoj živi otprilike najmanje milijun i pol ljudi, ako ne i više, vjerojatno više od milijun i pol ljudi. I svi su oni na izvjestan način vezani uz more i vezani su uz svoje uvjetno rečeno barke i uz svoja plovila. Nije više toliko vezana ni hrvatska mala brodogradnja, a ni ljudi koji žive uz more nisu toliko vezani uz ribarstvo i ribarenje koliko su vezani uz kulturu življenja uz more. Svatko tko živi na moru bi htio imati svoju barku i svoj brodić i treba pogledat naprosto ljude, treba pogledat komunalne vezove za koje se svakodnevno svi bore i pokušava se broj povećat. Nedostatno ih je da bi hrvatski građani koji žele mogli imati svoje brodice, a te brodice su vjerujte mi u 90% slučajeva domaće proizvodnje, u 90% slučajeva. Jasno, svakim danom hvala Bogu i razvojem male brodogradnje u Republici Hrvatskoj ti su brodovi sve bolji, sve opremljeniji i sve kvalitetnijih materijala, a proizvodimo apsolutno od svih materijala, od drva do aluminija i čelika. I zato smatram da ovakva mjera koja potiče malu brodogradnju osigurava i pomaže tradicionalnom životu naših sugrađana koji žive uz more, da i dalje razvijaju tu kulturu življenja uz more i da i dalje čine Hrvatsku i osiguravaju Hrvatskoj tu pomorsku orijentaciju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Slažem se sa gospodinom Blažekovićem u dijelu u kojemu govori da danas ljudima koji žive uz obalu, a rekao je da ih živi negdje oko milijun i 500 tisuća Hrvata da nas živi uz obalu, da nije samo problem imati brodicu već je problem gdje taj brod vezati. Problem je vezova ne samo u komunalnim lučicama, danas je veliki problem i s aspekta nautičkog turizma gdje vezati jato odnosno brodice kojih je svakim danom sve više u Hrvatskoj. Godišnje u Hrvatskoj uplovi oko 60000 stranih brodica sa negdje oko 116000 brodica koliko ih je danas upisano u Hrvatski upisnik brodica i gotovo nemoguće je osigurati normalan, siguran vez na hrvatskom Jadranu, tim više što prema podacima koje smo prikupili kad smo radili Strategiju nautičkog turizma utvrđeno je da je u Hrvatskoj negdje oko 40000 vezova što u lukama nautičkog turizma, a što u komunalnim lučicama. Upravo na tom tragu i zbog toga je napravljena Strategija razvoja nautičkog turizma. Meni je žao što nisam bio na ovaj tematskoj raspravi koju je imao saborski Odbor za turizam, ali mislim da bi i sadašnja Vlada trebala nastaviti sa realizacijom te strategije koju su radile eminentne hrvatske ustanove, institucije koje se bave i prostornim planiranjem, koje se bave turizmom, koje se bave pomorstvom. Prema tome, Hrvatskoj prema toj strategiji u ovom trenutku je potrebno negdje oko 15000 vezova kako bi se zadovoljili sadašnji kriteriji, prvenstveno zbog potreba razvoja nautičkog turizma. Prema tome, slažem se evo s vama da je osim problema koji su se javili u maloj brodogradnji u Hrvatskoj drugi segment svakako je potreba da se tim jahtama, tim brodicama koje se grade u Hrvatskoj ili izvan Hrvatske da se osigura siguran vez, a govorim je on je promišljen, predviđen upravo kroz Strategiju razvoja nautičkog turizma.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boris Blažeković.
Slažemo se, naime to je jedan problem. Nije problem nego mi je drago da se slažemo u tom da je za naše sugrađane na moru veliko opterećenje ogromna koncentracija brodova, a neuređenost i maćehinski odnos države spram naših sugrađana koji žive na tom moru, a posjeduju plovila. I to je sigurno jedan problem koji predstoji da ga se riješi i da ga se riješi u što kraćem roku. To je složen problem jer zahtijeva jako puno dokumenata od pomorskog dobra i uključeno je pravo na pomorsko dobro, do pravila i propisa a koja ne smiju zakidati strane građane, a moraju na neki način davati prednost hrvatskim građanima. Osim ove mjere mislim da su neophodne, a i postoje i mjere Ministarstva obrtništva i poduzetništva koje kroz svoje pogodnosti, odnosno kroz svoje poticaje je dužno i potiče i može poticati malu brodogradnju u RH. Tako da je to jedan kompleks mjera i siguran sam, uvjeren sam da se na tome neće stati. A kao što znate HNS je predložila kod donošenja kroz razgovor, odnosno kroz raspravu o Izvješću o provedbi Zakona o sportu da smo donijeli prijedlog, odnosno predložili da se u cilju razvoja … [[Govornik se ne razumije.]] turizma u više razrede osnovnih škola, niže razrede srednjih škola uvede obavezni predmet jedrenje.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih zastupnika za raspravu u trajanju od 10 minuta. Pozivam poštovanog Borisa Lalovca, zamjenika ministra Ministarstva financija da da završni osvrt. Hvala lijepa.
Hvala lijepa štovani potpredsjedniče. Evo moram danas reći da sam za ove prve dvije točke izuzetno zadovoljan sa raspravom danas u Saboru gdje smo zapravo pokazali da upravo i ova prva točka i druga točka gdje je Vlada pokazala ukidanjem nameta da želi rasteretiti gospodarstvo ove dvije prve točke jedna se odnosila na industriju i telekomunikacije, a druga je za razvoj male brodogradnje. Htjeli smo pokazati ono što se zapravo, da dobijemo i ovdje jedno suglasje, da moramo smanjiti namete u onome dijelu industrija koje imaju perspektive za rast, koje imaju perspektive za zapošljavanje. To je svakako telekomunikacijska industrija sa infrastrukturom, ali zajedno vezano za razvoj male brodogradnje gdje se svakako osim tradicije koja postoji u RH svakako je i poticaj za razvoj malog i srednjeg poduzetništva i da bude ta tržišna niša gdje zapravo ćemo mi sa takvim proizvodima biti konkurentni na europskome tržištu. Znači, sve one opservacije koje smo čuli da zapravo ne postoji nekakva strategija, razvoj, plan itd., danas vas demantiramo ukidanjem nameta koji se sad neću se vraćat u prošlosti kako su nastali ti nameti, ali danas pokazujemo djelima da ukidamo namete za razvoj jednog i drugog sektora i za razliku od toga da nećemo puno pričati, mi ćemo raditi, ukidat ćemo i dalje namete u onim dijelovima industrije gdje vidimo da postoji poticaj za rast i zapošljavanje. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Time je rasprava o prijedlogu teksta završena. Glasovat ćemo kad se ispune uvjeti za glasovanje. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 103. Rasprava je zaključena. Amandmana nemamo. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da dizanjem ruke se izjasnimo tko je za. Hvala lijepa. Ima li netko protiv? Ima li suzdržanih? Ima. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 114 za i 3 suzdržana donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dana 17. svibnja 2012. godine u Hrvatskom saboru zaključena je rasprava u prvom čitanju o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona. Ključne izmjene i dopune odnosile su se na mijenjanje instituta porezne tajne, propisivanje mogućnosti objave popisa dugova, zatim proširenje odredaba o odgovornosti, znači proboj instituta ograničene odgovornosti, propisivanje obveza zakonskog prijeboja dugova i potraživanja državnog proračuna te ostale izmjene. U završenoj raspravi na 4. sjednici dana 18. svibnja 2012. godine donesen je zaključak kojim se prihvaća prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona i to uz 91 glas za, 17 glasova protiv te 1 glas suzdržan. O samom prijedlogu zakona u izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona očitovali su se Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun te Odbor za pravosuđe. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznijeti su na odborima te tijekom rasprave upućeni su predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Primjedbi i prijedlozi nadležnih odbora odnose se na objavu popisa na proboj, odnosno mogućnost naplate duga. Glede objave popisa u bitnome iznijeti su prijedlozi: da se propiše vremenska dimenzija duga, odnosno da se propiše starost duga kao kriterij za objavu. Prijedlog je prihvaćen. Kao kriterij propisana je starost duga na način da se dug na dan objave mora biti stariji od 3 mjeseca. Znači, govorimo o dugu koji je stariji od 90 dana. Ovdje je bilo rasprave da mogu nastati i neki tehnički problemi, uvažili smo te primjedbe upravo iz razloga znači da ne bi ajmo reći zbog neusklađivanja stanja kartica jednih poreznog duga sa poreznim dužnicima ne bi izazvali ajmo reći jedan neprimjeren odnos da se objavljuje nekoga koji nije kriv sa svojim dugom. Ovdje se uvodi vremenski rok, to je rok od 3 mjeseca. Zatim, da se precizira iznos duga. Također je prihvaćeno na način da se precizirani podaci koji se objavljuju u iznos duga, iznos duga po vrsti poreza te ukupni iznos duga. Također je prihvaćeno i stajalište koje je iznijeto u raspravi ovdje u Saboru kako su prenisko stavljeni iznosi duga kao kriteriji za objavu stoga se povećavaju iznosi kao kriteriji za objavu i to za fizičke osobe koje obavljaju djelatnost sa 50 tisuća kuna na 100 tisuća kuna, za pravne osobe sa 100 tisuća na 300 tisuća kuna, za ostale porezne obveznike sa 10 tisuća na iznos od 15 tisuća kuna. Zatim, da se prilikom objave dužnika obuhvate i obveze državi i državnih tvrtki što je možda razlog postojanja duga. Nažalost, zbog tehničkih razloga nismo mogli prihvatiti ovaj prijedlog s obzirom da se daljnjim izmjenama predlaže zakonski prijeboj obveze i potraživanja državnog proračuna što bi u konačnicu sve ostale propise koji se odnose trebalo rezultirati pravovremenošću podmirivanja obveza iz državnog proračuna. Također, ovdje još jednom moram napomenuti da svjesni smo da postoji praksa u privredi da pojedini mali poduzetnici ili općenito poduzetnici mogu se naći u poteškoćama ukoliko im ne plaćaju državna poduzeća. Ministarstvo financija proaktivno se uključilo znači da sva državna poduzeća moraju izvršavati svoje obveze na vrijeme. Ukoliko državna poduzeća neće se pridržavati da izvršavaju uredno svoje obveze na vrijeme nažalost bit će uskraćeno u budućnosti takvim upravama upravljanje takvim poduzećima. Budući da oni moraju shvatiti da su zapravo poduzeća bila u državnom vlasništvu ili privatnom vlasništvu tražimo iz Ministarstva financija odgovornost jednaku na tržištu i neće biti privilegiranih u tome slučaju. Također kako mislimo to dalje produbiti je doći će na prijedlog Zakon o financijskom poslovanju gdje se striktno navodi da državna poduzeća će morati plaćati u roku od 60 dana. Taj Zakon o rokovima plaćanja koje je donijela bivša vlast, znači donesen je sukladno direktivama Europske unije. Nažalost bilo je nekih tehničkih problema prilikom same provedbe, radimo i na tome kako tehnički taj dio doraditi. Međutim svakako je jasna poruka da se svoje obaveze, bez obzira ko bile od strane države moraju izvršavati. Tako da će Ministarstvo financija koje prati na mjesečnoj razini, prati stanje likvidnosti trgovačkih društava u vlasništvu Republike Hrvatske izvještavati i znači i aktivno voditi znači da se ne nađe slučajno. Da će zapravo neke poduzetnike upravo zato što mu je netko državno poduzeće nije platilo naći u tim problemima. Isto tako znam da je bilo, puštanjem zakona u javnu raspravu, bilo je primjedbi, zapravo da se neće objaviti, da se objavljuju smo privatni poduzetnici. Ne, objavit će se i sva ona državna poduzeća koja i neuredno izvršavaju svoje dugove. Znači kriteriji je za sve jednak, znači nema znači ustupanja da će se zapravo privilegirati nitko u tim državnim poduzećima i moraju biti svjesni znači odgovornosti koju su preuzeli stupanjem na tu dužnost. Znači tako da razjasnimo u tim stvarima, znači nema privilegiranih, znači sva poduzeća će se morati i u tome slučaju podnositi i državnom poduzeću. Također je bilo govora negdje nažalost medijski da se zapravo, privatnici će odgovarati svojom imovinom državna ne. Nigdje to ne piše u zakonu, znači svi oni gdje smo govorili o zloupotrebi odgovornosti odnosit će na svim onim poduzećima koja rade u privatnom sektoru, isto tako koja su se zapravo ponudila kao menadžersko rješenje u državnim poduzećima. Znači ovaj dio zakona, pogotovo primjenu toga zakona i zapravo iznimke od toga, zapravo bit će pod velikom ulogom javnosti i vas u Hrvatskom saboru. Tako da svakoj devijaciji ćemo probati riješiti čim prije. Zatim, da se radi o sadržaju koji je već uređen drugim zakonom, znači primjedba je bila da se radi o sadržaju koji se već uređuje drugim zakonom te u tom smislu potrebno preispitati mogućnost kako bi se ispeklo opetovanje sadržaja pojedinih zakona. Misli se na proboj pravne osobnosti gdje nije prihvaćeno iz razloga da se ovdje osigura odgovornost članova trgovačkog društva zlouporabu prava iz porezno-dužničkog odnosa isključivo radi neispunjenja obaveza iz poreznog-dužničkog odnosa kroz upravni postupak. Zatim, je bio prijedlog da se umjesto predloženog brisanja treba zadržati dosadašnje rješavanje kojim ovršenih fizička osoba odgovara za dug i imovinu koju predstavlja bračnu stečevinu, također nije prihvaćeno. Budući da je u pogledu sporne odredbe podignuta Ustavna tužba. U praksi se odredba pokazala nepovredivom jer su sudovi odbacivali prijedloge za ovrhu i osiguranje temeljem navedene odredbe temeljem navedene odredbe bez prethodno utvrđene bračne stečevine u sudskom sporu. Trajanje sudskih sporova redovito bi dovelo do nastupa apsolutne zastare prava na naplatu. Također su bili prijedlozi da je od interesa Republike Hrvatske, znači kada smo uveli prijedlog odnosno mogućnost da se naplati dug ustupanjem nekretnine. Slažem se s prijedlogom, znači da je u tome dijelu cilj državnog proračuna je zapravo naplata u novcu, a ne ustupanje nekretnina. Međutim mi smo rekli u slučaju od posebnog državnog interesa gdje će se zapravo, gdje postojimo na iznimnim slučajevima, gdje postoje da je evo imamo primjer, da se država nalazi u iznajmljenom prostoru toga poduzetnika. I zapravo gdje već plaćamo znači na teret tog državnog proračuna, plaćamo najam toga prostora. Država će se u takvim slučajevima ukoliko se dužnik nađe u problemima i odnosno na u dogovoru sa dužnikom zapravo i državom koja plaća sav taj prostor. Znači ustupanjem takve nekretnine, zapravo je način razmatranja, prebijanja poreznog duga. Također je ovdje bilo govora da se, koje će se te nekretnine, da te nekretnine koje se zapravo steknu da budu javno objavljene. Kao što znate svaki takav postupak ustupanja nekretnine mora proći odobrenje Vlade tako da svi ti postupci gdje će se zapravo ustupati rješavanje duga putem ustupanja nekretnine, javno će biti objavljeni na stranicama Vlade, znači prilikom donošenja i prihvaćanja takvih odluka. Također se bilo govora i pitanja da li je član, tajni član o tajnom društvu, da li se na njega odnosi također ovaj dio proboja pravne osobnosti. Također govorimo da, odgovaramo da je da, budući da tajno društvo je Zakon o trgovačkim društvima nije pravna osoba i nema tvrtku. Međutim u tom smislu, članku 41. stavak 1. i 2. OPZ-a tajno društvo u kojem je odnos tajnog člana i člana uređen ugovorom, i tajno društvo kod kojeg ne postoji ugovor pa se na njega primjenjuju odredbe ortaštava Zakona o obaveznim odnosima. I govorimo da on također, na njega se također odnosi ovaj način zloupotrebe ovlasti. Također bilo je razgovora u pojedinim pojedinačnim i ovdje skupnim raspravama, da li se taj dio prijeboja potraživanja može završiti i sa jedinicama lokalne, područne i regionalne samouprave. Naš odgovor je zapravo da može, ali to je zapravo odluka svakog općinskog, pojedinog ili gradskoga vijeća gdje zapravo odluke o prijeboju takvih dugova mora zapravo donositi lokalna samouprava, koja odgovara za proračun. I da zapravo da ti, da pojedinačne odluke zapravo za prijeboj dugova i potraživanja pojedinih poduzetnika može se izvršiti sa … [[Govornik se ne razumije.]] ali kažemo u tom dijelu nismo inherentni znači da ga unosimo u opći porezni zakon. Međutim, postoji, postoji ta mogućnosti. Nažalost kroz rasprave koje smo vodili o općem poreznom zakonu i kroz GSV, gdje sam bio prisutan i kroz razna, razne udruge. Nedavno smo, kroz koji dan ćemo biti na … [[Govornik se ne razumije.]] pozvani na jedan okrugli stol. Nažalost vodi se jedna, ne znam kako da bi definirao, jedna loša medijska kampanja, protiv ovoga da je, ovo se radi o one to poduzetničkome zakonu. Pa kažem nikako, budući da kažem da dolazim iz … [[Govornik se ne razumije.]] ne mogu razumjeti kao je ovaj način gdje pokušavate uvesti reda financijskih u disciplinu i gdje zapravo pokušavate ovim dijelom zapravo, upravo dati podršku onima koji uredno plaćaju, izvršavaju svoje obaveze. Znači vidjeli ste i samim ovim promjenama i intencijama Vlade Republike Hrvatske nije cilj javno znači blamirati nekoga, objavljivati njegove podatke, cilj je da se odgovorno ponašamo u državi. Kako da vam kažem, kada sam u razgovoru s FINO-om, kad govorite o anitpoduzetničkim mjerama u razgovoru s FINO-om, financijskom agencijom dobio podatak da prošle godine 53 tisuće poduzetnika nije predalo tri godine financijska izvješća, tri godine nisu predala 53 poduzetnika financijska izvješća. Ne znam šta bi vam odgovorio na to, ne znam kako uopće radimo analize nekakvih strukturnih problema u Hrvatskoj kada vam 53000 poduzeća ne preda godišnja financijska izvješća onda se postavite pitanje kako početi reagirati uz sve, znači uz sve najave znači gdje postoje prekršajne kazne, gdje Zakonom o računovodstvu to morate napraviti onda vidite u kakvom kaosu smo zapravo, nećemo govoriti kakav kaos smo zapravo naslijedili. Kakav kaos smo naslijedili zapravo rješavajući svakodnevno probleme. Međutim, cilj ponovo govorim ovog Općeg poreznog zakona a kasnije kada budemo govorili kroz koji tjedan i Zakona o financijskom poslovanju upravo je potpora poduzetnicima, potpora privredi. Oni koji smatraju da ovaj dio se odnosi protiv njih ne znam da li se mogu smatrati poduzetnicima oni koji ne plaćaju svojoj državi. Neki dan sam izjavio na jednom odboru Transparency International upravo to da bi se trebalo ovdje ponavljam veličina poreznog, onaj tko plaća da bi trebali govoriti onaj tko plaća porezni dug i da se veličina domoljublja upravo temelji na tome. I da na žalost sutra će ponovo biti prijedlog reprograma po tko zna koji put. Znači, ponovo upućujemo ali stalno pokušavamo stabilizirati privredu koja se nalazi u izuzetno teškoj situaciji i zato bih vas molio zapravo za podršku o Općem poreznom zakonu. I u prošloj raspravi koju sam tu vidio bez obzira o kojem klubu se radi je bila moje osobno mišljenje je bila opća jedna podrška da se uvede jedan financijski red. Ovdje možemo reći na ovim nekim sitnicama, znači finesama znači tehničkim stvarima kako još poboljšati da ne bi neke stvari u krivom toku. Ali bih vas zamolio, znači u ovome dijelu kada govorimo o uvođenju financijske discipline mislim da nam je zajednički interes podržati ovakav zakon i uvođenje reda, da zapravo napokon više prestanemo pričati o neplaćanjima onim koji su dužni državi itd. nego da napokon počnemo pričati i zapravo o nekim pozitivnim stvarima i da taj zapravo taj jedan negativni imidž imamo sad u privredi okrenemo ga zapravo u pozitivan. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Da li žele izvjestitelji radnih tijela Odbora za zakonodavstvo ili Odbora za financije i državni proračun? Da. Odbor za financije i državni proračun poštovani Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi zamjeniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, Odbor za financije i državni proračun raspravio je na 13. sjednici 26. lipnja ove godine Izvješće o raspravi Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona. Kratko. U raspravi na Odboru iznijeta su sljedeća mišljenja. Izraženo je zadovoljstvo što su uvažene primjedbe Odbora za financije i državni proračun i Odbora za gospodarstvo Hrvatskog sabora iznijete u prvom čitanju zakona. Također, pohvaljeno je način na koji se detaljno obrazložio svaki članak ovog zakona kojim je olakšano razumijevanje svih odredbi predloženog zakona. Imamo i dva mišljenja. Ona su vezana za Konačni prijedlog zakona gdje bi se članak 26a. stavak 1. trebao izmijeniti u smislu da članovi uprave, izvršni direktori društava kapitala ne odgovaraju kao porezni jamci ukoliko za vođenje određenih poslova imaju odluku nadzornog odbora ili skupštine te jedno mišljenje koje je vezano za, da se uzme u obzir s obzirom da će se raspravljati uskoro i o Zakonu o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi kako bi ukoliko državne tvrtke ne podmire svoje obaveze u roku od 60 dana ostavile mogućnost da se prozovu i objavi popis državnih tvrtki zbog neizvršenja svojih obaveza prema poduzetnicima. I naravno Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je većinom glasova podržati ove izmjene zakona, 6 glasova za, 2 glasa protiv i 1 glas suzdržan. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Otvaram raspravu. Idemo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je klub Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala potpredsjedniče, zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovim izmjenama i dopunama omogućavamo da se objave porezni dužnici, odnosno vrši se izmjena definicije poreznoga duga, uvodi se institut proboja pravne osobnosti, odnosno uvodi se institut poreznog jamca i osobne odgovornosti, te omogućava prijeboj dugovanja i potraživanja prema državnom proračunu kao i međusobno odnosno podmirivanje duga putem preuzimanja nekretnina. Nakon prvog čitanja uvažene su i neke odredbe o kojima je govorio zamjenik ministra i mi ih također podržavamo. Omogućavanjem objave poreznih dužnika želi se postići jačanje financijske discipline, pravovremenog ispunjavanja porezne obveze svih stranaka, veća učinkovitost poreznih tijela prilikom naplate, te osiguranja javnosti postupanju Porezne uprave. U uvjetima visoke opće nelikvidnosti koja se godinama gomila a ne rješava efikasnim mjerama sve više gospodarskih subjekata ali i građana ne može servisirati svoje obveze. Porezna uprava je evidentirala više od 51 milijardu kuna potraživanja preko 760000 poreznih obveznika, a koja su velikim dijelom nenaplativa. Iako je zakonom u tri navrata omogućeno poreznim dužnicima da reguliraju svoje obveze, a na dnevnom redu nam je i ponovno prolongiranje roka za ovu namjenu rezultati su bili slabi. Ovim izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona uvodi se institut proboja pravne osobnosti koji je reguliran i drugim propisima ali u ovom slučaju samo kao poreznog jamca koji u slučaju namjernog izbjegavanja plaćanja obveze odgovara svom svojom imovinom, a postupak se vodi kao upravni postupak. To treba reći nije udar na poduzetnike ili sprječavanje poduzetničkih aktivnosti i sloboda kako se u nekim raspravama pokušava prikazati već mjera sprječavanja prijevare vjerovnika. Zakon o trgovačkim društvima u članku 10. regulira ovaj institut proboja pravne osobnosti i to u stavku trećem kao općenitu zlouporabu, odnosno treba dokazivati krivnju a u stavku četvrtom kao pretpostavljenu krivnju. I tada se kaže da do toga dolazi kada se koristi društvo da bi se postigao cilj koji mu je inače zabranjen, kada se koristi društvo da bi se oštetilo vjerovnike, kada se protivno zakonu koristi imovina društva kao da je privatna, njegova privatna imovina i kad u svoju ili tuđu korist umanji imovinu društva a zna ili mora znati da društvo obveze ne može podmiriti. Dakle, odgovornost ne postoji samo zato što društvo ne može podmiriti svoje obveze već se moraju ispuniti i dodatne okolnosti. Ova mjera će se poduzeti u slučaju izvlačenja imovine i sredstava od strane članova društva, povezivanje društava radi izbjegavanja plaćanja ili izbjegavanja izvlačenja sredstava, izdavanje fiktivnih računa, isplaćivanja akontacija dobiti iako je društvo nelikvidno, upućivanje dužnika da svoju obvezu uplati na privatni ili na neki drugi račun a ne na račun društva, prebacivanje udjela imovine na novoosnovano društvo a na postojećem ostaju obveze itd. Sve su to uočene radnje koje se rijetko sankcioniranju po Zakonu o trgovačkim društvima, a postupci pred sudovima su dugotrajni. U smislu Opće poreznog zakona utvrđivanje zloupotrebe prava je u slučaju kada se ne može naplatiti porezni dug drugim sredstvima. A da već sama najava ovakvih izmjena zakona govori i činjenica veće naplate poreza i doprinosa upravo kod dosadašnjih dužnika. Neodgovornim poduzetnicima treba rigoroznim mjerama onemogućiti da uništavaju zdravo gospodarstvo jer neplaćanje koje je planirano znači prijevaru i kazneno djelo ali i nelojalnu konkurenciju. U travnju je registrirano 43,47 milijardi kuna neizvršenih obveza plaćanja i ovaj problem traži hitno rješavanje. Stečajni postupci u Hrvatskoj su neefikasni i uglavnom vode k likvidaciji društva. Stoga treba tražiti adekvatnije mjere kako bi se poduzetnicima omogućilo financijsko restrukturiranje radi ponovne uspostave likvidnosti i solventnosti, a oni koji to nisu u mogućnosti odstraniti iz poslovnog miljea. Klub SDP-a prihvatit će izmjene i dopune Zakona o opće poreznom zakonu.
Hvala lijepa. Sljedeća zastupnica u ime kluba HDZ-a Matina Dalić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra. Pa evo u prvom čitanju opsežno smo raspravljali različite aspekte ovoga zakona i mislim da smo se složili da ono što je na neki način shvaćeno kao temeljni cilj zakona, a to je jačanje financijske discipline je nešto oko čega se svi slažu. Zbog toga je bilo dosta primjedaba i sugestija kako poboljšati zakon, neke od njih jesu jednim dijelom i prihvaćene. Međutim, imajući na umu taj cilj, a to je jačanje financijske discipline i sprečavanje da provođenje financijske discipline završi i realizira se na štetu onih koji su uredni i kvalitetni porezni platiše, imajući na umu taj cilj analizirali smo i ovaj konačni prijedlog zakona. Međutim, držimo da u ovom konačnom prijedlogu zakona postoji još uvijek niz odredaba koje na neki način ostavljaju otvorenim pitanjem u kojoj mjeri, kako i na koji način će se postići ovako postavljen cilj. Sukladno tome HZD-a je podnijela i niz amandmana na odredbe ovoga zakona, a prvo pitanje koje se nameće vezano je već uz članak 1.i taj famozni stavak 7.novi koji se dodaje i kojem se otvara mogućnost javne objave. Naime, javna objava prema postojećem prijedlogu predlagatelja moguća je za porez na dodanu vrijednost, doprinose, porez na dobit, porez na dohodak i prirez čime u jednom segmentu javna objava ulazi u područje poreza koji su prihod lokalne samouprave. Međutim nejasno je zašto javna objava ne obuhvaća poseban porez na naftne derivate, poseban porez na duhanske prerađevine, pivo, kavu, bezalkoholna pića, porez na promet nekretninama i carina. To naravno otvara onda ustvari pitanja vezana uz cilj predlagatelja vezano uz pitanja transparentnosti ove objave i otvara naravno mogućnost s obzirom da prijedlog ne obuhvaća sve porezne oblike otvara mogućnost da se i samom objavom pogoduje nekim poreznim obveznicima. Nije stvarno jasno zašto bi ako se je predlagatelj odlučio za javnu objavu kao instrument povećanja porezne discipline zašto bi neki porezni oblici, a svi su oni u nadzoru i djelatnosti rada Ministarstva financija zašto bi bili isključeni iz javne objave. Jedino obrazloženje koje mi pada na um je što se ovim porezima koje sam navela, dakle trošarine i carine da njih nadgleda, provodi i naplaćuje carinska uprava. Pa bilo bi dobro držim da svi dijelovi Ministarstva financija da se jednako odnose prema ovom određenju Vlade i predlagača. Sa druge strane predlagatelj je iskazao veliku odlučnost u javnoj objavi, ali je ostao nejasan kada će se ta javna objava dogoditi. Dobro je da je predlagatelj odredio da će se objavljivati dugovi stariji od tri mjeseca, ali mislim da nije dobro da zakon nigdje ne određuje i ne definira koji su to datumi na koje će se javna objava obaviti. Ovako proizlazi da javne objave možda nikada neće ni biti, pa mi ovdje o svemu tome uzaludno raspravljamo. Stoga ćemo vezano za ovu problematiku podnijeti amandman kojim se uvodi i predlaže uvođenje novoga stavka, a sa datumima objave 31.srpnja, 31.listopada, 31.siječnja i 30.travnja prema starosti kako je predloženo. Naime, ne postojanje i nepreciziranje koji su to datumi objave mislim da ponovno narušava transparentnost i mislim da ponovno otvara prostor za moguće pogodovanje poreznim obveznicima jer datum kao što sam rekla i sam čini trenutak objave, ostaje na diskrecijsku odluku Porezne uprave. A smatramo da se radi o materiji u kojoj je diskrecijske odluke potrebno što više smanjiti i minimizirati. Opći porezni zakon uvodi nešto što do sada nije postojalo, a to je sklopiti upravni ugovor ili nagodbu radi izvršenja poreznog rješenja. Pitanje sklapanja upravnog ugovora ili nagodbe radi izvršenja poreznog rješenja definirano je samo jednim retkom. Nigdje se u zakonu i u prijedlogu ne govori koji bi to kriteriji bili koji bi neki porezni obveznik morao udovoljiti da bi mogao sklopiti nagodbu. Nigdje se ne govori tko je taj koji će odobriti nagodbu i isto tako nigdje, ni na koji način zakon ne definira koji bi onda bili mogući uvjeti takve nagodbe. Držimo da se ponovo ovako šturom odredbom ako se već uvodi mogućnost sklapanja nagodbe ponovo otvara netransparentnost u postupanju i ponovo otvara mogućnost pogodovanja pojedinim poreznim obveznicima. Predlažemo stoga da dopuštenje za sklapanje nagodbe daje ministar financija, a da se tako sklopljene nagodbe objave također na web stranici Ministarstva financija koje će sadržavati ime i prezime tko su ti porezni obveznici s kojima je nagodba sklopljena i kakva je visina nagodbe i kratki opis uvjeta nagodbe. S obzirom da se radi o novom instrumentu, s obzirom da se radi o iznimnom kompleksnom sustavu kao što je porezna uprava koji je i regionalno raspoređen, znači po županijama, ovako nejasno definiranje otvara mogućnost da se na nižim nivoima porezne uprave sklapaju kojekakve nagodbe bez ikakvoga jamstva da će nad tim postojati ikakav nadzor. I konačno, predlagač je odbacio odnosno nije usvojio primjedbu koja se tiče naplate poreza nekretnina u iznimnim slučajevima kao što ovdje isto piše. Međutim, dozvoljavanje naplate poreznog duga u nekretninama je suprotno članku 2. ovog istog Općeg poreznog zakona koji kaže da je porez novčano davanje i prihod državnog proračuna. Stoga kako se ova odredba i ovaj članak nije pojasnio u dodatnim i u konačnom prijedlogu predložit ćemo amandman da se ovaj stavak briše. Amandmane smo dostavili Predsjedništvu Sabora i u slučaju da predlagač prihvati amandmane HDZ će moći podržati zakon. U slučaju da ovi amandmani ne budu prihvaćeni nećemo moći podržati ovaj zakon zato jer držimo da iako ovaj temeljni cilj koji je ovako visoko istaknut da pojedine pravne norme narušavaju mogućnost i sposobnost ispunjenja toga cilja i dovode u krajnjoj konačnici u pitanje i njegovo isticanje. I na kraju, jedan mali komentar na izlaganje zamjenika ministra, nisam željela reagirati replikom, a radi se o pitanju 53000 poduzetnika koji nisu predali financijsko izvješće posljednje tri godine. Što da se radi? Isto ono što se napravilo i prošle godine, napraviti popis, poslati pismu Ministarstvu pravosuđa i zatražiti da od trgovačkih sudova zatraži brisanje iz sudskoga registra. Zato smo prošle godine mijenjali Zakon o sudskom registru jer je objava postupka brisanja iz registra moguća i dovoljna objavom na web stranicama sudova i Ministarstva pravosuđa. Kao što vidimo, sudovi to rade za one koji su im dostavljeni prošle godine, a isto ih je bilo nekoliko desetaka tisuća i jedino što se tu može učiniti je brisati je i brisati ih i tražiti sudove da što brže obave i obavljaju taj posao jer su na kraju konca upravo sudovi po službenoj dužnosti to bili i dužni obavljati. A ako do sada nisu obavljali ili su obavljali sporo onda jednostavno ih na to treba podsjetiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Za riječ se javio zamjenik ministra gospodin Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Samo kratko, odgovor za ovih 53000 poduzeća koja nisu predala financijska izvješća. Ovo što ste rekli za brisanje, da, znamo i radimo na tome i mi ćemo vrlo brzo izaći sa brojkama da vidimo koliko su sudovi bili ažurni u brisanju toga nego sam samo htio ukazati na stanje u privredi i na stanje i ozbiljnost 153000 poduzeća koja ne predaju financijska izvješća. To je bila namjena da vidite s kakvim problemima se susrećemo u privredi i da je to bio cilj zašto nam je cilj uvesti reda. A ovaj dio tehnika vas podržavamo i tu ćemo svakako biti u tom dijelu vrlo aktivni da se zapravo razdvoji od onih koji jesu poduzetnici. Ali samo sam htio reći 53000 poduzeća koja ne predaju financijska izvješća da se zapitamo malo o tim poduzetnicima u Hrvatskoj.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Sljedeći je klub Hrvatskih laburista-Stranke rada, zastupnik Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Na početku mogu reći ipak se kreće. Hrvatski laburisti su podržali donošenje ovog zakona u prvom čitanju, podržat će ga i sada, s tim da mislimo da ima još vremena za neke od popravaka koje je prije govorila kolegica Dalić. Da li je to antipoduzetnički zakon ili je to zapravo zakon koji donosi, koji dozvoljava povećanje financijske discipline. Najviše se o tome govorilo je li taj popis poduzetnika, pojedinaca, je li to zid ili stup srama ili je to zapravo jedna od mjera koja će prisiliti da se obaveze prema državi, odnosno prema društvu ispunjavaju. Zapravo ima li pravo netko na tajnu ako radi zločin protiv države. Mislim da će se mnogi složiti da nema tajne za zločin prema državi, a neplaćanje poreza i doprinosa i koncesija jest jedan od najtežih zločina koji uređene države ne opraštaju. Znači porez se ne oprašta. Znate, sasvim sigurno svi da Al Capone nije pao zbog brojnih ubojstava, desetke, stotine ubojstava nego je pao zbog toga što nije plaćao porez. Lakše mu je bilo dokazati neplaćanje poreza nego silna ubojstva i zbog toga je odgulio 7 i pol godina zatvora. Naravno najveći problem su oni hrvatski građani koji se bave biznisom, koji ne prijavljuju biznis, koji ne prijavljuju svoje poslove, koji imaju ogromna bogatstva, koji bi trebali plaćati poreze državi, a ne plaćaju ih. Imaju vile, imaju jahte, imaju nekoliko automobile koji su skuplji od nekretnina građana čitave njegove ulice, međutim ne plaćaju taj porez. Sasvim sigurno da to nije pronalaženje takvih ljudi, zadaća porezne uprave, ali jest zadaća države. Koliko su rigorozni u hvatanju neplatiša, prokazivanju neplatiša, kažnjavanju neplatiša u svijetu u zapadnoj demokraciji u nama susjednim zemljama dovoljno govori i nekoliko podataka. Sjećate se sasvim sigurno, naročito oni stariji, da je Sophia Loren gotovo završila u zatvoru, nije smjela u vlastitu zemlju zbog toga što nije plaćala porez, što je zatajila porez, što su je pronašli. Pošto je sad upravo završilo Europsko nogometno prvenstvo Samuel Eto nekadašnji nogometaš Barcelone je u Španjolskoj zatajio 3,5 milijuna eura poreza, međutim pronašli su ga i vratit će taj novac i platit će kaznu. Jedan od poznatih svjetskih glumaca Wesley Snipes je počeo odsluživati ili je odslužio 3 godine zatvora zbog toga što je zatajio porez, zato što nije platio porez. Boris Becker je osuđen na dvije godine uvjetne kazne zbog toga što je zatajio porez, što nije plaćao porez. Mark Anthony je također platio 2 milijuna dolara kazne jer je bio neuredan platiša poreza. Sudi se i Dolce & Gabanni zato što su tajili milijardu eura poreza. Što se kod nas događa pri tome još postoje niz drugih neplatiša poreza, navodim to zbog toga da vidite da je vrlo lako kada pravna država radi, kada se želi, kad postoji politička volja i kada jednostavno se uspostavi ona formula nema opraštanja plaćanja poreza da je to moguće napraviti. Recimo motociklistički prvak Valentino Rossi je isto tako pod istragom za neplaćanje poreza. Znate da je imao velikih problema sa poreznicima Luciano Pavarotti pokojni, da je i bankrotirao, a nije plaćao porez. Pa zatim o tome su pisali svi svjetski mediji. Mi se sada pitamo je li pošteno objaviti te ljude, staviti ih na popis i reći oni ne plaćaju. Je, pošteno je. Nepošteno je ne plaćati porez. Naravno treba vidjeti zbog čega osobe privatne, zbog čega obrtnici, zbog čega tvrtke ne plaćaju porez ne mogu biti na tom popisu ako tim tvrtkama je netko drugi dužan, a naročito ako mu je dužna država. Znači, trebamo igrati fer igru. Kod nas smo čuli na desetke pa i stotine ljudi iz javnog života koji imaju veću imovinu nego što im je to omogućio prihod. Što to znači? Ili dilaju drogu ili recimo kad su u pitanju pjevači pjevaju i dobivaju honorare to oni zovu solarno, na ruke, lovu na sunce dobivaju. I što se uglavnom dosad radilo? Dosad se uglavnom radilo kažu pozivani su ti ljudi na razgovore i oni su rekli majke mi nisam i uglavnom se to sve završavalo na ovom majke mi nisam. Ja se nadam da je ova vlast da će stvarno zasukati rukave i da će ovo o čemu danas govorimo sprovesti u djelo da mislim da je 55 milijardi ili 40 i nešto milijardi prava sitnica prema onom što se zapravo skriva u sivoj ekonomiji. Pa tako treba reći da se u Italiji 48% prihoda ne prijavi poreznom uredu. To je 300 milijardi eura ili 19,2% BDP-a. Velika Britanija ima 12% neprijavljeno prihoda, Belgija 10, Švedska 7, a koliko ima Hrvatska? Tko to zna, tko će to izračunati. Mislim da je 50 milijardi vrlo mala svota prema onom što je u sivoj ekonomiji. Siva ekonomija sasvim sigurno, kažu ekonomisti, isto je jedan ispušni ventil, čuva se socijalni mir. Međutim, ako želimo pravnu državu, ako želimo uređenu državu i ako želimo pravednu državu tada ne smijemo biti nepravedni prema onima koji plaćaju porez, prema onima koji su nekonkurentni zbog toga što redovno isplaćuju plaće, što redovno plaćaju porez, što redovno plaćaju doprinose dok drugi ne plaćajući doprinose, ne plaćajući poreze jednostavno mogu lakše poslovati. To država više ne smije tolerirati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime HNS-a Srđan Gjurković. Izvolite kolega.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi zamjeniče, kolegice i kolege. Dakle klub HNS-a i u prvom čitanju je podržao ovaj zakon, zakon koji sigurno ne bi se pojavio pred Hrvatskim saborom da nismo zatekli 51 milijardu vjerojatno naplativih 25 milijardi dugovanja što poreza, poreza na dohodak, poreza na dobit itd., što je već navedeno i što je u biti uzrok što je dobrim dijelom uzrok što je stanje u gospodarstvu izuzetno loše, što je uzrok kako je kolega maloprije govorio i dijelom i nekonkurentnosti hrvatskog poduzetništva i hrvatskog gospodarstva jer onaj koji ne plaća porez on sigurno može biti povoljniji i konkurentniji na tržištu od onoga koji to uredno radi. I nijedan porezni obveznik, pravna ili fizička osoba, sigurno neće ne podržati ovaj zakon i verbalno istinski, svi oni koji plaćaju sigurno su spremni podržati ovaj zakon jer zakon u kojem država štiti svoje građane, država štiti novac poreznih obveznika, štiti one koji su uredni i koji kvalitetno rade, plaćaju svoje obaveze, sigurno plaćaju obaveze prema dobavljačima ne smo prema Hrvatskoj državi. Ovaj je zakon, pomaže da ubiti novac koji nije od onih koji nisi platili, nego porez od građana Hrvatske završi u proračunu ne radi potrošnje kako se do sad to radilo. Radi predizbornih obećanja u navodnike "održavanje socijalnog mira", nego doslovno i jasno prema svima onim projektima koje je ova koalicijska Vlada napravila prema svim onim kvalitetnim projektima koji idu prema rastu gospodarstva, investicija. A prema svim oni projektima koji idu prema olakšavanju u gospodarstvu rada na tržištu. Smanjenju doprinosa za zdravstvo, subvencija, pomoći malom i srednjem poduzetništvu. Dakle, taj novac koji dosadašnja Vlada, dosadašnjih, prethodna Vlada dopustila, prethodne dvije Vlade ubiti, dopustile da se podigne na nivo od 51 milijarde, skoro pola hrvatskoga proračuna je nešto što moramo naplatiti i ubrzano vratit u gospodarstvo za razvoj. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o mjerama naplate poreznog duga uzrokovanog gospodarskom krizom je jedna od mjera koja u ovoj situaciji u kojoj znamo da je teška gospodarska kriza, osiguravamo svima onima, dakle prijedlog zakona koji će vrlo brzo doći na plenarnu sjednicu. Je jedna od mjera koja osigurava gospodarstvu onome koji ima šanse, koji ima mogućnost, da sebi olakša svoj posao, posao. Da na tržištu kvalitetno radi i da se natječe u svim onim natječajima koji kreću od javnog sektora, od energetike, od svih, od Hrvatskih šuma, Hrvatskih voda. Da bi kvalitetno mogli raditi, da bi mogli plaćati poreze i uredno zapošljavati i plaćati doprinose i dizati brutoproizvod. Ova primjena zakona je ubiti ključ, ključ da dokažemo hrvatskim građanima da ova Vlada, da ova koalicija zaista provodi zakone i zakone koji su namijenjeni razvoju i zakone koji su namijenjeni pravednosti. Očekujući Zakon o financijskom poslovanju i Zakon o predstećajnoj nagodbi zajedno sa ovim zakonom, možemo govorit i uvijek govorimo da je to paket kojem ova koalicijska Vlada spremno i jasno uvodi red ne samo u poreze nego u stanje u gospodarstvu i na tržištu. Jedno od pitanja na koje jasno zamjenik ministra odgovorio i pitanja koja se često pojavljivala to je pitanje plaćanja od strane državnih tvrtki. S obzirom da skoro 75% uopće platnog prometa u Hrvatskoj vezano ili za javni sektor, državno ili lokalnu samoupravu ili javne tvrtke, sasvim je jasno da i reguliranje same te situacije, odnosno urednog i redovnog plaćanja od strane, obaveza od strane države, odnosno javnog sektora državnih tvrtki. I onaj odgovor koji je gospodin zamjenik dao, je jedna bitna stvar i bitna poruka. Dakle, ne uvodimo u zakon da bi se samo naplaćivalo, nego i odgovornost koju će imat svi u javnom sektoru da uredno izvršavaju svoje obaveze, da u valuti plaćanja koje očekujemo naravno po Zakonu o financijskom poslovanju bude 30 ili 60 dana. Osiguraju da taj investicijski ciklus i da taj obrtni kapital koji je izuzetno bitan da se vrti što više, znači da se smanjuje valuta. Osigurava ne samo uredno plaćanje obaveza nego kvalitetan rast i razvoj gospodarstva. Sigurno da je dobro da se rok objave pomjerio na 3 mjeseca, da su se i iznosi povećali, kako piše u prijedlogu zakona. sigurno da nije loše da mi Ministarstvo financija, odnosno Porezna uprava ima mogućnost da objavi ili ne objavi. Ali je ono što je bitno je ključno, da svaki porezni obveznik ima mogućnost dnevno od svoga referenta, od službe u poreznoj upravi dobiti informaciju o stanju svoga duga i da vodi računa o tome i da se sam informira i da ne dođe u ovu situaciju, koja se zove objava. A ako se i zove objava, ne znači da je to samo stup srama. To je situacija u kojoj svaki porezni obveznik u nekoj situaciji se može i naći, ali to ne mora umanjivati njegov ugled, posebno zato šta je to nešto šta u životu i u poslu može biti dio određenog ciklusa. Naravno svi oni skupa sigurno će se sada sa mogućnosti objave trudit, da se ne nađu u takvoj situaciji. Ali ponavljam još jednom ono što je ključno, ključno je da državne tvrtke i javni sektor plaća svoje obaveze uredno i zato sigurno ne bi poduzetnici trebali u tom segmentu biti oštećeni. Dakle klub HNS-a podržava ovaj zakon i podržava sve zakone koje zovemo reformskim zakonima, kako bi iz jednoga kaosa zatečenoga preuzimajući vlast, imali urednu državu, ali i odradili onaj posao zbog čeg su nas građani doveli, a to je da vodimo računa o razvoju i da vodimo računa o pravednosti. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba zastupnika HDSSB-a zastupnik Ivan Drmić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolege i kolegice zastupnici, gospodo iz Ministarstva financija. Klub HDSSB-a prilikom izjašnjavanja o ovom prijedlogu zakona neće biti za. Ne možemo reći ni da smo protiv, da se jedan ovakav problem koji u ovoj državi postoji od samih početaka, sigurno ne treba riješiti na jedan kvalitetan način, jednim kvalitetnim zakonom. Ovaj zakon koji je danas kod nas na stolu sigurno nije takav. Činjenica je da se sa ovim zakonom požurilo i to prvenstveno zbog toga da bi se zakonski moglo objaviti ljude koji su prijavili svoje porezne obveze Poreznoj upravi i Ministarstvu financija, a nisu ih uspjeli na vrijeme platiti. I to je jedan od razloga zašto mi ne možemo biti za. Uporno je prilikom ovog objašnjavanja, a slušajući i kolege koji su diskutirali prije mene, primijeti se da se brkaju dva potpuno različita pojam. To je pod jedan utaja poreza, to su ljudi koji posluju na tzv. crnom tržištu, namjerno žele prevariti državu i ne platiti svoje obveze koje su proistekle iz njihovog poslovanja. To je sramotno. Takve ljude treba loviti, objavljivati i stavljati na stup srama. Drugi dio ljudi o kojima u principu i govori ovaj zakon to su ljudi koji posluju na prostoru naše Domovine čak i u ovoj recesiji. Pošteno prijave svoj porez i poreznu karticu predaju i Poreznoj upravi i Ministarstvu financija. Međutim, zbog teških uvjeta poslovanja u državi, zbog već poznate krize i recesije oni nemaju dovoljno novaca, nisu dovoljno novaca zaradili da bi platili svoje obveze prema državi. Takvi ljudi nisu krivi što su došli u takvu situaciju možda dijelom i krivnjom same države i mislim da ih sigurno ne treba na ovakav način stavljati na stup srama, prozivati ih i čekati odnosno siliti da što prije podnesu nekakve zahtjeve za stečaj jer jednostavno nisu u mogućnosti drugi potez napraviti. Postavljam i pitanje koliko će ljudi završiti na Uredu za zapošljavanje, ostati bez posla jer na ovaj način država jednostavno gura ta poduzeća u stečaj. Isto tako još jednom ponavljam ovakav jedan zakon sličan naravno u drugom obliku je potreban ali ne u ovom trenutku. Činjenica je da Hrvatska još nije izašla iz recesije, iz krize, a ujedno ulazimo u još veću krizu i recesiju. Kada pogledamo i kroz medije i događanja u drugim državama i unutar Europske unije, a i izvan nje vidimo da je država malo olabavila u naplaćivanju svojih obaveza. Jednostavno na taj način želeći dati gospodarstvu da dođe do zraka, da ih potakne da što brže dođe do novih investicija, da dođe do novih novčanih vrijednosti i tek onda da se plaćaju porezi državi. Naša država radi obrnuto. Dok je bilo puno novaca na tržištu, dok su poduzeća dobro radila nije se puno pozornosti pokazivalo prema tome da se taj porez naplati. Međutim, danas kada se za svaku kunu na tržištu bori, kada tog novca praktično nema država daje sve od sebe da bi poreze naplatila. Ministar financija, predsjednik Vlade i ministri ne mogu se ponašati u ovoj Vladi kao da vode nekakve privatne firme. Jednostavno moraju brinuti i o hrvatskom gospodarstvu, znači omogućiti im napraviti preduvjete da bi oni mogli normalno funkcionirati, raditi, da bi zaradili novac da mogu platiti svoje obaveze državi. Isto tako, naglasio bih da su banke u našoj državi pretežito u stranom vlasništvu i da se vrlo nekorektno ponašaju u ovoj krizi. Masovno se izvlači novac, znači pokušavaju se naplatiti krediti, izvlači se novac izvan države, a država na sve to gleda. Dakako da banke gledaju što država radi u tom pogledu. Ako vidi da se ti poduzetnici objavljuju, da im država blokira račune oni će jednostavno požuriti da svoje dugove naplate prije države. Neće dozvoliti nikakve reprograme kredita o kojem naše gospodarstvo i naši poduzetnici ovise. I tu će država biti jedan od glavnih krivaca za propast određenog broja poduzetnika koji to uz bolju fleksibilnost države sigurno ne bi doživjeli. U zadnje tri godine od početka krize država nije naplatila oko 6 milijardi kuna bez kamata. Znači, to su dugovi prema državi koji su uredno prijavljeni, koji su nastali, a nisu poduzetnici bili u mogućnosti platiti ih. Ja vam jamčim da je puno veći broj novaca obrnut i dugova nastao na crnom tržištu. To znači to je onaj porezni dug koji se nigdje ne bilježi, znači nema ga u nikakvim papirima, a država bi sigurno puno veći prihod imala da uvede bolju kontrolu poslovanja kroz razne inspekcije, znači i agencije koje već ionako plaćamo. Isto tako, ovim zakonom dolazi do nejednakosti. Ovaj zakon će na stup srama stavljati ljude koji nisu platili PDV, porez na dohodak, porez na dobit, prireze, te doprinose po obveznim osiguranjima. Manje-više, ove poreze su dužne sva poduzeća u državi koja se bave proizvodnjom. Čast izuzecima. Ali ja postavljam pitanje što je sa carinama? To su tzv. uvozni lobiji koji uništavaju ovo gospodarstvo. Oni uvoze stranu robu, uništavaju domaće gospodarstvo, prodaju i onda ne plate carine koje su dužni. U ovom zakonu nema ni riječi o njima. Isto tako porez na naftu, porez na alkoholna pića i niz drugih stvari koje možemo smatrati luksuzom. Znači to su krupni kapital i uvozni lobiji koji su rak rana našega društva i našeg gospodarstva, pošteđeni su ovim zakonom. Ja još jednom na kraju naglašavam da je ovakav zakon sigurno sa ovakvim nazivom potreban u našoj državi, međutim ne u ovom trenutku kada ulazimo u sve dublju recesiju već u nekakvom vremenu kada država napravi sve potrebne preduvjete da dođe do oporavka našeg gospodarstva. Mi ćemo o ovom zakonu biti suzdržani. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo ispravak netočnog navoda, zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa kolega moram ispraviti dva vaša navoda netočna. Prvi je da je isključiva namjera ovog zakona objava poreznih dužnika. Da ste malo temeljitije proučili zakon vidjeli bi da postoji institut prolongacije duga, dakle da je moguće dogovoriti se za prolongaciju duga, te da će ti poslovni subjekti, odnosno privredni subjekti koji se odluče na prolongaciju duga postati redovni platiše. Dakle, ako svoj dug se dogovore sa državom kako će ga otplatiti. A što se tiče nejednakog položaja ja se tu isto ne bih složio. Zakoni ove države trebaju jednako vrijediti za sve pa tako i Porezni zakon. Oni koji ne plaćaju porez moraju biti znači pod istim uvjetima kažem nazovimo to tako uvjetno.
Hvala. Završili smo sa raspravom po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se prijavio zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima. Pa evo, zadnji put sam također raspravljao o ovom zakonu i počeo sam sa jednom riječju konačno. Mislim da bi tako trebao početi i sada. Konačno ćemo imati priliku glasati za ovaj zakonski prijedlog koji će onda početi se i primjenjivati u našoj državi. Konačno uvodimo reda u Porezni zakon, odnosno u platni, porezni promet i ponovo naglašavam da zakoni vrijede za sve. Ja mislim da ovaj zakon dolazi u pravo vrijeme, jer trebao je biti već odavno donesen i slične mjere su već odavno trebale biti donešene. Zato pohvaljujem Ministarstvo financija i Poreznu upravu prije svega koji su se dali na taj posao, koji su imali te i hrabrosti i volje i želje i elana na ovaj način i ovako ozbiljno pristupiti ovom izuzetno bitnom pitanju. Ažurnost rada Porezne uprave je doveo i do povećanja naplate poreza, odnosno neki porezni dugovi sada ulaze već tužbe i slično i ja se zapravo pitam što se čekalo do sada. Zašto su se neki dugovi jednostavno ignorirali? Dakle, to je po meni neprimjerena praksa. Zašto je sve ovo bitno? Pa ako mene pitate jedna od glavnih zadaća ove Vlade je uvođenje likvidnosti na naše tržište, a pod uvođenjem likvidnosti dakle smatram i to da država redovno servisira svoje obveze. Međutim ukoliko država nema prihoda, ukoliko ne naplaćuje poreze, ukoliko ignorira dužnike tada država nema prihoda iz kojih bi mogla servisirati svoje obaveze i tada smo u onom začaranom krugu zaduživanja, visokih kamata i sl. što je svakako neprihvatljivo u ovom teškom vremenu recesije. Zato mislim da je baš pravo vrijeme za ovaj zakon, čak i predugo se čekalo. Dozvolite mi da se osvrnem na promjene instituta porezne tajne. On je naišao na najveće kritike do sada ali ja bih rekao da je osnovno pitanje koje trebamo pred sebe postaviti suočavajući se sa kritikom sa ovom promjenom instituta porezne tajne, želimo li uvesti reda ili ne jer to je srž i ključ ovoga pitanja. Ja mislim da nam je osnovni cilj uvođenje reda ali ako želimo uvesti red mislim da će ova mjera poslužiti svojoj svrsi odnosno da si neki poslodavci neće željeti dopustiti priuštiti si svojoj reputaciji nalaziti se na ovom stupu srama. Ali svejedno sam zadovoljan što je ministarstvo usvojilo određene korekcije, to su kolege već prije spominjali dakle da se za fizičke osobe koje obavljaju djelatnost objavljuje dug tek nakon 100 tisuća kuna za pravne osobe a nakon 300, a za porezne obveznike nakon 15 tisuća. Mislim da je to korektno i da o ovim iznosima o kojima pričamo da je to realnije. Već sam spomenuo instituciju prolongacije duga, dakle to je nešto što bih svakako istakao kao pohvalno. Država i sada pruža ruku dužnicima i kaže možemo se i želimo se dogovoriti. Ali ne možemo se dogovarati tako da država ignorira dug odnosno da ga ne naplaćuje. Neke naplaćuje neke ne ne naplaćuje, ovako se svakom pruža prilika da svoje dugove prema državi servisira da nakon toga postane uredni platiša i dakle da ima čisti obraz prema državi ali onda ja bih rekao i prema sebi. I dozvolite mi da završim sa jednom mišlju, biti dužan nije grijeh, ali varati vjerovnike jest. I zbog toga držim da se ovaj zakon kreće u pravom smjeru jer varati vjerovnike jest i grijeh ali i kazneno djelo. Znamo kako se to do sada radilo kako su neki poduzetnici tome doskakali, otvarali su nove firme, za usluge koje je određena firma obavila naručitelji bi plaćali na druge žiroračune drugih firmi i sl. i na taj način firme koje su bile u blokadi su ostajale dakle koje je Porezna uprava već blokirala su ostajale u blokadi, država nije naplaćivala porez, a druge firme su poslovale dajući usluge koje je trebala davati tvrtka koja je u blokadi. Prijevara dame i gospodo je nezakonita u ovoj državi i zato smatram ne samo moralnim činom nego u svakom slučaju opravdanim činom da oni koji varaju i odgovaraju, a da ogovaraju i osobnom imovinom. Mislim da je to osnovni preduvjet i kamen temeljac uvođenja financijskog reda u RH. Zbog navedenih činjenica posebno zbog ove zadnje, ja svakako pozdravljam zakon. Još jedanput kažem konačno, čestitam ministarstvu, čestitam ministru i njegovim suradnicima, čestitam Poreznoj upravi i zbog toga će ovaj zakon imati potpunu i bezrezervnu moju podršku kao poreznog obveznika, građana RH i saborskog zastupnika. Hvala.
Na vaše izlaganje imamo tri replike prijavljene. Prvi se javio zastupnik Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Hajduković kažete konačno uvodi se reda, konačno ista pravila za sve i možete dići ruku za to. Ali da li je ovaj prijedlog zakona uistinu uvodi ista pravila za sve i zatvara bilo kakvu sumnju da neki nisu privilegirani? Ja vas pozivam da pročitate ponovno članak 7.gdje se uvodi upravo jedna takva rečenica da porezno tijelo može radi izvršenja poreznog rješenja sklopiti upravni ugovor ili nagodbu i to ne mora objaviti. Mi smo išli sada s amandmanom i upravo sam dao repliku da možete odgovoriti da li ćete vi taj amandman podržati jer inače znate živimo u zemlji gdje ostaje sumnja ako imate dug možete pozvati nekog političara, nekog ministra, nekog premijera s vama na večeru, na ljetovanje itd. sklopit nagodbu, to se ne objavi i onda da smo isti svi pred zakonom? Dakle, trebamo urediti stvari doista da ista pravila vrijede za sve. Evo moje pitanje, da li ćete podržati ovaj amandman? Hvala.
Hvala. Imamo odgovor na repliku zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Pa hvala. Uvaženi zastupniče ja bih ustvari možda odgovorio protupitanjem, da li vi toliko dobro znate moguće probleme iz vlastitog iskustva odnosno iskustva vaše stranke do sada? Ja sam čvrsto uvjeren da od kada je ova vlast u Banskim dvorima se ne radi niti će se raditi, a osim toga predstavnik predlagatelja zamjenik ministra je rekao da će vaše amandmane koji se tiču tehničkih stvari i uvažiti. Prema tome svakako da.
Hvala. Sljedeći se za repliku javio Ivan Drmić. Izvolite kolega.
Ne bih se sa poštovanim kolegom složio da će ovim zakonom konačno biti svi jednaki pred državom i pred njenim organima posebno pred Poreznom upravom i Ministarstvom financija. Ovaj zakon je jedan od poteza ove nove Vlade koja zabija zadnji čavao u lijes pojedenih poduzetnika. Masa ljudi koje ja poznam osobno su nekako isplaćivali plaće, a ostali su prije dužni po mjesec do dva za poreze i doprinose. Međutim danas je ova država donijela takvo pravilo da se plaće ne mogu platiti dok se ne plati porez i doprinos. Danas nemamo situaciju da su isplaćene plaće i da su plaćeni porezi i doprinosi. Imamo situaciju da nema više ni plaća, ni poreza, ni doprinosa. Isto tako još jednom ponavljam što sam rekao u svom izlaganju, porezi na koje se odnosi ovaj zakon se odnosi mahom na poreze koje rade proizvodne djelatnosti u našoj državi. Ja ću vam navesti primjer, recimo nedavno su bili prosvjedi seljaka, ako Dukat uveze mlijeko iz Francuske i ne plati 20, 30, 40 milijuna kuna carine neće biti obuhvaćen ovim zakonom, neće ga se staviti na stup srama zbog neplaćene carine. Isto tako odnosi se na OMV, INA-u i na ostale firme ako uvezu goriva i ostanu dužni carini nekoliko desetaka milijuna kuna neće biti objavljeni na stup srama. Ali moj susjed koji ima obrt i ostane dužan 100-tinjak tisuća kuna PDV-a, poreza, doprinosa, jer mu njegov dužnik nije platio on će biti objavljen u dnevnim novinama, na Internet stranicama, bit će stavljen na stup srama bez obzira što je uredno prijavio porez i od te svoje obveze prema državi on ne bježi. Dakle, ne bi se složio s tim da će svi pred državom biti jednaki, posebno što ove nagodbe koje se spominju može odobriti jedino ministar. Možete mislit u ovoj krizi, recesiji, kada imamo desetke tisuća poduzeća koji su ostali dužni porez sigurno će se i oni htjet na nekakav način nagoditi s državom kroz nekakvu nekretninu ili na bilo koje prelamanje. Koliko bi posla imao jedan takav ministar…
Hvala. vrijeme.
Kada bi sjeo pa rješavao sve one nagodbe koje budu ponuđene državi.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega kao što sam i govorio zapravo u izlaganju to ću i ponoviti. Poreze i doprinose su dužni plaćati svi, bez obzira radilo se to o proizvodnoj djelatnosti, uslužnoj djelatnosti ili nekoj trećoj. Ja tu ne vidim problema zapravo, veći je problem bio to kada bi radnici nakon 10 godina otkrili da im se nisu uplaćivali porezi i doprinosi, a sve zbog nepravovremene reakcije nadležnih institucija. Prema tome, ja ovdje ne vidim ništa sporno. Poreze i doprinose trebaju plaćati svi. A onda vas pitam da li vi zagovarate da država počne opraštati poreze i doprinose? Gdje ćemo onda stići, odakle ćemo isplatiti mirovine, odakle ćemo isplatit socijalnu pomoć, odakle ćemo isplatiti plaće ljudi koji rade u državnim institucijama, javnim službama itd. Prema tome, mislim da tu ne treba biti tolerantan i da je jedan od načina na koje trebamo uvesti poreznu, ali i financijsku disciplinu je to da svi moraju biti jednaki pred zakonom i svi moraju biti tretirani isto. Postoje modeli, odnosno u zakonu su ostavljeni modeli da se može porezni dužnik nagoditi za državom, dakle da može pokušati vratiti svoj dug, ali svi svoj dug moraju plaćati jer na kraju ispadne da su budale oni koji su poreze plaćali, a oni koji nisu a njima će bit oprošteno jer je teška financijska situacija. A to je neprihvatljivo.
Hvala. Imamo još jednu repliku, zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hajduković, to bi sve bila jedna lijepa priča da se iza svih problema ne kriju radnici, obični ljudi i njihove obitelji. Evo jedan primjer izravno iz našeg kraja. Ja sam bio na čelu Nadzornog odbora Bizovačkih toplica šest, sedam godina. Dakle to je firma koja je nastala '88. godine, izgradila ju je Hrvatska država na takav način da je na 24000 kvadrata sagradila samo 209 soba. To je lječilište izvorno, prirodno lječilište za reumatske bolesti koje je u višemilijunskim gubicima jer se plaćaju režije i računi za 24000 kvadrata, a u 209 soba možete smjestit ukupno 250 ljudi. Ogromni hodnici, prazni prostori. Zaposleno je 125 radnika i danas prijeti stečaj. Bizovačke toplice su dužne porez Republici Hrvatskoj. Republika Hrvatska je prije 7-8 godina sagradila bolnicu OFMIR, 200 metara preko puta Bizovačkih toplica gdje se liječe ljudi ali ne u ljekovitoj vodi jer bolnica nema koncesiju za ljekovitu vodu nego ima INA koja je također nekad bila državna tvrtka. Ti su se dugovi gomilali godinama za poreze, država je potrošila novac u Bizovačke toplice, potrošila novac u OFMIR, ne mogu surađivati međusobno, nemaju koncesiju, čak i dvije prazne kuhinje gdje radi 20 ljudi u Bizovačkim toplicama ne mogu kuhati hranu za onu bolnicu preko nego se iz Osijeka kamionima vozi hrana svaki dan tri puta u Bizovac, a sve je vlasnik Republika Hrvatska. Bizovačke toplice su dužne poreza državi, ne mogu ga platiti i 125 ljudi će izgubiti posao. '75. godine su nastale Bizovačke toplice, Općina Bizovac, Valpovština živi od toga. Ove godine se možda boje da se to zatvori. Dnevno vikendom 3 do 3,5 tisuće ljudi posjeti Bizovačke toplice, pretežno umirovljenici koji plaćaju kartu 10 kuna. Može se dogoditi ovako, konačno možemo reći u uvjetima u kojima i država treba priznat svoje promašaje, svoje propuste, bez obzira o kojoj se vlasti i vladi radilo, ali kad govorimo o ljudima, njihovim obiteljima, kraju u kojem živimo, nanosimo veliku štetu. Konačno možemo reći samo u onom vremenu kad zaista gospodarstvo stane na svoje noge, a ponekad je sama država uništavala samu sebe. Ovo vam je izravni primjer. Hvala lijepo.
Hvala, kolega. Imamo odgovor na repliku, zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala, potpredsjedniče. I uvaženi kolega hvala na primjeru, ali odmah ste mi dali uvod, zapravo vi ste bili tolike godine na čelu nadzornog odbora. Zašto se nešto poduzelo nije, ja vas pitam. Imali ste vlast, imali ste poluge, zašto niste. Postoji puno načina na koje se to može napraviti, postoji nekoliko projekata i ideja kako bi se mogli sanirati, odnosno stvoriti dodatni prihodi Bizovačkim toplicama. Uostalom, zašto se mi dovodimo u poziciju da Hrvatski nogometni savez našu reprezentaciju na pripreme šalje u Sloveniju, a zašto Bizovačke toplice ne bi mogle tome poslužiti, baš sa velikim mogućnostima ne samo toplice kao takve nego i sportskih terena koji se mogu sagraditi uokolo. Dakle, slažem se s vama da postoje problemi, a na te probleme treba odgovoriti racionalizacijom. Racionalizacija je ta riječ. Naravno da će ovoj Vladi trebati malo vremena da vidi gdje se sve to nije racionalno trošilo, ali mislim da se to sanirati može. Naravno radnici, uvijek problem su radnici i briga treba biti za radnike, ali ne po cijenu toga da bacamo novce u jedno bure bez dna.
Hvala i vama. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Zamjeniče ministra sa suradnikom, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Podsjetit ću uvodno da je osnovno načelo hrvatskog poreznog sustava jednakost i pravednost i to bi se u praksi trebalo očitovati u ravnomjernoj raspodjeli poreznog tereta i podmirivanju javnih troškova prema ekonomskoj snazi svakog pojedinog poreznog obveznika. S druge strane, porezni obveznici bi trebali pravovremeno podmirivati dospjele porezne dugove jer je to pretpostavka funkcioniranja države, jer je to pretpostavka gospodarskog i socijalnog razvoja jednog društva, svakog društva, pa eto i hrvatskog. Dakle, država bi trebala s jedne strane pravedno raspoređivati porezni teret, a porezni obveznici bi s druge strane trebali uredno izmirivati porezne dugove. Međutim, znamo da to nije tako. I porezni obveznici prečesto su uvjereni kako država nije pravedna jer pritišće najslabije i uzima iz džepa posljednju lipu, a s druge strane država pak govori o poreznoj evaziji, odnosno o vrlo raširenom izbjegavanju plaćanja poreza. Nažalost, moramo konstatirati da su ijedna i druga strana u pravu jer očito imamo u ovoj sferi jedan veliki nered i ova koalicijska Vlada odlučila se za uspostavljanje reda i to prije svega upravo u financijskim tokovima koji predstavljaju krvotok svake države i kada taj krvotok ne funkcionira tada se događa reći ću to medicinskim rječnikom financijski inzult. Hrvatska, mogli bismo reći, sudeći prema svim pokazateljima, a svakako je najrječitiji od njih iznos nepodmirenih obveza koji u ovom trenutku iznosi preko 43 milijarde kuna, dakle Hrvatska trpi sve simptome tog financijskog inzulta. Novac ne kola, ne ulaže se, sve stoji, nema gospodarskog rasta. Međutim, svjesna činjenica koliko je gospodarska kriza dodatno pogoršala materijalni status i građana i hrvatskih gospodarstvenika Vlada nije taj koncept uvođenja reda zasnovala na represiji i to treba zaista istaći. Dakle, ne na represiji, dapače dala je gospodarskim subjektima niz mogućnosti za reguliranje dugova kroz Zakon o mjerama naplate poreznog duga uzrokovanog gospodarskom krizom. Štoviše, uvidjevši da je možda dato premalo vremena gospodarskim subjektima, da se oni možda nisu snašli, da možda nisu prepoznali ovu mjeru Vlada je odlučila produžiti vrijeme njezine primjene o čemu ćemo raspravljati u sljedećih nekoliko dana, dakle zakon će se izmijeniti na način da će se za 30 dana od datuma usvajanja izmjena i dopuna zakona produžiti rok za prijavu poreznih obveza, odnosno za njihovo reguliranje. Dakle, poduzetnici će dobiti jednu dodatnu mogućnost da u tom produženom roku reguliraju svoje obveze prema državi, a kada to učine oni se zapravo oslobađaju jednog velikog tereta, dakle dolaze u mogućnost da relativno normalno dalje posluju. Tek nakon što je eto dala mogućnost reguliranja poreznog duga tek tada je država, odnosno Vlada, išla na izmjene Općeg poreznog zakona kojima se predlaže skidanje vela tajne s podataka o onima koji koristeći jedan nevjerojatno bogat arsenal metoda i načina varaju državu i naravno poštene porezne obveznike koji uz svoje obveze moraju plaćati onda i te tuđe obveze. U ovakvom jednom nakaradnom okruženju poduzetnik koji uredno izmiruje svoje dospjele porezne dugove doživljava se potpunom budalom ili najblaže rečeno nesnalažljivim čovjekom. I po meni je zapravo nevjerojatan stav kolege Drmića, maloprije smo ga slušali, koji neće podržati ovaj zakon, dakle bit će suzdržani iako će se na stupu srama potencijalno naći njegov susjed zato što mu neki njegov dužnik nije podmirio dug. Mislim, kolega Drmiću, da bi upravo zbog tog susjeda trebalo podržati ovaj zakon i ja vas pozivam da ga podržite, dakle da bi se pritislo dužnika vašeg susjeda da susjed ne bude na stupu srama. U koncipiranju izmjena i dopuna Općeg poreznog zakona Vlada je pokazala i razumijevanje i zaista veliku fleksibilnost. Vidi se to po tome što je u konačni prijedlog uvršteno niz dobrih prijedloga i primjedbi iz rasprave u prvom čitanju koje će svakako poboljšati ovaj zakonski prijedlog. Tako je za porezne obveznike obrtnike donja granica poreznog duga za objavljivanje podignuta s 50 na 100 tisuća kuna, za pravne osoba sa 100 na 300 tisuća, a za sve ostale porezne obveznike dakle uglavnom građane s 10 na 15 tisuća kuna. Pritom je važno da u iznos duga koji se objavljuje ne ulaze dugovi dospjeli u posljednja tri mjeseca prije objavljivanja kao ni oni dugovi za koje je odobrena odgoda plaćanja, odnosno obročno plaćanje duga ili pak reprogramiranje duga. Isto tako uvodi se mogućnost, doduše kao iznimka i kada je to u interesu RH, da porezni obveznik izmiri dug prema državi i ustupanjem svojih nekretnina. Ono što je za svaku pohvalu u predloženom zakonu je mogućnost prijeboja dospjelih dugova obveznika s potraživanjima koja obveznik ima prema državnom proračunu. Za pohvalu je isto tako, iako to mnogim poduzetnicima koji su debelo koristili podreguliranost ovog područja to zasigurno neće biti drago, i samo takvi zapravo ovaj zakon nazivaju antipoduzetničkim, dakle izmjenama i dopunama ovog zakona se postrožuje pitanje odgovornosti članova društva za izmirivanje poreznih obveza. Naime, odgovorna osoba odgovarat će za neplaćeni ili manje plaćeni porez kao porezni jamac pa i sa svojom privatnom imovinom. Jednom riječju, kao zaključak, sve to, sve ovo o čemu se govori trebalo bi doprinijeti većoj društvenoj odgovornosti poduzetnika i u konačnici upravo postizanju onog ustavnog načela sa kojim sam počela ovu raspravu, a to je ravnomjerni raspored poreznog tereta. Hvala.
Hvala vama. Imamo prijavljena dva ispravka netočnog navoda i jednu repliku. Prvi za ispravak netočnog navoda javio se gospodin Ivan Drmić. Izvolite kolega.
Draga kolegice niste me dobro razumjeli, ja nisam protiv ovog zakona radi svog susjeda. Jednim dijelom jesam i zbog njega, a nažalost jako puno je takvih i mojih i vaših susjeda i susjeda svih nas koji će se naći na tom stupu srama jer su pošteno poslovali, pošteno prijavili porez, svoje dugovanje prema državi, ali nažalost zbog ove krize, recesije pa dijelom i odnosom države prema poduzetnicima nisu bili u stanju zaraditi i pozitivno poslovati da bi imali dovoljno novaca i platiti porez. Znači, ne samo zbog mog susjeda nego i zbog vašeg susjeda.
Hvala. Sljedeći za ispravak netočnog navoda javio se zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo isto također želim replicirati kolegici, ali evo gospodin Drmić je u biti rekao
Ne možete, digli ste ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočan navod jer je kolegica rekla da dakle zakon treba upravo podržati zbog susjeda. Ja kažem da, ali ispravljam netočan navod zato što taj isti susjed nije namjerno došao u tu situaciju kao što su to neki došli ili kao što je to danas ovdje bilo riječi. Namjerna utaja poreza, spominjali smo ne znam poznate ljude iz drugih zemalja. Pa mi govorimo o teškoj situaciji koja se dogodila unazad godinu, dvije dana. A onaj tko je vršio utaju poreza neka se kazni na primjeran način.
Hvala. … [[Upadica se ne razumije.]]
Ma što je utaja poreza? Što je utaja poreza ako je došao … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Završili ste kolega Luciću. Završili ste, ali ovo je ipak bila replika. U redu je. Imamo jednu repliku prijavljenu, Davor Ivo Stier. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice spomenuli ste princip jednakosti pred zakonom kao temeljni princip ideja vodilja ovog prijedloga zakona, time se svi načelno možemo i moramo složiti. Ali da li je to ista ta jednakost, kada npr. uvoznici mogu ostati dužni carini, neće biti stavljeni na stup srama, a ostali npr. zbog neplaćanja PDV-a ipak će biti. Dakle, i što je kolega Drmić, kolega Lucić spominjali, svi imamo tu neke susjede. Pa evo samo u Samoboru ovih prvih 6 mjeseci ove godine, oko 50 obrtnika moralo je zatvoriti obrt. I doista postoji taj strah da će neki oni mali biti stavljeni na stup srama, dok ovi neki drugi ipak će se izvući. Dakle, to moramo adresirati, ovaj zakon takav kakav je mora se ipak popraviti. Tu su neki amandmani koji idu u tom smjeru da bi upravo taj princip jednakosti bio poštivan. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Ispričavam se. Dakle, žao mi je i zbog vaših samoborskih susjeda, a i zbog susjeda gospodina Drmića. Međutim ja cijelo vrijeme govorim i svojoj raspravi sam isticala da treba sankcionirati one koji ne plaćaju, dakle one koji ne plaćaju susjede ili odnosno poslovne suradnike vaših susjeda. To je to pitanje jednakosti i doista pozivam da podržite ovaj zakon upravo zato da bi smo sankcionirali takve neplatiše. Da se vaši susjedi i vaši susjedi ne bi našli na tom stupu srama.
Hvala. Sljedeći za raspravu prijavio se zastupnik Peđa Grbin. Izvolite kolega.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče ministra. Pa ja ću se nadovezati na ovo što je uvažena kolegica govorila i reći da ovaj zakon štiti i sve druge poštene poduzetnike u Republici Hrvatskoj koji kada pogledaju na ovu listu vidjet će popis onih osoba koje ne plaćaju svoje obveze. A ako ne plaćaju svoje obveze prema državnom proračunu uz svo dužno poštovanje postoji velika mogućnost da te iste osobe neće platiti niti svoje obveze prema meni, koji ću sa njima poslovati. I ovo će između ostalog biti jedan dobar indikator da li sa nekom osobom, sa nekim poduzetnikom ući u poslovni odnos ili ne. I već zbog toga, zbog zaštite svih naših poduzetnika mi ovaj registar moramo objaviti. Budući da sam već govorio u prvom čitanju o ovom zakonu probat ću se u ovom izlaganju osvrnuti na neke nedoumice koje su se javile u, između ova dva čitanja. Pa bih krenuo sa pitanjem koje se tiče prijeboja kompenzacije. Mnogi su poduzetnici počeli na neki način vikati šta je sa kamatama od trenutka kada su nama porezne obveze dospjele. Nakupilo se strašno puno kamata, a država nam u međuvremenu nije plaćala to će nas uništiti. Zakonom o obveznim odnosima koji se primjenjuje između ostalog i na porezno dužnički odnos i između ostalog i na pitanje prijeboja, jasno je propisano: "Prijeboj se ne vrši u trenutku kada se daje izjava, odnosno ne s obzirom na okolnosti koje su navedene u ovom zakonu, nego kad su se potraživanja susrela.". Ako su dospjele obveze države i dospjele obveze poduzetnika, odnosno poreznog obveznika prema državi u nekom prošlom vremenu obveze će se kompenzirati bez kamata prije nego što su kamate počele teći. Međutim, ja bi zamolio uvažene predstavnike porezne uprave i ministarstva da ovo što smo sada uveli još jednom iskoriste kao mogućnost kontrole, a upravo kontrole onih dospjelih obveza države, onih poslovanja koje je država imala sa razno raznim poduzetnicima. Kako nam se situacija sa FIMI medijama i sličnim tvrtkama ne bi ponovile i zato još jednom molim, uistinu molim vas prije nego što pristupite kompenzaciji provjerite još jednom obaveze koje država ima prema subjektima i ako uočite nešto, nešto nezakonito nešto sumnjivo o njima, obavijestite o tome državno odvjetništvo. Sljedeće o čemu smo čuli danas pitanje je objave državnog duga. Slažem se i državni dug treba objaviti i dugovanja državnih firmi treba objaviti. Međutim mi ovdje govorimo o Općem poreznom zakonu. Ne može se Općim poreznim zakonom regulirati nešto što nije njegova materija, a objava dugovanja države, odnosno objava dugovanja poduzeća kojima je država pretežiti vlasnik nije pitanje Općeg poreznog zakona, međutim upozorio bih da postoje određeni između ostalog akcijski planovi za sprječavanje korupcije koji su regulirali način na koji će se to objavljivati. I konačno u javnosti se često govorilo o proboju pravne osobnosti kao jednom strahovitom ataku na slobodu tržišta, kao borbi protiv liberalnog kapitalizma i slično. Međutim, oni koji su o tome govorili propustili su primijetiti da je proboj pravne osobnosti ili ono što se u engleskoj pravnoj terminologiji zove lifting the corporation veil, pojavilo u SAD-u već 30 godina prošlog stoljeća. Kada su sudovi SAD-a primijetili da upravo zloupotreba mogućnosti da se ne odgovara za, u pravilo društvo s ograničenom odgovornošću, odnosno za njihov ekvivalent u američkom pravu da upravo to narušava slobodu tržišta. Jer su pojedini poduzetnici upravo taj institut ograničenja odgovornosti koristili, odnosno zloupotrebljavali da ne odgovaraju za obveze svojih društava, nakon toga su osnivali nova i nova društva i ostavljali vjerovnike praznih džepova i u pravili pred krahom. I upravo iz zemalja liberalnog kapitalizma dolazi ovaj institut, on nije naša izmišljotina, na žalost kod nas se nije dovoljno primjenjivao, ali to je jedan institut koji je u zapadnim zemljama, ne samo opće prihvaćen nego je popraćen opsežnom sudskom praksom. Upravo na krilima toga Američka porezna uprava poznati i neki bi rekli ozloglašeni intervinal revival services je u zadnjih par godina počela primjenjivati i to vrlo široko institut proboja pravne osobnosti upravno na porezne dugove. I to njihovo postupanje, su Američki sudovi itekako podržali. A upravo zato što se smatra da se porez mora platiti i što se smatra da se ne može zloupotrebljavati okolnost da se za dugove ne odgovara. A mi govorimo samo o tome, ne o ataku na slobodu poduzetništva, na poduzetnike, ne i gaženje poduzetnika. Nego kažnjavanje onih koji svojim ponašanjem sprječavaju da novac koji je namijenjen proračunu, koji je namijenjen gradnji škola, vrtića, dvorana, dođe tamo gdje mu je mjesto i umjesto toga završava u privatnim džepovima za kupnju jahta, skupih automobila itd. A kolege su prije o tome govorile ja bih ovdje ukazao. Odredbe ovog zakona nisu ograničena samo na ona poduzeća koja su u privatnom vlasništvu. I direktori državnih poduzeća će jako dobro morati paziti da ne postupe suprotno odredbama ovog Zakona jer će se u protivnom odredbe koje su njim predviđene i na njih moći primijeniti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje, zastupnica Martina Dalić. Odustajete? Hvala. Prelazimo dalje sa pojedinačnom raspravom. Javio se kolega Igor Rađenović. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra sa suradnikom. Pa evidentno je, puno je toga rečeno i u prvoj i u drugoj raspravi. Evidentno je da je hrvatsko gospodarstvo u krizi. Ali evidentno je na ovom smjeru da je i hrvatsko društvo u krizi na mnogim segmentima i da je u krizi morala, a neplaćanje poreza, tj. svjesno neplaćanje poreza jedno je od segmenata tih kriza. Tako da u nekim drugim zemljama nešto što je razrezano, za što je ispostavljen račun i neplaćanje takvog računa naprosto ne samo kod poreznih obveza nego i kod svih drugih segmenata naprosto ne bi ni trebalo biti predmet ovoga zakona. Ali Hrvatska je očigledno drukčija zemlja. Rečeno je ovdje 52 milijarde nenaplaćenih poreznih potraživanja od čega je otprilike 26 milijardi aktivno i moguće je još uvijek naplatiti. 53000 subjekata koje tri godine nisu predavali svoja izvješća i gomilanje svih negativnih posljedica koje oko toga stoje posljedica je zapravo opća nelikvidnost gospodarstva. Danas i ta brojka sada stagnira, ali je alarmantno velika. Dakle, 43 milijarde kuna. Objektivno nemogućnost međusobne naplate među poduzetnicima. Znači neefikasnost naplate. Sve to znatno utječe na konkurentnost hrvatskog gospodarstva, gospodarstva koje za godinu dana ulazi u sređeno ili daleko bolje sređeno tržište, tržište Europske unije jer će ta naša konkurentnost ukoliko nešto hitno ne učinimo, a Vlada sve čini i paketom ovih zakona, pa i dijelom ovoga čini da hrvatsko gospodarstvo postane transparentno i sa te strane i konkurentno. Velim, ukoliko ne učinimo nešto bojim se da prvi srpanj sljedeće godine neće biti toliko sretan datum, nego dapače da bi uzrokovao i probleme za hrvatsko gospodarstvo ukoliko ga dakako ne upristojimo da tako kažem. Stoga javno objavljivanje podataka temeljem evidencija kojima raspolaže Porezna uprava o onim poreznim obveznicima koji nisu pravovremeno podmirili obaveze i porezne dugove uz pridržavanje jasno propisanih, zakonom propisanih kriterija. Dakle, i donešenih između ovih dva čitanja samo je jedan od instrumenata kojima se nastoji potaći financijska disciplina poreznih obveznika na pravovremeno ispunjavanje dospjelih poreznih dugova ali i utjecati na svijest, dakle na svijest svih poreznih obveznika o neophodnosti i u sudjelovanju u podmirenju poreznih dugovanja što je odlučna stvar za funkcioniranje pravne države. Govorila je kolegica Jelaš o pravednosti. Jedna američka poslovica znate onu oko toga koje se dvije stvari moraju napraviti, dakle samo umrijeti i platiti porez govori nešto o tome. I to vraćanje svijesti i povjerenja hrvatskih građana u funkcioniranje pravne države, u pravednost sustava, pravednost države u cjelini jedna je od temeljnih zadaća ove Vlade. Stoga je neodvojiv dio ovoga paketa i svi ostali, dakle prijedlozi poreza o financijskoj disciplini. Neodvojiv je i ovaj paket, dakle oko reprogramiranja. Govorili su kolege iz HDSSB-a dosta kritično. Dakle, ova Vlada je već drugi put učinila taj pomak i pozvala sve poduzetnike s obzirom na sve naslijeđeno o čemu sam uvodno govorio, da svoje obveze reprogramiraju, da ih reprogramiraju na 3 godine, na 36 mjeseci i da se taj rok prolongira kako bi se uveo red na financijsko tržište. Glede samih odredaba pohvaljujem dakle ono što je učinjeno između prvog i drugo čitanja. Dakle, jasnije je definirana sama ročnost. To je bio jedan od prigovora na matičnim odborima i u ovoj sabornici. Dakle, ročnost je pomaknuta na ta tri mjeseca. Podignuti su rokovi oko visine toga duga i jasnije propisano, a jasno je danas i dakle ovim izmjenama i dopunama da popis neće sadržavati popis dugovanja onih poreznih obveznika koji su oko svojih dugovanja dobili dakle odgodu ili obročno plaćanje kroz reprogramiranje, kroz ovaj popis o kojem sam govorio. Naravno daje conditio sine qua non svega i zato govorim o tom paketu zakona i redovito plaćanje svih obaveza države osobito javnih poduzeća i to je ono što je zadaća ove Vlade, ali što je i temeljni dakle cilj, dakle uvođenja reda na financijskom tržištu kao preduvjet svih drugih praktički funkcioniranja pravne države u cjelini. I na kraju možda ne najmanje važno govorili su kolege i o tome u uvodnim slovima. Dakle, prijedlog ovog zakona i uvođenje dakle reda na financijskom tržištu omogućuje i transparentniji i bolji rad Porezne uprave upravo na izbjegavanju utaja poreza, dakle na izbjegavanju porezne evazije. Jasno nam je, kolega Vukšić ako se ne varam je uvodno govorio o nekim svijetlim slučajevima, jasno je da jako puno tih i takvih slučajeva postoji kod nas. Ali kada sa jedne strane riješimo ovaj da tako kažem redovan rad Porezne uprave onda će se ti silni kapaciteti, a podsjećam vas da u Poreznoj upravi postoji tisuće ljudi, postoje sofisticirani sustavi, postoje u krajnjem slučaju i OIB, ti silni kapaciteti će se omogućiti da se izbjegne ono što je ovih godina bilo jasno da se ne poštuje. Dakle, to osnovno načelo pravednosti i transparentnosti poreznog sustava koje nije funkcioniralo ovim prijedlogom će se vjerujem omogućiti da svi u svim poreznim dakle ispostavama, svi od onih naj ne znam kako se zove najniži čin registriranog poreznog. Ne, ne, službenika koji od upravnog referenta pa do uvažene ravnateljice Porezne uprave da će svi kada svjetlo na njih bude usmjereno i kada transparentni rad bude tražen i kroz te objave poreza da će svoj posao obavljati savjesnije i odgovornije. Za, od ravnateljice i ove nove ljude koji su došli tamo ne sumnjam, ali ovima dole će ja vjerujem vrlo dobro doći i ovaj zakon. Stoga ga podržavamo i kao što sam i uvodno govorio na prvom čitanju iza kolege Hajdukovića, pa i onda ponovio sada mogu također ponoviti konačno imamo jedan dobar zakon. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća za raspravu prijavila se zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Kad jedan zakon sam u svom postupku već polučuje rezultate onda je to nedvojbeno dobar zakon. Upravo je slučaj to s Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona, kada je dakle sama najava da će se ići u donošenje ovakvog zakona već počela praktički se primjenjivati. Mi smo imali u našoj nedavnoj prošlosti takvih zakona koji su samo u postupku donosili rezultate, ali bili su promjenom vlasti drastično srezani. Jer upravo zato što se nije htjelo polučiti takve rezultate. Govorimo o gospodarskom kriminalitetu i sigurno da je i to posljedica što imamo mi danas moramo mijenjati i ovaj zakon pogotovo onu odredbu ja ću je i dalje nazvati sramoćenje koje sada nam je potrebna ta javnost da bi se eto država u te opće javnosti nosila s ovim problemom koji ste dobili kao dotu dobili u nasljeđe. Ja bih rekla političko pogodovanje nije bilo ni u onim odijelima ni u onim vrećama ni u pojedinim dotacijama koje se sada pred sudovima tako zorno pokazuju nego upravo kroz djelovanje Porezne uprave. Tu su bili politički miljenici ali jednako tako i oni politički neistomišljenici kojima je putem upravo Poreske uprave trebalo se obračunati. I to je nešto što je toliko zorno i toliko evidentno da je to prestrašno. I to je sigurno izazvalo veliki revolt kod građana gdje takvo jedno tijelo koje je pa u dobrom dijelu i represivno služi za obračun sa političkim neistomišljenicima. A s druge strane svojim dakle prijateljima, kumovima i ne znam na koji način povezanim osobama se pogodovalo. Primjer su zato brojni predmeti koji su došli već u zastaru ali eto očekivanjem izmjena vlasti slili su se na naše sudove, eto mi smo ipak nešto pokušali učiniti, gdje je sud mogao učiniti samo donijeti rješenje o obustavi postupka jer se radilo o zastarjelim potraživanjima. I zato iako je već možda sada kasno da se djeluje na normativni način izmjenom norme gdje će se javno objaviti svi oni koji državi nisu platili porez prava je šteta što nemamo crticu, taj i taj porezni dužnik crtica tko mu je to omogućio, taj i taj poreski referent. To bi bila onda prava, prava pravda. Jer mi danas ovdje i međusobno se čak nadmudrujemo, razmirice su tu neke, a oni koji su to omogućili ja vjerujem i da mislim da je to sada vaša najveća dužnost doslovno identificirati te osobe. Ja ne kažem negdje se može i promaknuti neka stvar, doći sa nekakvim lošim postupanjem, nemarom, ali ondje gdje se uoči namjera gdje se vidi da se obrtimice to radilo dakle zloupotrebljavao svoj položaj kako bi se nekom pogodovalo na najodvratniji način, a to je ovaj način. Jer sav taj trošak netko je morao snositi, a to su oni koji su ostali možda i bez svog na kraju posla jer je porez bio neravnomjerno raspoređen. U konačnici je to uvijek tako. Prema tome, to su takva djela koja isto kao djela bespravne gradnje. I mi smo svu svoju snagu usredotočili na bespravne graditelje i na one koji nisu plaćali porez. A zanemarili smo sve one koji su bili dužni to spriječiti ako se te stvari događaju, a to su evidentne stvari pogotovo kada građevine niknu, nitko ništa ne reagira. Dakle sve je to omogućeno zato što je netko gledao kroz prste odnosno nije radio svoj posao, a bio je čak i plaćen za to. I pitanje da li je još bio plaćen i od ovih osoba i sigurno se to ne radi više na lijepe oči. Dakle, mi bi o tome trebali govoriti i onda bi nam zaista građani vjerovali. To svu vam isto nešto evo možemo paralelu napraviti sa kaznenim djelima koja se u teoriji nazivaju kaznena djela susretanja koja nije moguće učiniti da ne postoje dvije stvari. Prema tome neplaćanje poreza nije netko mogao napraviti bez da nije imao suglasnost prešutnu ili čak otvorenu od strane određenog poreznog djela odnosno osobe fizičke osobe. Mi često govorimo Vlada ova Vlada ona, prestanimo o tome govoriti. Bilo je svugdje čestiti ljudi koji su radili svoj posao, nažalost takvi ljudi su stradavali do sada koji su ukazivali i ne samo što su ukazivali nego čak nisu ukazivali na tuđe propuste nego su savjesno radili. Ti nisu bili poželjni u takvom okruženju. Dakle, i zato nije ni čudo da evo 51 milijardu imamo nenaplaćenog duga i čime se susreće ova Vlada, građani i svi skupa i pitanje je na koji način još to pravedno do kraja razriješiti. Jer mi se čini još uvijek nepravednim da dolaze na stup srama oni, ona trgovačka društva, njihovi vlasnici kojima zahvaljujem se ovaj prijeboj što je uvršten, međutim koji vode sporove dugotrajne sa drugom pravnom osobom. I ti postupci traju godinama i država je opet odgovorna jer ona je ta koja mora voditi računa o brzini postupanja i na kraju krajeva ta osoba plaća i porez upravo da bi se financiralo pravosuđe da bi ono bilo brzo i efikasno kako bi on mogao naplatiti svoje potraživanje, bilo da se to radi o vjerovnicima, bilo koje vrste dobavljačima isporučiteljima robe, usluga ili bilo koji vjerovnici koji su u pitanju a koji godinama traže svoju pravdu i zbog toga su eventualno u problemu jer nisu mogli isplatiti svoje obveze. To bi bilo vrlo nepravedno da se takve osobe nađ na stupu srama jer to bi onda devalviralo čitavu priču koja je dobro zamišljena. I bez obzira na to dakle i bez obzira što to ovdje izrekom nije rečeno takve mogućnosti postoje u cijelom zakonu i ako razumijemo cijeli duh zakona da se provedu. Jer kažem o tom elementu pravde i pravičnosti itekako treba voditi računa, jer su o tome ljudi pogotovo kroz poreze itekako osjetljivi. Međutim, treba također voditi računa i o povratu poreza. Mi smo do sada imali uobičajenu praksu dakle zbog ovakvih stvari gdje se nekome toleriraju dakle ne plaća porez, a onaj tko je pretplatio čeka povrat poreza, ne dočeka ga, odlazi kod svog referenta, a on mu kaže, hoće li ti da ti ja vodim "hoćeš i dalje inzistirati na povratu" citiram "ili ćeš da ti vodim ispitni postupak". E pa ako će se država baviti ucjenama ja mislim da su takva da čim to poreski referent kaže da mora dobiti suspenziju jer ucjenama se državni službenik ne može baviti. Ako je jedan određeni subjekt bilo da se radi o fizičkoj ili pravnoj osobi toliko zreo da mu se vodi ispitni postupak, onda se on vodi neovisno o tome jel on potražuje svoj povrat poreza ili ne potražuje. I još ću nešto reći, al to je globalna priča al o kojoj ćemo sutra mi kao dio Europe i onda i svijeta moći itekako raspravljati i gdje će nam se ovo činiti možda dječja igra kada se uhvatimo u koštac sa poreskim rajevima. Dok se mi ovdje nadmudrujemo dotle multinacionalne kompanije plaćaju ovdje … [[Ne razumije se.]] našu infrastrukturu, plaćaju minimalne poreze na ono što je najnužnije, sav profit iznose u tzv. poreske rajeve gdje su oslobođeni takvih poreza. Međutim evo, o tome se počelo razmišljati ozbiljno kao jedna najveća nepravda. O tome govori i mreža za pravedno oporezivanje, to je jedna međunarodna nevladina organizacija koja je počela jednu veliku kampanju i borbu za ukidanje poreskih rajeva jer na kraju krajeva zbog čega bi se glavni porez plaćao ondje gdje je tvrtka registrirana. Pravda bi bila zadovoljena ondje da se porez plaća ondje gdje je on i stvoren, kao što vrijedi takvo pravilo i za nekretnine. Oporezivanje, dakle nije bitno tko je vlasnik nekretnine, nekretnina može imati pravnu sudbinu po zakonodavstvu one zemlje gdje se nalazi i tako bi trebalo proširiti i za ovo, a to je za ubuduće što nas tek i čeka. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. I posljednji za raspravu, zastupnik Franjo Lucić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću svoju raspravu temeljit na pokazateljima, dakle izvornim pokazateljima iz gospodarstva. Neću ih bazirat na činjenicama kao što su moje pojedine kolege ovdje govorile, a da istovremeno nikada u gospodarstvu nisu radile, neću govorit kao što je moja kolegica prethodno raspravljala na jedan pravnički način, a da istovremeno isto nikada u gospodarstvu nije bila. I doista ću govorit o onome pravom stanju u kakvom se gospodarstvo danas nalazi. Nije dobro da danas u ovom Parlamentu pojedini ljudi govore o zločinu, ne razlikuju šta je utaja poreza, ne razlikuju što je prijavljen legalno porez a da istovremeno tvrtka nije mogla platit svoju obavezu prema poreznoj upravi. Nitko ne postavlja ovdje danas pitanje zašto su pojedine tvrtke došle u postojeću situaciju. Ne pita se zbog čega, zbog kojih okolnosti. Svodi se sve na lopovluk i na kriminal. Pa da li mi poštovane kolegice i kolege možemo danas ovdje raspravljati i reći da su svi poduzetnici kriminalci koji imaju obavezu danas prema poreznoj upravi. Čudimo se što u politici ili ovome Parlamentu nema gospodarstvenika. Pa znate zašto ih nema, pa zato što ih svi odmah proglašavaju lopovima, da nema koristi ne bi bio u politici. I onda nam se događa da imamo raspravu ovdje danas pojedinaca koji nisu nikada ni sata proveli u gospodarstvu i koji nama svima skupa koji smo u gospodarstvu od '86. godine dijele lekcije. Postavljam pitanje i pitam vas i kažite jel to kazneno djelo ako netko radi, ako je stvarao svoje poduzetništvo od dopunske djelatnosti, obrta do poduzeća i posluje 26 godina. Da li je to direktor ili vlasnik te tvrtke lopov ako je u zadnjih 6 ili 7 mjeseci došao u određene probleme. Ako je 25 godina ispunjavao svoje obaveze prema ovome društvu, državi, kako hoćete, kroz doprinose ili bolje rečeno kroz 25 milijuna godišnje PDV-a na bazi 100 milijuna i nešto ukupnih prihoda, kroz 5 milijuna kuna poreza i doprinosa za osobne dohotke što je ukupno 30 miliuna, ne govorim o carinama i ostalim dadžbinama što vam za 10 godina znači 300 milijuna ili za 20 godina 600 milijuna kuna davanja. Ako se to isto poduzeće unazad 6 mjeseci našlo u problemu da istovremeno obavezu prema poreznoj upravi, a gdje je imalo reprogram za postojeću obavezu se nađe u poteškoćama, od 30.11. dođe u blokadu i stvori se obaveza prema poreznoj upravi, mi ćemo sutra to isto poduzeće koje je 25 uredno ispunjavalo svoju obavezu, koje nikada nije bilo u blokadi stavljat na stup srama. A istovremeno, poštovani prijatelji, ne pitamo se da li je možda ministar ovaj ili onaj u ovoj Vladi ili protekloj Vladi ili ne znam kojoj načinio veliku štetu hrvatskom gospodarstvu i državi Hrvatskoj. Pitamo se da li je netko u ovih 6 mjeseci vladavine ove Vlade i koliku štetu napravio državi Hrvatskoj svojim nepromišljenim odlukama u raznoraznim ministarstvima, fondovima ili u bilo kojem drugom segmentu. Mi ovdje danas prvenstveno želimo uvesti takvu jednu politiku u poreznom sustavu gdje ćemo ako ne bude kojim slučajem za 60 dana platio poreznoj upravi ideš u stečaj. Pa poštovani prijatelji danas se borimo za svako novo otvoreno radno mjesto i dali bi ne znam kolike novce poticaja, a ovim represivnim zakonom ćemo se dovest u poziciju da ćemo zatvorit na stotine tisuća radnih mjesta. I da budemo na čistu, nisam ja protiv ovoga zakona, dapače podržavam ga, ali ne na ovakav represivan način. Tko će nam sutra biti predsjednik uprave ili direktor u bilo kojem poduzeću ako mora dati svoju imovinu. Već je unaprijed proglašen lopovom jer ako ukradeš a onda ćeš platiti svojom imovinom. Pa da li će to naš bilo koji ministar u današnjoj Vladi dati svoju imovinu zato što obnaša dužnost tako visoku na poziciji ministra. Da li će oni dati svoju imovinu, neće. A vi poduzetnici koji punite državnu blagajnu vi ste unaprijed lopovi i vi ste osuđeni da odgovarate i da sutra idete u zatvor. Da li pitate zašto su pojedini poduzetnici došli uopće u poziciji da ne mogu platit svoju obavezu prema poreznoj upravi? svjesni ste da je kriza nastala od 2008., 2009. godine i sve do danas i mislili smo kako će u godinu ili dvije dana ta ista kriza prestat, a danas se spominje već nova kriza i novi problemi koji će nastat u gospodarstvu. Pa zar vam nije dovoljno poštovani prijatelji što imate gospodarski pad u prvih 6 mjeseci, a ne gospodarski rast. Pa da li vam to sve skupa ne govori u kakvoj se situaciji nalazi gospodarstvo? Pa da li vam to sve skupa ne govori da ćete sutra upravo na Zavodu za zapošljavanje imati za 300 tisuća ili 400 tisuća više nezaposlenih? Pa da li mislite kada budu ti ljudi prestali raditi da će se državni proračun puniti istom brzinom i istom snagom kao što se to puni danas? Ja doista ne razumijem ovakvu represivnu politiku. Da, ja sam za ovakav zakon, ali da se dade jedan vremenski period prilagodbe svim onim poduzetnicima koji imaju problema, a koji su nastali upravo usred ove gospodarske svjetske ekonomske krize. Pa što vi mislite da danas ima poduzetnika koji neće namjerno platiti porez Poreznoj upravi? Pa ja bih volio vidjet tko je taj, i da istovremeno mora platiti 15 ili do jučer 17% kamatu na godišnjoj razini. Pa zar mislite da ima takvih poduzetnika koji namjerno to rade? Pa zar mislite da su ti poduzetnici namjerno htjeli dovesti svoje tvrtke u stečaj ili u ovakvu tešku situaciju? Mene doista zabrinjava ovakva retorika vas ljudi koji nikada niste radili u gospodarstvu, koji nikada niste osjetili što znači dati jedan osobni dohodak, a kamoli 100, 200 ili 300 osobnih dohodaka, a ja sam vlasnik jedne tvrtke koja je do jučer davala 230 osobnih dohodaka i sve ovo što sam vam govorio u ovim podacima govorim o istinitim podacima. I nađeš se odjednom u problemu iz kojega ne možeš izaći. I sada će ljudi koji vode tvrtku i vlasnik tvrtke istovremeno biti lopovi i kriminalci, a da istovremeno nije nijedan radnik ostao bez posla u toj tvrtki jer smo preoblikovali u druge dvije tvrtke, jer smo radnicima isplatili sve obaveze osobnih dohodaka, da smo podmirili sve obaveze dobavljača, ostala je Porezna uprava koja je bila i nije kao što je gospođa Antičević govorila nitko pogodovao da bi se stvorio taj dug nego je bio u reprogramu. I dakle, svi funkcioniraju, svi rade, a nastali problemi unazad 6 do 7 mjeseci. I sada se pitamo i postavljamo pitanje ma ne samo zbog ove tvrtke nego zbog još takvih stotinu tvrtki koji će biti na tome izvješeni, nekom stupu kako vi nazivate to, a u konačnici vas pitam a što ćete vi postići s tim što vi budete objavili imena tih ljudi kad nemate od čega svejedno to naplatiti? Jer on da ima od čega to naplatiti on bi to već platio. Nećete napraviti ništa. I ubuduće u ovom novom zakonu kažete predsjednici uprava morat će dati svoju imovinu. Pa neće morati dati. Svaki poduzetnik koji imalo nešto radi nema toliko kapitala da bi bio neovisan o bilo kojoj banci. Svaka banka će uzeti njegovu imovinu i kuću, a Porezna uprava opet se neće moći naplatiti. Koliko god taj zakon bio represivan. Jer svaki poduzetnik mora koristiti kredit banke i jednostavno banka će mu to prije uzeti nego Porezna uprava. Prema tome, samo još ovo potpredsjedniče, molim vas za ovaj smo zakon, ali nemojmo ga ovako na brzinu donositi, dajmo vremena da poduzetnici doista se oporave od ove gospodarske krize i da onda država i Porezna uprava naplati ono što se može, a nijedan poduzetnik nije lopov, a oni koji jesu i koji izbjegavaju neka se kazne na najprimjereniji način kako to zakon nalaže.
Hvala. Imamo prijavljeno 5 replika i ispravak netočnog navoda. Krećemo sa ispravkom, zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite kolegice.
Hvala potpredsjedniče. Pa bazirate činjenicu, odnosno govorite da je ovaj zakon restriktivan na temelju pogrešne činjenice. Kažete da će uprave, odnosno direktori uprave garantirati cjelokupnom svojom imovinom zato što nisu platili porez. To je netočno. Zakon točno kaže u kojim slučajevima će on plaćati, odnosno će se aktivirati njegova imovina samo onda ako zloupotrebljava svoj položaj, a iz takve zlouporabe položaja dolazi se u situaciju da se ne može plaćati. Ja sam isto dugo u poduzetništvu kolega bila i nikada ne bih na primjeru svoje tvrtke i svoga poslovnog iskustva govorila o jednom zakonu. Zakon mora biti nepristran, općenit i mora se primjenjivati na svakoga.
Hvala. Prva za repliku prijavila se zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Kažete kolega da naprosto ne vjerujete da postoje porezni obveznici koji eto namjerno nisu plaćali porez. Ja ne znam jel' to vi se šalite ili zaista ste uvjereni da takvi ljudi, da je to doista tomu tako. Prije svega, ja bih rekla da je privilegija, ne u onom formalnom smislu, ako su ljudi dobili poslove na natječaju transparentnom, ali dakle u vremenu kad već dugo nema i teško je doći gospodarstvenicima do posla uopće poslovati s državom. To je siguran posao, o tome ne treba govoriti. Međutim, mi i takvih ljudi imamo koji su i tu dužnici. Imamo ljude koji su dobili poslove, dali su drugome da izvrše, država je svima platila, a oni nisu platili onim izvođačima. Pa ljudi moji, pa nema čega nije bilo. I meni je zaista žao, evo što vi govorite da ste gospodarstvenik, dosta ste vehementno govorili i ja vjerujem da dobrim dijelom i vjerujete i duboko vjerujete u ono što ste i izjavili, ali da to ranije niste govorili. Mi smo govorili i o krizi 2008., 2009. ona je u financijskom smislu zaista tada i buknula 2008. Ali mi smo krizu već vidjeli 2005. i 2006. ovdje, mi smo o tome govorili i o određenoj nelikvidnosti. Mi smo govorili i o ovim stvarima porezne nepravde. Upućivali smo, govorili smo vam o imenima ljudi koji se šikaniraju zato što i čak su bili, ne znam kako su se na sudu završili ti slučajevi, ali u svakom slučaju platili su i ono što nisu trebali platiti. Upropaštene su obitelji, prodavala se njihova obiteljska djedovina i čak ondje gdje nisu bili vlasnici za jedan mali porezni dug, malih obrtnika, a s druge strane ovima se puštalo. Pogledajte, ja vjerujem da će to biti otvoreni podaci, pa ćete vidjeti samo koliko je pred kraj prošle godine slilo se na naše sudove zastarjelih potraživanja od poreznih dugova.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
… [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] Dakle, oni ne datiraju samo iz prošle godine 2011., 2010., 2009. pa ovih 53 milijarde zajedno sa kamatama datira od '90-e godine, znate. I kad je SDP bio na vlasti i HDZ i svi. Da se nekima progledavalo kroz prste, pa ako ima takvih, takve treba doista kazniti. To je zlouporaba, utaja poreza i sve ostalo. Ja govorim o činjenicama, zašto sam vam ispričao ovaj primjer, ma nije to samo primjer koji ja znam, ja znam još takvih 10 primjera u svojoj sredini govorim, gdje su se ljudi znate koji su izvozili, firme su vani propale. Vi ste dobili, jednostavno niste mogli naplatiti svoje račune i automatski ste došli, nestanak pomanjkanja kapitala i niste mogli, nekome niste mogli platiti, jer to porezna uprava, jer to dobavljač, al evo u ovom slučaju je to porezna uprava, jel tako? Prema tome, sve ono što je radito i zlouporabom ovlasti treba svakako kazniti, ma ja se slažem s vama i još jedno ponavljam nisam protiv ovoga zakona, ali sam protiv ovakvog brzog donošenja. Pa gledajte mi ćemo bit svi najsretniji ako mi budemo u roku od 90 dana mogli riješit pitanje plaćanja unutar Hrvatske, bit ćemo svi najsretniji. A to nije provedivo i budite sigurni da se to neće moći provest u tako kratkom vremenskom periodu. A istovremeno ćete otjerat stotine ili možda tisuće ljudi u stečaj i koji će završiti na zavodu za zapošljavanje. A kada ćete ponovno otvorit tisuću radnih mjesta? Ne znam za koliko godina.
Hvala. Imamo repliku, javio se Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo kolega Lucić iako imam doduše manje iskustva u gospodarstvu od vas ili od kolegice Zgrebec, nešto ga imam. Pa evo dozvolite mi samo iz te perspektive da vam kažem da se zaista čudim koliko ste vi voljni vjerovati drugim ljudima da imaju dobre namjere. Ja iz svog skromnog iskustva poslodavca koji je bio odgovoran za isplaćivanje plaća, doprinosa, poreza itd. itekako znam kakva je to muka, ali itekako znam kakvih poduzetnika ima. Slažem se sa vama da svi poduzetnici nisu kriminalci, ali ima onih koji jesu, ima onih koji svjesno idu u poslovne odnose s namjerom da vas prevare. E takve ljude treba kažnjavati. Biti dužan nije grijeh kako sam rekao, ali prevariti jest i vjerujte mi mnogi idu, kažem naruče vašu uslugu sa svjesnom namjerom da je ne plate, tada je njihova firma ode u blokadu, vi se ne možete naplatiti, to ste prisiljeni pokušavati na različite načine, dakle prije svega sudskim putem, što vam opet gomila troškove itd. itd. A vi firmu koju vodite, koju sam ja vodio plaća porez, plaća doprinose, isplaćuje plaće i kažem kao što su moje kolege već i ponavljali ovdje, nije grije na tim ljudima koji možda iz nekog razloga ne mogu platiti prorez, jer kažem biti dužan nije grijeh, ali je grijeh onih koji su to radili da ih prevare i zbog toga pozdravljam još jedanput inicijativu Vlade da se svima omogući način da reguliraju svoj dug. Siguran sam također i u ostalom raspravljat ćemo i po ovom dnevnom redu, o mjerama Vlade kojima namjeravaju pospješiti odnosno mjerama pospješiti likvidnost na tržištu, odnosno posredovati između vjerovnika i dužnika i uvesti reda na naše financijsko tržište. o čemu vam služi valuta na fakturi ako je se nitko ne drži, onda je smo ukras. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Lucić. Izvolite.
Kolega Hajduković, ja sam govorio upravo da se ne slažem s retorikom pojedinaca koji su ovdje govorili, a tako je to ispalo da su malte ne svi poduzetnici lopovi, znate. Ima ih nekolicina, ali to nije većina i takve je trebalo kazniti i treba kazniti. Ali oni svi koji imaju dobru namjeru, pa zamislite vi sad ako vi u tvrci imate u vrijednosti imovine 100 milijuna kuna, pa dal bi vi namjerno doveli svoje poduzeće u probleme da istovremeno ne platiti poreznoj ili bilo kome drugom i da istovremeno sutra idete u stečaj. Znate što znači stečaj? Prema tome, nemojmo tako govorit i nemojmo osuđivat ljude i zbog one manjine govorit da su svi isti ili malte ne, onda se sutra čudimo zašto nikog u ovom Parlamentu nema iz gospodarstva. Nema zato zbog toga što upravo i svi gledaju drugim očima i kažu e da on nema tamo koristi ne bi on bio tamo itd. itd. Mi smo ovdje ljudi, većina je ljudi koji nikada u gospodarstvu nije radila osim što je obnašala ovdje dužnosti u Hrvatskom saboru po nekoliko mandata. I držimo lekcije i predavanja onima ljudima u gospodarstvu koji svaki dan krvare, ali doista krvare. Nikada teža situacija od 90. godine, pa i od bivše Jugoslavije nije bila nego što je to danas, nikada. Nikada nije bilo teža. I danas upravo moramo svakome tome gospodarstveniku pomoći na bilo koji način i sa pozicije ministra i s pozicije porezne uprave, ali ovako represivno ne blatiš, ja kad zatvaram možeš pokrenut stečaj za 60 dana, pa svi ćemo biti u stečaju, a već i jesmo.
Hvala. Sljedeći za repliku javio se kolega Josip Benčić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Lucić evo kad već pričamo tko je tko radio, evo ja ću reći da sam ja radio u poreznoj upravi 11 godina. I nikad nisam nikome rekao da je lopov, nikad nikome. To što vi kažete da se priča da su poduzetnici lopovi, ja nisam nikome rekao, evo mogu to reći svoje. I uvijek smo nastojali pomoći, koliko se to može u zakonskim okvirima. Druga stvar, ovdje ste vi nekoliko puta spominjali represiju, ja sam od 2000. do 2011. nekoliko puta se mijenjao opći porezni zakon, dal ste vi ikad vidjeli zakon u kojem nema neke represije u njemu. Pitanje je smo kako se ona dozira, ovo nije represivan zakon. Dapače, evo ako će razgovarati o ovoj listi dužnika, to će čak možda i pomoć nekim poduzetnicima, možda će čak i pomoć nekim poduzetnicima da vide s kim rade, možda kažem. I još bi nešto možda naglasio, podvukao što je gospodin zamjenik ministra, gospodin Lalovac ovdje rekao, država na žalost u zadnje 2, 3 godine, država je bila veliki generator krize, sa neplaćanjima da ne kažem još nekakvu goru riječ. I sigurno da poduzetnici koji su radili sa državom, ako im država nije platila imali su silnih problema. A mislim da je gospodin zamjenik ministra to posebno naglasio, da će država voditi računa o upravama i menadžmentu javnih poduzeća da se to više ne dogodi. Pa ako država traži odgovornost od svojih, onda neka i prihvati se malo o tome razmisli, al evo vjerujem država će prva napraviti korak i vjerujem da će kažnjavati menadžment koji neće ispunjavati svoje obaveze prema poduzetnicima. Evo hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća za repliku javila se kolegica Nadica Jelaš. Izvolite.
Pa kolega Luciću moram vam reći da je vaša rasprava bila tipično populistička i rekla bih prilično licemjerna. Naime, vi ste željeli imputirati da Vlada kroz ovaj zakon apriori sve poduzetnike želi proglasiti lopovima i kriminalcima. Svi moji kolege, a i ja osobno želim vam reći da to nije istina, dakle mi ne mislimo da su svi poduzetnici lopovi i kriminalci, ali jesu došli u teškoće zbog lopova i kriminalaca i to onih koji su osnivali tvrtke i to jednu za drugom. Bilo je slučajeva da imamo šest, sedam pa i više tvrtki na kojima su stvarali obveze, naplatu, odnosno prihode obavljali preko druge, pete ili sedme tvrtke. Nisu plaćali niti državi, niti radnicima, niti dobavljačima i zbog toga su svoje dobavljače, odnosno općenito vjerovnike dovodili u situaciju da oni sami nisu mogli izmirivati obveze pa su i zbog nedostatka obrtnog kapitala su dolazili u situaciju da se moraju zaduživati, plaćati skupi kapital, dolaziti u insolventnost. Insolventnost prije ili kasnije dovodi do gubitaka, a gubici prije ili kasnije vode u propast. Dakle, oni moraju biti sankcionirani, ti o kojima govorimo i sada je zapravo posljednji trenutak. Ja mislim da ako sada nije vrijeme da se ovaj zakon provede i da se takvim poduzetnicima stane na kraj onda ne znam koje vrijeme će biti za to pogodno.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Lucić. Izvolite.
Kolegice Jelaš, neću vam odgovoriti onako kako bih trebao i ne želim vas uvrijediti doista. Ali da kažete da ja govorim populistički i što ste rekli cinično. Pa ja sam na samom svom izlaganju rekao da želim za razliku od vas sviju koji ste danas govorili upravo govoriti na jedan drugačiji način sa izvora informacija, zbivanja i problema. I vi meni kažete da ja populistički govorim. A ja vam dolazim iz sredine iz ove situacije o kojoj mi danas raspravljamo o ovim problemima, s kojima se budim, s kojima idem spavati i s kojima živim cjelodnevno a vi meni kažete populistički. Kolegice Jelaš, moja svaka rasprava je ovdje utemeljena na kazivanju istinitosti i kao što vidite nikada ne čitam za razliku od vas. Jel' pišete sami, jel' vam piše netko drugi ne znam. Ja govorim ono što mislim, što znam i govorim iskreno iz srca, iz duše. Ali vi govorite populistički i vi obmanjujete ljude sa vašim raspravama jer da imalo, a znamo se i iz proteklog mandata, znate da smo i u odborima bili ne bi nikada tako rekli da sam ja danas govorio populistički. A ja danas govorim izvorno što vi nitko niste danas ovdje govorili i pogotovo vi koji niste nikada u gospodarstvu radili. I pitam vas jeste ikada ikome dali i jednu plaću, a kamoli 200 i 300 i da bi vi mogli se tako žustro upustiti u jednu raspravu i da bi vi mogli svima onima koji nešto znaju u gospodarstvu i koji su radili 26 godina držati lekcije. To stvarno nije od vas u redu, ali suzdržat ću se, neću vam ni jednu drugu riječ uputiti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća zadnja replika zastupnik Igor Rađenović. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa više puta ste rekli gospodine Luciću da niste protiv odredbi ovog zakona, ali ste protiv toga da se donosi na brzinu. Gospodine Luciću ovaj zakon se donosi u dva čitanja. Izvršene su određene promjene između ta dva čitanja i više puta je ovdje rečeno i u ovim replikama sada da je, dakle i zbog objektivnog stanja u hrvatskom gospodarstvu što do godinu dvije sa one strane klupa se govorilo da to nije istina da tako nešto ne postoji. Dakle, da je dana šansa poduzetnicima svima koji su u problemu, da dakle svoj porezni dug reprogramiraju na tri godine, na pune tri godine i da u tome postignu sporazum sa Ministarstvom financija i da sa te strane neće biti na tome stupu srama kako to vi govorite. Pokušali ste imputirati također ovoj strani da izjednačuje poduzetnike sa lopovima. Mislim da su vam kolege dosta dobro sa te strane kontra argumentirali tako da ja ne bih ponavljao njihove teze. Samo ću vas pitati gospodine Luciću mislite li da oni poduzetnici koji su milijune u crnim torbama nosili u sjedište vaše stranke da li su oni lopovi, da li su oni neki i kakav su oni to porez platili na te puste milijune koje su unosili u crne fondove vaše stranke. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Lucić.
Pa kolega Rađenović, ne bih o tome govorio. Neću se baviti vašim slučajem itd. I ja ne bih doista mogao govoriti o onima koji su nosili jer ne znam kako su i zašto su nosili. Ali ako je netko u tvrtki imao dobit, a između ostalog tamo je bilo i ljudi koji su godinama proglašavani i menadžeri godine, pa tko će meni zabraniti da ja u svojoj tvrtki ako imam dobit dadem svoj novac jednoj političkoj stranci, pojedincu ili bilo kome drugome. Iz privatne tvrtke može dati novce tko hoće i kome hoće, a sve ovo o čemu vi govorite vjerojatno i bit će dokazano, ali ja nisam ni tužitelj, ja nisam ni sudac za razliku od vas koji ste već davnih dana za pojedine ljude donijeli presude, donijeli ste presude, optužili ste ljude, izrekli ste im kazne, a da istovremeno ne znate kako će ishod završiti. Nemojte biti suci i proglašavat ljude pojedine krivim. Ako su neki krivi i koji budu krivi nek' za to i odgovaraju. Nemojte se bavit sa tim, ali vi ste osudili. Pa jel' se sjećate vaše retorike u prošlom sazivu Sabora kako ste vi ovdje u ovom Parlamentu razgovarali, da bi vi nama istovremeno danas lekcije držali da mi budemo kulturni, da budemo dobri. Pa gospodo! Pa jel' vi znate kojim ste rječnikom razgovarali i kako ste Hrvatsku demokratsku zajednicu blatili?
Hvala. Ovime smo iscrpili prijavni red koji su se prijavili. Ja bih molio zamjenika ministra, gospodina Lalovca za završno obraćanje. Izvolite zamjenice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo danas na kraju dana jedna hajmo reći malo žešća rasprava. Šta da kažem nego da je ovaj problem neplaćanja poreza općenito jedno neplaćanje jedan puno širi problem u našem društvu koji se ne ogleda samo u ovome dijelu plaćanja ili neplaćanja poreza, nego je to i pravni problem, jedan socio-kulturološki problem, problem nepovjerenja u institucije, problem nepovjerenja u društvo u kojem živimo. Također i jedan problem koji nam stvara i niži životni standard je i tu ono gdje se i nalazimo danas. Upravo jedan dio nepovjerenja neplaćanja. Znači, sve ovo u kakvom se stanju danas i nalazimo je jedna posljedica općeg nepovjerenja u plaćanje i sve skupa dovodi do jedne niže gospodarske efikasnosti. Znači, ovaj dio neplaćanja poreza, ovo što ste rekli uvijek ga netko plati, uvijek će ga netko platiti i na žalost plaćaju građani Republike Hrvatske. To sam bio rekao da građani Republike Hrvatske imaju pravo znati koga oni kreditiraju. Mislim da bi građani Republike Hrvatske trebali znati zašto plaćaju povećane poreze, zašto plaćaju povećane namete, koga oni to kreditiraju u ovoj državi. Mislim da je to jedan opći interes da se uvede red, ali ponovno vam kažem svjesni smo da samom objavom i nama nije bila intencija stavljanje pojedinih imena. Znamo da poduzetnici imaju problema, htjeli smo razdvojiti one koji su zapravo pravi poduzetnici i koji se mogu naći u problemima ono što smo rekli oni neće odgovarati svojom imovinom, govorimo cijelo vrijeme o onima koji su zlouporabili svoju ovlast, koji su prevarili vjerovnike, koji su prevarili državu o njima govorimo. Ne govorimo znači koji su svjesno napravili takve radnje ne govorimo o poduzetnicima koji imaju problema. Govorili smo o poduzetnicima koji imaju problema i rekli smo zapravo da idemo raznim mjerama i smanjivanjem onih doprinosa što samo rekli na zdravstveno što ćemo ići sljedeće godine još 2%, govorili smo da smo dogovarali sa HNB kredite i reprograme i poreznog duga i nižih uvjeta financiranja u dogovoru s bankama gdje banke nisu baš velikodušno naišle na taj problem da bi financirale hrvatsku privredu. Pokušavamo na cjelokupni način zapravo ispraviti ovaj dio privrede, ovaj dio što ste rekli tih poduzetnika koji uplaćuju plaće nama i ovdje u Saboru i Vladi znači govorim o tom poduzetnicima koja ih je baza nažalost vrlo malo. Nažalost, upravo zbog ovog jednog općeg problema koji znamo da samim tim objavom tim nekih imena itd. nećemo riješiti probleme. Te probleme ćemo rješavati naredne 4 godine jel kažem vam puno širi su problemi i socijalni i kulturološki. Jer imate problem i nezadovoljne države kada nema plaćene poreze, imate problem nezadovoljnog radnika koji nije dobio svoju mirovinu, nije dobio svoju uredno isplaćenu plaću. Imate nezadovoljnog poduzetnika koji je uložio svoj kapital, koji je uložio svoje vrijeme, koji je 24 sata za tom kompanijom i zapravo na kraju ne uspije. Znači imate jedno cjelokupno društvo u kojem se sada nalazimo, znači nalazimo se nažalost u takvom društvu, znači mi smo otvorili jedno pitanje, otvorili smo jedno pitanje koje nije lako pitanje. Znači pitanje koje ćemo zapravo pokušavati rješavati u narednom periodu. Nećemo ga moći riješiti ni samom objavom ni popisom nekoga ono što ste rekli stupom srama, međutim morate postaviti jasne kriterije svima da zapravo u poduzetničkom djelovanju moraju imati svi jednake kriterije. I tu smo mi zapravo da nas i sa strane javnosti i sa strane Sabora cijelo vrijeme pratite i dajete nam prijedlog u kojem smjeru dalje ići. Međutim, žao mi je kažem u tome dijelu da je netko percipirao također da ovaj zakon dio zakona je protiv poduzetnika. Smatram da je taj dio, ne bih htio ulaziti u instrumentaliziranje, ja sam vam rekao da je to puno širi problem i svjesni smo da su problemi dublje naravi i da ćemo ih rješavati ajmo reći sigurno ovu godinu financijskoj konsolidaciji. Ovo je samo jedan od paketa zakona koji će ići kao što ste čuli osim Zakona o financijskom poslovanju gdje ćemo probati ove dugove za razliku od sada gdje je sama država bila sanirala ta poduzeća. Država je do sada svaki put sama sanirala ta poduzeća, svi drugi vjerovnici nisu bili. Banke su bile isključene iz toga itd. Probat ćemo na zajednički način sa svim vjerovnicima, sa onim poduzećima koji imaju probleme taj dio poreznog duga ovo što smo rekli, jedan dio smo dali na reprogram, drugi put smo dali na reprogram, dali smo HABOR-ovih kamata da budu povoljniji krediti da probamo reprogramirati ti dugove. Od zadnje radimo ovu financijsku konsolidaciju gdje ćemo probati zajedno sa vjerovnicima ući u konsolidaciju tih poduzeća. Ako to ne smatrate da su to sve elementi za podizanje jednog ruševnog stanja, onda ne zna. Ali ja vjerujem da ste zapravo u tome dijelu vi to razumijete i da shvaćate da postoji ne bih htio dizati tenzije u ovome dijelu šta je bilo kako je bilo. Mi pokušavamo svaki dan rješavati te probleme. Nedavno su mi bili isto mnogi i sa sindikatima u razgovoru sa sindikatima, mi smo rekli da svako radno mjesto koje mi uspijemo spasiti je opravdalo naše funkcije koji se tu nalazimo. Ali isto tako ne svako radno mjesto nego i poduzetnika koji ima probleme. I svaki dan slušamo probleme, primamo poduzetnike gdje imamo razne administrativne probleme i sami što smo stvorili probleme. Međutim, ovaj dio kultura neplaćanja nas je dovela u situaciju tu gdje jesmo da nije zadovoljna ni država, nije zadovoljan ni radnik, nije zadovoljan ni poduzetnik. I to je problem koji ćemo morati rješavati naredne 4 godine i nadam se da ćemo u tome imati vašu podršku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zamjeniku ministra gospodinu Lalovcu sa suradnicima. Zaključujem raspravu. Ovime smo završili za danas. Sutra nastavljamo sa objedinjenom raspravom pod točkama Prijedlog godišnjeg izvješća o izvršenju Državnog proračuna RH za 2011. godinu i Izvješću o obavljenoj reviziji godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna RH za 2011. godinu. Počinjemo u 9,30. Hvala.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona, P.Z. br. 77. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HDZ-a. Molim predlagatelja da se izjasni o amandmanima. Amandman br. 1.
Hvala lijepa. Amandman br. 1. se prihvaća uz nomotehničku korekciju.
Koju?
Radi se, znači kako bi se predloženi amandman ispravno ugradio u već predloženu izmjenu nužno je da se ispred riječi doprinosa za obvezna osiguranja briše te, te se na tom mjestu stavi zarez.
Molim predstavnika kluba. Prihvaćeno?
Prihvaćamo, da.
Hvala. Broj 2. amandman na članak 1.
Amandman br. 2. također se prihvaća isto uz nomotehničku korekciju gdje se kako se prema predloženoj odredbi radi o objavi popisa dospjelih i neplaćenih dugova, a ne popisa dospjelih i neplaćenih obveza u predloženom amandmanu riječi popisa dospjelih neplaćenih obveza treba zamijeniti riječima popis dospjelih i neplaćenih dugova.
Hvala lijepa. Predstavnice kluba?
Zadovoljni smo.
Hvala lijepa. Amandman br. 3. na članak 7.
Također se prihvaća uz isto kratku nomotehničku – uskladiti stavak 3. gdje se govori o tome upravni ugovori … [[Govornik se ne razumije.]] iz stavka 1. dodaje se iz stavka 1. ovog članka.
Predstavnice?
Zadovoljni smo.
Hvala lijepa. Amandman br. 4. na članak 9.
Amandman br. 4. ne prihvaća se iz razloga što smo kao što smo rekli u samom izlaganju ustupanje nekretnina u nekome postupku gdje je od interesa RH za takvom nekretninom gdje smo zapravo iznijeli gdje je zapravo samim tim korištenjem tih nekretnina gdje je zapravo određeno tijelo javne vlasti se nalazi u toj nekretnini gdje plaćamo zapravo najam, a uz dogovor sa dužnikom gdje bi se zapravo ta nekretnina bila u funkciji interesa RH je znači stavljanje tih interesa, znači smatramo da bi u takvim mogućnostima olakšali i poduzetniku i državi korištenje takvog prostora. Također moram naglasiti da kod ovoga dijela se zapravo za nekretnine, znači sve će biti, znači prilikom ustupanja tih nekretnina donosit će odluku Vlada Republike Hrvatske i bit će zapravo javno i transparentno pod kojim uvjetima su se zapravo donijeli.
Hvala lijepa. Predstavnice HDZ-a?
Ne prihvaćam ovo obrazloženje jer ovo što je govorio gospodin zamjenik ministra u zakonu ne piše. U zakonu piše da je moguća naplata poreza u nekretninama. Ne postoji nikakav kriterij niti se o tome i na koji drugi način detaljnije razrađuje. Stoga kada pogledamo cijeli zakon za neke se predviđa proboj ograničene odgovornosti, a za neke se otvara i mogućnost naplate poreza u nekretninama. A to je suprotno i samom zakonu. Jer Opći porezni zakon kaže da je porez naplata u novcu, stoga inzistiramo na ovom amandmanu i predlažem glasovanje.
Hvala lijepa. Tko je za amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Molim dizanje ruke. Hvala lijepa. Nije dobio potrebnu većinu. Hvala i vama. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona s prihvaćenim amandmanima. Naravno dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za. Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 88 za i 27 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama i dopunama Općeg poreznog zakona u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.