Evo ima i tamo piše. Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ovo je zakon koji se nalazi u drugom čitanju i Ustavnopravna komisija je većinom glasova podržala i ovaj amandman i zakon u drugom čitanju i ovaj zakon u sebi ima jedan problem zbog kojeg ja neću moći podržati ova rješenja. Dakle, ovim zakonom definitivno se potpuno jasno dokida, ja bih taj termin upotrijebio, Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove iz sistema upravnih organizacija u BiH. Ja sam čitao obrazloženje ovoga zakona gdje se tvrdi da je ta uprava zapravo već ranije ukinuta ali pod nazivom Geodetski zavod itd., da je to bila stvar greške. I moguće je da je to zaista tako, da je ukinuto nešto što nije postojalo, Geodetski zavod koji nije postojao. Međutim, ja smatram da Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove je nastavila da radi i ona 78 funkcionira i danas kao institucija BiH. Ja smatram da mi moramo naći mjesta u sistemu upravnih organizacija ili samostalnih upravnih organizacija i za Upravu za geodetske i imovinsko-pravne poslove i za mene je neprihvatljiv tekst zakona koji će potpuno jasno i definitivno dokinuti postojanje ove institucije. Ona i dan-danas dakle funkcionira. Ja neću da govorim o tome šta sve ima ta uprava, ali danas, kada govorimo o rješavanju pitanja državne imovine u BiH, ukidati jednu ovakvu instituciju, to bi bilo jako, jako, jako opasno. Mislim da nam opstanak ove institucije, nastavak njenog funkcioniranja, može pomoći da lakše riješimo i pitanje državne imovine u BiH. Toliko, hvala vam. Zbog toga ću ja glasati protiv ovog zakona.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Bakir Izetbegović. Izvolite.
U stvari, ovo je dopuna ovoga što je kolega Džaferović kazao. Naime, evo ja ću pročitati obrazloženje, dio obrazloženja: 'U postupku nabrajanja organa uprave u članu 29. osnovnog teksta zakona došlo je do pogrešne identifikacije organa uprave tako da je umjesto Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove u BiH naveden Zavod za geodetske poslove, kao subjekt koji ni de facto ni de iure nije postojao ni prije ni poslije donošenja Ustava BiH pod ovim nazivom.' Iz navedenog proizilazi obaveza usklađivanja naziva, odnosno navođenja tačnog naziva organa uprave, a to je Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove čiji je status shodno preuzetim obavezama potpuno i definitivno potrebno riješiti. Dakle, proizilazi obaveza tačnog navođenja, a ne ukidanja institucije. Mislim da se naprosto radi o grešci. Tu su neki gluhi telefoni bili između ministarstva i poslanika koji su poslije dodavali član 29.a) i mislim da se ova stvar mora popraviti.
Drugi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Dakle, gospoda Džaferović i gospodin Izetbegović su praktično ponovno otvorili jednu dilemu koja je stalno ovdje bila prisutna, ali kako su u proceduri ova dva zakona, ja zaista, nije uobičajeno ali pozivam predstavnike Ministarstva da nam jasno i glasno kažu i stanu iza toga je li ovo tačno ili nije tačno. Je li ukinuta, nije li ukinuta, je li živa, nije li živa? Da nemamo dilema više. Ja stvarno drugog načina nemam.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Remzija Kadrić. Izvolite
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Postojećim članom 29. važećeg Zakona o ministarstvima i drugim organima uprave, ovaj zavod, Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove je ukinuta. U članu 29. tačno, precizno stoji da pod nazivom Zavod za geodetske poslove, ova uprava je ukinuta pod nazivom Zavod za geodetske i imovinsko-pravne poslove. Šta je sad ovim amandmanom, šta pokušavam da uradimo? Da uradimo ono što se da uraditi, bar da se spasi dokumentacija, arhiv. I ovim amandmanom se dakle arhiv i dokumentacija Uprave prebacuje u Arhiv BiH. Također, ja se slažem sa ovim, neka predstavnik Ministarstva pravde, neka neko kaže da li je Uprava ukinuta ili nije ukinuta. Prema članu 29. pod nazivom Zavod za geodetske i imovinsko-pravne poslove, ova uprava je ukinuta. Iz tih razloga da uradimo ono što se da uraditi. Dakle, da arhiv i dokumentaciju spasimo i da prebacujemo u Arhiv BiH i na takav način da se uradi ono što se da uraditi. Naravno, bolje bi bilo da se i ovaj arhiv i ostale institucije koji su važećim zakonom u članu 29. ukinute, ja sam predlagao amandmane da se ti svi zavodi, sve te institucije vrate, međutim taj amandman na Ustavnopravnoj komisiji nije prihvaćen. Prihvaćen je ovaj amandman da se dokumentacija i arhiv Uprave spase, da se vrate u Arhiv BiH i na takav način da se uradi što se da uraditi.
Ministar Čolak. Izvolite.
Gospodine predsjedatelju, poštovane dame i gospodo zastupnici, ja sam zaista bio uvjerenja da je ovo vrlo razumljiva stvar i da zaista nikoga ne buni. Pa ako te uprave više nema, praktično od 2002. godine od kraja, ako je nema na budžetu, pa ja ne znam čemu sada ova, ja moram to tako kazati, čemu sada ovakve rasprave? Ako neko želi da postoji ova uprava, neka predloži zakon. Evo najjednostavnije. Pa jasno je i obrazloženje. Mislim da je vrlo, vrlo jasno i da ne treba oko ovoga polemizirati. Naravno, zastupnici imaju pravo glasati kako oni misle da treba. Hvala lijepo.
Uvaženi poslanik Šefik Džaferović. Imamo repliku. Izvolite.
Dakle, gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, meni je zaista žao što sam uopće doveden u priliku da vodim polemiku sa uvaženim kolegom Čolakom, jer ja zaista cijenim i poštujem kolegu Čolaka i imam izvanrednu saradnju kao predsjedavajući Ustavnopravne komisije i kompletna komisija sa Ministarstvom pravde, dakle. Ali ovo je jedno pitanje očigledno gdje se mi ne slažemo i stvari stoje ovako. U tekstu Zakona koji se mijenja, dakle član 29. izvorno glasi, nekada kada je ovaj zakon donesen, a ovdje je datum 13. februar 2003. godine, napisano je u 'članu 29. Shodno odredbama ovog zakona, organi uprave uspostavljeni prije donošenja Ustava BiH, (dvije tačke) i sad se nabrajaju, Zavod za zdravstvenu zaštitu, Zavod za zapošljavanje, Zavod za međunarodnu, naučno- tehničku, obrazovnu i sportsku saradnju, Zavod za zaštitu kulturnog, historijskog i 80 prirodnog naslijeđa. I sad pazite, Zavod za geodetske poslove, tako piše, Zavod za geodetske poslove, zatim Meteorološki zavod i Zavod za geologiju, prestaju sa radom a njihovi poslovi prelaze u Ministarstvo civilnih poslova i Ministarstvo vanjskih poslova, u skladu sa članom 8. i 15. ovog zakona. Dakle, podvlačim riječi: Zavod za geodetske poslove da prestaje sa radom i da poslovi prelaze u Ministarstvo vanjskih poslova. Tada Zavod za geodetske poslove nije postojao u BiH, ali piše Zavod za geodetske poslove. A u tekstu Prijedloga zakona koji se nama dostavlja ovdje stoji ovako, u članu 12. kaže: 'U članu 29. u stavu (1) riječi Zavod za geologiju i Zavod za geodetske poslove brišu se.' Nama se predlaže da se sada iz ovoga člana gdje sam ja pročitao Zavod za geodetske poslove i Zavod za geologiju da se brišu. I dakle, sad bi se te riječi brisale, i to sad kao ne bi prestalo sa radom, a onda kaže ... 'Iza člana 29. dodaje se', dakle teksta Prijedloga zakona kojeg imamo, kaže: 'Iza člana 29. dodaje se novi član 29. a) koji glasi Stupanjem na snagu ovog zakona, dakle ovog o kojem mi danas raspravljamo, koji tek treba da stupi, ako ga mi usvojimo i usvoji Dom naroda Parlamentarne skupštine i bude objavljen u Službenom glasniku BiH, dakle, stupanjem na snagu ovog zakona prestaje sa radom Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove BiH.' Dakle prestaje sa radom Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove BiH, a odluku o statusu opreme, inventaru i drugih stvari, sredstava i rada, arhive i dokumentacije, na prijedlog Ministarstva civilnih poslova donijet će Vijeće ministara u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona.' Ja znam da ta Uprava postoji u životu, ne znam
Vrijeme!
Ne znam kako se finansira, ali iz ovoga što sam ja pročitao, dakle potpuno je jasno da i tekst Prijedloga zakona priznaje da ona postoji jer predviđa njen prestanak stupanjem na snagu ovoga zakona. I ja samo sad nas pozivam ovdje kao ljude, ovo može biti da je bila greška 2003. godine i ja to ne mogu, ne mogu ulaziti u to i neću vam to osporavati, ali ja hoću samo da kažem da Uprava za geodetske i imovinsko-pravne poslove nije ukinuta, a nas pozivam ovdje kada govorimo o državnoj imovini – ne možemo to pitanje riješiti bez te institucije. I zato ja mislim da ona treba da ostane. I zato je ovaj propis opasan ukoliko se donese. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 9. Ad.9. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravi – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-5-80/09, od 14. 9. 2009. (drugo čitanje) 81 Na 61. sjednici Doma, održanoj 30. 9., ovaj zakon je usvojen u prvom čitanju. Nadležna Ustavnopravna komisija je Izvještaj dostavila 2. 11. koji je bio negativan. Na 63. sjednici Doma, održanoj 4. 11., zakona je vraćen Komisiji sa zaključkom da samo u ovom slučaju Komisija omogući ulaganje amandmana koji se odnose na nove aspekte ili koji se odnose na usaglašavanje dva ili više prijedloga o kojim se vodi rasprava. Komisija je Izvještaj dostavila 16. 11., sa usvojena dva amandmana koji postaju sastavni dio zakona. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, za razliku od ovog prethodnog zakona, ovaj zakon je na Ustavnopravnoj komisiji zajedno u saradnji sa Ministarstvom pravde usaglašen. Usvojena su kao što ste vi kazali dva amandmana na osnovu ovlašćenja koje je Dom dao ovoj komisiji. Sačinjen je dakle ovaj integralani prijedlog Ustavnopravne komisije i predlažem Domu da podrži ovaj zakon. Ja ću glasati za ovaj zakon onako kako ga je podržala ova komisija. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 10. Ad.10. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH – predlagač: poslanik Bajazit Jašarević, zakon broj: 01-02-4-83/09, od 8. 10. 2009. (drugo čitanje) Na 63. sjednici Doma, održanoj 4. 11., ovaj zakon je usvojen u prvom čitanju. Nadležna Komisija za finansije i budžet Izvještaj je dostavila 17. 11, usvojena su tri amandmana koji su sastavni dio ovog zakona. U plenarnoj fazi poslanik Denis Bećirović brani jedan amandman. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju, radi se rasprava o amandmanima. Nema. Uvaženi poslanik Denis Bećirović. Izvolite. 82
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, poštovani predstavnici medija i gosti, ja sam uložio jedan konkretan amandman, a povod za ulaganje ovog amandmana na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH jeste niz dopisa koji su mi dostavili privrednici iz BiH. Konkretno, u tom amandmanu predlažem da se u Prijedlogu zakona, dakle u članu 7. stav (1) da se mijenja i glasi: 'Ako mu je u sudskom postupku izrečena sigurnosna mjera zabrane vršenja poziva, djelatnosti ili dužnosti.' Predloženom izmjenom je sužen broj djela zbog kojih se zahtjev za učešće u ograničenom postupku ili ponuda moraju odbiti. Predlažem da ovaj amandman danas usvojimo i da evo dalje ne obrazlažem.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Bajazit Jašarević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane dame i gospodo zastupnici, danas nema iz rukovodstva Komisije predsjednika i zamjenika predsjednika i htio bih da obrazložim da se ova komisija u želji da postignemo sporazum oko donošenja ovog zakona jako referirala na zaključak Vijeća ministara koji je zadužio Agenciju za javne nabavke BiH da dostavi mišljenje Parlamentarnoj skupštini o ovom prijedlogu zakona i Komisija je i u razmatranju prispjelih amandmana prema Komisiji vodila o tome računa i držala do stava Agencije za javne nabavke. Stav Agencije za javne nabavke je da se ovakav amandman gospodina Bećirovića ne može prihvatiti. Bilo je pokušaja da se dođe do usaglašavanja, nažalost, predlagač nije bio na sjednici Komisije pa nije ni do toga došlo. Stav Agencije je bio da se ovim amandmanom ne govori o zabrani pravnih lica kao ponuđača, nego kao lica koja su presudama dobili ovakve zabrane i ovakav tekst ovog amandmana se nije mogao na Komisiji prihvatiti. Dakle, to je bio jedini razlog. Komisija ostaje i dalje da je važno da postignemo sporazum oko ovog najužeg obima izmjena ovog zakona da bismo otkonili najuža grla u primjeni ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 11. tačku: 83 Ad.11. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o osnovama bezbjednosti saobraćaja na putevima u BiH – predlagač: poslanik Momčilo Novaković, zakon broj: 01,02-02-3- 94/09, od 13. 10. 2009., s Izvještajem Komisije za saobraćaj i komunikacije (drugo čitanje) Na 63. sjednici Doma, održanoj 4. 11., ovaj zakon je usvojen u prvom čitanju. Nadležna Komisija za saobraćaj i komunikacije Izvještaj je dostavila 17. 11. S obzirom da je Izvještaj negativan, danas raspravljamo samo o Izvještaju naše komisije. Usvojimo li Izvještaj, zakon pada. Ako ne, on se vraća ovoj komisiji radi dostavljanja novog izvještaja. Otvaram raspravu o Izvještaju Komisije. Uvaženi poslanik Željko Kuzmanović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo poslanici, gospodo iz Savjeta ministara, ja ću se samo kratko osvrnuti na Mišljenje Komisije. Naime, većina članova Komisije je glasala protiv, osim mene koji sam bio jedini za usvajanje ovog zakona. Komisija je glasala negativno prvenstveno zbog ovog mišljenja koje je dalo Ministarstvo komunikacija i transporta gdje se kaže da je prevashodan razlog uvođenja svjetala za vrijeme vožnje proistekao sa aspekta veće bezbjednosti saobraćaja, što je većina zemalja EU propisala u svojim zakonima. I pored toga su dostavili jednu tabelu u kojoj je navedeno 19 evropskih zemalja. Od tih 19, tri države u ovoj tabeli već imaju ograničenja vezana za zimski period, odnosno dozvoljeno je da se svjetla gase tokom ljetnog perioda, odnosno ljetnog računanja vremena. Dvije države u ovoj tabeli Austrija i Hrvatska su ukinuli tu odredbu, tačnije Austrija u potpunosti od 1. januara 2008. godine, a Hrvatska je ograničinila obavezu paljenja svjetala na period zimskog računanja vremena. Devet zemalja u ovoj tabeli se nalazi u blizini polarnog kruga gdje je obavezno paljenje kratkih svjetala zbog smanjene vidljivosti koja vlada u tim zemljama tokom cijelog dana. Pored ovog, također imamo i Mišljenje Direkcije za evropske integracije kojim je utvrdila da materija kojom se ovo uređuje nije regulisana pravno obavezujućim aktima EU. Dakle ovaj prijedlog zakona odnosno obaveza paljenja svjetala nije usaglašena u svim evropskim zemljama. Pored toga, ja moram reći da je u Austriji vršena detaljna analiza opravdanosti upotrebe svjetala u dnevnoj vožnji i dokazano je da je upotreba svjetala u dnevnoj vožnji imala efekat da je povećanje bezbjednosti saobraćaja ravan nuli, a da se znatno povećala emisija štetnih gasova, odnosno ugljen dioksida u atmosferi. Stoga ja mislim da je ipak na nama da vratimo ponovo Komisiji na razmatranje jer iz ovog Mišljenja Ministarstva komunikacija i transporta ne vidim ni jedan valjan razlog za odbijanje ovog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Drugi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Ja neću govoriti o sadržaju, on je vrlo jednostavan, evo čuli smo i od kolege Kuzmanovića neka razmišljanja, ali ću govoriti o načinu rada. Dakle evo šta se desilo. Mi smo imali ovaj zakon u prvom čitanju, jednoglasno je bio podržan, pozitivan izvještaj ove komisije itd., jer smo Mišljenje resornog ministarstva dobili sa zakašnjenjem. Praktično mi smo Mišljenje, ja ga i danas nemam, dakle ono je vjerovatno otišlo smo u ovu komisiju, ja ni danas nemam ovog mišljenja, dakle govorim o sljedećem. Jako je važno da ministarstva blagovremeno reagiraju na naše zahtjeve kad je riječ o mišljenju. Jer ta mišljenja su za mnoge od nas vrlo relevantna, pogotovo kad se radi o stručnim svarima. I mi sad imamo situaciju da smo post festum, praktično kada je procedura uveliko odmakla, kada je stvoren jedan pozitivan odnos prema ovom zakonu, dobili Mišljenje i sada se nalazimo u jednoj velikoj dilemi. Dakle, ja zaista apelujem na ministarstva kada naš Sekretarijat Parlamenta odmah zatraži mišljenje i kad je riječ o predlagačima poslanicima da blagovremeno reagiraju i prije prvog čitanja, prije te amandmanske faze, a da ih ostali i poslanici a ne samo resorne komisije dobiju, ta mišljenja, jer će nam pomoći u odlučivanju.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Momčilo Novaković. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, koleginice i kolege poslanici, članovi Savjeta ministara i gosti, evo ja kao predlagač ovog zakona mislio sam samo da kažem da nemam ništa dodati na diskusiju gospodina Kuzmanovića koji je, u stvari, čije obrazloženje ili slično njegovo obrazloženje sam ja iznosio kad sam predlagao ovaj zakon prošli put. Ono što mi ostaje kao predlagaču jeste sugestija Domu da ne prihvati ovaj negativan izvještaj i da se zakon ponovo vrati u Komisiju kako bi zajedno sa predstavnikom Ministarstva još jednom analizirala sve i pozitivne i negativne aspekte primjene ovog, eventualne primjene ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Bakir Izetbegović. Izvolite. Replika, vjerovatno.
Da, da, replika je i gospodinu Kuzmanoviću i Momčilu Novakoviću. 85 Mislim da ćemo mi ovakav zakon usvojiti za nekih pet do deset godina kad bude bolje stanje na cestama. Mislim da je rano za ovaj zakon. Dakle, možda u Austriji zaista to ne popravlja stanje stvari ali na ovim krivudavim našim cestama sa vozačima koji prekoračuju brzine, sa blatnjavim cestama gdje je vidljivost smanjena itd. mislim da je naprosto rano da donesemo ovakav zakon. Tako da ćemo mi, SDA će ovaj put podržati ovaj stav Komisije.
Uvaženi poslanik Branko Dokić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege poslanici, želim nekoliko rečenica da kažem u ime Komisije koja je raspravljala o ovom pitanju, a prije toga jedna mala replika uvaženom poslaniku i dopredsjedavajućem Belkiću. Ministarstvo je zaista bilo i na prvom razmatranju kada smo u prvom čitanju, oni su iznijeli svoje argumente doduše u usmenoj formi, i mi smo onda tražili da to iznesu u pismenoj. Dakle, nisam njihov advokat, ali istine radi, dakle bili su oni prisutni od samog početka, prvi put usmeno, drugi put su i u pismenoj formi to izrazili. Ja mogu da vam kažem da Komisija nije bila apsolutno kao što ovdje ispade protiv ovakvog zakona, ali zaista je bilo više argumenata da ga ne prihvatimo. To je možda i razlog zbog čega u prvom čitanju je bilo onako kako je bilo, a sada smo ipak ozbiljnije i detaljnije razmotrili. Ja mislim da je suštinski razlog zbog čega smo mi rekli - ovo ne treba podržati - taj što smo dobili informaciju od ljudi koji se bave tim pitanjima iz Ministarstva komunikacija i transporta da će obaveza biti u EU od 2011. da sva vozila koja se budu proizvodila automatski kad se upale imaju i svjetla za obilježavanje. I drugi ključni razlog. Molim? ___________(?) [[mikrofon nije uključen]] Dobro. Nismo tražili od svih proizvođača, dakle ja opet kažem prema informacijama Ministarstva komunikacija i transporta i ljudi koji su 38 godina u ovoj oblasti, valjda bi trebalo da znaju to. Drugi ključni razlog i ono zbog čega smo se opredijelili za ovakav stav jeste činjenica da u suton kad je najopasnija vožnja, ako ostavite bez mogućnosti, bez ove obaveze da se pale svjetla, da će biti pola upaljena, a pola neupaljena. Dalje, kad imate, hajde tako da kažem, pola godine da se koristi a pola da se ne koristi, to se razvodni i onda je kao da se uopšte ne koristi. I još jedan razlog, mi ćemo uskoro imati sveobuhvatnije promjene i dopune Zakona o bezbednosti saobraćaja, pa evo i na Komisiji je rečeno da se evo i do tog perioda ovo razmotri pa ako bude dodatnih argumenata da se eventualno tada uključi. 86 Ja moram da kažem da argumenti koji su navedeni kao što je npr. 0,2 litra po ne znam koliko kilometara veće potrošnje, pogledajte, to je zanemarivo malo u odnosu na neke druge stvari gdje se mnogo više procenata, odnosno, decilitara benzina potroši, kao što je npr. da u BiH imate koliko god hoćete u svakom mjestu potpuno neracionalnih semafora. Mnogo bi bilo efikasnije razbiti semaforski lobi, ovdje namjerno naglašavam: razbiti semaforski lobi. Oni koji prave semafore, koji ih ugrađuju, bolje rečeno, jako dobro utiču na lokalne vlasti gdje je još jedan, što je izvor, dodatni izvor korupcije, gdje se postavljaju semafori gdje apsolutno nema razloga da postoje na tim raskrsnicama. U BiH možete na prste jedne ruke nabrojati koliko imate kružnih tokova, a svugdje u Evropi, čak u najvećim gradovima a da ne kažem manjim okružnim putevima, postoje kružni tokovi. To se kod nas ne radi, još jednom naglašavam, isključivo zbog jakog uticaja semaforskog lobija. Zamislite koliko se tu troši benzina i koliko se zagađuje životna sredina upravo u najnaseljenijim mjestima.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Željko Kuzmanović, replika.
Pa, ja opet kažem da ne mogu prihvatiti Mišljenje Ministarstva komunikacija i transporta kao relevantan argument protiv ovog zakona. Dakle, ponovo tvrdim da su ljudi u Austriji uradili kompletnu i detaljnu analizu. Ako je ovo analiza u kojoj piše da je zbog ovoga zakona, odnosno zbog obaveze paljenja svjetala tokom dana, znatno smanjen broj direktnih sudara a neznatno povećan broj nastradalih pješaka, pa ja to ne mogu prihvatiti kao logičko razmišljanje i kao logički zaključak zašto je ovo dobar zakon, odnosno dobra obaveza. Dakle, ljudi detaljno odrade analizu i kažu da je efekat povećanja bezbjednosti saobraćaja ravan nuli, dakle nula, i velika emisija štetnih gasova, i mi kažemo, sad se pravimo najpametniji. Ja ne mogu takav predlog, odnosno takav argument ne mogu da prihvatim i zato tražim, ukoliko već imaju nekakvu analizu da je na osnovu obaveze paljenja svetala tokom dana povećana bezbjednost saobraćaja, neka je dostave, ali ovo se ne može prihvatiti kao relevantan podatak. Takođe, ovo što je rekao gospodin Okolić, ja zaista nisam nigdje pročitao, evo pratim nekakve te zakone u vezi bezbjednosti saobraćaja, nigdje nisam pročitao da će sva nova vozila u EU morati imati ugrađena svetla za dnevnu vožnju od 2011. godine. To prvi put čujem. Zaista to sam vidio ovdje. Ali, i ako je sve tako kao što piše, ovdje u daljem tekstu kaže se 'koja bi se automatski uključivala prilikom pokretanja motora i trošila bi oko dvije trećine manje energije od klasičnih automobilskih svjetala koja su trenutno u upotrebi'. Mislim da se ovdje opet radi o nižoj emisiji štetnih gasova, a ne o upotrebi svjetala kao sredstva za povećanje bezbjednosti u saobraćaju. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Mirko Okolić. Izvolite. 87
Hvala, gospodine predsjedavajući. Replika je gospodinu Dokiću, ali nije ona u cilju nekakve klasične replike ... nego da se jednostavno pojasne neke stvari. Ovdje se radi o izmjeni Zakona o bezbjednosti saobraćaja i uopšte ne bi ga trebalo površinski tretirati, niti bi trebalo bilo kakvu politiku voditi na ovoj raspravi, odnosno trebalo bi prikupiti određene argumente da mene kao poslanika i građanina ubijedi da je ispravno ako donesemo izmjene i dopune ovog zakona, odnosno da nije ispravno ako ih ne donesemo. Znači, ja bih volio da vidim stav EU da će od te i te godine, kako je gospodin Dokić rekao, naložiti zakonom što je sasvim moguće kao što su naložili eko sijalice itd. da sva vozila proizvedena od te godine moraju imati automatski upaljena svjetla čim motor startuje. To bi bilo nešto što bi bilo meni opredjeljenje da li da danas glasam za izmjene i dopune ovog zakona ili ne glasam. Međutim, mi imamo stavove kao što i predlagač nije dovoljno dao argumenata, vjerovatno je on mislio da su ovi argumenti koje je on dao dovoljni za usvajanje ovih izmjena i dopuna, ali i on je mogao preko Istraživačkog centra ili preko nekakvih saobraćajnih instituta da vidi razlog, a razlozi postoje. Zašto je Hrvatska koja je imala upaljena svjetla u zakonu tokom čitave godine to riješila i u ljetnoj sezoni ili u sezoni od-do vremenske zone nema? Zašto Srbija nema? Zašto Grčka nema uopšte itd.? Ili zašto neka druga zemlja ima? Onda bi mi jednostavno došli do nekakvog najboljeg saznanja i donijeli zakon u izmjenama i dopunama ovakav kakav je predložen ili jednostavno ne bi ga donijeli nikako, jer ovo je ozbiljna materija i možda je ovo najbolje da Komisija zaista još jedanput, ako je to moguće, preispita sve ovo, potkrijepi argumentima. A isto tako predlagač zakona, ukoliko želi da brani stavove za izmjene i dopune, takođe potkrijepi određenim još činjenicama, jer se radi zaista o ozbiljnoj materiji i ne bi trebalo da uopšte pogriješimo u ovom slučaju. Znam da će neko reći da nećemo pogriješiti ako ništa ne budemo mijenjali. Međutim, možda i hoćemo promijeniti. Možda zaista treba to promijeniti i možda zaista nema potrebe da svjetla gore i u ljetnoj sezoni, ali zato moraju biti adekvatni: ne politički dokazi nego čisto statistički dokazi i dokazi od struke. Ja bih u tom pravcu išao i ako je to moguće da tako i završimo raspravu oko ovoga zakona; ako ne, onda ćemo vidjeti kako će to dalje doživjeti, a čujem da je u proceduri i izmjena i dopuna ovog zakona od strane nadležnog ministarstva predložena. Hvala.
Kolege poslanici, zakon je u drugom čitanju, mi raspravljamo o onome što nema .. amandmanima. Ovu raspravu smo raspravili u prvom čitanju, o potrebi ili ne ... ovakvog zakona. Dajte da ovo skratimo i da idemo dalje. Uvaženi poslanik Selim Bešlagić, replika.
Pa, ja ću biti vrlo kratak. Nama je na sjednici Komisije gospodin Novaković rekao da on želi da poboljša se ekološka situacija što smo mi i prihvatili kao činjenicu. Ali s druge strane, ovdje kod objašnjenja, kod Austrije ja bih zamolio samo da se uzmu elementi da je ... odnosno uvođenje svjetala ... nije se pokazalo efikasno. Vjerovatno su oni izradili analizu na autoputevima. Pošto mi nemamo autoputeva, mi imamo puteve ... koji vam ne garantuju da ćete doći mirno do kuće bez razlike da li imate upaljena ili nemate upaljena svjetla. A još ako nemate upaljena svjetla, onda vam je još veća garancija da ne dođete kući. Nekidan sam iz tunela izlazio, autobus nije upalio svjetlo, još magla. Prema tome, imamo osnova da ga kaznimo. Ako kažemo da treba ugasiti svjetla a on to ne uradi a magla je, on će reći po zakonu ja ne moram upaliti svjetla pa vi... Prema tome, moje je mišljenje da mi ništa ne dobivamo time što smo već jednom uveli da su obavezna svjetla i što sva skoro vozila koja se danas prodaju imaju automatsko paljenje svjetala. Samim tim, ja sam rekao gospodinu Novakoviću da li će me kazniti ako bude mi upaljeno svjetlo a tamo u zakonu stoji da od šest ujutro do šest poslijepodne treba da budu ugašena svjetla. Prema tome, mislim da bi bolje bilo da ovu raspravu vodimo kada budemo imali ukupne promjene u Zakonu o saobraćaju na osnovu svih analiza i ovaj prijedlog da ide u taj prijedlog sa svim elementima, a da danas evo se izjasnimo samo o Izvještaju Komisije.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mehmed Suljkanović. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, ja ću vrlo kratko. Naime, kao član Komisije za saobraćaj i komunikacije glasao sam protiv ovog zakona jer jednostavno na to me je ponukao stav Ministarstva. Jedno je jasno: nekakve relevantne analize ne postoje o tome da li je korištenje svjetala doprinijelo smanjenju broja udesa. Teško je očekivati da ćemo i u budućnosti imati jednu takvu analizu, ali, ono što bih ja ovdje predložio, to je da ne vraćamo ponovo ovoj komisiji, da usvojimo Izvještaj Komisije koji je negativan, a da ono što je predsjednik Komisije naglasio jednostavno uzmemo sve ovo u obzir pri sveobuhvatnim promjenama zakona koje su najavljene i koje slijede, a da dotad Ministarstvu najavimo da ćemo tražiti i ove analize o koristi od korištenja svjetala u toku čitave godine. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. 89 Prelazimo na tačku 12. dnevnog reda: Ad.12. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona BiH – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj 01,02-02-5-103/09, od 6. 11. 2009. (prvo čitanje) Savjet ministara je ovaj zakon dostavio u redovnu proceduru 6. 11. Ustavnopravna komisija Mišljenje o osnovama i principila dostavila je 16. 11. Komisija podržava i ustavni osnov i principe zakona. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Već imamo prijavljenih. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović, izvolite. Imate li potrebu, ministre? ___________(?) Pa Vaša je odluka.
Gospodine predsjedatelju, uvažene dame i gospodo zastupnici, evo ja ću probati samo u kraćim crtama reći što se dogodilo od onog trenutka kad je zakon vraćen Vijeću ministara. Želim vas podsjetiti da je 12. 10. održan sastanak Tima za praćenje primjene kaznenog zakonodavstva u BiH i da je od ukupno 17 članova ovog tima bilo prisutno 15, a da su opravdano odsustvovali profesor doktor Miodrag Simović, on je i kopredsjedavajući ovog tima, i gospođa Sena Uzunović iz Tužiteljstva BiH. Na sastanku su razmotreni amandmani na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona BiH koji su predloženi, dakle amandmani koje su predložili Klub zastupnika SNSD-a, prijedlog zastupnika gospodina Jovičića i gospodina Novakovića. Odluka o prihvaćanju, djelomičnom prihvaćanju ili neprihvaćanju, donesena je konsenzusom svih, dakle svih nazočnih. Ja ću onda vrlo kratko kazati još da je prihvaćeno ukupno 10 amandmana, od toga četiri u potpunosti, a šest amandmana je prihvaćeno djelomično. Prvi amandman je prihvaćen, dakle odnosi se na članak 1. i prijedlog je prihvaćen. Drugi amandman: prijedlog nije prihvaćen. Ja, ako dopustite mogu kratko i obrazložiti koji su amandmani prihvaćeni, odnosno koji nisu ili ako mislite da ne treba, ne moram to, ok., ako bude posebnih pitanja na kraju. 90 Evo, to bi bilo najkraće. Ja bih vas molio zaista pošto je ovo danas prvo čitanje i pošto je zakon ponovo u redovitoj proceduri, naravno da se ima mogućnosti i daljeg popravljanja, mislim da bi zaista bilo neophodno da se ovaj zakon danas prihvati u prvom čitanju. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem, ministre. Ja sam čuo sad informaciju od gospodina Selima Bešlagića da je naš uvaženi poslanik Jozo Križanović preminuo u Zagrebu i pravimo pauzu pola sata. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici, ovu pauzu smo iskoristili da stupimo u kontakt sa našom ambasadom u Zagrebu i ambasadorom gospodinom Raspudićem, koji nas je obavijestio da je naš kolega preminuo prije sat vremena. U pitanju je teža bolest i pokušaj da se operativno riješi. Mi smo stupili u kontakt i sa porodicom tako da komemorativna sjednica, vrijeme i mjesto pokopa će biti naknadno odlučeno i vama na vrijeme proslijeđena ta informacija. Nismo mogli da samo nas trojica dogovorimo se oko toga kako da nastavimo ovu sjednicu, tako da ćemo prvo minutom ćutnje odati počast, a nakon toga bi molio predsjednike klubova da u sali 2II se u roku što kraćem mogućem dogovorimo o nastavku ove sjednice. Molim vas da minutom ćutnje odamo počast našem preminulom kolegi.
Kolegice i kolege poslanici, Prošireni kolegij se sastao i odlučio da predloži Parlamentu sljedeće - Komemorativna sjednica bi se održala u petak u 10,30 u ovoj sali; - U Organizacionom odboru za pripremu te sjednice bi bili članovi Kolegijuma, plus zamjenik predsjedavajućeg Kluba SDP-a, uvaženi poslanik Denis Bećirović, plus sekretar Sekretarijata PSBiH, gospodin Aljoša; - Naša sjednica bi se nastavila u ponedeljak u 10,00 sati. Znači, prekinuli bi raspravu na ovoj tački dnevnog reda na kojoj smo danas i ovaj prijedlog moramo zbog Poslovnika formalno staviti na glasanje. Molim vas da se pripremite za glasanje da nastavak sjednice bude u ponedeljak u 10,00 časova. Pripremite se za glasanje. 91 Možete glasati, sad! Konstatujem 26 glasova „za“, jedan glas „suzdržan“ te smo usvojili ovaj prijedlog. Svi poslanici će biti na vrijeme obaviješteni o eventualnim promjenama ovoga o čemu smo se dogovorili ili nekim novim okolnostima. Sjednica je prekinuta u 11,40 sasti. 92 Prije nego što zvanično otvorim nastavak 64. sjednice i pređemo na diskusiju o Krivičnom zakonu gdje smo stali kada smo prekinuli sjednicu, po obavještenju koje imamo od naših službi u Parlamentu i komunikaciji koju su imali neki članovi Kolegijuma, želim da vas obavijestim da na I spratu se nalaze civilni invalidi od 3. decembra i neki od naših kolega i ja kao predsjedavajući smo smatrali da je potrebno i neophodno da prije početka rasprave o Krivičnom zakonu napravimo Prošireni kolegij i da razmotrimo tu situaciju i molim sve predsjednike klubova da u sali 2/II idemo na Prošireni kolegijum. [[PAUZA]]
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja želim naravno da ponovim ono što je najvažnija karakteristika za izmjene i dopune Krivičnog zakona, a to je da je on vezan za liberalizaciju viznog režima i da je vrlo važno da Parlament BiH usvoji ovaj zakon. I odmah vam ja kao Kolegiju dakle predlažem: naša sjednica naredna je 16. a zbog pomjeranja rasprave i donošenja odluke u prvom čitanju o ovom zakonu mi smo već izgubili otprilike nekih desetak dana, imamo narednu sjednicu 16. i bojim se da do 16., imajući u vidu rokove, nećemo stići sve skupa jer Ustavnopravna komisija je 14., da onda zaključkom kažemo da mi možemo to na Ustavnopravnoj komisiji završiti i 14. Ima dovoljno vremena ko hoće da ulaže amandmane, kako bismo 16., kad je planirana sjednica, imali zakon u drugom čitanju. Jer ovako nećemo imati tih 10 dana koji su neophodno potrebni sa ona dva dana ili 48 sati ili 24 sata koliko je potrebno za ove amandmane. To je jedna stvar. Druga stvar koju želim da kažem je da ću ja glasati za ovaj zakon. Međutim, također ću kazati da je tekst Prijedloga zakona od 4. 9. 2009. godine bio mnogo bliži onome što Evropska komisija traži od BiH, nego što je to tekst ovog prijedloga od 6. 11. 2009. godine. Postoji nekoliko stvari u kojima je ovaj tekst novi različit u odnosu na raniji tekst i ja ne znam da li će Evropska komisija biti zadovoljna sa tim. Možda i hoće. Mi ćemo danas podržati ovaj tekst zakona. Moguće je čak danas da i u drugom čitanju glasamo odmah o ovome tekstu zakona, ako ste vi za to. Ali sam zato da kažem također neke stvari koje, čini mi se, mogu biti problematične, pa neka se zna da smo ih primijetili, da ih nismo ne vidjeli, je li tako. Prvo pitanje se tiče instituta proširenog oduzimanja imovinske koristi pribavljene krivičnim djelom. U ranijem tekstu taj institut je bio definiran na način da sud može u toku krivičnog postupka oduzeti imovinsku korist za koju postoje opravdani razlozi da se vjeruje da je pribavljena krivičnim djelom. Osumnjičeni, odnosno optuženi vlasnik ili uživalac može u posebnom sudskom postupku dokazivati da je oduzeta imovina pribavljena zakonito. Dakle, 94 ovdje je teret, mogućnost oduzimanja imovinske koristi povodom krivičnog postupka i u odnosu na imovinu koja nije predmet krivičnog postupka, a teret dokazivanja je prebačen na vlasnika, odnosno imaoca, odnosno osumnjičenog, odnosno optuženog. Mnoge zemlje u svijetu su pristupile primjeni ovog instituta na ovaj način, međutim kod nas povodom neusvajanja ovog teksta zakona mi danas imamo novi institut ..., zapravo, taj isti institut uređen na dugačiji način. I trenutno važeći tekst koji govori o proširenom oduzimanju imovinske koristi pribavljene krivičnim djelom glasi da kada se krivični postupak vodi za krivično djelo iz oblasti korupcije, to su ove glave, je li tako, sud može oduzeti i onu imovinsku korist za koju tužilac pruži dovoljno dokaza da se opravdano vjeruje da je takva imovinska korist pribavljena izvršenjem ovih krivičnih djela, a počinitelj nije pružio dokaz da je korist pribavljena zakonito. Dakle, ovdje se zadržava praktično teret dokazivanja onakav kakav mi imamo trenutno u postojećem pravnom sistemu. Ja ne znam koliko će ovo biti konzistentno sa nastojanjima EU u borbi protiv korupcije i onim preporukama zemalja GRECO-a, ali evo, ukoliko je ovo dovoljno, naravno, ja ću glasati svakako za ovaj zakon, ali neka se zna da smo ovu stvar vidjeli i da nije ostala neprimijećena, da nam sutra neko ne kaže niste ispunili uslove, ima problem, vi ste usvojili drugačije. Evo vidimo ovo, ako je ovo dovoljno, evo mi glasamo, nema problema, neka zemlja konačno ispuni i taj uslov kada je u pitanju liberalizacija viznog režima. Drugo vrlo važno pitanje se odnosi na krivično djelo negiranja, omalovažavanja, minimiziranja genocida, holokausta i zločina protiv čovječnosti. U ranijem tekstu je postojalo posebno krivično djelo koje je propisivano članom 104. izmjena i dopuna, pa je kazano ovako: da se iza člana 231.a) dodaje novi član 231.b) koji glasi 'Poricanje, umanjivanje ili odobravanje krivičnog djela holokausta, genocida i zločina protiv čovječnosti', pa kaže: 'Ko javno porekne, umanji ili odobrava zločin holokausta, genocida ili zločine protiv čovječnosti, utvrđene od strane domaćeg ili međunarodnog suda, kaznit će se kaznom zatvora u trajanju od šest mjeseci do pet godina.' A kaže: 'Kaznom iz stava (1) kaznit će se i onaj ko distribuira ili na drugi način učini dostupnim javnosti informacije ili pisani materijal kojim se poriče, umanjuje ili odobrava zločin holokausta, genocida i zločini protiv čovječnosti koji su utvrđeni od strane domaćeg ili međunarodnog suda.' Dakle, ovo krivično djelo je u ranijem tekstu propisano bilo kao posebno krivično djelo, njega više kao posebnog krivičnog djela u novom tekstu zakona nema. U novom tekstu zakona postoji nešto što meni kao čovjeku, koji je dugo godina primjenjivao Krivični zakon, nije jasno. Ali evo, dakle ja želim da kažem da je ta stvar primijećena. Prvo, dakle, u ovom članu tamo 104., kako je to bilo ranije, je li, u ovom prvobitnom tekstu nema više ovog krivičnog djela kao posebnog krivičnog djela, ali ima nešto u članu 56. što otprilike glasi ovako: u članu 56. propisano je krivično djelo izazivanja nacionalne, rasne i vjerske mržnje, razdora i netrpeljivosti kao osnovno krivično djelo. I onda je u stavu (1) kazano: 'Ko javno izaziva ili raspiruje nacionalnu, rasnu ili vjersku mržnju, razdor ili netrpeljivost među konstitutivnim narodima i ostalima, kao i drugima koji žive ili borave u BiH, kaznit će se kaznom zatvora od tri mjeseca do tri godine.' A onda kaže, u stavu '(2) Ko djelo iz stava (1) ovog člana učini javnim poricanjem, umanjenjem ili odobravanjem zločina holokausta, genocida ili zločina protiv čovječnosti utvrđenih od strane domaćeg ili međunarodnog suda, kaznit će se kaznom zatvora u trajanju od šest mjeseci do pet godina.' 95 Dakle, ranije samostalno krivično djelo iz prvobitnog teksa izmjena i dopuna Krivičnoga zakona sada je stavljeno kao varijanta ili modus ili vrsta krivičnog djela izazivanja nacionalne, rasne i vjerske mržnje, razdora i netrpeljivosti. I iz ovoga, kako ja ovo tumačim, moguće je vršiti javno poricanje, umanjenje ili odobravanje zločina holokausta, genocida ili zločina protiv čovječnosti utvrđenog od strane domaćeg i međunarodnog suda, a da to ne bude krivično djelo, a to je moguće u onim situacijama ... kada takvo činjenje ne predstavlja istovremeno i izazivanje nacionalne, rasne i vjerske mržnje, razdora ili netrpeljivosti ili obrnuto kazano, samo kada se genocid, holokaust i zločin protiv čovječnosti poriče, umanjuje ili minimizira s ciljem raspirivanja nacionalne, rasne ili vjerske mržnje, razdora, samo tada postoji ovo krivično djelo. Ovo će biti nešto što će biti jako komplicirano za primjenu u praksi, to ljudi koji se bave ovim problemom odlično znaju. Ali evo, gospodo predlagači, kažete da su se svi eksperti složili sa ovim, nemam ja ništa protiv toga da se profesori krivičnog prava slože i sudije, je li, ali moramo primijetiti da je ovo u najmanju ruku nejasna stvar i da ovo sutra u praksi može izazvati određene probleme. Ali evo, neka se zna da smo to primijetili i da to stoji primijećeno ovdje i stat ću na ova dva primjera, dalje neću govoriti o drugim slučajevima gdje je tekst različit u odnosu na prvobitno ponuđen tekst, jer zakon je na listi za bijeli šengen. To je dakle jedna stvar. I druga stvar, bez obzira koliko ova rješenja bila lošija od prvobitno predloženih rješenja, u zakonu od 4. 9. 2009. godine ipak su bolja od postojećih, jer sada nemamo zapravo nikakva rješenja. Toliko, hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Drugi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Beriz Belkić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, ja naravno se neću usuditi u ovaj ekspertni aspekt da uđem kada je o diskusiji riječ. Ja koristim uvodno izlaganje ministra Čolaka i naravno našeg kolege Džaferovića, koji ima iskustvo u radu u pravosuđu i nema razloga da čovjek s pažnjom ne sluša ljude. Dakle, ja sam se najviše javio da vas podsjetim, na neki način, odnosno ukažem na značaj cijele stvari koju smo mi kao Kolegij oba doma i razumjeli i 6.10. smo mi pokrenuli odavde iz Parlamenta zahtjev, inicijativu da ponovimo krug nakon obaranja zakona u Parlamentu BiH. I moram reći da je Ministarstvo pravde, zašto to ne reći, u ovoj situaciji vrlo promtno djelovalo, napravilo te konsultacije, jer smo mi tražili dodatne konsultacije. Iz dokumenata koje sam ja gledao, nažalost utvrdio sam da, barem tako tamo stoji, da predstavnici ustavnopravnih komisija oba doma, da li je to bio neki nesporazum ili ne znam šta je razlog bio, nisu učestvovali na ovom jednom od ovih sastanaka. I možda je to šteta da je propuštena prilika da gospodin Džaferović otvori diskusiju i o ovoj stvari. Ja nemam iluzija da ovo glatko će proći, bez obzira na dodatne konsultacije i tako, jer uvijek imate institucije, različita mišljenja itd., vi znate o čemu ja govorim. I zbog toga bih ja bio prezadovoljan i presretan, bez obzira na vrijeme i da nam ističe na neki način, da mi njega danas sačuvamo u prvom čitanju. Naravno, bio bih najsretniji da oba čitanja danas uradimo, ali ja apelujem i molim da ga sačuvamo u prvom čitanju i da ostavimo tu mogućnost kroz 96 amandmansku fazu, na neki način, na ... dodatna razjašnjenja upravo ovih stvari i sličnih eventualno o koji je gospodin Džaferović govorio. I evo, da iskoristim ovu priliku da izrazim zadovoljstvo na neki način i čestitke našim komšijama Srbiji i Crnoj Gori i Makedojiji što će 19. dobiti bezvizni režim, u nadi da ćemo se i mi vrlo brzlo priključiti. I do nas je, praktično kad je riječ o ovom domu, koliko ja znam inventura, mi imamo samo još ovu izmjenu Krivičnog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći je prijavljen uvaženi predsjedatelj, doktor Milorad Živković.
Zahvaljujem. Koleginice i kolege poslanici, iako nemam aspiraciju da se bavim pravnom strukom, imam želju i volju da kažem nešto o zakonu, načinu na koji je on prošao kod nas prvo čitanje i zašto je u Domu naroda oboren u tom prvom čitanju i kako smo dobili uopšte ovaj novi prijedlog zakona ovdje kod nas. Nešto od toga smo čuli od ministra i ja sam se u međuvremenu bavio time da vidim ko čini tim koji prati i ocjenjuje primjenu Krivičnog zakona i saznao sam da su osobe iz tog tima zapravo ti koji su napisali sve izmjene i dopune još onog prethodnog zakona koji nije dobio saglasnost u Domu naroda. Tu pored predstavnika Ministarstava pravde, predstavnika Suda i Tužilaštva Federacije BiH, Republike Srpske i Brčkog, postoji profesorica Pravnog fakulteta u Sarajevu, a na sastanku održanom 12. oktobra nalazili su se i predstavnici Ambasade SAD-a, EUPM-a i OSCE-a. Bilo bi bitno da i predlagač zakona kaže ili pojasni kako to da su predstavnici stranih, a pogotovo diplomatskih misija, prisutni na takvim sastancima i koja je njihova uloga na tim sastancima da se vode zapisnici ko je šta rekao, predložio ili uradio i volio bih da se zna ko u tom timu koga predstavlja. Mislim da organizacija sastanaka preko tima u kome su išli samo da se razmatraju amandmani SNSD-a, a ne da se traže saglasnosti ministarstava je, po meni, princip koji će izazvati nove nesuglasice ..., ja bih volio da imam saglasnost ministarstava pravde Republike Srpske i Federacije, naravno, koji su saglasni da u ovome obliku Krivični zakon može da bude prihvatljiv i za nas ovdje parlamentarce. Volio bih da se to isto desi, ako se do sada nije desilo. Čini mi se da se ministarska konferencija održava 22. ili 23. ovog mjeseca i postoji mogućnost da se na toj ministarskoj konferenciji ta saglasnost dobije. Isto tako, nije mi prihvatljivo da sekretar toga tima komentariše, pogotovo ne u medijima, (da podsjetim Avaz od 6. 11. 2009. godine) ko je i kakve amandmane dao i sa koje strane su ti amandmani bili stručno ili nestručno pisani. Amandmane poslanici imaju pravo da pišu, bez obzira koje su struke. Niko nema pravo da komentariše amandmane bilo kojeg poslanika koji ih je ovdje uložio, a pogotovo ne sekretar nekog tima. Očigledno da ćemo morati da mijenjamo i Zakon o državnoj službi i pooštrimo kriterije i sankcije prema neodgovornim službenicima, a pogotovo uvesti princip mandata za sekretare ministarstava, jer ovakva politička uplitanja i 97 pristrasnost pod krinkom profesije se ne može više tolerisati. Međutim, dobra je stvar da se raspravljalo makar o tim amandmanima i da su neki od tih amandmana prihvaćeni, neki u cijelosti, a neki djelimično. Mislim da je dobro da je član 41. popravljen i prepravljen, ali mislim da će se morati otvoriti javna rasprava o tako važnim izmjenama, mislim i na član 56. kao i na član 145. Klub SNSD-a će podržati ovaj zakon u prvom čitanju, tražiće da se otvori javna rasprava o tome i vidjeti kako možemo da dobijemo ovaj krivični zakon onda kada nam je potreban. To je naš stav i mislim da imamo dovoljno vremena da ispoštujemo sve što se od nas traži, ali isto tako da poštujemo i naše procedure i Ustav BiH. Nema više prijavljenih. Zaključujemo raspravu. Prelazimo na tačku 13. Ad. 13. Prijedlog zakona o praznicima Bosne i Hercegovine i neradnim danima – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-9-102/09 od 5. 11. 2009. (prvo čitanje) Savjet ministara BiH je zakon dostavio u redovnu proceduru 5. 11. 2009. godine. Ustavnopravna komisija Mišljenje o osnovu i principima je dostavila 16. 11. 2009. godine. Komisija podržava i ustavni osnov i principe. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Uvaženi poslanik Denis Bećirović. Izvolite.
Hvala. Ja prije svega želim reći da BiH treba Zakon o praznicima BiH, međutim zakon koji nam je dostavljen od strane Vijeća ministara evidentno nije onaj zakon koji treba Bosni i Hercegovini. Naime, neke od glavnih karakteristika ovog ponuđenog prijedloga zakona su, pod broj 1. da ovaj zakon ne uvažava državu BiH. Kako drugačije objasniti činjenicu da u praznicima BiH nema ama baš nijednog dana koji je posvećen na bilo koji način državi BiH. Druga njegova karakteristika je da je kontradiktoran, o čemu ću govoriti kada dođem do obrazloženja ovog zakona. I treća, da se prilično negatorski odnosi prema našim zajedničkim antifašističkim vrijednostima i temeljima. Pa tako u ovom zakonu ne možete naći, kao što to recimo ima u drugim državama, nijedan datum posvećen antifašističkom ustanku, a evo ja pitam se kome bi recimo smetao jedan 27. juli - Dan ustanka protiv fašizma svih naroda u BiH. 98 S obzirom da je zakon u prvom čitanju, neću govoriti o drugim detaljima o kojima bi se itekako moglo govoriti, s obzirom da je dosta bilo izjava oko ovog zakona u prethodnim danima i sedmicama. Međutim, činjenica je da se niko u komentarima na ovaj zakon do sada nije osvrtao na član 7. ovog zakona. Pored svih manjkavosti mislim da je ovaj član posebno štetan za BiH. Zašto? U članu 7. se kaže da 'šest mjeseci nakon stupanja na snagu ovog zakona entiteti i Brčko Distrikt obavezni su svoje zakone o praznicima uskladiti s ovim zakonom', e, sad ide ovaj dio, 's tim da u tim zakonima mogu, prema svojim potrebama i specifičnostima, utvrditi i druge datume'. E, ovo gdje stoji 'potrebama i specifičnostima' mislim da nije smjelo doći u parlamentarnu proceduru. Logično se postavlja pitanje zašto ovdje umjesto potreba i specifičnosti nije rečeno recimo: u skladu sa ustavnim odredbama o punoj ravnopravnosti svih naroda i građana. Logično bi bilo da jedna takva odredba stoji u članu 7. Bojim se da široko tumačenje ovog člana 7., kakvom su mnogi skloni u BiH, bi i dalje nastavilo praksu da narodi, sva tri naroda u BiH budu neravnopravni kada je riječ o javnim praznicima. Nažalost, takvu praksu i trenutno imamo. Dovoljno je da pogledamo kakvo je trenutno stanje pa da takav zaključak prihvatimo. U obrazloženju ovog zakona stoji da uređivanje pitanje praznika, posebno onih državnog karaktera, predstavlja jedno od obilježja državnosti i suvereniteta svake države. Samo po sebi reklo bi se da u ovoj konstataciji nema ništa sporno. Međutim, kada ova konstatacija iz obrazloženja treba da nađe svoje mjesto u sadržini teksta zakona, onda vidite da u ovom zakonu nema nijednog dana koji poziva, podsjeća da se obilježava dan državnosti ili dan nezavisnosti BiH. Dalje, isto u razlozima za donošenje ovog zakona stoji da na nivou države BiH ne postoji trenutno zakon o praznicima. U vezi s ovom konstatacijom, ja ne znam da li su predlagači u Vijeću ministara konsultovali Ustav BiH, konkretno Aneks II, Prelazne odredbe, tačka 2. Kontinuitet pravnih propisa. Ja ih neću čitati, ali bilo bi dobro da imamo u vidu šta ustavne odredbe kažu o ovom pitanju. Vezano za ovaj zakon, ja prije svega želim istaći da ovaj parlament i Parlamentarna skupština BiH ne trebaju izmišljati toplu vodu. Prije svega treba pogledati šta su uradile druge zemlje. Pripremajući se za raspravu o ovom zakonu, napravio sam jednu temeljitu komparativnu analizu kakvo je stanje u drugim državama. Makedonija recimo, evo primjer navodim, 2. august slavi kao Dan prve makedonske republike, 8. septembar kao Dan nezavisnosti, 23. oktobar kao Dan makedonske revolucionarne borbe. Slovenija 27. april slavi kao Dan otpora okupatoru, 25. juni kao Dan državnosti, 26. decembar kao Dan nezavisnosti, a 25. juni kao Dan državnosti. Hrvatska 25. juni obilježava kao Dan državnosti, 8. oktobar kao Dan nezavisnosti. Republika Srbija 15. februar obilježava kao Dan državnosti. Čak unutar jednog entiteta u BiH postoji Dan republike, mislim na Zakon o praznicima RS-a. Jedna Belgija recimo obilježava 21. juli kao Dan državnosti i oko toga složili su se i Flandrija i Valonija. Češka Republika obilježava Dan državnosti 28. septembara, Dan nezavisnosti 28. oktobara. Estonija ima 24. februara svoj Dan nezavisnosti, pa čak i Dan obnove nezavisnosti 20. augusta. Francuska ima čuveni dan Bastilje, Kanada ima 1. jula svoj Dan Kanade, Litvanija ima Dan ponovnog uspostavljanja države Litvanije 16. februara, Dan državnosti 6. jula. Jedan mali Luksemburg ima 11 državnih praznika. Mađarska ima svoj Dan državnosti, 20. augusta itd., da ne nabrajam. Postavlja se jedno logično pitanje za sve nas koji u ovom parlamentu predstavljamo državu BiH, bez nekih velikih rasprava, replika itd. Šta je problem i koji je ključni problem da i ova država ne može imati svoj dan državnosti, svoj dan nezavisnosti ili, kao što vidimo, barem 99 jedan dan posvećen državi BiH. S obzirom da sam prisustvovao sjednici Ustavnopravne komisije, kao predlagač jednog od zakona, pa sam imao priliku da čujem da je ovaj zakon prošao u Vijeću ministara i da su samo dva ministra bila protiv ovog zakona, ja postavljam kao poslanik pitanje i volio bih čuti tu informaciju od strane Vijeća ministara: koja su dva ministra bila protiv ovog zakona, odnosno ko je bio za. Mi dobro znamo da u Vijeću ministara imamo dva ministra iz SDA, dva iz Stranke za BiH, jednog iz HDZ 1990, dva iz HDZ-a, dva iz SNSD-a, plus premijer. Ja bih zaista, ako je moguće, evo vidim nažalost samo je gospodin Nović trenutno u sali, ako nam može se reći tačna informacija kako je ovo prošlo u Vijeću ministara i ko je to sve bio za, ako su samo dva bila protiv a naveo sam strukturu ministara u Vijeću ministara. Dakle, da zaključim. Mi u Klubu SDP-a smatramo da ovaj zakon treba odbiti u prvom čitanju danas i ovaj zakon treba vratiti Vijeću ministara BiH s ciljem da pripremi novi zakon koji za početak treba da uvažava tri elementarne činjenice. Prvu činjenicu da je BiH država, drugu činjenicu da ovaj zakon mora da izražava ravnopravnost svih njenih naroda i građana, i treću činjenicu da ovaj zakon treba da uvažava činjenicu da ova zemlja ipak počiva na antifašističkim temeljima i vrijednostima, jer da ne počiva na tim vrijednostima, lično mislim da ne bi ni imala nikakvu budućnost. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, predsjedatelj doktor Milorad Živković.
Netačnih navoda je bilo dosta. Ali evo, da se fokusiram na jedan. Naime, ja ne znam da li čitamo isti Prijedlog zakon o praznicima BiH i neradnim danima, koji smo dobili od Savjeta ministara od 4. 11. 2009. godine, u kome u članu 2. pod (4) se navodi da su praznici u BiH: Deveti maj kao Dan pobjede nad fašizmom i Dan Evrope, kao i Dan podrške žrtvama nasilja su neradni dani, i to samo na dan praznika. Vi ste rekli da nijedan nema član, niti dan koji će našu borbu protiv fašizma i antifašističke tekovine svih naroda u BiH da obilježi. To jednostavno nije tačno, kao što nije tačno da su se samo Bošnjaci borili za ZAVNOBiH i da prisvajate te tekovine naše revolucije i da nazivate, kao što je vaš šef u jednoj tv emisiji nazvao da se on borio protiv četnika, nazivajući na taj način sve iz srpskog naroda koji su bili u RS-u zajedno sa mnom. To jednostavno ne može da prođe. Vaša je nakaradna politika čime nas sve obilježavate i pokušavate da nas stavite u torove u kome ste vi antifašisti, a mi fašisti, u kome smo svi mi, pripadnici jednog naroda, četnici. Ako tako postavljate ove zakone i ako tako mislite da se u ovoj državi može doći do zakona, onda morate da promijenite način na koji i Vi i predsjednik vaše stranke razgovara. Jednostavno, BiH treba zakon. Ako treba zakon, onda on može biti i sa jednim članom. Ako možemo da se dogovorimo oko jednog člana, dajte da se dogovorimo oko jednog člana. Nemojte da govorimo treba nam zakon, a onda stavljate maksimalističke ciljeve ovdje. Ako treba zakon, dajte da ga donesemo, ja sam za to da ima jedan član. Evo, neka bude samo član: praznik 9. maj. Ako ne treba zakon, onda recite: nećemo zakon u BiH i nemojte nas sve ovdje držati. Ovo je, ja mislim, peti put da raspravljamo o tom zakonu u BiH. Uvaženi poslanik Denis Bećirović, replika. Izvolite. 100
Poštovani kolega Živkoviću, ja ipak sebi neću dozvoliti luksuz da odlutam od sadržine i merituma ovog zakona. I, zbog toga sam se javio, samo da vam kažem sljedeće. Deveti maj kojeg ste spomenuli u svojoj diskusiji je Dan pobjede nad fašizmom u Evropi i tu nema ništa sporno. Međutim, kolega Živkoviću, kao što sam naveo u komparativnoj analizi stanja, i u drugim državama, veliki broj i susjednih država ali i država u Evropi obilježava Dan antifašističkog ustanka u njihovoj državi. U tom smislu, ja sam spomenuo da su 27. jula u Drugom svjetskom ratu i Srbi i Hrvati i Bošnjaci podigli ustanak protiv fašizma. I da nije bilo tih ljudi u Drugom svjetskom ratu, vjerovatno naša zemlja ne bi bila na strani svjetske antifašističke koalicije. U tom pogledu nema razloga da, osim što obilježavamo zajednički evropski Dan pobjede nad fašizmom, mi obilježavamo nešto što je svijetla tradicija i bosanskohercegovačkih naroda, a evo usput da kažem ta prva ustanička puška 27. jula je pukla u Drvaru, i da ne prebrojavam po nacionalnoj osnovi ko je i šta je bio. Ja ni jednog trenutka, i Vi ste to svjesni, nisam ovde govorio ni o jednom narodu pojedinačno, već o svim bosanskohercegovačkim narodima. I da u ovoj replici ne budem previše dug, mislim da nije ništa maksimalističko u traženju da BiH ima svoj dan državnosti. Priznat ćete i Vi da nije logično ako jedan entitet ima neki dan kojim obilježava dan tog entiteta, zašto onda da država nema svoj dan državnosti, izuzev ako nismo zaista toliko sve okrenuli naopačke, pa mislimo da država zaista BiH ne treba imati nijedan dan državnosti, a da to trebaju imati entiteti. Ako je to konstatacija, onda mi jako dobro svi znamo, bez obzira kojoj političkoj partiji pripadamo, kuda i u kom pravcu to vodi. Stoga da budem do kraja precizan i jasan, bilo bi dobro zaista da shvatimo da je i BiH naša zajednička država i da ona zaslužuje da ima i svoj dan državnosti, kao i da zaslužuje da ima svoju himnu i ostala obilježja koja imaju i sve druge države. U tom smislu, možemo mi ovu temu okrenuti i na način da ovde vodimo žučne rasprave, da pričamo o svemu i svačemu, ali bilo bi dobro ako možemo barem da pričamo o meritumu ovog zakona i da pričamo o onim stvarima koje se događaju i u drugoj državi, a ne samo u BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Bakir Izetbegović, replika. Izvolite.
Pa ne misle Bošnjaci, ne daj Bože, da su svi Srbi četnici. Ja mislim da je većina Srba ovde prisutnih kolega jednako protiv četništva kao što smo i mi i protiv onoga šta su četnici radili u bilo kom sukobu i ratu u zadnjih 70 godina ovde u BiH. Druga stvar, nemamo mi namjeru ništa prisvajati za sebe. ZAVNOBiH nije nikakav bošnjački praznik. I mislim da je u ZAVNOBiH-u od Đure Pucara pa dalje učestvovalo vjerovatno više Srba nego Bošnjaka. Nemamo namjeru uzeti neki datum samo za sebe. Ali da ova zemlja zaslužuje da se praznikom pokaže da je se voli, da je se poštuje, da ona ima svoj 101 kontinuitet. To nikakav maksimalistički cilj nije. I dan ZAVNOBiH-a je jedan kompromis u tome smislu, znate. Moramo na kraju krajeva pokazati da volimo eto tu zemlju u kojoj smo se svi rodili, je li. Ako imate prijedlog da to bude neki drugi dan koji će simbolizirati, koji će neko uzbuđenje kod nas pobuditi sviju, predložite. Evo, mi smo se dosjetili toga i smatrali smo da je to kompromis, kao što je bio kompromis i onaj Zlatni ljiljan ... koji smo stavili na zastavu. To je anžujski znak krstilizirani krst. Zašto je on, na kraju krajeva, prepušten samo Bošnjacima? ... U jednom momentu nije do Bošnjaka, imamo namjeru pružiti ruku i naći neki datum oko kojeg ćemo se iole svi dogovoriti. Cijenili smo da bi to mogao biti dan ZAVNOBiH-a.
Zahvaljujem. Ja sam imenovao čovjeka koji je to rekao. Nisam rekao da je bošnjački narod to rekao. Prema tome, niste imali potrebe da mi to replicirate, ali nije problem. Uvaženi poslanik Slavko Slavuj Jovčić, replika. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi ministre, kolege i kolegice, pa ovako, pogledajte kako se vi danas zalažete da se kontinuitet BiH nastavi od ZAVNOBiH-a. A za one koji ne znaju, a mnogi od vas ovdje ne znaju, da vas podsjetim, ove prve podatke znate ali za jednu činjenicu drugu ne znate, dakle ZAVNOBiH-om je predsjedavao Vojislav Kecmanović Đedo. I nakon niza decenija komunisti mu daju neku malu ulicu gore na Koševskom brdu da mu se zahvale za njegov doprinos. Dolaskom na vlast i promjenom takve zemlje koja je bila u sastavu Jugoslavije, čovjeku koji veze nema ni sa ovim novim ratom, niti je on bio četnik, eto on je bio partizan, predsjedavao ZAVNOBiH-om, našli ste razlog vi ovdje u glavnom gradu, i mom i vašem, da promijenite tu ulicu. Ne vi lično ovdje, nego strukture grada Sarajeva, i date naziv te ulice Dede Šišića koji je pred mojim očima mučio moje logoraše, a vaš je Zlatni ljiljan. O kakvom vi kontinuitetu pričate i tradiciji ZAVNOBiH-a kad vam je smetao Đedo Kecmanović koji veze nema evo sa četnicima? Sticajem okolnosti je bio Srbin. Pa nesretnik jednu malu uličicu dobio i vi ste to iskoristili nakon novih revolucionarnih promjena novog ambijenta da i to skinete, samo zbog toga što je bio Srbin i date mu ulicu Dede Šišića koji je moje sapatnike mučio. Šta hoćete dalje da nas prisilite i da mi taj dan slavimo i nastavimo? Nemojte nas ubjeđivati, to se neće desiti. I da, pošto je govor o praznicima, za repliku, gospodine Izetbegoviću, stalno je ovdje neka priča Bošnjaci, Srbi, ljiljan, ovo, ono, vi ste to uzeli i to je logično. Znatni ljiljan prisvojili, niko protiv toga nema. Čim ste vi to uzeli sebi, mi smo odmah bili protiv. To je logika. Da smo mi uzeli, vi biste bili protiv. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ma nemojte, molim vas. Pa hajmo biti iskreni. Kad smo iskreni, sve je jasno. Da vi to niste uzeli zlatni ljijan, taj kao ljiljan simbol, mi bi danas uzeli možda Srbi, jer neće ga niko, mi 102 bi uzeli. Ali pošto ste vi uzeli mi nećemo. Da smo mi uzeli, vi nećete. Hajmo biti pošteni što je do svega došlo. Dakle, da prekinemo s tom tradicijom i nemojte se, gospodine Bećiroviću, vi kao poznati istoričar, vratite ulicu malu čovjeku koji je bio partizan, predsjedavao ZAVNOBiH-om i hoćete da bude kontinuitet, a to ste skinuli zato samo što je Srbin.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Pa ne znam, moram zaista da kažem, oni koji su sumnjali da je poslanik Slavko Jovičić zaista vispren i da se dobro priprema za sjednice sada se mogu uvjeriti, što bi se reklo, u bocu ili u sridu. Slavko Jovičić u sridu, kako se kaže dole kada ide na onoj. Znači poslije ove njegove replike mislim da bi za sve nas bilo pametno da prestanemo sa svim pričama zato što je on rekao suštinu. I ono što je rekao gospodin Bećirović a i gospodin Izetbegović, antifašističke manifestacije, tradicija, istorija se ne može promijeniti bez obzira šta ovaj parlament uradio. To je dio istorije i mi možemo to, ali mi smo protiv prekrajanja. Ovo što vi radite je falsifikovanje istorije. O tome se radi. I najbolje vas je gospodin Jovičić demantovao da taj falsifikat je providan, da je taj falsifikat jadan. To znači da bi bio red da kažete šta je htjelo zasjedanje Antifašističkog vijeća narodnog oslobođenja BiH, šta je htjelo. A ja ću vam evo predložiti, dok ne bude moja diskusija, jednu virtuelnu situaciju u kojoj na to zasjedanje ulaze delegacije SDA, recimo evo da ne bude sa SDP-om, mi smo nekad SDS-a recimo, ne znam nekih drugih, i kaže evo došli i mi i mi imamo svoj koncept BiH. I uđu tamo i, evo ja vama ostavljam da kažem, kako bi se on proveo. Kako bi njih dočekali ti koji su, maloprije je gospodin Izetbegović pomenuo jednu temu u nekom kontekstu ko je protiv četništva, pa mi moramo dodati ko je protiv handžar divizije, pa ko je, jesu li ovi iz SDP-a, što baštine tradicije ZAVNOBiH-a, jesu li ganjali i zatvarali mlade muslimane. E sad, ko je tu za antifašizam, ko je protiv, to bi trebalo raspetljati. Kako ste vi iz SDP-a došli zajedno sa SDA da ste sad prekrojili istoriju, da ste je uperili u jednom pravcu, ispeglali je i ona kao takva je tradicija. Ako tradicije ZAVNOBiH-a nisu bile, ako mislite da su podrazumijevali kao ključni osnov bratstvo i jedinstvo samo na prostoru BiH, onda ste vi falsifikator. Oni su mislili na bratstvo i jedinstvo naroda SFRJ. I oni su mislili na nešto. Nebitno ko je kriv, mi smo to bratstvo i jedinstvo razbili '90-ih, kao da ne kažem sad šta. Tako ga bubnuli i toga više nema. To je bio temelj tih ljudi i njima je na usnama to bilo – živjeti u jednoj državi Jugoslaviji sa BiH kao federalnom jedinicom, sa bratstvom i jedinstvom svih naroda bivše Jugoslavije. Nemojte prekrajati njihovu volju. Bilo je kako je bilo, istorija je išla kako je išla i u tome je problem. Ako mislite da ćete nas ubijediti da su oni htjeli nezavisnu državu BiH, zamislite sebe da se pojavite pred njima i kažete to što ste vi, pa uzmite malo njihove papire, pa uzmite malo Fočanske propise, pa uzmite ... propise, pa vidite šta je tamo napisano i šta se tamo spominje
Vrijeme! 103
i na koji način se oni odnose. E tu je suština. Ako mislite, i time završavam, da mi dovodimo u pitanje antifašistički karakter 25. novembra, apsolutno se varate. Ne dovodimo. On ima antifašistički karakter. Ali smo protiv njegovog falsifikovanja i protiv, jer ne želimo da upadnemo u falsifikovanje volje ljudi koji su stvarali tada ZAVNOBiH i tadašnju Jugoslaviju. U tome je razlika.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Remzija Kadrić, replika. Izvolite.
Ja se slažem da Đedo Kecmanović treba da ima ulicu u Sarajevu, ali treba isto tako da ima ulicu i na Palama, i u Trebinju, i u Banja Luci, i u Drvaru i u Mrkonjić Gradu. Evo neka Slavko kaže da li ima Đedo Kecmanović ulicu, naziv ulice na Palama. A treba da ima u svakom mjestu.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Azra Hadžiahmetović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Moja replika će biti vrlo kratka, više u kontekstu diskusije gospodina Jovičića. Možda mi nemamo ulicu više ili je premještena, kada je riječ o konkretnom imenu, ali imamo Trg ZAVNOBiH-a ovdje. Međutim, htjela sam više da skrenem pažnju, predsjedavajući, da možda podsjetite diskutante da je ovo prvo čitanje, odnosno govorimo o principima zakona. Ja Vas molim da svaku diskusiju koja nije usmjerena na principe ili prekinete, reducirate itd., jer mi smo već duboko prevazišli, toliko prevazišli da nam je potreban novi ZAVNOBiH.
Zahvaljujem. Idemo dalje, uvaženi poslanik Selim Bešlagić, replika. Izvolite.
Ja ću biti veoma kratak. SDP ne misli uzimati uopšte i svojatati ZAVNOBiH, on je faktički odraz želje i volje građana BiH i naroda BiH, on je daleko napredniji nego Dejtonski sporazum koji je imitacija ZAVNOBiH-a. I s druge strane, nikad u ovom dijelu BiH ni jedna skupština osim Skupština RS-a nije donijela odluku da poništava odluke ZAVNOBiH-a. Prema 104 tome, ja vas molim da o toj odluci i o tom uvažavanju ZAVNOBiH-a, bar, gospodine Jovičiću, evo pošto poznajete dobro istoriju, ne govorite jer ste vi ukinuli ZAVNOBiH, vi ste istoriju prekrojili. I s druge strane, apsolutno se s Vama slažem – mijenjanje ulica onih koji su stvarali državu BiH nije, ja bih rekao, vrlina niti je to u interesu BiH. S Vama se tu apsolutno slažem i evo prihvatam tu Vašu kritiku ali ne sebi nego prihvatam kritiku jer mislim da je to suvislo kad je jedan takav čovjek predsjedavao ZAVNOBiH-om, koga mi uvažavamo, da ga nema. Ali evo, imamo Trg ZAVNOBiH-a i ja vam tvrdim da će nakon ove rasprave poteći inicijativa da se tom čovjeku vrati. Ali vas molim da ovaj dio, kad govorimo o ovim stvarima, uđemo u raspravu o datumima i ja ću samo vam reći da ovdje nema ni jednog državnog praznika koji ćemo mi da slavimo. Mi imamo međunarodne praznike koje ćemo slaviti, imamo vjerske praznike koje ćemo slaviti, a nema ni jednog državnog zakona i zbog toga ja ne mogu prihvatiti da je ovo 'Zakon o praznicima u BiH', jer ako ja nemam, to je isto kao kada bih ja sad negirao da sam sin Saliha i majke Tahire, oca Saliha i majke Tahire, i na taj način ovde dokazujemo da mi smo došli s Marsa i da sada tek stvaramo nekakve stvari a da nemamo ni jednog praznika. To mi je nelogično i zbog toga ne mogu glasati za ovaj zakon.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Drago Kalabić, druga replika. Izvolite.
Znači, nismo mi protiv praznika, kao što je to rečeno u nizu replika, ali se ne slažemo u datumima. Znači, nije onaj ko je protiv jednog praznika istovremeno, e, sad to što će ovi koji su protiv istovremeno oboriti zakon i ostaviti državu bez 'Zakona o praznicima', to je sad njihova volja koju mi ne možemo spriječiti. Oko vraćanja te jedne ulice, bojim se da vam je to Sizifov posao, zato što gospodin Jovičić ima čitav spisak i trebalo bi danonoćna zasjedanja lokalnih skupština, kantonalnih, i ne znam ni ja kojih, da vrate sva ta imena. A to znači da su pogažene tradicije ZAVNOBiH-a i sad to neko peglanje, evo to je najbolje gospođa Azra sad kazala. Znate, ovaj je Vojislav, njega smo zbrisali u naletu rušenja tradicije antifašizma, a Trg ZAVNOBiH-a, pa može, to ćemo provući ali sa zelenom podlogom, pa ćemo to reći, to može nekako, to nema primjesa nikakvih drugih. U tome se i ogleda upravo igranje i falsifikovanje istorije. Ona se može uzeti onakva kakva je bila, imate vi pravo to istrgnuti iz konteksta, ali ja mislim da to izgleda jadno, zato što nismo mi na to uticali. Ja nisam bježao od odgovornosti da je '90. na ovim prostorima razbijena takva tekovina ZAVNOBiH-a i svi su u tome učestvovali i svi se utrkivali. E, onda se neko sjetio da je pretjerao. E, kasno je. E, neko se sjetio da je pretjerao i da je to uradio, da nije to pametno uradio, i sad treba nekim brzim falsifikatom preko koljena, nešto što ide u jednom pravcu nemoguće, ja mislim da je nemoguće. Ja mislim da nije korektno ne tražiti za takve stvari kompromis. Mi imamo ovde kompromis, imamo saglasnost dva entiteta, imamo stav Vijeća ministara, imamo oko ovih datuma oko kojih ima. I ne znam zašto srušiti taj kompromis a na drugu stranu staviti maksimalističke zahtjeve i da uđemo u ove rasprave o kojima vjerovatno nikad nema kraja.
Uvaženi poslanik Slavko Jovičić, replika druga. Izvolite. 105
Pa ovako. Uvaženi kolega Kadriću, kad su te ulice dijelile se u onom vremenu dok je još bila Socijalistička BiH, nije bilo ni toliko ulica na Palama da ih svi, od narodnih heroja i tih što su bili važni, da ih dijele, nije bilo ulica. Danas kad imamo ulica, kad su Pale pravi grad, univerzitetski, danas ne treba nam to ime. Što će nama na Palama to ime kad ste ga vi ovde u glavnom gradu, i mom i vašem, izbrisali. I, uopšte taj čovjek ne pada. Njega nisu zvali Đedo što je bio star, nego što ga je poštovao i Srbin i tada Musliman i Hrvat, poštovao ga je neprijatelj, poštovao ga je Tito, Savez komunista, pa mu dao najvažniju ulogu da predsjedava. Mi smo svi ovdje ravnopravni, ali nisam ja u istoj ulozi kao predsjedavajući, uvaženi gospodin Živković, gospodin Lozančić i gospodin Belkić, nismo. Oni imaju veću funkciju, mnogo više mogu da odluče nego ja, dakle kada se govori o tim zaslugama. Druga stvar, uvaženi kolega Bešlagiću, ne pada mi naum da okrivim ovaj parlament da je neko kriv odavde. Vi niste ni znali da je to promijenjeno. Čak niste ni znali, nemojte se ljutiti, da je bila ta ulica. Ali ja ću Vam reći da na Koševskom brdu je bila. Mala, neki sokak bez veze, ali dobro, nije bitno. Dakle, ta država koju vi želite, kontinuitet da nastavite, koja je trebala se njemu zahvaliti, dala mu najmanju ulicu. A danas, ne želim nikog da vrijeđam, ja kad dolazim na sjednicu Parlamenta prolazim ulicu Mladih muslimana, pa prolazim Zelenih beretki, pa prolazim sve druge. I jednom sam govorio ovde na Parlamentu, hajde što ste promijenili ove glavne ulice Vojvode Stepe, Vojvode Putnika, kao neki srpski junaci iz nekih ranijih ustanaka, srpskih ratova, to bi nekako mogao da prihvatim, hajde, smetalo vam sve što je srpsko, uredu je. Ali eto, tog čovjeka za kojeg se vi zalažete iz ZAVNOBiH-a? Uvažena profesorice, Vi znate koliko ja Vas poštujem, i sve vas ovde, trg i ime ulice su različiti. Ima bezbroj ljudi koji su apsolutno nevažni, ma naravno, e, pa sad je trg veći malo, a ulica je mala, znam ja. Kada tako nešto hoćemo da se nekom zahvalimo, ja bih volio da mi imamo brojeve ovde kao u Njujorku. Ulica 64, 124, avenije 5., 6., 19., a ne ove nazive imena koji će nas stalno razjedinjavati. Dakle, opšte je poznato, jasno da neće 25. novembar nikada dobiti podršku od nas dok smo ovdje da to bude bilo kakav praznik, a pogotovo državni. I dakle, ne trebamo se oko toga uzbuđivati.
Tri minute. Evo još pola.
Dvije i 32-ije, nemojte me prekidati, šest sekundi ste mi uzeli, ali nema veze. Dakle, i da se vratim na 1. mart, isto tako i ovaj praznik. Ljudi, taj dan je najveća nesreća bila. I jednom sam davno rekao za mnoge medije, kao što i svašta govorim, hajmo izabrati jedan dan da slavimo dan nesreće. Ali bi bio svaki, kako mi raspravljamo. Dakle, nemojte ovo stavljati u proceduru što neće dobiti podršku i hajmo ono što može dobiti podršku, što niko ne osporava, da to izglasamo ako želimo zaista da imamo kompromis, konsenzus i ostalo. Hvala lijepo. 106
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Azra Hadžiahmetović, druga replika. Izvolite.
Prvo, ispravka krivog navoda. Mi ne možemo slaviti nesreće. Možemo obilježavati tužne dane, je li. Vidite, jako uspješno su neki diskutanti skrenuli pažnju sa suštine problema i rasprave, a to su principi Prijedloga zakona o državnim praznicima. Mi ne raspravljamo o ulicama ni pojedinačnim slučajevima; pogotovo mislim ako ćemo raspravljati o tome, onda hajmo to prevest na teren opšte rasprave ovdje pa se upitati postoje li neke ulice, naprimjer, u gradovima koji su danas u RS-u a koje su bile ranije. Ja ću vam reći da znam za većinu gradova u kojima nema više nijednog imena ulice koja nosi ime a da nije srpsko, mislim. Ali ja ne želim o tome raspravljati, ja ne želim.
nije uključen mikrofon
Znam ja da vi to ne krijete, čak štaviše, kolega Kalabiću.
Molim vas, samo malo.
nije uključen mikrofon
Ne krijete, ne, ne, ja hoću samo da kažem možda niko ništa ...
Samo malo molim vas da se svi čujemo. Izvolite.
Da se svi čujemo i da se uvažavamo. Da ne pokrećemo krnje rasprave o nečem što nije na dnevnom redu. I evo usput, predsjedavajući, da pomenem da s obzirom da ovaj Prijedlog zakona o praznicima BiH ne udovoljava elementarnom principu, a to je da ima makar i jedan dan iz istorije ove zemlje kao što i druge zemlje, koji je, to ja ne govorim, mislim, ili koji bi to bili dani i itd, ali bilo koji dan iz istorije zemlje, kao što je to slučaj sa svim zemljama koje imaju praznik iz svoje istorije, mi nećemo podržati ni u prvom čitanju. Zahvaljujem. 107
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović, replika. Izvolite. I diskusija ujedno, je li tako? Možete sastaviti.
Neću, neću. Ovo je samo diskusija, a replika je bila preventivna, pošto se zloupotrebljava replika, a ja dugo vremena već čekam, onda sam se i ja počeo dovijati, je li, na svoj način. Dakle, samo je diskusija i neće biti nikome replika. Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, dakle, ovaj zakon ovakav kakav jeste predložen mogao bi se usvojiti kao 'Zakon o državnim praznicima' svake države, skoro svake države u Evropi. E ovako, pa mogao bi, dakle ovako: Nova godina, Prvi maj ili većine država, je li tako, u Evropi, u svijetu, kako god hoćete, mislim, ovako kad ga ponudite, onda Deveti maj, 26. jun - Dan podrške žrtvama nasilja itd. Dakle, ovde nema ništa što govori o elementu bića ili elementu identiteta BiH, države BiH, i to je ono što je problem ovoga zakona. A mi znamo da postoje brojni datumi u istoriji ove zemlje koji jesu element bića i koji jesu specifikum ove zemlje. I onda mene kao čovjeka zabrinjava zašto ni jednog od tih datuma nema u ovom zakonu, i to jeste ozbiljan problem. On zbog toga ne može proći ni u prvom čitanju i zbog toga je njega opasno usvojiti i na nivou principa. Njega nije moguće popravljati jednostavno amandmanima, jer je jednostavno ponuđen zakon koji u sebi ne sadrži ništa kada je u pitanju BiH, kada su u pitanju ovi državni praznici. Da je ovaj zakon opasno usvojiti, ovakav kakav jeste, govore i diskusije koje smo mi do sada imali priliku da čujemo. Ako bi usvojili ovaj zakon, mi ne bismo dobili 'Zakon o praznicima BiH', nego bismo dobili zakon protiv praznika BiH, dobili bismo zakon protiv Prvog marta kao Dana nezavisnosti, dobili bismo zakon protiv 25. novembra - Dana državnosti i Dana ZAVNOBiH-a, jer to su državni praznici ove zemlje i svako onaj ko misli da će se rušenjem ovoga zakona zapravo država ostaviti bez praznika i da ona neće imati praznike, vara se, neće. Država ima praznike, ona ima zakone o praznicima i o Prvom martu i o 25. novembru - Danu nezavisnosti i Danu državnosti. I ti datumi su priznati i u Dejtonu, potvrđeno je dakle još jedanputa i u Dejtonu po principu kontinuiteta propisa. I nije problem u tome ima li ova država te zakone ili nema, problem je u tome da li se ti zakoni poštuju na cijeloj teritoriji države ili ne. I nije pitanje postojanja ili nepostojanja zakona, nego je pitanje njihovog poštivanja ili nepoštivanja. To je dakle jedno sasvim odvojeno i drugo pitanje. Usvojiti ovaj zakon, znači ukinuti istovremeno, jer kada BiH, Dejtonska, postdejtonska BiH neko pitanje uredi zakonom nakon Dejtona, onda prestaje naravno da važi ono što je bilo do Dejtona, kako je to kontinuitet propisa objasnio, i to automatski znači ukidanje zakona o 25. novembru kao Danu državnosti i o Prvom martu kao Danu nezavisnosti. Mi smo danas mnogo dalje od kompromisa, nažalost, nego što smo recimo bili prije 10 godina. Ja se sjećam rasprave 2000. godine ili 2001. godine u Domu naroda ovdje, ovoga parlamenta, kada recimo 25. novembar nije bio osporavan kao državni praznik. Dakle, on je tada, čak su se usaglasili kolegiji tada oko 25. novembra kao državnog praznika. Problem je bio njegovo značenje, je li to Dan državnosti, je li to Dan ZAVNOBiH-a ili Dan antifašizma. Recimo, kolege iz RS-a su se usaglasili tada da to bude državni praznik, dakle 25. novembar ali 108 da se zove 25. novembar - Dan antifašizma. Naravno, mi nismo mogli pristati na to jer ovaj datum je toliko važan za potvrdu kontinuiteta državnosti BiH da jednostavno oko ovog datuma, bez obzira šta mi govorili, kako god mi pričali, ovdje jednostavno nema pogodbe. To je jednostavno tako. I naravno, to tada nije prihvaćeno, digla se čitava uzbuna u BiH i oni koji su, uslovno kazano, sa bošnjačke strane u to vrijeme to prihvatili, doživjeli su jednu tešku kritiku unutar BiH. Mi smo danas mnogo dalje od 'Zakona o praznicima'. I kada je u pitanju Dan nezavisnosti, ja se sjećam kada su kolege iznosile varijante šta je to, šta bi to moglo da bude u tom periodu kada je BiH se osamostaljivala od SFRJ. Danas, dakle ni toga nema. Sve skupa, mislim, ministar Nović je jedan ozbiljan ministar i ja to do sada mnogo puta ističem i govorim i ja ću to kazati i ovaj put, i za mene je, spram te činjenice, iznenađujuće da se on odlučio da ovakav zakon predloži u Parlament, zakon za kojeg je potpuno svjestan da ga jednostavno nije moguće dograditi i on ovakav ne može proći u Parlamentarnoj skupštini BiH. Mi smo do sada imali brojne zakone iz tog ministarstva i od ovog ministra, mi smo zajedno radili na njima i dograđivali ih i čini mi se da je po prvi put na jednom vrlo osjetljivom pitanju, ovo je pitanje oko kojeg nema preglasavanja, ovo je pitanje dakle identiteta, došli smo u poziciju da imamo tako nešto u Parlamentu BiH. Volio bih da se ovakve situacije ne ponavljaju i, naravno ja, slobodno ja mogu kazati u ime Kluba SDA da ćemo glasati protiv ovoga zakona. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Džaferoviću. Sljedeći je replika i rasprava, uvaženi zastupnik Martin Raguž.
Isto nije replika. Kažu da je najbolji oblik zaštite i borbe i liječenja prevencija. Pa evo preventivno, jer mi neki koji smo se davno javili strpljivo smo čekali poštujući Poslovnik i prava uvaženih zastupnika na repliku. Ja ću objediniti, znači neću nikom pojedinačno ..., dobro da je došlo do rasprave o ovom zakonu u Zastupničkom domu i zašto je dobro da je on prošao raspravu na Komisiji, bez obzira na sve kontraverze oko ovog zakona. Ja mislim da je krajnje vrijeme da bosanskohercegovačka javnost, na koju se mi svi često pozivamo, zaista izravno i kroz Parlament vidi uvid kroz sve pozicije koje se kroz ovu raspravu otvaraju. A šta se kroz ovu raspravu otvara? Otvara se naš odnos prema prošlosti i sadašnjosti i budućnosti, vidimo. Šta on pokazuje? Pokazuje stalno konfrontirane i sukobljene pozicije, dijametralno različite pozicije koje se najbolje ilustriraju kroz činjenicu koju, evo čujemo ovdje, čujemo u javnosti, u emisijama u kojima smo bili – to što vi hoćete, mi nećemo i obrnuto. I to je stalno tako, to je stalno tako i pokazuje da u ovoj zemlji nema niti institucionalnih, niti političkih kapaciteta da se postigne kompromis oko najvažnijih pitanja. Evo, to je stav Martina Raguža kojeg ovdje javno iznosim, stav HDZ-a 1990 i mi jednostavno od toga želimo napraviti otklon i mi se ne možemo pomiriti sa takvim stanjem i razvojem odnosa u BiH. 109 U ovom zakonu, ako ga uzmete i dobro pročitate, nema ništa sporno. Pitanje ima li dovoljno, i trebali bi biti pošteni pa to reći ovdje. Ja isto mislim da nema dovoljno, ali ne mislim da ima išta loše u ovom zakonu i želim u tome napraviti razliku. I smatram da datumi kao što su Dan pobjede nad fašizmom i Dan Europe, Dan potpore svim žrtvama nasilja su ogromni datumi i dobro je da su našli mjesto i to treba pozdraviti, a ne kritizirati. Pa ne mogu ja neke svoje privatne datume u borbi za antifašizmom iznositi i pretendirati da oni postaju opća vrijednost, ako je dan Deveti svibanj prihvaćen u čitavoj Evropi kao opća vrijednost. I to nama nije dovoljno, pa još bi nešto kao. Pa stanite malo, ljudi, daj da malo ozbiljne rasprave povedemo ovde. Da malo tu ideološku maglu razgrnemo svi ovde skupa i da vidimo ima li još ovdje institucija ljudi kojih se nešto pita oko tih datuma. Da vidimo šta je sa vrijednostima ZAVNOBiH-a, da nije ni hrvatska, ni bošnjačka, ni srpska, i da ... vidimo danas u stvarnom životu gdje smo. Pa da onda, i oni koji se na to pozivaju da pokažu da se drže tih načela ZAVNOBiH-a, pa ćemo ih prihvatiti, sve ćemo prihvatiti, sve apsolutno, bjanko. Druga stvar, uređuju se vjerski blagdani. Ova je zemlja multikofesionalna i uređuju se da svaki građanin, vjernik može na svakom pedlju BiH slaviti svoj vjerski blagdan. Zar to nije veliki pomak: u konsultiranju sa Međureligijskim vijećem prihvaćene su njihove vrijednosti. Ja mislim da je to ogroman pomak, ogroman pomak. Smatram da je konačno vrijeme da kad je državni blagdan da su izvješene zastave BiH, a ne da imamo činjenicu i kažemo da je to blagdan, nema trećeg člana Predsjedništva koji je po Ustavu tu – nema ga ni jedne godine. Ja mislim da to nije dobro za zemlju da se ta praksa nastavlja tako. I da ne bih ostao na kritici predlažemo da se dodaju kao državni blagdani BiH: dan njenog međunarodnog priznanja, to je 6. 4. 1992. i da se kao 'Dan državnosti' upiše 22. svibanj 1992. kada je BiH primljena u najveću multilatelarnu organizaciju, najznačajniju organizaciju na svijetu, to su UN. Kud ćete dva veća datuma? Ko ih može osporiti? Jesu li oni vezani za ideološku poziciju, političku, parcijalnu ili neku drugu, zar oni nisu dovoljni da pokažu karakter da ova zemlja ima snage da donese jedan važan zakon i odredi se o svojoj državnosti, međunarodnoj poziciji i svojim unutarnjim odnosima i pokaže da može postići kompromis? Pa pazite, mislim, gdje ćemo mi sad, odbili smo ovo i gdje smo sad opet? I stalno tako, ne po ovom pitanju, po svim pitanjima. Onda nema viznog režima, nema nam akcijskog plana za NATO, nema kompromisa, nema rješenja i svi su kao pobjednici. Ko je izgubio? Svi smo izgubili, ljudi, bolan. Nema nas nigdje, nema nas na mapi. Moramo se crvenjeti, sramotiti itd. Evo, imam konkretne prijedloge. Mislim da ovaj zakon je prošao, treba ga kroz amandmansku fazu da mi u Parlamentu pokažemo da mi možemo, evo ne može u Vijeću ministara, možemo mi napraviti kompromis ovdje. Evo, ja sam predložio dva datuma. Dajte ako ima još datuma da sjednemo da radimo i da izađemo jednom sa bijelim dimom i kažemo - u ovoj zemlji možemo dostojanstveno proslaviti državni blagdan, da se bar oko toga ne svađamo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Branko Dokić. 110
Gospodine predsjedavajući, ja nemam ništa protiv da kolega Remzija Kadrić govori prije pa da ja spojim repliku i ono što sam mislio da kažem, ili ćete mi dati da spojim sada odmah, ako se on slaže. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa neću govoriti 15 minuta. Evo, gospodine Remzija, dozvolite. Ja sam se javio iz istih razloga kao i Martin jer je bilo zaista puno veoma nepotrebnih i neprincipijelnih replika koje nisu uopšte bile u skladu sa tačkom dnevnog reda već su pričali o nekim drugim stvarima. Nažalost, mi evo i ovdje u Parlamentu kao i u društvu generalno najčešće se zagledamo u negativne stvari i ono što nije dobro, i onda nas to potpuno odvuče i odemo u drugu stranu. Dajmo jednom da probamo da se zagledamo u ono što je pozitivno, da krenemo nekim koracima afirmacije, a ne stalno negacije. Meni je kolega Martin pomogao u mnogome, i tako da moja diskusija zaista neće biti 13 minuta, manje čak i od 10 minuta, prije svega u ovoj činjenici da evo i ja pozdravljam i cijenim i odlučnost ministra koji je izašao sa jednim prijedlogom u kome, evo ponavljam ono što je kolega Martin rekao, za mene nema ništa sporno. I samo je otvoreno pitanje je li dovoljno. Dakle, ama baš ništa sporno. Moram da kažem da neke stvari nisam razumio i pitao sam ministra, nisu mi bili jasni ovi datumi vezano za vjerske praznike, ali kada mi je rekao da je to dogovor Međureligijskog vijeća i da su to oni predložili, onda, iz istih razloga kao što on nije imao ništa protiv, evo nemam ni ja ništa protiv da to bude tako, ali kada bih ja to postavljao, vjerovatno bi drugačije neke stvari postavio. Mislim da evo i moja je poruka, i poruka partije kojoj pripadam, da je krajnje vrijeme da BiH ima 'Zakon o državnim praznicima' i da ovaj zakon pruža nam mogućnost evo kroz amandmansko djelovanje da dođemo do toga. Dakle, apsolutno smo protiv onih koji evo zagovaraju činjenicu da ovo a priori treba odbaciti i treba ići ponovo u nekakve rasprave i prijedloge, a ne znam da li si postavljaju pitanje šta je to što će dobiti ponovo. Isto mogu da razumijem primjedbe u smislu da evo u ovom prijedlogu zakona nema elemenata koji su direktno vezani za državu BiH, ali sam sasvim siguran, ukoliko smo iskreni, ukoliko smo otvoreni i ukoliko se uvažavamo međusobno, ili, još da budem precizniji, ukoliko smo na liniji ZAVNOBiH-a – da možemo doći do takvog dogovora. Priča sad i o ZAVNOBiH-u i o nekim drugim stvarima, koje nisu ovdje u suštini, bi trebalo da bude priča kada budemo govorili o amandmanima, ako dođemo do toga – a ja se nadam da ćemo imati dovoljno razuma da ćemo doći do toga, pa makar tada odbacili – trebalo je da bude tada. Ali evo, i ja ću napraviti taj presedan pa ću već unaprijed diskutovati o tim stvarima. Ono s čime ja nisam saglasan sa prijedlogom dva nova datuma, ne zato što ne uvažavam ovo što je kolega Martin rekao nego zato što smatram da postoje evo i druga dva datuma koja su prioritetnija da budu u ovom zakonu. Vi znate da je 'Dan državnosti' rođendan države, a rođendan ove države čiji smo mi predstavnici poslanici i zastupnici za ovim klupama je 21. novembar, gospodo. Dakle, ako hoćemo 'Dan državnosti' ove BiH u kojoj danas živimo, čiji smo 111 mi zvaničnici, onda je to 21. novembar, dan kada je potpisan Dejtonski mirovni sporazum koji je u duhu ZAVNOBiH-a postignut konsenzusom sva tri konstitutivna naroda, uz podršku i garanciju međunarodne zajednice i susjednih država. Neću pričati sada. Ako dođemo do diskusije oko toga treba li to ili ne treba, onda ću govoriti kako ja doživljavam to što se taj dan ne prihvata. Pa ja, ali evo samo dvije rečenice: osporavanje Dejtonskog mirovnog sporazuma i sve što je napravljeno je kamen spoticanja već 14 godina u ovoj državi. I sve dotle dok ne počnemo od toga biće osporavani neki drugi datumi. Ja lično, a i partija kojoj pripadam, nemam ništa protiv da u državnim praznicima imamo jedan naš, kako Denis kaže, domaći datum koji označava antifašističku borbu BiH. Možda je neskromno ako ističem: moja dva ujaka, ime jedno ja nosim i ponosim se s tim, su ostavili kosti na Sutjesci, jedan stric, i da ne nabrajam dalje. Prema tome, nema niko pravo da mi na bilo koji način stavlja pod znak pitanja to što je postignuto u tom periodu. Dakle, koji će to biti dan možemo razgovarati. Je li to 27. juli, je li to neki drugi, za BiH to je nekada bio 27. juli, ja sam išao na te zborove dok su se god slavili, sada se ne slave, nažalost se ne slave. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Samo malo. Niste ni Vi bili ... kada Vam je neko dobacivao ..., polako.
Drugi datum, evo ne mora da bude ni 27. juli, može da bude ono što je kolega Džaferović govorio, evo već je pobjegao sa ove rasprave, može da bude dan ZAVNOBiH-a, ali ne taj dan kao Dan državnosti već Dan ZAVNOBiH-a. Opet ponavljam, Dan državnosti ove države koju mi uživamo je 21. novembar. Činjenica je, moramo biti iskreni, da bez ZAVNOBiH-a ne bi bilo ni ove države u kojoj sada živimo, ali to vam je, gospodo, isto kao primjer potomaka i predaka. Ja ne slavim, bez mog oca ne bi bilo mene, ili bez mene ne bi bilo moje djece, ali moja djeca ne slave moj rođendan već slave svoj rođendan, obilježavaju i djedov ali to nije njihov rođendan, to je djedov rođendan. Ali, (?) mikrofon nije uključen samo malo, dozvolite molim vas, i kada umre postoji djedov rođendan.
Samo malo, polako. 112 ___________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Molim Vas, ako ćete provocirati, ja, vidite, nisam spomenuo ni jedno ime, ni jednu ulicu, ni jedan grad, a tom diskusijom kako Vi već replicirate odvešće nas ko zna gdje, ne bih volio o tome da govorim. Dakle, još jednom ponavljam: bez ZAVNOBiH-a ne bi bilo i ovog, ali ignorišući 21. novembar vi stvarno kod jednog dijela BiH ostavljate zaista veliku rezervu, pa čak i strah – šta je to što je krajnji cilj? Zbog toga je insistiranje na 25. novembru kao Danu državnosti ignorišući 21. novembar otkada postoji ova BiH, koja nema prefiks republika. Dakle, ova BiH je svojevrstan cinizam, gospodo, ja ga tako doživljavam. I evo, ovim ću završiti diskusiju o ovom pitanju, i neću replicirati nikome a kažite šta god hoćete.
U svakom slučaju, mi bi slavili rođendan ali ne možemo se dogovoriti oko datuma, ali dobro. Uvaženi poslanik Denis Bećirović. Izvolite.
Ja, iako se javljam iza kolege Dokića, replika nije kolegi Dokiću. Naime, današnja rasprava ili dio diskutanata je počeo gdje je ulica u glavnom gradu predsjednika ZAVNOBiH-a Vojislava Kecmanovića ili predsjedavajućeg. Što se mene tiče i svih vijećnika i poslanika SDP-a, to mogu sigurno garantovati, tamo gdje su oni odlučivali i bili većina sigurno to ime nije izbrisano, niti ime bilo kojeg antifašiste. I ako je to problem danas, evo ja ću vam odmah predložiti zaključak uz ovaj zakon, možda zakon ne prođe, ali da nam prođe zaključak 'da zaključujemo da ćemo isfinansirati da ispred ove Parlamentarne skupštine u naredna tri mjeseca postavimo bistu Vojislava Kecmanovića'. Eto, to može biti konkretan prijedlog. Dalje, kada je riječ o samom ZAVNOBiH-u kao Danu državnosti mnogi govore da ne može ZAVNOBiH biti Dan državnosti. Pa evo, samo da odemo malo u susjedstvo. Srbija je za svoj Dan državnosti izabrala 15. februar iz 1835. godine i iz 1804. Tada Srbija nije imala veze sa današnjim granicama Srbije. A ova BiH je u istim granicama kao i ona u ZAVNOBiH-u, s istim ravnopravnim narodima itd. Dan Dejtona, također treba uvažavati u ovoj zemlji ali je najprikladnije da to bude 'Dan mira' u ovoj zemlji, jer je objektivno mir. Mi bi mogli kao Dan državnosti slaviti 21. novembar, ovdje imam Ustav BiH i da u Ustavu BiH u članu I. piše da BiH nastaje 21. novembra 1995., međutim u Ustavu BiH, evo ovdje ga, dakle mogu pokazati, doslovce piše: 'BiH nastavlja svoje pravno postojanje'. Dakle, riječ je o kontinuitetu i nastavku, a ne o nastanku. Međutim, da budem do kraja iskren, nije ovo prva rasprava o ovoj temi, nije mi ništa iznenađujuće ovo što sam čuo od nekih poslanika, prije svega iz SNSD-a, jedino iznenađenje u čitavoj današnjoj diskusiji, to još nisam čuo, pod znacima navoda reći ću biser dana je ova izjava gospodina Bakira Izetbegovića. On je doslovce rekao da je ZAVNOBiH kao neki kompromis. Ako idemo sa tom 113 tezom da je ZAVNOBiH kompromis, to implicira da Bošnjaci imaju neke svoje datume, Srbi svoje, treći svoje, pa kao složit ćemo se oko ZAVNOBiH-a. Ja tako ne mislim. Ja mislim da je ZAVNOBiH temelj i osnova a nikakav kompromis. Uopšte nemam problema oko toga hoće li neko izglasati ili neće ZAVNOBiH. ZAVNOBiH, to svi znamo ovdje u sali, neki hoće priznati neki neće, to niko ne može negirati, to je naša zajednička vrijednost. ZAVNOBiH ima dugotrajnu vrijednost i tu nema nikakvih problema.
Vrijeme!
Završit ću sa ovom rečenicom. Kalabić je u pravu kada je rekao da vijećnici ZAVNOBiH-a nisu željeli nezavisnu BiH. Vijećnici ZAVNOBiH-a željeli su što su željeli i vijećnici u Hrvatskoj, Srbiji, Sloveniji, Makedoniji i Crnoj Gori, oni su udarili državnost BiH u ondašnjoj avnojskoj Jugoslaviji. Kada su, prije svega, druge republike razbile tu avnojsku Jugoslaviju, BiH ništa drugo nije ostalo već da i državnost pretoče u nezavisnost.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Remzija Kadrić ima diskusiju. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Samo oko ove biste da ne napravimo kakve zabune, da ne napravimo bistu možda Vojislavu Kecmanoviću ili Vojislavu Šešelju, kada su u pitanju ova dva imena, ali slažem se sa ovim da ne ...
I oni nobelovci, isto tako, Dragini.
Dakle, ja sam se javio samo zbog ove jedne rečenice u obrazloženju u kojem stoji, kaže: 'Od stupanja na snagu Ustava BiH na nivou države BiH ne postoji, odnosno do sada nije donesen zakon o praznicima.' Dakle, ova rečenica je protivustavna, dakle nije u skladu sa Ustavom, jer u Ustavu BiH stoji da svi zakoni i propisi i sudski poslovnici koji su na snazi na teritoriji BiH u trenutku kada Ustav stupi na snagu ostat će na snazi u onoj mjeri u kojoj nisu u suprotnosti sa Ustavom dok drugačije ne odredi nadležni organ BiH i, naravno, sa najvažnijim članom, članom I. Ustava BiH u kojem stoji da 'Republika Bosna i Hercegovina, čiji je zvanično ime od sada Bosna i Hercegovina, nastavlja svoje pravno postojanje po međunarodnom pravu kao država'. Dakle, ova rečenica u obrazloženju ... ne može ovako stajati i iz tih razloga sam se javio da, ponavljam, borba za državu BiH se i dalje nastavlja. Iz tih razloga ovaj zakon nije prihvatljiv za mene i za Stranku za BiH. 114
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Pa ja ne znam šta je to što nije rečeno. Gospodin Kadrić nije samo rekao kako to misli izvesti ako se poziva na principe ZAVNOBiH-a koji govore o ravnopravnosti, o bratstvu i jedinstvu, o kompromisu, o dogovaranju, tamo nema ni visokog predstavnika, tamo nema ni nametanja, nešto ovaj sistem nije dobar. Ja ću podsjetiti na tri stvari. Znači, ne znam kako ali ovaj zakon ima saglasnost oba entiteta i zašto prelazite preko te činjenice. I to će vam i ministar potvrditi, znači ima saglasnost oba entiteta, ima saglasnost Vijeća ministara, ima saglasnost značajnog dijela poslanika, znači ovo što nema nije relevantno. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne, pa molim vas, evo ja ću pozvati ministra da kaže - saglasnost dva entiteta - ja sam to vidio. Znači, ima saglasnost dva entiteta. Maloprije kada je gospodin, čini mi se, Džaferović govorio zašto je gospodin Nović uputio taj prijedlog, pa nije to njegov prijedlog, to je prijedlog Vijeća ministara koji je dobio podršku dva entieta i Vijeća ministara. To što je on resorni ministar, to nije njegov privatni zakon. Znači, ovako široka podrška ovom zakonu, ovako široka podrška, i da se obori ... neke logike mi tu nema. Kako je došlo do te podrške, eh sad, mi nećemo tu držati, ne pada nam napamet pridiku bilo kome ko odluči drugačije. Kako je moguće ako je BiH mogla funkcionisati na principima ZAVNOBiH-a, onda što je bio potreban Dejton? Koliko ja znam da jedno drugo isključuje. Da je mogla na ZAVNOBiH- u, ne bi bilo Dejtona. Ne znam, jedno s drugim ne može. To i jeste problem ovog vremena i ovog društva što mi sada apsolutno u našoj svakodnevnici miješamo žabe i babe i pokušavamo još držati nekome predavanje. Ja sam maloprije rekao da se pokušate vratiti u tu stvarnost i da kažete recimo Đuri Pucaru Starom da upiše tamo da se na Božić neće raditi. Ja mislim da bi se Đuro uhvatio čega bi prije stigao, ili Hakiji Pozdercu, ili Ivanu Ribaru, da za Bajram nas nema. E sada vidite kako bi to izgledalo, kakve to ima veze sa ovim danas. Tekovine socijalističkog društvenog uređenja i antifašizma nemojte spajati u jedno. Možda je i ovaj Slavujev djed poslije zabrljao nešto. Antifašizam nema veze sa tim ako je neko poslije rata nešto zabrljao. Sa tim uređenjem je ovo društvo raskrstilo '90-ih. Perjanica je bila SDA, SDS i ostali. Raskrstili smo s tim, zgazili ga kao zvečku. I sada kao nešto sjetili se da nam iz toga nešto treba, a to razbucali kako smo uspjeli i umjeli. Pomiriti deklaraciju ZAVNOBiH-a i Islamsku deklaraciju? Ja bih volio vidjeti toga ko to pomiri i da donesete njima i kažete, evo, mi o ovome mi bi da vi malo raspravljate, oni naoružani svi sa onim tamo mitraljezima, ili deklaraciju Radovana Karadžića iz '90-tih, pa da i on nakon toga uđe tamo. Ja bih volio vidjeti da ovi umjetnici to malo naprave i da nam to dočaraju. Nije korektno, i s druge strane nemoguće, i ne znam zašto se bavimo time: 115 opravdanje da može BiH na ZAVNOBiH-u, a ne može Jugoslavija na AVNOJ-u. Mnogo ljudi iz ovog parlamenta je govorilo da ne može Jugoslavija, da ne može AVNOJ, da smo navodno srušili principe koji važe, a koji su apsolutno isti. Principi bratstva i jedinstva su isti i za ZAVNOBiH i za AVNOJ. I zato se mi danas ne upinjemo da to branimo jer smo to srušili gospodo, srušili. Isti principi važe za avnojsku Jugoslaviju kao što su važili ... i rečeno je nema Jugoslavije jer nismo, kaže, ravnopravni, nema Jugoslavije jer nema više bratstva i jedinstva. A šta je to ostalo u BiH od tih principa? Ja bih volio, i što se mene tiče kada bi me mogla sada neka sila vratiti, ali apsolutno sve što je u ZAVNOBiH-u. Ali vjerovatno, kada bi to nekome sada rekao da to podrazumijeva i Jugoslaviju, neko bi rekao: e, ne može, mi hoćemo nešto drugo. I nije sporna ta volja za nečim drugim, ali to nema veze sa ZAVNOBiH-om. Ponavljam, antifašistički karakter ZAVNOBiH-a niti je u redu, niti je pošteno dovoditi u pitanje i mislim da to ne bi trebalo nikome padati napamet. Vraćanje nazad u istoriju, u vrijeme kada su ovi narodi oslobođeni od austrougarske okupacije, kada su neki ljudi izginuli da bi odavde otišao austrougarski okupator? I oni su činili dobra djela, i oni su zaslužili da i njihove ulice nose imena. I tada se bilo pod nekom okupacijom i pod nekom čizmom protiv koje su se ti ljudi borili i ostvarili prvo ujedinjenje ovih naroda. AVNOJ je to poslije razradio na jedan drugačiji način, ali mi sada to kao zaboravili, 1918., pa ne znam ni ja, pa nadalje. I to su bila neka dobra djela, nekih naroda koji su se dogovorili da to urade protiv okupatora. Ja mislim da nije uredu, time ću i završiti, sve naše primjedbe su ovdje da se falsifikuje istorija, da to ne treba činiti i da ima stvari oko kojih se mi možemo dogovoriti. I ne znam, evo maloprije gospodin Džaferović je rekao, zašto nije iskorištena ta prilika. A nije zato što su bili maksimalistički zahtjevi. Ja sam bio na Vlašiću i kada sam vidio šta je dogovoreno u reformi policije tada, ja ne znam da li ste mnogi imali priliku vidjeti taj papir, i oni koji znaju kakvi su detalji, evo gospodin Džaferović je to vidio, to nema veze sa današnjom reformom policije. I neko je rekao to je malo, dajte još i propalo je i to što je dogovoreno. Stisnite sada, sada je gotovo. A ja sam vidio taj papir, evo meni se kosa diže i sada od tog papira, ali je na sreću neko izdao pogrešno dugmne, pritisnuo u Sarajevu pogrešno dugme, pogrešnu komandu guraj još i to još je otišlo, svi znamo gdje je otišlo. Tako i oko praznika. Ja ne vidim razloga da se mi ne dogovorimo oko ovoga ako postoji saglasnost dva entiteta, saglasnost Vijeća ministara, saglasnost značajnog broja poslanika, relevantnih faktora, jedan dio koji može sebi priuštiti i da bude protiv ovoga ali moja je molba da ne ruše državni zakon, da ne ostave državu bez ovakvog jednog zakona koji nam omogućuje, s obzirom da praznik treba slaviti, treba obilježavati, ne znam kako mislite nekoga natjerati ... Valjda bi on trebao imati nekakav odnos prema tom i da bi se i on našao u toj slavljeničkoj atmosferi. Ne znam kako ju je moguće postići na neki drugačiji način. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Selim Bešlagić, druga replika. Izvolite.
Evo, znam da je druga, ja bih volio da nije ni ova druga ali moram gospodinu Kalabiću reći. Slažem se u jednoj stvari da njegovo potenciranje pitanja ZAVNOBiH-a itd., taj stvarno 116 ZAVNOBiH u prvom svom dijelu zasjedanja 25-og nije donio ovo pitanje vjerskih prava i sloboda, ali su zato na drugom zasjedanju ZAVNOBiH-a u Sanskom Mostu donesena prava čovjeka i građanina, Deklaracija o pravima slobode čovjeka i građanina gdje je upravo došlo do izražaja sloboda savjesti i sloboda vjeroispovijesti gdje smo dobili pravo i slaviti praznike. Nije to bilo tako rigorozno, nemojmo plaho ... ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] To je druga stvar što ćemo sada naći desno i lijevo neke stvari. I druga stvar, ja bih zamolio, ako može, da se dobije odgovor koji su od devet ministara glasali za ovo što ste Vi rekli, jer ako su glasali to i ako su zastupnici se složili pa onda o čemu mi ovdje raspravljamo. Ovo što mi, ovo, (?) nije uključen mikrofon
Uvaženi poslanik Bakir Izetbegović, replika druga. Izvolite.
Ma ovaj naziv Islamska deklaracija stalno povlače oni koji je nisu pročitali. Eto ja pozivam kolegu Kalabića neka idući put donese jednu rečenicu koja ima ikakve veze sa BiH, Jugoslavijom, našim narodima itd. Nećete naći nijednu takvu rečenicu, ali eto vama dobro dođe taj naziv da imate ovako nekorektne istupe. Što se tiče Jugoslavije, dakle nije bila, ne daj Bože, SDA razbijač Jugoslavije. To je u našoj programskoj deklaraciji bilo očuvanje Jugoslavije. Da smo se mi pitali, ona bi bila modificirana, sačuvana. Dakle, Jugoslaviju je razbilo Karađorđevo, pa onda JNA koja se pretvorila u jugoslovensku armiju jednog naroda, je li, pa je napala ostale narode i ostale republike. To je razbilo Jugoslaviju. Mi smo učinili koliko god smo mogli, a bili smo perjanica, ne razbijanja nego uvođenja demokratije, ovoga parlamentarnog života itd., i učinili smo koliko god smo mogli da se ta zemlja očuva, da se očuva multietnički sastav, njen duh itd. Tamo gdje se SDA nešto pitala, tu je još uvijek Josip Broz sačuvao glavne ulice, to nigdje u bivšoj Jugoslaviji nema, osim tamo gdje smo se mi nešto pitali, jer znamo da od nas ne počinje istorija. I tu su 117 sačuvane i crkve, i sinagoge itd., gdje smo se mi nešto pitali. Mi smo bili eto perjanica toga, gospodine Kalabiću. A vi ste, nažalost, pogodili u sridu, što rekoste, maločas kada ste potvrdili diskusiju kolege Slavuja. Dakle, šta god mi predložimo, makar to bilo i dobro, to ćete vi odbaciti.
nije uključen mikrofon
Jako ružno je što ste tu stvar potvrdili. Time ste, nažalost, pogodili u sridu našeg problema, što se čeka ona druga strana da nešto predloži pa da drugi znaju šta neće.
Uvaženi poslanik Remzija Kadrić. Nadam se da ćemo uspjeti završiti ovu tačku dnevnog reda. Izvolite, replika druga.
Druga replika. Dakle, još malo precizniji odgovor na ovo pitanje Drage Kalabića. On je postavio jasno pitanje zašto su narušeni, porušeni principi AVNOJ-a, zašto ih nema. Dakle, odgovor na to pitanje, na to precizno pitanje ima i još precizniji odgovor, još konkretniji, ovo što je rekao Izetbegović, a to je, dakle odgovor stoji, postoji u Beogradu, u Srpskoj akademiji nauka i umjetnosti, popularno rečeno SANU, tamo stoji odgovor zašto su principi AVNOJ-a porušeni. Dakle, u Srpskoj akademiji nauka i umjetnosti postoji odgovor – zato što se SANU borila za veliku Srbiju i iz tih razloga su porušeni principi AVNOJ-a.
Uvažena kolegica Azra Alajbegović, replika. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, ja bih zapravo, na neki način, zamolila kolegu Kalabića – i žao mi je što je potrošio svoje dvije replike i diskusiju – da prestane držati predavanje o korektnosti na najnekorektniji način koji sam u svom životu čula. Zaista, mislim, uredu, pravo na mišljenje je nešto što je legitimno pravo na razmišljanje, međutim, način na koji on danas drži predavanje, mislim da bismo ga mogli zaista okarakterisati kao profesora nekorektnosti u ovom domu danas i molila bih ga, ako ikako može, da se suzdrži od podjela mi vi. Mi smo ovdje svi mi, državni poslanici Parlamentarne skupštine BiH. Imamo pravo na različita mišljenja, ali stalno potenciranje toga mi vi, nije dobro ni za koga od nas.
nije uključen mikrofon
Je li ovo poslovnička intervencija? Poslovnička. 118
Gospodine predsjedavajući, ja sam iznio svoje mišljenje. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Ne, ne, ovo je poslovnička intervencija.
Svako ima pravo da odgovori na repliku, ali u situaciji kada ja govorim po Poslovniku, poštujem prava svih, i meni se ne sviđa pa nikome ne držim pridiku. Ja vas molim da obezbijedite da svako od nas izražava ovdje demokratski svoj stav i da se svako suzdrži, a ko je nervozan može da izađe da prošeta, da prohoda ako ne može, ovdje ne treba da bude neko ko ima slab stomak da ne može izdržati suprotno mišljenje. Onaj ko je došao sa jednim mišljenjem i hoće da ga ovdje po svaku cijenu nametne nekom drugom, krši Poslovnik. Onaj ko drugog ne može vidjeti, ne može prihvatiti njegovo mišljenje i razmjenjivati argumente, onda ima problem, ne treba da bude u državnom parlamentu. Imate mnogo mjesta u Sarajevu gdje imate jedno mišljenje, jedan stav, sve isto, i tu nećete imati ovih problema. Ali meni da uskraćujete pravo da po Poslovniku iskažem ovdje svoje mišljenje i da me na to upozoravate, ja bih volio da vi suprotstavite argument, ja bih volio da ste govorili malo o ovome što sam ja govorio. Ja sam rekao gospoda iz SDP-a koja je bila predratna vlast i hapsila ljude koji su pisali Islamsku deklaraciju, nisam ja hapsio, njima je to bio problem.
nije uključen mikrofon
Poslovnička.
Ali molim vas, molim vas, ali sam ja rekao da se meni oduzima na ovakav način pravo da ovo kažem. Znači, nisam to ja radio. Ljudi koji su njegovali tekovine socijalističkog društva su smatrali da je to za njih opasnost i te ljude su pohapsili tadašnji činovnici i funkcioneri države BiH. I sad
Vrijeme! 119
završavam. Mi hoćemo da kažemo kako danas da to pomirimo. Ja nemam čak ništa protiv, ali oni to nisu htjeli.
Ja mislim da je u skladu sa Poslovnikom svima dozvoljeno da izrazi svoje mišljenje na adekvatan način, ja mislim da nisam nikome zaustavio mogućnost. Pošto je sjednica već treći put nastavljena, imali smo dvije, da kažem, sahrane, imali smo treći put nastavak, imali jednu vanrednu sjednicu, svi smo napeti, umorni, ja sam pokušao da ne prekidam ljude, ali pokušajte i vi meni da pomognete da vodim ovu sjednicu. Imamo još dva diskutanta i možemo preći na sljedeću tačku dnevnog reda, imamo tri. Uvaženi poslanik Vino Zorić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve kolege i kolegice. Nastojat ću biti što kraći. Dakle, ja nisam primijetio, a evo raspravljat ću među zadnjima, da bilo tko ima ovdje primjedbu na sadržaj ovog zakona. Kada kažem sadržaj, onda mislim na ono što piše unutra, a ne ono što nedostaje. Svi mi mislimo da nedostaje puno toga unutra ali to se radi izmjenama i dopunama zakona. Ja bih ovom prilikom čestitao Vijeću ministara, posebno ministru, da su došli do jednog zakona. Kakav je takav je, naš bi trebao biti. Ja često imam osjećaj, možda sam u krivu i ispričavam se onima na koje mislim, a ako nisam u pravu da počesto u BiH, pa i u mom toru, mom narodu, često se voli da neko tamo nešto izgubi nego da mi dobijemo. Dakle, neko nekim datumima bi htio nešto i dokazati i pokazati nekome drugome. Ja mislim da to nije dobro, da trebamo uzeti ono što možemo dogovoriti, a ne ono što ne možemo dogovoriti. Kolega Džaferović je u jednom momentu, ja se sjećam vrlo dobro jer smo zajedno bili tada u Domu naroda, rekao da se nije pristalo da se jedan datum 25. studenog zove 'Dan ZAVNOBiH-a', a on je to bio. Dakle, ne prihvaća se da se dan zove po onome što je on bio, a postojao je tada konsenzus o tome. Dakle, hoće se pokazati da državnost ima kontinuitet. Nitko ništa nema protiv ako se to može, želi i ima čime i argumentima dokazati, ali da se to dokazuje time da se jedan datum iz 1943. godine zove 'Danom državnosti', mislim da nije dobro. Kontinuitet državnosti se ne osigurava zakonom. Vidite, ovdje je nekoliko puta, posebno kolega Denis Bećirović spomenuo da naši susjedi imaju Dan neovisnosti, Dan državnosti itd. pa, ja koliko vidim, on je spominjao srpski slučaj, odnosno slučaj Republike Srbije da imaju iz tisuću osamsto i neke godine, je li, Dan državnosti. Recimo, Republika Hrvatska ima iz 1990. Pa su to mijenjali u sljedećih deset godina, 2000. su to promijenili, nije više 30. 5. nego je 25. 6., i to im uopće nije zasmetalo da bude manje državni ili s manje državnog kontinuiteta. Isto, isto tako ovdje se spominjalo da ZAVNOBiH je želio Jugoslaviju, ali eto kad su svi drugi napustili onda i mi ćemo sad, to više nećemo zvati ZAVNOBiH nego 'Dan državnosti'. Pa ako su svi napustili, onda je to valjda bilo isti dan, pa hajmo svi imati isti dan kao dan državnosti. Ali ko smo mi da određujemo Republici Srbiji, Makedoniji, Sloveniji, Hrvatskoj da svi imamo isti dan državnosti. Oni su izabrali, hajmo i mi izabrati. Hoćemo li kako je spominjao kolega Raguž, kolega Džaferović, kolega Dokić ili ćemo 120 staviti tri neutralna datuma i izabrati jedan i slučajnim odabirom. Dobro bi bilo ako možemo dogovorimo se, ali ni u kojem slučaju ne bi trebali današnji zakon osporiti, odnosno zaustaviti u ovom prvom čitanju, jer imamo drugo čitanje. Ja također mislim napisati jedan amandman i sigurno ću ga napisati ukoliko dođe do amandmanske faze. Kolega Selim Bešlagić – ja ovo ne repliciram nego me potaklo, nadopisivao sam pa ću biti malo i duži nego sam mislio – je tražio da se ovdje izvijesti nas zastupnike, odnosno Zastupnički dom ko je kako glasovao u Vijeću ministara. Ako će se udovoljiti tome, onda ja tražim od 1996. da se izvijesti po svakom zakonu kako su glasovali ministri. Dakle, ne samo po ovom zakonu nego po svim zakonima do sada ... kako se glasovalo u Vijeću ministara. Ja sam protiv toga, jer ja sam protiv, znaju ljudi koji su sa mnom u ovom povjerenstvima kad se u povjerenstvu napiše da je nešto usvojeno sa pet glasova „za“, a „protiv“ su bili, onda navede imena i prezimena. Ja sam protiv takvih zapisnika i protiv sam i tog zapisnika u Vijeću ministara ako je tako vođen. Naravno, ne mogu ga osporiti da se piše imenom i prezimenom ko je „za“, a ko „protiv“. Čemu to? Mi znamo silu zakona kad su preglasavani i jedan, i drugi, i treći narod u raznim tijelima institucija BiH. Dakle, želim još kazati ovdje da svi oni koji ovaj zakon neće podržati zato što u njemu nečega nema nisu na dobrom putu. To se radi amandmanima, a načela i principe ovog zakona trebamo podržati i sve ono što u njemu nema a mi bismo željeli da ima, da bude u njemu, to ćemo rješavati amandmanima. I ja još jednom izražavam svoj stav o ovome, ja ću podržati zakon u prvom čitanju i djelovat ću amandmanski na ovaj zakon.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović, replika.
Samo kratko. Ja mislim da se kolega Zorić i ja nismo razumjeli. Dakle, ja nisam u svojoj diskusiji rekao da je tim dogovorom iz 2001. godine ZAVNOBiH-u, 25. novembru priznat satus ZAVNOBiH-a u tom dogovoru, a oduzet tim dogovorom značaj Dana državnosti. Taj dogovor nije sadržavao ni jedno ni drugo. Ti koji su pravili taj dogovor, dakle isključili su i dan državnosti i ZAVNOBiH, nego su kazali da je 25. novembar dan antifašizma, samo to dakle, i naravno, to nije moglo proći i ja sam u tom kontekstu govorio i to je ono što sam ja dakle rekao. Samo da se kolega Zorić i ja pojasnimo. I još samo onima koji pokušavaju da osporavaju ZABNOBiH zato što je propao AVNOJ tvrdeći da je ZAVNOBiH ukomponovan u AVNOJ i da i on treba da doživi sudbinu kao i AVNOJ i, odnosno, avnojevska Jugoslavija. To su, tačno je dakle da je ZAVNOBiH ukonponovan u AVNOJ, ali je tačno da je i ZAVNOBiH kao i AVNOJ imao svoj ustavnopravni razvoj, od Ustava '46., '51., '53., '63, '71., '74. godine, '91. godine i sve ono što se dešavalo je kontinuitet. Taj kontinuitet je osigurao pravo BiH da uradi ono što je uradila, što su uradile i druge republike i da krene u ovu nezavisnost. I nije, ne treba zbog toga i to nije argument zbog kojeg treba obarati 25. novembar. Toliko. 121
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi poslanik Vinko Zorić. Izvolite.
Ovo će biti atipičan odgovor na repliku. Ja prihvaćam ono što je kolega Džaferović rekao i ja se ne upinjem ovdje ništa nikome dokazati, ja sam pogriješio. Zaista ste Vi kolega Džaferoviću rekli da je to spominjano kao dan antifašističke borbe, a ne kao dan ZAVNOBiH-a. Ja sam danas, čini mi se da je kolega Bakir, ovo nije njemu replika i mnogi, za mene je priča passe ko voli BiH. To je, to je meni isto da neko priča da voli djecu. Mi znamo da ima devijantnih situacija i loših situacija, da neko i ne voli svoje dijete, ali to je bolest. Dakle, ako postoje oni koji ne vole BiH, neka se identificiraju i neka se pobroje, neka se slobodno ovdje pred institucije napiše: ovi ljudi ne vole BiH. Mislim, za mene je ta priča passe. A ovo što je rekao kolega Džaferović, zaista, prihvaćam i ja sam se pogrešno izrazio, evo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Lazar Prodanović, diskusija. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege poslanici, poštovani ministri i ostali, neću ništa pametno reći poslije ovoliko dugih rasprava, ali htio sam da kažem nešto što smatram da bi bilo značajno za BiH. Dakle, ako želimo da nešto nemamo, onda možemo da govorimo potpuno suprotno i sve što budemo više govorili potpuno suprotno manja je šansa da nešto imamo. Ja iskreno čestitam ministru što je Savjet ministara uputio bilo koji predlog. Ovo je značajan zakon, a pesimisti ili maksimalisti će reći da to nije nikakav zakon, da ovo ničim ništa ne zastupa, da on ništa ne predstavlja. A optimisti u smislu onog ili minimalisti reći će: znate, to je za nas previše. ... ima jednu činjeničnu stvar u BiH i ako postoji zakon kao dio kontinuiteta na njenoj teritoriji u značajnom dijelu BiH ne obilježavaju se čak ni ovi datumi koji su predloženi na isti način. Šta će, šta možemo uraditi? Dakle, postoji li nešto što je u ovom momentu maksimum, dio nekog minimuma i nekog srednjeg prosjeka. ... neće nigdje BiH pobjeći. Ona je članica UN-a, ona će biti članica EU i biće članica NATO pakta, ona ima svoj Ustav, ona ima dva entiteta u kojima bi se trebalo poštovati neke stavove i imala bi, recimo, ovaj zakon koji ima jedan ... mali broj članova, ali ima značajna dva člana. To je obilježavanje praznika i usklađivanje drugih propisa sa ovim zakonom. To je od izuzetnog značaja. Značajno bi bilo da se u svakoj sredini, i u RS-u i u Federaciji, obilježavaju na isti način dani koje smo dogovorili. Sada će biti možda četiri ili pet dana, možda će za šest mjeseci biti još jedan dan oko koga ćemo moći da postignemo konsenzus. Možda će za pet godina neko drugi umjesto nas to dogovarati. Ali zakopati se na jednoj strani i govoriti da ništa nije nemoguće, zato što nije maksimalno, i da ništa ne treba da bude, zato što nije minimalno, ja mislim da je to potpuno bezumno i nema nikakve političke .... 122 Nisam ovdje diskutovao u smislu bilo koga da bi nekoga kritikovao u tom smislu da kažem s kim se slažem i s kim se ne slažem, već ja smatram da je korak po korak i da ćemo postići nešto. Sa ovim se neće urušiti ni ekonomija, ali imaćemo jednu simboliku. Ta simbolika bi nam bila potrebna. Ako se trudimo da kažemo da nam je simbolika u onom u čemu se jedna polovina ne slaže, to je nemoguće postići. Dajte da nešto proizvedemo, da uradimo, da makar s nečim krenemo. Evo, toliko.
Zahvaljujem. Prvi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Dame i gospodo zastupnici, poštovani ministre, uvaženi gosti, ja moram reći na početku da nemam namjeru ni hvaliti ni kuditi ministra. Znači, ovo je prijedlog Vijeća ministara, a današnje rasprave o ovom prijedlogu su u biti iskazale u kojem ambijentu je uopće i ovaj prijedlog došao na naše klupe. I očigledno je da u ovoj zemlji još uvjek ne postoji mogućnost da se, kako naslov ovog zakona kaže, definiraju blagdani BiH. I to je činjenica. Zato sam rekao da ne želim ni hvaliti ni kuditi ministra, jer mislim da ministar niti je zaslužan niti je kriv što ima ovo što ima ovdje u ovom zakonu. Ovo je posljedica naših ukupnih odnosa i, nažalost, mi ni oko ovog zakona a svi će se složiti da – ja ću poslije govoriti uistinu o načelima ovog zakona – nema nešto što bi nekoga trebalo iritirati. Međutim, nismo propustili priliku da se natječemo ponovo o svojim vlastitim projekcijama ili tumačenjima, bolje rečeno, bliže i dalje povijesti, uz intenzivno nastojanje da je samo moja točna, moja istinita, moja prava, a da sve drugo nije i ne može biti tako. I to je taj ambijent u kome, evo, je ovaj uradak našao se na našim klupama. Neću se ja složiti da je sve prihvatljivo u ovom zakonu, a sad ću govoriti malo o zakonu, iako se čini da je sve prihvatljivo. Članak 1. ovog zakona kaže da se ovim zakonom određuju dani blagdana BiH itd. Kojim člankom je dalje određen jedan blagdan BiH? Nova godina, Praznik rada, Dan Evrope, Božić (katolički ili pravoslavni), Bajram (jedan ili drugi). Oprostite, nisu to blagdani BiH. Znači uz sve, ne znam ni ja, pokušaje da se to predstavi kao blagdan BiH, to nisu blagdani BiH. To jesu, neki su međunarodni, neki su katolički, neki su pravoslavni, neki su islamski, ali vjerski ili međunarodni, skraćeno rečeno da. Međutim, da su blagdani BiH – ne slažem se. Da se oni već, neki od tih blagdana, stoljećima slave u BiH, i bez ovakvog i bilo kojeg zakona, to je apsolutno točno, neki kraće neki duže. Znači, ovaj zakon neće ni omogućiti ni onemogućiti ni jednom katoliku da slavi predstojeći katolički Božić, ja sam uvjeren u to, jer su oni slavili i prošle godine kada ovog zakona nije bilo. Neće onemogućiti ni jednom predstavniku pravoslavne vjeroispovjesti da evo predstojeći pravoslavni Božić proslavi, jer su ga oni slavili i kad ovog zakona nije bilo itd., da dalje ne nabrajam, i Nova godina koja predstoji itd. U nedostatku političke volje da se mi dogovorimo makar o jednom danu, ja uopće neću licitirati koji je to dan, jer šta god bih rekao bit će najmanje dvoje protiv toga, najmanje, znači imamo ovaj prijedlog, ova materija neradni dani, zaposleni u vrijeme vjerskih blagdana je radnopravno zakonodavstvo i ona se definira tamo, to je pravo uposlenika da u određene dane ne 123 radi, pa se kaže, ne znam, radni tjedan traje, ne znam ni ja koliko, 40 sati, 42 sata, a da uposlenici imaju pravo na godišnji odmor i imaju pravo na ..., a mislim da to čak ima u nekim zakonima koji definiraju Zakon o radu ili već u kojem zakonu. Znači, to je već definirano. Ovo u tim zakonima je definirano da su neradni dani i neki drugi dani, tako da uistinu znači da bi se to osiguralo nema potrebe za ovakvim zakonom. I ja moram reći, ne mislim da mi sebi trebamo umirivati savjest, da kažemo, evo ga, konačno imamo jedan zakon koji nas uvodi u neka prava, koji definira nešto što mi do sada nismo imali. Znači, ovaj zakon nije to i ja mislim da iz tog razloga, uz svu dobru namjeru, znači da se dođe do makar nečega kad se ne može doći do evo kvalitetnog rješenja, samo iz tog razloga. Znači ovo nije, opet kažem, kritika ni ministru, ni Vijeću ministara, jer u ovom trenutku jednostavno ne postoji rješenje i to je današnja rasprava pokazala. Znači, ne postoji rješenje koje može proći u ovom parlamentu. Tako da nema ministra, nema tog vijeća ministara koje može predložiti takvo rješenje, tako da u tom kontekstu govorim da nije kritika ministru, bez obzira ko on bio. Znači, mi smo danas govorili, raspravljali o svemu i svačemu, ali najmanje, kažem, o suštini ovog zakona i mislim da je najbolje, kamo sreće, moram reći sad, nakon današnjih svih ovih rasprava, da ovo nismo ni imali na dnevnom redu, jer bismo makar bili svi skupa pošteđeni podsjećanja na našu stvarnost. Makar bismo mogli živjeti u iluzijama da evo je ipak vrijeme ratno 15 godina iza nas, očigledno da je ono puno bliže nego što se nama čini. Znači, i da naša sklonost, potreba da se bavimo poviješću, i kad treba i kad ne treba, uistinu je jača od potrebe da određenim zakonima definiramo neke odnose, pa i pitanje nekakvih državnih ili, kako bih ih nazvao, nacionalnih blagdana u BiH.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Martin Reguž, replika. Izvolite.
Ma evo, rijetko repliciram, ni sad mi nije namjera da repliciram, nego da se pojasnimo. Ovim zakonom se ovi datumi: Nova godina, Prvi svibanj, Deveti svibanj i Dan Europe utvrđuju kao blagdani BiH. Znači, ne može se reći da to sutra neće biti blagdani BiH. To je replika na ovo što je uvaženi supredsjedatelj govorio. Jer, druga je stvar što mi smatramo da dan državnosti nekih drugih trebaju također biti blagdani BiH. Ali ovo će, ako se ovaj zakon usvoji i jednog dana, ja se nadam, Bože zdravlje svima nama, što skorije to će biti blagdani i blagdani BiH. I druga stvar. Ne trebamo mi živjeti u iluzijama. Što prije se suočimo sa realnošću, da ne odgađam, evo i zato sam se javio, ja mislim da je ova rasprava bila dobra danas da pokaže tu našu stvarnost i ja preporučam svima nama povratak u stvarnost. Hvala.
Zahvaljujem. Drugi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Beriz Belkić. Izvolite. 124
Ja također mislim da je rasprava bila korisna, da smo jedni drugima rekli otprilike naše pozicije. Naravno, bilo je i viška stvari. Ja ću se u najvećem dijelu složiti i neću to ponavljati, ovo o čemu je gospodin Lozančić govorio, uvažavajući naravno i ovu intervenciju gospodina Raguža. Ali u suštini ipak stoji ovo što je gospodin Lozančić govorio. Međutim, ja sam se najviše javio samo radi dvije-tri stvari, vrlo kratko. Dakle, često se govorilo minimalno – maksimalno, minimalno – maksimalno. I ima tu određena vrsta logike da se može maksimalno postići, a treba tražiti da ne bude minimalno, nego neka neki konsenzus itd. Međutim, postoje stvari za koje postoji uobičajna praksa, postoje standardi, postoji potreba. Dakle, moramo malo i o tome razmišljati, dakle da postoji potreba, da postoji neka praksa, neki standard kod ostalih država. Dakle, nismo sami, dakle moramo imati i to na umu. Ovdje je spominjana jedno vrijeme saglasnost entiteta, pa onda podrška. Ja apsolutno respektujem i jako je dobro dobiti što je moguće veću podršku za neki zakonski projekt, uključujući naravno i prije svega podršku iz entitetskih struktura. Međutim, kad je riječ o poslanicima Stranke za BiH, mi ne funkcioniramo na način saglasnosti federalnih institucija u oficijelnom smislu riječi. Naravno, ne ignorišemo mišljenja, ali mi se računamo i doživljavamo se kao poslanici u državnom paralmantu i ne slijedimo, da tako kažem, upute iz Federacije. I naravno, uz apsolutno poštivanje inicijative gospodina Novića, on radi svoj posao, bez obzira da li ću ja podržati ili ne podržati svoj zakon, kad je riječ o Vijeću ministara, ministar iz naše stranke nije podržao ovaj zakon i vrlo smo često ovdje čuli da neki ministri iz neke stranke nisu podržavali i da je to bio signal za stranku. Naravno i za nas je, na neki način, provođenje određene politike prema nekim stvarima i stavovi prema nekim stvarima reflektiraju se i u Vijeću ministara i ovdje u državnom parlamentu. Ali u svakom slučaju treba raspravljati, treba argumente iznositi i, naravno, omogućiti svakom da kaže svoje mišljenje. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mehmed Suljkanović, replika. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, ma ja sam poslije ovako dugačke diskusije bio u dilemi da li da repliciram i odlučio se da to uradim. Moja replika upućena ja gospodinu Prodanoviću. Naime, on je u jednom trenutku upotrijebio izraz da oni koji imaju mišljenje koje je ovdje eksplicitno navedeno, a nekoliko poslanika ja navelo da je protiv principa i protiv ovog zakona u prvom čitanju, među te poslanike spadam i sam – on je takvo mišljenje nazvao bezumnim. Mislim da je zaista tu itekako pretjerao i mislim da ... mu se to omaklo, pa bih volio od njega da to čujem.
Zahvaljujem. 125 Uvaženi poslanik Branko Dokić, replika. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, iako sam rekao da neću replicirati, ali više koristim repliku da uputim jedan apel. Uvažavajući sve činjenice da ćemo mi neke praznike slaviti i ako budemo imali ovaj zakon i ako ga ne budemo imali, nije isto to što ćemo slaviti tuđe praznike, a nećemo slaviti svoje praznike. Mi Dan pobjede nad fašizmom slavimo kao tuđi praznik, to nije naš praznik. Mi Novu godinu isto slavimo, ne zato što je to praznik BiH nego što svi drugi slave pa i mi slavimo. Mi Prvi maj slavimo ne zato što je to praznik BiH nego zato što ga svi drugi u Evropi slave itd., itd. Stoga je moj apel, ako imalo ima državničke odgovornosti pred nama, prihvatimo ovaj prijedlog koje je uputilo ovo ministarstvo, odnosno Savjet ministara, omogućimo drugu fazu, ako treba dajmo im više vremena, dajmo umjesto 15 dajmo im mjesec dana za tu amandmansku fazu i dajmo razumno bez diskvalifikacija jedni drugih i svrstavajući se u ove i one tabore, pozivajući se na istoriju ovakvu i onakvu, često onakvu kakvu mi je doživljavamo, ne stvarno kakvu jeste, da probamo doći onda do rješenja koje će biti prihvatljivo za sve. Ja duboko vjerujem da će, evo poslije pauze i poslije razgovora u okviru klubova, biti dovoljno savjesti da evo prođemo makar prvi krug i da damo šansu konstruktivnijem jednom pristupu i objektivnim razgovorima i međusobnim razgovorima, pa ako treba i u tamo onoj kafani i u klubovima prije nego što dođemo ovdje po pravilu da se diskvalifikujemo. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Lazar Prodanović, odgovor na repliku.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, ja stvarno mislim da nisam nikoga ovdje nazvao bezumnim. Ja smatram da je svako imao pravo da iznese svoje mišljenje, evo u bilo kom smislu i onaj ko, a uopšte nije važno da li se bilo ko od nas s tim mišljenjem slaže ili ne slaže, jer mi ćemo imati amandmansku fazu ovog zakona. Ja još jednom ponavljam i ja smatram da bi za ovu državu, za ovaj parlament bilo od izuzetne koristi ako bi se o nekim pitanjima, koja obuhvataju nešto više od ovog zakona, a koja bi bila pretočena u amandmansku formu, mogli složiti. Dakle, ja sam samo to rekao, ali apsolutno nisam ni za bilo koga rekao, ja sam govorio o nekim, u određenom smislu, isključivim maksimalističkim stavovima i zahtjevima i onim koji su, u određenom smislu, minimalistički. Govorio sam takođe da ja takođe mislim da postoje neka zajednička pitanja o kojima mi imamo saglasnosti, možda se nismo potpuno približili. Ali ja mislim takođe da postoje mnoga pitanja koja bi se i u amandmanskoj formi predložila, koja bi bila apsolutno neprihvatljiva ili za jedne ili, uslovno rečeno, za druge i za treće ili četvrte. I još jednu stvar, mislim da bio bi apsurd dakle da se u Parlamentu svi slože, evo uslovno rečeno. Sad da neke političke partije tri ili četiri ... dominantno pripadaju jednom konstitutivnom narodu i ja sam uvjeren da i tu postoji razlika u mišljenju. Dakle, izvinjavam se uvaženom kolegi Suljkanoviću ako sam, ja bih volio da saslušam taj stenogram, ali nisam nikoga želio nazvati bezumnim, to mi ni napamet ne pada. 126 Toliko.
Sljedeći je uvaženi predsjedatelj, doktor Milorad Živković.
Zahvaljujem. Očigledno je ovo bila replika u smislu da se nismo dobro čuli. Ali bilo je diskusija u kojima, da kažem, su rečene veoma problematične stvari, a prešli smo preko njih tek da ne bi dalje dizali tenziju ovdje u Parlamentu, a teško ih je objasniti. Teško je objasniti da neko sebi daje za pravo da izigrava ljekara iako mu to nije struka i da nazove sve one koji ne vole BiH da su bolesni, pogotovo ako se zna gdje je granica da se može voljeti svoja zemlja, a koja je to granica kad ... prevrši mjeru. Da li podrazumijeva da svi oni koji su bili za to da izađu iz Jugoslavije su bili bolesni? Da li je bezuslovna ljubav prema jednoj zemlji to što nas tjera da volimo jednu zemlju i da li je to ljubav u kojoj pola zamlje hoće da drugu polovinu negira? Da li čovjek koji je rekao da je ovo tamnica naroda u BiH može da voli tu zemlju i da li mi koji smo rekli da to baš i nije tako stavljamo so na ranu, da li se može ta zemlja voljeti? Da ne otvaramo tu priču, to mi nije bio cilj. Hoću da kažem da smo očigledno umorni pa nam prolaze takve stvari ovdje. Želim da kažem da možemo da imamo zakon, da BiH može da ima zakon. U ovome zakonu nema ništa što vrijeđa bilo koga od nas ovdje. Ovaj zakon se može popraviti da u narednom periodu imamo zakon ...u kojem amandmanski djelujemo na dva, čini mi se, iskristalisana zahtjeva. Jedan ZAVNOBiH, drugi Dejton. Razdvojimo arheološku vrijednost i razdvojimo ono što smatramo da je državotvornost nekih od tih datuma. Zašto ne bi ZAVNOBiH bio borba protiv fašizma BiH i tretiran kao arheološki naziv, a da Dejton bude državnost BiH? Daj da pokušamo da tražimo kompromis neki. Ne može se tražiti kompromis ako se ruši zakon na prvom čitanju. Daj da vidimo kako možemo dalje? Sve ili ništa u ovoj državi jednostavno ne prolazi. Prolazi ono o čemu se možemo dogovoriti, korak po korak, idemo dalje. Ja sam za to da idemo dalje. Zahvaljujem. Ministar Nović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, uvaženi poslanici, naravno, vrlo pažljivo sam slušao bez bilo kakvog opterećenja sve vaše diskusije i duboko uvjeren da je ovo pitanje moglo da se tako riješi sigurno bi bilo riješeno mnogo ranije, ne bi čekalo baš ni moje ministarstvo a niti ovaj saziv Savjeta ministara. To je ono što je ključno i nažalost pokazalo da u ovoj zemlji do konsenzusa se vrlo teško ili gotovo nikako ne dolazi. Da odgovaram na pitanje ko je kako glasao u Savjetu ministara bilo bi ispod mog i dostojanstva i digniteta jer je to stvar kolega mojih koji suvereno, samostalno mogu da glasaju u Savjetu ministara i ja nisam portparol niti jednog ministra, a pogotovo Savjeta ministara da iznosim takve podatke. To možete dobiti na postavljeno delegatsko pitanje, pa vjerovatno će to neko onda razmotriti kako da da odgovor na to. Za mene su moje kolege sve jednake i ne vidim 127 ni jednog razloga i jednako ih cijenim i one koji su za ovaj ili protiv ovog zakona i to je jednostavno tako. Nije baš i ne mogu se složiti da ovdje nema, kako neki kažu, uopšte ništa za BiH, da ovo nisu zakoni, odnosno praznici BiH. Neće nikada ni biti ako ne budu u zakonu utvrđeni. Možete, mi možemo koliko god hoćemo govoriti o međunarodnim praznicima, ni jedan praznik međunarodni se nikada nigdje nije poštovao ako ga ta zemlja nije u svom zakonu utvrdila kao praznik i te zemlje ili ga naglasila da je to međunarodni praznik. Prema tome, ja smatram da samim prihvatanjem ovih datuma koji su i međunarodni mogu da budu i naši, zašto da ne. Samo dvije-tri rečenice. Takođe, ne mogu prihvatiti ni mišljenja onih koji misle kako ne treba omogućiti da još jednom pokušamo da napravimo kompromis. Nije ovo prvi zakon, znate vi jako dobro, na kojem smo se suočavali u prvoj stepenici. I vrlo teških je ovdje zakona bilo, ništa manje teških nego što je ovaj, samo što je ovaj opterećen nešto više političkim nego nekim drugim pitanjima. Ne zbog mene, najmanje je to zbog mene lično. Personalno kao ministar niti će mi porasti cijena, niti će mi pasti cijena u ovoj BiH, ali učinimo još jedan iskorak naprijed i pokušajmo ono što nedostaje ovom zakonu da ugradimo amandmanima i da se usaglasimo sa još jedan, tri, pet datuma, ali nemojmo propustiti priliku da sjedimo i da usaglašavamo. Nema ko drugi usaglasiti, neće se to usaglasiti tek tako. Ja vam evo mogu vrlo korektno reći da je za ovaj zakon da smo mi sve opcije, koje ste vi danas iznosili, sve datume imali na sonu, da je formirana zajednička komisija Savjeta ministara i dva entiteta, sa željom da se dođe do jedinstvenog stava. Naravno, kad je sve uzeto u obzir, vidjelo se da su to vrlo različiti stavovi i zato je jednostavno rečeno tada: hajmo ono u čemu se svi slažemo, a ne ono u čemu se ne slažemo. Tako je nedobivena saglasnost, kako bismo rekli, već pozitivno mišljenje oba entiteta i izašlo na Savjet ministara i na Savjetu ministara došlo se do zakona koji jeste. Drugo, nemojte mi samo reći da će danas u BiH svi jednako slaviti bajrame i božiće. Hoće, ali kako, i ko koliko dana ima, i ko krijumčari jednostavno da to slavi, i stid ili strah da kaže i ja bih slavio ovdje ovo, a ja bih u ovom drugom dijelu BiH ono. A nemojte mi samo reći da pored tih praznika ključnih još tri datuma su koje narodi BiH predlažemo da slave, za koje je Međureligijsko vijeće reklo da, i Srpska pravoslavna crkva, i Katolička crkva, i Islamska zajednica, i Jevreji imaju želju i pravo da još neki dani budu u BiH neradni. Nije to regulisano radnim zakonodavstvom ove zemlje, a pogotovo nije regulisano radnim zakonodavstvom entiteta, kantona ili opština koje ne mogu to pitanje da riješe. Krupno je ovdje pitanje i vjerskih praznika samo da to riješimo u BiH. I to je jedno od onih elementarnih prava o kojima je neko ovdje govorio da građani BiH, vjernici imaju na to pravo da dobiju te dane i da svako kaže (ne, ne, ne, i u Banja Luci, i u Tuzli, i u Bihaću i svagdje) ovo je moj dan. Moj je dan Tjelovo ili je moj dan Svi sveti ili je moj dan, ne znam, neki drugi ili treći i ne možete me natjerati da taj dan radim, ja sam taj dan, gospodo, kući i sjedim. Ja zato apelujem, zaista apelujem na vas sve i po ko zna po koji put, ne zbog mene, ovaj zakon, pored ostalog, vrijedan je i kad bismo samo utvrdili vjerske praznike. Uostalom, nas na to obavezuje da se donese poseban Zakon o vjerskim praznicima na osnovu ugovora sa Katoličkom i Pravoslavnom crkvom koji je sklopila BiH sa tim zajednicama, ali mi smo otišli korak dalje i smatrali da to treba jedinstveno riješiti i zato smo sa Međureligijskim vijećem postigli punu saglasnost. Ja neću da vam kažem kako je bilo, poneki koji su tražili da se promijene i ti vjerski praznici, zašto je ovaj ili onaj, ali mislim da treba biti dostojanstven i prema vjerskim poglavarima, koji najbolje znaju i predstavljaju svoje zajednice, 128 koji su to praznici za njihove vjernike koji bi trebali da budu kao neradni dan. Zato mislim da, poput one narodne: Započnimo još jednom ljubav, možda će dati rezultat. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda, s tim da prema dogovoru u Kolegijumu i prijedlogu naše Komisije za saobraćaj i komunikacije da se spoje 14., 15. i 16. tačka dnevnog reda i vodi jedinstvena rasprava, s obzirom da se sva tri zakona odnose na usklađivanje sa Zakonom o ravnopravnosti polova, pri čemu, s obzirom da su tri negativna mišljenja, mi u stvari raspravljamo o negativnim mišljenjima. I ako nema niko protiv da ne stavljam na glasanje da tako i otvorimo znači raspravu o: Ad. 14. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Javnom RTV sistemu BiH – predlagač: Savjet ministara BiH, s Mišljenjem Komisije za saobraćaj i komunikacije, zakon broj: 01,02-02-3-97/09, od 16. 10. 2009. (prvo čitanje) Ad. 15. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Javnom RTV servisu BiH – predlagač: Savjet ministara BiH, s Mišljenjem Komisije za saobraćaj i komunikacije, zakon broj: 01,02-3-98/09, od 16. 10. 2009. (prvo čitanje) Ad. 16. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunikacijama – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-3-99/09, od 16. 10. 2009. (prvo čitanje) Savjet ministara je dostavio u redovnu proceduru sva tri zakona 16. 10. 2009. godine. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o ustavnom osnovu dostavila 2. 11. te podržala ustavni osnov. Nadležna Komisija za saobraćaj i komunikacije Mišljenje je dostavila 18. 11. Mišljenje je negativno, te danas raspravljamo, kako sam i rekao, o mišljenjima negativnim o sva tri zakona. Otvaram raspravu. Uvažena poslanica Mirjana Malić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, članovi Kolegija, koleginice i kolege, oprostite mi, molim vas, ali ja se danas prvi put javljam pa ću iskoristiti priliku, prije svega, da vam se ljudski zahvalim na podršci, učešću i svemu onome što ste uradili u povodu iznenadne smrti našeg predsjednika Kluba. Puno vam hvala. Jako nam je teško, ali bez vašeg učešća i saučešća bilo bi nam još teže. 129 Evo, oprostite što to radim na sredini sjednice, ali nije bilo prostora da na samom početku u ime svih nas iz Kluba SDP-a još jedanput da kažem veliko hvala. Drugo, evo opet kažem hvala, hvala vam lijepo što ste nam objedinili, poslije jednog ovako danas neizvjesnog i turbulentnog nezasjedanja u prvom dijelu dana, da napravimo objedinjenu raspravu i, dabome, da je vodimo o ove tri tačke dnevnog reda vezane za negativan stav Komisije za saobraćaj. Dakle, ja moram da reagujem na Zaključak u ime Komisije za ravnopravnost spolova, i to je razlog zašto sam si dala pravo da se javim, jer Zaključak Komisije za saobraćaj je potpuno identičan za sva tri zakona. Ja moram prvo razbiti neke nedoumice, ili neinformacije, ili nedovoljnost informacija jer, nažalost, bila sam prisutna u toku razmatranja Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Javnom RTV servisu, RTV sistemu i o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunikacijama i da sviju nas podsjetim da je aktivnost Komisije za ljudska prava u toku početka prošle godine, dakle u našem mandatu, a ovdje sjedi bar formalno još članova Komisije sem mene i našeg predsjednika Komisije, gospodina Zorića, da smo mi imali javnu raspravu koja je bila u organizaciji Komisije za ravnopravnost ovdje u ovoj Bijeloj sali i u kojoj se uz učešće predstavnika agencija za ravnopravnost spolova oba entiteta, naše agencije na nivou države i velikog broja pozvanih medija i medijskih predstavnika, raspravljalo o ulozi i mjestu medija, o promociji ravnopravnosti žena i muškaraca u našem društvu i mjestu žena u politici. Rezultat te javne rasprave su zaključci koje smo mi proslijedili Agenciji za ravnopravnost spolova kao Komisija i eksperti pravnici Agencije za ravnopravnost spolova pri Ministarstvu za ljudska prava Vijeća ministara su rezultirali izmjenama ovih zakona. Dakle, ovdje se nije radilo o nikakvom bajpasu, izmjenama ili preokretanju nekih već započetih izbora, imenovanja ili itd. Dakle, moram vam reći da je nemoguće prihvatiti negativna mišljenja Komisije u sva tri slučaja predloženih izmjena, jer se kaže da nije prihvatljivo da svi postojeći zakoni na nivou BiH se pojedinačno usklađuju sa Zakonom o ravnopravnosti. Ja ne znam je li prihvatljivo, ali znam da je obavezno. Mi smo usvajavši Zakon o ravnopravnosti spolova prema obavezi iz člana 30., kako naši pravnici kažu, se obavezali da ćemo sve državne i entitetske zakone kao i druge odgovarajuće propise uskladiti sa odredbama ovog zakona najkasnije u roku od šest mjeseci. Mi smo donijeli Zakon. Ja znam da se govori o tome i da se čak sugeriše iz Komisije za saobraćaj da se promijeni ovaj član 30. O.k, ali meni se čini da mi u našoj zemlji, usvajajući neke zakone koji nas vode ka zajednici demokratski razvijenih društava, ne donosimo to iz samo strogo formalnih razloga, nego da bi promijenili percepciju ili običaje, ili praksu, da budem još preciznija, u našoj zemlji. Nemoguće je direktno primjenjivati odredbe ravnopravnosti spolova u svim segmentima bukvalno, ali je moguće ako se polako počne Zakon o ravnopravnosti spolova, odnosno materije koje obrađuju ljudska prava, zajedno sa Zakonom o zabrani diskriminacije počnu ugrađivati, a sve navodim zakone koje smo usvojili i da se počnu ugrađivati u našu svakodnevnu zakonodavnu praksu. Mi smo na toj javnoj konferenciji ili javnom ..., kako god hoćete, zaključili da su nam naročito zanimljivi oblast obrazovanja, zapošljavanja, socijalna i zdravstvena zaštita, javni život i mediji iz prostog razloga što su to prvo oblasti u kojima najviše žena parcipira, u poslovnom smislu. A drugo, što su mediji javno prezentiranje ravnopravnosti ili nediskriminatornog tretiranja žena, mediji su, mediji, odnosno instrument da se određeni stereotipi promijene, da se određene dogme raskrinkaju ili da se neki nakaradni običaji unaprijede ili zastarjeli, bolje reći, nego nakaradni koji ne odgovaraju sadašnjem vremenu. 130 Izvinjavam se ako sam upotrijebila ružan termin. Dakle, obaveza je naša kao zakonodavnog organa, ali ne samo naša na državnom nivou nego i na svim ostalim zakonodavnim nivoima da se ovakvi zakoni kakav je recimo Zakon o zabrani diskriminacije ili Zakon o ravnopravnosti spolova, koji su zakoni sui generis, kako naši pravnici kažu, u pravnom sistemu BiH oni moraju biti polazišne tačke i za sve ostale. E sad, da ja više ne bih trošila vaše vrijeme, ja samo hoću da naglasim da smo pretočili zaključke, jako se čudim kolegama koji su participirali na toj javnoj raspravi da su to zanemarili, i pošto zaista nema nikakvih zakulisnih radnji a sporno je, vi vrlo dobro znate šta je sporno u svim ovim predloženim zakonima, a to su da prednost se od dva ista kandidata daje onom manje zastupljenog spola itd. Ja imam čak još jedan prijedlog. Možda se u prelaznim i završnim odredbama i jedne, i duge, i treće izmjene treba naglasiti da se ni jedan od ovih zakona ne može primjenjivati na procedure izbora imenovanja koji su već započeti. Ovo iz prostog razloga da vam pokažemo da je naša dobra volja bila u smislu budućih statusa i unapređenja šansi i jednakih mogućnosti bez diskriminacije u odnosu na spol, a nikako da neke dogovorene u okviru pozicijskih politika, imenovanja, odbora, rukovodstava, sad primjenom ovog zakona derogiramo. U krajnjoj liniji, ni jedan zakon po pravilu ne bi smio da se retrogradno primjenjuje, pa prema tome i procedura ovog zakona. Ali vas zaista molim da shvatite da ne možemo voluntaristički da se odnosimo prema zakonima. I zaista je prosto mi neshvatljivo, kolega Dokiću, da je vaša Komisija mogla reći - pa ne možemo mi usklađivati zakone sa jednim zakonom koji je sui generis. To, možemo reći da nismo spremni, ali ne možemo u jednoj komisiji zakonodavnog doma reći da mi nećemo usklađivati zakone sa osnovnim zakonom od kojeg polazimo. Hvala vam najljepše.
Zahvaljujem uvaženoj zastupnici Malić. Sljedeći je drugi zamjenik predsjedatelja, gospodin Beriz Belkić. Službe molim da pozovu zastupnike u dvoranu kako ne bismo prekidali sjednicu.
Naravno, ja poštujem Zaključak, a diskutujem i 14., i 15. i 16. Ja sam sada malo zbunjen. Da vam pravo kažem, meni je potpuno bilo prihvatljivo ovo što je Komisija koju predvodi gospodin Dokić predložila. Dakle, ona je jednostavno predložila, ne dovodeći u pitanje potrebu da se obezbijedi ravnopravnost zastupljenosti spolova, da je jednostavnije i praktičnije izmijeniti član 30. i da bi se na taj način stvorila pretpostavka da se u punom kapacitetu ostvari ova naša opredijeljenost za ravnopravnu zastupljenost spolova. I sad sam ja pomalo zbunjen, naravno gospodin Dokić se javio i on će vjerovatno nam pojasniti šta se tu, da li je to moguće kroz ovaj član 30., jer iz praktičnih razloga, gospođo Malić, ako je zaista moguće isti efekat, potpuno isti efekat postići izmjenom člana 30. Zakona o ravnopravnosti spolova umjesto mijenjanja na desetine zakona, onda zašto da to ne uradimo. A ako nije moguće ok, onda da vratimo da ne podržimo mišljenje i da ponovimo postupak. I još jednu stvar, ja sam o tome ranije govorio, ja govorim u svoje ime, meni nedostaje mišljenje ministarstava. Volio bih uvijek da imam i ja mišljenje ministarstva, ne samo komisija. 131 Evo, ovdje se navodi u Izvještaju Komisije da su dobijena dva mišljenja od dva ministarstva, ali ja ne znam kakva su mišljenja. To je ostalo vjerovatno na nivou ove komisije.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Belkiću. Sljedeći je uvaženi zastupnik Branko Dokić.
Gospodine predsjedavajući, ja ću svoju diskusiju sam podijeliti u dva dijela. Prvi dio je replika koja će biti u dvije rečenice uvaženoj kolegici Mirjani, a drugi dio govoriću u ime Komisije. Replika Mirjani. Ja lično sam glasao za ovaj zakon i da je kolegica Mirjana svoje kolege koji su članovi ove komisije ovako ubijedila kao što je sad ubjeđivala, onda bi mi danas raspravljali o zakonu u drugoj fazi, a ne bi govorili o negativnom mišljenju ove komisije. Toliko oko ovoga. Da nije ona mene prozvala na kraju, ja ovo ne bih ni spominjao. Ali, gledajte, evo, ja kažem, ja sam glasao za ovo uvažavajući i cijeneći borbu da se uspostavi ravnopravnost, ali iskreno sam mislio da je ovo ovako kako je napisano dole bolje, o čemu je gospodin Belkić maloprije govorio. Ni oni koji su bili tamo na ovom sastanku u ime ... Agencije za ravnopravnost polova nisu imali argumenata da pobiju ovu činjenicu, našu sugestiju da se član ovog Zakona o ravnopravnosti polova, 30. član, da se on preformuliše, da je on vrlo nespretno postavljen gdje je rekao sve zakone mijenjajte. I onda je bila ovakva logika – šta to znači? E sad smo izdvojili jedan broj zakona pa tamo gdje to promijenimo, to će biti obaveza; a tamo gdje ne promijenimo, to neće biti obaveza i tamo se neće primjenjivati i smatrali smo da je mnogo efikasnije i brže evo već na sljedeću sjednicu podnijeti zahtjev da se promijeni ovaj član 30. koji će se tako formulisati da podrazumijeva da se u svim oblastima mora uvažavati ovaj Zakon o ravnopravnosti polova i definisati itd., itd. Dakle, evo na vama je poslanicima, odlučite kako god hoćete, iako još jednom naglašavam, ja sam bio za, a smatram da je ovaj prijedlog kako je ovdje bio, kako je formulisan, racionalniji posmatrajući u jednom širem kontekstu.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Dokiću. Sljedeći je uvaženi zastupnik Mehmed Suljkanović.
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, ja sam jedan od onih članova Komisije za saobraćaj i komunikacije koji je glasao protiv, naglašavajući da se zaista zalažem za ravnopravnost polova u svim segmentima i porama društva. Ja bih vezano za ove tačke imao i jedan prijedlog, znači prijedlog je vezan za tačke 14., 15. i 16. našeg današnjeg zasjedanja 64. sjednice, a prijedlog glasi: 'Zadužuje se Vijeće ministara 132 da vezano za prijedloge zakona pod tačkama 14., 15. i 16. hitno pristupi izmjeni i dopuni Zakona o ravnopravnosti polova čime bi se stvorila osnova za usklađivanje svih drugih zakona na državnom nivou sa Zakonom o ravnopravnosti polova u BiH („Službeni glasnik BiH“, broj 16/03).' Hvala.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Suljkanoviću. Sljedeći je uvaženi zastupnik Vinko Zorić.
Ja nemam potrebe ponavljati sve što je kolegica Mirjana rekla, ali ću samo par stvari ovdje kazati. Ovo je bila jedna od aktivnosti našeg povjerenstva i ja se zahvaljujem Vijeću ministara koje je predložilo ovaj zakon, pa me čudi stoga a evo i kolega Belkić je pitao da ga interesira stav ministarstava. Mislim da ako je to prošlo kroz ministarstvo i ako je ministarstvo dalo pozitivnu ocjenu i prošao zakon kroz Vijeće ministara, ne znam zašto bi mi i dalje pitali što to misle tamo u Vijeću ministara o ovom zakonu. Isto tako, mi ne možemo kazati: može se nešto bolje postići izmjenom članka 30. Mi nećemo poštivati članak 30. postojećeg zakona dok se on, bolje ga je promijeniti pa će nam biti lakše, nećemo morati usklađivati ostale zakone s tim. Mi moramo imati zakonitost. Kad se to promijeni, onda ćemo moći brisati neke članke u zakonima, jer ćemo reći ovo je nepotrebno u zakonu jer je već tamo člankom 30. izmijenjenog Zakona o ravnopravnosti spolova to postignuto i ovo je višak u ovim zakonima i inim, u stotinama drugih zakona. Dakle, tamo piše da se moraju uskladiti zakoni sa Zakonom o ravnopravnosti spolova. Mi također imamo 15. javnu raspravu, ravnopravnost spolova u udžbenicima. Možda ćemo mi opet imati neke zaključke i kroz Vijeće ministara opet imati neke prijedloge i opet će ovaj dom osporiti sve ono što ide k ravnopravnosti spolova, a svi ćemo deklarativno reći mi jesmo za ravnopravnost spolova u BiH. Vidjeli smo primjer kad je Povjerenstvo za ravnopravnost spolova predložilo izmjene i dopune Izbornog zakona. Svi, pa mene na terenu ženske osobe pitaju: Jeste li vi ono ozbiljno mislili? Neko misli da se mi zezamo ovdje s tim zakonom, da, i očito moraju tako zaključiti jer se tako ponio Zastupnički dom. Odbijen je zakon kojim se sa sadašnjih 10% osigurava 30% manjinski zastupljenog spola u predstavničkim domovima, od razine općine do razine Parlamentarne skupštine BiH. Zašto? Zato što neko kaže: pa to je dostignuće demokracije. Ne može dostignuće demokracije biti otvorene liste i zadane kvote. Zadane kvote imaju smisla samo ako su zatvorene liste. Ali to mi ovdje nećemo. Mi nećemo sada uskladiti zakon sa zakonom zato što mislimo da se to može riješiti na efikasniji način. Ja bih vjerovao da smo imali prijedlog o, zašto ćemo mi ovo, kolega Suljkanoviću, tražiti od Vijeća ministara? Hajmo zadužiti Komisiju za ravnopravnost spolova ili Komisiju za promet i komunikacije da ona to napravi. Sad ćemo mi praviti zaključke da neko izmijeni članak 30. a to mi imamo pravo, svaki pojedinac ovdje, svaki član ovoga parlamenta ima pravo to predložiti. Stoga u ovo što ću ja predložiti sadržano je i ono što predlaže kolega Suljkanović. Dakle, i to je moguće napraviti. Ja predlažem da mi donesemo samo jedan zaključak povodom ove tri 133 točke, dakle točaka 14., 15. i 16. da ne prihvatimo Izvješće Komisije i to vratimo ponovo Komisiji. Ako se tamo na Komisiji predlagač zakona, a ja vam kažem da je neposredno, dakle ovaj parlament predlagač tog zakona, kroz Komisiju, kroz javnu raspravu, i ti zaključci su kroz Agenciju otišli u Vijeće ministara, da ako mi zaključimo da je efikasnije promijeniti ovaj članak, taj članak, izmjene tog Zakona o ravnopravnosti spolova, dakle izmjene članka 30. će doći ovdje po hitnoj proceduri, i riješimo problem. Dakle, hajmo još jedanput na Komisiju, pogotovo zato što je rezultat glasovanja u sva tri slučaja bio tijesan, je li, 3:3. Idemo još jedanput. I to je moj prijedlog zaključka. Ako ga treba pisati, ja ću ga napisati pod sve tri točke da se ne prihvate izvješća, on je jednostavan, da se ne prihvate izvješća Povjerenstva i da se još jedanput, da se zakoni vrate Povjerenstvu na raspravu. Hvala.
Zahvaljujem. Nije potrebno da pišete zaključak. Mi svakako glasamo o Mišljenju Komisije i on će znači biti, u skladu sa glasanjem, vraćen ili odbijen. Uvaženi poslanik Branko Dokić. Izvolite. Replika, vjerovatno, je li?
Da, ali ja moram da pitam šta znači vraćanje ovoj komisiji? Vraćanje ovoj komisiji znači razmatranje istog ovog, ne novog prijedloga, ne dopune Zakona o ravnopravnosti spolova, člana 30., nego ovoga što je predloženo. I znači, ova komisija će vjerovatno, ako budu isti, glasati. ___________(?) [[mikrofon nije uključen]] Molim? ___________(?) Ja sam to predložio.
Zahvaljujem. Smisao jeste vraćanje ovoj komisiji da se napravi zaključak u kom pravcu trebaju da idu koraci dalje. I svaki put smo pravili jedan zaključak i smjernice davali kako ova komisija treba dalje da radi. Uvaženi poslanik Vinko Zorić, replika. Izvolite.
Pa evo, gospodine predsjedavajući, Vi ste upravo rekli što sam ja htio reći. Ja bih se složio kad bi vi mene, ja nisam uvjeren potpuno da bi današnjim zaključkom, evo ja ću prihvatiti da se zaključkom ovog doma obveže Povjerenstvo za ravnopravnost spolova da pristupi izmjeni tog članka 30. ako ćemo postići puni efekat onoga što se želi u zakonodavstvu. Ali možda je bolje zovnuti i predstavnike ministarstva i predstavnike i jedne i druge komisije da to na ovoj komisiji dogovorimo; ako je moguće to napraviti popravkom članka 30., apsolutno sam za. Dakle evo, Vi ste rekli ukratko što sam ja htio reći u odgovoru.
Zahvaljujem. Samo bilo bi mnogo operativnije da diskutanti napišu taj zaključak u kome se obavezuju obje komisije da idu u pravcu izmjena člana 30., pa se dogovorite na kojoj komisiji će se to raditi i u kom pravcu. Mislim da bi bilo dobro da na taj način formulišete zaključak i da ga dostavite ovdje u pismenoj formi i da glasamo o tome. Uvaženi poslanik Selim Bešlagić. Izvolite.
Ja ću biti veoma kratak, ja sam glasao za Zaključak Komisije. Prema tome, ja se ne stidim toga što je, ali se potvrđuje ona narodna, kaže: Put do pakla popločan je dobrim namjerama. Meni se postavlja pitanje, na koje mi nismo mogli da dobijemo odgovor, da li je bolje izmijeniti član 30. i da li on postaje obvezujući, a da ovdje ne dolaze zakoni sada koji će se usklađivati sa tim članom. Jer ako to bude da svaki zakon moramo uskladiti s tim članom, onda ćemo mi ovdje imati stotine zakona pa ćemo reći kako dobro radimo, a ništa drugo nismo uradili nego onaj član 30. koji tamo stoji da se primijeni. Jednostavno, ovdje se radi da donosimo i verifikujemo ga. Iza toga je bila dobra namjera da se vidi da li je sa pravnog aspekta, da li je sa zakonodavnog aspekta moguće taj član 30. uskladiti u tom smislu da on postane obvezujući bez, ja bih rekao, izmjena sada svih zakona koji moraju primijeniti ovaj član 30. o ravnopravnosti spolova. Prema tome, ako vi date naputak kako ćemo ići u ovoj raspravi, mislim da je dobro. I rekao je i Vinko Zorić ako se može tako nešto napraviti, ali, ja bih zamolio, pravna strana to mora reći. Ja nisam, ja sam tu laik totalni. I zato sam mislio da je bolje sa jednim članom završiti proces sa usklađivanjem sa svim zakonima nego sada ovdje donijeti na stotinu zakona i mi 135 efikasno radimo, samo što ćemo ugraditi što već postoji u tom zakonu. Ako je on stvarno taj zakon kojeg se mora pridržavati, ja mislim da bi to bilo bolje da jednim članom izmijenimo i obavežemo na primjenu tog zakona.
Uvažena poslanica Mirjana Malić, replika. Izvolite.
Puno Vam hvala, dragi predsjedavajući. Uvažene koleginice i kolege, izvinite na puno vremena koje nam oduzimam, ali molim Vas, mi čak imamo, ako imamo obavezu, da poštujemo UN-ove komitete, ... stavove ... supervizira, odnosno Komitet za eliminaciju i diskriminaciju žena; ako nas to ništa ne obavezuje, nemojte da čitam. Ali, ako nas obavezuje kao vrlo ponosnu članicu UN, tamo je upravo 'izražena zabrinutost zbog nedovoljne zastupljenosti žena', i da ne čitam dalje, i traži se od BiH 'da ubrza postupak harmoniziranja zakona kako bi se ispoštovala obaveza utvrđena članom 30. stav (2) Zakona o ravnopravnosti'. Hajte sad da vidimo ovako. Mi formalno imamo veliku razliku između situacije u zemlji de iure i de facto. Mi nismo zemlja koja ima loše zakonodavstvo. Mi smo samo zemlja koja ima neujednačenu praksu. Velika je borba stvoriti jedno pravo mjesto žene u današnjem društvu, bez obzira na sve moguće naše potrebe da pratimo i poštujemo našu tradiciju, ja prva spadam u to kad kažem naše, sebe ne izuzimam, i bez obzira na potrebu da izgrađujemo zemlju. Paziću ja na vrijeme, nemam namjeru da trošim više nego što mi je dozvoljeno. Ali ovdje smo, i kad smo radili izmjene i dopune Zakona o ravnopravnosti, čuli od uvaženih kolega da je ovo što nas ima ovdje naša stvarnost, da je to, između ostalog, i odraz volje birača. Čuli smo takođe nekidan, odnosno nedavno na Regionalnoj konferenciji žena parlamentarki od eksperta iz Hanovera da je vrlo relativno šta je silazno a šta uzlazno u procesu demokratizacije ... izbornog sistema i fino nam je gospođa profesor objasnila da jeste zatvaranje listi, ako je polazište otvorena lista, korak nazad. Ali ako je polazište pravni i javni status i ravnopravnost žena u društvu, onda nam zatvaranje liste ne bi bilo korak nazad, evo su mi koleginice svjedoci. Ali molim vas, ja zaista plediram, nemojte da mijenjamo član 30. tako da neće vrijediti tamo gdje treba da vrijedi ravnopravnost. Ako takvu promjenu napravimo, možemo prevariti sebe, nećemo prevariti one koji su još uvijek u poziciji da nas ocjenjuju.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Branko Dokić, replika.
Evo, prvi put koristim dva puta repliku, a javio sam se zato što se kolega Bešlagić javio. Naime, on je tvrdokožni opozicionar i ja to poštujem, a očigledno, ja još nisam zaživio u opozicionoj klupi i na samoj sjednici ja sam predložio kolegi Bešlagiću: dajte da nas dvojica iz opozicije podržimo da omogućimo poziciji da ima što više zakona. On me nije poslušao i sad smo došli u ovu poziciju u koju smo došli. 136 Ali, u svakom slučaju, što se tiče ove komisije, evo ja kao njen predsjednik, zagovaraću ono iza čega stane Komisija za ravnopravnost polova. ___________(?) E, pa eto.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Husein Nanić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Evo, ja bih htio dati doprinos, vrlo kratko, ovoj raspravi. Čitajući, znači ove zakone, obrazloženje i razloge donošenja zakona i Mišljenje Komisije, isti je razlog za sva tri zboga čega se zakoni donose i isto je obrazloženje Komisije zbog čega odbija ovo. Ja zaista mislim da ... imamo isti cilj i mislim da gotovo dijelimo razmišljanje da ovo treba podržati u cijelom parlamentu, da nema nijedan poslanik protiv ovog, međutim pitanje je kako postići taj cilj. Pitanje je gledanja na koji način taj cilj možemo postići ubrzano. Da li možemo ubrzano postići taj cilj zaista donošenjem, ja osjećam, više stotina zakona, izmjena više stotina zakona na ovaj način, ili je to moguće riješiti na efikasniji, na drugi način. U tom smislu ja shvatam i ovaj zaključak Komisije i mislim da na taj način, ne ograničavajući se samo na član 30. zakona nego moguće i na neke druge članove zakona, mislim da možemo doći efikasnije do cilja i brže, a ne forsiranjem ovako stotine zakona, koje ćemo dobiti ovdje, izmjena i usklađivanje samo ovog člana. I u tom smislu, ja mislim da je ovaj prijedlog zaključka koji je gospodin Mehmedović predložio da bi on možda bio rješenje uz proširenje, jer mi smo dobili ova tri zakona na prijedlog Agencije za ravnopravnost spolova u BiH, ne od ovog ministarstva, ne Vijeća ministara, nego Agencija je našla to kao rješenje. Možda Agencija nije imala pravo rješenje. Ova rasprava će dovesti do toga da možda i Agencija dobije bolje rješenje i da se na jedinstven način sa jednim zakonom omogući izmjena, odnosno primjena tog zakona koja bi bila obavezujuća za sve druge zakone koji tretiraju ovu oblast. U tom smislu očekujem, evo, ovaj zaključak koji je bio, mislim da je Suljkanovićev zahtjev dobar, proširen uz obavezu ove Agencije za ravnopravnost spolova.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Mehmed Suljkanović, replika. Izvolite.
Pa, ja bih na bazi ovih diskusija prethodnih pokušao da izmijenim moj prvobitni prijedlog koji bi sad glasio: 'Zadužuju se Komisija za saobraćaj i komunikacije i Komisija za 137 ravnopravnost spolova da vezano za prijedloge zakona pod tačkama 14., 15. i 16. sa 64. sjednice Predstavničkog doma hitno naprave izmjene i dopune Zakona o ravnopravnosti spolova čime bi se stvorila osnova za usklađivanje svih drugih zakona na državnom nivou sa Zakonom o ravnopravnosti spolova u BiH.'
Zahvaljujem. Molim Vas u pismenoj formi. Uvaženi poslanik Slavko Matić, diskusija.
Evo, ja želim kao jedan od članova Povjerenstva i želim naglasiti da sam ja na Povjerenstvu glasovao za pozitivno mišljenje ali bili smo u manjini. Reći ću zašto sam bio za pozitivno mišljenje, a nisam daleko od potpore i u ovom razmišljanju, ali za njega meni osobno, a vjerujem i svima koji tako razmišljaju, treba odgovor koji još uvijek nitko ne nudi. Je li moguće da izmjena članka 30. Zakona o ravnopravnosti spolova bude takve prirode da bude imperativno starija i nametnuta svim ostalim zakonima koji tretiraju oblasti u kojima želimo ustanoviti ravnopravnost spolova kao nešto što bi bilo ozakonjeno? Da li nam to Ured za zakonodavstvo, da li naše Ustavnopravno povjerenstvo ili netko treći može dati decidan odgovor? Ukoliko je to moguće, to možemo primijeniti za mnoštvo tih zakona o kojima govorimo. Ja sam podržao pozitivno mišljenje za ova tri zakona jer nisam vidio razloga da napor koji je Povjerenstvo za ravnopravnost spolova, Vijeće ministara kao predlagatelj, na kraju, uložilo i da to treba sada odbaciti. Ako ne dobijemo pozitivan odgovor od nekoga ko je meritoran da da odgovor može li se samo kroz izmjenu Zakona o ravnopravnosti spolova dalje mnoštvo zakona usklađivati, odnosno da nema potrebe u njih više intervenirati, onda ćemo svakako biti prinuđeni pojedinačno svaki zakon mijenjati. I ne vidim razloga da onda izmjenu u ova tri zakona zaustavljamo kad je dobar dio procedure već obavljen. Imamo predviđene izmjene i dopune koje nisu velike. I ja se ne bih složio sa ovim prijedlozima koji danas nastaju kao novi, da se opet zadire, ne znajući da li ćemo time išta postići u Zakonu o ravnopravnosti spolova. Ja bih bio pristalica toga da mi ipak odbijemo ovo negativno mišljenje i da ova tri zakona pustimo, a u međuvremenu da dobijemo odgovor je li moguće da Zakon o ravnopravnosti spolova bude nadređen svim ostalim zakonima u oblasti ravnopravnosti spolova. Ne znam je li to pravnici nazivaju lex specijales ili tako nešto, je li to moguće?
Sad će nam uvaženi poslanik Šefik Džaferović reći je li to moguće. Izvolite.
Samo kratko, predsjedavajući, neću ja dati odgovor na pitanje je li moguće ili nije moguće, ja ću samo kazati nama da mi trebamo prestati, izvinite na izrazu kojeg ću ja sad upotrijebiti, da foliramo jedni druge. Mi treba da govorimo o suštini. Zakon o ravnopravnosti 138 spolova nije precizan u ovom pogledu. I to mi svi skupa znamo. Potpuno je jasno da tamo piše: može biti prema popisu, a i ne mora. Dakle u osnovi ono, znate kad se kaže u osnovi, pa je to drži tamo, drži ovamo. Mi treba da se opredijelimo hoćemo li mi to po popisu i da onda kažemo: jeste hoćemo, ali ćemo onda propisati i sankcije. Proučit ćemo šta to sve skupa znači i završena priča. To je dakle suština. Ili ćemo da vagamo od slučaja do slučaja. I sva suština diskusije je u tome što smo mi u Zakonu o ravnopravnosti spolova kazali da jeste, to je potpuno ravnopravno, a onda napisali tamo fino 2003. godine ono u osnovi, ili ne znam ni ja aproksimativno ili kako već piše tamo u zakonu i onda nastavili da vozimo ovu praksu. Ja mislim da je mnogo zdravije ozbiljno i odgovorno pristupiti ovom problemu i pošteno kazati šta je realno u bosanskohercegovačkom društvu i šta je izvodljivo, a ne udariti formulu i kazati jeste to je pola i hajmo, i onda od toga ništa ne bude na kraju. Onda od toga bude, evo šta imamo ovdje. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda, radi se o: Ad. 17. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o akcizama u Bosni i Hercegovini – predlagač: poslanik Jerko Ivanković Lijanović, s Mišljenjem Komisije za finansije i budžet, zakon broj: 01-02-4-68/09, od 11. 9. 2009. (prvo čitanje) Poslanik Jerko Lijanović zakon je dostavio 9. 7. u proceduru sa zahtjevom da se razmatra po hitnom postupku. Na 58. sjednici, održanoj 22. 7., odbijen je zahtjev za hitni i skraćeni postupak, te je zakon otišao u redovnu proceduru. Ustavnopravna komisija Mišljenje o ustavnom osnovu je dostavila 27. 8. Nadležna Komisija za finansije i budžet 28. 8. 2009. godine donijela je Zaključak o odlaganju izjašnjavanja o Prijedlogu zakona do dostavljanja Mišljenja Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje BiH. Savjet ministara BiH je dostavio Mišljenje 11. 9. Komisija za finansije i budžet Mišljenje je dostavila 17. 11. i nije prihvatila principe zakona. Također smo dobili i Mišljenje Direkcije za evropske integracije 15. 9. Danas raspravljamo o Mišljenju, koje je negativno. Ako ga usvojimo, zakon pada ... i ne vraća se Komisiji radi dostavljanja novog mišljenja. Otvaram raspravu o Mišljenju Komisije. Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 18. Ad. 18. Prijedlog Rezolucije o istorijskoj vrijednosti i važnosti prvog zasjedanja ZAVNOBiH-a (25. novembar 1943. godine) za državnost BiH – predlagač: poslanik Denis Bećirović 139
Poštovani predsjedavajući, drage kolege i koleginice, evo, ja sam vrlo pomno slušala i pratila raspravu u koju se, upravo spremajući se za raspravu po tačci 18., nisam uključivala u raspravu o državnim praznicima jer bi se očito ponavljala, pa evo štedeći i vaše i svoje vrijeme ja se javljam tek sada. Dakle, ja mislim da je Rezolucija o istorijskoj vrijednosti i važnosti prvog zasjedanja ZAVNOBiH-a, odnosno 25. novembra za državnost BiH jedan od pokušaja da se Zemaljsko antifašističko vijeće i sve ono što je ono u istorijskom kontekstu značilo postavi u jedan istorijski kamenčić u mozaiku u kojem mi živimo na ovim prostorima, naš milenij, skupa nasleđujući naše pretke, i to nije vraćanje u istoriju, to je daleko više od bilo kakve konvencije, a daleko više od bilo kakve konferencije, to je prije svega jedan slavni istorijski trenutak. I to jedan potpuno neosporan istorijski trenutak i sigurno daleko bitniji istorijski nego politički. Jer, kad bi on bio samo jedna vrsta jednog u nizu političkih događaja, onda bi sasvim sigurno se ono što je iz njega proizašlo pa čak i ova velika rasprava danas koju smo vodili u drugom povodu bila potpuno drugačija. Zašto je, ili zašto ja sebi dajem za pravo da ZAVNOBiH smatram više od konferencije Zemaljskog antifašističkog vijeća. ... Ima pravo. Naime, ovaj dom tako tumači demokratiju. Dakle, prije svega, mi se ovdje jako dugo, već 20 godina, trudimo da predstavimo da imamo društvo koje je zasnovano na volji naroda. Ja ću sad reći jednu ..., ja vas molim da mi oprostite, ja sebi pravo da se pozivam na narod ne dajem, jer vi meni ne dajete pravo da budem ravnopravna a ja sebi ne dajem za pravo da budem dio jednog stada. Naime, ja se vidim kao vrlo ponosan građanin BiH i vrlo ponosan čak i na svoj etnički, vjerski, ..., šta god hoćete, ali u tor ne pristajem. E sad, trenutna pozicija se jako poziva i predstavlja nam volju naroda kao svetinju ili se poziva na volju naroda, a ZAVNOBiH sa održanim prvima zasjedanjem 25. novembra 1943. predstavlja pravo i javno izjašnjavanje narodnih predstavnika, predstavljalo je za ono doba pravu volju naroda i nije bilo ni na koji način omeđeno samo političkim vođstvom jedne partije koja jeste vodila oružani otpor ali nije vodila sam ZAVNOBiH u smislu da mu dešifruje. E sad, to je jedna od prvih stvari koja je, dabome, izvinite ja nisam istoričar a vrlo volim istoriju i puno čitam istoriju, ali evo pretenciozno je kad se ljudi koji nisu od struke počnu tim baviti, ali svaki istorijski trenutak u jednom momentu je imao pravi povod za svoj nastanak, pa onda je kasnije evaulirao, razvijao, taj povod rastao u nešto dobro ili rastao u nešto loše i vrlo je teško iz konteksta jednog istorijskog vremena htjeti to uvaliti u ovaj kontekst i onda ga tumačiti jer onda je to za mene politikanstvo. Ja ću pokušati da ne uletim ni jednog momenta u tu zamku. Ono što je za mene posebna svetinja, i to nema veze sa bratstvom i jedinstvom, bratstvo i jedinstvo se sklapa dekretom – mi smo biološka zajednica ljudi koji su živjeli na ovim 140 prostorima kao društvo jedan cijeli milenijum i ono što mene boli je što mi više nismo jedno društvo. Ali nadam se da ta naša raslojenost u tri ili više separatnih društava, čak i po lokalitetima, neće nadjačati tradiciju zajedničkog življenja tolika stoljeća. Ali meni se čini da se ne može zaboraviti i ne smije ispustiti iz vida da je ZAVNOBiH bio osnovni zametak i klica na kojoj smo mi i u toj reanimiranoj Bosni, kako ja tumačim dejtonsku Bosnu, jer se ona nije rodila 21. novembra potpisivanjem, nego je samo jedna oboljela ili ubijajuća, tad umiruća od ubijanja Bosna se reanimirala, zasnovala na konstitutivnosti tri naroda. A zar nisu osnovna načela ZAVNOBiH-a na kojima počiva ... osnovne odrednice našeg prava da kažemo da u Bosni žive tri konstitutivna naroda. Prema tome, slažem se ja s kolegama, neću to ponavljati, poštovanje tog datuma danas je vrlo disonantno. Neki ga obilježavaju, neki se pretvaraju da ga obilježavaju, a pri tom ih praksa puno demantuje, neki ga ignorišu, ali niko ne uspijeva da negira ZAVNOBiH kao istorijsku činjenicu. I stoga mi se čini da je jako važno da mi, kao zakonodavni organ države BiH, preciziramo ili dođemo do nekog političkog konsenzusa šta za nas znači taj istorijski ... i šta je to što je politički konsenzus oko tumačenja jednog neospornog istorijskog datuma, bez obzira što neki imaju žal za mladost ili za ex zemljom; neki misle da su se oslobodili okova, neki misle da su tek sad stekli pravo da vjeruju. Moji roditelji su cijeli život vjerovali i cijeli život bili vrlo slobodni vjernici, tako da ja nisam živjela sredinu u kojoj je bilo koja manifestacija vjere bila zabranjena. Bilo je doduše zabranjeno lagati da ste ateista i član partije koja je vladala i u isto vrijeme vjernik, ali čak ni ta priča više nije bila zabrana. Ali ja ne bih htjela iz te pozicije da mi tumačimo ZAVNOBiH, nego šta je to što je ZAVNOBiH donio BiH u konstitutivnom smislu, osnivačkom smislu, u krajnjoj liniji, i u definisanju njenih granica na koje se danas jako pozivam. Evo toliko za sada i hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Iako ne znam šta bi se imalo reći što danas u raspravi nije rečeno i znam da izaziva, očito da imamo konsenzus da ne otvaramo više sva ova pitanja, ali ja sam očekivao da će neko iz SDA replicirati, ali evo ja vjerujem da ću ja pogoditi njihovu misao iako nije. Znam, neću ulaziti u ove elaboracije gospođe Malić jer ja sam rekao: stav SNSD-a je da u falsifikovanju istorije nećemo učestvovati. I bez nas ona je takva kakva je, antifašistički karakter 25. novembra mi nećemo dovoditi u pitanje, ali prekrajati volju i, vidio sam da se gospođa Malić trudila da ne dovede ni u kakvu vezu AVNOJ i Jugoslaviju sa ZAVNOBiH-om i uspijevala je to, u dugoj diskusiji nije to spomenula ni jednom, a to dvoje je kao srp bez čekića. Ako je mogao funkcionisati a nije, tako i to je bilo jedno jedinstvo, srpa i čekića je bilo jedinstvo ZAVNOBiH-a i AVNOJ-a i, to sam ja danas ponavljao i nisam se javio zbog toga, nemam namjeru to otvarati. Ali sam htio, očekivao sam da će ovi iz SDA pričati kako su išli ti izbori '42. i '43., pošto sam razumio gospođu Malić da su tad bili demokratski izbori, a ovo danas nije volja naroda i ona se odriče ove današnje volje naroda koja je takva je kakva je, i ja je nešto posebno ne branim, ali da je tada to bila neka. Ja se sjećam one ćorave kutije '46. O ovoj '43. i '42. niko, bar u mom kraju, nije pričao ni o kakvoj 141 kutiji, ja se sjećam priča. Znači, kakvo je to upoređivanje volje, kakvi su to bili demokratski izbori '43., a kakvi su to nedemoratski sada? Ja sam opet očekivao, kažem, ali SDA mora pratiti ovu politiku SDP-a sada pa znam da je vama neugodno da to oko tih izbora, ali ja sam to čuo. Ja mislim da su naši izbori sada fer i regularni. To što se ne sviđaju mnogima, i to je demokratski. Ali mislim, slažem se da provodimo fer i regularne izbore. Provodimo slobodne i demokratske izbore po svim, dovoditi to u pitanje, a pogotovo u kontekstu da su tada, da je to bio najbolji izraz demokratije tada u to vrijeme, iako ja ne sporim tekovine i čak ne sporim i to da nije moglo drugačije. Znači, ne vjerujem da je bilo moguće na bilo kojim drugim osnovama napraviti zasjedanje ni ZAVNOBiH-a ni AVNOJ-a nego na onim na kojim je napravljeno. Ali mislim da to sa slobodnim i demokratskim izborima nema nikakve veze. Jer da su tad išli na izbore na koje mi idemo od ZAVNOBiH-a ne bi došlo ni do Z, a o AVNOJ-u da ne pričam, to je daleko kao svjetlosna godina. Znači, bila je čizma, jedna pravedna čizma i ona je gurala tako kako je do '90., za nekoga pravedna, za nekoga nije.
Uvaženi poslanik Denis Bećirović, replika. Izvolite.
Ja sam se javio za kraću jednu repliku jer bi bilo vrlo opasno da se javim za diskusiju, s obzirom da predsjedavajući Živković jako dobro zna da predlagač ove rezolucije u Poslovniku ima pravo na 20 minuta izlaganja. Kako vjerujem da neću toliko večeras da vas usrećim ovakve umorne, zaista ću se pokušati uklopiti u ove tri minute. Suština ove priče, dakle sve što je ovo profesor doktor Mirjana Malić na jedan divan način izložila o ZAVNOBiH-u jeste da, mi to priznali ili ne priznali, konstatujemo barem u sebi da u hiljadugodišnjoj istoriji BiH nema događaja uporedivog sa ZAVNOBiH-om, niti postoji istorijska paralela ZAVNOBiH-a. Ne postoje dokumenti izvorno ... sličnog ili identičnog sadržaja koji potvrđuju individualitet BiH kao što je to slučaj sa ZAVNOBiH-om.
nije uključen mikrofon
Srednjovjekovna Bosna je postojala, gospodine Kalabiću, međutim nije mogla da ostavi jedno takvo svijetlo svjedočanstvo.
nije uključen mikrofon
Poštujemo i Kulin bana ali,
mikrofon nije uključen 142
Bilo bi dobro,
Samo malo, molim vas.
ova čitava priča i jeste zbog toga da, koliko je to moguće, danas vratimo se određenim vrijednostima ZAVNOBiH-a. Deklaracija ZAVNOBiH-a, nikada ne možete govoriti o prvom zasjedanju ZAVNOBiH-a a integralno ne posmatrati drugo, pa i treće zasjedanje ZAVNOBiH-a. Ta deklaracija ZAVNOBiH-a iz Sanskog Mosta '44. to je Magna carta libertatum za BiH. U toj deklaraciji piše pod broj 1. ravnopravnost građana i naroda, pod broj 2. sloboda svijesti i vjeroispovijesti, pod broj 3. lična i imovinska sigurnost. Opće aktivno i pasivno izborno pravo i tajno glasanje. Apsurdno je da '43. su ljudi promovirali aktivno i pasivno pravo, a danas pola ljudi u državi nema ono pasivno pravo. Promovirali su i zabranu rada svih fašističkih stranaka, pokreta. Znamo i to kakva je situacija danas u BiH. Dakle, ZAVNOBiH nije samo prošlost, ZAVNOBiH je trajna inspiracija, ZAVNOBiH je visoko postavio ljestvicu. Ne bi bilo tačno kada bi sad neko rekao da sve to što je proklamovano ZAVNOBiH-om da je baš u cijelom tom periodu se dosljedno i sprovodilo, ali bilo bi dobro kada bi i mi danas imali tako visoke ciljeve kojima bi težili, a da ti ciljevi budu u svojoj osnovi humanistički i plemeniti.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Bakir Izetbegović. Izvolite.
Evo, kolega Kalabić se uporno nešto brine za SDA. Dolazi do nekih čudnih verzija. Ja koji nikad nisam bio u komunističkoj partiji, evo brinem se o ZAVNOBiH-u, a bivši komunista Kalabić njega se odriče. To su čudne inverzije. I kad gospodin Kalabić kaže ovi naši izbori, ne znam na koje misli, je li misli na one kad je bio u komunističkoj partiji ili sad kad je u ovoj drugoj.
Uvaženi poslanik Remzija Kadrić. Izvolite.
Neka je skinuo ovo četničko, lakše mi je ovo komunističko.
Samo malo, molim vas. 143
Samo kratko, u duhu ovoga što je Izetbegović rekao. Dakle, na ovom zasjedanju ZAVNOBiH-a, ovo je ključno pitanje: ko je na zasjedanju ZAVNOBiH-a glavnu riječ vodio? Ko je tamo, ko je vodio tu sjednicu ZAVNOBiH-a? Da li antifašisti ili komunisti? Antifašisti su naravno vodili glavnu riječ, jer da su komunisti vodili glavnu riječ jasno se vidi iz toga što su poslije zasjedanja ZAVNOBiH-a, poslije oslobođenja kad su komunisti došli na vlast, onda su rekli kada im je trebalo ova država – i hrvatska, i srpska, i muslimanska – poslije toga nisu im trebali muslimani i onda dugo vremena su komunisti donosili razne odluke bez Bošnjaka, tada zvanih muslimana. Dakle, na tom zasjedanju AVNOJ-a je važno reći da su glavnu riječ na tom zasjedanju vodili antifašisti, a ne komunisti.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Slavko Jovičić, replika.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, ja samo pitam gospodina Bećirovića, kojeg uvažavam, šta ćemo mi ovim dobiti? Šta ćemo dobiti usvajanjem ove rezolucije? Istorija je napisana kako je napisana. Istoriju su napisali pobjednici. Istoriju mene je učiteljica nakaradno učila da volim više Titu nego oca i majku, pa sreća nisam sve to poslušao inače bi došao u sukob sa rođenim roditeljima, koji nisu bili protiv Tite na svu sreću; jest pokojni djed, nije ga volio. E sad, toliko godina – nije bio četnik ni on, nemojte odmah misliti da ga nije volio – dakle toliko godina nakon Dejtona, nakon istorije koja je napisana, i ne možemo je promijeniti ni pisati drugu, napisali pobjednici i sad treba da donosim neku rezoluciju i da ja kažem je l' to sve bilo regularno u Mrkonjić Gradu, a tamo zgarište, na baš tom mjestu gdje se to održalo. Nikome ne pada naum da to opravlja. Pa ne možemo sve istorijske činjenice staviti u kontekst šta je nekom odgovaralo. Recimo, za mene najveća istorijska činjenica je što sam se ja rodio. To je najveća istorijska činjenica. I sad ću ja deklaraciju ovdje da vi usvojite što sam se ja rodio, i to ovakav, baš dobar. Dakle, gospodine Bećiroviću, ja shvatam Vaše namjere, one nisu loše, pogotovo obrazloženje profesorice Malić. Ali znate li Vi to da u RS-u više niko ne zna kad je bio ZAVNOBiH, ne uče djeca u školi, ma ne interesuje ih, ta istorija je izbrisana. I šta mi sad ponovo vi gurate ovu deklaraciju, rezoluciju, ne znam ni ja šta da usvojim kad će sutra bojkotovati svi učenici srednje škole i osnovne na Palama kad bih ja to prihvatio. Ne pada mi na um. Nemojte ono što je napisano u istoriju, nema čak više ni u knjigama, i to ima po dva – tri reda. Bili neki. Koji neki?
Samo malo, samo malo molim vas. 144
Da završim. Dakle, ja vas molim ovo nije vrijeme da vraćamo istorijske činjenice kad više te države nema. Nema Jugoslavije. Nema AVNOJ-a. ___________(?) Ima Bosne. Nisam rekao Bosne. Ja kažem da nema Jugoslavije. Jeste li čuli da sam rekao nema Bosne? Ja prvo nikad nisam izgovorio Bosna, ja govorim Bosna i Hercegovina,
Ne daj se smesti, idemo dalje.
a vi skraćujete to na Bosna, valjda vi hoćete separatizam, mislite da se Hercegovina odvojila, ja ne mislim. Dakle, molim vas, nemojte vraćati nešto što neće dobiti podršku. Ja vas ubjeđujem, niste bili, 90% ljudi u RS-u ne interesuje ZAVNOBiH, a recimo evo 90% vijećnika bilo je Srba. Ma, ne interesuje ih to. I sad to usvojimo, ne daj Bože, i dođemo, vidi ovi dole ne znaju šta će od sebe samo velike plate, i to im palo naum. Nije mi to palo naum, palo je Denisu, ali evo neće dobiti podršku što se tiče mene.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
Evo, vrlo kratko, ja sam ipak danas nenadano dobio jednu satisfakciju i moja molba gospodinu Bakiru Izetbegoviću, jer ja vjerujem da on ima uticaja na federalne medije, ja sam spreman sa njima da pređem na komunikaciju sa druže Kalabiću, s obzirom da je do juče bila četniče i danas sam oslobođen te anateme i ja sam spreman da dalje komuniciram sa druže, i ja ću se nekako sa tim izboriti jer mi je puno draža ova kvalifikacija. Ja sam tada bio mlad i moja partijska ćelija je digla glas protiv ovih hapšenja SDP-a, vaših ovih istomišljenika tada ali su bili nemoćni kad su oni provodili tu politiku u neko to vrijeme, ali to je bila mala podrška, tako da sam ja spreman na ovu komunikaciju i ja se nadam da će na tim medijima prestati ta četnička neka prošlost koje nema, koja je nađena i ja mislim da ste vi danas presudili i definitivno stavili tačku na to. 145
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i prelazimo na 19. tačku dnevnog reda: Ad. 19. Izvještaj Komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nestalim licima (prvo čitanje) Na 63. sjednici, održanoj 4. 11., nije dobio entitetsku većinu. Izvještaj ste dobili 11. 11. Kolegijum nije postigao saglasnost. Glasaćemo danas u drugom krugu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Prelazimo na tačku 20. Ad. 20. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o slobodnim zonama u BiH
Moram da kažem samo dvije rečenice. Dakle, Administrativna komisija je u vezi sa ovim, i prije ove inicijative, u više navrata raspravljala ovu problematiku i moram da kažem da smo mi u tim nekim stvarima napravili određene odluke, tako da smo donijeli odluku o tome da se mnoge naknade za rad poslanika i delegata kad su u pitanju dolazak na komisije itd. da smo to ukinuli. Raspravljali smo naravno i o mnogim inicijativama kad su u pitanju mnogi zahtjevi kao što su i zahtjevi od predlagača kad su u pitanju formiranje raznih ad hoc komisija, znajući da će rezultati rada tih ad hoc komisija biti bez ikakve koristi, negativni, ali niko se od predlagača za formiranje tih ad hoc komisija, ni članova ad hoc komisija, nikada nije odrekao naknade za rad u tim komisijama, tako da je bilo mnogih situacija da su i predlagači bili u tim raznim ad hoc komisijama, međutim, nažalost nisu se odricali naknade za rad u ad hoc komisijama itd. Mi smo dostavili svoje jedno mišljenje i važno je da se ovo ima u vidu. Dakle, ova komisija je raspravljala o ovim mnogim stvarima. Smatrali smo da su mnoge te naknade nepotrebne. Međutim, naravno, u tome nismo mogli da postignemo saglasnost unutar ove komisije. Iz tih razloga smo došli u takvu situaciju da raspravlja i Parlament o tome.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Denis Bećirović. Izvolite.
Pomalo je postalo degutantno govoriti o ovoj temi, pogotovo sada kada je ostalo nekih deset mjeseci do kraja ovog mandata. Ono što je moguće uraditi moguće je da svako pojedinačno ako želi da odvoji određena sredstva to i uradi. Pokojni predsjednik Kluba SDP-a Jozo Križanović je to pokazao na djelu. Nije uopšte to javno govorio, ali je dio sredstava usmjerio za 147 pomoć Domu za nezbrinutu djecu. Porodica je pozvala čak i umjesto vijenaca da se u te svrhe ulože. A, kolega Kadriću, nisam jedini, vjerovatno ima još ljudi koji to rade, ali evo ja vam želim reći da postoji u Računovodstvu Parlamentarne skupštine u pisanoj formi obrazac gdje sam se lično evo odrekao svih tih primanja po osnovu dnevnica i u stalnim i u privremenim komisijama, ali da budem do kraja precizan, ove stalne ste ukinuli nakon određenog vremena. Da sada ne bude propaganda gdje još pojedini poslanici daju, znam da nisam jedini koji dio sredstava daje u humanitarne svrhe, ali čisto radi činjenica i istine treba reći da nije tačno da se svi poslanici ne odriču tih primanja.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 23. Ad. 23. Izjašnjavanje o Inicijativi poslanika Branka Dokića 'da Predsjedništvo BiH Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH podnese pismeni i usmeni izvještaj o odnosima sa susjednim državama' Poslanik Branko Dokić je podnio Inicijativu na 60. sjednici Doma, održanoj 16.9. Kolegij Doma na 108. sjednici kao nadležnu odredio Komisiju za spoljne poslove. Nadležna komisija dostavila Mišljenje 3. 11., te podržala navedenu inicijativu. Otvaram raspravu o Inicijativi. Uvaženi poslanik Branko Dokić upravo ulazi, rječ je o Vašoj Inicijativi, jeste raspoloženi da se javite? Izvolite.
Pa, gospodine predsjedavajući, ja mislim da zaista nema potrebe o ovome diskutovati. E ako će, pošto svi prihvataju onda, a o Inicijativi ćemo raspravljati, odnosno o materijalu Predsjedništva ćemo raspravljati kad dođe na dnevni red. Hvala vam na razumijevanju.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. 148 Tačka 24. Ad. 24. Izvještaj Komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o uvrštavanju u dnevni red sjednice Doma tačke 'Razmatranje zaključka o smanjenju plata i ostalih materijalnih prava poslanika i delegata u Parlamentarnoj skupštini BiH' (prijedlog poslanika Denisa Bećirovića sa 63. sjednice Doma) Prijedlog poslanika Denisa Bećirovića na 63. sjednici, održanoj 4. 11., nije dobio entitetsku većinu. Izvještaj ste dobili 11. 11. Kolegijum nije postigao saglasnost. Danas ćemo glasati u drugom krugu o prijedlogu za uvrštavanje u dnevni red ove tačke. Prelazimo na tačku 25. Ad. 25. Izmjene u članstvima komisija Predstavničkog doma i zajedničkih komisija oba doma: a) Vesna Šain se imenuje u Komisiju za ravnopravnost polova i Zajedničku komisiju za ekonomske reforme i razvoj, umjesto Jovana Todorovića, kome je mandat prestao zbog smrti, b) Ljiljana Milašin se imenuje u Komisiju za spoljnu trgovinu i carine i Zajedničku komisiju za ekonomske reforme i razvoj, umjesto Hadži Jovana Mitrovića, kome je mandat prestao odlukom Centralne izborne komisije
Vjerujem da je strpljenje pri kraju, ali ukoliko želite ja mogu sa današnjim danom da podnesem izvještaj o stanju gripe u BiH i mjerama koje su do sada preduzete i mjerama koje su planirane. Ukoliko to ovaj parlament ne smatra da u ovom trenutku treba, nikakav nije problem. S obzirom da sam imao vremena od prvog trenutka ove inicijative da će ovaj zaključak ... biti na dnevnom redu, ja sam u tom smislu i pripremio taj izvještaj, pa.
Zahvaljujem, ministre. Nama je važna ova informacija. Pitam Dom da li ste zainteresovani da sad usvojimo naš zaključak i ujedno čujemo ovaj izvještaj ili ćemo to odložiti za iduću sjednicu. Znači, molim Parlament ko je za to da usvojimo ovaj zaključak i sad poslušamo ovo što ministar ima da kaže kao tačku dnevnog reda. Molim vas, pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 18 glasova, „protiv“ pet, „suzdržanih“ nije bilo. Dovoljna entitetska većina. Konstatujem da možemo ovu tačku dnevnog reda.
nije uključen mikrofon
Znam, ali. 150
nije uključen mikrofon
Molim vas, glasali smo da to sad uradimo. Možemo kandidovati ovo i kao tačku dnevnog reda iduće sjednice ponovo, ali bitno je da znamo u ovom momentu u kratkim crtama o čemu se radi. Izvolite, ministre.
Hvala lijepo. S obzirom da će biti očigledno vremena da još jednom o tome, ja ću samo dakle skraćenu verziju da vas informišem. Prvi slučaj pandemijske gripe izazvan virusom H1N1 u BiH potvrđen je 30. juna 2009. godine. Prvi smrtni slučaj pandemijske gripe izazvan ovim virusom potvrđen je 16. 11. 2009. konačnim testom u Kliničkom centru Univerziteta u Sarajevu. Zaključno sa 7. 12., dakle današnjim danom, u BiH je potvrđeno ukupno 759 oboljelih od pandemijske gripe izazvane virusom H1N1, u RS-u 280, Federaciji BiH 444, Brčko Distriktu 35 slučajeva, od čega je sedam slučajeva sa smrtnim ishodom, u Federaciji četiri slučaja, u RS-u tri slučaja. Vlada RS-a donijela je Odluku o nabavci 350 hiljada doza vakcina protiv pandemijske gripe izazvane virusom H1N1 i dodatnih 30 hiljada doza antiviralnih lijekova. Ministarstvo zdravlja i socijalne zaštite RS-a tokom ovog mjeseca očekuje isporuku dodatnih 10 hiljada doza antiviralnih lijekova. U Federaciji BiH je potpisan Ugovor o nabavci 30 hiljada interventnih doza vakcina protiv pandemijske gripe izazvan virusom H1N1, za čiju nabavku su odobrena sredstva u Budžetu Vlade Federacije. Federalno ministarstvo zdravstva uputilo je zahtjev Vladi Federacije za nabavku dodatnih 150 hiljada doza vakcina. U maju 2009. u Brčko Distriktu nabavljeno je 800 doza Tamiflua, što prema procjeni stručnjaka predstavlja dovoljnu količinu. Određene količine doza potrebnih vakcina za teritoriju Brčko Distrikta biće osigurane od strane entitetskih ministarstava zdravlja. Isporuka vakcina namijenjena za cijepljenje protiv pandemijske gripe izazvane virusom H1N1 za BiH počinje januara 2010. i odvijaće se sukcesivno. Na nivou entiteta i Brčko Distrikta u skladu sa preporukama Svjetske zdravstvene organizacije izrađeni su planovi vakcinacije stanovništva sa prioritetom rizičnih grupa. U toku je nabavka 20 hiljada ... kroz donaciju Svjetske zdravstvene organizacije. U pregovorima sa njima smo upravo dobili odobrenje, odnosno oni su donijeli odluku da se BiH donira 20 hiljada doza Tamiflua. Kada je riječ o preduzetim mjerama, s pojavom prvih slučajeva pandemijske gripe izazvane virusom gripe H1N1 u svijetu, na teritoriji BiH poduzete su sljedeće preventivne mjere: formirane su radne i koordinacione grupe za praćenje, procjenu i preduzimanje potrebnih mjera vezanih za borbu protiv pandemijske gripe, koje održavaju redovne sastanke i prate epidemiološku situaciju u BiH; nakon proglašenja pandemije izazvane ovim virusom u BiH je podignut stepen pripravnosti zdravstvenih službi, preporučeno redovno održavanje sastanaka i stalnih kontakata sa komisijama i formiranim pripravnim timovima; dodatno je intenzivirana koordinacija između Ministarstva civilnih poslova BiH i nadležnih entitetskih ministarstava 151 zdravlja i odjela za zdravstvo i ostale usluge Brčko Distrikta; razmatraju se stalno planovi pripravnosti u zdravstvenim ustanovama u slučaju pandemije gripe (raspoloživost kadra, bolesnički kapaciteti, zaštitne opreme i komunikacija); pripremljena su štampana, pisana, stručnometodološka uputstva preventivnih mjera vezanih za pandemijsku gripu izazvanu virusom H1N1, koja su distribuirana zavodima za javno zdravstvo i drugim zdravstvenim ustanovama, te informativni materijal o pandemijskoj gripi izazvanoj virusom H1N1 namijenjen opštoj populaciji; pripremljene su i distribuirane upute za intenziviranje epidemiološkog nadzora i za aktivno praćenje febrilnih respiratornih bolesti, posebno bolesti sličnih gripi; održavaju se stalni kontakt sa farmaceutskim kompanijama u cilju obezbjeđenja dovoljnih količina potrebnih antiviralnih lijekova i vakcina protiv pandemijske gripe izazvane ovim virusom; kontinuirano se prati epidemiološka situacija u BiH, zemljama u okruženju i informacije i preporuke Svjetske zdravstvene organizacije, te se u skladu sa tim objavljuju mjere prilagođene novonastaloj situaciji; redovno se obavještavaju mediji o preduzetim aktivnostima putem saopštenja za javnost, zvaničnih web stranica nadležnih entitetskih ministarstava zdravlja, te učestvovanjem stručnjaka u TV i radio emisijama; zdravstvene ustanove u BiH su poduzele sve potrebne medicinske postupke i procedure vezane za dijagnostiku i tretman u zdravstvenim ustanovama (klinički pregled, laboratorijska dijagnostika); redovno se održavaju konferencije ministara zdravlja na čijem čelu predsjedava ministara civilnih poslova BiH. Dakle, u najkraćem, ovo bi bila informacija.
Zahvaljujem, ministre. Prije nego što se neko javi za raspravu, ja sam koncipirao jedan zaključak koji bi mogao da bude sastavni dio ove tačke dnevnog reda: 'Zadužuje se Savjet ministara i resorno ministarstvo da mjesečno, a po potrebi i češće, izvještava Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH o stanju i preduzetim aktivnostima u BiH na preventivnoj zaštiti i borbi protiv virusa gripa A, H1N1, sa svim potrebnim sadržajima i podacima u cilju informisanja Doma.' To bi bilo neko naše kontinuirano informisanje u vezi sa ovim što je ministar rekao. Ako je potrebno ili ako se, ne daj Bože, desi i veća pandemija, mi smo zainteresovani da se i češće informišemo u vezi s tim. Uvaženi poslanik Denis Bećirović, izvolite.
Iako većina nas ovdje među poslanicima nisu eksperti za oblast zdravstva, jasno je iz ovog izlaganja ministra Novića da situacija i u BiH nije nimalo bezazlena i činjenica je da se iz dana u dan sve više komplikuje. Imamo već sedam smrtnih slučajeva u BiH, veliki broj prilično oboljelih, a mnogi prognoziraju nažalost da će taj broj biti i veći. Bez obzira koliko ja cijenio sposobnosti i kapacitet gospodina Novića, teško je da u jednom čovjeku objedini se i bavljenje i pitanjem i sporta i javnih praznika, evo sada i pitanjem iz oblasti zdravstva itd. Da mi kao država i ovaj parlament razmišljamo na način kako razmišljaju druge evropske države, ja mislim da bi mi danas usvojili jedan zaključak kojim bi zbog ovakve situacije Predstavnički dom Parlamenta BiH donio zaključak a, naglašavam, situacija sve više postaje pomalo vanredna: 152 'Zadužujemo Vijeće ministara BiH da u roku od najkasnije 30 dana pripremi amandman na Ustav BiH kojim se pitanje zdravstva stavlja u podijeljenu nadležnost države i entiteta, na bazi čega bi formirali Ministarstvo zdravstva i kao sve druge i zemlje EU i zemlje Evrope imali jednu adresu koja bi mnogo sistematičnije i sa više koordinacije obavljala sve ono što BiH vjerovatno očekuje.' Pretpostavljam kakav će biti ishod ovog mog zaključka, ali čini mi se da sam dužan da ga predložim.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Branko Dokić, replika. Izvolite.
Pa, ako je i od Denisa, malo je previše. Pa Vaš šef i Vi uporno odbijate evo predložene amandmane koje predlažu čak i vodeće sile svijeta, stoje iza toga. Između ostalog, u tim amandmanima stoji i to što ste predložili. Stoji potreba usklađivanja BiH sa Evropskom konvencijom o ljudskim pravima i slobodama itd., itd. pa dajte malo, nemojte koristiti svaku priliku da iznosite neke inicijative, prijedloge koji su u koliziji sa onim što zagovarate.
Uvaženi poslanik Martin Raguž, replika. Izvolite.
Ne, ja nemam ništa protiv ... ___________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Samo malo, molim vas, samo malo strpljenja, još nam malo fali, samo strpljenja malo.
... ja nemam ništa protiv Inicijative koju je pokrenuo gospodin Denis Bećirović, ali želim ga podsjetiti da je HDZ 1990 službeno taj prijedlog već iznio u okviru pregovora, pa inicijative koje prije pokrenu druge parlamentarne stranke bilo bi dobro pozdraviti i pozvati se na njih i onda. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Denis Bećirović, odgovor na repliku. Izvolite. 153
Ja shvatam da smo pomalo umorni, međutim, kolega Dokiću, barem bi trebalo toliko razlučiti da pitanje cjelovitih ustavnih promjena i jedno pitanje zbog kojeg nam ljudi umiru u BiH nije jedno te isto. Dakle, kamo sreće da prijedlog SDP-a se prihvati, pa da na nivou države BiH, ono što je SDP govorio, imamo 'Aprilski paket plus'. Međutim, da ne otvaram drugu temu, mi nažalost više nismo ni blizu tog Aprilskog paketa i pitanje je, kako stvari stoje, hoće li doći do bilo kakvih promjena. A da ljudi ne bi i dalje umirali itd. i da ne bi bili jedina država koja nema jedinu adresu po tom pitanju, naglasio sam da je ovo vanredna situacija i da zbog toga bilo bi dobro da barem ovo pitanje riješimo urgentno prije nego što jednog dana sretni ljudi u ovoj zemlji dočekaju cjelovit paket ustavnih promjena.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Mirjana Malić, replika. Izvolite.
Hvala Vam lijepo. Iskoristila sam dugme za repliku prije svega da se zaista zahvalim ministru Noviću na promptnom reagovanju, čak i na prijedlog zaključka. Ovo je informacija koja nas sviju obavezuje daleko više nego što nas obavezuju medijski izvještaji. Ja mislim da je i Denisova (iako ja nemam namjeru da budem bilo čiji advokat) inicijativa ustvari vezana za ozbiljnost situacije, a ne za iskorištavanje ozbiljne situacije da politiziramo. I sasvim sam sigurna da će iz ove rasprave koja već pomalo poprima i šaljive, zadirkujuće tonove će proizaći ono što; da sad damo priliku ministru on bi opet rekao da je de fakto unutar njegovog ministarstva već napravljeno, i bez naše dozvole, mali stožer, malo ministarstvo koje koordinira sve nivoe nadležne za to, jer neću da vjerujem, jer ne mogu da vjerujem da bi mi mogli biti u situaciji da zbog razuđene nadležnosti na različite nivoe vlasti dopustimo da nebrigom onih koji su navodno nadležni, a nisu odgovorni ili nemaju kapacitet da tu odgovornost prenesu, da počnu ljudi umirati više nego što je smrtnost kod datog oboljenja. Prema tome, ministre, imate punu podršku, ja mislim, svih nas ovdje da čak i kad nemate ingerenciju pravite koordinacije i da ne omanemo i kao ljudi i kao država.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Lazar Prodanović, replika. Izvolite.
Ma htio bih uvaženom kolegi, najprije smatram da je njegova inicijativa, dakle prva inicijativa sasvim legitimna i mislim da je dao u određenom smislu, to uvažavam, dakle dala efekte i zahvaljujem ministru za ovu informaciju. 154 Jednu stvar za koju mislim, ne vjerujem da nije dovoljno upoznat, da pri Ministarstvu civilnih poslova postoji Odsjek za zdravstvo, koji apsolutno u punom kapacitetu obavlja aktivnosti koje se odnose na obavezu BiH prema svim epidemijama, u skladu sa listama Svjetske zdravstvene organizacije. Ono što mislim da je jako značajno da Savjet ministara ima određen stav, da ovaj parlament pojača taj zadatak i odgovornost i da nadležna ministarstva moraju ovu aktivnost u skladu sa zakonom svakodnevno provoditi. Što se tiče ovih drugih inicijativa, svakako one mogu da imaju, ali ja mislim da mnogo veći efekat ima naš odnos prema sprečavanju posljedica i pogotovo smrtnog ishoda zbog virusa ..., odnosno smrti izazvane virusom gripa H1N1. Mislim da je to od posebnog značaja da u tom smislu djelujemo. Da li ćemo mi to sada na ovaj ili na onaj način, mi nemamo vremena da bismo o tome razgovarali, kad bude to bilo neko od pitanja, to uopšte nije problem. Ali mislim da to uopšte nije pitanje današnje inicijative. To apsolutno nema nikakve veze, ovakav zaključak sa današnjom inicijativom. Naprotiv, usporio bi odnos vlasti BiH prema ovom, ako bismo čekali sad pošto smo neki amandman usvojili. Toliko.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović, replika. Izvolite.
Kad su nadležnosti u pitanju, život nas nažalost uči da ovo ne samo neće biti entitetska, neće biti ni državna nadležnost, ovo neće biti ni nadležnost EU, ovo je svjetska nadležnost. I mi ćemo se morati uklapati u te svjetske tokove, dakle najmanje poštovati direktive EU, Svjetske zdravstvene organizacije itd. tako da oko toga sada ne polemišemo. Ja sam htio da kažemo ovako. Mi smo danas imali tačku kojom smo trebali zatražiti informaciju od Vijeća ministara. Ministar se pripremio, imao je vremena i podnio nam tu informaciju i hvala mu. Ja predlažem, sada je ipak na kraju radnog dana, da ministar ovo da u Parlament oficijelno, ima tu i stvari koje nisu pročitane, da se to nama svima ovdje dostavi. I da mi ipak prije Vašeg zaključka, možemo odmah usvojiti Vaš zaključak koji ste Vi predložili, ali 16. da ovo imamo kao prvu tačku dnevnog reda. Da mi malo o tome porazgovaramo na osnovu ove informacije. Tek tada ćemo dati pravi značaj toj temi na taj način. Toliko.
Zahvaljujem. Molim Vas da taj Vaš prijedlog pretočite u neki zaključak da mogu da stavim na glasanje. Znam, ali moram staviti to na glasanje, otvorili smo tačku, ima jedan zaključak i nije problem da stavimo i to na glasanje. Uvaženi poslanik Drago Kalabić. Izvolite. 155
Pa evo, neću odustati nego ... htio sam upravo podržati Vašu diskusiju. A ako odustanem neću dobiti tu priliku s obzirom da evo i svinjsku gripu smo iskoristili da nekako se dočepamo opet ustavne rasprave. I nema koji arsenal nismo koristili, pa i preko svinjske gripe, ali dobro i to je legitimno pravo. Ja nemam ovaj prijedloga zaključka gospodina Bećirovića, odnosno SDP-a, nisam razumio do kraja da li aktivnosti na suzbijanju svinjske gripe treba da prestanu dok se ovo ne formira ili ..., nemam pismeno zaključka, nisam razumio, pa da se stane sa tim, ako sam ja dobro razumio stvar. Ali jednim dijelom, zaista, evo maloprije kolega Džaferović je rekao da jeste to ozbiljna stvar, mislim evo i kolegica Malić, sasvim se slažem da mislim da ljudi rade ozbiljno svi svoj posao i ne vjerujem da ovdje iko bilo šta radi nešto što bi aludiralo na ono čime smo se mi bavili. Ja bih volio, javio sam se iz razloga, recimo, to sedam, sedam smrtnih slučajeva para uši i ja ne mogu da ne reagujem i da bih volio vidjeti te izvještaje i mene to nekad zbunjuje, moram biti iskren. Ako je smrtni slučaj i kada u javnost dobijete nepotpune podatke, iako, vrlo mi je neprijatno kada naknadno čujem da je čovjek bolovao od nekih pet, šest teških bolesti, a u prvom izvještaju, to djeluje šokantno, da je čovjek stradao, odnosno, umro od svinjske gripe. A onda dobijete informaciju da se ona nakalemila na neke druge i ja sad nisam i sa medicinskog stanovišta nemam pravo da ja o tome govorim, ali meni to djeluje zbunjujuće. I volio bih da nam kroz ove izvještaje ... da spriječimo ove neke moguće, ako je to uopšte moguće, špekulacije ... da nam se to razjasni i da imamo tu situaciju. Iskoristio sam priliku da to kažem, jer me to zaista zbunjuje i neću sad da otvaram neke druge stvari, ali mislim da kroz ove informacije imaćemo priliku možda da se pozabavimo kada dobijemo, prilikom narednog izvještaja, sve te informacije.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Sead Jamakosmanović, diskusija. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, javljam se kao direktno uključen u Štab za borbu protiv gripe izazvane virusom H1N1 u Tuzlanskom kantonu i želim da kažem, radi javnosti prije svega i situacije u kojoj se pravi poprilična panika oko gripe i stanja kakvo jeste u državi, da je Vijeće ministara početkom jeseni uradilo smjernice za sve nivoe zdravstvene zaštite, i to je dobro. Ja im čestitam za ponašanje svih subjekata u zdravstvu u odnosu na prijeteću pandemiju gripe H1N1. Shodno tome a u zavisnosti od nivoa zdravstvene zaštite svako je reagovao na način i spram mogućnosti kakvih ima i mislim da je, odgovorno to mugu reći, bar za dio teritorije koju pokriva UKC u Tuzli da je stanje pod kontrolom. Ako mogu napraviti paralelu, a nadam se da ću biti ispravno shvaćen, u ovoj državi svake godine umre više ljudi od tuberkoloze pa se niko baš za to ne sekira, umre ih jako puno, više od raka, pa se ni za to puno ne sekira, a ovo je nešto što nas je zadesilo i potrebno je da o ovoj situaciji raspravljamo na idućoj sjednici puno, puno temeljitije i intenzivnije da bi se mogli opredijeliti dalje. Ono što mene kao profesionalca raduje u ovom momentu, to je da smo dobili državne smjernice i da se one poštuju. Hvala lijepo. 156
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Jamakosmanoviću. Sljedeći je uvaženi predsjedatelj, doktor Milorad Živković.
Zahvaljujem se mom kolegi na umirujućim riječima. Jednostavno jedno važno pitanje koje može da izazove dodatnu uznemirenost naših građana trebamo da postavimo na način gdje mu dolikuje. Da ga očistimo od politikantskih, ali i onih drugih mogućnosti da se da njemu veći značaj nego što stvarno pridaje ili što stvarno zaslužuje i da na taj način i mi sa svoje strane dodatno uznemirimo naše građane u BiH. Stavljanjem ovoga kao prvom tačkom dnevnog reda na idućoj sjednici, upravo bi učinili to da dodatno uznemirimo naše građane, a način na koji smo to danas uradili i dobili informacije, kao što je rekao ministar Nović, kao što je kolega rekao, direktne sa terena, dali smo svoj doprinos tome i zaključkom koji, ako budemo usvojili, da pratimo tu aktivnost i po potrebi da naše ministarstvo, odnosno Savjet ministara, ako kaže da ide ta situacija u goru, stavi to na dnevni red ili nas obavijesti da to stavimo odmah na dnevni red. Nema potrebe da mi sa svoje strane dodatno uznemirimo i onako uznemirene građane BiH. Ako ima potrebe ja sam za to da stavljamo ako treba i posebnu sjednicu da pravimo. Ali nemojte da sa svoje strane, ovo je dovoljno što smo dobili informacije, dovoljno uvjeravanje da je pod kontrolom epidemija H1N1 u BiH. I nemojte sa svoje strane da dodatno uznemiravamo građane. Ja sam za to da je pratimo, da budemo prisutni i ako treba po potrebi odmah i urgentno reagujemo, a ne da dajemo značaj koji ona trenutno, a sve su prilike kako u BiH rade i kako imamo uvjeravanja od naših ustanova, da to neće ići u progresiju. Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Ma, znate šta, gospodine predsjedavajući, od sada ja kad budem htio da nešto prođe ja ću kontra predlagati, jer šta god ja predložim Vi izađete i onda kontrirate tome. E, sad ću ja obrnuto stvari. Mislim, potpuno je bespotrebno ovo. Zaista Vam ovo ne treba. Pa vidite i sami da televizija svaku noć, mediji, novine o tome govore kao top temi broj jedan. Ja se u to ne razumijem, ja samo vidim da postoji problem i hoću da čujem, evo, i ovo što je rekao profesor, profesor Jamakosmanović sada, i ovo je informacija. I hoću samo to da čujem na toj prvoj sjednici, ništa više, vjerujte mi. I da sam znao da ćete tako reagirati, uopće ne bih iznio taj prijedlog, jer imam osjećaj da reagirate, eto Šefik je predložio nešto, hajde da ja budem kontra. Izvinite, što je to tako.
Nemam potrebe i neću ovo komentarisati. Da li ima neko još za raspravu? Uvažena poslanica Azra Alajbegović. Izvolite. 157
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, ja sam zapravo samo htjela reći da ovi smrtni slučajevi koji su se dogodili, ovih sedam smrtnih slučajeva, da su svi zapravo na neki način bili kod pacijenata visokorizičnih grupa. Da, mislim, ja ne bih htjela da se ovo shvati kao predavanje, ali visokorizične grupe su grupe pacijenata koji već boluju od nekih ili teških hroničnih oboljenja, ili poremećaja imunog sistema, ili nekih defekata urođenih, ili se radi o starijoj populaciji, ili se radi o ljudima koji imaju problematičan imunološki sistem u datom trenutku i da je zapravo infekcija virusom H1N1 interferirala sa tim postojećim lošim psihofizičkim kapacitetom i imunim odgovorom organizma te, na taj način, zapravo sam htjela da kažem da su svi pacijenti koji su umrli, osobito ova djeca, koja su umrla, zapravo bila djeca koja su imala određene ranije probleme i koja su bila, na neki način, predisponirana za komplikacije tipa letalnih ishoda nakon određenih infekcija. Ovaj put je to bila infekcija H1N1 virusom, ali je to mogla da bude i infekcija nekom bakterijom ili infekcija sezonskom gripom itd. Eto, to je bilo više ovako jedan moj mali pokušaj da pomognem i zaista ja bih se zahvalila ministru Noviću jer mislim da je ovo bio jedan vrlo korektan izvještaj i ovom timu koji je skupa s ministrom Novićem na čelu, entitetskim ministarstvima. Jedino što bih još željela u tom novom našem izvještaju da dobijemo to je koliko su kantoni donijeli planova za nabavku vakcine, zato što mislim da nam fali određen broj tih vakcina iz kantonalnih ministarstava. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nemam više prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 28. Ad. 28. Davanje saglasnosti za ratifikaciju: a) Sporazuma Savjeta ministara BiH i Kraljevine Danske o razvojnoj saradnji Dobili ste Mišljenje Komisije za spoljne poslove o ovom sporazumu. Komisija je dala pozitivno Mišljenje i predlaže Domu da da saglasnost za njegovu ratifikaciju. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. U 19,00 sati je glasanje. [[PAUZA]] 158
nije uključen mikrofon
Pardon, glasamo o Amandmanu poslanika Denisa Bećirovića. Ima li potrebe da čitam amandman? 'U Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnim nabavkama BiH u članu 7. stav (1) tačka b) mijenja se i glasi: Ako mu je u sudskom postupku izrečena bezbjednosna mjera zabrane vršenja poziva, djelatnosti ili dužnosti.' Molim vas, pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ sedam glasova, „protiv“ osam, „uzdržanih“ 13. Amandman nije dobio podršku. Glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Molim vas, pripremite se za glasanje. Glasajte sad! „Za“ 16 glasova, „protiv“ jedan, „uzdržanih“ 11. Nedovoljna entitetska većina. Parlament će biti naknadno upoznat. Prelazimo na tačku 11. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o osnovama bezbjednosti saobraćaja na putevima u BiH – predlagač: poslanik Momčilo Novaković, s 163 Izvještajem Komisije za saobraćaj i komunikacije (drugo čitanje). Napominjem da je Izvještaj Komisije za saobraćaj bio negativan. Glasamo o Izvještaju Komisije za saobraćaj i komunikacije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 20 glasova, „protiv“ osam, „suzdržanih“ nije bilo. Nedovoljna entitetska podrška. U Kolegijumu nemamo saglasnost. Prelazimo u drugi krug glasanja. Molim vas, pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 19 glasova, „protiv“ osam, „uzdržanih“ nije bilo. Nedovoljno glasova „protiv“. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj Komisije za saobraćaj i komunikacije i da je ovaj zakon pao. Prelazimo na tačku 12. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona BiH – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Molim vas, pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 27 glasova, „protiv“ jedan, „uzdržanih“ nije bilo. Konstatujem da smo usvojili ovaj zakon u prvom čitanju. Stavljam na glasanje Prijedlog zaključka Kluba SNSD-a da se otvori javna rasprava o ovom zakonu. Molim vas, pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad. „Za“ 10 glasova, „protiv“ 14, „uzdržanih“ četiri. Nije dobio podršku ovaj zahtjev za javnu raspravu. Prelazimo na tačku 13. Prijedlog zakona o praznicima BiH i neradnim danima – predlagač: Savjet ministara BiH (prvo čitanje). Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 11 glasova, „protiv“ 16, „uzdržanih“ jedan. Konstatujem da Prijedlog zakona o praznicima nije dobio podršku Parlamenta. Prelazimo na glasanje o Mišljenju Komisije za saobraćaj, tačka 14., tačka 15. i tačka 16. Glasaćemo o svim mišljenjima Komisije za saobraćaj a nakon toga i o ovom zaključku uvaženog poslanika Mehmeda Suljkanovića. 164 Molim vas da se pripremite za glasanje o Mišljenju Komisije za saobraćaj u vezi sa ovim zakonom iz tačke 14. Možete glasati, sad! „Za“ 10 glasova, „protiv“ 18, „uzdržanih“ nije bilo. Konstatujem da Mišljenje Komisije nije prihvaćeno i ovaj zakon se vraća Komisiji ponovo na razmatranje. Naravno, smjernice će biti ako se usvoji zaključak. Glasamo po istom principu za tačku 15. za Mišljenje. Molim vas, pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 13 glasova, „protiv“ 14, „uzdržan“ jedan. Ni ovo mišljenje nije dobilo pozitivno, znači vraća se ovaj zakon Komisiji. I glasamo o Mišljenju Komisije, tačka 16. Pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ devet glasova, „protiv“ 18, „uzdržanih“ jedan. Konstatujem da je i ovaj zakon vraćen Komisiji. Zaključak poslanika Mehmeda Suljkanovića. Ima li potrebe da čitam ovaj zaključak? Jeste li svi pročitali? Stavljam na glasanje Zaključak poslanika Mehmeda Suljkanovića. Možete glasati, sad! „Za“ 26, „protiv“ nije bilo, „uzdržanih“ dva. Konstatujem da smo usvojili ovaj zaključak. Prelazimo na tačku 17. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o akcizama u BiH – predlagač: poslanik Jerko Ivanković Lijanović, s Mišljenjem Komisije za finansije i budžet (prvo čitanje). Takođe, glasamo o Mišljenju Komisije za finansije i budžet a u vezi Zakona o akcizama u BiH. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 25, „protiv“ dva, „uzdržan“ jedan. Konstatujem da smo usvojili Mišljenje Komisije i time je ovaj zakon pao. Prelazimo na tačku 18. Prijedlog Rezolucije o istorijskoj vrijednosti i važnosti prvog zasjedanja ZAVNOBiH-a (25. novembar 1943. godine) za državnost BiH – predlagač: poslanik Denis Bećirović. Glasamo o Rezoluciji. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 17 glasova, „protiv“ osam, „uzdržanih“ tri. 165 Nedovoljna entitetska većina. Naknadno usaglašavanje. Obaviješten će biti Parlament. [[zajednička diskusija]] Pokušaću da sa onima koji su glasali „protiv“ vidim mogućnost da se nađe kakav kompromis. Tačka 19. Izvještaj Komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nestalim licima (prvo čitanje). Znači, glasamo o Izvještaju Komisije. Kolegijum nije postigao saglasnost. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 22 glasa, „protiv“ pet, „uzdržanih“ jedan. Nedovoljno glasova „protiv“. Znači, usvojen u prvom čitanju Prijedlog zakona o nestalim licima. Tačka 20. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o slobodnim zonama u BiH. Glasamo o Izvještaju Komisije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 27 glasova, „protiv“ nije bilo, jedan glas „uzdržan“. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj Zajedničke komisije. Prelazimo na tačku 21. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Pravobranilaštvu BiH. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 28 glasova, „protiv“ i „uzdržanih“ nije bilo. Konstatujem da smo usvojili Izvještaj Zajedničke komisije. Prelazimo na tačku 22. Izjašnjavanje o Inicijativi Kluba poslanika SDP-a BiH koja glasi 'Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Zajedničke komisije za administrativne poslove da u skladu sa članom 58. Poslovnika preispita opravdanost i održivost postojećih visina plata i naknada materijalnih troškova svih zaposlenih u Parlamentarnoj skupštini BiH, a posebno poslanika i delegata u Parlamentarnoj skupštini BiH.' 166 Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 17 glasova, „protiv“ sedam, „uzdržanih“ tri. Nedovoljna entitetska većina. U Kolegijumu nije bilo saglasnosti. Prelazimo u drugi krug glasanja. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 18, „protiv“ sedam, „uzdržanih“ tri. Nedovoljno glasova „protiv“. Konstatujem da smo usvojili Inicijativu. Prelazimo na glasanje o tački 23. Izjašnjavanje o Inicijativi poslanika Branka Dokića 'da Predsjedništvo BiH Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH podnese pismeni i usmeni izvještaj o odnosima sa susjednim državama'. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 27 glasova, „protiv“ jedan, „uzdržanih“ nije bilo. Konstatujem da smo usvojili Inicijativu. Tačka 24. Izvještaj Komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o uvrštavanju u dnevni red sjednice Doma tačke 'Razmatranje zaključka o smanjenju plata i ostalih materijalnih prava poslanika i delegata u PSBiH (prijedlog poslanika Denisa Bećirovića sa 63. sjednice Doma). Glasamo o Izvještaju, saglasnost nije postignuta. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! Drugi krug je glasanja o Izvještaju Kolegijuma. „Za“ 17 glasova, „protiv“ devet, „uzdržanih“ dva. Nedovoljno entitetskih glasova „protiv“. Konstatujem da smo usvojili Inicijativu.
nije uključen mikrofon
Izvolite. Poslovnička, je li?
Ja se izvinjavam. Za tačku 19. ili da ponovimo glasanje ili da se konstatuje da smo ja i gospođa Šain glasali „protiv“. 167
Da li ste saglasni da se konstatuje da su glasali „protiv“, ne mijenja ništa u rezultatu, samo da se glasa? Molim vas da se to u ovaj zapisnik uvede. Znači, tačka 19. glasali su „protiv“ i gospodin Kalabić i gospođa Šain. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nemojte molim vas da ponavljamo bez potrebe. Konstatovano je u zapisniku. Prelazimo na tačku 25. Izmjene u članstvu komisija Predstavničkog doma i zajedničkih komisija oba doma: a) Vesna Šain se imenuje u Komisiju za ravnopravnost polova i Zajedničku komisiju za ekonomske reforme i razvoj, umjesto Jovana Todorovića, kome je mandat prestao zbog smrti, b) Ljiljana Milašin se imenuje u Komisiju za spoljnu trgovinu i carine i Zajedničku komisiju za ekonomske reforme i razvoj, umjesto Hadži Jovana Mitrovića, kome je mandat prestao odlukom Centralne izborne komisije. Molim vas da se pripremite za glasanje pod a) i b). Možete glasati, sad! „Za“ 25 glasova, „protiv“ jedan, „uzdržanih“ dva. Konstatujem da smo usvojili izmjene u članstvu komisija. Glasamo o tački 26. Imenovanje tri poslanika iz Predstavničkog doma u Zajedničku komisiju oba doma za usaglašavanje identičnog teksta o kontroli spoljnotrgovinskog prometa i usluga od strateške važnosti za bezbjednost BiH. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 24 glasa, „protiv“ jedan, „uzdržanih“ tri. Konstatujem da smo izglasali članove u Zajedničku komisiju za usaglašavanje. Tačka 27. Donošenje zaključka o podnošenju Informacije Savjeta ministara o stanju i poduzetim aktivnostima u BiH na preventivnoj zaštiti i borbi protiv virusa gripa A, H1N1 (prijedlog uvaženog poslanika Rifata Dolića). Glasamo o Zaključku koji sam predložio. Ima li potrebe da ga čitam ponovo? Zahvaljujem. Pripremite se za glasanje. 168 Možete glasati, sad! „Za“ 28 glasova, „protiv“ i „uzdržanih“ nije bilo. Konstatujem da smo jednoglasno usvojili ovaj zaključak. Imamo zahtjev uvežanog poslanika Šefika Džaferovića da se za sljedeću sjednicu Predstavničkog doma, kao tačka 1.
Ne mora ..., bilo koja, samo da bude na sjednici ...
da se na idućoj sjednici uvrsti u dnevni red tačka pod naslovom 'Informacija Savjeta ministara BiH o stanju i poduzetim aktivnostima u BiH na preventivnoj zaštiti i borbi protiv virusa gripe AH1N1.' Je li to uredu? Pa mislim, ovo je tačka dnevnog reda predložena, a ova informacija će biti valjda pismeno za tu tačku dnevnog reda. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 17 glasova, „protiv“ osam, „uzdržanih“ tri. Bićete naknadno obaviješteni o ovome. Prelazimo na tačku 28. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma Savjeta ministara BiH i Kraljevine Danske o razvojnoj saradnji. Glasamo o davanju saglasnosti. Molim vas da se pripremite za glasanje. Možete glasati, sad! „Za“ 27 glasova, „protiv“ i „uzdržanih“ nije bilo. Konstatujem da smo dali saglasnost. Napominjem da je 66. sjednica Doma zakazana za 16. 12. 2009. godine. Zahvaljujem se na saradnji i podršci na današnjem danu. Zatvaram 64. sjednicu Doma. Sjednica je završena u 19,45 sati.