Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sednicu Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 129 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 120 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. S obzirom da je danas četvrtak, nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika, imate pravo na traženje obaveštenja i objašnjenja na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, nalazimo se, naravno, očigledno u jednom interegnumu. Danas se bira nova vlada, ali ne bih voleo da neke stvari ostanu neprimećene i da, prosto, na određeni način bude narušeno dostojanstvo ovog parlamenta i sad odlazeće i buduće vlade i generalno svih državnih institucija Republike Srbije. Naime, tokom noći se pojavila vest da je odlazeći tehnički ministar spoljnih poslova, Vuk Jeremić, danas u zvaničnoj bilateralnoj poseti Ruskoj Federaciji. Tražim obaveštenje, odnosno objašnjenje od vlade Republike Srbije, tu je i gospodin Cvetković, ali od ovog parlamenta, od Odbora za spoljne poslove po kom osnovu danas gospodin Jeremić boravi u Moskvi? Znate, to je prilično neubičajeno. Gospodin Jeremić danas popodne više ni formalno neće biti ministar spoljnih poslova ove zemlje. On danas u Moskvi vodi bilateralne razgovore. Proverio sam da li je tema razgovora samo njegovo buduće predsedavanje generalnom skupštinom. U zvaničnom saopštenju Ministarstva spoljnih poslova Ruske Federacije se govori da je prevashodna svrha njegove današnje posete razgovor o bilateralnim odnosima naše dve zemlje. Mislim da takva odluka, odnosno činjenica da je gospodin Jeremić danas u Moskvi unapred narušava i kredibilitet i buduće vlade. Ne vidim ni jedan poseban razlog da se sa tom posetom žuri. Srbija nije dovoljno velika ili uticajna zemlja da može svakih 10 ili 15 dana ili svakog meseca da ima takve susrete i takve posete Ministarstvu spoljnih poslova Ruske Federacija. Mislim da je ovim prosto uskraćena i šansa novom ministru spoljnih poslova koji će danas biti izabrani i novoj vladi da organizuje u najskorije vreme jedan takav susret. Ako je svrha te posete dodatna lična promocija gospodina Jeremića, onda zaista mislim da tome mora da se stane na kraj ili je, sa druge strane, gospodin Jeremić predstavnik i politike nove vlade, pa u tom svojstvu danas boravi u Moskvi. Ovo je vrlo neprijatna situacija, vlada koja odlazi, praktično više ne postoji očigledno, osim gospodina Jeremića, ali želeo bih da znam ukoliko je to moguće, tu je gospodin Cvetković, koji je još uvek premijer u tehničkom mandatu, kako je vlada odlučivala o tom putovanju gospodina Jeremića i da li ta vlada smatra da je normalno da poslednjeg dana mandata, praktično u poslednjim satima mandata gospodin Jeremić predstavlja politiku ove zemlje, za koju ne znamo u čije ime predstavlja? Verovatno će nova vlada imati makar delimično drugačiju politiku. U svakom slučaju njeno je pravo da novu platformu utvrdi i da na osnovu toga povlači određene spoljno političke poteze. To je moje prvo pitanje ovde. U ovoj sali vidim i neke druge ministre koji su još uvek ministri ili će do danas popodne biti ministri. Svako od njih je mogao da bude na nekom mestu. Gospodin Stefanović je danas možda mogao da bude u Prištini ili u Briselu, gospodin Šutanovac na nekoj karauli, pa su ipak dovoljno pristojni i dovoljno vaspitani da se sada ponašaju kao poslanici i da ne koriste to vreme tehničkih ministara ili funkcionera odlazeće vlade baš do poslednjeg sekunda. Drugo pitanje tiče se jedne vrlo važne stvari, a to je pitanje izbora Ombudsmana, odnosno Zaštitnika građana. To pitanje je otvoreno u javnosti. Znate da je pre nekoliko dana zvanično istekao mandat bivšeg zaštitnika građana, Saše Jankovića, za koga u našoj stručnoj i opštoj javnosti vlada ne podeljeno uverenje da je odlično obavljao svoj posao. Prošli saziv Skupštine nije ispunio svoju zakonsku i ustavnu obavezu da pre isteka mandata odlazećeg Ombudsmana izabere novog. Podsećam vas da je ta procedura pokrenuta u prošlom sazivu krajem februara i početkom marta i da pred ovim parlamentom postoji validan važeći predlog da se gospodin Janković ponovo izabere na tu funkciju. Između ostalih, takav predlog je podnela u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine i poslanička grupa LDP. Taj svoj zahtev ili predlog nekadašnjem ustavnom odobru, danas Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo, i dalje smatramo validnim i očekujemo da se ova skupština u najskorije vreme o tom predlogu izjasni ili da budemo obavešteni da poslaničke grupe u ovom sazivu ili poslaničke grupe vladajuće većine nameravaju da nekog drugog predlože i izaberu za budućeg zaštitnika građana. Mislim da je važno da to već danas znamo. Hvala.
Hvala vama. Što se tiče vaših pitanja, imaćete, naravno mi ćemo uputiti poslaničko pitanje i gospodinu Jeremiću i predstavnicima Vlade, u skladu sa mogućnostima, s obzirom na činjenice koje ste i sami istakli. Što se tiče vašeg drugog pitanja, imaću konsultacije sa predsednicima poslaničkih klubova većine, ali mislim da mogu da vam kažem da će ovo pitanje koje ste pominjali vezano za Zaštitnik građana već naredne nedelje biti na dnevnom redu, tako da mislim da možemo to da posmatramo na takav način. Hvala vam. Da li neko drugi, u skladu sa članom 287. Poslovnika, želi da iskoristi svoje pravo na postavljanje pitanja i objašnjenja? (Ne.) Nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Branko Ružić. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima 1. tačke dnevnog reda – PREDLOGA ZAKONA O MINISTARSTVIMA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Nenad Milić, Ivan Andrić, Nataša Mićić, Bojan Đurić, Judita Popović, Svetislava Bulajić, Radmila Gerov, Sanja Jeftić Branković, Zoran Ostojić, Žarko Korać, Ranka Savić, Milenko Dereta, Kenan Hajdarević, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić, Goran Bogdanović, Slobodan Samardžić, Olgica Batić, Aleksandar Jugović i Aleksandar Čortić, Dragan Šutanovac, Ivan Jovanović, Milica Delević, Srđan Miković, Oliver Dulić, Milovan Marković, Zlata Đerić i Dubravka Filipovska, Slobodan Homen, Marijan Rističević, Miletić Mihajlović, Ivan Karić, Predrag Marković, Branka Savić, Božidar Đelić, Meho Omerović, Gordana Čomić, Miloš Aligrudić, Miroslav Petković, Jovan Palalić i Radojko Obradović. Primili ste izvšetaje Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Narodni poslanik Srđan Šain, 24. jula 2012. godine, pisanim putem, povukao je amandman na član 10. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Judita Popović.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, imamo prilike danas da raspravljamo u pojedinostima o ovom zakonu o ministarstvima. Ovaj član 2. definiše 17 ministarstava buduće vlade. Dakle, ima više ministarstava od onog broja koji je na početku predlagan. LDP je još 2008. godine predlagala da se smanji broj ministarstava i predlgali smo da to bude 12 ministarstava. Očekivali smo da će prošla vlada da koriguje svoj stav u pogledu ministarstava i delimično je to urađeno skoro na kraju mandata. Dakle, prihvaćen je taj stav i to mišljenje i u stvari shvatilo se koliko je racionalnije da imamo manji broj ministarstava. Sada ova nova buduća vlada takođe ponavlja istu grešku prethodne zato što 17 ministarstva predlaže umesto jednog mnogo racionalnijeg broja. Ovim našim amandmanom smo hteli da pomognemo novoj vladi u smislu racionalizacije pojedinih ministarstava i njihovog delokruga rada i nadležnosti. Nažalost, nismo naišli na razumevanje, iako se priča o promenama, priča se o nekoj racionalizaciji i priča se o novom sistemu i načinu razmišljanja u pogledu funkcionisanja ove države. Dakle, nagoveštava se neka vrsta modernizacije. Nažalost, očigledno je da se pogrešno shvata ta promena koja je bila predmet u toku kampanje kao jedna od jako bitnih budućih želja vlasti zato što bi posebno skrenula pažnju na činjenicu da se i dalje vodi računa o tome da se svi partijski, odnosno koalicioni partneri namire. To je u stvari i slika i prilika ovog člana 2. zato što je potpuno besmisleno da se pojedina ministarstva, kao što je spoljna i unutrašnja trgovina, formulišu i definišu kao jedan od zasebnih ministarstava. Prema tome, od onoga što je najavljivano, a to je promena u smislu jednog mnogo višeg nivoa upravljanja ovom državom očigledno da nekako gubi na snazi i ne možemo baš očekivati da će uroditi plodom. Promena nije samo u smislu promene i smene službenika kao što je to predviđeno članom 38. ovog predloga zakona, niti je promena promena u smislu ministara, odnosno koalicije na vlasti. Promena je kada se zaista prione na reforme države i društva, ali ovaj član 2. ne ukazuje na to da će zaista do te reforme i da dođe.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojišić. Da li neko želi reč? Reč ima gospođa Papuga. Izvolite.
Poštovani predsedniče, kolege poslanici, hoću samo da kažem da je LSDV podnela ovaj amandman sa namerom da se ukaže da raspored ministarstava, kakav je predložen, nije odgovarajući. Nije dobar iz tog razloga što se neka ministarstva dupliraju, a neka ministarstva koja su stvarno važna, koja bi bila u Republici Srbiji, bi služila za razvoj i za možda drugačije predstavljanje pred EU, nisu uopšte uvrštena u sadašnju Vladu. Predložili smo da se formira jedno ministarstvo, u stvari Ministarstvo finansija, a ne ministarstvo finansija i privrede, jer tu smo stvarno uvideli da se direktno preklapaju neke nadležnosti i poslovi koje treba da obavlja to ministarstvo. Predložili smo Ministarstvo pravde, državne uprave i lokalne samouprave. To je i do sada bilo zajedno i stvarno su nadležnosti i poslovi državne uprave, lokalne samouprave i Ministarstvo pravde trebala da budu zajedno. Meni je žao, ne samo kao pripadnici nacionalne zajednice koja živi u Srbiji, što je ukinuto Ministarstvo za ljudska i manjinska prava. Mislim da ono treba da bude formirano s tim razlogom što nacionalne manjine su ukazale da su kompaktne u Republici Srbiji, da ovde mi pojedini živimo 260 godina i jednostavno naš život i rad treba da prati jedno ministarstvo. S obzirom na to da dolaze izbori za dve godine za nacionalne savete, a znamo da skoro pola miliona pripadnika nacionalnih zajednica glasaju na tim izborima, ne znam ko će pratiti rad, ne samo resor ljudskih i manjinskih prava, nego i izbore koje predstoje. Predložili smo takođe Ministarstvo infrastrukture da bude jedno ministarstvo. Ministarstvo energetike, prirodnih resursa, rudarstva, zaštite životne sredine, takođe, to može da bude jedan resor. Ministarstvo rada i socijalne politike, privrede, trgovine i regionalnog razvoja kao jedno posebno ministarstvo i Ministarstvo tehnološkog razvoja i telekomunikacije.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima gospodin Bogdanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Poštovani narodni poslanici, kao što je poznato Ministarstvo za KiM je bitisalo pet godina i bez obzira na mnoge manjkavosti i na mnoge probleme sa kojima se suočavalo, nažalost, ova vlada je donela odluku da takvo ministarstvo više ne postoji u Vladi Republike Srbije. Imajući u vidu činjenicu da postoji ogromna percepcija u javnosti i ovde u Srbiji i na samom KiM, da se što-šta dole dešava mimo znanja državnih organa, mislim da ovo ministarstvo koje je dalo svoj doprinos u prethodnih pet godina treba da nastavi sa tim aktivnosti i da ide u pravcu rešavanja problema. Pogotovo sada u ovoj situacija kada nas čekaju veliki izazovi, veliki problemi. Pogotovo sada kada očekujemo nastavak dijaloga i implementaciju postignutih dogovora iz Brisela. Poznat je stav, i moj, i DS da je Ministarstvo za KiM trebalo da bude jedna kapa za sve institucije koje postoje, koje deluju, na prostoru KiM da bi se na taj način objedinilo delovanje i jačanje srpski institucija na samom KiM. Iz tog razloga sam podneo amandman da se u tački 18) dodaje, na osnovu člana 2, Ministarstvo za KiM. Moram, takođe, da vam kažem, moglo se čuti ovih dana, kada smo govorili zbog čega je ugašeno ministarstvo, da će kancelarija koja je u najavi imati iste nadležnosti, iste kompetencije. Onda se postavlja pitanje – zbog čega i ovih 17 ministarstava nisu kancelarije. Da bi bile veće uštede, kako vi kažete. Podneo sam još jedan amandman, o kojem ću kasnije govoriti, o statusu radnika u samom ministarstvu. Poznato je da ti ljudi, za razliku od drugih ministarstava koja se gase, su ostali bez svojih radnih mesta, da im sutra prestaje radni odnos, da su ostali na milost i nemilost budućoj vlasti i da ponovo partijski kadrovi mogu da se zapošljavaju u ministarstvu. Želim da iskoristim priliku da apelujem na poslanike vladajuće koalicije ipak izglasamo, pored svih ušteda, da Ministarstvo za KiM ostane, ali da to ministarstvo istinski bude kapa svim institucijama na prostoru KiM. Iz tog razloga pozivam poslanike da glasaju za ovaj amandman. Hvala.
Reč ima dr Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Želim samo da obavestim javnost da ne samo zaposleni u Ministarstvu za KiM, nego svi zaposleni u bilo kom organizacionom delu Vlade Republike Srbije i ministarstva, ovim zakonom ne ostaju ni bez posla, niti na nečiju nemilost ili milost, već se u skladu sa zakonom preuzimaju u organizacione delove Vlade, koja će biti, nadam se, danas izglasana, na poslovima koje su i do sada radili u nekoj drugačijom preraspodeli delova državne uprave. Nije tačno da im radni odnos, ni za jedan trenutak, prestaje. Želim da obavestim sve da smo rezervisali odluku o objavljivanju ovih današnjih odluka, kada budu bile usvojene i izglasane, i da se nova rešenja ljudima izdaju sa takvim rokovima i datumima da apsolutno nemaju nikakvu brigu za egzistenciju, jer zakone donosimo zbog ljudi. Vlada postoji zbog građana Srbije i taman posla da nismo vodili računa o tome. Hvala.
Hvala. Reč ima Goran Bogdanović, replika.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, gospođo Tabaković, potpuno razumem to što ste rekli, ali to nigde ne piše u zakonu. Zbog čega su sva ministarstva koja se gase preuzeta od nekih drugih ministarstava, a samo je Ministarstvo za KiM, tj. radnici u Ministarstvu za KiM su ostali neraspoređeni. Potpuno razumem i verujem da će tako biti, ali prosto nigde ovde to ne piše. Hvala.
Hvala. Dr Jorgovanka Tabaković, kao predsednik predlagača. Izvolite.
Za sve one koji ostaju u organizacionom obliku ministarstvo, to je pojedinačno navedeno. Za one delatnosti koje će se obavljati u kancelarijama, oni su rešeni grupno. Nemojte da stvaramo uopšte dilemu kod ljudi. Vi govorite o tome da li će ministarstvo imati isti broj sekretara, funkcionera, ili ne znam, rukovodećih ljudi, a mi govorimo o tome da će svaki zaposleni u ministarstvu nastaviti da radi u organizacionom delu, kako to ovaj zakon predviđa i da ni na koji način nisu dovedeni u podređeni položaj radnici koji su zaposleni u ovom ministarstvu. Uostalom, dobićete preciznu formulaciju, samo dok ovde usaglasimo tekst koji su amandmani od podnetih usvojeni. Lično ću vam je saopštiti, da ne stvaramo zabunu kod građana. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Samardžić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Samardžiću, izvolite.
Poslanički klub DSS podneo je amandman na ovaj član 2. na stav 1. koji glasi: "Dodaje se tačka 18. Ministarstvo za KiM". Mi smo podneli amandman na ono što ne piše u ovom članu i u ovom zakonu, a ne na ono što piše, mada smo imali jako puno primedbi i na ono što piše. O tome smo govorili prekjuče, kada smo načelno govorili o Zakonu o ministarstvima. Po našem dubokom uverenju, nisu resori dobro i racionalno raspoređeni u ministarstva. Imamo najmanje pet primedbi na to kako su ministarstva komponovana. Ali, ma koliko to bilo važno, pitanje za funkcionisanje buduće Vlade i države, razume se, ta pitanja nisu ni blizu ozbiljnosti i dramatičnosti, ako hoćete, koliko pitanje gašenja Ministarstva za KiM, a u ovom našem smislu, koliko pitanje mogućeg dodavanja ovog ministarstva i usvajanje našeg amandmana. Činjenica da je Ministarstvo za KiM izbrisano iz spiska ministarstava ove, tj. buduće vlade, ima dosta loših efekata, jako puno loših efekata, razume se. Ali skrenuću pažnju samo na neke zato što nema dovoljno vremena da se jako puno eksplicira ovaj problem. Kosovo i Metohija, o tome ne treba da govorimo, je najveći problem u ovoj državi već godinama i ostaće najveći problem već godinama. Već ta činjenica dovoljno govori o tome da mu i država, a posebno Vlada, posveti poseban tretman. Na nivou razgovora o strukturi Vlade u ministarstvima, taj odgovarajući tretman može biti smo ministarstvo. Ono što Vlada može da učini je, da punom parom i u najvećem kapacitetu radi to pitanje, da ga organizuje, da ga rešava, da se svakodnevno bori za opstanak KiM u sastavu Srbije. Kada je Ministarstvo napravljeno 2007. godine, upravo smo se time rukovodili, iako ona prethodna forma, Koordinacioni centar, ne da nije loše radila, nego je dobro radila i u punoj meri je ispunjavala zadatke Vlade i države, ali smo videli da bi to trebalo podići na još viši nivo iz raznih drugih razloga. Odmah ću vam reći jedan od njih. On je, da tako kažem, organizaciona i prirode autoriteta. Zamislite samo Vladu koja ima kancelariju i koja raspravlja. Ministar za KiM, ili osoba koja je zadužena za KiM, ako nema ravnopravni status sa ostalim ministrima koji o tome raspravljaju, ako je šef kancelarije neke službe, ili Koordinacionog centra, kao što je prethodno bio slučaj, neće moći, niti redovno da prisustvuje sastancima Vlade, gde se uvek neki aspekt pitanja u vezi sa KiM obrađuje, neće moći da glasa sa Vladom o toj stvari, neće moći da bude svakodnevno na ravnopravan način, kao i drugi ministri u okviru svojih resora, prisutan u ovome. To će biti kancelarija koja će biti uvek u organizacionom pogledu sekundarni činilac u odnosu na ministarstva koja će, parcijalno i ad hok, rešavati neko od pitanja KiM. Dovoljno je samo pogledati taj organizacioni aspekt i videti kolike su prednosti što je Ministarstvo postojalo. Drugi problem je jedan loš efekat i na unutrašnje prilike i na međunarodnu zajednicu. Naravno, ne mislim da su bile neke loše namere vezane za ovaj propust u Zakonu o ministarstvu, ali verujte, ta koincidencija vremenska, tog besomučnog zahteva zapadnih sila da mi polako gasimo naše institucije na KiM i ovaj potez koji će napraviti Vlada, da Ministarstvo svede na kancelariju, ima dakle jednu vrstu rezultata koji nije povoljan za strategiju države - da odbrani KiM. Govorim o koincidenciji vremenskoj, ne govorim ni o kakvim namerama, pogotovo ne o lošim namerama, ali morate da vodite računa i o objektivnim efektima vaših poteza. Oni su za države koje su prijatelji nezavisnog Kosova, nešto što će oni pozdraviti, možda ne eksplicitno, ali u nekim međusobnim kontaktima, oni će smatrati da je to jedan dobar potez. To za nas ne može biti dobar potez, ni za državu, ni za Vladu, ako vas pohvali neko ko radi na nezavisnom Kosovu. To je sasvim sigurno. Što se tiče unutrašnjih efekata ovog poteza, oni su takođe loši. Morate da vodite računa i o tome. Među građanima Srbije preovlađuje ogroman stav da se KiM mora braniti kao deo države. Šta će oni da kažu na ovaj potez, da se spušta nivo funkcionisanja države u toj stvari, i posebno, taj očajan efekat koji će biti za naše građane na KiM? Na one ljude koji su, radi svoje lojalnosti Srbiji, platili sve što su mogli. Govorim od 99% ljudi koji tamo žive. Nemojmo pričati o nekim profiterima ili o nekim ljudima koji su, navodno, kriminalne strukture itd. Govorimo o ljudima koji tamo dele dobro i zlo sa tim neregulisanim statusom KiM. Najzad, možda najgora stvar u svakodnevnom funkcionalnom pogledu jeste to što nećete imati jasne oblasti poslova, ovlašćenja koje je Ministarstvo do sada imalo. O tome ću govoriti kasnije, kada budem govorio o amandmanu 19. i zato neću sada o tome govoriti. U celini gledano, to je najlošije što je Vlada mogla da učini, kada je pravilaovaj zakon o ministarstvima sa najvećim mogućim štetama. Perspektivno, to ne može biti održivo. Možemo da kritikujemo Ministarstvo kako je radilo u prethodnom i u pretpredhodnom mandatu. To nije problem i to će uvek biti tema. Molim vas, nemojte da sa prljavom vodom izbacujemo i dete. To ne sme da se dogodi. Ovoj vladi pogotovo ne sme da se dogodi, koja u svom programu ima, u svom koalicionom sporazumu u tački 2. očuvanje KiM kao deo Srbije. To zaista deluje kao određeno prepuštanje KiM nekoj svojoj spontanoj sudbini. Sudbini o kojoj neće odlučivati ova vlada i ova država, nego sticaj međunarodnih okolnosti, dobra ili loša volja nekog ili grupe učesnika u međunarodnim odnosima, kada je reč o KiM, pa ćemo videti da li nam je konstelacija naklonjena ili nije naklonjena, da li ćemo možda to staviti u službu nekih važnijih strategija države, kao što su evropske integracije i postajanje članice EU itd. Takva pitanja se ne mogu vezivati niti funkcionalno, niti na bilo koji drugi način, sa pitanjima egzistencije same države. Teritorija države jeste deo njene egzistencije, i ako hoćete, njena definicija. U nekom našem internom smislu, ovde se ne radi o teritoriji. Ovde se radi o mnogo čemu višem, važnijem i sudbonosnijem za život ove države. Zato nemojte ovo činiti. Dodajte tačku 18, kao što vam predlažemo i, ako je potrebno, Demokratska stranka Srbije će uložiti sve svoje znanje i iskustvo koje ipak postoji, kada je reč o Kosovu i Metohiji, da pomogne i Vladi i ministarstvu u onome što je potrebno da bi ono funkcionisalo kako treba. Zbog toga je naš zaista veliki apel na vladajuću većinu da usvoji ovaj amandman poslaničkog kluba Demokratske stranke Srbije.
Hvala. Da li još neko želi reč? Koristim ovu priliku da vas obavestim da vam je dostavljena Odluka o dodeli mandata narodnih poslanika radi popune poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini, koju smo dobili od Republičke izborne komisije. Molim sve predsednike poslaničkih grupa, čijim su poslanicima dodeljeni mandati, da ti narodni poslanici budu u Skupštini od 12,00 sati, a nakon rasprave o pojedinostima prve tačke dnevnog reda organizovaćemo, u skladu sa Zakonom o Narodnoj skupštini, polaganje zakletve novoizabranih narodnih poslanika. Takođe, dobili ste i izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja o dodeli mandata, tako da, u tom pravcu vas molim da novim poslanicima omogućimo nakon 12,00 sati ulazak u Narodnu skupštinu. Na naslov iznad člana 4. i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč želi gospođa Papuga. Izvolite.
Već sam rekla u prošlom obrazloženju da su stvarno neka ministarstva, nadležnosti i poslovi nekih ministarstava su duplirani. To se posebno vidi po Ministarstvu finansija koje treba da se formira. Naziv novog ministarstva će biti Ministarstvo finansija i privrede. Posebno mislim da tu treba ta privreda da se odavde premesti u neko drugi resor. Resor privrede treba da se premesti u neko drugo ministarstvo i da se Ministarstvo finansija bavi samo finansijama. Posebno mi nije jasan taj spektar poslova koje će obavljati Ministarstvo finansija i tu su stvarno neki poslovi, pošto će postojati i Ministarstvo za unutrašnju trgovinu, ne znam zašto će Ministarstvo finansija da se bavi taksama, naknadama, penalima u turizmu, baviće se konkurentnošću turističkih proizvoda, turističkim tržištom, uslovima obavljanja turističkih agencija, ugostiteljskom delatnošću, nautikom, skijaškim terenima, pružanjem usluga na skijalištima, tako da smo zato i predlagali da se Ministarstvo finansija bavi samo resorom finansija u Republici Srbiji, a privreda da bude u nekom drugom ministarstvu.
Hvala. Da li još neko želi reč? Na član 4. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno-demokratske partije. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Gospođa Ranka Savić, izvolite.
Gospodine predsedniče, koleginice i kolege, u poslovima nadležnosti Ministarstva finansija i privrede se ne pominje industrija kao izdvojeni deo privrede. Mislim i da ne treba mnogo da podsećamo koliko je teško stanje u industriji, ali bih ja ipak imala potrebu da i građane i narodne poslanike upoznam sa tim da je Srbija, po broju zaposlenih u realnom sektoru, dakle u industriji, gde je svaki 24. zaposlen u industriji, spada u red nerazvijenih afričkih država. Prema tome, apsolutno smatram da je industrija morala da bude, kao deo privrede, posebno izdvojena i posebno tretirana. Dakle, bilo je potrebno da se utvrde obaveze i nadležnosti Ministarstva u revitalizaciji, razvoju i posebno u reindustrijalizaciji ovog sektora, tim pre što smo i u predizbornim kampanjama čuli da će se industriji posvetiti posebna pažnja, a naročito revitalizaciji privrede. Prema tome, to je ono što sam ja imala obavezu da iznesem, jer u krajnjoj liniji, ova data obećanja radnici su shvatili ozbiljno i najmanje što su očekivali jeste da industrija u zakonu bude posebno apostrofirana.
Hvala vam. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olgica Batić, Aleksandar Jugović i Aleksandar Čotrić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Za reč se javio predsednik poslaničke grupe SPO i DHSS, gospodine Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, poslanice, poštovani predsedniče, ako bismo želeli da ne izgubimo veze sa dijasporom i da posvetimo pažnju resoru dijaspore, onda je neophodno da prihvatimo ovaj amandman, kako bi se resor dijaspore stavio u sastav Ministarstva spoljnih poslova. Argumenata za to ima mnogo. Prvo, u okviru Ministarstva spoljnih poslova već postoji Direkcija za dijasporu,pa nije celishodno, ni logično, ni racionalno praviti paralelni državni organ koji će se baviti tim istim poslom. Ako uređujemo državu i društvo, to treba da radimo kvalitetno i temeljno i voditi računa o činjenicama. Ovakvim zakonskim rešenjem bilo bi ukinuto ne samo Ministarstvo za dijasporu, već i delokrug rada tog ministarstva, a to je očuvanje, jačanje i ostvarivanje veza države Srbije sa oko 3,5 miliona naših ljudi i preko 1.300 organizacija na svih pet kontinenata. To je veoma loša poruka koju ćemo poslati našim ljudima. Oni će to shvatiti kao da smo ih se odrekli. Znate za slične apele koje su predstavnici naših udruženja iz dijaspore već upućivali predsedniku Srbije Tomislavu Nikoliću i nadam se da ćete i to uzeti u obzir, s obzirom da je kampanja SNS bila personalizovana, poprilično, i da je tu kampanju upravo vodio predsednik Srbije i smatram da bi trebalo poslušati one apele ljudi iz dijaspore i uslišti sve njihove molbe, s obzirom da su oni, u poslednjih nekoliko decenija, bili ključ stabilnosti ekonomije i privrede u Srbiji. Deo našeg pravnog sistema čini Zakon o dijaspori i Srbima u regionu, koji je usvojen 2009. godine i koji će defakto biti nemoguće primenjivati, s obzirom da je zakonom propisano da poslove obavlja ministarstvo nadležno za poslove dijaspore, a to svakako nije kancelarija. Dakle, to mora biti ministarstvo. Ako ostane ovakvo zakonsko rešenje, neće biti ministarstva nadležnog za poslove dijaspore, a kancelarija, odnosno posebna služba koju će osnovati Vlada, neće imati mandat, ni kapacitet da navedene poslove adekvatno obavlja. Posebno naglašavam da je prilikom pisanja Zakona o dijaspori Srbima u regionu namerno korišćena sintagma – Ministarstvo nadležno za poslove dijaspore, a ne Ministarstvo za dijasporu, kako bi se u budućnosti izbegla i prevazišla upravo ovakva situacija. Donošenje Zakona o dijaspori Srbima u regionu predstavljalo je i predstavlja istorijski pomak ka unapređenju odnosa sa dijasporom i Srbima u regionu. Njegovim usvajanjem Republika Srbija iskazala je čvrstu rešenost da bude država koja iskazuje istinsku brigu za svoje sunarodnike koji žive i rade u inostranstvu, kao i istinsku brigu za očuvanje srpskog nacionalnog identiteta. O tome danas svedoči činjenica da država u regionu, po uzoru na Zakon o dijaspori i Srbima u regionu, koji je usvojila Republika Srbija i njegova zakonska rešenja, ugrađuju slične zakonske akte koji regulišu navedenu oblast. Na primer, to već čini Hrvatska i čini Slovenija. Od osnivanja Ministarstva za dijasporu do danas, kada planirate da ga ukinete, uređene su veoma važne stvari vezane za uključivanje, ponavljam, oko tri i po miliona naših ljudi i preko hiljadu i trista organizacija u društvene, političke, ekonomske i sve druge tokove zemlje, njihovog porekla koju, možemo slobodno reći, više vole nego mi koji živimo u njoj, jer oni to dokazuju svojim stalnim učestvovanjem u životu Srbije, stalnom težnjom za ulaganjem, stalnom težnjom da se vrate u Srbiju, a mislim da država Srbija u proteklih nekoliko decenija nije dovoljno vodila računa o svojoj dijaspori. Nacionalna strategija koja je usvojena osnovana je i uspešno funkcioniše i sa Skupštinom koju čini 45 delegata iz celoga sveta. Šta će biti sa tim ljudima? Šta će biti sa svim onim poslom koji je u prethodnom periodu obavljen, a koji se tiče veza između Srbije, dijaspore i Srba u regionu? Često volimo da govorimo kako smo patriote, a kada to treba na delu da se pokaže nekako nam manjka i želje, a čini mi se u ovom slučaju da je više stvar kompromisa i da bi se zadovoljili pojedini ministarski apetiti i stranački apetiti mi smo spremni, odnosno buduća Vlada je spremna da se odrekne dela nacionalnog korpusa koji čini gotovo polovinu ukupnog nacionalnog korpusa. Razlog za uspostavljanje čvršćih veza leži u ekonomskom potencijalu srpske dijaspore. Prema procenama Svetske banke, svake godine na osnovu deviznih doznaka naših iz dijaspore u Srbiju ušlo je oko pet milijardi dolara. To je ono o čemu upravo pričam, a ovaj izraz govori da smo trinaesta zemlja na svetu po učešću deviznih doznaka iz dijaspore u ukupnom društvenom bruto proizvodu. To je jedan od razloga što se u Srbiji živi nešto bolje nego što zvanične statistike pokazuju i to je još jedan pokazatelj zbog čega je neophodno i zbog Srba koji žive u Srbiji i zbog građana Srbije, a ne samo Srba, poštovati veze sa dijasporom. Ukidanjem delokruga rada koji se tiče dijaspore ne postiže se ni ušteda u budžeta, koja iznosi 0,02% od ukupno budžeta, već to predstavlja i znači najveći šamar celokupnoj dijaspori, koji će višestruko koštati državu Srbiju i poljuljano poverenje koje je jedva uspelo, koliko toliko, da se ublaži. Ovom odlukom će odnos matice i dijaspore pasti na najniži mogući nivo i smatram da više nikada nećemo moći da računamo na srpsku dijasporu kao na budući potencijal, ulaganje Srbije i u njen privredni razvitak. Dakle, ponoviću još jednom, ovim se prekida očuvanje veza sa trećinom našeg stanovništva koje živi van granica zemlje. Ovim se prekida očuvanje nacionalnog, verskog, kulturnog, jezičkog i svakog drugog identiteta, doprinos poboljšanju imidža naše zemlje i našeg naroda. Svi oni koji žive u dijaspori daju svoj doprinos, a ovim će biti demotivisani da na adekvatan način zastupaju Srbiju. Nužno je da Srbija i u budućnosti tretira na poseban način ljude koji žive van Srbije. Predloženim uređenjem delokruga Ministarstva za dijasporu napuštate Srbe koji žive u Hrvatskoj, Albaniji, Crnoj Gori, Makedoniji, Sloveniji, Bosni i Hercegovini, prepuštate ih asimilaciji i ostavljate ih u podređenom položaju u odnosu na većinsko stanovništvo. Hvala.
Hvala vam. Za reč se javio narodni poslanik Janko Veselinović.
Hvala, poštovani predsedavajući. U svom izlaganju u opštem delu, kada smo govorili o ovom zakonu, izrazio sam veliko razočarenje činjenicom da je ova vlada odlučila da, između ostalog, ukine Ministarstvo za dijasporu. Naravno, razočaranje je i sa činjenicom da ukine Ministarstvo za nacionalne manjine i Ministarstvo za Kosovo i Metohiju na način kako je to učinila ova vlada. U ovom slučaju DS vas samo podseća, ja u ime DS, da je DS bila ta koja je predložila zajedno sa ostalim koalicionim partnerima Zakon o dijaspori i Srbima u regionu, da je DS imala vrlo intenzivne kontakte sa Srbima u regionu koji su, kao što je rekao gospodin Jugović, pod teškim teretom prethodnih ratova koji su, da ne pominjem, vođeni na koji način i kako su ti ljudi ostavljeni u jednom periodu bez zaštite. Vi sada završavate tu priču time što im ukidate ministarstvo. Ono što je takođe bitno je da tim zakonom o dijaspori i Srbima u regionu i predsednik Republike ima obavezu da jednom u tri meseca razgovara sa predstavnicima Srba u regionu. Na taj način je iskazana briga o tim ljudima. Vi na ovaj način nipodaštavate i zakon i te ljude. Na kraju, vi ste i ovom činjenicom da ukidateovo ministarstvo, bez prelaznih odredbi koje brinu o zaposlenim u tom ministarstvu, bez prelaznih odredbi koje bi odredile ko će obavljati poslove od današnjeg dana u ime tog ministarstva, ostavili te ljude van zakona, kao što ste ostavili van zakona i nacionalne manjine i pravo i položaj Kosova i Metohije, odnosno pre svega brigu o Srbima na Kosovu i Metohiji. To je vaša nacionalna politika o kojoj ste toliko puno pričali u predizbornoj kampanji. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 6. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Dragan Šutanovac. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima gospodin Šutanovac.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Žao mi je što ovde nije gospodin mandatar Dačić, gospodini Bajatović i predsednica Komisije za kontrolu službe. Naprosto, ono što je učinjeno u Predlogu zakona, napravljene su grube greške, gde smo mi prvo na stav 1. člana 6. dali primedbu da službe osmatranja i obaveštavanja, kao i planiranja i organizovanja i pripremanja civilne zaštite u slučaju vanrednog stanja i ratnog stanja se brišu, zato što su u sklopu reforme koja je izvršena između Ministarstva odbrane i Ministarstva unutrašnjih poslova Zakonom o vanrednim situacijama ti poslovi izmešteni iz Ministarstva odbrane. Ne znam zašto je, odnosno mogu da pretpostavim zašto je na Odboru za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu odbijen ovaj amandman, to je očigledno jedna praksa da se amandmani opozicije ad hok odbijaju, ali mislim da se pravi velika greška i ulazi se u sukob sa Zakonom o vanrednim situacijama. Ukoliko je ideja i intencija da se Zakon o vanrednim situacijama u narednom periodu menja, imao bih razumevanja, ali ovako ćemo doći do toga da imamo kontradiktorne zakone. Sa druge strane, u članu 6. stav 3. piše – vojna služba bezbednosti, vojna obaveštajna služba, a Zakonom o osnovama uređenja službe bezbednosti Republike Srbije i Zakonom o vojno-bezbednosnoj agenciji i vojno-obaveštajnoj agenciji jasno su definisani nazivi, odnosno imena tih službi. Ne postoji više vojna služba bezbednosti, kao što ne postoji vojno -obaveštajna služba. Naprosto mislim da mora da se prihvati, ovo nije pitanje politike, ovo je pitanje nečega što načelno postoji i očekujem da u danu za glasanje predlagač zakona ipak prihvati ove amandmane. Ukoliko ne, imaćete jednu situaciju da o jako ozbiljnim i bitnim stvarima, koje se tiču odbrane zemlje i civilne zaštite, imate dualizam u zakonima koji će onemogućiti da se na adekvatan način naša država i građani snalaze, odnosno brane u toj situaciji. Tako da, mislim da, ukoliko je ustanovljeno kao praksa da se amandmani opozicije ad hok odbijaju, da je to jako loše. Neophodno je da se dobro pročitaju zakoni i da usvojite jer ovo su, verujte, radili ljudi koji se eksperti po ovim pitanjima. Nebitno što sam ja potpisao, mogao je da potpiše bilo ko. Apelujem pre svega na one ljude koji se bave bezbednošću i odbranom da usvoje ove amandmane. Meni će biti drago ukoliko pokažu da razumeju zbog čega to tražimo. Opet ponavljam, nema neke politike, niti slavodobitništva ukoliko se ti amandmani usvoje. Ukoliko ne, žao mi je, biće problema. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 7. i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Jovanović.
Poštovani predsedavajući, ovim amandmanom se na neki način jasno definiše nadležnost ministarstva koje proističe iz samog teksta koji opisuje nadležnosti ministarstva. U članu 7. stav 3. kaže se – Ministarstvo za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu obavlja poslove državne uprave koji se odnose i na realizaciju infrastrukturnih projekata od regionalnog i lokalnog značaja koji se finansiraju ili kofinansiraju sredstvima Republike Srbije. Potpuno je jasno da je potrebno da stoji naziv i infrastrukture u nazivu ovog ministarstva jer na taj način jasno kažemo da će se tri ministarstva u Vladi Republike Srbije baviti izgradnjom puteva. Podsetiću Ministarstvo saobraćaja, član 8. kaže – Ministarstvo saobraćaja obavlja poslove državne uprave u oblasti železničkog, drumskog, vodnog i vazdušnog saobraćaja koji se odnose na uređenje i obezbeđenje saobraćajnog sistema, realizaciju projekata, izgradnje saobraćajne infrastrukture. Zatim Ministarstvo građevine i urbanizma u stavu 2. član 9. kaže – Ministarstvo građevine i urbanizma obavlja poslove državne uprave koji se odnose i na infrastrukturne projekte od posebnog značaja u oblasti niskogradnje. Potpuno je jasno da postoji problem pre svega to se može u javnosti i čuti, oko toga ko će graditi Koridor 10 i Koridor 11. Ako je ovo način da se konflikt između dva potencijalna ministra koji se kandiduju kroz medije reši onda je to sasvim jedno logično rešenje da treći ministar bude neko ko je na neki način glavnokomandujući oko izgradnje puteva u Srbiji. Ako je to način da svaka stranka, od velikih stranaka u koaliciji dobije na neki način nadležnosti u izgradnji puteva, onda je to loše. Loše je da svaka stranka ima svoj put koji gradi. To znači da nema timskog rada koji se najavljuje. To znači da mi ulazimo u novu kampanju i da će svaka stranka promovisati onaj put koji bude gradila. Neracionalno je sa stanovišta preklapanja nadležnosti jer isti zaposleni, isti funkcioneri u ministarstvima će obavljati iste poslove, znači imaćemo tri puta više funkcionera i zaposlenih u ministarstvima nego što je potrebno da bi obavljali iste poslove u državnoj upravi. Ako se na ovaj način pojačava kapacitet Vlade u smislu da se neki projekti koji su najavljivani u predizbornoj kampanji realizuju, onda treba omogućiti Vladi da proba da realizuje te projekte, kao što je "Projekat Dunav – Egejsko more", prokopavanje kanala, jer na ovaj način značajno se povećava kapacitet Vlade i šestina ministara će moći da se bavi ovim projektom. Na taj način realizuje ova predizborna obećanja za koja siguran sam će se naći i odgovarajući nivo sredstava i za koji će siguran sam stati cela Vlada i novi mandatar. Zahvaljujem se.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno demokratske partije. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Gerov.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici ovim amandmanom želimo da iz Ministarstva regionalnog razvoja i lokalne samouprave smanjimo deo poslova koji se odnose na sistem lokalne samouprave i teritorijalne autonomije radi radnih odnosa, jer smatramo da ti poslovi ne treba da budu pri ovom ministarstvu nego da je logičnije da pripadnu Ministarstvu pravde i državne uprave. Ukoliko je budućoj Vladi značajna državna uprava podjednako koliko i lokalna samouprava onda takve poslove treba da obavlja to ministarstvo. Prepisivajući iz prethodne vlade tekst Zakona o ministarstvima vi ste ovde ispustili jednu vrlo značajnu činjenicu a to je da ovo ministarstvo, ukoliko ne budete prihvatili ovaj amandman, više neće vršiti nadzor nad izborom za organe lokalne samouprave. Znači, ni jedno ni drugo ministarstvo neće imati kontrolu nad izborom organa lokalne samouprave. Hoću samo da vam kažem, da navedem dva primera, u opštini Majdanpek i u gradu Zaječaru su na nezakonit način sada posle izbora izabrani gradonačelnik, gradsko veće i zamenik gradonačelnika tako što se na istom glasačkom listiću glasalo o svim kandidatima zaokruživanjem "za" i "protiv" cele liste. Time je, pre svega, onemogućeno uslovno pravo svakog odbornika i prekršen Zakon o lokalnoj samoupravi, da vi pojedinačno možete da glasate za nekog člana opštinskog veća, da ne morate da glasate za paket. Kada ste radili Predlog zakona o ministarstvima vi niste uzeli u obzir izbor za organe lokalne samouprave i u ovom trenutku, niti ovo ministarstvo, niti Ministarstvo pravde ima ovlašćenja da vrši izbor nad organima lokalne samouprave. U organe lokalne samouprave spada i opštinska uprava gde, moram da vam kažem, za nezakonit izbor načelnika opštinske uprave takođe nemate kome mogu lokane samouprave da se obrate. Konkretno u opštini Negotin dva puta je Upravni sud poništio odluku Opštinskog veća o razrešenju načelnika opštinske uprave i ide se i treći put. Zaista vas molim da poslove vezane za državnu upravu i lokalnu samoupravu objedinite na jednom mestu i prihvatite ovaj naš amandman kojim se ovi poslovi brišu, a pripajaju po amandmanu na član 10. u Ministarstvo pravde, ljudskih i manjinskih prava i javne uprave, kako bi lokalne samouprave imale mogućnost da znaju koje ministarstvo šta radi. Vi ste Upravnu inspekciju stavili kod Ministarstva pravde, a Upravna inspekcija takođe vrši inspekciju u lokalnim samoupravama. Kako će to biti moguće kada prosto ona nema ovlašćenja u članu 10. za tako nešto. Molim predstavnike predlagača da razmotre ovaj amandman i da ga prihvate. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Milica Delević. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima Milica Delević.
Hvala gospodine predsedavajući. Želela sam ovim amandmanom da skrenem pažnju na preraspodelu nadležnosti do koje mi se čini da dolazi u okviru struktura koje su već uspostavljene za upravljanje fondovima EU i na osnovu kojih smo se, pokušavamo, da se akreditujemo kod Evropske komisije za decentralizovano upravljanje sredstvima EU. Ova preraspodela se odnosi, zapravo, na preraspodelu nadležnosti sa Ministarstvom finansija u čijem sastavu su sektori za Nacionalni fond za upravljanje fondovima EU i Sektor za ugovaranje i finansiranje programa i sredstava EU i Kancelarije za evropske integracije, potpredsednik za evropske integracije u svojstvu nacionalnog koordinatora i tehničkog sekretarijata nacionalnog koordinatora. Mi smo sa ovom uspostavljenom strukturom, već da tako kažem, blizu nekog kraja procesa akreditacije i ukoliko bi se ovo rešenje usvojilo, usporilo bi akreditaciju što verujem da je cilj čitave Vlade od naročite važnosti za potpredsednika za evropske integracije. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima gospodin Miković.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo, ja predlažem da se usvoji moj amandman na član 7. Predloga zakona, jer u stavu 3. člana 7. Predlog zakona pominje saradnju Ministarstva za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu sa organima autonomne pokrajine i organima opština, gradova i gradskih opština. Na ovom mestu smatram da je Predlog zakona o ministarstvima i protivustavan. Znamo svi da po Ustavu Republike Srbije mi još uvek, i nadam se jako dugo, imaćemo više autonomnih pokrajina. Ne znam samo da li se ovde radi o odricanju od AP KiM ili se radi o odricanju od AP Vojvodine? Upravo zbog toga, u duhu Predloga zakona, smatram da ovde treba učiniti napor, prihvatiti amandman i u množini dati - saradnja i organizacija sa organima autonomnih pokrajina. Rekao bih ovde još jednu stvar, i to kao član Zakonodavnog odbora u prethodnom mandatu i sada član Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Naime, kao član radne grupe za izradu jedinstvenih metodoloških pravila, mi smo predložili na Zakonodavnom odboru, i to je usvojeno, član 42. jedinstvenih metodoloških pravila za izradu propisa, gde se kaže da se izrazi u propisu upotrebljavaju u jednini, osim ako priroda stvari ne zahteva drugačije. S obzirom da se ovde radi o prvim predlozima zakona koji dolaze pred ovaj saziv narodnih poslanika, ja mogu na neki način da razumem što je predlog zakona donekle u suprotnosti sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa, pošto je upotrebljena množina – opštine, gradovi, gradske opštine, a treba da se kaže: "u duhu jedinstvenih metodoloških pravila koordinacija sa organima grada, gradske opštine ili same opštine". Tada bi imalo smisla da se autonomna pokrajina upotrebi u jednini i na ovaj način. Insistiram na tome da u danu za glasanje prihvatite moj amandman i da se ne odreknemo nijedne autonomne pokrajine.
Hvala. Da li još neko želi reč? Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić zajedno su podneli amandman kojim su predložili da se doda novi član 8. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavno-pravnim sistemom.
Hvala. Liga socijaldemokrata Vojvodine je predložila, i pored svega toga što se nije obratila pažnja na nacionalne manjine i na ljudska prava u Srbiji, a znamo šta se dešavalo 90-ih godina i da smo pred nekim vratima EU i na tom testu koliko ćemo poštovati prava nacionalnih zajednica i ljudska prava, predložili smo da se ipak formira ministarstvo za ljudska i manjinska prava kao posebno ministarstvo, ali bi možda i sada podržali da se ta ljudska i manjinska prava možda pridruže i nekom drugom ministarstvu, recimo Ministarstvu za pravdu, lokalnu samoupravu i državnu upravu i da to bude na neki način jedno ministarstvo. To što su sada ljudska prava i prava nacionalnih zajednica podvedena pod rad neke službe koja će samo voditi registar nacionalnih saveta i izbor nacionalnih saveta, mislim da je to preusko, pošto po novom zakonu o nacionalnim savetima nacionalni saveti imaju jako širok spektar poslova obaveza koje obavljaju u resoru obrazovanja, kulture, službene upotrebe jezika i pisma, tako da jedna služba koju vi predlažete sigurno neće moći da obavi sve to što reguliše Zakon o nacionalnim savetima.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 8. i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavno-pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milovan Marković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, amandman koji sam podneo na Predlog zakona o ministarstvima odnosi se na član 8. u kome se definiše delokrug poslova koje obavlja Ministarstvo saobraćaja. Zapravo, karakter ovog amandman je samo usklađivanje sa Zakonom o vazdušnom saobraćaju, a taj zakon u članu 232. i 234. definiše nadležnost Direktorata za civilno vazduhoplovstvo, za poslove inspekcijskog nadzora u oblasti vazdušnog saobraćaja. Kako stoji u Predlogu zakona o ministarstvima, proizilazi da je nadležnost Ministarstva saobraćaja definisana za inspekcijski nadzor u oblasti vazdušnog saobraćaja. Prosto nije moguće da Zakon o vazdušnom saobraćaju, kojim se definiše ko obavlja poslove inspekcijskog nadzora i Zakon o ministarstvima budu na taj način neusklađeni. Ostaje nejasno i ostaje Ministarstvu saobraćaja da paralelno sa Direktoratom civilnog vazduhoplovstva obavlja poslove inspekcijskog nadzora. Podsetio bih da je Zakon o vazdušnom saobraćaju upravo bio na spisku zakona kao uslov za dobijanje kandidature za članstvo u EU. Bio bi red da predlagač prihvati ove izmene, da poštujemo zakon koji smo doneli. Jedna ovakva ispravka na precizan način definiše poslove inspekcijskog nadzora u oblasti vazdušnog saobraćaja. Predlažem da se donese jedna ovakva formulacija koja to definiše. Hvala lepo.
Hvala, gospodine Markoviću. Da li još neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 9. i član 9. amandman su podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, mi smo predložili da se Ministarstvo saobraćaja spoji sa Ministarstvom građevinarstva i urbanizma i da mu se pridodaju nadležnosti u oblasti prostornog planiranja, s tim što u ovakvom sastavu, kakav je dao predlagač, po nama, nadležnosti nekoliko ministarstava se preklapaju. Pored toga što je na nelogičan način spojeno, recimo, telekomunikacije i spoljna i unutrašnja trgovina, nepotrebno se razdvajaju nadležnosti koje moraju biti u jednom ministarstvu. Svi znamo vrlo dobro da infrastruktura u Srbiji nije na najvišem nivou i sigurno je jedan od glavnih preduslova za bilo kakav privredni razvoj. Ukoliko u naredne četiri godine Vlada želi da razvija privredu, siguran sam da će prvo i pre svega morati da razvije infrastrukturu. Nema potrebe da, ukoliko neko želi da u Srbiji gradi fabrike i puteve, ne daj Bože neku hidroelektranu, mora da obija pragove deset ministarstava i traži desetine dozvola, a mislim da objedinjavanjem, makar ove četiri nadležnosti, te stvari bi se umnogome smanjile. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Dubravka Filipovski. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 10. i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 10. i član 10. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Miljenko Dereta.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovane koleginice poslanici, kolege poslanici, nismo razočarani činjenicom da je ukinuto Ministarstvo za ljudska prava i manjinska prava, već smo zabrinuti tom činjenicom. To ministarstvo je bilo jedno od pokazatelja na koji način se ova država odnosi prema pravima građana i građanki, na koji način se odnosi prema ljudskim i manjinskim pravima. Na osnovu odluke da se ukine ovo ministarstvo, stekao bi čovek utisak da se sva pitanja iz te oblasti rešena i da sad možemo to da svedemo na nivo neke službe. Iz prakse znamo da to sasvim sigurno nije tako. Štednja na ljudskim i manjinskim pravima je zapravo štednja na demokratiji, jer pitanje ljudskih prava i položaja manjina jeste danas ključno odredište na osnovu koga se određuje stepen demokratičnosti jedne države, jednog društva. Na taj način ponavljam, ukidanje ministarstva iz razloga štednje jeste štednja na demokratiji, a mislim da je to oblast u kojoj apsolutno ne treba štedeti, naprotiv u koju treba jako mnogo, da tako kažem, investirati pošto je to jezik koji ova nova vlada očigledno najbolje razume. Podsećam da je jedna grupa organizacije civilnih društva, znači preko sto organizacija civilnih društva i svi saveti nacionalnih manjina Srbije, njih 17, su potpisali jedno zajedničko pismo svim političkim partijama pre nego što su počeli pregovori oko Vlade, gde pozivaju, ukoliko uđu u Vladu, gde insistiraju na tome da se formira Ministarstvo za ljudska i manjinska prava. To pismo je očigledno dobilo negativan odgovor ovom vašom odlukom. Molim vas, tj. očekujem, bilo bi mudro, zbog toga kako će Srbija biti percipirana po pitanju stepena svoje demokratičnosti, da prihvatite predlog LDP, promenite ingerencije, tj. proširite ingerencije, Ministarstva pravde i uprave, kako ga danas zovete, zato što je taj predlog jedna vrsta kompromisa između onoga što traže, oni koji se neposredno bave ljudskim pravima u praksi, i nas. Podsećam da u Predlog zakona, što može izazvati dodatne neke probleme u komunikaciji sa organizacijama koje se time bave, stoji da je Ministarstvo pravde između ostalog zaduženo za vođenje registra nacionalnih saveta i nacionalnih manjina, izbor nacionalnog saveta nacionalnih manjina, pripremu propisa o ljudskim i manjinskim pravima, ali to u svom imenu ne sadrži. Dakle, Ministarstvo pravde će raditi te poslove, a to ne želi da ozvaniči na ovaj način na koji mislimo da treba. Dakle, očekujemo da se ovaj amandman prihvati bez obzira na to što ga je odbor odbacio i očekujemo da problematika ljudskih prava bude jedna od glavnih tema o kojoj ćemo raspravljati ne samo sa predstavnicima Vlade, nego i u okviru ove skupštine. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Prihvatanjem ovog amandmana rešili bi propust koji je napravljen po pitanje izbora organa lokalne samouprave, jer je ovim amandmanom jasno definisano da se poslovi, koji su brisani članom 7. našeg predloga, pripajaju poslovima Ministarstva pravde, ljudskim i manjinskim pravima i javne uprave. Ukoliko ste ovde predvideli upravnu inspekciju, predvideli matične knjige, mada je to povereni posao, predvideli izbore za republičke organe, onda ne postoji ni jedan razlog da vladajuća većina ne prihvati ova dva amandmana i da na jedinstven način pokaže da joj je potpuno istovetno državni organ i lokalna samouprava. Ukoliko ne prihvatite amandmane, vi praktično ponižavate sve građane koji žive u opštinama, onemogućujete im pravo da bilo ko vrši nadzor nad izborom organa lokalne samouprave, jer niste to dali ni u jednom ministarstvu. Zaista očekujem od vladajuće većine da ovaj naš amandman prihvati kao svrsishodan. U Negotinu smo se obratili upravnoj inspekciji da izvrši nadzor nad gradom opštinske uprave u Negotinu, jer opštinska uprava ne radi u skladu sa zakonom, tačnije ne poštuje se odluka o opštinskoj upravi, nije na takav način napravljena sistematizacija radnih mesta, niti su radnici dobili rešenja u skladu sa tom sistematizacijom. Pošto upravna inspekcija sada ne postoji kod ovog ministarstva za regionalni razvoj i lokalne samouprave, ko će onda vršiti nadzor nad radom? Ne može to da radi ministarstvo, ukoliko ne prihvatite ovaj amandman, jer ovo ministarstvo u svom opisu posla nema poslove lokalne samouprave. Zaista smatram da su sve opštine do sada bile jako ponižene od strane svih prethodnih vlada. Naći ću jedan konkretan primer. Od 1. jula svi regionalni putevi, nazvaću ih starim imenom da bi me građani bolje razumeli, pripali su u nadležnost opštine. Svaki dobar domaćin kada vrati regionalne puteve, trebalo bi da ih vrati u ispravnom stanju, makar presvučene ili makar sa zakrpljenim rupama. Vi ste opštinama vratili regionalne puteve, prethodna Vlada. Pri tom niste povećali budžetska sredstva i opštine nemaju mogućnost da renoviraju te puteve, a mnogi ministri iz prethodne Vlade i mnogi koji će biti ministri u novoj Vladi, bar znaju kakav je taj put oko Negotina, koji je regionalan. Sad se zaista postavlja pitanje – da li će lokalne samouprave i opštine biti važne za ovu novu Vladu i za nova ministarstva ili će ponovo nova Vlada apsolutno zaboraviti da postoje građani koji žive u opštinama? Ponovo molim predlagača da usvoji amandman na član 7. i amandman na član 10. zakona. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanje i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Slobodan Homen. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, ovih dana smo bili svedoci rasprave, između DS i SNS, ko čini vlast, ko čini opoziciju, ko je shvatio da je vlast, ko je shvatio da je opozicija. To prepucavanje svima nama je olakšalo, a možda i lično da shvatimo da su se stvari promenili i da smo mi sada, kao DS, opozicija. Mislim da je potrebno još vremena da prođe da SNS shvati da je postala vlast. Nije biti na vlasti samo odnos prema opoziciji nego i prema građanima, a naravno, i prema međunarodnoj zajednici. Ovo govorim u smislu ovog amandmana, jer sam sada čuo da Odbor za pravosuđe nije prihvatio moj predlog amandmana, iz prostog razloga, jer je on, sam tekst zakona koji je koncipiran, u suprotnosti i sa direktivama EU i sa konvencijama Saveta Evrope. Shvatite ovo kao od nekoga ko vam govori kao konstruktivna opozicija, neko ko vam priča dobronamerno, neko o je imao dosta komplikovane odnose i redovne odnose sa svim faktorima međunarodne zajednice i to je nešto što vama predstoji. Konkretno, vi ste ovde u Ministarstvu pravde, a drago mi je što tekst niste mnogo menjali, odnosno prepisali ste doslovce ono što smo mi stavili u nadležnosti Ministarstva pravde, ali ste dodali jednu rečenicu kojoj tu zaista nije mesto i koja će vama ubuduće, kao novoj vladi, praviti veliki problem, a to je da je Ministarstvo pravde dobilo vašim Predlogom zakona nadležnost nada radom Pravosudne akademije. Svuda u svetu, prema konvencijama Saveta Evrope, Pravosudna akademija može biti isključivo u nadležnosti Visokog saveta i Državnog veća tužioca. Prijateljski vam savetujem, da ne bi imali dalje problema u svom radu, pre svega sa međunarodnom zajednicom, da usvojite amandman. Amandman je vrlo jednostavan. Kaže – briše se konkretno ova jedna jedina rečenica, Reći ću šta znači Pravosudna akademija da bi građani Srbije znali. Da bi se sprečio bilo kakav politički uticaj na budući izbor novih nosioca pravosudnih funkcija, uvedena je ta institucija u saradnji sa EU, da samo onaj ko završi ovu instituciju, dodatno školovanje, posle Pravnog fakulteta, može da postane sudija ili tužilac. Samo sudije i tužioci ispituju i pravi se rang lista koja je po zakonu vrlo jasna i to je takva, da niko ne može da menja rang listu, nego onaj najbolji na rang listi, automatski postaju sudije i tužioci. To jeste suština buduće nezavisnosti dolaska novih nosioca pravosudnih funkcija na poziciju da vrše tu jednu od najvažnijih delatnosti. Davanjem ovog amandmana, odnosno predloga zakona, gde tu nadležnost vi vraćate Ministarstvu pravde, direktno činite mešanje izvršne vlasti u rad pravosudnih organa. Da budem precizniji, čak i budžet Pravosudne akademije nije do sada bio u rukama Ministarstva pravde, nego Visokog saveta i Državnog veća tužioca. Ne želim da dužim, prijateljski savet, kao neko ko se zaista bavio tim poslovima i ko želi da bude konstruktivna opozicija, predlažem vam da usvojite ovaj amandmana. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Bogdanović.
Hvala, gospodine predsedniče. Ovaj amandman sam podneo imajući u vidu činjenicu, kao što sam u svom prethodnom izlaganju rekao, da jedino Ministarstvo za KiM koje se gasi u ovoj vladi, nije svoje radnike, svoju arhivu, svoje obaveze nikome drugome prepisao ili preveo. Iz tog razloga sam tražio da, dok se ne formira kancelarija, radnici Ministarstva za KiM pripadnu Ministarstvu pravde i državne uprave, imajući posebno u vidu činjenicu da je glavni posao Ministarstva za KiM upravo bila lokalna samouprava na prostoru KiM. Nemam razloga da ne verujem da se to neće rešiti, ali ne mogu da shvatim zbog čega se ovaj amandman ne prihvata? Da ne bi pravili neke nove probleme, da ne bi tražili da Sekretarijat ili bilo koja ustanova preuzima te radnike, mislim da bi se ovim amandmanom olakšala situacija i samoj vladi. Ni na koji način ovde ne želim da zloupotrebljavam brigu ljudi koji su unazad 10 godina radili, najpre, u Saveznom komitetu, u Koordinacionom centru, u Ministarstvu za KiM, jer su jako zabrinuti kakva će njihova dalja sudbina biti. Nije dovoljno samo reći da ćemo to rešiti. Ovde, u ovom zakonu o ministarstvima, to se ne vidi. Gospodo, očekujem i nemam razloga da ne verujem gospođi Tabaković, očekujem papir koji će jasno definisati dalju sudbinu Ministarstva za KiM. Ne želim da se niko od nas ovde igra sudbinama ne samo 84 života, nego 84 porodice koje zavise od svog radnog mesta. Zato apelujem na sve poslanike, i opozicije i pozicije, da glasamo za ovaj amandman, jer ovaj amandman daje mogućnost da postoji kontinuitet rada Ministarstva za KiM dok god se ne formira kancelarija. Svi znamo koliko je vremena potrebno da se formira kancelarija. To ne može da se uradi ni za dan, ni za dva, nego sigurno treba sedam ili više dana. Zahvaljujem se.
Da li još neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Kratko ću. Podržavam amandman gospodina Bogdanovića. Žao mi je što je vladajuća većina već prihvatila, čini mi se, vrlo štetan manir odbijanja svih amandmana opozicije. To čak ni mi, kako nas nazivate, nismo radili. Molio bih vas samo da opomenete poslanike da ne dobacuju. Ono što je činjenica je to, da ne samo što je nastao opasan vakuum ukidanjem Ministarstva za KiM, da se u suštini stvara ne samo opasan vakuum u institucionalnom smislu, već ono o čemu smo juče govorili i što mislim da je jako važno da građani Srbije znaju, a naročito oni koji žive na KiM, da je ovim definitivno propuštena mogućnost da se stvori jasan zakonski okvir, formiranje ministarstva, koji bi omogućio stavljanje svih budžetskih davanja za KiM na jedno mesto. I najzad, objedinjavanjem svih davanja kancelarija neće moći, niti će imati kapacitet, niti će biti u stanju tako nešto da uradi. Ne samo zato što sumnjamo da će imati dovoljno i institucionalnog i vaninstitucionalnog prostora, već zato što zakonski to neće biti omogućeno voljom vladajuće većine. Mislim da je potpuno normalno da unapred obavestimo javnost da će Vlada nastavitikroz budžete Ministarstva za prosvetu, Ministarstva zdravlja da vodi svoju budžetsku politiku i svoju feudalizaciju na KiM, što će ostaviti prostor za brojne zloupotrebe koje će se dešavati. Ako me vreme demantuje, prvi ću to priznati. Naravno da imamo razloga za sumnju i naravno da ovakvo rešenje ne ostavlja ništa drugo, osim zaključka da će kancelarija, nažalost, moći da se bavi samo dostavljanjem sredstava za rad lokalnih samouprava na jedan krajnje i bezbednosno osetljiv način, i druga stvar, da će se baviti dostavljanjem, recimo, drva za ogrev. Ne vidim ni jedan drugi format onoga što još niste napravili, što će omogućiti bilo kakav boljitak ovakvoj strukturi za naše građane na KiM. Ponavljam, ovo je najkonstruktivnije moguće. Nadam se, priželjkujem da me vreme, a pre svega vi, u tome demantujete. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman se odnosi na član 11. kojim se uređuje Ministarstvo poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva, bez trgovine. Lično mi je žao što još uvek aktuelni ministar poljoprivrede, od juče i predsednik Odbora za poljoprivredu, gospodin advokat, da mu ne spominjem ime jer se ne mogu obraćati neposredno poslaniku, nije tu. Mora da je otišao da zalije paradajz, s obzirom da je suša. Barem tako mislim. On je odjednom postao ekspert za poljoprivredu. Moj amandman se odnosi na deo koji uređuje Ministarstvo u delu Upraveza poljoprivredno zemljište u državnoj svojini. Nije dovoljno jasno da li ta uprava ostaje. Ta uprava je za vreme vladavine ovih koji se sada najviše bune, kao da nisu vladali skoro 12 godina, bila glavni generator kriminala, na koji su ukazivali mnogi seljaci. Da ne govorim o nezakonitim sprovedenim konkursima za zakup poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini. To bi mogao da nam objasni ovaj njihov gradonačelnik, koji je napravio onaj most da bi preveo žedne preko vode, kako je raspisao konkurs suprotan članu 64b. Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Dakle, nije dovoljno jasno da li se ta uprava ukida, s obzirom da ona, ukoliko se ukine, dovodio u koliziju Zakon o poljoprivrednom zemljištu, jer on propisuje da takva uprava postoji. Stoga sam podneo ovaj amandman, naravno, želeći da ukažem i na druge vidove kriminala koje su nastale kroz ovu upravu i koje valja proveriti. Podsetiću vas samo na slučaj Živković, bivši premijer onih koji danas najviše galame. (Predsednik: Gospodine Rističeviću, dozvoliću vam da nastavite, ali vas molim, prema članu 106. govornik može da govori samo o tački dnevnog reda, odnosno o amandmanu o kome se vodi pretres, pa vas molim da vodite računa o tome.) Naravno da vodim računa o tome i govorim o amandmanu na član 11. stav 2. Amandman se odnosi na Upravu za zemljište i nije dovoljno jasno da li će ta uprava za poljoprivredno zemljište postojati i dalje i govorim zbog čega treba da postoji. Zato što je tu bio glavni generator kriminala koji je sproveden, gde su bile nezakonite licitacije, gde je bivši premijer, protivsrpski Sanader, dobio pravo da na već zasađeni vinograd, gotovo godinu dana kasnije, dobije premiju od 525 hiljada evra. (Predsednik: Gospodine Rističeviću, molim vas, da ne spominjemo ljude koji nisu ni narodni poslanici, ni u ovom sazivu i da na koristimo izraze koji mogu biti uvredljivi. Molim vas samo da primerite vašu raspravu o tome.) Nisam vas dovoljno čuo, šta je uvredljivo? (Predsednik: Ne bih ponavljao ono što ste izgovorili, ali vas molim, vi znate da ova rasprava mora ići u skladu sa nekim normama.) Samo tvrdim da je dobio 525 hiljada evra premije, zato što Uprava za zemljište nije radila svoj posao. To je Uprava pomoću koje mogu da dokažem da na njihovu vladu nisu uticali i sastavili je tajkuni, da su u njihovoj vladi sastavljeni tajkuni. Takođe želim da kažem da je ta uprava dozvoljavala da njihovi tajkuni menjaju zemljište šeste kategorije za zemljište prve kategorije. Ukoliko vi ne želite da o tome govorim, naravno da ja neću više govoriti. Oni su preko toga napunili svoje džepove i novčanike. Sada tim novčanicima mašu pred očima osiromašenog naroda. Samo da podsetim, draga moja prebogata gospodo, Tolstoj je rekao: "Zadovoljstva vas bogatih plaćaju se suzama siromaha.". Hvala.
Za reč se javila narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedniče. Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, iako se ne mogu složiti ni sa jednom rečju obrazloženja koje je gospodin Rističević dao kao potporu da se njegov amandman prihvati, LSDV, naša poslanička grupa će podržati ovaj amandman, s obzirom na to da smatramo da je izuzetno važno da Uprava za poljoprivredno zemljište postoji kao organ uprave u sastavu Ministarstva poljoprivrede, trgovine, šumarstva i vodoprivrede, jer se ona ranije bavila poslovima koji se odnose na upravljanje poljoprivrednim zemljištem u državnoj svojini, uspostavljanjem i vođenjem informacionog sistema o poljoprivrednom zemljištu Republike Srbije, raspodelom sredstava za izvođenje radova i svim važnim poslovima koji se odnose na poljoprivredu. Republika Srbija u svom vlasništvu, od državnog zemljišta koje izdaje, ima 424.558 hektara. Od toga se 301.606 hektara nalazi u Vojvodini. Naravno da je nama važno na koji način se tim zemljištem raspolaže. Smatramo da mora postojati poseban organ u sastavu Ministarstva poljoprivrede, posebno zbog toga što su prihodi od zakupa poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini više od pet milijardi dinara godišnje. Zbog toga je izuzetno važno da ova sredstva, način izdavanja i davanja u zakup poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini, budu pod kontrolom i da zakonski budu vrlo precizno regulisani. Ovaj amandman je nešto što bismo mi podržali i preporučujem i vladajućoj koaliciji da ga podrži, posebno zbog toga što dolazi upravo iz redova jednog od poslanika koji pripada vladajućoj koaliciji. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Elvira Kovač.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče, predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne bih želela da se bavim politikanstvom, već isključivo bih želela da govorim o temi dnevnog reda i isključivo o amandmanu koji se odnosi na Upravu za poljoprivredno zemljište. Kao što vidimo iz Predloga zakona o ministarstvima, u okviru Ministarstva poljoprivrede je predloženo samo da postoji Uprava za veterinu, Uprava za zaštitu bilja, Republička direkcija za vode i Uprava za šume. Nije jasno zašto niste predložili posebnu upravu za poljoprivredno zemljište, upravo zbog izuzetnog značaja. Iskreno, verovatno su svi očekivali da će ovaj amandman biti prihvaćen, kao što vidimo, on je odbijen. SVM, upravo zbog toga što smatramo da je poljoprivreda izuzetno bitna grana privrede, jedna od najbitnijih, i što se 80% stanovništva u Vojvodini bavi poljoprivredom, tu je najveće obradivo zemljište, će podržati ovaj amandman i nadamo se da će i ostale poslaničke grupe. Hvala.
Za reč se javila predstavnik predlagača, dr Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Najkraće moguće. Oni koji su podržavali prošlu Vladu ili su je na neki način i činili, radi javnosti, moraju da kažu da je ova odredba doslovno prepisana iz zakona koji je još uvek važeći, gde piše da Ministarstvo poljoprivrede, trgovine, šumarstva i vodoprivrede obavlja i poslove državne uprave koji se odnose na upravljanje poljoprivrednim zemljištem i sve nadležnosti ima. Sada ne razumem, govorite kao da je ukinuta Uprava ili da se neće procenjivati, na osnovu stvarnog stanja i mogućnosti, potreba da se ta uprava ustanovi, što nije predmet ovog zakona. To može da uradi Vlada sama kasnije u okviru svoje delatnosti. Ako je nešto funkcionisalo na ovaj način do sada i nije bilo problematično, jer poslovi postoje. Na koji način će se oni organizaciono obavljati, to ne mora da se reši sada. Kao što vam je rečeno u uvodnom izlaganju, apsolutno smo gledali da ne širimo delatnosti, da ih ne sužavamo, nego da postojeću strukturu ministarstava u ovom trenutku učinimo takvom da se efikasnije obavljaju poslovi, jer zaista nemamo precizne bilanse stanja, sredstava i obaveza koje se imaju i prema poljoprivrednicima i prema postupcima koji su u toku. Molim za strpljenje i neverne, molim za strpljenje i one koji se nadaju, jer se ovim zakonom niti svet završava, niti počinje. Život i državna uprava su reka koja teče i mi ćemo uraditi sve ono što je najbolje, a tu smo da to zajedno i promenimo.
Hvala. Replika, narodni poslanik Aleksandra Jerkov [[Aleksandra Jerkov: Nije replika, nego i dalje govorim o amandmanu.]] Koristite vreme poslaničke grupe ili šefa poslaničke grupe.
Da. U nekoliko drugih ministarstava vidimo da su zakonom definisane i uprave i inspektorati i direktorati i razni drugi organi. Ovaj amandman, kako ga ja vidim, upravo predlaže da se u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede unese Uprava za poljoprivredno zemljište, kako je to ranije bio slučaj i to je razlog zbog koga podržavamo. Nestrpljenje ili neka neverica potiču od toga što je to jedan od najvažnijih resursa koje naša zemlja ima. Ne treba govoriti koliko je značajan za AP Vojvodinu, a nažalost, veoma loše iskustvo u svim dosadašnjim vladama, ma ko ih činio, nas uverava u to da ono što se, kada je u pitanju AP Vojvodina, ne reši odmah, po običaju se neće rešiti nikad. Hvala.
Hvala. Dr Jorgovanka Tabaković, izvolite.
Ni jedna jedina nova uprava, nov organ nije ovim zakonom o ministarstvima ustanovljen, ni jedan nov, a da li će ova uprava za upravljanje poljoprivrednim zemljištem biti ustanovljena posebnim zakonima, kao što su i ove, to je sledeći korak, ostavite Vladi da proceni.
Hvala. Narodni poslanik Elvira Kovač.
Zahvaljujem se na odgovoru i zaista je na nama da vidimo kako će Vlada dalje formulisati. Ovo je posebna tema, ali ja sam o tome govorila i u raspravi u načelu, da je nejasno zašto je kod pojedinih ministarstava ostala odredba određenim upravama, direkcijama itd. Ostao je nedostatak, najviše sam se tu bazirala na nedostatak Uprave za ljudska i manjinska prava, ali ovo je slična situacija i pozitivno je ako će se to desiti u budućnosti, samo možda je moglo to već sada da se uradi. Ako postoji amandman čija je sadržina zaista identična, nejasno je zašto on nije prihvatljiv, ali to je problem sa tim da na neke stvari, čitajući samo ovaj zakon, bez objašnjenja, nije bilo jasno zašto se određena pitanja od značaja za AP Kosovo i Metohiju, za ljudska i manjinska prava, za verske zajednice itd. rešavaju samo službama, jer u ovom predlogu stoje službe. Mi smo mislili, o tome sam i govorila, ne želim da se ponavljam, da će biti manji značaj tih pitanja, odnosno tih tela. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 12. i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Gospodin Stojšić se javio za reč. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Vrlo kratko, smatramo da nauka i prosveta treba da se odvoji od tehnološkog razvoja koji smo mi ovim amandmanom pripojili telekomunikacijama. Ko god prati generalno razvoj telekomunikacija, zna da je to jedan od najvećih prioriteta i spada u domen tehnološkog razvoja. Takođe, pronašli smo da Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja se bavi nečim što se zove tehno preduzetništvo. Pokušavam već danima da nađem šta znači tehno preduzetništvo, pa bih samo želeo da mi neko pojasni čime se tačno bavi Ministarstvo. Da li to znači da je to neko ko voli tehno muziku pa je preduzetnik ili nešto slično tome? Stvarno ne znam šta je tehno preduzetništvo.Toliko, zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 14. i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Kao što smo u raspravi u načelu rekli, opet imamo situaciju da se nekoliko ministarstava bavi istim ili vrlo srodnim resursima. Ne vidimo razloge za postojanje Ministarstva energetike, sa jedne strane, i prirodnih resursa i rudarstva, sa druge strane, kao potpuno drugo ministarstvo. Opet se pojavljuje taj problem o kom smo govorili, da se oba ministarstva bave i nuklearnim elektranama i postrojenjima i odlaganjem nuklearnog otpada. Srbija trenutno i nema niti takve tehnologije, niti namere da izgrađuje takva postrojenja. Ukoliko u budućnosti bude imala takvu nameru, nejasno je ko će se od ova dva ministarstva time baviti, s obzirom da u toj oblasti imaju identične nadležnosti. Zaštita životne sredine, sa jedne strane, iz jednog ministarstva i prostorno planiranje iz drugog ministarstva, prema našem predlogu, treba da budu u potpuno drugim ministarstvima. Naravno, pitanje koje sam postavila i u načelnoj raspravi, potpuno volšebno pominjanje reči "razvoj" u nazivu ovog ministarstva koje je predloženo članom 14. Ministarstvo se zove Ministarstvo energetike, razvoja i zaštite životne sredine. O kakvom se razvoju radi nismo do dana današnjeg dobili odgovor. Ako se radi o sveopštem razvoju, onda je potpuno nejasno zašto je on u okviru samo jednog ministarstva. Ako se radi o nekom drugom razvoju, mislim da bi to valjalo u samom tekstu zakona pojasniti, o kakvom se zapravo razvoju ovde radi. Buduća ministarka je, naravno, vrlo kvalifikovana za ovaj posao. Uostalom, prilikom naše kritike na gasni aranžman, koji je Srbija sklopila sa Rusijom, upravo su njeni stručni stavovi i mišljenja koje je iznosila u medijima i na drugim mestima bili osnovni izvori informacija LSDV, s obzirom na to da je bila jedan od glavnih kritičarki gasnog aranžmana sa Rusijom tom prilikom. Zbog toga mislim da bi svo ministarstvo, umesto razvoja i zaštite životne sredine, moglo da pripoji i prirodne resurse i rudarstvo i da na takav način stvori jednu logičku celinu, s obzirom na to da bi ministarstvo upravo moglo da se bavi ovim i bilo bi logično da se bavi ovim. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Izvinjavam se, predsedavajući, verovatno je moj amandman sledeći, prerano sam se javio.
Razumem. Da, vaš amandman je sledeći. Na naslov iznad člana 14. i član 14. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Ivan Karić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se. Poštovani predsedniče, uvažene koleginice i kolege, ako bih vam danas predložio da je trebalo napraviti ministarstvo policije, ljudskih prava i građanskih sloboda, verovatno biste svašta pomislili o meni. Međutim, zeleni vama to danas ne predlažu, ali smo zaprepašćeni vašim predlogom o Ministarstvu energetike i životne sredine. Ovo nije politička politika, kakvom se većina vas bavi, ovde je reč o ekološkoj politici koja u ovom zakonu o ministarstvima ne postoji. Ne može ministar nadležan za energetiku istovremeno biti nadležan i za poslove životne sredine, a pre svega za poslove zaštite životne sredine. Jedna osoba kojoj pripadaju najveći zagađivači istovremeno je nadležna za njihovu kontrolu. Dobro, znamo da su danas najzagađeniji i najdevastiraniji upravo prostori koji su u okolini Obrenovca, u okolini Lazarevca, u okolini Požarevca i Kostolca. Ovo predstavlja klasičan sukob nadležnosti. Ne mogu iste institucije stalno držati nož i pogaču. To mora da se odvoji. O resursima životne sredine i planiranju, o održivom razvoju moraju voditi računa ekolozi. Oni moraju pratiti, kvantifikovati i kvalifikovati prirodne i stvorene vrednosti i predlagati valjane ekološke, političke, ali pre svega stručne odluke u oblasti racionalnog korišćenja resursa i njihove zaštite. Zabluda je da se ekološka politika meša u privrednu politiku, osim ako se ne poštuju zakonski ustanovljena ekološka prava. Imajte u vidu da moramo da se legitimišemo i da imamo potrebu da se legitimiše kao ozbiljna zemlja u svetu i kao istinski kandidat za EU. Nas u procesu harmonizacije očekuje 38% ekoloških obaveza. Za zelene je ulazak u EU imperativ i to ne samo zbog ekologije, nego pre svega zbog stanja ljudskih prava i slobode i pre svega ekonomije. Još jedna stvar, u ovom zakonu vrlo, vrlo diskutabilna, a mogu da kažem za zelene da je i šokantna, a to je nuklearna energija koju vi ovde predlažete. Rekli ste – nuklearna energetska postrojenja čija je namena proizvodnja električne energije, odnosno toplotne energije, proizvodnja, korišćenje i odlaganje radio aktivnih materijala u timobjektima. Za vašu informaciju, postoji Zakon o zabrani izgradnje nuklearnih elektrana. Za vašu informaciju, taj moratorijum ističe 2015. godine. Za vašu informaciju, Ustavni sud 2011. godine nije prihvatio inicijativu za pokretanje postupka za utvrđivanje neustavnosti ovog zakona. Imajte u vidu i da je više od 80% građana Srbije protiv nuklearnih elektrana i nuklearne energije u Srbiji. U sklopu Zakona o ministarstvima, vi ste ovde predložili Zakon o energetici, mi mislimo da bi ovo ministarstvo trebalo da se zove Ministarstvo energetike i rudarstva, s obzirom da su obe oblasti korisničke u oblasti životne sredine.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavnim i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Marković. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra je amandman u skladu sa Ustavnim i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić zajedno su podneli amandman na naslov iznad člana 16. i član 16. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra je amandman u skladu sa Ustavnim i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 16. i člana 16. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Ivan Karić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra je amandman u skladu sa Ustavnim i pravnim sistemom. Za reč se javio narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani predsedniče, uvažene koleginice i kolege, nama se stalno nude paralele o prisutnom siromaštvu koje smeta ekološkom razvoju. Naime, upravo je suprotno, bez ekološke i resursne politike ispred i pre svega nema ni strategije razvoja, ali nema ni ekonomskom oporavka Srbije. Bez popisa svih vrednosti, prirodnih resursa, analize stanja i načina upravljanja nema novog planiranja niti održivog razvoja. Mi ovde predlažemo da ministarstvo nosi ime Ministarstvo životne sredine, prirodnih resursa i prostornog planiranja. Resursi su opet u zajedničkom džaku u koji nesmetano zavlače ruku svi korisnici industrija, rudarstvo i energetiku, šumarstvo, vodoprivreda i oni ne žele da prebroje čega i koliko ima u tom resurnom džaku. To tako traje decenijama i vi ovim zakonom želite da nastavite tu lošu praksu i katastrofalnu tradiciju. Na sreću sve još uvek opstaje jer istinska i domaćinska Srbija koja je tiha Srbija i dalje mukotrpno stvara. Vi zaneseni svojim ekonomskim programima zaboravljate da vazduh, voda, reka, šuma, mineralne sirovine imaju vrlo visoku cenu. Za vazduh shvatimo to obično kada je kasno, kada ga ugledamo i kad vidimo da vazduh ima boju. Naravno, kada govorimo o resursima i zagađenju ljudsko zdravlje ima neprocenjivu vrednost. Zeleni Srbije su protiv da rudarstvo bude u Ministarstvu prirodnih resursa jer subjekt koji upravlja prirodnim i privrednim delatnostima koji su korisnici prirodnih resursa ne može biti i ne može određivati pravila njihovog korišćenja. To važi i u uređenju odnosa u nadležnostima ministarstva i obezbeđuje ekološko upravljačku ravnotežu. Ove amandmane koji su "Zeleni" predložili nisu integralan ni celovit koncept za koji se Zeleni Srbije kao politički koncept zalažu ali smo mi na ovaj način kao Zeleni pokušali da damo doprinos da ovaj anti ekološki Zakon o ministarstvima makar malo ublažimo. Ukoliko vaš predlog ministarstava bude to Zelene udaljava veoma daleko od potencijalne podrške Vladi. Zaista sam iznenađen ovakvim Predlogom zakona o ministarstvima, pre svega misleći na vaše koalicione partnere koji imaju veoma dobru ekološku doktrinu i žao mi je što ovde ne vidim da ima i jedne jedine rečenice za koju se zalaže SPS. Nadam se kada govorimo o resursima vrlo pažljivo pratiti situaciju oko genetski-modifikovanih organizama jer je za nas vrlo sumnjivo da najavljujete upotrebu, a imamo u vidu da su sa vama opet koalicioni partneri ljudi koji su uveli genetski-modifikovane organizme u životnu sredinu Srbije. Nadam se da ćete s obzirom da se zalažete za procesuiranje, da ćete i te vaše nove koalicione partnere procesuirati i da znate da postoji Predlog zakona o zabrani genetsko-modifikovanih organizama sa 36.000 potpisa građana i građanki. Zahvaljujem se.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Ranka Savić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra je amandman u skladu sa Ustavnim i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.)
Na žalost ni ovaj amandman nije prihvaćen ili sam možda sa preterano optimizma mislila da će se barem prihvatiti oni amandmani koji se odnose na radnike i koji se odnose na zaposlene. Naime, zbog niza nesporazuma i sporova koji su bili u prethodnom periodu između, pre svega sindikata i Ministarstva rada, odnosno resornog ministra, apsolutno sam smatrala da je potrebno da se poslovi ministarstva preciziraju i da se dopune setom poslova koji su vezani za određene sfere delovanja. Tu je naročito važno bilo da se spreči diskriminacija sindikata koju morate da mi verujete na reč u prethodnom periodu je postojala, ali i da se uredi sistem reprezentativnosti. Osnovni cilj ulaganja mog amandmana je bio upravo ovo. Međutim, utvrđenim poslovima i nadležnostima Ministarstva rada što je za mene pogotovo bilo zaista zapanjujuće jeste činjenica da se socijalni dijalog i Socijalno - ekonomski savet niti jednom jedinom rečju ne pominju. Valjda zbog toga što Srbija nije visoko konfliktna država, što u Srbiji nije situacija ovakva kakva jeste, pa nam onda socijalni dijalog u tako dobrim prilikama nije bio ni potreban. Koliko je socijalni dijalog i Socijalno – ekonomski savet bitan, informisaću samo one koji ne znaju, da je još daleke 1957. godine u EU oformljen evropski, ekonomski i socijalni komitet i da on i dan danas radi, da broji 344 člana i da se ne može zamisliti da i jedan zakon koji se odnosi na radnu i socijalnu sferu, ili zaštitu životne sredine donese, a da se prethodno ne dobije mišljenje i saglasnost ovog komiteta. Ono što je bitnije i značajnije, mišljenja koja nisu obavezujuća ni u EU ovog komiteta u 95% slučajeva se uvažavaju. Mislim da ne treba da govorim koliko je bitan socijalni dijalog da je on osnov bezkonfliktnog rešavanja sporova od Republike preko lokalne samouprave do preduzeća. Nadam se da će bez obzira na odbijanje ovog amandmana nova Vlada raditi drugačije, da će ozbiljno shvatiti potrebu širenja i jačanja socijalnog dijaloga, a da Socijalno – ekonomski savet kao do sada neće biti jedan paravan evropskih integracija.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra je amandman u skladu sa Ustavnim i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.)
Tražila sam reč povodom amandmana malo pre koji je Ranka Savić izlagala. Uvažena predsedavajuća, uvažene koleginice i kolege poslanici, poslanička grupa PUPS smatra da amandman ne treba prihvatiti iz razloga što je u članu 17. stav 1. Predloga zakona propisano da, između ostalog, Ministarstvo rada, zapošljavanja i socijalne politike obavlja poslove državne uprave koji se odnose na sistem u oblasti radnih odnosa, kao i sindikalno organizovanje, čime su obuhvaćeni predlozi sadržani u navedenom amandmanu i u obrazloženju. Ovo iz razloga što sistem u oblasti radnih odnosa, između ostalog, obuhvata individualna i kolektivna prava zaposlenih, a kolektivno pravo obuhvata i sistem pravne zaštite sindikata, sprečavanje diskriminacije sindikata i druge predloge koji se odnose na funkcionisanje i zaštitu sindikata i njihovih članova. Predloženi amandman, sistem pravne zaštite sindikata, sprečavanje diskriminacije, sistem reprezentativnosti i drugo, je već sadržan u važećem Zakonu o radu, kojim se uređuje sistem u oblasti radnih odnosa. Ovako predloženo detaljno uređivanje nadležnosti ministarstva u odnosu na sindikate je suvišno u Zakonu o ministarstvima, a zahtevalo bi da se i druge nadležnosti ministarstva da se na isti način detaljno definišu što bi bespotrebno opteretilo tekst Zakona o ministarstvima, kojim se samo utvrđuje delokrug rada, a ne i sadržaj uređivanja određenih oblasti. Hvala.
Da li još neko želi reč povodom amandmana na član 16. pošto smo malo poremetili redosled, koji je podneo narodni poslanik Oliver Dulić? (Ne.) Na član 19. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Božidar Đelić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Goran Bogdanović podneo je amandman kojim dodaje novi naslov i novi član 19a. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Slobodan Samardžić podneo je amandman kojim dodaje novi član 19a. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić.
Obzirom da smo u članu 2. predložili dodavanje tačke 18), dužni smo bili da dodamo i ovaj amandman na član 19. Naime, u sadržaju tog amandmana vidi se koliki može i treba da bude delokrug i obim poslova koje obavlja ili koje bi obavljalo Ministarstvo za Kosovo i Metohiju, ako se naš amandman na član 2. i amandman na član 19. usvoje. Po tome se vidi ono što jeste intencija tog amandmana, a u osnovi to nije ništa drugo do onoga što je bio sadržaj rada Ministarstva za Kosovo i Metohiju od 2007. do 2012. godine. Ponovo nećemo pričati o tome kako je koje ministarstvo obavilo taj posao. To nije tema za danas. Za nas je važno da skrenemo pažnju na nedostatak ovog zakona i da pokažemo kako bi trebalo da bude kada bi se stvari dovele na svoje mesto. Naime, osnovno je da to Ministarstvo za Kosovo i Metohiju obavlja poslove državne uprave koji se odnose na funkcionisanje institucija Republike Srbije na teritoriji AP Kosova i Metohije, dakle, na funkcionisanje institucija Republike Srbije. To je ono što je najvažnije. Ono što stalno govorimo, da mi imamo institucije tamo i da one treba da funkcionišu u nekom upravnom režimu koji postoji za ostatak Republike, jeste zapravo suština stvari. Mi ne samo da treba da se ponašamo načelno i formalno kao da je Kosovo deo Srbije, što ono i jeste i što moramo da pokažemo i kroz državnu upravu. Ako državna uprava ne funkcioniše na nekom prostoru, onda ona kao da i ne postoji. Možda postoji zabluda o tome da naša državna uprava ne treba da funkcioniše na prostoru Kosova i Metohije, zato što Rezolucija 1244 kaže da tu postoje dve misije UN na bazi Rezolucije 1244, dakle vojna i civilna i da će civilna misija preuzeti funkcionisanje te uprave. To tako stoji na papiru, ali znate da praktično od 1999. godine ta civilna misija je polako prepuštala najpre albanskim institucijama, a posle i institucijama samouprave, kako i definiše Rezolucija, koje su preuzele u potpunosti albanske snage. Dakle, prepušta im upravljanje na celom prostoru Kosova i Metohije. Cela politika Vlade od 2001. godine, one prve Đinđićeve vlade, pa do ove poslednje bilo je da zapravo Srbija u maksimalno mogućoj meri, poštujući Rezoluciju 1244, obavlja određene poslove uprave na teritoriji Kosova i Metohije. To je smisao onog sporazuma Čović-Ekerup iz novembra 2001. godine. To je sporazum koji je potpisan između naše države i UNMIK, dakle, civilne misije UN na Kosovu i Metohiji i on je još važeći. Imate jednu situaciju 2008. godine, kada su Albanci proglasili nezavisnost i kada je po nekoj logici stvari Ahtisarijevog plana i onog njihovog ustava, da oni treba da preuzmu upravu. Tu je nastupio jedan vakum upravljanja koji možemo ili da ispunjavamo ili da ne ispunjavamo. Ne možemo da prepustimo albanskim institucijama te kvazidržave da preuzmu upravljanje celim Kosovom i Metohijom. To bi bilo glupo. Naime, ne bismo kršili Rezoluciju 1244 kada bi smo u tom upravljačkom vakumu obavljali upravu tamo gde možemo. Naša intencija je i po prethodnom zakonu i po prethodnim ministarstvima da svugde gde živi svaki građanin Srbije koji je lojalan Srbiji ima, tako da kažem, zaštitu upravljačke ruke Srbije. To je suštinski smisao ovog amandmana. On predviđa da se te funkcije obavljaju u oblasti obrazovanja, zdravstva, socijalne politike, kulture, infrastrukture, telekomunikacija itd, učestvovanje u obavljanju izbornog procesa, koji naš zakon o izborima dopušta, to su izbori za lokalne organe vlasti na teritoriji Kosova i Metohije, potom delovanje pravoslavne crkve, obnovu duhovnog i kulturnog nasleđa, finansijsku, pravnu, tehničku, kadrovsku pomoć i mnoge druge stvari, kao što je saradnja sa misijama UN na Kosovu, dakle civilnom, UNMIK i vojnom formom. Zadatak tog ministarstva jeste i da priprema, organizuje i sprovodi pregovore o političkom rešenju, kako stoji u Rezoluciji 1244, iz kog treba da proizađe budući status Kosova. Kao što znate, ta stvar nije gotova, nije završena. U međuvremenu je ušao jedan drugi proces, jedan drugi fenomen koji sa pregovorima nema nikakve veze, pa ni sa Rezolucijom 1244. To je ovaj dijalog koji je bio na margini kršenja naših zakona i našeg ustava. Kažem na margini, a po posledicama on nije ni na margini, nego je prešao sa one strane zakonitosti i ustavnosti, budući da je neke stvari od onih sedam tačaka regulisao na način koji potpuno odgovara institucijama lažne države Kosovo. Dakle, moramo kroz ministarstvo da obavljamo ove poslove. Kao što ste videli, po njihovom nabrajanju, to su poslovi koje jedino ministarstvo može da obavlja. To je pokazalo vreme od kada ministarstvo postoji i poslove koje ne može da obavlja nikakav niži nivo državne uprave, kancelarija, centar, služba ili bilo šta drugo. Najbolji primer za to jeste ovaj slučaj organizovanja izbora za lokalne organe vlasti ovog maja 2012. godine. Prosto, tu se država ponašala kao da nema svoje nadležnosti na toj stvari. Ona je raspisala izbore, a nije htela da ih obavi pod izgovorom da će bezbednosni problem napraviti dar-mar na Kosovu itd. Dve opštine koje su obavile te izbore, postupivši po zakonu, su dokazale da se sve može obaviti u jednom urednom upravnom mehanizmu i procesu. Ti izbori su završeni, odbornici obavljeni, nije pala nikom dlaka sa glave, sve je bilo potpuno regularno, što zapravo pokazuje da je taj upravljački mehanizam preuzela lokalna zajednica na Kosovu, delovala po zakonu u Srbiji i obavila to na najuredniji mogući način. Bolji primer jesu izbori 11. maja 2008. godine, kada smo imali izbore u 24 opštine na Kosovu. Mi smo to radili po našem zakonu, ne kršeći Rezoluciju 1244, niti nadležnosti UNMIK-a. UNMIK se lepo 2007. godine oslobodio tih nadležnosti organizovanja izbora na Kosovu, preneo ih na privremene institucije, one su postale institucije države Kosovo i mi smo trebali da se predamo. Šta je bio zadatak države nego da tu svoju ruku uprave proširi i na izborni proces, samo zato što ga se UNMIK odrekao sa dve uredbe. Zakonski je to potpuno u redu i normalno. Obavljeni su izbori u 24 opštine, specijalni predstavnik generalnog sekretara je negodovao, galamio, ali kada je stvar bila završena, i on je "legao na rudu" i počeo da sarađuje sa tim opštinama. Dakle, ovo je dokaz da država ima manevarski prostor da deluje na prostoru KiM, ukoliko želi, ukoliko ima volju, ne kršeći ni Rezoluciju 1244, ni svoj Ustav, ni svoje zakone, zapravo sprovodeći ih, a ignorišući, razume se, zakone lažne države Kosovo jer su oni za nas nezakoniti i nepostojeći. Ukratko rečeno, ovo je predlog koji je, čini mi se, i zakonit i konstruktivan i politički racionalan, sa današnjeg stanovišta. Mi ne kažemo da sada država treba da upravlja celim Kosovom, jer je to realno i nemoguće, ali, gde može – može. Maksimalni cilj je da svuda tamo gde žive Srbi i građani, inače lojalni državi Srbiji, ne moraju biti Srbi, naši građani, i to koliko je moguće, imajući u vidu sve realnosti na prostoru, gde ljudi žive potpuno samostalno, u malim enklavama koje se ne mogu danas braniti, itd, itd. Ni za Srbe na Kosovu, ni za naše građane, a najviše za međunarodnu zajednicu, nije ništa bolje od toga da država pokaže maksimum svoje volje i maksimum praktikovanja i korišćenja sopstvenih zakona. Zbog toga je ovaj amandman racionalan, pre svega, u skladu je sa zakonom i mi molimo da ga, u skladu sa amandmanom 2, parlamentarna većina dobro pogleda i da razmisli o njemu, imajući u vidu i argumentaciju koja je izneta na ovoj raspravi. Jer, ove rasprave nisu nebitne i zato i vodimo raspravu, sem toga što pišemo amandmane, one su doprinos objašnjenju i obrazloženju onoga što želimo i mislimo da bi bilo zaista veoma korisno, a za sudbinu KiM bogami i od neobično velike, ako ne odlučujuće, važnosti da Srbija zadrži KiM u svom sastavu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Gospođa Judita Popović ima reč. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pokušaću maksimalno da pojednostavim obrazloženje zašto sam predložila da se pored ministarstva koje je predloženo zakonom uvede još jedno drugo ministarstvo, u funkciji nadzora rada Republičkog geodetskog zavoda. Mislim da ćemo se složiti oko toga koliki značaj ima Republički geodetski zavod za funkcionisanje državne uprave. Republički geodetski zavod, prema članu 28. Predloga zakona, predviđa, između ostalog, da se vode poslovi stručni, kao i poslovi državne uprave. Ti stručni poslovi su, recimo, geomagnetizam, aeronomija, magnetsko i elektro-magnetsko polje i sl, a ovi drugi poslovi, što se tiču državne uprave, svode se uglavnom na upis prava vlasništva na nepokretnostima. Dakle, prevashodno se odnose na poslove koji se tiču službe katastra nepokretnosti. To je taj katastar nepokretnosti koji je nekako postao veliki problem u svakodnevnom životu jednog prosečnog građanina Srbije. Podsetila bih da je u postupku već jedno 10 godina objedinjavanje zemljišne knjige i katastra, što u stvari izaziva ogromne probleme, s obzirom da svaki građanin koji reši da kupi ili proda nekretninu, da je stavi pod hipoteku radi uzimanja određenog kredita, ili nasledi nekretninu, ima problem kada se obrati nadležnoj službi u nekoj lokalnoj samoupravi za upis tog nekog svog prava u katastar nepokretnosti. Mislim da je deo problema nastao iz tog razloga što ministarstvo koje je nadležno za nadzor ovog Republičkog geodetskog zavoda prosto nije kompetentno da izvrši taj nadzor. Ja bih razumela ukoliko Ministarstvo građevinarstva i urbanizma nadzira rad odnosno poslove ovog Republičkog geodetskog zavoda koji se tiču geomagnetizma, aeronomije i slično, ali nikako ne mogu razumeti u kom smislu jedno ministarstvo tipa građevinarstva i urbanizma može da nadzira rad tog katastra nepokretnosti, s obzirom da u ovim službama koje se nalaze na lokalu često su direktori inženjeri geodezije i slično, koji nemaju određena potrebna stručna znanja u smislu prava, tako da to izaziva mnoge kontroverzne odluke kad god se građanin obrati nadležnoj službi. Zaista sam očekivala da malo razmislite, kao prvi korak, u smislu racionalizacije i činjenja funkcionalnijim rad državne uprave, pa da jednim malim prihvatanjem ovakve vrste ispravke, gde pored postojećeg ministarstva prihvata se i upliv, odnosno nadzor Ministarstva pravde za kontrolu i pomoć Republičkom geodetskom zavodu u njegovom ozbiljnom radu koji taj zavod ima u smislu svakodnevnih potreba i države i društva. Nažalost, očigledno da nema volje u tom smislu, da li iz tog razloga što je opozicija podnela ovaj amandman, ili zato što se jednostavno nije obratila pažnja na svrsishodnost ovog amandmana, odnosno izmena koje su predložene.
Hvala. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? Gospodin Bojan Đurić ima reč. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, podržavajući sve ono o čemu je koleginica Popović govorila, za LDP je ovo veoma važno pitanje. To nije samo pitanje organizacije sistema državne uprave ili poslova između određenih resora u Vladi, odnosno budućih ministarstava. Pitanje uređenja zemljišnih knjiga, odnosno katastra i svojinskih prava je jedno od ključnih pitanja u procesu modernizacije i evropeizacije Srbije. O tome smo mnogo govorili i u mandatu prethodne Vlade, pre svega kada je gospodin Dulić, kao resorni ministar, dolazio pred ovaj parlament sa svojim zakonima ili izmenama zakona koje su se ticale postupka legalizacije, s jedne strane, a sa druge strane, funkcionisanja građevinske industrije u uslovima krize. Pitanje urednosti, načina vođenja, mogućnosti da se građani pouzdaju u ono što se nalazi u dokumentima za koje je i po ovom zakonu nadležan Republički geodetski zavod, jedno je od ključnih pitanja investicione politike odnosno razvojne politike, a samim tim i ekonomske politike i politike privrednog razvoja u ovoj zemlji u budućnosti. Ne verujem da taj problem može da se prevaziđe, recimo, otvaranjem kancelarije za brze odgovore, što će očigledno biti jedan od predloga nove vlade. Prosto, taj problem mora da se reši na sistematičan način. Mi smo u prošlom mandatu imali nekoliko vrlo zanimljivih razgovora sa gospodinom Dulićem, da bi se na kraju ispostavilo da u konkretnim situacijama mogućnost da građanin dođe do rešenja svog problema zavisi od dobre volje, sposobnosti, spremnosti lokalnih činovnika odnosno lokalnih službenika koji su formalno u nadležnosti republičkog organa, odnosno Republičkog geodetskog zavoda. To umnogome otežava situaciju i kada je u pitanju uređenje sistema javnih knjiga, kao i kada je u pitanju rešenje problema legalizacije. Do sada je vrlo često republička vlast išla tim demagoškim ili populističkim putem, pokušavajući da formira ili da predloži rešenja koja će na prvi pogled građanima izgledati atraktivni i prijemčivo, a onda, već nakon nekoliko nedelja ili nekoliko meseci, i u primeni tog zakona, u ovom slučaju od Republičkoggeodetskog zavoda, pokazivalo se da građanin zapravo dolazi u još komplikovaniju i još težu situaciju. Zašto sam rekao da ovo pitanje i pitanje mere modernizacije Srbije? Mi praktično imamo gotovo 70 godina taj problem. Sistem zemljišnih knjiga u Srbiji u mnogome funkcioniše onako ili predstavlja sliku zatečenog stanja negde u vreme pred Drugi svetski rat. Oni delovi naše zemlje u kojima važi, recimo, austrijski građanski zakonik i neki drugi pravni sistemi i dan danas ima mnogo uređeniji sistem, evidencije svojine i prava po tom osnovu, nego neki drugi delovi Srbije. Možda u ovoj raspravi koja je danas još uvek politička, to pitanje ne može da dobije svoj prostor koji zaslužuje. Mislim da će rešenje tog problema biti jedna od ključnih mera uspešnosti nove vlade u predstojećem periodu. Zbog toga mi je žao što više pažnje nije posvećeno ovom amandmanu i što on nije prihvaćen. Još jednom, ovde se pre svega radi o evidenciji, o korišćenju svojinskih prava, o funkcionisanju pravnog poretka i zbog toga je logično da Ministarstvo pravde ili Ministarstvo pravde i državne uprave ima posebne nadležnosti u tom pogledu. Ovo nisu, ili nisu pre svega, inženjerske i tehničke stvari. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, isto kao i član 28. i ovaj član 29. bi u znatnijoj meri mogao da doprinese modernizaciji Srbije, s obzirom da često funkcionisanje određenih državnih organa zavisi od toga ko nadzire te državne organe. Zato ne vidim nikakvu opravdanost u činjenici što je ovim članom 29. predloženo da Ministarstvo finansija i privrede vrši nadzor nad radom Republičke direkcije za imovinu Republike Srbije. Podsećam vas da se radi o Direkciji koja za 16 godina upravljanja imovinom Republike Srbije, nije uspela čak ni da evidentira ukupnu imovinu države Srbije. Ona je uspela, otprilike, sa pet procenata te imovine. Dakle, ta direkcija nije mogla na pravi način da upravlja državnom imovinom. Očigledno se čak nije ni trudila, jer za sve ove godine nije preuzela ingerenciju nad celokupnom imovinom. Prema tome, za ovih 16 godina moglo je da se desi jako puno zloupotreba, jako puno kontraverznih odluka u pogledu i upravljanja tom državnom imovinom, a da pri tom niko se nije zapitao da li je Republička direkcija za imovinu bila u dovoljnoj meri savesna i odgovorna i niko u stvari nije pozvao na odgovornost ljude koji su radili i koji još uvek rade u toj republičkoj direkciji. Normalno da je u toj nekoj opštoj konfuziji oko te republičke direkcije doprinela i činjenica što je Ministarstvo finansija vršilo nadzor nad njenim radom. To se nastavlja i dalje, tako da ta pogrešna praksa ne može sigurno da da neke bolje rezultate od ovih rezultata koje je ta direkcija do sada pokazala. Iz tog razloga, predložila sam da Ministarstvo pravde i državne uprave preuzme ingerenciju i nad ovom direkcijom jer je to prosto prirodnije, da pravnici, visoko obrazovani vode računa o radu jedne direkcije koja se pretežno odnosi na svojinska prava, nad ogromnom imovinom koja im je data na upravljanja. Mislim da biste zaista mogli da se potrudite da pokažete dobru volju i da pokažete kapacitete u kojoj meri ste vi sposobni za neke reforme i u kojoj meri ste spremni da prekinete taj neki kontinuitet sa prethodnim vlastima na koje se posebno osvrćete, kritikujući ih kao veoma negativnim rezultatima dosadašnjeg rada.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Samardžić. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandmanu skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić.
Sasvim ću kratko. Ovaj amandman je zapravo pravno-tehnička posledica naših amandmana na član 2. i 19, tako da gotovo da nema šta da se kaže o njemu, sem možda jednog malog komentara. U ovom članu postoji pet ministarstava koji zapravo prestaju da rade. Kada manje-više pogledate, poslovi svih tih ministarstava će biti prenešeni u neke druge ministarske kompozicije koje se kao nove predlažu. Kada je reč o KiM, toga nema. Zbog toga treba vratiti celo ministarstvo. Možda neko može da kaže da toga nema zato što će svako ministarstvo raditi za celu državu posao, pa i za KiM. Taj odgovor ne bi bio ubedljiv iz prostog razloga što tamo zaista postoji, pravno i faktički, posebno stanje ili specijalna situacija. Zato je neophodno to izneti kao poseban problem. Mi smo to predložili kao ministarstvo. Ako se već prenose poslovi u druga ministarstva, čisto iz inherentne logike ovih vaših predloga, trebalo bi da stoje koji su to poslovi i u kojim ministarstvima iz prethodnog ministarstva o KiM, preneti. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olgica Batić, Aleksandar Jugović i Aleksandar Čotrić. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Meho Omerović. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu je prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Marković. Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Gospodine Markoviću, izvolite.
Samo ću kratko, pošto je ova materija usvojena drugim amandmanom. Da ne bi bilo zabune, amandman se odnosi na, nadam se, previd da je u okviru preuzimanja budućeg ministarstva spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija, gde se prenose poslovi državne uprave koji se odnose na poštanski saobraćaj, to nije navedeno, što bi moglo izazove posledice. Sada je to ispravljeno, ali pošto smo svi iskusni ljudi, pa znamo da postoji nehat, postoje greške, postoji politika, ali nekada postoje i Frojdovski problemi, pa je neophodno podsetiti - poštanski sistem je jedan od najvažnijih sistema i najuređenijih sistema u našoj državi u poslednjih nekoliko godina, 15.200 ljudi koji rade u ovom sistemu nisu otpuštani, nego su se kroz promene obnavljanja poštanskih zgrada, poštanskih jedinica, obnavljanja sistema i vrsta poslova, uvođenja novih tehnologija su se edukovali i svi su naučili da rade drugačiji posao, a pri tome, što je vrlo važno, sačuvan je i jedan poseban odnos prema građanima, onim građanima koji su tranzicijom ugroženi, pa su mogli da biraju, ne moraju da koriste neke nove tehnologije, već mogu da zadrže, recimo penzioneri i način na koji su navikli prethodnih 30 i 40 godina da primaju penziju, i u čitavom nizu poslova je tako. Pri tome se, tokom rekonstrukcije zgrada, vodilo računa o tome da su velikom delom ove zgrade, najnormalnije i zgrade koje su spomenici kulture i zahvaljujem se svima koji su u tome pomogli, a pretpostavljam, neoprezna izjava koja se tiče zgrade pošte je takođe nastala na osnovu lepe činjenice da ono što je predviđeno 1971. godine, kao neophodno da se uradi, glavni poštanski centar, nije urađeno od 1971. do danas,do pre godinu dana, ali u poslednjih godinu dana je završeno iz sredstava javnog preduzeća PTT saobraćaja, pa je verovatno neko pomislio da će time da se time da se oslobodi zgrade koja je u vlasništvu pošte, a ona će samo delom da se oslobodi nekih kabinetskih. Još jednom podsećam, vrlo je važno i skrećem pažnju gospodinu Ljajiću, zato i govorim o amandmanu, vrlo je važno da se jedan ovako važan sistem, koji je dobio potvrdu i kongresom Evropske federacije pošta koja je održana pre nekoliko meseci, a koja će biti potvrđena, rezultati će biti potvrđeni, pa i uloga naše pošte, već u Dohi u septembru da se sve to pravovremeno uradi, da bi smo očuvali sistem koji je, kao i svi ostali sistemi u okviru dosadašnjeg Ministarstva kulture, informisanja i informacionog društva, u prethodnih godinu dana nije izgubljeno ni jedno radno mesto i sve što je urađeno od novca građana ostaje građanima Srbije. Ako će se neko zbuniti prilikom glasanja, povlačim amandman. Hvala svima. To je ono što sam želeo danas da vam kažem.
Hvala gospodine Markoviću. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Samardžić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Palalić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poslaničke grupa DSS je podnela amandman na član 37. gde predviđamo brisanje onih odredaba koje se odnose na obavljanje poslova od značaja za AP KiM, a koje bi se obavljale u okviru posebne službe, kako je ovde definisano zakonom. Ko što znate, naš stav, stav naše stranke koji je izražen kroz amandmane koje je podneo predsednik naše poslaničke grupe, jeste da Vlada Republike Srbije zadrži kontinuitet dve prethodne vlade koje su imale u svom sastavu Ministarstvo za KiM. Odluka da se ugasi Ministarstvo za KiM i da se formira posebna služba stvoriće niz problema, pored toga što je, po našem mišljenju, to politički loše. O tome zašto je politički loše i kakva je to poruka spolja i iznutra, već je govorio gospodin Slobodan Samardžić. Govoriću o problemima koji se tiču činjenice da nemamo više Ministarstvo, a nadležnosti i poslovi i ovlašćenja koja postoje trebalo bi da obavlja posebna služba. Da vas podsetim, ovde je predviđeno da to bude kancelarija. To je organ koji nema upravna ovlašćenja, to nije organ uprave, to nije organ koji može da donosi upravne akte, to nije organ koji može da vrši nadzor, to je pomoćni organ Vlade. Taj organ ne može da vrši ove poslove koji su predviđeni, kako se u javnosti čulo, da budu identični koji su bili u okviru ministarstva, koje bi vršila služba. Prosto, kada se zna sistem državne uprave, to se vidi da nije moguće. Postavlja se pitanje – kako će se ti poslovi organizovati kada služba nema ta ovlašćenja da te poslove radi? Čuli smo u najavama da će veliki broj tih poslova raditi sva ostala ministarstva. Čitajući Predlog zakona o ministarstvima, mi ni u jednom ministarstvu ne vidimo poslove koji su vrlo precizno navedeni u amandmanu koji je podneo gospodin Samardžić, da će ta druga ministarstva te poslove raditi, poslove koji se tiču saradnje sa civilno-vojnom misijom UMNIK, predlaganje Vladi državnog pregovaračkog tima, u pitanju delovanja SPC. Ne vidimo koja bi to ministarstva radila, jer to ovde nije navedeno i to je veliki problem. Treća stvar, ako se pođe od pretpostavke da to mogla raditi ministarstva, iako ističem da te nadležnosti ovde nisu navedene, neko bi to u okviru Vlade morao da koordinira. Ovde je neko pomenuo da će to biti kancelarija koja će imati isti status kao što je sada Kancelarija za pridruživanje EU. Imali ste potpredsednika Vlade, formalno gledano, u strukturi Vladi jaku ličnost, koji je koordinirao te poslove. Mi sada ne vidimo, u najavi, da će to biti bilo koja ličnost u Vladi, ministar ili potpredsednik, koji bi ove poslove radio. Teško je zamisliti i nije to zabeleženo, kada se posmatraju uporedno i pravno funkcionisanje Vlade, da jedno pomoćno telo Vlade, kao što je služba, vrši koordinaciju poslova ministarstava kojima ona treba da služi. Ogromni problemi će nastati u funkcionisanju, osim ukoliko se ne želi, a videćemo izlaganja mandatara, da se ovi poslovi uopšte ne obavljaju. Ova upravna ovlašćenja neko mora da obavlja. Videćemo kako i na koji način će ovo u izlaganju mandatara biti predočeno. Prema tome, ovo je vrlo važno pitanje. Ovde se otvorila polemika šta će biti sa zaposlenima. Takođe je to važno, ali to ne može da se meri sa značajem činjenice da neke poslove, važne poslove za prostor KiM, u ovom trenutku možemo slobodno reći najvažnije državno pitanje, iz tog razloga je osnovano ministarstvo, neko mora da obavlja. Nije se situacija popravila od trenutka formiranja Ministarstva za KiM, pa da bi mogli da govorimo da to može da se obavlja na nižim organizacionim nivoima u sistemu državne uprave, nego što je to ministarstvo. Sigurno situacija nije bolja na prostoru naše južne pokrajine posle 2008. godine, nego je složenija, komplikovanija i zahteva mnogo veće napore državnog aparata i Vlade, da bi se ti poslovi radili. Zato je važno bilo, ne samo da se ministarstvo održi, nego da ono i ojača. Ovako će se stvoriti konfuzija i kod poslova, ko će da obavlja te poslove, i kod koordinacije između tih ministarstava i nadasve pitanje – kako će se sprovoditi politika u pojedinim oblastima. Kako će se usaglašavati politika u oblastima zdravstva, prosvete, lokalnih izbora? Na ovaj način, kako je bila samo najava toga, mi to ne vidimo. U tom smislu, naš predlog je da se prihvate amandmani koji se odnose na ustanovljavanje u okviru Vlade Ministarstva za KiM, da se prihvati ovaj amandman kojim se briše da poslove koji su od značaja za KiM obavlja posebna služba i da se vratimo u jedan tok koji je bio u prethodnom periodu, saglasno značaju koji KiM ima u ovom trenutku za državu Srbiju.
Hvala vam. Za reč se javio narodni poslanik Miloš Aligrudić. Izvolite.
Hvala predsedniče. Diskusija o ovom amandmanu me podseća i na ono što smo čuli u raspravi u načelu, kada je reč o Ministarstvu za KiM. Tada je uvaženi šef poslaničke grupe SNS rekao da, ako nemamo ministarstvo za Pirot ili ministarstvo za Vojvodinu, da nema potrebe da imamo ni ministarstvo za KiM, jer mi poštujemo celinu teritorije Republike Srbije, bez obzira na to. Kada gledamo ovu odredbu zakona, onda uočavamo da postoji jedan čitav skup poslova koji se poverava posebnoj službi, i taj skup poslova takođe je nešto posebno, izdvaja se kao nešto posebno, pa jednako taj argument može da stoji da nemamo ni službu za Pirot, ni službu za Vojvodinu. Dakle, stepen važnosti ovog pitanja je izuzetan. Međutim, osim što želimo da naglasimo ovu važnost, pre svega zbog stenograma i zbog javnosti, u ovom trenutku svesni smo činjenice da vladajuća koalicija, s obzirom da je danas izbor Vlade popodne već od 15,00 časova, praktično niti ima vremena, niti će imati snage da ovako nešto usvoji. Ostaje da žalimo za tim i da eventualno kasnije, tokom rada te vlade, dođe do eventualno izmene ili drugačije odluke i da se konačno formira Ministarstvo za KiM. Dotle će stvari biti ovakve kakve stoje. Veoma nam je žao zbog toga, ali to je prosto činjenica u ovom trenutku. Još jedna mala nada, a to je da će barem 50% od onoga što je Aleksandar Vučić izgovorio, kada je reč o angažovanosti Vlade u pogledu očuvanja teritorijalnog integriteta, da će to biti istina.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Samo ću dve rečenice na kraju. Mada ćemo mi morati da se izjašnjavamo glasanjem o svim amandmanima, samo bih obavestila sve da, onako kako je to na Odboru i učinjeno, smo prihvatili amandmane: na član 7. gospodina Srđana Mikovića, na član 12. Miletića Mihajlovića, na član 15. narodni poslanik Predrag Marković je podneo amandman, na član 36. Meha Omerovića, ali istini za volju, gotovo istovetnog sadržaja i kolege Markovića i gospodina Đelića i amandman gospodina Šutanovca na član 6. sa ispravkom, gde je reč u stvari o usklađivanju sa zakonima koji su doneti o vanrednim situacijama, ispravnim nazivom "bezbednosne agencije, vojno-bezbednosne i vojno-obaveštajne agencije", ali ćemo u danu za glasanje o njima morati, ipak, da se izjasnimo. Samo da se zahvalim svima na konstruktivnoj raspravi i da ovo bude tek početak. Hvala.
Hvala. Za reč se javio narodni poslanik Oliver Dulić.
Zahvaljujem se, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, na fonu ovoga, ove činjenice da vladajuća većina uviđa da postoje amandmani i opozicije koji idu u korist ostvarivanja bolje funkcionalnosti budućih ministarstava, samo bih vas pozvao da obratite pažnju i na amandman u članu 8. koji je trebao da reši takođe jedno usaglašavanje, odnosno usklađivanje sa zakonom koji je u međuvremenu donet. Vi ste predvideli da Ministarstvo za saobraćaj, pored svih svojih nadležnosti, izdaje upotrebne dozvole za saobraćajne objekte i infrastrukturu. To je isključiva nadležnost ministarstva koje se bavi građevinom, u skladu sa Zakonom o planiranju i izgradnji. Kao prvo, Ministarstvo saobraćaja nema kadrovski potencijal, nema dovoljno znanja i stručnosti da izda takav jedan upravni akt. Sa druge strane, Zakon o planiranju i izgradnji je predvideo da ministarstvo nadležno za građevinu izdaje takve upravne akte. Tako da, zamolio bih vas samo da obratite pažnju, pošto ste već na Odboru utvrdili sa se ovaj amandman odbija, pozivam vas da se u danu za glasanje eventualno izjasnite o njemu. Hvala puno.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olgica Batić, Aleksandar Jugović i Aleksandar Čotrić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da l i neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Miroslav Petković, Jovan Palalić i Radojko Obradović, narodni poslanik Srđan Miković, narodni poslanik Gordana Čomić, narodni poslanik Slobodan Homen i grupa od 14 narodnih poslanika LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Za reč se prvi javio gospodin Srđan Miković.
Gospodine predsedniče, kolege i koleginice, podneo sam amandman na član 38. Predloga zakona, tako što sam tražio da se predloženi član 38. briše. Smatram da bi se usvajanjem predloženog člana 38. Predloga zakona uvela praksa donošenja zakona za jedan pojedinačan slučaj. Smatram da nije principijelno da se u roku od 45 dana od stupanja na snagu zakona uvodi mogućnost predlaganja razrešenja državnog službenika na položaju, u slučaju kada državni službenik po položaju po mišljenju ministra nije ostvario određene rezultate u svom radu, a da se istovremeno ne odrede jasni kriterijumi za ocenu rada državnog službenika na položaju. Ukazujem na to da ovog trenutka postoji važeći Zakon o državnim službenicima. Taj zakon je usvojen 2005. godine i upravo u postupku donošenja tog zakona učestvovala je i Organizacija za evropsku bezbednost i saradnju, znači Organizacija OEBS. Učestvovali su i mnogi drugi i upravo se tada stiglo do dobrog zakonskog rešenja. Smatram da, kada dobro pogledamo jedinstvena metodološka pravila za izradu propisa, naročito član 59. jedinstvenih metodoloških pravila, gde se kaže da u sadržaju obrazloženja za sam zakon treba da stoji da li je moguće cilj ostvariti i bez donošenja zakona, analogno tome da li je moguće cilj, što se u predloženom članu 38. postavlja kao cilj, da li je moguće ostvariti i bez usvajanja tog člana. Moguće je. Moguće je upravo ukoliko pogledamo sam važeći Zakon o državnim službenicima, jer za razliku od Predloga zakona u Zakonu o državnim službenicima, važećem zakonu, se jasno kaže da se pri ocenjivanju vrednuju merila za ocenjivanje, i to rezultati postignuti u izvršavanju poslova radnog mesta i postavljenih ciljeva, samostalnost, stvaralačka sposobnost, preduzimljivost, preciznost i savesnost, saradnja sa drugim državnim službenicima i ostale sposobnosti koje zahteva radno mesto. Upravo kada se postupa u skladu sa Zakonom o državnim službenicima postoji obaveza onih koji vrše ocenjivanje, a ponavljam, odnosno ukazujem da postoje različite vrste ocenjivanja - redovno ocenjivanje, koje se sprovodi kvartalno, a i postoji mogućnost vanrednog ocenjivanja. To već sada postoji u važećem Zakonu o državnim službenicima. Da li sada u odnosu na vanredno ocenjivanje, koje postoji u Zakonu o državnim službenicima, treba uvoditi neko vanredno ocenjivanje, ali, opet napominjem, bez obaveze da se jasno kaže koji su to kriterijumi, koji su razlozi? U Predlogu zakona, u članu 38. navodi se formulacija da nisu ostvarivani rezultati, dovoljno je da, ukoliko se usvoji član 38, Vlada odluči da kaže – razrešava se jer nisu ostvareni rezultati. Ja smatram da to tako ne može. Smatram da treba da se na način kako je to predviđeno u Zakonu o državnim službenicima ocenjuje svako onaj ko obavlja državni posao. Mislim da usvajanjem predloženog člana 38. doprinosima nastajanju pravne nesigurnosti. Mislim da se vraćamo praktično sedam godina unazad. Bojim se da će OEBS i svi oni koji vrše monitoring naš na putu prema Evropi, a mislim da velika većina u sali hoće da ubrzamo naš put prema Evropi, ne možemo put prema Evropi da ubrzamo odricanjem od evropskih vrednosti, odricanjem od pokušaja da se izvrši profesionalizacija državnih službenika na položaju. Upravo zbog toga predlažem da u danu za glasanje… Molim vas za tišinu, da me ne dekoncentrišete tokom izlaganja. Predlažem da u danu za glasanje prihvatite moj amandman i prihvatite amandman mnogih mojih kolega koji su identičnom tekstu predložili da se član 38. Predloga zakona briše.
Hvala gospodine Mikoviću. Za reč se javio narodni poslanik Miloš Aligrudić. Izvolite.
Da, mi smo tražili da se ovaj član 38. briše. Ali, za razliku od kolege daću malo drugačije obrazloženje. Svima je poznato da Demokratska stranka Srbije nije bila u prethodnoj Vladi. Za četiri godine njenog mandata poslednjeg, nijednog jedinog službenika na položaju Demokratska Stranka Srbije na posredan i neposredan način nije postavila. Mi kao politička stranka, dakle, nemamo nikakav motiv da bilo koga ko je postavljen kao službenik na položaju bilo gde u sistemu državne uprave štitimo. Znači to pod jedan, treba da se razumemo. Pod dva, imamo maksimalno razumevanje, s obzirom na okolnosti, a da ne bih dužio, to bi trebalo pola sata da se o tome priča, zbog čega sadašnja vladajuća većina, koja će nastati i formiranje Vlade danas ima puno razloga da sumnja da su pojedini službenici postavljeni po Zakonu o državnim službenicima, na osnovu konkursa koji je imao za cilj depolitizaciju, upravo politizovani i političke ličnosti, kome će verovatno vršeći tu svoju dužnost, ako su jako, jako bliski političkim strankama koje su uticale na njihovo postavljenje, raditi izvesnu opstrukciju. Ovde ne govorim ništa što nije deo života. Dakle, ovo je jasna stvar. Dakle, kada smo se sa ove dve činjenice potpuno razumeli, da postoji opravdani interes, da ljudi koji dođu na čelo ministarstva razmisle o svojim saradnicima i pomoćnicima ministara, koji treba da rade u tom ministarstvu, onda iz toga proističe da imamo jedan vrlo dobronameran savet. Dakle, šta treba uraditi? Znam, i obraćam se pre svega Srpskoj naprednoj stranci, koda je reč o ovom amandmanu i ovom članu zakona, odnosno ne znam, ali sam uveren da Srpska napredna stranka zapravo nije kreator ove odredbe. Sumnjam na neko drugog u vladajućoj koaliciji, manjeg partnera. Najlepše vas molim, uzmite, znači, nemojte da me shvatite pogrešno i voleo bih da Aleksandar Vučić ovo gleda, pretpostavljam da gleda, ne shvati ovo kao bilo kakvo popovanje ili potrebu da nekome solimo pamet. Najlepše vas molim, uzmite u ruke Zakon o državnim službenicima, pogledajte kako se razrešava problem, sa kojim se vladajuća koalicija može suočiti, a koji sam maločas vrlo jasno definisao. Dakle, bez najmanje uvijanja. Dakle, taj problem se može rešiti na komplikovan način, tako što ćemo sačekati dve negativne ocene u redovnom ocenjivanju službenika u položaju, što iziskuje prilično vremena i onda se on smenjuje sa svoje funkcije ili može doći do vanrednog ocenjivanja veoma brzo, vrlo efikasno i tada takođe dolazi do smene službenika na položaju. U čemu je onda razlika između vašeg teksta u članu 38. i ovoga o čemu sam govorio? U brzini očigledno ne. Zato se i obraćam najvećoj stranci vladajućoj, buduće vladajuće koalicije da budu tu vrlo oprezni. Dakle, neko ko je manjinski partner hoće da postigne sledeći efekat, da ova odredba člana 38. bude leks posterior, a ne leks specialis u odnosu na odredbu Zakona o državnim službenicima. Da li znate šta je posledica? Ne primenjuju se odredbe o ocenjivanju u Zakonu o državnim službenicima, sve su aut. Primenjuje se ova odredba člana 38. isključivo na lica koja su postavljena kao lica po položaju, pa prema tome za njih ne proističu sigurno, gospođo Tabaković, na njih se ne mogu primeniti ona prava koja se crpe iz Zakona o državnim službenicima, kao što je pravo na zaposlenje na nižem položaju, itd. Znači, ovde se radi o nečijoj tendenciji, siguran sam da to nije vaša, da neko bude smenjen i izbačen napolje. Ljudi nemojte nasedati na te vrste provokacija. Imate mehanizam kojim ćete završiti posao kako ste zamislili, ali bukvalno kako ste zamislili. Na osnovu Zakona o državnim službenicima i ne zahteva, apsolutno ne zahtevam, nego vas molim da prihvatite amandman na član 38. i izbrišete član 38.
Hvala za repliku se javio gospodin Miković.
Razumeo sam da uvaženi kolega Aligrudić je moju diskusiju protumačio ne kao principijelnu nego u nekom drugom okviru. Moja je diskusija bila apsolutno principijelna i mislim da je argumentacija bila jasno izneta da bi trebalo videti koje su sve posledice usvajanja ili neusvajanja člana 38. predloženog zakona, usvajanja odnosno neusvajanja amandmana kojim je predloženo brisanje člana 38. Nisam govorio kada sam se prvi put javio da postoji i obaveza davanja analize efekata propisa koje imamo pred sobom. To postoji obaveza da sagledamo sve efekte donetih propisa pa između ostalog čak i finansijske efekte ukoliko se usvoji predloženi član 38. Predloga zakona. Bojim se da će usvajanjem člana 38. se desiti da postoje i određene finansijske reperkusije u slučaju da oni koji budu razrešavani na osnovu člana 38. da se desi da ostvaruju određenu naknadu štete od države Srbije. Smatram da ukoliko hoćemo da poštujemo Zakon o državnim službenicima da to treba da uradimo. Ukoliko imamo neku primedbu na Zakon o državnim službenicima onda treba po hitnom postupku predložiti donošenje izmena i dopuna jednog takvog zakona. To nije urađeno, a sam Zakon o ministarstvima smatra da treba regulisati i druge stvari a ne ovu materiju i Zakon o državnim službenicima i time stvaramo koliziju između dva jednaka pravna akta, odnosno dva zakona.
Hvala. Za reč se javio narodni poslanik Sanja Jeftić-Branković.
Poštovani predsedniče, potpredsednici, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa LDP podnela je amandman na član 38. Predloga zakona o ministarstvima iz razloga što smatra da na ovaj način se očigledno stvara jedan neprihvatljiv pravni osnov za masovna politička otpuštanja i razrešenja, sa jedne strane. Sa druge strane, na taj način se stvara osnov za postavljanje novih ljudi bilo na stalnom ili privremenom radu i to na osnovu kriterijuma koje određuje Vlada a koji nisu potpuno precizirani u samom predlogu ovog zakona. Samo ću citirati šta se kaže, kaže se – ukoliko državni službenik na položaju nije ostvarivao rezultate u svom radu. Meni to stvarno nije jasno šta to znači? Na osnovu kojih kriterijuma će se odlučivati da li je neko ostvario rezultate u svom radu ili ne? Nesumnjivo je da LDP smatra da je stanje u sistemu državne uprave apsolutno katastrofalno i da je u potpunosti razoren pravni sistem ove države koji kao takav onemogućava dalje normalno funkcionisanje sistema državne uprave, ali sa druge strane svakako je jednim ovakvim članom predloga zakona omogućeno da se stvori talas političkih zapošljavanja što će zapravo samo dovesti do novog kadriranja, odnosno postavljanje novih ljudi na mesto onih starih. Na kraju, ono što želim da dodam jeste da je ovim zakonom, ne znam na koji način preneta izričita nadležnost i ingerencija isključivo na Vladu što je protivzakonito i dozvoliću sebi da kažem i protiv Ustavno i apsurdno je dozvoliti da prema sopstvenom nahođenju smenjivati ljudi koji se nalaze na određenim položajima, a pri tom postavljati druge, odnosno svoje ljude u zamenu za to. Na kraju krajeva ovaj zakon je jeste u apsolutnoj koliziji sa samim Zakonom o državnim službenicima i smatramo da bi ovaj amandman trebalo u potpunosti da se izbriše za dobrobit svih građana. Hvala.
Za reč se javila gospođa Čomić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sadržaj mog amandmana na član 38. je najlakši za napisati. Glasi – "briše se", a najteži za doneti odluku da se takav amandman napiše. Imam etički problem da podnosite amandmane koji glase "briše se", zbog toga što se time slabo i retko daje poruka o strategiji koju imate kao podnosilac amandmana ili zaista o onome što vidite kao štetno u odredbama. Zašto je ipak ovako teška odluka doneta, a ovako jednostavan amandman napisan? Zato što sam pokušala na svim mestima koja su mi dostupna da dobijem objašnjenja i tumačenja šta znači odredba koja nam je ponuđena. Niko se nije saglasio ni među sobom, a bilo je ljudi koji su mi davali različite odgovore. Kada je to u pitanju, onda smatram da je pitanje pristojnosti obrisati ovaj član zakona. Šta on proizvodi u praksi? Danas će danom donošenja na snagu stupiti Zakon o ministarstvima. Te će tako na snagu stupiti i ovaj član. Rok trajanja mu je 45 dana. Četrdeset i pet dana ističe 10. septembra. Znači, 10. septembra ćemo imati koji je to spisak ljudi koji nisu imali rezultat. To je najmanja šteta, verovatno, izuzimajući štetu po lične i profesionalne kvalitete za ljude na položaju za koje će biti definisano da nisu imali rezultat i da treba da budu izbačeni iz organa uprave ili bilo kog organa gde su službenici na položaju. To je vrlo jasno pred nama, kao spisak 10. septembra. Ako predstavnici vladajuće većine budu zaboravili da nam dostave koji je to spisak ljudi za koje je bilo koji ministar zaključio da nisu imali rezultat, tražićemo spisak kao i obrazloženja Vlade, jer nam je to osnovni posao. Drugi problem sa ovom odredbom je što je jednokratna. Svaka Vlada ima mogućnost da u nekom trenutku, bilo koji ministar iz bilo kojih razloga podnese ostavku, bude razrešen ili bilo šta slično. Taj ministar, koji tada bude položio zakletvu i stupio sa istom većinom ili nekom drugom većinom, neće imati mogućnosti da razmatra da li službenici na položaju, državni službenici imaju rezultat ili nemaju rezultat. Treći problem sa ovom odredbom je na koji period će ministar ili ministarka da se osvrne kada bude procenjivao da li je službenik na položaju, državni službenik ima ili nema rezultat. Da li će proveravati već ocenjene državne službenike, kvartalno, na osnovu Zakona o državnim službenicima, da li će tražiti vanredno ocenjivanje ili će smisliti nešto sasvim drugo? Recimo, četvrta nedoumica, zbog koje je napisano "briše se", šta ćete sa državnim službenicima koji u ovih 45 dana budu koristili godišnje odmore? Za koji period ćete kazati da oni nemaju rezultat. Za deo koji su proveli na radu ili za neki drugi deo za koji su već ocenjeni. Potpuno mi je jasno da neke odredbe morate imati u zakonima i da kompromise, koje pravite kada se u koalicionim vladama, morate da pravite. Ali postoje kompromisi koji nikome ne donose dobro i ovaj kompromis je od takve vrste. Zakon o državnim službenicima je zakon koji se dugo pripremao i bio predmet debata i najveće zasluge za unos u naš pravni sistem ima Vlada Vojislava Koštunice i DSS. Predlozi zakona koji su ulazili u proceduru, bili povlačeni, ali bili predmet detaljne debate o tome šta je to što moramo da uradimo na početku teškog procesa kojim se započinje departizacija i kojima se ljudima garantuje da mogu da rade u svojoj zemlji, u svojoj državnoj upravi tako da im se sluša struka, tako da se ponašaju profesionalno. Ne verujem da će ova odredba ikome doneti dobra. Kratkoća vremena, kojom je definisana, pokazaće tačno da nije nikome donela dobra. Naša zajednička volja da ne ponovimo kao pozicija greške bivše opozicije i naša zajednička volja da kao vlast ne ponovimo greške bivše vlasti može ovde doneti jednu dobru poruku da ako svi zajedno hoćemo da vidimo promene u Srbiji, da onda budemo ta promena, i da se odreknemo odredbe koja nikome neće doneti koristi. Demokratska stranka je od 22 godine višestranačja osam godina imala poverenja da upravlja javnim poslovima, 14 godina nismo. Pokušali smo da nikada ne ponovimo greške dok smo bili opozicija i da ne ponovimo greške kada smo dobijali na upravljanje i na odgovornost javne poslove u Srbiji. Sada nećemo ponavljati greške koje je činila bivša opozicija. Nema tehničkih igara o karticama, glasanjima, ne prisustvovanju, da se ne govori o dnevnom redu. Ima glasanje i prisustva na danu za glasanje, ima učestvovanja u radu Odbora i to ćemo pokazati i dokazati da smo spremni da učimo od bivše opozicije. S nadom da će i današnja vladajuća većina umeti da nauči ovo što nam predlaže nije kompromis. Ovo je strast. U politici ako dozvolite da ne umete da kontrolišete sobom, sasvim sigurno, nećete umeti da kontrolišete javnim resursima, nećete dobro umeti da upravljate javnim poslovima. Uz zahvalnost za vest da je prihvaćen amandman narodnog poslanika Dragana Šutanovca, na kraju bih zamolila da se još jednom razmisli o amandmanu narodne poslanice Milice Delević i amandmanu narodnog poslanika Slobodana Homena. Oba amandmana su na korist, tehničke su vrste. Kroz ove primere da naučimo da prihvatiti amandman nije ni poraz, ni pobeda. Da odbiti amandman nije ni poraz, ni pobeda. Amandmani služe da zajedno rastumačimo šta je značenje odredbe koja će menjati živote nekih ljudi, mnogih ljudi ili svih ljudi u Srbiji. Tako zajedno gradimo odgovornost. Sa nadom da ćemo ipak svi zajedno odustati od odredbe 38, a da ćemo kao ministri, ko god da su, uspeti da napravimo tim u koji ćemo imati poverenja i sa željom daodredba 38. bude u smislu izgradnje poverenja, zahvaljujem vam se na pažnji.
Za reč se javio narodni poslanik Slobodan Homen.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 38. sa istovetnim tekstom da se amandman briše. Ne govorim samo stručno, nego i da uđem u suštinu značenja ovog člana predloga zakona i zašto je ovaj amandman jedini bio moguć, a to je da se briše.Po našem shvatanju, shvatanju DS, suština demokratije je poštovanje dobrih tekovina prethodnika, dobrih tekovina prethodne Vlade. Zakon o državnim službenicima je donet 2005. godine. Donela ga je prva Vlada Vojislava Koštunice. Tri vlade su poštovale zakon. Tri vlade nisu imale nameru da politički dovode pomoćnike ministre, da ih smenjuju bez ikakvih kriterijuma, a verujte ni nama nije bilo lako kada smo formirali Vladu, kada smo zatekli ljude koje je postavio DSS, ali poštovali smo zakon. Ti ljudi su izabrani na pet godina i to je bio jedini mogući način. Suština ovog člana zakona je upravo to. Da se bez ikakvih kriterijuma ljudi razreše sa svojih pozicija, da izgube prava i da se oslobodi mesto da dođu ljudi iz drugih političkih stranaka. Zakon jasno precizira na koji način ti ljudi mogu da se smene i kako oni mogu da dođu na poziciju. Apelujem na vas da ne radite ovu vrstu političkog nasilja. Ovo je suprotno političkim obećanjima departizacije, nego prvi ozbiljan i to protiv ustavan korak u pravcu dalje partizacije našeg društva. Podsetiću vas na dalje štetne posledice. S obzirom da će ovaj zakon verovatno ili ovaj član zakona biti proglašen protivustavno, postavlja se pitanje – šta će raditi te osobe, videćemo koliko će ljudi biti ostati bez posla u septembru mesecu. Verujte mi oni će svi tužiti državu, svi će uspeti. Građani Srbije će plaćati milione i milione dinara iz svog džepa, iz budžeta, kao naknadu štete zbog jednog nepromišljenog koraka, koji pod jedan politički nije dobar za vladajuću većinu, jer direktno krši izborna obećanja svih političkih stranaka. Podsetiću vas da ste svi potpisali da ćete se, za razliku od nas, zalagati za departizaciju. Ne vidim kako to obećanje ispunjavate ovim korakom. Naravno, nije na meni da žalim na tome, to je odgovornost koju snosite prema građanima, ali ono o čemu moram da brinem kao narodni poslanik to je budžet Republike Srbije. Pravite velike troškove koji će, pre ili kasnije, građani morati da plate. Da ponovim, to neće biti plate koje će ljudi izgubiti za taj period, nego će biti nagomilani sudski troškovi za samo trajanje postupka. Takođe, opet vrlo važan faktor koji ne smete da zaboravite, a naučićete to kao vlast koliko je važno da morate da imate saradnju i poštovanje međunarodnih standarda i standarda EU. Ovo je jedan od osnovnih standarda. Ovaj zakon je rađen u saradnji sa OEBS. To je zakon koji je dobio podršku i EU. Verujte mi, zbog ovoga ćete imati probleme, moraćete opet da menjate stvari i moraćete da objasnite da niste samo politički hteli da dovedete svoje kadrove. Zbog toga apelujem i molim vas da ovaj zakon ne prođe u ovom obliku, da se usvoje naši amandmani, da obrišete član 38. i da pokažete da ste zaista ljudi koji se drže reči, da se drže obećanja o departizaciji društva. Hvala.
Hvala. Za reč se javio narodni poslanik Aleksandar Vučić. Izvolite.
Koristim vreme poslaničke grupe. Želeo bih da ukažem građanima Srbije na taktiku predstavnika bivšeg režima i na to šta se u Srbiji danas događa i o čemu se ovde, kako bi neki rekli, zapravo radi. Slušamo lekcije o tome kako ćemo da zapošljavamo naše kadrove. U ono zločinačko vreme, kako bi naši politički protivnici govorili, radilo je 10.000 ljudi u državnoj administraciji. Onda su došli oslobodioci i tako su lepo oslobodili sve institucije i sve državne organe, da danas tamo radi 32.000 ljudi, a svi su partijski kadrovi DS i drugih političkih stranaka koji su sa njom sarađivali. Vi nama ovde solite pamet i držite nam lekciju o tome ko bi i kako trebalo da se ponaša u budućnosti. Pa svakog tužioca ste postavljali iz svoje partije. Svakog tužioca, od republičkog javnog tužioca do specijalnog tužioca ste koristili u izbornoj kampanji protiv Tomislava Nikolića. Jedinstven je slučaj u svetu da se republički javni tužilac uključi u kampanju i da da intervju na dve strane protiv jednog predsedničkog kandidata. Kod vas je sve bilo – vaša partija, vaše pare i ništa drugo. To "vaše pare" su bile narodne pare, samo ste ih prisvojili. Danas nam govorite o tome da mi hoćemo neku političku čistku. O kakvoj političkoj čistki govorite? Nismo mi upadali fudbalske saveze, košarkaške saveze, postavljali čelnike teniskih saveza zato što su dva puta držali tenisku lopticu u ruci. To vi radite i to ste vi radili. Vi nama govorite, polazite od onoga što se u psihologiji naziva autoprojekcija, znate kakvi ste vi, pa pomišljate i zamišljate da smo takvi i mi i onda mislite da će to svi da rade onako kako ste vi to činili i radili u prethodnom periodu. Vratio bih se sada na početak. O čemu se ovde zapravo radi? Radi se o jednom triku, o pokušaju da se nikada u Srbiji ništa ne promeni, o pokušaju da se zadrži partijska kontrola medija, što smo videli kroz "Politiku", "Novosti" i "Dnevnik", potpuno netransparentnu privatizaciju, a o tome ćemo svakako izneti više podataka u javnosti u narednim danima. I sami učesnici tog postupka, kako saznajem, izneće više podataka o tim procesima narednih dana, zatim da svi listovi liče na partijski bilten DS, kakav je "Blic", da sve televizije budu protiv promena u zemlji i protiv nove vlade, jer je mnogo bolje za njih da sve ostane onako kako je bilo u prethodnom periodu, a oni će da nas ubeđuju kako je svaka promena katastrofična, jer samo oni umeju da vladaju, samo oni smeju i mogu da žive dobro jer, zaboga, vi imate jahte, vaši ministri imaju jahte od 500.000 evra, vaši ministri grade za milione, vaši ministri su državne gume preseljavali u svoje gradove da bi imali desetine i stotine miliona evra. Nisu naši. Ako imate to da kažete za nekoga od nas, izvinite, zašto ne odgovaramo za bilo šta, zašto nas ne gonite za bilo šta? Hajde da uporedimo i da vidimo ko je, šta i kako zaradio i na koji način, kako su to neki postali multimilioneri u prethodnom periodu da bismo danas ceo bogovetni dan slušali kako smo mi neki ljudi koji hoćemo negde nekoga da čistimo, iako smo potpuno trpeljivi i strpljivi, slušamo sve, za razliku od onih koji su izbacivali svakoga ko je izgovorio drugačije mišljenje, a niko nije dobio ni jednu opomenu. Vodite hajku protiv nas, a ne mi protiv vas. Sve ste nešto pomešali. Tačno znam šta se dešava i vidim šta se zbivalo prethodna dva dana - hajde samo da govorimo protiv njih, posebno protiv SNS. Tu ima još malo nečega iz psihologije, o čemu ne bih u ovom trenutku da govorim. Šta su argumenti? Nema ih - mi smo bili mnogo dobri. Pa, niste bili mnogo dobri i narod je zato želeo promene. Nemojte da nam oduzimate pravo da pokušamo da menjamo Srbiju i nemojte da nam oduzimate pravo da hoćemo da stvari funkcionišu drugačije. Kažete da hoćemo sve vaše ljude da počistimo. Ne, nećemo, ima mnogo vaših ljudi koji su dobro radili posao, mnogo vaših ljudi koji će ostati na svojim mestima gde su i danas, čak i u pravosudnom sistemu. Vi nama kažete – problem su sudski troškovi, mnogi će da dobiju državu Srbiju, pa će poreski obveznici to da plaćaju. Da li nam to govorite vi koji ste protivzakonito i protivustavno proterali stotine sudija i tužilaca i izbacili ih sa posla i sada mora država da plaća ko zna koliko para? Govorite o tome šta kaže EU. Kad god sam išao u Brisel, pet, šest puta, ne znam tačno, krene jedna, pa kako pređemo prvu temu dođemo do druge teme, do izvanredne reforme pravosuđa koju ste sproveli. Sada, zato što smo zbog jednog člana, zbog jednog stava, zbog ne znam čega od prilike, to će ozbiljno da zabrine OEBS i EU, a nije ih zabrinulo to što ste hiljade ljudi ostavili bez posla, mimo ustava i mimo zakona i još ste to nazivali reformama i suprotno volji EU. Kako se ne setiste EU da kažete da je EU tražila ispitivanje 24 privatizacije? Što ne ispitaste te 24 privatizacije? Ko su ljudi koji su učestvovali u tim privatizacijama? I naši i vaši i ko zna ko sve. Hajde da rešimo te probleme, da ljudi vide da su svi jednaki pred zakonom, da oni koji su učestvovali u kriminalnim radnjama, da oni odgovaraju. Nailazite na potpuni mir, čak bih rekao na saradnju i odobravanje svega što činite zato što želimo normalnu i pristojnu Srbiju, a onda to zloupotrebljavate na najbrutalniji način, držeći nam lekcije, a da pri tome znate šta sve znamo o tome koliko ne zaslužujete da nam držite lekcije. Mi se i dalje trudimo da pokažemo najbolju moguću volju, ali mi ne spadamo u one, bar poslanička grupa SNS, koji će da vas zovu telefonom i da vas moli – nemojte da nas napadate u Skupštini, negde ćemo nešto da učinimo. Ne, mi nećemo ni vama ni nama ni bilo kome da učinimo bilo šta, napadajte nas slobodno i neka vam SNS bude najveća meta. Nećemo da vam nudimo ni Novi Sad da nas ne napadate niti bilo koji drugi grad, mi ćemo da nudimo svoj program, svoje ideje i želju da sa vama sarađujemo i da razgovaramo zato što vas smatramo bitnim političkom partnerom na političkoj sceni Srbije. Ako hoćete, hoćete, a ako nećete, to je vaša volja, ali da tri dana slušamo – hoćete da imate svoga krcuna, hoćete da napravite ne znam šta sve, a imali ste pet krcuna u isto vreme, pa vam to nije smelo, pa je bilo zabranjeno da bilo gde, bilo šta, bilo ko kaže i o vaše predsedniku Republike i o vašem gradonačelniku. Niko nikada nije smeo reč da napiše u novinama, ali ste zato mnogo moćni i mnogo ste jaki zato što preko vaših partijskih biltena, nema uvrede koju niste upotrebili na naš račun.Kada vas neko pita šta je tu protivzakonito – pa, nije baš protivzakonito, ali tu će da bude velika moć. U čemu je problem? Svu moć ste imali u svojim rukama. Mi je nemamo danas ni pola od onoga koliko ste je vi imali. Da li smo je zloupotrebili? Da li smo uradili nešto protivno zakonu? Jesmo li nekoga od vas progonili a da ne daj bože nema razloga za to? Jesmo li mi vaša lica stavljali na poternicu listova kao što vi stavljate svojevremeno Tomislava Nikolića a danas moje? Hoćete da me naterate da uzmem 50 njih da me obezbeđuju zato što na vaše partijske biltene stavljate poternicu protiv mene svakog bogovetnog dana, da bi mi se deca plašila kada idu u školu. Neću da uzimam obezbeđenje. Možete da radite šta god hoćete. Možete sto poternica da zalepite i da crtate – to je taj koji vam je kriv za sve na svetu. Jeste, ja sam taj koji sam vam kriv za sve na svetu i ništa mi ne možete. I ništa mi nećete moći, ni danas, ni sutra, jer ću se držati zakona i morala. U tome je razlika između nas i vas, a to nije mala razlika, to je velika razlika. Meni nije teško da kažem da je recimo Miodrag Rakić radio važnei ozbiljne poslove za državu, a vama je teško da bilo kad bilo šta kažete normalno i pristojno o svojim političkim protivnicima. I u tome se razlikujemo. Razlikujemo se u tome što vi nikada nećete moći da kažete – da, postoje kriminalci koji moraju da se gone, a iz vaših su redova. Ne, kod vas ih nema. Kod vas su samo slučajno postali iznenada najbogatiji. Kako to da više najveći tajkuni nisu Mišković i oni za koje smo znali godinama i decenijama? Kako to u međuvremenu mučenog Miška prestigoše bar pet, šest,njih iz vaše stranke? I sve lepo i sve pošteno. Neće biti. Poštovani prijatelji iz DS, samo vas molim za malo razumevanja, za malo poštovanja i prema političkim protivnicima. Sačekajte da vidite kako će stvari da funkcionišu, pa onda kažite imate li nešto protiv ili ne. Ja mislim da zaista možete da budete veoma zadovoljni, ako ni zbog čega a ono zbog jedne činjenice – što oni koji su vam danas najveći politički protivnik jesu normalni ljudi, ljudi koji žele pristojnu Srbiju i ljudi zbog kojih ne treba da se plašite nikada, nijedne sekunde i nijednog trenutka. Kao što smo se mi ili mnogi od nas, ili mnogi ljudi koji su bili bliski nama, vas plašili sve vreme, jer vlast nije bila u rukama zakona i Ustava, već je bila u vašim partijskim rukama. Samo vas molim da ne dobijamo pridike o partijskoj državi od vas koji ste partijsku državu stvorili, koji ste birokratiju umnožili, od vas koji ste sve ono što nama prebacujete imali dvostruko više u svojim rukama, a danas ste se setili da sve to što ni po koju cenu niste hteli da date, danas branite drugima da imaju. Želim građanima Srbije samo još jednu rečenicu da kažem. Ovi napadi i taktika bivšeg režima će biti takva da će ti napadi biti sve žešći. Ekonomski interesi mnogih su ugroženi, lični interesi mnogih su ugroženi. Ne interesi države Srbije, naravno. Njihova taktika biće da najbrutalnijim metodama, ne birajući sredstva, se obračunavaju sa onima koji žele promene da donesu u Srbiju. Naš posao biće da na to reagujemo mirno, trpeljivo, strpljivo ali beskompromisno. Niko neće moći i niko neće smeti da nas natera da odustanemo od želje i istinske borbe protiv korupcije i kriminala, od želje da građanima Srbije pokažemo da nekome mogu da veruju i da će moći da dočekaju i da kažu da vide više perspektive za sebe i za svoju decu. Što se tiče svega što radite, ja mislim da građani Srbije najbolje to umeju da ocene i procene, a zbog vas, iako neću da kažem da lažno brinem o vašoj snazi, nije loše da pogledate šta ljudi misle u poslednjih mesec dana o vašem delovanju i da vidite koliko bi vas danas već bilo manje u ovim klupama da su izbori, nego koliko vas je bilo 6. maja. Poštovani građani Srbije, zakon i Ustav su za nas svetinja, politički protivnik je za nas svetinja, ali, izvinite, nećemo dozvoliti nikome pa ni DS da nas gazi samo zato što ima svoje partijske biltene, zato što su mnogo moćni, zato što su mnogo bogati i zato što misle da im je sve dozvoljeno. Hvala vam najlepše.
Hvala. Gospodin Mićunović ima reč. Replika. Izvolite.
Ako građani Srbije ovo gledaju, moći će da zaključe dve stvari – ili da je moj prethodnik u opoziciji koji je odlučio da vrlo žestoko kritikuje one koji pretenduju da budu vlada, ili da se spremaju neki izbori za nedelju dana. Jer, ovi govori gde se obraćamo građanima Srbije a ne kolegama u parlamentu, mislim da su neki ljudi pobrkali prostor pa veruju da je miting u pitanju. Paušalne ocene, kritike itd, kojima se želi ili zastrašiti neko ili pritisnuti medije, jer su svi mediji odjednom u ovoj državi postali bilteni, to znači da nijedan dosadašnji mediji niti je slobodan niti je smeo šta da kaže, ja se nadam da neće imati prilike moj prethodnik kada za dva ili tri sata pređe iz ovih klupa u one državne, raspolažući avionima, tenkovima i svim ostalim, imati ovoliki stepen želje da opoziciju ućutka, kao što je imao ovde u parlamentu. Sve ovo o čemu ste govorili može da stane u jednu jedinu rečenicu. Ja sam mislio i govoriću da o ovome svemu što ću da govorim mislim prilikom rasprave o vladi, kada ona bude podnela ekspoze, kada vidimo njen program, onda bih hteo da kažem nešto o njenom programu. Ovo što vi radite, to su nastavci, ali ja to mogu da razumem, ljudima ostaju u ušima neke želje iz predizborne kampanje, itd. Ovde se radi o jednoj jedinoj stvari i na nju reagujemo i upozorio bih da niko ne misli da će me ovde ili bilo koga drugog uplašiti, uhapsiti, može i ta reč, imao sam i ta iskustva, za razliku od nekih drugih, i mnogo strašnijih, da ne pominjem ta vremena,pa neće ni sada. Ono što ovde branim i braniću su slobode, demokratija, a nigde na svetu se demokratija ne razvija proširenjem vlasti, vlade, odnosno izvršne vlasti. Ono što se zove tranzicija i nije ništo drugo nego da nemamo samo vladu, samo upravnu vlast koja može sve, sme sve i zna sve, nego da se to preseli u parlament. Mnogi su ovde bili dobri đaci, sve smo to čuli, ali ima jedna stvar. Vlast ne pripada Vladi… (Predsednik: Gospodine Mićunoviću, upozoravam vas da obratite pažnju na vreme. Prošlo je dva minuta.) Naravno, kada dozvolite gospodinu da drži predavanje od pola sata obraćajući se opoziciji. (Predsednik: Gospodin Vučić ima pravo da govori kao šef poslaničke grupe, koristi vreme poslaničkog kluba SNS. Ja vam dozvoljavam da govorite, samo dajem objašnjenje. Imate pravo da se javite ponovo, ali, u odnosu na repliku, vi govorite već tri minuta.) Javiću se ponovo. Ima 50 njegovih rečenica o kojima želim da govorim. Ali, ovo što vi radite, izigravajući nasilje, to jednostavno neće moći. To vam ne dozvoljavamo. Zadatak je opozicije da kritikuje Vladu i nećete nas ućutkati. Ako hoćete da govorimo o prošlosti, gospodine Vučiću, o vama i vašoj prošlosti su napisane knjige. Ja bih mogao ceo dan o tome da govorim. Ali, rekli ste da nećemo o prošlosti. I to od ljudi koji su vam bili vrlo bliski. Hoćemo da govorimo o programu Vlade. Želim da govorimo o tome, da pravimo jednu demokratsku i modernu državu. To je naš zadatak. (Predsednik: Gospodine Mićunoviću, četvrti minut.) Hvala vam. Javiću se ja popodne. Ne građanima Srbije, reći ću vama, građani Srbije znaju, oni su vlast, vlast pripada narodu, mi smo ovde predstavnici naroda i kontrolisaćemo vladu.
Kao šef poslaničke grupe, gospodin Vučić, samo vas molim da pritisnete taster. Izvolite.
Gospodine Mićunoviću, nisu vas obavestili, za repliku imate mnogo manje vremena. Ja nisam uzimao repliku na reč jednog od vašeg poslanika, pa sam zato mogao nešto duže da govorim. Izvinite, žao mi je što ste se toliko uzbudili i uznemirili, nije mi to bila namera, verujte mi. Zaista mi je žao što ste se toliko uznemirili. Ni jednog sekunda nisam pominjao ono što bilo vama u podsvesti. Ne znam kako vam izlete ono hapšenje ili ne znam šta, ali izgleda da iz podsvesti svašta izlazi, tenkovi i avioni, na pamet mi ne pada. Video sam da ste vi gubili tenkove po Srbiji, da je i to iz kamiona ispadalo, ali ne brinite, to se u budućnosti neće dešavati. Što se tiče prošlosti i svega, samo ću vam jednu stvar reći. Milion sam grešaka u životu napravio. Vi sigurno ste skoro pa bezgrešni i to je u redu. Ali veličina čoveka nije u tome što neće da greši, već u tome što će svoje greška da ispravlja i da ih priznaje. Sa druge strane, moram da vam kažem samo jednu stvar, o nasilju govorite, a i sprovodili ste ga samo vi, mi nikada i nikada nećemo to da činimo i nikada nikome nismo pretili i nećemo da pretimo. Samo vam govorim, gospodine Mićunoviću, izvinite, vaši partijski bilteni, ne od danas, nego već nekoliko godina u vašem vlasništvu, skrivenom i neskrivenom, a ja vam samo saopštavam da ćete uskoro da vidite kolika je to istina, zato što će ti ljudi sami da govore kako su bili primoravani, u čije ime i za čiji račun da kupuju određene novine po Srbiji. Samo vas molim, nemojte vi nad nama da sprovodite nasilje. Jesmo plašljivi, ali smo rešili da vas se ubuduće ne plašimo i rešili smo da Srbija bude normalna zemlja u kojoj se niko više nikada neće plašiti DS, pa ni SNS. Takvu Srbiju hoćemo. Da vas podsetim, ja nemam repliku, da biste me opominjali za vreme. Poštovani gospodine Mićunoviću, želimo vam mnogo uspeha u radu, želimo vam izvanrednu političku budućnost. Samo vas molimo da i nama drugima u ovoj zemlji omogućite da pokušamo da zamislimo i da smemo da radimo u jednom demokratskom sistemu, makar isto ili malo bolje od onoga što ste vi radili u prethodnom periodu. Baš ništa više od toga. Želim još jednu stvar da vam kažem. Ako ste mislili da će Narodna skupština danas, sutra, za tri meseca da bude gubilište SNS, u kojoj ćete vi da izgovarate šta vam padne na pamet, a da odgovora ne bude, neće, gospodine Mićunoviću. Inače, čitao sam i ja svašta o sebi, o tome sam govorio i pre dva i tri dana. Tek ću, siguran sam, niste džabe onolike pare na medije davali, a ogromne su pare, gospodine Mićunoviću, i to pare građana Srbije, ne pare DS, ogromne, gospodine Mićunoviću. Desetine miliona evra ovog gladnog naroda ste davali da bi vaše slike bile lepe, a naše slike crne. Poštovani gospodine Mićunoviću, bar na ono malo mesta gde možemo, a to je u parlamentu Srbije, demokratski, civilizovano ćemo vam se suprotstavljati i ništa više. Žao mi je što to ne možete da nam zabranite, žao mi zbog vas, ali mi je drago zbog građana Srbije što takvo vreme nikada više neće da se vrati. Hvala vam najlepše.
Za povredu Poslovnika su se javili narodni poslanici Nenad Konstantinović i Marjan Rističević, onda replika, gospodin Srđan Miković.
Dakle, predsedniče parlamenta, vi jeste novi u Skupštini Srbije, ali imate pored sebe sekretara i pomoćnika sekretara koji je iskusan, sedi pored vas i može da vam ukaže da govornik mora da govori o temi. Dakle, mi raspravljamo o amandmanu na član 38. Sve što je pričao šef poslaničke grupe, i u redu je da može da koristi vreme poslaničke grupe, ali sve što je pričao Aleksandar Vučić, kao šef poslaničke grupe, je bilo van teme. Niti su tema mediji, niti je tema pravosuđe, niti je tema brutalan napad na opoziciju. Dakle, ovo jeste nasilje i ovo jeste verbalno nasilje, čemu smo mi prisustovovali malo pre, i vi to dopuštate, ne opominjete ga i dopuštate neograničeno, potpuno van teme o kojoj mi raspravljamo. Možda, gospodine Vučiću, vama nisu dobro objasnili. Imate vreme poslaničke grupe, imate vreme kao šef poslaničke grupe, ali samo o temi, a ne na slobodnu temu koja je brutalni napad na opoziciju.
Reč ima Marjan Rističević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću da ukažem na povredu člana 104. stav 1, 2, 3, 4. i 5, koji kaže: "Replika ne može da traje duže od dva minuta". Moj uvaženi stariji kolega će se svakako složiti da je demokratija procedura i da, bez obzira na broj godina, ukoliko to u Poslovniku ne stoji, ono što važi za pripadnike većine, važi i za pripadnike stranaka bivšeg režima. Njegova replika je trajala duže od četiri minuta. Jedno pravilo koje je važilo za mene, nije važilo za njega. Takođe, prilikom te replike, moj uvaženi stariji kolega, pripadnik starog režima, od njegovog postojanja 1945. godine do danas, se nije držao teme i nije shodno, izvinite, nemojte se smejati, ja poštujem tu političku praksu bez obzira kakva je bila i koliko smo se borili protiv nje, pa i sam moj uvaženi kolega. U vezi sa tim, povredio je član 106. stav 1, ali uopšte nije bitno. Samo molim predsedavajućeg da nema dva poslovnika. To što dozvoljava opoziciji, odnosno pripadnicima bivšeg režima, to nek dozvoli i nama. Znači, sa moje strane ne tražim da se o tome glasa, verujem da ste to uradili iz najbolje namere, ali to isto pravo makar malo dozvolite i meni. Hvala.
Pre nego što dam reč, repliku gospodinu Mikoviću, rekao bih vam samo da sam pokušao tokom današnjeg zasedanja da, kao što sam to činio prethodnih dana, uspostavim sistem tolerancije vezan za vreme. Nisam nikada prekidao nikoga ko je nekoliko sekundi, čak i nekoliko desetina sekundi prekoračio reč, upravo želeći da omogućim narodnim poslanicima da svoju misao završe. Naravno, intervenisao sam i hoću, kada to prekoračenje bude prešlo, u slučaju replike, da kažem neki značajniji period. Molio bih vas sve da, u cilju postizanja normalne rasprave, u ovom parlamentu govorimo malo mirnije i da predstavnici vlasti i opozicije poštuju poslovničke odredbe koje to definišu. Sada, pravo na repliku ima gospodin Miković, a zatim gospodin Vučić. Gospodin Miković se javio pre čitavog ovog seta rasprave. Nisam mu dao reč tada kada je tražio repliku zbog rasprave koja je trajala, a sad ima pravo na tu reč.
Trenutno Narodna skupština raspravlja o amandmanu koji smo u istovetnom tekstu podneli, kako ja, tako i velika grupa poslanika iz raznih poslaničkih grupa. Ovde sam se osetio prozvanim da jedino ja ne smem da podnesem amandman na član 38. Pratim razvoj parlamentarizma u Srbiji, u čitavom nizu godina. Član parlamenta je bio moj otac u više mandata i nije doživeo da neko ospori njegovo pravo da može da podnese amandman. Isti amandman podneli su poslanici DSS, podneli su poslanici LDP, podneo sam ja i drugi poslanici iz DS i optužen sam da kao pripadnik bivšeg režima nešto hoću da uradim. Ne, hoću da popravim zakonski tekst. Bili ste u prilici, pogotovo vi, predsedniče Narodne skupštine, da i u okviru rada Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo vidite svu principijelnost mog delanja ovde u Narodnoj skupštini.Upravo se samo toga držim kao narodni poslanik. Čak i kada sam na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo predložio odbacivanje amandmana poslanice iz moje poslaničke grupe, bez obzira na autoritet bilo kog predlagača. Ili ćemo da se držimo struke, ili ćemo da razgovaramo samo o papirima koji su ispred nas u vezi predloga zakona, u vezi predloga amandmana, ili ćemo da politizujemo i da se na neki način osećamo ugroženim ukoliko branimo određeni stav. Zbog toga, molim vas da se vratimo na raspravljanje toga da li amandman na član 38. valja ili ne valja, a davati kvalifikacije na to… Još jedna stvar, nisu napadnuti oni koji su se izvinjavali, gospodine Vučiću, ja sam napadnut.
Reč ima gospodin Vučić, replika.
Nisam ni bio, nisam razumeo o čemu se radi, ali ako sam ja nešto … (Srđan Miković: Moj amandman.) Kakve veze ima vaš amandman? Ko vam je zabranio bilo šta? Nema problema, vidim da se nešto čudno dešava u Narodnoj skupštini. Izvinite, molim vas, ja sam kriv, gospodine Konstantinoviću. Sasvim ste u pravu, ja sam kriv sam. Te teške reči koje sam upotrebio: "bivši režim" i "uznemirenje" itd. stvarno su strašno grube i oprostite još jedanput. Prihvatam, ako je to verbalno nasilje i ako vas to pogađa, neću više, ne morate da brinete. Ne morate da se sekirate. Vi svoj posao radite. Samo vas molim, vi svoj posao radite, radićete ga, siguran sam, sa mnogo više prava i dobijaćete dozvolu od predsednika Narodne skupštine da radite mnogo lakše nego što su to naši poslanici dobijali u prethodnom periodu. Jedino što mislim, a nadam se da mi to nećete zabraniti, nadam se da ćete taj opozicioni posao raditi dugo, a ne samo ove četiri godine, nego i četiri godine posle toga, a mi ćemo vas čuvati kao malo vode na dlanu. Verujte mi, brinućemo i pazićemo na vas. Sve najbolje vam želim.
Za reč se javila narodni poslanik Jelena Trivan.
Za čitavu javnost i za mog kolegu Vučića, da razjasnim zbog čega je ovakva reakcija. Vi ste ušli u trenutku kada smo mi raspravljali o amandmanu na član 38. Sve poslaničke grupe principijelno misle da taj zakon predstavlja kršenje Zakona o državnim službenicima i da predstavlja povratak partijske države. Onoga protiv čega ste se vi borili u vreme kampanje, a naročito vaši koalicioni partneri. Vi ste ušli i osuli paljbu na DS, objašnjavajući njene grehe iz prošlosti, raspravljajući se sa medijima, što nije predmet ove rasprave. Naročito u pravnoj državi nije predmet rasprave da li vi hoćete nas da štitite ko bele medvede i da li hoćete ili nećete nekoga da otpuštate. Zato su u ovoj zemlji doneseni ti zakoni, da ne bi arbitrarno svaka nova vlast odlučivala koga hoće da otpušta, a koga ne. To rade nezavisne komisije. Na to su vam sve poslaničke grupe dale sugestiju, da dozvolite da se proces departizacije, koji je počeo u vreme vlade Vojislava Koštunice, ne prekine vašim dolaskom, revolucionarnim, na vlast, tako što će ministar arbitrarno u roku od 45 dana odlučiti ko je podoban a ko nije. Vi ste u prilog tome govorili upravo sada, kako ćete neke ljude iz DS zaštititi, a neke nećete, kako ćete biti milostiva srca i slično. Uz sve to, potpuno sam saglasna sa profesorom Mićunovićem, kakva je transparentnost medijskog kapitala, utvrđujte, ali nemojte kao buduća izvršna vlast vršiti pritisak na medije svaki dan i polemisati sa njima odavde iz ove sale. Ovde se polemiše o članu 38. Ako ste tako zabrinuti za ono što su ranije radile prethodne vlade, koje su bile sklone partijskom zapošljavanju, sedite sa strankom koja je zasnovana na partijskom zapošljavanju, koja je danas vaš koalicioni partner, i porazgovarajte o tome. Dokažite da imate iste aršine prema svima, a ne vodite lične ratove sa DS. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, DS je u ovu salu ušla tako što je prvo spalila, pa linčovala Dragana Milanovića ovde, nedaleko odavde, pa iznosila slike koje još niste vratili ovde u ovu salu i ispred ove sale. Vi ste bili ti koji ste se nasiljem služili, nasilje koristili. Rukama mašite koliko hoćete, mi se nikada nasiljem služili nismo. Vi ste bili ti koji govorite ovde – polemišete sa medijima. Uopšte ne polemišem sa medijima, polemišem sa parama koje ste oduzeli od naroda da biste nešto kupili. Nije reč o medijima, nego o kriminalu. Što svaki put, kada vam neko govori o nečemu da je na koruptivan način stečeno ili pribavljeno, vi počnete da govorite – to je ne znam kakav napad, na bilo šta? Drugo, govorio sam da ćemo da štitimo vaša prava u Narodnoj skupštini, zato što prava opozicija nisu bila zaštićena u vreme kada ste vi bili vlast, zato što je tada bilo više opomena i više izbačenih poslanika nego onih koji bi ostajali u sali u pojedinim momentima. Naš je posao da radimo. Naš je posao da se suprotstavljamo cezarističkim ovlašćenjima, koja ste vi nekada davali vašim vlastodršcima, i to ćemo da činimo. Nemojte da nam pričate o partijskom zapošljavanju. Ponoviću zbog građana Srbije, kada ste ušli u Vladine zgrade bilo je 10.000 zaposlenih u državnoj administraciji. Svi vi koji ste danas te amandmane podnosili, u međuvremenu ste zaposlili novih 22.000 ljudi na grbači obveznika poreza u ovoj zemlji, na narodnoj grbači. Sada mi treba da uradimo isto što i vi, da dođemo do 54.000. Da li treba da napravimo još 3,5 milijarde gubitka budžetskog deficita, kao što ste vi napravili, pa da bude sedam milijardi? Pa da kažemo da smo isti kao vi. Ne, nego moramo da lečimo to što ste vi ostavili i uradili. Ako ne uspemo da izlečimo to, potpuni haos i katastrofu koju ste ostavili u zemlji, mi ćemo biti krivi. Priznajem da ćemo biti krivi, ali nemojte vi koji ste nam ostavili najveći budžetski deficit u istoriji Srbije, nemojte vi koji ste nas doveli u situaciju da Srbija ima najniže plate u regionu, da nas je Albanija pretekla za jedan evro, 348 prema 347 evra, da Crna Gora danas ima 493 evra prosečno, da nam govorite o tome kako su svi drugi krivi, kako ste vi mnogo uspešni i kako vas negde neko ugrožava na bilo koji način. Niko vas nigde ne ugrožava, sve najbolje vam želimo, nikakve lične ratove ne vodimo, a uostalom, u onome što ste vi skupo platili na naslovnim stranama i u onome što radite u prethodna tri dana su uglavnom, na moje zadovoljstvo, moje slike, pošto se vidi koliko me mrzite. Zašto, ne znam, a da vam ništa nažao lično nisam učinio. Ali, moram da priznam da sam zadovoljan zbog činjenice, jer mora da vam nešto mnogo smetam i ima nešto zbog čega toliko brinete i zbog čega samo gledate u ovu stranu. Sa nama nema kompromisa oko vlasti u Novom Sadu, da nas ne kritikujete. Sa nama nema kompromisa oko toga da se korupcija ne ispita i treba da ne volite one koji će takvoj politici trgovine da se suprotstavljaju na svakom mestu. Doveka ću biti srećan što ćete tako i toliko da me ne volite, kao što me ne volite danas. Hvala vam na tome.
Za reč se javila narodna poslanica Jelena Trivan, replika.
Moram da priznam da ću se opet vratiti na temu, za razliku od gospodina Vučića. O ljubavima svojim privatnim ne razgovaram za skupštinskom govornicom, koga volim, a koga ne. Molim vas da vaši koalicioni partneri, volela bih da danas pred javnošću zauzmu stav, koji je danas gospodin Vučić naveo, o petooktobarskim promenama kao pljačkaškim i nelegalnom načinu dolaska na vlast. Da li se deo tih koji su, kao što vi rekoste, krali skupštinske sale, danas sa vama sede u Vladi? Deo tih koji su zaposlili 22 hiljade, ili većina onih koji su zaposli 22 hiljade službenika, danas sa vama sede u Vladi. A da ne obmanjujemo građane, član 38. se odnosi na državne službenike na položaju. Takvih mesta ima 420, a 300 je popunjeno. Mi danas govorimo o amandmanu koji se odnosi na 420 ljudi. Dakle, on nije namenjen uštedama, namenjen je tome da vi možete da dovedete svoje poslušnike i da ljude zaposlene na konkursu smenite. To je jedna jedina ispravka.
Replika, Aleksandar Vučić.
Hvala vam gospođo Trivan što ste nam ovo rekli. Vi, u stvari, ne brinete za ovih 22 hiljade ljudi, vi brinete za ovih 300 što ste ih vi postavili. To je suština, gospođo Trivan. Što nam to odmah niste rekli? Ne brinite. Brinućemo mi i o tih 300 i ovih 22 hiljade, a brinućemo i o onim slikama koje još ne vidim ovde, a viđao sam ih do 2000. godine. Hvala najlepše.
Za reč se javio narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predsedniče parlamenta. Amandman na član 38. su podržale, mislim, sve poslaničke grupe iz opozicije iz različitih razloga. Mi smo pokušali da govorimo o tome i na odborima, pokušali smo da govorimo o tome i u načelu i očigledno da ne vredi. Ponoviću samo još jednom zarad javnosti, da ne bi dovodili ljude u zabludu. Dakle, član 38. je osmišljen samo iz jednog jedinog razloga, a to je da bi se omogućila politička čistka državnih službenika na položaju. Državni službenici na položaju su deo državne uprave, dakle državne administracije i oni moraju biti profesionalci. Mnogo toga smo čuli da će se na taj način uvesti red i da će se na taj način smanjiti broj nezaposlenih, odnosno zaposlenih u državnoj upravi. Ne znam kako će se to smanjiti broj zaposlenih u državnoj upravi time što jedne razrešite bez ikakvog kriterijuma, a onda postavite vršioce dužnosti koje ćete posle zapošljavati valjda ponovo nekoga za stalno. Dakle, reč je o tome da ljude koji su izabrani kao profesionalci na konkursu, razrešavate politički i to je jedini razlog da se jedan ovakav član donese. Oko broja, pomenula je nešto koleginica Trivan. Koliko imam informaciju, ukupno državnih službenika na položaju u ovoj zemlji je postavljeno na konkursu 200 stotine. Tih 200 ljudi su postavljeni na konkursu i zadovoljili su kriterijume konkursa. Ne možete ih razrešavati politički i na osnovu toga što ministar misli da oni ne ispunjavaju neke zadatke za koje ne znamo uopšte koji su. Dakle, ako ste, kako kažete normalni ljudi, ako ste, kako kažete za departizaciju, nemojte omogućavati političku čistku, 2012. je godina, razne vlade je preživeo Zakon o državnoj upravi. Prihvatite ovaj amandman.
Za reč se javio narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Moje poštovanje. Govoriću o amandmanu 38. na Predlog zakona o ministarstvima i na taj način pokušati da usmerim diskusiju na temu koja je na današnjem dnevnom redu. Jako je bitno, pored argumenata koje su iznele moje kolege iz DSS i iz DS i LDP, da postavimo pitanje – po kom kriterijumu je određen rok od 45 dana da bi jedan službenik u ministarstvu dokazao da li valjano radi svoj posao ministru. Ako je praksa da se Vladi daje rok od 100 dana, onda ne znam koji je kriterijum uziman za 45 dana. Ako se borimo za departizaciju, ministar koji dolazi na mesto ministra u određeno ministarstvo je partijski funkcioner, a ljudi koji su izabrani na rukovodeća mesta u ministarstvima su prošli konkurse. Da li je departizacija da stranački funkcioner po slobodnoj volji nakon 45 dana, a svi znamo da za 45 dana ministar novi može samo da se upozna sa delokrugom svoga rada, da li je logično da on otpušta državne službenike? Po tom principu, po toj intenciji znamo o čemu se radi i molio bih da sva ona predizborna obećanja počnu da se poštuju iz razloga što neće biti strpljenja ni kod opozicije, kao što nema ni strpljenja ni kod vlasti. Hvala.
Za reč se javio narodni poslanik Srđan Šain.
Javljam se jer se osećam uvređenim da mi ovde neko kaže "da li ste vi normalni". Pitam da li je normalan onaj kome je vratila EU sudije nazad? Da li je normalan onaj koji je zapošljavao administraciju na srednjem nivou? Da li je normalan onaj koji je 150 koordinatora za romska pitanja zapošljavao tako što ih je pitao - da li ste zalepili tri plakate određene demokratske stranke? Šta hoću time da kažem? Sigurno ne biste došli do ovoga da ste radili po zakonu. Ovo je pokušaj da se isprave sve nezakonitosti koje ste vi uradili do sada. Nezakonje mora da se dovede u red. Vaša želja da sve stavite pod svoje stvari mora da se dovede u red, a zaista ne bih govorio sada o tome koji su poslanici posećivali Austriju, austrijske advokate i preko austrijskih advokata i kancelarija u Srbiji vršili različite pritiske. Mislim da je to nepotrebno da govorimo danas. Hvala.
Za repliku se javio Slobodan Homen. Izvolite.
Hvala. Želim da podsetim na izlaganje poštovanog kolege iz DSS koji je jasno objasnio način i funkcionisanje Zakona o državnim službenicima. Nema potrebe raditi otpuštanje ljudi u roku od 45 dana, jer ko god je radio u ministarstvu zna da za 45 dana vi ne možete realno ni da procenite ko je sposoban ili ne. Postoje jasni mehanizmi u Zakonu o državnim službenicima za sve one državne službenike na položaju koji nisu radili dobro da budu smenjeni, to je vanredno ocenjivanje. To će trajati dva, tri meseca duže, ali ne mislim da će to biti propast. Znači svakog onoga, koga želi nova Vlada da otpusti, ima mehanizam ako nije dobro radio posao. Zašto to raditi 45 dana? Zašto bacati senku na novu Vladu? Zašto bacati senku na njihova obećanja o departizaciji države? Moram još nešto da kažem na kraju istini za volju, znači čujemo razne kvalifikacije od toga da je bilo 10 hiljada službenika, da za vreme Slobodana Miloševića, ako je bilo i toliko, ali takođe jednu činjenicu koju ovde niko nije rekao da je za vreme ove vlade smanjen broj državnih službenika za 10%. To je jasna matematička procesa, jasna kalkulacija i o tome ne možemo da raspravljamo. Da li je bilo zadnjih 10 godina povećanja? Jeste, ali za ove vlade je smanjeno za 10% i to je realna činjenica. Hvala.
Za reč se javio narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Naravno da smo mi za to da se prihvati ovaj amandman iz sledećih razloga. Nesporno je da su sve vlade od 2000. godine pokušale da državnu upravu stave pod partijsku kontrolu. U proces departizacije se sa Zakonom o državnoj upravi na neki način ušli. Tačno je da su i tu verovatno, da je tu postavljen veliki broj partijskih kadrova. Međutim, ako smo ušli u neki proces profesionalizacije državne uprave, ako smo ušli u proces departizacije, onda ovakav predlog člana 38. vidimo kao vraćanje koraka unazad, kao želju da se sva koncentracije vlasti bude u Vladi i u ministarstvima, a to ima veze sa izmenama i dopunama Zakona o Vladi o čemu ćemo sada pričati, jer mi u ovome prepoznajemo neke namere koje po nama nisu dobre. Zbog toga će poslanici SPO i DHSS u ovoj skupštini sva loša rešenja kritikovati i za to iznositi argumentaciju. Pri tome nećemo gledati nijednu političku stranku, već pre svega ono što je interes države, kao što ćemo bez obzira sa koje strane dolazila dobra rešenja ta rešenja podržavati. Kažem, kada budemo pričali o Zakonu o Vladi, videćemo želju da se u jednoj ličnosti koncentriše jedna velika moć kontrole nad svim službama bezbednosti i nad oružanim snagama, što je opet pred nama vraćanje korak u nazad i iza toga mogu stajati neke namere, koje uopšte nisu dobre. Hvala.
Hvala. Da li ima još prijavljenih govornika?
Dame i gospodo, strpljivo sam slušao pripadnike bivšeg režima, pokušavajući da razumem njihov amandman i došao sam do sledećeg zaključka, da su oni od države napravili partiju, a na javnom konkursu su napravili partijski konkurs gde su primili svoje partijske ljude i čini mi se da se radi o čitavih 420 ljudi. Sada su se raskukali nad sudbinom tih 420 ljudi. Gospodo iz bivšeg režima ovako, hajde da vam ja kažem kako sam ja ostao bez posla 5. oktobra 2007. godine. Tako što me Demokratska stranka smenila sa mesta predsednika Skupštine u zgradi Uprave vodovoda u Inđiji. Onaj vaš ministar je napisao da je to u redu i negde je otplovio onom vašom belom lađom. Napisao je da je u redu i vaše pravosuđe mi je odgovorilo ovako, tužilac - da nema nikakve krivične odgovornosti, jer izvršna vlast, koja treba da bude odeljena od zakonodavne, je rekla da je to u redu i to je bilo dovoljno tužiocu da odbaci moju krivičnu prijavu. E, tako sam ja ostao bez posla, što nije bitno. U poslednjih godinu i po dana, dok ste debelo zaduživali Srbiju i niste pare, koje ste uzimali, puštali kroz proizvodnju do plate i penzija, nego ste uglavnom to trošili na partiju i javnu potrošnju, u ovoj državi je nestalo 16.000 preduzetnika, firmi. U tim firmama je ostalo bez posla preko 160.000 ljudi. U drugim granama je još 80 i nešto hiljada ljudi ostalo bez posla. Ukupno 250.000 ljudi je izgubilo posao samo za nepune poslednje dve godine vaše vladavine. Nisam vas video da kukate za tim ljudima koje više kuče nema za šta da ujede. Jedina lustracija, koju ste i vi izveli po zakonu od dve hiljade i neke godine, je lustracija radnika u fabrikama. Ništa drugo niste lustrirali, osim radnika iz fabrika i seljaka sa njiva. Toliko o vašem otpuštanju, a ovo što govorite da neko hoće da promeni zakon i na zakonit način da otpusti one koje ste vi smatrali profesionalcima samo što su vama dobro služili. Da ne govorim o onih 2.000 savetnika, koje je ministar protiv poljoprivrede zaposlio neposredno pred predizbornu kampanju. To je dokaz da ste od države pravili partiju, a da ste od partije pravili svoje privatne biznise. Te, koji budu po zakonu ostali bez posla, vodite u te vaše privatne firme, u te firme koje ste obogatili, napunili džepove, tako što ste od javnih funkcija pravili privatne poslove. Hvala.
Hvala. Kako više nemamo prijavljenih govornika, izvinjavam se gospodin Veselinović.
Na neki način ću govoriti o povredi Poslovnika. Član 103, a u vezi sa članom 106, da narodni poslanik može govoriti o tački dnevnog reda koja se razmatra. Molim vas da mi date odgovor na pitanje – da li je gospodin Rističević ovlašćeni predstavnik Srpske napredne stranke ili celokupne koalicije u sali, da nam deli lekcije po pitanjima koja nisu na dnevnom redu? Dakle, gospodin Marjan Rističević, javljajući se po tačkama dnevnog reda i po amandmanima nisu predmet njegove diskusije, deli nam lekcije, govori o režimu itd. Molim vas – da li je on ovlašćeni predstavnik i zbog čega mu dopuštate da krši Poslovnik. Hvala.
Gospodin Rističević se javio kao narodni poslanik, koji ima pravo da govori o amandmanu. Kada potroši dva minuta, na koje ima pravo, on koristi preostalo vreme poslaničke grupe SNS. Što se tiče vremena koje je utrošio, ima ga sasvim dovoljno, ima 65 minuta od poslaničke grupe SNS. Što se tiče teme, gospodin Rističević je ni manje ni više govorio o temi kao i svi prethodni govornici koji su se držali amandmana na član 38. Što se mene tiče, mislim da je govorio o temi koja govori o postavljenju državnih službenika, s tim što je on iskoristio svoj lični primer da potkrepi svoje tvrdnje. Naravno, ako vi insistirate, možemo u danu za glasanje da se izjasnimo o povredi Poslovnika. Gospodin Veselinović, izvolite.
Naravno da insistiram da se u danu za glasanje glasa o tome da je povređen Poslovnik i da su i ostali poslanici zloupotrebljavali Poslovnik nije nikakvo opravdanje.
Nisam rekao da su ostali poslanici zloupotrebljavali Poslovnik. Rekao sam da je on govorio o temi koliko i svi ostali čim ja tumačim da je govorio o temi. Narodna skupština će se izjasniti u danu za glasanje o povredi Poslovnika. Da li još neko želi reč na amandman na član 38? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Iskoristio bih priliku da izvršimo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima kojima su mandati dodeljeni Odlukom Republičke izborne komisije, pa molim narodne poslanike da uđu u salu. Istovremeno vas obaveštavam da ćemo danas produžiti rad i posle 18,00 časova, a da ćemoPosebnu sednicu, koja je zakazana za 15,00 sati, održati odmah po okončanju ove sednice. Pošto su se stekli uslovi predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručena vam je Odluka Republičke izborne komisije o dodeli mandata narodnih poslanika radi popune upražnjenih radnih mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je i Izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima: dr Aleksandru Radojeviću, Milanu Kovačeviću, Željku Sušecu i Milanki Jevtović-Vukojičić, izabranima sa izborne liste Pokrenimo Srbiju – Tomislav Nikolić; Radoslavu Milovanoviću, izabranom sa izborne liste Izbor za bolji život – Boris Tadić; Aleksandru Pejčiću, Dejanu Mihajlovu i Gorici Gajić, izabranima sa izborne liste Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica i Enisu Imamoviću, izabranom sa izborne liste Stranka demokratske akcije Sandžaka – dr Sulejman Ugljanin. Na osnovu odluke Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima dr Aleksandru Radojeviću, Milanu Kovačeviću, Željku Sušecu, Milanki Jevtović-Vukojičić, Radoslavu Milovanoviću, Aleksandru Pejčiću, Dejanu Mihajlovu, Gorici Gajić i Enisu Imamoviću. Čestitam narodnim poslanicima na izboru i molim da pristupe radi polaganja zakletve. Poštovani narodni poslanici, molim vas da, saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini, pristupimo polaganju zakletve. (Predsedavajući čita tekst zakletve, a narodni poslanici ponavljaju.) "ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI!" Molim narodne poslanike da potpišu tekst zakletve. Dozvolite mi u vam poželim uspešan zajednički radpredstojećem mandatnom periodu. Nastavljamo sa radom. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O VLADI. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Gorica Mojović, Nenad Konstantinović, Borislav Stefanović i Srđan Miković. Primili ste mišljenje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Pre otvaranja pretresa u pojedinostima, podsećam vas da je narodni poslanik Ivan Jovanović pisanim putem povukao amandman na član 7. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga o zakonu u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja, zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavnim i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Mojović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o dopunama Zakona o Vladi podnela sam tri amandmana u istovetnom tekstu. Sva tri amandmana glase - "briše se" i nisam imala neku dilemu oko toga da treba da podnesem te amandmane sa ovim sadržajem. Zašto? Zato što smatram da je Predlog ovog zakona suvišan, protivustavan, suprotan Zakonu o državnoj upravi, a rekla bih i nedemokratski pa i antievropski. Takođe smatram da je u suprotnosti sa drugim zakonima koje je ova Skupština donela, zahvaljujući kojima su formirana nezavisna tela, institucije ove zemlje, a imenovani organi istih tih institucija, pa bih rekla da u dobrom delu Predlog ovog zakona derogira i samu Narodnu skupštinu, jer oduzima pravo da upravo u ovoj oblasti nastavi na isti način sa donošenjem zakona i formiranjem organa nezavisnih institucija i onda sam morala da se pitam šta je motiv za donošenje ovog zakona i pokušala da ga pronađem u obrazloženju i onome što piše u ovom predlogu zakona i u onome što smo imali prilike da čujemo od predlagača. Jedno vrlo zavodljivo objašnjenje daje se, a tiče se ukidanja različitih agencija za koje pretpostavljam … Da li bi predsedavajuća mogla da mi omogući malo reda? Stvarno ne mogu da govorim. Možda su ovde neki zaboravili da više nisu opozicija i da treba sada da se ponašaju kao pozicija. (Predsedavajuća: Vesna Kovač): Molim narodne poslanike da saslušamo narodnu poslanicu. Stvarno ne pravim nikada problem i ne dovikujem i ne galamim, pa bih molila da imam isti tretman. Dakle, pretpostavljam da ni u ovoj sali, a i izvan ove sale ne postoji osoba koja ne smatra da Srbija ima previše agencija, da se nadležnosti tih agencija često prepliću, sudaraju sa nadležnostima ministarstava, da se različite takse, naplate itd. što rasipaju, što presipaju i prosipaju upravo zahvaljujući tim pomešanim nadležnostima i nije sporno. Postojanje i nadležnosti svih tih agencija treba preispitati i naravno ukinuti. U čemu je problem? Najveći broj tih agencija osnovala je Vlada. Kako ih je osnovala tako može i da ih ukine. Ono što jeste problem je to što se ovim Predlogom zakona stavlja pod kontrolu Vlade, odnosno stavljaju se pod kontrolu Vlade i svi imaoci javnih ovlašćenja na nivou Republike, dakle, ne samo neke agencije, ne samo ove koje su svima smetnja. Ko su imaoci javnih ovlašćenja na nivou Republike? Narodna banka Srbije, DRI, poverenik za zaštitu prava građana, poverenik za informacije, Komisija za zaštitu konkurencije, Agencija za borbu protiv korupcije, Fiskalni savet, Vlada AP Vojvodine, organi vlasti u gradu Beogradu, u lokalnim samoupravama, univerzitet, možda ne bi bilo prvo iskustvo i prvi put uvedeno u praksu da se ukida autonomija univerziteta, RRA itd. Sve su to institucije koje su osnovane posebnim zakonima koji je donela Narodna skupština, čiji su organi imenovani u ovoj Narodnoj skupštini i sve su to institucije nad kojima Vlada ne može i ne sme da ima kontrolu. Prema tome, ovim zakonom se nezavisnost tih institucija ukida, stavljaju se pod kontrolu Vlade i, kao što rekoh, dobrim delom se ograničava i nadležnost Narodne skupštine. Imali smo prilike da čujemo od strane predlagača da neće baš ti, da neće Ombudsman. Gde to piše? Ne može se ostaviti na dobru volju, na časnu reč, na "majke mi" nećemo ove nego ćemo neke druge, koji nam se ne sviđaju ili koji nešto smetaju ili ometaju. Naravno, nema niko iluzija da se nezavisne institucije obavljaju svoj posao na najbolji mogući način. Imali smo u prethodnom periodu priliku da čujemo da su mnoge nezavisne institucije nezadovoljne radom Vlade, pojedinih organa, da nemaju dobre uslove za rad, a ni vlast po nekad nije bila zadovoljna radom tih nezavisnih institucija i mislim da je sve to dobro za demokratiju. To i jeste proces demokratizacije našeg društva, to jeste proces koji smo započeli, koji je daleko od idealnog, ali bojim se da se ovakvim predlogom zakona taj proces zaustavlja i da nova vlast pokazuje opasnu tendenciju da sve stavi pod svoju kontrolu. Da li su ove nezavisne institucije pod kontrolom i da li postoji mogućnost njihove kontrole? Naravno da postoji i ne razume zašto je bilo neophodno pored postojećeg Zakona o državnoj upravi, koji u članu 5, u članu od 51. do 57. predviđa vrlo precizne mehanizme i ovih institucija, donositi jedan zakon koji nas generalno stavlja pod kontrolu izvršne vlasti, odnosno Vlade Srbije. Ono što je veoma zanimljivo to je da se kaže na kraju ovog predloga zakona da ovaj zakon ne treba usklađivati sa propisima EU. Smatram da su temeljni principi EU upravo nezavisnost institucija. Uostalom, videćemo za izvesno vreme. Pretpostavljam da će stići i novi izveštaj Evropske komisije o napretku Srbije, pa ćemo videti da li će biti baš pohvaljen ovaj zakon ili će biti označen kao korak Srbije unazad. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nenad Konstantinović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja, zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavnim i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana potpredsednice parlamenta, podneo sam amandman i ovome smo dosta raspravljali i u načelu i nadao sam se da smo se razumeli i da će ovaj amandman ići za tim što je predlagač zakona hteo da uradi, a to je da stavi pod kontrolu ili pod nadzor javne agencije, kako to u obrazloženju Predloga zakona piše. U obrazloženju Predloga zakona piše da se to odnosi na agencije koje imaju javna ovlašćenja. Pošto to tako piše u obrazloženju Predloga zakona, a ne piše tako u tekstu zakona, predložio sam amandman u tom pravcu. Danas smo imali raspravu na Odboru za pravosuđe, gde smo ponudili još neke mogućnosti i ponudili smo mogućnost da se to odnosi na imaoce javnih ovlašćenja čiji je osnivač Vlada Republike Srbije ili da se odnosi na imaoce javnih ovlašćenja u skladu sa Zakonom o državnoj upravi. Zakon o državnoj upravi kaže kome se sve mogu poveriti javna ovlašćenja. Ništa od svih tih predloga vladajuće većine i predlagač zakona nisu hteli da usvoje. Svi razumni predlozi koji su imali za cilj da poboljšaju tekst zakona, samo zato što dolaze od strane opozicije, bili su odbijeni i vladajuća većina ih ne prihvata. Tom prilikom smo čuli, u raspravi na odboru, od strane predlagača zakona da se imaocima javnih ovlašćenja smatraju i Advokatska komora i inženjerske komore. Stvarno bi bilo ne jedan korak unazad što smo pričali za onaj prethodni zakon, nego ne znam koliko godina unazad, da Vlada Republike Srbije može da poništava akte Advokatske komore, ili da može da poništava akte Inženjerske komore. Stvarno vas molim da prihvatite neke od ovih amandmana. Jer, na ovaj način je očigledno da vladajuća većina pokušava da pod diktat Vlade Republike Srbije stavi sve institucije u ovoj zemlji koje imaju javna ovlašćenja. Nigde ne piše da se to ne odnosi na neke osnovane zakonom, ili na neke osnovane od strane Skupštine, ili da se ne odnosi na strukovno udruženje. Ne, odnosi se na sve. To će biti tumačenje. Zahvaljujem se.
Za reč se javio narodni poslanik Srđan Miković.
Apsolutno podržavam prethodne govornike i predlagače amandmana da treba ili obrisati član, odnosno prihvatiti određenu korekciju kojom bi se definisalo šta znači pojam imaoca javnog ovlašćenja, u smislu ovog zakona. Činjenica je da postoji na snazi Zakon o državnoj upravi. Taj zakon u članu 4. definiše da pojedini poslovi državne uprave se zakonom mogu poveriti autonomnim pokrajinama, opštinama, gradovima, gradu Beogradu, javnim preduzećima, ustanovama, javnim agencijama i drugim organizacijama. Međutim, imaoci javnih ovlašćenja su i drugi subjekti. Javna ovlašćenja su širi pojam od pojma – poslovi državne uprave. Pojam poslova državne uprave je nešto uže, nego javna ovlašćenja. Određena javna ovlašćenja imaju i sudovi. Određena javna ovlašćenja ima i predsednik države. Određena javna ovlašćenja ima i Narodna banka, Ombudsman, DRI, Agencija za borbu protiv korupcije, između ostalog, i Advokatska komora. Sve te pojedine oblasti su regulisane Ustavom, i uopšte ko je nosilac, odnosno ko je imalac. Ranije je bio pojam nosioca javnog ovlašćenja, a sad je pojam – imalac javnog ovlašćenja. Znači, neko je kao takav utvrđen Ustavom, nego je kao takav utvrđen zakonom. U određenim stvarima, Vlada ima određene nadležnosti u pogledu kontrole, ali u pogledu nezavisnih regulatornih tela, tu ne može Vlada da ima one ingerencije koje, ukoliko usvojimo, nepromenjen predlog zakona će imati. Odnosno, dovodi se u pitanje – da li će dalje nezavisna regulatorna tela biti nezavisna regulatorna tela? Zašto to kažem? Zato što osim Ustava i u odnosu na Ustav, nijedan zakon ne može da bude u suprotnosti. U odnosu na sada važeće zakone, svakim novim zakonom može da se menja i ta materija. Nemamo hijerarhiju propisa da sada, ukoliko je Zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije nešto regulisano na jedan način, ukoliko sada izglasamo ovakav zakon, i ovaj zakon će važiti. Postojaće kolizija između jednog i drugog zakona i to će dovesti do problema u praksi. Zbog toga smatram da je predlog kolege Konstantinovića na Odboru za pravosuđe korektan, kada je traženo, ili da se definišu imaoci javnih ovlašćenja sa onim gde je osnivač Vlada, ili da se definišu imaoci javnih ovlašćenja u smislu Zakona o državnoj upravi, da se to odnosi na poslove državne uprave. Ne bi bilo ništa sporno da se u pogledu poslova državne uprave utegne sve kako treba. Ukazujem na još jednu stvar. Po pitanju Zakona o javnim agencijama, biće i tu problema i kolizije, ukoliko se ovaj zakon usvoji nepromenjen u odnosu na važeći Zakon o javnim agencijama. Zato mislim da je bolje bilo, pogotovo što ovaj zakon o Vladi nije vremenski, da smo sada u vremenskoj stisci, da moramo da ga izglasamo pre izbora Vlade, taj zakon stupa na snagu tek u nekom narednom periodu nakon izbora Vlade. Bolje da smo to uradili kako treba, da ne bi izazivali ove nedoumice. Moj predlog je bio da se čak taj zakon povuče. U svakom slučaju, smatram da treba prihvatiti makar ove korekcije, što je gospodin Konstantinović izneo na Odboru za pravosuđe.
Izvolite gospođo Tabaković.
Ne bih se javila ponovo da zaista nisu iznete neke notorne neistine koje mogu da proizvedu zabludu kod građana Srbije. Narodna banka ima izvorna ovlašćenja i ne može je niko smatrati ustanovom koja ima preneta ovlašćenja i ne može je podvesti pod termin – imaoci javnih ovlašćenja. Za to ne morate biti pravnik, dovoljno je da želite da govorite istinu. Jedini nezavisni organ u smislu suštine značenja reči "nezavisnost" je sudska grana vlasti u ovoj Srbiji. Svi ostali organi su samostalni u vršenju svoje vlasti, svog posla, kao i svaki državni službenik. Zašto zamenjujete reč "samostalan" rečju "nezavisan" i činite ih sinonima iako nisu u smislu o kojem govorimo, posebno je pitanje. Najzanimljivije je pitanje zbog čega se ovoliko upinjete da informišete građane kako mi nešto što smatramo ukidanjem suvišnog broja agencija, u stvari potajno i prividno pretvaramo u potpunu etatizaciju svih ustanova u ovoj državi? Dugujem građanima, koji nemaju na uvid ovo obrazloženje, da pročitam šta piše. Članom 1. – odgovornost vlade se proširuje i na rad imalaca javnih ovlašćenja na nivou republike, što je bitno, zato što je veliki deo poslova i ovlašćenja državne uprave zakonima prenet javnim agencijama i drugim imaocima. Gospodin Konstantinović je obmanuo javnost rekavši da je reč samo o javnim agencijama u obrazloženju, a piše – i drugim imaocima javnih ovlašćenja na nivou republike. Zašto se ovo mora učiniti? Zato što je obim i karakter tih ovlašćenja takav da njihov rad bitno utiče na sprovođenje zakona, i posredno, na vođenje ekonomske politike, i na otežavanje funkcionisanja privrede zbog stvaranja troškova donošenjem propisa koje čine ti imaoci javnih ovlašćenja, naplaćujući raznorazne dozvole, uslove, potvrde, papire, i da ne upotrebim neku reč koja se mnogo puta smatra, na primer, ispravom koju treba da dobijete jednom i da vam važi 10 godina, a vi je dobijate jednom i svake godine morate da je obnavljate, poput nekih licenci, naplaćujući jednu licencu 2000 evra, i kada je neko ne obnovi, gubi pravo da se bavi tim poslom u vreme kada pričate o zapošljavanju, o nedostatku posla za ljude, o ispražnjenom budžetu itd. Razlog zašto se ovaj zakon donosi, gde će Vlada da odgovara za propise koje donose oni kojima su preneta javna ovlašćenja je upravo taj, jer se donose propisi koji otežavaju rad privredi, ne samo u smislu raznovrsnih papira koje treba pribaviti, nego zato što to košta, i košta nesrazmerno u odnosu na evidenciju iz koje se taj papir izdaje ili košta nesrazmerno u smislu provere ispunjenosti uslova za bavljenje nekom delatnošću. Što se pravite da to ne razumete? Razumeće građani kada ovo bude stupilo na snagu. Šta je važno? Odgovornost Vlade inače postoji po članu 57. Zakona o državnoj upravi da kontroliše te propise i te troškove. Ima ovde mnogo većih pravnika, vrsnih pravnika, ja sam ekonomista koji mora da se bavi pravom jer se bavi privredom, ali vi odlično znate kakva su iskustva i u zemljama Evrope, u starim tradicionalnim demokratskim društvima koji imaju mnogo dužu praksu uvođenja ovakvih tela i odlično znate da pojam državne uprave u užem smislu i u širem smislu ni slučajno, tvrdim građanima Srbije, ne obuhvata regulatorna tela. Ni ona koja se tiču radio-difuzije, ni telekomunikacija, ni energetike u smislu zakona odnosno agencije o energetici, jer su to agencije i tela koja su proistekla iz posebnih zakona. Lepo vas pitam, kolegijalno, uvek lepo sarađujemo – zašto se pravite da ne razumete da nije reč samo o agencijama jer neki organi nemaju u nazivu agencija, ali su po načinu kako posluju, donose propise, kakve troškove stvaraju, u stvari javne agencije. Ali, neke javne agencije koje to imaju u nazivu, uopšte ne potpadaju pod ovaj zakona. Zato se i koristi termin – nosioci odnosno imaoci javnih ovlašćenja. O tome je napisano mnogo, o Zakonu o javnim agencijama koji je donet 2005. godine i koji sam ja nazivala Krivim tornjem u Pizi koji jeste spomenik. Ovaj zakon mora da se ispravi i da bude deo konzistentnog pravnog sistema, a ne da se u skladu sa tim krivim tornjem, ali ne monumentalnom i turističkom atrakcijom nego anomalijom u pravnom sistemu, ne usklađuju drugi zakoni, nego da se on ispravi. Vi ste imali prilike od 2005. godine do 2012. godine da precizno nazovete imaocima javnih ovlašćenja sve one koji to stvarno jesu i da utvrdite neki kriterijum za to. Ne da niste, nego ste najčešće koristili odredbu iz tog zakona gde kaže, i namerno vam je odbijen amandman, gde vi tražite da to bude i da važi samo za one koje je osnovala Republika. To je suviše uzan krug i mnogo njih ostaje van, a to nije cilj i mi smo to rekli otvoreno. Član 8. Zakona o javnim agencijama kaže: "Pravo osnivača u ime Republike Srbije vrši Vlada, ako posebnim zakonom nije što drugo određeno". To – ako nije što drugo određeno, to je takva širina i takva mogućnost zloupotrebe da vi imate, da ne idem dalje, Agenciju za privatizaciju koja je osnovana parama građana Srbije. Dok je imala novca, nije bila na uvidu kontroli, niti je prebacivala budžetu prihode. Sada kada je šuplja i potrošena ta kasa, videćemo gde, ona nam je u budžetu od prošle godine vraćena na budžetska jasla, da i nju finansiramo. Nameru ne da ne možete da osporite, svest o tome šta ovo znači, takođe ne možete da osporite, ni nama, ni sebi. Nemojte da se u odbijanju ovog rešenja rukovodite usko stručnim interesima. Neću nikome da kažem da se rukovodi partijskim, taman posla, svi smo građani Srbije, ali, nemojte da vam advokatura ili bilo koja druga vrsta ličnog posla zamagli interes Srbije u kojoj treba da živite i da radite, jer niste samo advokat nego ste i kupac, nego ste i neko čija će supruga da otvori privatnu firmu pa će se susretati sa ovakvim troškovima, problemima, začkoljicama zbog kojih smo u vrhu zemalja koje nisu poželjne za ulaganja zbog ovakvih procedura i ovakvih troškova koji se ne mogu nazvati ni taksom, ni naknadom, ni bilo kojom drugom uslugom koju vam država uzvraća za novac koji neka takva organizacija uzima u ime države zato što joj je država u jednom ovakvom domu na to dala pravo, makar ono bilo i generalno, jednim ovako lošim zakonom o javnim agencijama. Menjaćemo mnogo. Ovo je minimum neophodan za početak, ali to nije nikakva seča i giljotina bez odmeravanja i bez izračunavanja koliko to znači a koliko košta. Nemoj da se niko plaši, sretaćemo se ovde svakog četvrtka i svakog utorka na poslaničkim pitanjima, na zakonima, i morate biti spremni da zajedno radimo u stvari na primeni ovog početnog zakona koji mora da uvede red u zemlji Srbiji zato što nas preskupo košta ovakav nered ili eventualno dušebrižništvo prema onom što se ne može nazvati ni regulatorno telo, ni neko ko izvorno vrši svoja ovlašćenja. Predsedavajuća, ja se više neću javljati ni po jednom amandmanu, jer sam dala obrazloženja za sve. Hvala.
Hvala. Gospodine Mikoviću, izvolite.
Ne bih mogao da se složim sa konstatacijom da, osim onoga što sam ovde izrekao, bilo šta drugo sam mislio ili sam hteo. Jasno i glasno govorim i ukazujem da ukoliko se Predlog zakona usvoji nepromenjen, Vlada će imati određena ovlašćenja na osnovu ovog zakona, ne samo prema državnoj upravi i ne samo prema onim imaocima javnih ovlašćenja koji obavljaju poslove državne uprave, nego prema svim imaocima javnih ovlašćenja. Ukazujem da član 137. Ustava Republike Srbije u stavu 2. kaže da pojedina javna ovlašćenja se mogu zakonom poveriti i preduzećima, ustanovama, organizacijama i pojedincima i javna ovlašćenja se mogu zakonom poveriti, to je stav 3, i posebnim organima preko kojih se ostvaruje regulatorna funkcija u pojedinim oblastima ili delatnostima. O čemu se tu radi? U samom Ustavu su definisane pojedine nezavisne institucije. U samom Ustavu je definisano postupanje određenih, njihova ovlašćenja i ko ih kontroliše, u smislu imalaca javnih ovlašćenja. Međutim, u Predlogu zakona mi se ne zaustavljamo samo na poslovima državne uprave i javnih ovlašćenja u obavljanju poslova državne uprave, nego praktično dozvoljavamo mogućnost Vladi da interveniše prema svim imaocima javnih ovlašćenja. Nigde ne postoji ta granica i ukoliko se zakon čita onako kako je predložen, praktično i svi oni organi preko kojih se ostvaruje regulatorna funkcija u pojedinim oblastima i delatnostima može da podleže kontroli Vladi, poništavanju propisa i svega ostalog. Zbog toga sam apelovao – dajte da definišemo da imaoci javnih ovlašćenja, taj termin se tumači u smislu da Zakon o državnoj upravi, to je ono što radi državna uprava i to je ono što rade imaoci javnih ovlašćenja u obavljanju poslova državne uprave, ali ne i ono drugo. Plašim se da ćemo time dovesti u pitanje ustavno-pravni položajsvih onih koji treba da budu nezavisni. Otvoriće se čitav niz postupaka za preispitivanje ustavnosti ovih odredbi.
Hvala. Gospodine Konstantinoviću, izvolite.
Polemisali smo stvarno dosta o ovome i očigledno ne možemo se razumeti i usaglasiti. Ne možemo se razumeti i usaglasiti, DS i SNS, iz jednog prostog razloga što su naše politike potpuno različite i što je naše razumevanje podela vlasti i institucija u ovoj zemlji potpuno različito. Dakle, u vreme prošlog mandata punu afirmaciju su dobila nezavisna regulatorna tela. Mi smo doneli Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije i omogućili da se ona uspostavi. Punu afirmaciju su ostvarili Zaštitnik građana i Poverenik za informacije, DRI i prosto nikada nam nije padalo na pamet da pokušamo bilo kojim aktom da njih stavimo pod kontrolom. Sada je očigledno došlo vreme za jednu drugu politiku i ta politika seže do toga, jesam advokat i moram da govorim i u ime udruženja kojem pripadam, a to je Advokatska komora, da ne može Vlada Republike Srbije poništavati akte Advokatske komore. Ne može Vlada Republike Srbije poništavati akte Inžinjerske komore. Dakle, to nije posao Vlade Republike Srbije i protiv toga se mi ovde borimo i protiv toga smo apsolutno i politički i kao profesionalci u svojim poslovima. Hvala vam.
Hvala vam. Gospodine Stefanoviću, izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajuća. Poštovane kolege, podneo sam amandman na ovaj predlog zakona. Smatram da je napravljena očigledna greška. Ne verujem da je čak možda bilo i namerno do te mere, slušajući gospođu Tabaković, pošto smatram da sve što je rekla vezano za agencije koje je osnovala Vlada, koje su u tom smislu potpuno jasne, potpuno čiste, je u suštini tačno. Sa te strane, mislim da je, kao što smo govorili i u načelu kada smo o ovome razgovarali, zaista bio potreban minimalan napor da se u ovu odredbu stavi preciznije na koje nosioce javnih ovlašćenja se misli ili da se uopšte ovaj deo ne stavi, samim tim što se, s jedne strane, nepotrebno zadire u problematiku drugih zakona, a istovremeno, iako se slažem, da ne bude zabune, da piše u Ustavu, zašto je onda za vlast, za režim bilo teško da ovde to jasno precizira, da građani ne bi imali opravdan strah od ovoga što nagoveštavate ovakvim predlozima, zaista sistemskih rešenja? Ako su ovo prvi početni koraci novog režima, u dva dana smo shvatili koliko je važno koncentrisati moć u jednom čoveku i shvatili smo koliko je nevažno precizirati završnu odredbu Predloga zakona o Vladi. Potpuno nepotrebno ponašanje režima u situaciji kada građani zaista žele da znaju na šta se konkretno odnosi odredba o nosiocima javnih ovlašćenja, kao nosiocima poretka ove države. Ako mi sa pravom kao opozicija sumnjamo u motivaciju režima, na režimu je da nas uveri da naša bojazan neosnovana. Oni to, naravno, neće ni sada učiniti. Nemamo mi iluzije da će i jedan od naših amandmana usvojiti. Mislim da su ova dva dana zaista efikasno pokazali koliko im je do dogovora, koliko im je do konstrkutivnosti, upornim insistiranjem na stvarima koje nisu vezane za dnevni red i nisu vezane za ovu skupštinu. Nadam se da će postepeno nestati, zato što to nije ono zbog čega se mi ovde nalazimo, a najmanje da nam neko deli lekcije, stigmatizuje i kriminalizuje političke partije koje su birali građani u ovom parlamentu. Onda se još govori i očekuje - uvek ćemo vam odgovoriti. Uvek ćemo mi vama odgovoriti, jer vi imate tu izuzetnu sposobnost da predlažete loše stvari, zato što ste prinuđeni kompromisima koje ste napravili da biste skrpili vladu. Nemojte vi opoziciji deliti lekcije šta mi smemo da govorimo, a šta ne smemo i da se vi nas ne plašite. Znamo mi vrlo dobro. Ako ste ovako počeli, na ovako naizgled benignim stvarima, kako ćete tek završiti? To je upravo ono što građani, koji već vide pravu prirodu ovog režima, kroz razna rešenja koja ste u ova dva dana uradili, zaista potvrđuje taj stav, da ova vlast i ovaj režim, nažalost, menja teze i koristi govornicu za neadekvatne stvari. Lepo smo vam rekli, precizno, gospođo Tabaković, niko ovde ne priča o strankama, niti pričamo o vašoj prošlosti, niti spominjemo imena, samo pitamo – zašto u ovoj odredbi nije moglo biti dodato četiri dodatne reči u rečenicu? Nismo dobili odgovor, nego se govori da neke agencije ne rade dobro i da su van kontrole. Slažemo se, ali hajde da to preciziramo. Zašto je to toliko teško prihvatiti, a pozivate se na jedinstvo konstruktivnosti i zajednički rad za dobrobit građana? Mi to želimo. Umesto toga, opet smo čuli da će se boriti protiv kriminala i korupcije. Pa, i mi to želimo. Mi znamo da će mač pravde kojim mašete jednako zahvatiti sve. Zato su vas građani birali. Nemojte u nas upirati prstom, mi smo izgubili izbore. Izvolite, zamahnite mačem, ali udrite svuda, i levo i desno. Mi ćemo iz toga izaći samo jači. Vi ćete nam pomoći u tome i zato se mi tome radujemo. Još jednu stvar, da ne ostanem dužan. Žao mi je što je gospodin izašao, ali, ako ćemo o paljenju Skupštine, moram ovo na kraju da kažem, za te stvari može pitati mnoge vaše u koaliciji, a možda najbolje čačanski udarni bataljon iz Nove Srbije. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nenad Konstantinović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nenad Konstantinović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Srđan Miković i Borislav Stefanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Srđan Miković. Izvolite.
Iskreno, nadajući se da ćemo u raspravi, u načelu i na odborima doći do nekog rešenja koje može da zadovolji i predlagača zakona i koje će dobiti većinu ovde u Narodnoj skupštini, ja sam podnošenjem amandmana na član 3, i to na stav 2. člana 3, se potrudio bar da ne nastane nenadoknadiva šteta usvajanjem ovog stava 2. člana 3. Jer, ukoliko nam ostane stav 2. člana 3. nepromenjen, dovodi se u pitanje mogućnost poništavanja i ukidanja propisa, ne samo organa državne uprave, nego mogućnost ukidanja propisa svih imalaca javnih ovlašćenja u Republici Srbiji. Na stranu što mi možemo da govorimo o određenim stvarima, to sam samo po nešto napomenuo, da sam izraz na nivou Republike nisam siguran da je sasvim jasan, bolje da je na teritoriji Republike Srbije ili neki drugi izraz jasnije upotrebljen. Druga stvar, u pogledu samih pravila da jednim članom Predloga zakona o izmenama se tretira jedan član osnovnog zakona, a mi ovde imamo praktično da se članom 2. i članom 3. Predloga zakona praktično doteruje jedan član zajedno sa naslovom tog člana. Znači, član 2. i član 3. tretiraju naslov iznad člana 8. i član 8. Ali, na stranu, ovo je prvi predlog u ovom sazivu narodnih poslanika i nadam se da kada budu stizali drugi predlozi zakona da će i to biti pravno-tehnički, nomotehnički bolje urađeno nego ovo. Sada vas molim da u danu za glasanje prihvatite moj amandman, prihvatite brisanje stava 2. predloženog člana 3. jer ćemo time onemogućiti da se poništavaju propisi svih imalaca javnih ovlašćenja na nivou Republike. Ponavljam, svi imaoci javnih ovlašćenja, ne samo onih imalaca javnih ovlašćenja koji obavljaju poslove državne uprave, nego svih imalaca javnih ovlašćenja, pa pitanje i sistematizacije u okviru kancelarije predsednika Republike, da li je to propis nekog imaoca javnih ovlašćenja? Jeste. Smatram da ne može da Vlada da utiče na to. Zbog toga još jednom apelujem, makar ovaj amandman usvojite.
Hvala. Da li još neko želi reč? Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI I DOPUNI ZAKONA O OSNOVNOM UREĐENjU SLUŽBI BEZBEDNOSTI REPUBLIKE SRBIJE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Snežana Malović, Borislav Stefanović, dr Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, prof.dr Marko Aklagić, Zoran Babić, mr Igor Bečić, dr Branislav Blažić, Marija Blećić, Stana Božović, Zoran Bojanić, Jelena Budimirović, Ljubica Vasić, Irena Vujović, Aleksandar Vulin, Bratislav Gašić, Aleksandra Đurović, Stefan Zankov, Milanka Karić, dr Dragomir Karić, Oto Kišmarton, Miodrag Linta, Saša Maksimović, Mirjana Marjanović, Vesna Marković, prof.dr Zoran Mašić, Jelena Mijatović, Ljiljana Miladinović, Miloslav Milićković, Ljubica Mrdaković Todorović, Dušica Nikolić, Dragan Nikolić, Marija Obradović, Biljana Pantić, prof.dr Milena Poskurica, Zoran Pralica, Marjan Rističević, Mićo Rogović, Mile Spirovski, mr Nebojša Stefanović, prof.dr Ljubiša Stoimirović, Dragan Tomić, dr Aleksandra Tomić, Vladimir Cvijan, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Čedomir Jovanović, Nenad Milić, Ivan Andrić, Nataša Mičić, Bojan Đurić, Judita Popović, mr Svetislava Bulajić, Radmila Gerov, Sanja Jeftić Branković, Zoran Ostojić, dr Žarko Korać, Ranka Savić, Miljenko Dereta i Kenan Hajdarević. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za kontrolu službi bezbednosti. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je na osnovu člana 163. Poslovnika Narodne skupštine odbacio kao nepotpun amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbačen amandman ne mogu biti predmet rasprave. O njima se ne glasa. Podsećam vas takođe da je grupa od 45 narodnih poslanika poslaničke grupe SNS, pisanim putem 26. jula 2012. godine povukla amandman na član 1. sa ispravkama. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Predloga zakona amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Da li neko želi reč? Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Reč ima gospođa Gordana Čomić. Izvolite.
Dame i gospodo, drugi amandman danas u raspravi u pojedinostima na predloge zakona koji je sadržaj najlakše napisati a najteže odlučiti da se takav sadržaj amandmana preda u proceduru. Dakle, član 1. se briše. Zašto to smatram najtežim za odlučivanje? Zato što verujem da amandmanski proces ima za cilj da sagleda tačno kako će odredba na koju želite da podnesete amandman da bude primenjena na koga će da proizvede posledice, na koji način će te posledice biti proizvedene i sve ono što znači delovanje primene zakona jednom donetog u Narodnoj skupštini. Odluka da se ovaj član briše je doneta zato što ja ne umem da napišem bolje od onoga kako je predloženo a smatram da tako kako je predloženo ne bi trebalo da bude. Da li je ili nije moj predlog ili predlog predlagača u skladu sa Ustavom i zakonom ostaje za interpretacije. Ono što ne ostaje za interpretacije a što se moglo dobiti kao informacija, nadam se da ću biti demantovana u informaciji koja je kružila i među poslaničkim grupama i u Narodnoj skupštini u javnosti da će jedan ministar, jedan potpredsednik Vlade biti imenovan za generalnog sekretara. To nije dobro. Nije dobro zato što je ministar o kome je reč ili potpredsednik Vlade o kojem je reč, ako bude potpredsednik Vlade istovremeno i lider jedne političke stranke. To neće proizvesti dobre posledice ni po koga. Ne sumnjam ovim ni u stručnost, ni u pravo lica o kome se govori da bude ni budući, ni sadašnji predsednik političke stranke, ni izabrani ministar, ni potpredsednik Vlade, ako bude potpredsednik Vlade, ali smatram da gledajući kroz posledice takvog jednog procesa donošenja odluka nije dobro ni po koga. Prvo, nije dobro po tog ministra. Sa druge strane, razlog zašto da napišem da se briše je takođe u javnosti da je ministar MUP-a koji je trenutno ministar i potpredsednik Vlade imao ozbiljne primedbe na dosadašnji način kako se u skladu sa Zakonom o predsedniku republike imenovao, odnosno ko je bio na mestu, čijom odredbom Zakonom o osnovnom uređenju se menja. Dakle, osnovna primedba je bila da ministar MUP-a nije bio informisan o raznim stvarima koje su se dogovarale na ovom telu, da nije znao za razne događaje o kojima su se donosile odluke na ovom telu, pa onda ne vidim kako će sada da zna. Tako da dvostruki negativni otisak ove neopozive odluke da izvršna vlast u obliku ministra, politička vlast u obliku predsednika jedne stranke bude isključivo nadležna za službe bezbednosti neće doneti dobre posledice. Nemam nade će ovaj amandman biti usvojen, ali imam obavezu da branim ono što su osnovne slobode i prava dostignute kada je u pitanju civilna kontrola službe bezbednosti u Republici Srbiji. Pozdravljajući na kraju ovog obraćanja, odluku da se učini zaista presedan kakav nije viđen u parlamentima i da vladajuća većina svojom odlukom, jedan izuzetno važan odbor za buduće četiri godine, i dalje u Srbiji, Odbor za evropske integracije vodi predstavnica opozicione političke stranke, Milica Delević, iz DS, dakle to jeste hrabar potez. Volela bih da tu hrabrost vidimo kod vladajuće većine i na odbrani ovih osnovnih sloboda i prava. Pogotovo što je pred nama izbor i odlučivanje o još dve komisije. Komisije za izvršenje krivičnih sankcija i Komisije koja po Rezoluciji 1325 usvojena u ovoj skupštini treba da da Izveštaj Savetu bezbednosti UN o stanju službi bezbednosti u Srbiji. Nadam se istoj hrabrosti kao kada je u pitanju Odbor za evropske integracije i u odlučivanju o tome ko će činiti sastav ovih dveju komisija čiji nas izbor čeka pre ili kasnije. Zahvaljuje.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Za to sam da se prihvati ovaj amandman, jer obrazloženje, koje je dao predlagač za izmenu i dopunu Zakona o osnovnom uređenju službi bezbednosti Republike Srbije, je da se uvodi profesionalizacija, razdvajanje najodgovornijih funkcija i rukovodilaca određenih službi i da se proširuje prostor demokratske i civilne kontrole službi bezbednosti. Mislim da je javnosti poznato da od svog osnivanja SPO se bavi i ovim temama i tražimo da se jednostavno uradi ono u našoj zemlji što se uradilo u svim zemljama, koje su u odnosu na Srbiju od uvođenja višestranačkog sistema, a pre svega mislim na zemlje bivšeg istočnog bloka, u stepenu demokratičnosti i ekonomskog razvoja otišle daleko više od nas za ove 22 godine. Nažalost, do sada nije postojala politička volja. Izuzev SPO, LSV, DHS, LDP, nijedna politička stranka nije davala podršku ovom našem predlogu. Ovde Vlada kaže da želi u EU. Ne znam u kojoj to zemlji EU i demokratskoj zemlji sveta je moguće da šef vladajuće partije bude ministar vojni, šef svih civilnih i vojnih službi bezbednosti, a premijer najavljuje da će biti ujedno i ministar policije. To su, da podsetimo, stare nerasformirane službe. Umesto da otvorimo dosijee, da se pozabavimo organizovanim kriminalom na dublji, sveobuhvatniji način, da ispitamo kriminal u privatizaciji itd, konzervira se postojeće stanje i, po nama, vrši se nedopustiva koncentracija moći. To je protivno, čini nam se, osnovnim evropskim načelima. Podsetiću vas da je nedavno održan protest, pošto im je zabranjen štrajk, radnika službi bezbednosti u Francuskoj, koji su se protivili tome da jedan kadar iz službe, koji po njihovom mišljenju nije odgovarao u potpunosti u pogledu stručnih kvaliteta i profesionalnosti, dođe na određeno mesto. Njihov protest je uspeo i uspeli su da izdejstvuju da na mesto na kome treba da bude neko ko je profesionalac, dođe baš profesionalac. Mislim da smo dobili jasne poruke iz Brisela. Da mi treba da otvorimo tajne dosijee, da reformišemo službe bezbednosti, da se pozabavimo najspornijim velikim kriminalnim privatizacijama, ali mi u ovome ne vidimo tu nameru, niti smo u svim diskusijama buduće vladajuće većine takvu nameru prepoznali. Glavni zadatak službi bezbednosti je da štite celo društvo i državu, a ne samo političku vlast. Država može biti bezbedna, ali građani u državi mogu biti i ne bezbedni i ugroženi od organizovanog kriminala, terorizma, političke vlasti. Nažalost, Srbija je prepuna takvih negativnih iskustava. Ovo upravo govorim zbog negativnih iskustava i zbog bojazni od povratka negativnih iskustava. Ne kažem da je to namera, ali opravdana i argumentovana bojaznost postoji. Stepen demokratičnosti i reformisanosti sektora bezbednosti je upravo pokazatelj demokratičnosti celog društva. Promene u sektoru bezbednosti mogu biti doprinos, ali mogu biti i pretnja bezbednosti građana. To je stanovište moje političke stranke. Sve naše službe i policija su opterećeni nedovoljnim otklonom od komunističkog modela tajnih policija i milicije. Mislim da treba prihvatiti ovaj amandman i da Vlada ono zašta se deklarativno zalaže treba da pokaže i u praksi. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Snežana Malović. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Za reč se javio gospodin Konstantin Samofalov. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, DS će glasati za amandman gospođe Snežane Malović i obrazložiću zašto. Kolege iz vladajuće koalicije, kolege koje su na Odboru za kontrolu službi bezbednosti su odlučile da predlože Skupštini da ne prihvati ovaj amandman, ili koncept civilne kontrole ne razumeju, što ih po mom uverenju čini ne kompetentnim da se bave ovako složenim poslom, kao što je kontrola službi bezbednosti ili ga vrlo dobro razumeju, ali žele da ubiju svaku civilnu i demokratsku kontrolu. U obrazloženju Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o osnovama uređenja službi bezbednosti, koji ste vi podneli, kaže se da želite da proširite civilnu i demokratsku kontrolu. Meni nije jasno kako se to proširuje civilna i demokratska kontrola time što se ona koncentriše u rukama jednog čoveka. Ovde imamo situaciju da je gospodin Vučić, za koga se govori da će biti novi sekretar Saveta za nacionalnu bezbednost, ekspert i za vojsku, kao budući ministar odbrane, i za korupciju, i za bezbednost, kao budući potpredsednik Vlade, i za službe bezbednosti. On je ekspert apsolutno za sve. Da bih približio građanima Srbije šta je uopšte suština civilne i demokratske kontrole, reći ću da se njome bavi ne samo parlament, već i predsednik Republike, ministarstva koja se bave sektorom odbrane i bezbednosti, mediji, nevladine organizacije, građani. Suština civilne kontrole jeste da se ona proširi, a ne da se sve sabije ruke jednog čoveka. Meni ovo sve liči na onu staru narodnu izreku – kadija te tuži, kadija ti sudi. Do sada je rešenje bilo takvo da je sekretar Saveta za nacionalnu bezbednost šef kabineta predsednika Republike. Razumem da novi predsednik, gospodin Tomisla Nikolić, možda nema poverenja u svog šefa kabineta. Ukoliko on to poverenje nema, ne možemo ni mi da ga imamo. Zato nudimo jedno kompromisno rešenje. Ovim amandmanom predlažemo da predsednik svakako predloži svog sekretara Saveta za nacionalnu bezbednost, jer to jeste u interesu civilne i demokratske kontrole, ali da se ne bi sva moć, kako sam rekao, koncentrisala u rukama jednog čoveka, u ovom slučaju, verovatno, gospodina Vučića, predlažemo da se sekretar ne može imenovati iz redova članova Saveta za nacionalnu bezbednost, a gospodin Vučić, kao ministar odbrane to jeste. Još jednom ću podsetiti na nešto što se dešavalo prethodnih dana i što govori, u prilog činjenici, da vi očito, iako još uvek niste seli u ministarske fotelje, pokušavate da suzbijete svaku civilnu i demokratsku kontrolu. Činjenica je da ste prekršili pravilo, koje je uspostavljeno još 2004. godine, da predsednici najvažnijih skupštinskih odbora treba da budu iz opozicije, pa tako i predsednici odbora za odbranu i unutrašnje poslove, gde imamo gospodina Bajatovića, uz dužno poštovanje, sa kojim sam imao dobru saradnju, ali on sada dolazi iz vladajuće koalicije. Takođe i šef Odbora za kontrolu službi bezbednosti je isto tako iz vladajuće koalicije, gospođa Jadranka iz SNS. Dakle, nije vam bilo dovoljno to što uvodite gospodina Vučića, na mala vrata, na sve važne funkcije koje se bave bezbednošću, nego ste i opoziciji, svojevrsnim aktom parlamentarnog nasilja, preoteli ove odbore. Sa time ne možemo da se složimo. S obzirom na to da su nam građani dali poverenje i vama su kao budućoj vlasti dali poverenje da sprovodite promene, mada profesor Mićunović dobro kaže – one ne moraju da budu bolje, nego mogu da budu i na gore. Dali su poverenje i nama kao opoziciji, isto tako kao i vama, da zajedno pokušamo da ovaj parlament učinimo dostojnim građana koji su glasali za njega. Prema tome, nadam se da ćete uvažiti ove naše amandmane i da ćete sprečiti koncentraciju moći u rukama jednog čoveka. Ukoliko ne, tome ćemo se oštro suprotstaviti. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Jadranka Joksimović, replika.
Uvaženi predsedniče, poštovane kolege, javljam se za repliku pošto me je kolega poslanik imenom prozvao, a ima štošta da se kaže o shvatanju i razumevanju koncepta civilne i demokratske kontrole, a ja bih rekla u jednom širem značaju shvatanja demokratije koju ste nam pokazali za ovih 12 godina, na koji način je shvatate i kako je shvatate. To je zaista ostavilo ozbiljne posledice po demokratsko uređenje i sistem Srbije, što pokušavamo uvođenjem nekih odredbi koje su u koheziji sa Ustavom, da na neki način makar malo ispravimo, a vi to čak i ne razumete, pa ću sada da pročitam zarad javnosti kako je u stvari u praksi izgledalo rešenje koje vi toliko hvalite sa šefom kabineta. U praksi je Savet, to sam inače napisala jer sam se sa time bavila, da ne mislite da nekog citiram, je funkcionisao preko Kancelarije za bezbednost i zaštitu javnih podataka, koja je obavljala administrativne poslove, umesto da bude i postane njegov organ za zaštitu i kontrolu, gospodo, dok se biro starao za sprovođenje odluka Saveta i bavio se izvršnim poslovima, umesto administrativnih poslova. Dakle, Savet nije organ državne uprave u punom smislu tog značenja. Zbog toga Kancelarija za bezbednost i zaštitu tajnih podataka nije mogla da ostvari svoju funkciju, jer se vladine agencije takvog karaktera ne mogu osnivati radi vršenja takvih poslova za organe koji nisu organi državne uprave. Pošto ste svi izvanredni pravnici, a ja pravnik nisam, ali sam se konsultovala, trebalo bi da makar toliko znate, zbog čega je birou namerno ili slučajno data veća izvršna funkcija od one koju bi on zapravo trebao da ima. Šta se tu zapravo u praksi događalo? Događalo se da, umesto da se šefovi službi sastaju u pomenutoj kancelariji ili na samom savetu, to je ta demokratija u praksi, oni su se sastajali u birou gde je mogao neko samostalno da kroji i upravlja radom službi, pa čak i bez znanja predsednika, iako to u ovom slučaju nije bio slučaj, ali je mogao da bude ili ostalih članova Saveta. Ovo rešenje je zakonski utemeljeno, ono obezbeđuje zakonitost u radu i koordinaciju rada službi. Ako to niste razumeli, onda niste razumeli koncept civilne i demokratske kontrole. Hvala.
Hvala vam. Za reč se javio narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Imajući u vidu da sam lično bio član Saveta za nacionalnu bezbednost, čini mi se da imam dovoljno prava da pojasnim stav Demokratske stranke, a verujem i dobrog dela opozicije. Naime, da se danas odlučuje o tome da se ukine Savet za nacionalnu bezbednost imao bih potpuno razumevanje, jer pre pet godina, kada je Savet formiran, tadašnja opozicija na čelu sa Tomislavom Nikolićem bila je protiv formiranja Saveta za nacionalnu bezbednost, a gospodin Dačić je govorio da je taj savet anti ustavan. Naravno, jednu stvar pričate kada ste u opoziciji, drugu stvar radite kada ste na vlasti i to je nešto što je politička praksa pokazala i u prošlosti, ali to je činjenično stanje. Ono što je važno reći, to je da je taj savet kao takav imao izuzetno dobre rezultate i nije tačno da su bila veća ovlašćenja biroa u odnosu na Savet,daleko je to od činjenica, kao što nije tačno da se ovo rešenje suštinski razlikuje. Ovo rešenje koje je danas ponuđeno je gotovo istovetno, sa tom razlikom što očigledno da predsednik Republike nema ili čoveka dovoljno stručnog ili nema čoveka u koga ima poverenje koji bi mogao da vrši funkciju sekretara Saveta za nacionalnu bezbednost sa pozicije šefakabineta, odnosno otvara se novo radno mesto sekretara i praktično se povećava birokratija. Šta znači sekretar i koliko je on važan i da li je moguće da se u jednom liku objedini član Saveta i sekretar? To bi otprilike izgledalo kao da predsednik Skupštine bude u isto vreme i sekretar Skupštine. Nema to nikakve logike i mislim da je to loše rešenje i mislim da, bez obzira na sve kritike koje nastupaju ovde, naprosto, logika u poslovanju ne dozvoljava se na taj način formiraju državni organi i da umesto da se vodi politika bezbednosti i odbrane i da se u odnosu na tu politiku sistematizuju radna mesta, formacija itd. mi imamo situaciju da u odnosu na ljudske resurse sistematizujemo mesto u Savetu za nacionalnu bezbednost. To je nešto što ne funkcioniše. Svako ko je vodio neko ministarstvo, kompaniju, privredno društvo itd. zna da prvo postavite sistem koji treba da funkcioniše, a onda taj sistem popunjavate sa ljudima ukoliko ih imate u okviru svog sistema. Ukoliko nemate, onda zapošljavate nove ljude itd. Ovde je sada očigledno da mi u odnosu na potrebe, moram da kažem, ne znam da li jednog čoveka ili jedne stranke, mi menjamo zakon da bi se te potrebe u potpunosti ispoštovale i da bi se napravila jedna kompletna vertikala kako izvršne vlasti, tako i vlasti u Skupštini Srbije, što može da se vidi kroz odbor i komisiju koja kontroliše ovaj savet. Mislim da je to jako loše rešenje. Mislim da to rešenje nigde u svetu, pa i u Srbiji neće biti prihvaćeno na način na koji je zamišljeno. U ime Demokratske stranke upozoravam da nema logike. S druge strane, kao neko ko je pet godina bio na čelu Ministarstva odbrane, apelujem da se ne zaboravi da je to jako ozbiljan posao. Ministarstvo odbrane kao jedno veliko ogromno ministarstvo, najkompleksnije ministarstvo u Vladi Republike Srbije uz Ministarstvo unutrašnjih poslova, iziskuje da se time bavite 32 časa dnevno. Ukoliko sutra neko ko je ministar odbrane ili ministar unutrašnjih poslova ili ministar pravde bude i sekretar odbora Saveta za nacionalnu bezbednost, to govori da postoji intencija da se naprosto tim poslom ne radi na njemu sto posto svojim kapacitetom i to je jako loš signal. Mislim da ni na koji način neće unaprediti sistem iz koga bi došao čovek koji bi bio sekretar Saveta za nacionalnu bezbednost. Inače, Savet za nacionalnu bezbednost je ozbiljno telo. Zahvaljujući Savetu i Birou mnoge aktivnosti koje su imale naše bezbednosne službe i policija su izvršene na najbolji mogući način. Zahvaljujući tom savetu smo dobili veoma veliki broj pohvala od međunarodne zajednice u borbi protiv organizovanog kriminala, pre svega, i to međunarodnog, onog najžešćeg organizovanog kriminala i mislim da zaista da savet kao takav treba da opstane, s tim što mislim da način na koji se sada planira njegovo rukovođenje u stvari pokazuje da treba da se zaštiti interes onih ljudi koji otprilike vide taj savet kao mogućnost da oni politički profitiraju. Podsetiću, sekretar Saveta je bio šef kabineta predsednika Republike. Ni predsednik Republike ni on nisu politički profitirali. Naprotiv, danas imaju dosta tegoba upravo zato što su se borili protiv organizovanog kriminala na način na koji to nije viđeno dugi niz godina u Srbiji. Dakle, to nije mesto na kome treba bilo ko da ima egzibiciju, naprotiv to je mesto gde treba profesionalci da rade svoj posao na najbolji mogući način. Duboko verujem da još uvek postoji dovoljno svesti da amandman koji je predložen treba da se usvoji ili da se ostavi zakon kakav je bio ili da se usvoje izmene koje će onemogućiti da neko bude i član Saveta i u isto vreme sekretar i u isto vreme ministar odbrane ili pravde itd, jer to jeonda zaista izuzetno velika koncentracija moći u jednom čoveku. Ukoliko bi imali antimonopolski zakon koji bi se ticao pozicija u društvu, pozicija u politici, siguran sam da on tako nešto ne bi dozvolio, siguran sam da bi on osporio tu mogućnost i zato bez i malo žuči i nervoze prosto savetujem da se to ne radi i smatram da neće biti dobro za državu i za naše društvo. Hvala.
Hvala. Za reč se javila narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, poslanička grupa LSV neće podržati ovaj amandman, s obzirom na to da ono što ćete vi u narednih sat vremena u ovoj skupštini uraditi je zapravo da ćete izmeniti zakon tako da bi Aleksandar Vučić mogao da bude sekretar Saveta za nacionalnu bezbednost. Svako ko pravi zakone prema meri političke stranke vrlo brzo je uvideo da ta praksa nije dobra, da može samo ići njemu samom na štetu. Mislim da je ovo vreme kada treba da se osvrnemo, kada je u pitanju ovaj amandman, šta su to danas bili glavni sporovi u ovoj skupštini, šta su to već nekoliko dana glavni sporovi u ovoj skupštini. Pre svega, danas smo imali tri kamena spoticanja. Jedan je ovaj koji se tiče toga da se zakon menja da bi Aleksandar Vučić mogao biti sekretar saveta. Drugi, je bio taj da je Vlada sebi potpuno neovlašćeno uzela nadležnost da smenjuje državne službenike i time sprovodi čisti politički revanšizam. Treći je bio opet potpuno začuđujuće nadležnosti Vlade nad radom imalaca javnih ovlašćenja, gde spadaju regulatorna tela, agencije, strukovna udruženja itd. Iako smo prethodnih dana imali prilike da čujemo lekcije o demokratiji i o pravima poslanika opozicije itd, vidimo da od toga nema ništa. Sve što se u prethodna dva, tri dana u ovoj skupštini desilo demantovalo je upravo ono što je bilo rečeno u ovoj skupštini prilikom usvajanja vas, gospodine Stefanoviću, kad su vas birali za predsednika. Isti taj spor je nastao i sa Odborima u Skupštini Srbije četiri kontrolna Odbora u ovoj skupštini postoje u sva četiri su predstavnici vladajuće koalicije. To su Odbor za odbranu, unutrašnje poslove, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, Odbor za administrativna i budžetska i mandatsko imunitetska pitanja i Odbor za kontrolu službi bezbednosti. Mislim da ne treba govoriti koliko je opasno da jedan čovek, bilo ko da je u pitanju, koji će biti u izvršnoj vlasti, koji očigledno ima političku vlast kao predsednik jedne stranke i koji će biti ministar vojske, u isto vreme kontroliše službe bezbednosti. Nažalost, ovim se nastavlja slavna srpska tradicija jednog od prethodnika gospodina Vučića, koji se isto tako zvao Aleksandar, ali se prezivao Ranković. Radi se o drugu Aleksandru Rankoviću Leki, koji je isto tako smatrao da je kontrola nad policijom, posebno tajnom policijom, jedno od osnovnih i najvažnijih organa vlasti, tako da gospodin Vučić Leka može da počne da radi. Hvala.
Molim vas, kada govorite o narodnim poslanicima vodite računa o dostojanstvu Narodne skupštine i o poslanicima se ne izražavajte na način koji se može tumačiti kao uvredljiv. Molim narodne poslanike za mir u sali. Da li ima drugih prijavljenih za reč po ovom amandmanu? (Nema.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Naravno, moj predlog amandmana ide u istom pravcu kao i prethodnici iz DS koji su govorili. Suština je u tome što zaista bez personalizacije, bilo kakvih rešenja koja nisu napravljena mi ne želimo da diskutujemo ko i na koji način će obavljati funkciju koju još nije počeo da obavlja. Mi nemamo ništa protiv, amandman se i kreće u tom pravcu, da predsednik Republike sam izabere osobu koja će vršiti dužnost o kojoj se ovde govori. Ono što svakako treba uskladiti sa obrazloženjem koje ste nam dali, a tiče se civilne kontrole i ostalo, jeste zaista opasno zadiranje izvršene vlasti, tj. Vlade u ovu materiju i nejasno preplitanje ingerencija i stvari koje će se tom prilikom nesumnjivo dogoditi. Zbog toga smatramo da je mnogo bolje bilo ili ovo lice preciznije definisati i reći da će biti van izvršne vlasti ili u suštini da se na neki način jasno odredi da je u pitanju član saveta koji se bavi bezbednošću, što bi omogućilo, recimo, da i ministar unutrašnjih poslova može da bude sekretar biroa. Ne vidim zašto ministar odbrane može da obavlja taj posao, a ne može ministar unutrašnjih poslova? Nisu mi jasni kriterijumi. Kriterijume će odrediti onaj ko bude birao, u ovom slučaju predsednik Republike. To ne želi niko da mu oduzme. Ponavljam, naša intervencija se tiče opasnosti od zadiranja izvršne vlasti na jednom mestu koje služi koordinaciji i boljem funkcionisanju službe. To mesto ste i sami vi opisivali na, rekao bih, izrazito tehnički način. U slučaju da se i to prenebregne, u šta ne sumnjam, u slučaju da se i sve ovo odbija, u šta uopšte ne sumnjam, treba da se zaista zapitamo oko svrhe celishodnosti ovakvog postavljenja i mogućnosti da se istovremeno obavljaju zaista odgovorne, teške funkcije od interesa države Srbije i njene bezbednosti. To su stvari koje zahtevaju više od jednog čoveka i zahtevaju ne samo koordinaciju, već maksimalno posvećivanje svim poslovima. Razumem da postoje ljudi u režimu koji žele da dokažu da su u svemu bolji od prethodnika koji žele da dokažu da najbolje znaju i najbolje umeju da rade sve, od mesne zajednice, medija, odbrane, tajnih službi, alivas podsećam da to nije ono što ste obećali građanima i nije ono što građani Srbije očekuju od vas. Naša kritika je potpuno na mestu, onaje konstruktivna. Naš apel je zaista konstruktivan apel, prihvatajući pruženu ruku gospodina Vučića od juče, ne ulazeći apsolutno u naše političke pozadine oko svega ovoga. Zaista pokušavamo da vam ukažemo kako bi se bolje napravio propis i kako bi bolje išlo u korist građana Srbije. Ništa više od toga. Molim vas, nemojte samo ponovo da dođe šef vaše poslaničke grupe, da se ponovo drže lekcije kako nekome on lično smeta. To apsolutno nije tačno. Ovde se ne priča ni o kome lično. Ni jedno ime nećete čuti od Demokratske stranke. Zamolio bih vas predsedniče ako možete da intervenišete, ako ne, vaš miran pogled ću razumeti kao odraz odobravanja. Ono što je sigurno jeste da nećemo daleko stići, kao što sam već govorio, ako na ovaj način novi režim u Srbiji pokušava da ustanovi stvari na više polja. Razumem da režimski pristup u Srbiji podrazumeva koze koje čuvaju kupus na svim poljima, ali vodite i vi računa da sa ove strane nećete imati ljude koji će se plašiti da to razotkriju i ukažu svuda i na svakom mestu i da vam adekvatno odgovore na nekompetentnost, zloupotrebe i apsolutnu privatizaciju državne vlasti. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno demokratske partije. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će se u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 26. jul 2012. godine u 16,15 časova kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Do tog trenutka određujem pauzu od 30 minuta. Podsećam vas da će odmah nakon glasanja nastaviti sa Posebnom sednicom za izbor Vlade. Pre toga ćemo odrediti pauzu koja će biti dovoljna da se obave sve tehničko-administrativne pripreme za ukaz tog zakona koji usvajamo. Hvala vam. [[Posle pauze]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa sednicom. Pre nego što pređemo na odlučivanje po tačkama dnevnog reda, potrebno nam je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 182 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O MINISTARSTVIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ministarstvima, u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za su glasala 134 narodna poslanika, protiv je bilo 58 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18 narodnih poslanika od ukupno 210 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Narodni poslanik Srđan Šajin, 24. jula 2012. godine, pisanim putem povukao je amandman na član 10. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno demokratske partije. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 45 narodnih poslanika, protiv je bilo 115 narodnih poslanika, uzdržanih je bilo dvoje, nije glasalo 49 narodnih poslanika od ukupno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 47 narodnih poslanika, protiv je bilo 122 narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 45 narodnih poslanika od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 35 narodnih poslanika, protiv je bilo 119 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 60 narodnih poslanika od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Samardžić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 31 narodni poslanik, protiv je bilo 130 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 58 narodnih poslanika od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 4. i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 42 narodna poslanika, protiv je bilo 125 narodnih poslanika, uzdržan je bio jedan narodni poslanik, nije glasao 51 narodni poslanik od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 4. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno demokratske partije. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandamn. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 44 narodna poslanika, protiv je bilo 130 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 46 narodnih poslanika od ukupno 220 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na člana 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olgica Batić, Aleksandar Jugović i Aleksandar Čotrić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 39 narodnih poslanika, protiv je bilo 126 narodnih poslanika, uzdržan je bio jedan narodni poslanik, nije glasalo 55 narodnih poslanika od ukupno 221 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 5. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno demokratske partije. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 45 narodnih poslanika, protiv je bilo 129 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 47 narodnih poslanika od ukupno 221 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Dragan Šutanovac. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 185 poslanika, protiv dva, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 34, od ukupno 221 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 7. i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 50 poslanika, protiv 129, uzdržan jedan, nije glasao 41, od ukupno 221 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 47 poslanika, protiv 138, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 34, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 39 poslanika, protiv 136, uzdržan jedan, nisu glasala 43, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Milica Delević. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 53 poslanika, protiv 114, uzdržana dva, nije glasalo 50, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 177 poslanika, protiv i uzdržanih nije bilo, nisu glasala 42, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš,Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić, zajedno su podneli amandman kojim su predložili da se doda novi član 8. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 46 poslanika, protiv 139, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 34, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 8. i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 47 poslanika, protiv 140, uzdržanih nije bilo, nisu glasala 32, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasao 41 poslanik, protiv 141, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 37, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 38 poslanika, protiv 135, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 46, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 9. i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 45 narodnih poslanika, protiv je bilo 138 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 36 narodnih poslanika, od ukupno 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić i Dubravka Filipovski. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo pet narodnih poslanika, protiv je bilo devet narodnih poslanika, jedan je bio uzdržan, nije glasalo 203 narodna poslanika, od ukupno 218 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 32 narodna poslanika, protiv je bilo 135 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasao 51 narodni poslanik, od ukupno 218 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 10. i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papauga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 43 narodna poslanika, protiv je bilo 139 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 35 narodnih poslanika, od ukupno 217 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 10. i član 10. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 42 narodna poslanika, protiv je bilo 136 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 39 narodnih poslanika, od ukupno 217 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 40 narodnih poslanika, protiv je bilo 134 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 43 narodnih poslanika, od ukupno 217 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 36 narodnih poslanika, protiv je bilo 136 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 45 narodnih poslanika, od ukupno 217 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo devet narodnih poslanika, protiv je bilo 72 narodna poslanika, jedan je bio uzdržan, nije glasalo 134 narodnih poslanika, od ukupno 216 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 12. i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papauga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 43 narodna poslanika, protiv je bilo 137 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 36 narodnih poslanika, od ukupno 216 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio jeamandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 142 narodna poslanika, protiv je bilo četiri narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 70 narodnih poslanika, od ukupno 216 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 14. i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papauga i Đorđe Stojšić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasao 41 narodni poslanik, protiv je bilo 140 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 35 narodnih poslanika, od ukupno 216 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 14. i član 14. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Ivan Karić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 39 narodnih poslanika, protiv je bilo 137 narodnih poslanika, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 40 narodnih poslanika, od ukupno 216 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 36 narodnih poslanika, protiv 136 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 44 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 216 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Marković. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio je amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 137 narodnih poslanika, protiv jedan narodni poslanik, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 78 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 216 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreši, Aleksandra Jerkovi, Olena Papuga i Đorđe Stojšić, zajedno su podneli amandman na naslov iznad člana 16. i član 16. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 39 narodnih poslanika, protiv 131 narodni poslanik, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 45 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 215 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 16. i član 16. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Ivan Karić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 31 narodni poslanik, protiv 134 narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 49 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Oliver Dulić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 29 narodnih poslanika, protiv 137 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 48 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Ranka Savić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 35 narodnih poslanika, protiv 134 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 47 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 216 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Goran Bogdanović podneo je amandman kojim dodaje novi naslov i novi član 19a. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 37 narodnih poslanika, protiv 133 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 46 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 216 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Božidar Đelić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 32 narodna poslanika, protiv 134 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasao 51 narodni poslanik, od ukupno prisutnih 217 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Slobodan Samardžić podneo je amandman kojim dodaje novi član 19a. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 10 narodnih poslanika, protiv 137 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 70 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 217 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno demokratske partije. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 45 narodnih poslanika, protiv 133 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasao 41 narodni poslanik, od ukupno prisutnih 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalno demokratske partije. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 40 narodnih poslanika, protiv 133 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 46 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 36 narodnih poslanika, protiv 131 narodni poslanik, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 53 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 220 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Samardžić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 11 narodnih poslanika, protiv 134 narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 75 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 220 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 25 narodnih poslanika, protiv 133 narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 62 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 220 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olgica Batić, Aleksandar Jugović i Aleksandar Čotrić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 15 narodnih poslanika, protiv 131 narodni poslanik, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 74 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 220 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Meho Omerović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu je prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 137 narodnih poslanika, protiv 22 narodna poslanika, 1 narodni poslanik je uzdržan , nije glasalo 60 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 220 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Goran Bogdanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 32 narodna poslanika, protiv 126 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 60 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 218 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Đelić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 38 narodnih poslanika, protiv 130 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 50 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 218 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Predrag Marković. Narodni poslanik Predrag Marković povukao je ovaj amandman u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Samardžić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 11 narodnih poslanika, protiv 135 narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 73 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olgica Batić, Aleksandar Jugović i Aleksandar Čotrić. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 12 narodnih poslanika, protiv 133 narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 73 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandmane, u istovetnom tekstu zajedno su podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Miroslav Petković, Jovan Palalić i Radojko Obradović, narodni poslanik Srđan Miković, narodni poslanik Gordana Čomić, narodni poslanik Slobodan Homen i grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe LDP. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 61 narodni poslanika, protiv 124 narodna poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 34 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 219 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je članom 41. Predloga zakona, predviđeno da zakon stupi na snagu danom objavljivanja u "Službenom glasniku RS". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 135 narodnih poslanika, protiv 19 narodnih poslanika, jedan uzdržan narodni poslanik, nije glasalo 62 narodna poslanika, od ukupno prisutnih 217 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ministarstvima, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 137 narodna poslanika, protiv 69 narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 11 narodnih poslanika, od ukupno prisutnih 217 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o ministarstvima. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O VLADI. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o Vladi. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 138 narodnih poslanika, protiv je bilo 53, nije bilo uzdržanih, nije glasao 21 narodni poslanik, od ukupno 212. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 44 poslanika, protiv 131,uzdržanih nije bilo, nije glasalo 37, od ukupno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nenad Konstantinović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 50 poslanika, protiv 136, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 26, od ukupno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman, amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je on u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 41 poslanik, protiv 132, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 39, od ukupno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nenad Konstantinović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je on u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 50 poslanika, protiv 130, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 33, od ukupno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je on u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 40 poslanika, protiv 134, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 40, od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je on u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 49 poslanika, protiv 137, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 28, od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Srđan Miković i Borko Stefanović. Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je on u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 42 poslanika, protiv 133, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 39, od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o Vladi, u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 139 poslanika, protiv 56, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 19, od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o dopunama Zakona o Vladi. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O OSNOVAMA UREĐENjA SLUŽBI BEZBEDNOSTI REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o osnovama uređenja službi bezbednosti Republike Srbije. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 137 poslanika, protiv 55, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 22, od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, na osnovu člana 163. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio kao nepotpun amandman na član 2. koji je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa (član 163. stav 4. Poslovnika). Podsećam vas, takođe, da je grupa od 45 narodnih poslanika poslaničke grupe SNS pisanim putem, 26. jula 2012. godine, povukla amandman na član 1. sa ispravkama. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naziv Predloga zakona amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 47 poslanika, protiv 137, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 30, od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasao 41 poslanik, protiv 134, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 39, od ukupno 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 48, protiv 135, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 30, od ukupno 213 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Stefanović. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 46, protiv 135, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 32, od ukupno 213 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 1. amandman je podnela grupa od 14 narodnih poslanika poslaničke grupe Liberalnodemokratske partije. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za kontrolu službi bezbednosti nije prihvatio amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 37, protiv 133, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 43, od ukupno 213 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o osnovama uređenja službi bezbednosti Republike Srbije, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 138, protiv 52, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 23, od ukupno 213 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmeni Zakona o osnovama uređenja službi bezbednosti Republike Srbije. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštie, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganja, da se Narodna skupštine, bez pretresa, o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Dušan Milisavljević, na sednici 24. jula 2012. godine, u 21 čas i sedam minuta, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 36, protiv 111, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 63, od ukupno 210 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Janko Veselinović, na sednici 26. jula 2012. godine, u 14 časova i 22 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika u vezi sa članom 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 33, protiv 94, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 82, od ukupno 209 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje po njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Pošto smo zakazali sednicu o izboru članova Vlade odmah u nastavku ove sednice, određujem pauzu od 45 minuta za obavljanje potrebnih administrativnih procedura, te nastavljamo sa radom u 18,15 časova. (Sednica je završena u 17,30 časova.)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA STENOGRAFSKE BELEŠKE (neredigovane i neautorizovane stenografske beleške) Druga posebna sednica Narodne skupštine Republike Srbije 26. jul 2012. godine (Sednica je počela u 18,35 časova. Sednicom predsedava Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Drugu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisustvu narodnih poslanika, konstatujem da na sednici prisustvuje 145 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 192 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da, pored narodnih poslanika, sednici prisustvuju predstavnici diplomatskog kora i gosti Narodne skupštine, naravno kao i predstavnici verskih zajednica. Dozvolite mi da ih ovom prilikom pozdravim. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre izabere Vladu, kako bi se što pre okončao proces konstituisanja najviših državnih organa i tela nakon izbora održanih u maju ove godine. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, za Drugu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini, utvrdio sam sledeći: D n e v n ir e d 1. Izbor Vlade i polaganje zakletve predsednika i članova Vlade. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Primili ste predlog kandidata za predsednika Vlade koji je, saglasno članu 112. stav 1. tačka 3) Ustava Republike Srbije, podneo predsednik Republike gospodin Tomislav Nikolić. Primili ste saglasnost gospodina Ivice Dačića, kandidata za predsednika Vlade, da prihvata kandidaturu u pisanom obliku. Na taj način, a saglasno odredbama Ustava Republike Srbije Zakona o Vladi i Poslovnika Narodne skupštine, stekli su se uslovi da kandidat za predsednika Vlade Narodne Skupštine iznese program Vlade i predloži sastav Vlade, član 127. stav 2. Ustava Republike Srbije, da otvorimo pretres o kandidatu za predsednika Vlade, programu kandidata za predsednika Vlade i kandidatima za članove Vlade, da prilikom izbora Vlade, odredimo broj potpredsednika Vlade i ministra bez portfelja u Vladi na predlog kandidata za predsednika Vlade i izaberemo predsednika Vlade, potpredsednika i ministra, da članovi Vlade pred Narodnom skupštinom polože zakletvu. Sada molim gospodina Ivicu Dačića, kandidata za predsednika Vlade, da Narodnoj skupštini iznese program Vlade i predloži njen sastav. Reč ima kandidat za predsednika Vlade, gospodin Ivica Dačić. Sačekajte samo jedan trenutak, da predstavnici medija oslobode salu. Po Poslovniku se javio gospodin Borislav Stefanović, ali pre njega gospodin Mićunović.
Prvo je neophodno da stvorite uslove za rad. Počeli ste sednicu kada je ovde bilo 20 i više reportera i nismo se videli, ni mi vas, a ni vi nas. To je bio prvi problem. Drugo, bio sam uveren da Vlada nema program, jer nam ga nije ni dostavila. Uobičajeno je bilo i red je da imamo pisani ekspoze, koji možemo da razmatramo, da bismo učestvovali u raspravi, pratili izlaganja. Toga ste nas lišili. Znam ovu brzinu, ali neću da ulazim u razloge. Da li je već stupio na snagu Zakon o Vladi, Zakon o ministarstvima? Da li mi onda po zakonu i biramo Vladu? Bilo je normalno da ste nam podelili pisani ekspoze kandidata za predsednika Vlade, da možemo da ga proučimo, makar koliko to vremena bilo i da onda govorimo. Ovako, ostaju samo impresije iz onoga što će nam reći predsednik Vlade. Predložio bih vam da napravite pauzu, da nam podelite ekspoze i da onda mi, ili sutra ili nekoliko sati kasnije, možemo o njemu da govorimo. Znam da se u Srbiji, prisustvovao sam u deset Vlada, uvek nešto smandrljavalo kada je Vlada u pitanju. Očekivao sam, pošto je najavljeno da će se raditi sve drugačije od onoga kako je ranije rađeno, da će ovo sada biti urađeno "lege artis", da u tome uživamo, tim pre što nas i drugi posmatraju. To je moj predlog, da odložite sednicu, podelite nam ekspoze i da možemo da nastavimo rad.
Što se tiče vaše primedbe za predstavnike medija, želim da vas obavestim da sam hteo da celokupna srpska javnost ima potpuni uvid u rad ovog parlamenta i da prisustvuje potpuno sednici na ovakav način. Naravno, nakon mog uvodnog obraćanja, pre davanja reči mandataru za sastav Vlade, novinari su, kao što ste videli, se povukli iz centra sale. Što se tiče ekspozea, on je upravo podeljen svim narodnim poslanicima, odnosno deli se svim narodnim poslanicima. Nakon ekspozea mandatara ću odrediti pauzu, na kojoj vi možete i detaljno da ga pročitate. Drugi se po povredi Poslovnika javio gospodin Stefanović. Molim vas, navedite samo član Poslovnika koji je prekršen.
Odrekao sam se tog prava, s obzirom da je šef poslaničke grupe već rekao istu primedbu.
Gospodin Jovanović, po poslovniku.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, član 19. stav 5. povreda Poslovnika, koju ste izvršili, gospodine Stefanoviću. Vi ste dužni da se starate o redu u ovom parlamentu. Loše je to što ovakvu značajnu sednicu zakazujete na tako neodgovoran način. Ne mislim da se bilo kakav ozbiljan posao može uraditi tako što ćete nekoga pozvati u 23,00 časa, a vi ste to učinili preksinoć, kada ste u 23,00 časa poslaničkim grupama prosledili poziv za današnju sednicu. Sada ste nam sarkastično, a ne duhovito sugerisali, pošto vam se gospodin Dačić obrati, mi u pauzi proučimo njegov ekspoze. Zašto ste sazivali onda Skupštinu, ako je suština ove Skupštine obesmišljavanje onoga što Skupština treba da bude? Zemlja je u krizi. Nikada nije bilo manje poverenja i među nama, u čitavom društvu, a najmanje u odnosu prema institucijama koje svojim autoritetom treba da usmeravaju život u zemlji. Na ovakav način vi samo ponavljate greške svojih prethodnika. Poslednja ponoćna Vlada je trajala šest meseci. Nikom ništa dobro nije donela, ni onima koji su je pravili, ni onima koji su od nje zavisili. Mi svoju sreću nismo našli u kritici te Vlade, koja se ni po čemu ne razlikuje od prvih kritika koje upućujemo novoj parlamentarnoj većini. Na takav način se ne odnosi odgovorna institucija prema onima od čijeg grada presudno zavisi. Obraćam vam se sa uvažavanje i od vas očekujem da poštujete 260.000 glasova koje mi ovde predstavljamo. Nemamo mi šta da tražimo u polusatnoj pauzi u prosleđenom ekspozeu gospodina Dačića. Ako je želeo odgovornu raspravu, bio je dužan kao mandatar, a posebno vi kao predsednik parlamenta, da nam omogućite da se mi za nju pripremimo, a ne da sve svedemo na intrige i spletke. To je ponižavajuće, makar za nas. Povredili ste Poslovnik, član 19. stav 5.
Ako vi insistirate, Narodna skupština će se o vašem predlogu izjasniti u Danu za glasanje. Po kom osnovu, gospodine Mićunoviću? Jeste li rekli povreda Poslovnika? Morate mi reći. Ako je povreda Poslovnika, ja ću vam dati reč, ako nije, onda ne mogu da vam dam. Možete li se prijaviti, molim vas.
Mislim da ste nekorektno objasnili moju primedbu. Nisam bio protivu toga da mediji budu prisutni. Naprotiv, ja želim da svi mediji budu tu. Protestovao sam protivu gužve koju ste napravili i čitav zid je nastao između vas i nas i nije moglo da se radi. Niste me ni čuli kada sam tražio poruku. Prema tome, nemojte tumačiti da je to bio razlog – eto, protestujemo protiv medija. Naprotiv, želimo medije, ali želimo i red. Mogli ste da počnete sednicu, neka mediji snime, pa kad izađu, onda da se vidimo i da se čujemo.
Za reč se javila, po povredi Poslovnika, gospođa Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Prosto listam, gospodine predsedniče, uvaženi gosti, kandidati za ministre, mandataru, listam Poslovnik, gledam svoje kolege sa kojima sam mnoge vlade birala, glasala ili ne i ne mogu da verujem da 2012. godine i mnogo godina iza nas parlamentarne demokratije i višestranačkog sistema postoje ljudi koji ne mogu dostojanstveno da podnesu trenutak izbora nove vlade. Nikada do sada i nikada ni na jednom međunarodnom ili domaćem skupu ne dobijate tekst koji će govornik da čita. Gde ste to videli? Mandatar se obraća, iznosi svoj ekspoze, a onda ga dobijamo u tekstu kako je pročitan, dobijamo izvesnu pauzu da proučimo i onda razgovaramo o tome. U kojoj ste vi zemlji živeli, ako sam ja tu stvarnost delila sa vama i mnoge kolege ovde prisutne i da li to govori o nespremnosti da Srbiju nastavimo da vodimo putem tolerancije spremni, da od istorije i naše književnosti shvatimo da politika nije sreća gde se i kolo sreće okreće, nego da je politika rezultat dobre ili loše vladavine, dobrog ili lošeg načina vođenja države. Molim vas da prihvatite izborne rezultate, da prihvatite proceduru koja je poštovana do tančina i da način na koji je sednica zakazana, organizovano objavljivanje zakona, govori o ažurnosti i spremnosti ove vlade da ne gubi nijedan trenutak i da nadoknadi izgubljeno vreme u nekim nastojanjima da neka vlada traje četiri godine po svaku cenu. Ako se ne menjamo – ne menjate se. Ako se promenimo – što ste se promenili? Ako se dogovaramo ozbiljno i pravimo programe – spori ste. Ako se organizujemo ovako kao što smo se organizovali, kažete – ponoćne sednice. Koji je to naučni metod analogije, koliko će koja vlada trajati, ako je u neko, ovo ili ono doba, osnovana, započeta, izglasana. Molim vas, gospodine Mićunoviću, makar vas poznajem kao dostojanstvenog čoveka, imajte dovoljno dostojanstva da sve mlade koji stoje iza vas uputite da mirno i lepo sačekamo da čujemo mandatara šta ima da nam saopšti, da dobijemo pauzu, da razgovaramo o ekspozeu, a govorili ste danas da Vlada ima pravo makar na 100 dana. Ne tražimo večeras 100 dana, tražimo elementarnu kulturu, da ova vlada iznese svoj ekspoze. Molim vas, nemojte da od ovog čina, koji Srbija očekuje sa mnogo nade, pravite nešto što ne služi nikome na čast.
Molim vas, samo vodite računa o vremenu. Hvala vam. Za reč se, po povredi Poslovnika, javio gospodin Srđan Šajn, a nakon njega gospodin Marjan Rističević.
Zaista ne mogu, ako je ovo pravi Poslovnik, da pronađem član 19. stav 5, jer u ovom Poslovniku imaju u članu 19. samo dva stava. To je jedna stvar. Ne mogu da znam na šta se poziva gospodin Jovanović. Verovatno ima neki peti stav koji ne piše u ovom zvaničnom dokumentu. Druga stvar, ako su svi poslanici samostalni i mogu da razmišljaju, ne moraju da idu po mišljenje u Krunsku gde sedi sada čovek koji je sve vodio. Ne razumem da poslanici koji su članovi Vlade ne mogu da imaju svoje mišljenje… (Predsednik: Molim narodne poslanike da dozvole govorniku da završi.) … posle pročitanog teksta ili posle saslušanog ekspozea. Verujemo u vas, da ste loše radili i verujemo da ćete loše i da komentarišete. Jednostavno, pročitajte, imate svoje mandate. Ne morate i sada po svako mišljenje da idete u Krunsku, jer gospodin više nije predsednik Srbije.
Gospodin Marjan Rističević. Molim vas, još jednom se prijavite.
Dame i gospodo narodni poslanici, već drugi put reklamiram da u ovoj skupštini izgleda postoje dva poslovnika, jedan za nas obične poslanike i jedan za gospodina, uvaženog starijeg kolegu Mićunovića. Reklamiram član 103. stav 4. koji kaže – Narodni poslanik je dužan da navede koji je član ovog Poslovnika povređen postupanjem predsednika Narodne skupštine i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda, s tim što može govoriti najduže do dva minuta. Dakle, dva puta je gospodin Mićunović reklamirao povredu Poslovnika, a da pri tome je i sam povredio Poslovnik, član 103. koji sam već naveo. Bojim se da se ovde ne radi o povredi Poslovnika, nego da se radi o tome što su povređeni i uvređeni poslanici bivšeg režima. Hvala.
Hvala. Gospodin Mićunović.
Ne razumem reakcije gospođe Tabaković, da održi predavanje… (Predsednik: Molim vas da navedete član Poslovnika koji je povređen.) … Replika. Problem je bio samo u tome što nismo mogli da počnemo normalno da radimo, jer ste otvorili sednicu pre nego što su izašli ispred nas desetine i desetine reportera. To je bila primedba. Drugo je bilo pitanje – kada ćemo dobiti ekspoze? To je bilo sve. Izgleda da je ovde postao manir da se ne sme ništa pitati, jer je to odmah poplava predizborne kampanje, diskvalifikacije, problem nam dostojanstvo, moje ili bilo čije, uvreda, ne znamo se ponašati itd. Ostavljam publici, vama ovde i svima onima koji gledaju, u čemu je bila toliko skandalozna primedba, da ne možemo da radimo dok se ispred nas ne raščisti teren i dok ne izađu foto-reporteri. Predsednik je dužan da vodi računa o redu, da možemo normalno da radimo i to je sve. Na to je došla poplava, jedna velika tirada gospođe Tabaković o nama, o kampanji, o dostojanstvu, o svemu i svačemu. Ako vi mislite svaki put kada se neko javi da neku repliku ili nešto kaže, da treba da slušamo tolike tirade, onda vi produžavate rad, vi komplikujete rad Skupštine, a ne neko drugi. Srećom, ovo se odigrava pred javnošću i svi dobro vide. Zato vas molim, normalno vodite Skupštinu, uradite sve po normalnom redu, saslušaćemo kandidata, valjda ćemo dobiti koji minut da možemo o tome da raspravljamo i to je sve u redu.
Po Poslovniku, gospodin Jovanović.
Predsednik odnosno predstavnik poslaničke grupe pre otvaranja pretresa ima pravo da predloži duže vreme pretresa za poslaničke grupe od vremena utvrđenog u stavu 1. ovog člana. Predlažem da produžimo vreme rasprave, pošto je ovo vrlo važna tema i da je mnogo bolje da razgovaramo na jedan normalan način, nego da kroz debatu koja već ovim što smo sada mogli da čujemo i vidimo, sasvim sigurno neće biti onakav kakav mora da bude, uz sve ono što je neophodno reći kako bi iz ove skupštine izašli kao odgovorni političari koji vode računa o ovoj zemlji. Dakle, predlažem vam da sa pet sati povećate raspravu na deset. To je uvek predlagala opozicija i ovaj predlog nema nikakve veze sa novom parlamentarnom većinom koja je formirana pre gotovo mesec dana. Ovo je sada pitanje spremnosti većine da učestvuje u dijalogu na jedan normalan način. Izvolite, izjasnite se.
Saglasan sam da stavim na glasanje vaš predlog. Gospođa Jorgovanka Tabaković ima reč. Replika.
Tražila sam repliku na direktno pominjanje uvaženog gospodina, prof. Dragoljuba Mićunovića, kako ga mi zovemo, zato što, ni predavanje, ni tiradu, nego obrazloženje na, navodno, nedostavljanje ekspozea na uobičajeni način i želim da kažem sledeće. Gospodin Stefanović, predsednik Skupštine danas ni jednom jedinom poslaniku nije uskratio pravo na repliku. Nismo žurili, nije uskraćena rasprava ni po jednoj tački dnevnog reda. Radili smo vrlo lepo i u jednom duhu tolerancije i saradnje. Ja vas molim da u tom duhu nastavimo da radimo i galerija na kojoj obično primamo i pozdravljamo goste nas na to večeras posebno obavezuje. Ja sam uverena da vas ponašanje mojih kolega, mene lično i mnogih ljudi koji ovde sede, na to i obavezuje, jer su vas mnogi i ličnim odnosom prema vama, vašoj stranci i poslaničkoj grupi i zadužili da im uzvratite na takav način. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodine Jovanoviću, ako sam dobro razumeo vaš predlog, vi ste predložili da se vreme udvostruči. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Čedomira Jovanovića da se vreme predviđeno za raspravu udvostruči. Molim narodne poslanike da se o ovom predlogu izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam: za se izjasnilo 67 narodnih poslanika, protiv je bilo 137, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 14 narodnih poslanika od ukupno 218 narodnih poslanika, te konstatujem da Skupština nije prihvatila ovaj predlog. Ima reč kandidat za predsednika Vlade, gospodin Ivica Dačić.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, dame i gospodo, vaše ekselencije, predstavnici Diplomatskog kora, poštovani građani Srbije, pretpostavljam da svi očekuju od mene kao mandatara za sastav nove vlade Republike Srbije da moj ekspoze bude širok i nabijen opštim mestima. Vreme u kojem živimo nameće drugačiji pristup. Nadam se da ćemo se saglasiti u konstataciji da Srbija preživljava jedno od najtežih razdoblja u svojoj istoriji. Neću, verujem, preceniti težinu i složenost naših državnih i nacionalnih problema ako ove poslednje decenije označimo istorijskom krizom srpskog naroda. Od istinitog i kritičkog sagledavanja naše političke, ekonomske i kulturne realnosti, posebno nezavidnog spoljnopolitičkog položaja Srbije u savremenom svetu i nerešenog kosovskog problema, zavisi zasnivanje realističke i ostvarive politike Vlade Republike Srbije, koju danas predstavljam pred Narodnom skupštinom Republike Srbije i pred celom Srbijom. Promene društvenog poretka nisu dale očekivane rezultate. Srbija je i dalje zemlja izneverenih očekivanja i propuštenih prilika. Učinjene su krupne greške, neke i kriminalne prirode u privatizaciji društvene svojine. Upropašćeni su ogromni privredni potencijali zemlje. Stupili smo u sveopšte siromaštvo i pad životnog, ekonomskog, kulturnog i civilizacijskog standarda srpskog društva. Nasuprot uobičajenom, samozaljubljenosti političkih lidera u njihovu istorijsku ulogu, za sudbinu i budućnost naroda Srbije suštinsko je pitanje znamo li mi kuda idemo, kakva Srbija danas jeste i kakvu želimo i koji je to srpski san koji želimo da dosanjamo i ko su nam saveznici na tom putu. Sva ova pitanja ne tiču se samo političke vlasti ili opozicije u Srbiji, tiču se celog srpskog društva. Umesto deoba, nesloge i seoba, potrebno nam je objedinjavanje svega najboljeg što Srbija ima. Svaka nova vlada je govorila o stubovima svoje nove politike, a svi zajedno smo zaboravili na temelje Srbije. Zato će osnovni cilj i mene kao premijera i Vlade Republike Srbije biti da ojačamo temelj Srbije. Cilj će biti okupljanje i ujedinjavanje najumnijih ljudi i ideja u interesu Srbije. Našu veru u bolju i spokojniju sutrašnjicu treba da zasnivamo na realnoj proceni naših snaga i uvažavanju objektivnih uslova u kojima treba da rešavamo teške nacionalne i državne probleme i gradimo pravnu i socijalnu državu. Imamo sve razloge da se odreknemo demagoškog optimizma zasnovanog na politici – nemamo alternativu. U našoj društvenoj svesti treba savladati nacionalnu i socijalnu apatiju, treba povratiti poverenje naroda u Srbiju, jaku i poštovanu. Naš je život vrlo težak u Srbiji. Naša zaostalost je velika, ali mi smo narod koji ima snagu za istinski preporod. Politički akteri u Srbiji se uglavnom bave prošlošću, uz naglasak na ideološko vrednovanje određenih događaja, procesa i ličnosti, a glavna posledica toga jesu podele. Sa pozicije predsednika Vlade Republike Srbije želim da radim na budućnosti naše zemlje i našeg naroda. Ne želim i neću da se bavim podelama, bilo aktuelnim, bilo onima iz 90-ih godina, niti rascepima u vreme komunizma, ni podelom na partizane i četnike. Ne zanimaju me dinastičke podele, niti podele na starosedeoce i došljake, na građanske ili nacionalne struje, niti podele na osnovu nacionalne pripadnosti i verskog opredeljenja. Želim da u toku svog mandata, zajedno sa građanima i njihovim zajednicama, organizacijama, institucijama i stručnom javnošću, izgradimo integralnu viziju budućnosti Srbije i da ka toj budućnosti snažno zakoračimo napred. Ova vlada Republike Srbije biće vlada za budućnost, a ne Vlada okrenuta prošlosti. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, program svake vlade u demokratskim društvima sledi iz izbornih programa onih političkih grupacija koje su dobili poverenje na izborima. Svesni smo težine u kojoj se nalazi Republika Srbija u opredeljenju za sprovođenje sveobuhvatnih društvenih reformi, koje su preduslov daljeg razvoja i napretka naše otadžbine, kao i potrebe postizanja širokog političkog konsenzusa. Nakon dodeljivanja mandata za sastav nove vlade od strane predsednika Republike, Tomislava Nikolića, izborne liste SNS, SPS, PUPS i JS, kao i izborne liste URS, postigle su sporazum o zajedničkim političkim ciljevima i formiranju skupštinske većine u koju su kasnije pristupile SDPS Rasima Ljajića i SDA Sulejmana Ugljanina. U skladu sa parlamentarnom procedurom, izložiću okvir za rad buduće vlade, što jeste istovremeno i spisak zadataka, ciljeva i obaveza naše buduće vlade. Naš najveći i najteži problem sa kojim se Srbija suočava je demografsko pitanje, zaustavljanje biološkog pada, izumiranje nacije i stvaranje uslova za porast životne snage naroda. Obnavljanje stanovništva može biti rezultat samo koordiniranih aktivnosti na stvaranju svih preduslova za podsticanje povećanja nataliteta. Od stimulisanja rađanja više dece u porodicama, preko pomoći bračnim parovima koji imaju potrebe za vantelesnom oplodnjom, veće pomoći trudnicama i porodiljama, veće društvene brige o deci, ukidanja poreza i ograničavanja trgovačkih marži za opremu za bebe. Podatak da se u Srbiji svake godine rodi 40.000 beba manje nego što je broj umrlih treba da bude poslednje upozorenje za uvođenje vanrednih mera u ovoj oblasti. Ako se ovakav trend nastavi, za dva do tri veka najdalje Srbija će ostati prazna. Od ukupno 4.706 naselja u Srbiji, u 1.140, da ponovim, u 24,2% od ukupnog broja naselja u Srbiji, u 2010. godini nije rođeno ni jedno dete, u četvrtini naselja u Srbiji. Od 165 opština u Srbiji, bez Kosova i Metohije, samo u osam je zabeležen pozitivni prirodni priraštaj, u Grockoj, Zvezdari, Novom Sadu, Sjenici, Novom Pazaru, Tutinu, Bujanovcu i Preševu. Gubili smo veliki broj stanovništva u ratovima, a sada sami neumoljivo idemo ka samouništenju. Poslednji je čas da se ovaj trend zaustavi. Zato će Vlada Republike Srbije hitno izaći, ne sa strategijom i velikim raspravama, nego sa konkretnim merama za zaustavljanje biološkog nestanka Srbije. Teška ekonomska i socijalna situacija takođe je jedan od naših najtežih i najvećih problema. Ekonomski oporavak i preporod su nacionalni prioritet vremena u kome živimo. Svi ostali ključni ciljevi ove vlade, kao što su evropska budućnost Srbije, rešavanje pitanja Kosova, regionalna saradnja, borba protiv kriminala i korupcije, školstvo, zdravstvo i drugi, zavisiće od toga da li smo sposobni da obezbedimo ekonomski opstanak naše zemlje. Zato danas pozivamo na zaključivanje socijalnog dogovora između Vlade, zaposlenih i poslodavaca. Predmet ekonomskog konsenzusa treba da bude ekonomska politika, koja će biti razvojna i koja će za krajnji cilj imati podizanje životnog standarda osiromašenih građana Srbije. Mi danas u Srbiji imamo dva povezana problema. Jedan u potpunom osiromašenju društva i teškom stanju u kojem se nalaze i privreda i građani. Drugi veliki problem jeste ogromno socijalno raslojavanje na najveći broj siromašnih i 1% privilegovanih i bogatih, koji se izdvajaju od ostatka društva, koji se po svojoj aroganciji i pohlepi mogu označiti kao nova aristokratija. Takvo stanje ogromnih socijalnih razlika podriva stabilnost i države i društva. Politička vlast ne sme da služi kao instrument u rukama moćnih i bogatih, već politička vlast u Srbiji, u ovom slučaju govorim o Vladi Republike Srbije, mora biti instrument u rukama naroda za ostvarivanje pravednije raspodele društvenog bogatstva. Ovakvo stanje predstavlja i udarac na ustavni poredak Srbije, jer je Srbija po svom Ustavu definisana kao država socijalne pravde. Svaki narod ima svoju dušu. Duša Srbije je jednakost, a jednakost nije egalitarizam, niti milosrđe, nego solidarnost. Zato ekonomska politika, koju ću kao premijer zastupati, neće pozivati na štednju i stezanje kaiša građana, čiji je životni standard u prethodnom periodu i onako doživeo drastičan pad. Ova vlada, ova skupština i svi drugi delovi državne vlasti, uključujući i finansijski sektor, moraju da dele sudbinu svog naroda, pre svega u socijalnom i ekonomskom pogledu. Ne može se pozivati na zamrzavanje ili smanjivanje plata i penzija, pri tom sebi povećavajući ionako previsoke plate i ne smanjujući nikakve privilegije koje imaju kao nosioci političke ili ekonomske vlasti. Uloga države u ovom periodu mora da bude kako da najbezbolnije narod preživi ekonomsku krizu. Ulogu države shvatam kao potrebu da se pomogne i građanima i privredi i svim drugima kojima je pomoć potrebna. Za sve strukture društva, koje ću pozivati na razgovor i dogovor, imaću samo dva pitanja. Prvo – šta država može da vam pomogne? Drugo – šta vi možete da učinite za državu i narod? Srbija je danas u veoma teškoj ekonomsko-socijalnoj situaciji. Prosečna neto plata je pala na oko 340 evra, u čemu nas je pretekla čak i Albanija. Stopa nezaposlenosti je već daleko prešla 20%. Danas je Srbija možda jedina zemlja u Evropi u kojoj je otprilike isti broj onih koji primaju penzije i onih koji rade. Struktura zaposlenih je vrlo nepovoljna. Svega pola miliona ljudi učestvuje u stvaranju nove vrednosti, u realnoj proizvodnji. Ostatak je u granama koje se bave preraspodelom, kao što su trgovina i finansije, i nadgradnjom, kao što su državna uprava, školstvo, itd. Kao predsednik Vlade formiraću savet za ekonomski oporavak, koji će omogućiti i okupiti najsposobnije, najstručnije i najuspešnije što Srbija ima u oblasti privrede i finansija. Učinićemo sve što možemo da zaustavimo pad nacionalne ekonomije, da obezbedimo njen oporavak i jačanje. Najviša cena kapitala, najnestabilniji kurs, najviša stopa nezaposlenosti, najmanja prosečna plata, nedovoljni podsticaji izvoznicima, najmanje subvencije u poljoprivredi i u regionu svakodnevno umanjuju konkurentnost našeg preduzeća i kredibilitet Srbije. Zato će ova vlada biti posvećena stvaranju poslovnog ambijenta, koji će našim preduzećima obezbediti slične, ako ne i bolje uslove za rad u odnosu na zemlje iz našeg okruženja. Ne poredim Srbiju sa najrazvijenijim zemljama, govorim o zemljama iz neposrednog okruženja. Tu, pre svega, mislim na stabilnu nacionalnu valutu, povoljniju cenu kapitala, državne subvencije, efikasniju administrativnu proceduru, podsticaj izvoznicima i subvencije poljoprivredi. Jednom rečju, fer i partnerski odnos prema privredi, a polazeći od svesti da su preduzeća u Srbiji, bez obzira da li su njihovi vlasnici domaći ili strani, izvor i za punjenje budžeta, osnov stabilnosti i finansijskog sektora u celini i nosilac životnog standarda radnika. Od privrednika tražim tri stvari: 1) da ne otpuštaju radnike i da im redovno isplaćuju zarade; 2) da plaćaju poreze i da rade u okviru zakona; 3) da investiraju u Srbiju i da ne iznose kapital napolje iz Srbije. Srbija treba da ima jasnu strategiju ekonomskog razvoja, zasnovanu na onome što Srbija ima i što predstavlja našu komparativnu prednost. To su, pre svega, poljoprivreda i prehrambena industrija, energetika i infrastruktura. Ovo su grane od kojih treba da počne novi investicioni ciklus. Jedan od najvećih ekonomista Džon Majnar Kejnz na početku velike depresije rekao je da ekonomska mašina radi, ali da imamo problem sa njenim paljenjem. U vremenima krize država i finansijski sektor imaju odlučujuću ulogu u pokretanju nacionalne ekonomske mašine. Vlada Srbije će nastojati da pokrene velike investicione projekta u poljoprivredi, energetici i infrastrukturi. Primer ovogodišnje suše pokazuje da je propuštena šansa u velikim investicionim radovima u poljoprivredi putem navodnjavanja. Ne samo da u normalnim uslovima smanjuje potencijale u poljoprivrednoj proizvodnji već prouzrokuje i direktnu štetu od suše u samo jednoj godini koja je po vrednosti veća od ukupnih investicija koje smo propustili u zadnjih nekoliko godina. Ovogodišnja šteta od suše se procenjuje u milijardama evra. Nivo zaduženosti u Srbiji u odnosu na ukupan društveni proizvod je mnogo manji nego u drugim evropskim zemljama. Ali, naš problem nije u stepenu zaduženosti, naš problem je u malom društvenom proizvodu koji i dalje stagnira ili pada. Jedino povećanjem društvenog proizvoda možemo smanjiti procenat zaduženosti. Poseban problem predstavlja nepovoljna struktura društvenog proizvoda u kojoj je visok procenat finansijskih i drugih usluga, a relativno mali procenat učešća realnog sektora, tako da se mi danas ponovo nalazimo pred izazovima reindustrijalizacije koja mora da obezbedi optimalnu restrukturiranje naše privrede. Pored države, u pokretanju novog investicionog razvojnog ciklusa odlučujuću ulogu ima finansijski sektor. Naša situacija je slična analizi koju opisuje nobelovac Krugman. Imamo veliki broj ljudi koji ne rade ili nedovoljno rade. Imamo kapacitete koji nisu uposleni, prirodne resurse koji nisu iskorišćeni i imamo uplašene investitore i finansijski sektor koji nije dovoljno u funkciji privrednog razvoja. Moja kritika finansijskog sektora koja je uzburkala javnost upravo je bila poruka da on mora biti više u funkciji oživljavanja privrede. To je i u interesu samog finansijskog sektora. Mi sa jedne strane stalno slušamo tvrdnje kako je naš finansijski sektor stabilan, a u međuvremenu nam se privreda urušava i propada. Nema stabilnog finansijskog sektora ako je privreda u problemu, jer je on samo ogledalo naše privrede. Dokaz za to su i problemi koji se već pojavljuju kod pojedinih banaka, kao i stopa od preko 25% nenaplativih kredita od privrede. Globalna ekonomska kriza je i nastala kada je finansijski sektor pomislio da je sam sebi svrha a ne servis realne ekonomije. Uspešan rad banaka i redovno punjenje budžeta su izvedeni ciljevi i mogu se ostvariti samo na bazi uspešne privrede i suzbijanja sive ekonomije. Privlačenje stranih investicija je takođe jedan od najvažnijih prioriteta Vlade i način za oživljavanje naše privrede. Dilema razvoj ili štednja je lažno pitanje. Srbiji je potrebno i jedno i drugo. Uostalom, to je tema i formula koja se sada raspravlja i razrađuje i u EU. Rešenje je u smanjivanju neracionalne potrošnje i povećavanju investicione potrošnje kako bi se podstakao rast i povećalo zapošljavanje. Mi moramo da štedimo na birokratskim i nepotrebnim troškovima kako bi mogli više da ulažemo u razvoj. Pokušaj da se princip štednje prevali na široke slojeve osiromašenog stanovništva ne samo da je društveno nepravedno, već je i ekonomski neutemeljeno, jer direktno utiče na pad kupovne moći i povratno utiče na platežno sposobnu tražnju i samim tim nemogućnost prodaje gotovih proizvoda. Čak je i Henri Ford otac moderne industrije shvatio da mora svojim zaposlenima da isplati platu koja će im omogućiti da kupuju njegove automobile, a da njegovi automobili moraju da imaju cenu koja će odgovarati platama njegovih radnika. Kada se naruši ova ravnoteža i kada ljudi ostanu bez pristojnih plata onda svaka proizvodnja gubi smisao i perspektivu. U poslednje vreme došlo je do drastičnog slabljenja nacionalne valute. Nacionalna valuta je doživela u odnosu na septembar 2008. godine pad vrednosti od 53%. Plate i penzije su obezvređene, rate standardnih i drugih kredita građana višestruko su uvećane, a i bilansi mnogih preduzeća su trajno oštećeni. Apsurdno je, da je to period u kome su devizne rezerve višestruko uvećane. Država jednostavno ne može pred tim da zatvori oči. Neuspeh u odbrani nacionalne valute koju je doživela Narodna banka i Vlada Republike Srbije kao direktnu posledicu imali su osiromašenje građana Srbije i naše privrede. Srbiji je zato potreban plan za stabilnu nacionalnu valutu. Taj plan mora biti rezultat koordinisane i zajedničke politike Vlade, monetarnih vlasti i privrede. Efikasnije korišćenje instrumenata monetarne politike, aktivnije privlačenje stranih investicije, sprečavanje odliva deviza sivim kanalima, rad sa našom dijasporom, destimulisanje nepotrebnog uvoza i ozbiljna izvozna strategija samo su najvažniji elementi ovog plana. Iskustva nekih razvijenih zemalja govori nam da je danas više nego ikada potrebno revitalizovati i osnažiti partnerski odnos između države i banaka. Svakoj privredi su potrebne dobro kapitalizovane i likvidne banke koje će omogućiti dotok kapitala u sistem i pokretanje novog investicionog ciklusa. Bankama je više nego ikad potreban stabilan i pouzdan ambijent koji mora da garantuje država. Upravo na tim premisama upućujem poziv bankama da i u ovim teškim momentima ostanu odgovoran činilac našeg privrednog sistema i pruže adekvatnu podršku privredi i građanima. Neophodne su hitne mere za smanjenje budžetskog deficita. Ovaj program mera biće donet do kraja septembra nakon sagledavanja stvarnog stanja u budžetu, sveobuhvatne analize i ozbiljnih konsultacija sa privrednicima, sindikatima i stručnoj javnošću. Sa jedne strane mere moraju biti radikalne u pravcu smanjivanja birokratije i eliminisanja troškova države. Sa druge strane, socijalno odgovorne u pogledu zaštite najugroženijih slojeva stanovništva. Vlada Srbije nastaviće razgovore sa MMF-om, Svetskom bankom i drugim međunarodnim finansijskim institucijama i organizacijama u cilju postizanja makroekonomske stabilnosti i održivog privrednog razvoja. Veoma brzo biće donet zakon o javnim nabavkama koji će povećati transparentnost procesa, smanjiti korupciju i omogućiti smanjivanje rashoda države. Neće biti zamrzavanja plata i penzija, njihov rast u prvoj godini mora biti usklađen sa realnim mogućnostima budžeta uz uvažavanje principa da rast penzija treba da prati rast plata u javnom sektoru. Svim penzionerima koji imaju manje od 15 hiljada mesečno biće isplaćena 13 penzija u četiri jednake rate. Stvoriće se uslovi za formiranje Razvojne banke, kao podrška privredi i razvojnim nacionalnim projektima. Poštovani narodni poslanici kao stari Evropski narod u procese ujedinjavanja Evrope i ispunjavanja uslova za prijem u EU uložićemo svoje najvrednije tradicije slobodarstvo, demokratski duh i poštovanje evropskih vrednosti. Ispunjavanje uslova za prijem Srbije u EU treba smatrati delanjem za opšti civilizacijski napredak naše zemlje. Naš cilj je ubrzanje proces evropskih integracija uz maksimalne napore za dobijanje datuma za otpočinjanje pregovora sa EU. Ova vlada će sprovesti neophodan sistemske mere i ispuniti kriterijume koje je uspostavio Evropski savet u Kopenhagenu i proces stabilizacije i pridruživanja. Glavni elementi reforme jesu uspostavljanje tržišne ekonomije koja funkcioniše, postizanje makroekonomske stabilnosti, jačanje vladavine prava, borba protiv korupcije i organizovanog kriminala. Državu je potrebno urediti, a to se čini samo zakonima. Srbija neće priznati nezavisnost Kosova. Vlada Srbije želi normalizaciju života svih građana na teritoriji Kosova i Metohije. Potrebno je sprovesti sve ono što je dogovoreno u tehničkom dijalogu sa Prištinom i nastaviti dijalog na političkom nivou uz učešće najviših državnih funkcionera. Pitanje Kosova i Metohije rešavaćemo mirnim sredstvima, unapređenjem dijaloga, uz poštovanje demokratskih rešenja. U tom smislu prihvatićemo rezultate dijaloga Beograda i Prištine, koje je postigla prethodna Vlada u svim dosadašnjim razgovorima. Želimo veću odgovornost u dijalogu sa Evropskom unijom i Prištinom i podizanje te odgovornosti na viši nivo. Ovo će zahtevati intenzivne razgovore tokom određenog vremenskog perioda, ali mi smo spremni da otpočnemo sa ovim razgovorima odmah, bez preduslova, uz poštovanje Ustava Srbije. Bezbednost Srba na KiM mora biti osigurana. Srpska, istorijska i kulturna baština, crkve i manastiri, moraju biti posebno zaštićeni i obezbeđeni. Vlada Srbije naročito mora da radi na jačanju privrede u srpskim sredinama, ali i na povratku srpskih prognanika na svoja ognjišta. Srbija mora da vodi svoju spoljnu politiku na realističkim i pragmatičkim pretpostavkama. Sarađiva ćemo sa svim zemljama sveta, u interesu Srbije, i sa svim evropskim državama, Amerikom, Rusijom, Kinom i svim drugim faktorima koji oblikuju međunarodnu politiku na bazi očuvanja nacionalnog identiteta i dostojanstva. Spremni smo na saradnju sa svakom državom i nacijom u očuvanju mira, pospešivanju progresa, jačanju demokratije i poštovanju opštih ljudskih vrednosti. Srbija želi da bude faktor mira i stabilnosti u regionu, podržavajući evropsku perspektivu celog regiona. Zalažemo se za bezbednost, stabilnost i dobre odnose na zapadnom Balkanu. Svi nesporazumi, sva otvorena pitanja moraju biti razrešavana na miran način i u duhu saradnje. Ako kažu da reč Balkan znači krv i med, dosta je bilo krvi, vreme je da narodi Balkana osete i ukus meda. Srbija pruža ruku pomirenja, svima. Nemojmo više da se bavimo prošlošću, bavimo se budućnošću. Želimo dobre odnose uz uzajamno poštovanje suvereniteta i teritorijalnog integriteta svake države. Istovremeno Vlada će se u okviru sporazuma o specijalnim odnosima zalagati za potpuno poštovanje Dejtonskog mirovnog sporazuma i razvijati najjače političke, ekonomske i kulturne odnose i saradnju sa Republikom Srpskom. Dame i gospodo, poljoprivreda može značajno da doprinese ukupnom ekonomskom rastu u kratkom roku, ukoliko se merama agrarne politike definiše održivi i ravnomerni razvoj. Planiramo da značajno povećamo agrarni budžet i da u kratkom roku Zakonom o podsticajima utvrdimo agrarnu politiku, koja će biti predvidiva na dugi rok, kako bi poljoprivrednici mogli dugoročno da planiraju svoju proizvodnju. Merama agrarne politike uticaćemo, pre svega, na povećanje konkurentnosti naših preduzeća, naših proizvođača i poseban paket mera odnosiće se na podsticanje investicija u ovoj oblasti. Razdvojićemo ekonomske od socijalnih mera, a posebnu pažnju posvetićemo ruralnom razvoju u sienergiji sa lokalnom samoupravom i Autonomnom pokrajinom Vojvodinom u cilju ravnomernog regionalnog razvoja. Pokrenućemo reformu direkcije za robne rezerve, kako bi se razvili novi instrumenti za stabilizaciju tržišta hrane. Reformom savetodavne službe i podsticanjem poljoprivrednih gazdinstava da se udružuju, izgradnjom sistema nacionalnih laboratorija i jačanjem kapaciteta institucija, omogućiće se tehnološki napredak i jačanje konkurentnosti naših poljoprivrednika. Nameravamo da brzo, na najbolji način, iskoristimo energiju ljudi, sunca, vode i vetra za visoku produkciju hrane i energije. Vrlo brzo biće pripremljena strategija razvoja agroindustrije, kao transfer kojom će se dalje razvijati poljoprivreda i selo. Primenićemo najnovija dostignuća nauke da ukinemo smenu rodnih i ne rodnih godina. Uložićemo više novca u sisteme za navodnjavanje, poljoprivrednici će dobiti povoljne zajmove da ova suša bude poslednja, a ne peta u poslednjih deset godina. Želimo da Srbija bude veliki izvoznik hrane, da postane bašta Evrope. Proces priključenja Srbije Evropskoj uniji, a naročito u predpristupnom periodu, prouzrokovaće značajne probleme ovom sektoru, ali je činjenica da će posle toga u sektoru poljoprivrede najviše profitirati od ulaska u Evropsku uniju. Jedan od najznačajnih problema je i činjenica da u predpristupnom periodu Srbija otvara svoje granice za proizvode iz Evropske unije i mora da se prilagodi vrlo zahtevnim standardima ukoliko želi da izvozi na tržište Evropske unije. Srbija će prema sadašnjem sporazumu, proces liberelizacije sa Evropskom unijom završiti 2014. godine kada će prosečna carina iznositi 2,49% i bićemo jedina zemlja koja je, u procesu priključenja EU, tako dug period bila izložena jakoj konkurenciji bez mogućnosti da koristi fondove za jačanje konkurentnosti nše poljoprivrede. Ovakav sporazum o liberalizaciji je potpisan sa projekcijom da će Srbija relativno brzo postati član EU. Okvirno je tada bilo reči o 2015. godini. Da bi se izbegle negativne posledice po srpski agrar, mora se otvoriti novi dijalog sa Evropskom komisijom i naći rešenje za ove probleme. Takođe, učinićemo sve da brzo dobijemo nacionalnu akreditaciju za korišćenje IPA fondova, koji značajno mogu da pomognu u delu ruralnog razvoja. Prioriteti energetske politike Srbije biće podizanje energetske bezbednosti Srbije. Podizanjem energetske efikasnosti i investiranjem kroz otvaranje novih rudnih polja, izgradnje hidro i termo kapaciteta, ulaganje u obnovljive izvore energije, definisanje jasne politike cena i cenovnih pariteta. Zatim, razvoj i podizanje komunalne energetike kroz proizvodnju toplotne i električne energije u toplanama i postepenu izmenu štetnih energenata, poput mazuta i uglja, obnovljivim izvorima energije, pre svega bio masom, kao i gasom. Cilj će biti razvijanje Srbije kao tranzitne rute i skladišta za energiju i energente, investiranje u smeru drugog pravca dotoka gasa, ulaganje u elektroenergetske konekcije sa susedima završetkom i izgradnjom novih podzemnih skladišta gasa. Četvrti prioritet biće uspostavljanje i razvoj tržišta energije i energenata prema standardima EU, električne energije, gasa i naftnih derivata i tečnog naftnog gasa. Za vreme mandata ove Vlade Republike Srbije, očekujemo završetak gasovoda Južnog toka kroz Srbiju, u dužini od 411 kilometara, čija je vrednost 1,9 milijardi evra. Kako se očekuje izgradnja Južnog toka u Rusiji će započeti u decembru ove godine. Vlada Srbije neće privatizovati Javno preduzeće EPS, a zadržaće većinsko vlasništvo i u drugim strateški važnim javnim preduzećima, koja imaju monopolsku poziciju na tržištu, kao što su Železnica, PTT, aerodrom itd. Istovremeno biće izvršena reforma javnih preduzeća u cilju efikasnijeg poslovanja i unapređenja kvaliteta i konkurentnosti njihovih usluga. Upravljanje javnim preduzećima biće profesionalizovano, a Vlada će preuzeti kontrolnu ulogu. Vodićemo posebnu brigu o prirodnim resursima naše zemlje i obezbedićemo veća ulaganja u energetski i rudarski sektor, kao i saobraćajnu i telekomunikacionu infrastrukturu. Uspostavljanje pravne države i vladavine prava temelj je stvaranje pravne sigurnosti pojedinca, a i čitavog društva, jer podstiče privredni rast, ulaganje i konkurentno poslovanje i jedan je od osnovnih preduslova privrednog, društvenog i političkog razvoja Srbije. Moraju biti otklonjene sve negativne posledice i stanja u pravosuđu i reforme pravosuđa iz prethodnih godina. Za efikasnu sistemsku i beskompromisnu borbu protiv kriminala i korupcije neophodna je saradnja svih državnih organa, koja se bave sprovođenjem zakona. Vlada Srbije ispitaće postupak sprovođenja svih privatizacija za koje postoji sumnja da su sprovedena na protiv pravan način, a o kojima se govori i u izveštaju Evropske komisije. Vlada Srbije vodiće oštru borbu protiv organizovanog kriminala, a u saradnji sa demokratskim svetom boriće se i protiv svih oblika terorizma. Vlada Srbije će nastaviti sa reformom odbrambenog i bezbednosnog sektora, sa ciljem da vojska, policija i služba bezbednosti budu glavni oslonac zaštite građana i države, uz istovremeno jačanje mehanizma civilne kontrole, njihovog rada, u cilju sprečavanja zloupotrebe i prekoračenja ovlašćenja. Podržavam zahteve za otvaranje dosijea tajnih i policijskih službi, na način koji neće ugroziti bezbednost zemlje. Zalagaćemo se za javnost u radu, jasne i pregledne propise sa ciljem smanjenja samovolje službenika i funkcionera, koji su u poziciji da odlučuju o tuđim pravima i interesima, što je osnovni preduslov za iskorenjivanje korupcije. Primenićemo sve preventivne mere za sprečavanje sukoba interesa u svim oblastima. Nastavićemo saradnju sa svim značajnim međunarodnim organizacijama i agencijama u borbi protiv trgovine drogom, ljudima, krijumčarenjem oružja i drugih najtežih oblika međunarodnog kriminala. Posebna pažnja biće posvećena sprovođenju svih neophodnih antiterorističih mera u saradnji sa svim zemljama regiona. Izvršićemo maksimalnu racionalizaciju državne uprave. Eliminisaćemo neproduktivne rashode i ukinuti nepotrebne državne organe i agencije. Na taj način troškovi države biće smanjeni, a efikasnost rada administracije povećana. Smanjićemo birokratske procedure i ubrzati rad administracije. Osnovaćemo kancelarije za brze odgovore na svim nivoima, čime će građani i privreda dobijati efikasniji državni servis na jednom mestu. Uvešćemo elektronsku upravu na svim nivoima i ukinuti nepotrebnu papirologiju. To znači da građani više neće morati da budu fizički prisutni i da idu od jednog do drugog organa uprave, da gube vreme i novac prikupljajući potrebna dokumenta koja se nalaze u registrima Republike Srbije da bi podneli neki zahtev. Da bi Srbija brže napredovala potrebno je da svi delovi Srbije dobiju jednake šanse. Posebnu pažnju posvetićemo smanjenju regionalnih razlika, u cilju ravnomernijeg regionalnog razvoja. Formiraćemo posebne timove za ekonomski razvoj najnerazvijenijih, ili strateški najvažnijih delova Republike Srbije. Vlada Republike Srbije će poštovati dostignuti stepen autonomije AP Vojvodine, na način koji je definisan Ustavom Republike Srbije i Statutom AP Vojvodine. Vlada Republike Srbije nema razloga za drugačiju politiku prema Vojvodini zato što je to autonomija u Srbiji, a ne protiv Srbije. U tom smislu će Vlada Republike Srbije sarađivati sa pokrajinskim organima vlasti, protiveći se svim ekstremnim stavovima, bilo da je reč o zahtevima za ukidanje autonomije, bilo da je reč o pretnjama internacionalizacijom pitanja autonomije Vojvodine, jer ona od strane ove vlade neće biti ugrožena. Vlada Republike Srbije obezbediće ravnomeran razvoj saobraćajne infrastrukture. Pored završetka glavnih saobraćajnih koridora, gradiće se auto-put od Beograda ka zapadnoj Srbiji - Koridor 11, auto-put od Pojata do Preljine, zapadno-moravski koridor, spajanje Kragujevca sa Koridorom 10, izgradiće se regionalni auto-put koji vezuje Zaječar i Bor sa Koridorom 10 kod Paraćina i povezati Loznicu i Šabac sa Koridorom 10 i dalje preko Rume, tunelom kroz Frušku goru do Novog Sada itd. Neophodno je izgraditi i modernu telekomunikacionu optičku infrastrukturu. Savremene elektronske komunikacije i široko pojasni pristup internetu treba omogućiti ravnopravno građanima i preduzećima u svim krajevima Srbije. Sistem zdravstvene zaštite, koji ćemo nastojati da obezbedimo, zasniva se na načelima ravnopravnog i opšteg pristupa i dostupnosti zdravstvenih institucija, lekara i lekova pacijentima. Pravo na zdravlje je osnovno ljudsko pravo. Zdravlje je javno, a ne samo privatno dobro. Za zaštitu zdravlja građana odgovorna je država. Svi građani Srbije trebalo bi da budu obuhvaćeni zdravstvenim osiguranjem na principima solidarnosti, jednakosti i univerzalnosti. Dugoročno se zalažemo za potpuno besplatno zdravstvo, a kratkoročno za minimiziranje participacije, kao i za proširenje liste zdravstvenih usluga i lekova koji se mogu izdati na recept i platiti na teret iz sredstava obaveznog zdravstvenog osiguranja. Smatramo, takođe, da treba doneti i zakon o zaštiti prava pacijenata zasnovanog na evropskim standardima. Znanje i obrazovanje su jedan od najvažnijih oslonaca promena koje treba da sprovedemo kako bismo što pre postali demokratski razvijeno i ekonomski stabilno društvo, spremno i sposobno za evropske integracije. Zato je potrebno da obezbedimo stabilno funkcionisanje obrazovnog sistema kako bi obrazovanje bilo pokretačka snaga promene. Osnovni ciljevi razvoja obrazovanja su: unapređenje dostupnosti, odnosno pravednosti i ravnopravnosti u obrazovanju, povećanje kvaliteta obrazovanja i efikasnosti obrazovnog sistema. Posebno je važno da u obrazovanju obezbedimo jednake šanse za sve, bez obzira na socijalni status i poreklo i da povećamo broj obrazovanih građana. Država mora da održi i unapredi besplatno osnovno i srednje obrazovanje, da obezbeđuje besplatne udžbenike, da podstiče školovanje na višem nivou obrazovanja i da ulaže u razvoj obrazovne infrastrukture. Cilj kojem težimo je da se izdvajanja za obrazovanja povećavaju sukcesivno iz godine u godinu. Naš je strateški cilj da stvorimo društvo zasnovano na znanju. U tom cilju povećavaćemo ulaganje u infrastrukturne projekte u oblasti nauke i naučno istraživanje, uz učešće industrije i privatnog sektora u finansiranju nauke kao partnerstva između onih koji stvaraju naučne inovacije i znanje i onih koji su direktni korisnici te nauke i znanja. Vlada Republike Srbije garantovaće i nastaviti da unapređuje sve propise o ljudskim i manjinskim pravima u skladu sa najvišim međunarodnim pravnim standardima u Evropi i razvijenom svetu. Ono što smo opredeljeni jeste da sprovodimo politički odgovorno i pravno garantovanu antidiskriminacionu politiku i zaštitu prava i sloboda pripadnika nacionalnih manjina, kao i prava i slobode drugih manjinskih grupa. Državni organi i organi državne uprave moraju biti otvoreni za sve građane Srbije, bez obzira na nacionalnu, versku ili bilo koju drugu različitost. Jasno želim da kažem, kao budući premijer Republike Srbije, da nijedan građanin Srbije ne sme da bude diskriminisan zbog toga što nije Srbin. Sa druge strane, ni jedan Srbin u Srbiji ne sme biti diskriminisan zbog toga što jeste Srbin koji živi u sredinama u kojima većinu čine pripadnici drugih nacionalnosti. Želeo bih da posebno istaknem dobru saradnju koju sam kao ministar unutrašnjih poslova imao sa pripadnicima mađarske nacionalne manjine i SVM, koja je u mnogome doprinela da je u poslednjim godinama broj međunacionalnih sukoba i incidenata bio najmanji u odnosu na proteklih 10 godina. Kada je reč o jugu Srbije, želimo da Albancima ponudimo integraciju, politički i socijalni sistem Srbije, a da se protiv kriminala, ekstremizma i terorizma zajednički oštro borimo. Kao i svaka druga moderna demokratska država, želimo dogovor o zajedničkom životu u interesu mira i bezbednosti i za Srbe i za Albance koji žive na jugu Srbije. Smatramo da je neophodna reforma regulative koja treba da doprinese stvaranju otvorenog demokratskog društva, obezbeđivanjem uslova za objektivno, slobodno i kvalitetno novinarstvo i ostvarenje ustavnog načela o pravu građana na istinito i potpuno informisanje. Zajedno sa novinarskim udruženjima predložićemo izmenu zakonske regulative, a naročito Zakona o informisanju, Zakona o radio-difuziji, kao i Zakona o telekomunikacijama. Njih treba prilagoditi ne samo zahtevima daljoj demokratizaciji društva, već i savremenim tehnologijama. Borićemo se protiv cenzure i za oslobađanje novinara od političkih pritisaka, ali i pritisaka urednika, glasnika i drugih centara moći. U ovoj oblasti treba onemogućiti svaki monopol i političku kontrolu nad medijima. U skladu sa zahtevima domaćih, evropskih i svetskih novinarskih asocijacija treba obezbediti javnost i transparentnost vlasničke strukture u medijima, uz sprečavanje koncentracije vlasništva koja prevazilazi evropske standarde. Ni ja, ni Vlada Srbije nemamo niti ćemo imati ambiciju da radimo tuđi posao. Dakle, ova vlada neće imati svoj spin doktore koji će se baviti uređivanjem medija i gde god to budemo mogli, a da ne ugrozimo egzistenciju ljudi i opstanak tih medija, trudićemo se da izađemo iz vlasničke strukture. Medijska scena zahteva obezbeđivanje uslova za normalan rad, pravila koja ćemo usvojiti zajedno sa predstavnicima medija i transparentnost rada Vlade na prvom mestu i rada medija. Zato podržavamo i inicijativu o donošenju zakona o transparentnosti vlasništva u medijima. Ne krijem ono što radimo. Mi ćemo biti članovi Vlade, ja ću biti predsednik Vlade Republike Srbije i očekujem da se i oni koji o tom mom radu i radu ove vlade budu pisali, takođe ne kriju. Utom smislu će se preispitati i poslednja promena vlasništva u "Politici". Takođe, javnost mora da zna i koliko je novca javnih preduzeća poklonjeno i potrošeno na reklamne kampanje u pojedinim medijima i da li je na takav način, novcem građana i države Srbije, sticana naklonost tih medija političkim strukturama kojima pripadaju direktori tih javnih preduzeća. Kada je reč o medijima, sloboda govora i pravo na istinu biće osnovni postulat ove vlade. Zato ne sme da bude tajni ni u istragama koje se vode o nerešenim ubistvima novinara. Pozivam novinarska udruženja da steknu uvid u činjenice iz istraga i o postupcima koji se vode. Vlada Srbije će nastaviti dobru saradnju sa crkvenim i verskim zajednicama koje deluju na teritoriji Republike Srbije u cilju poštovanja i zaštite slobode veroispovesti. Svi temeljni zakoni i podzakonska akta koja regulišu odnos države i društva sa crkvama i verskim zajednicama su doneti. Sada je nužno kroz jedno efikasno i potpuno operativno telo učiniti sve što je potrebno da se doneti propisi do kraja sprovedu. Ministarstvo vera kao samostalan organ ne postoji nigde, skoro ni u jednoj savremenoj evropskoj državi. Uključivanje resora vera u drugi resor doveo bi do potpunog obesmišljavanja ove važne oblasti. Zato buduća Kancelarija Vlade Srbije za saradnju sa crkvama i verskim zajednicama će bitno unaprediti izgradnju konstruktivnog odnosa države sa Srpskom pravoslavnom crkvom i ostalim tradicionalnim crkvama i verskim zajednicama. Vlada Srbije će nastaviti da održava i jača veze sa našim sunarodnicima u svetu, kao i specijalne veze sa državama u regionu u kojima živi značajan broj naših sunarodnika. Podržavaćemo i obezbeđivati uslove za sve legitimne interese i prava naše dijaspore, od regulisanja državljanstva, dopunske nastave u školama, učešće u privrednom životu i razvoju Srbije do učešća na izborima za organe vlasti u Srbiji. To što nema ministarstva ne znači manju brigu, već znači brigu koja ne može i ne sme biti samo deklarativna. Dame i gospodo, cilj ove vlade jeste da u obavljanju državnih poslova ne postavlja pitanje čiji je ko, već samo kakav je ko. Spremni smo da radimo zajedno u interesu Srbije, naročito u oblasti pregovora o pristupanju EU i rešavanju državnih i nacionalnih problema kao što je Kosovo i Metohija. Takođe, princip aktivnog partnerstva sa stručnom javnošću mora biti prisutan u radu svakog ministra i rukovodioca državnog organa. Zahtevaću od svakog da razvije mape ključnih aktera u svojoj oblasti rada i da me redovno obaveštava o načinu na koji sa njima održava komunikaciju. Posebno ću insistirati da me svi ministri redovno obaveštavaju o ispunjavanju preporuka koje dobijaju od nezavisnih tela, a naročito od Zaštitnika građana, drugih parlamentarnih poverenika, Agencije za borbu protiv korupcije, državnog revizora i drugih. Vlada Republike Srbije je nosilac izvršne vlasti u Srbiji. Ona utvrđuje i vodi politiku. Vlada je odgovorna Narodnoj skupštini za politiku Republike Srbije, za izvršavanje zakona i drugih opštih akata Narodne skupštine i za rad organa državne uprave. Ministri su za svoj rad, za stanje u oblasti iz delokruga ministarstva odgovorni predsedniku Vlade, Vladi i Narodnoj skupštini, odgovorni su narodu Srbije. Pred nama je nova četvorogodišnja utakmica sa problemima i borba za dobrobit svih građana Srbije. Narod je jedini selektor, onaj koji odlučuje da li smo dobri ili ne i da li treba da učestvujemo u tom timu ili ne. Država, ako želimo da bude jaka i istovremeno pravedna i solidarna, zahteva čitav niz novih pravila, pravila koja će biti doneta u dogovoru sa čitavim društvom, nova pravila ne kao izraz volje vladajuće elite, već kao rezultat dogovora države i privrede, sindikata, medija, udruženja, finansijskih institucija. Red i zakon moraju biti isti za sve, od političara, preko krupnih kapitalista do običnih građana. Za ovu vladu neće biti važno šta i kako će da kaže, nego šta i kako će da uradi. Mi hoćemo da promovišemo rezultat i drugi PR nam nije potreban. Mi nećemo pričati o požarima, mi ćemo ih gasiti, ali pre svega učinićemo sve da do njih ne dođe. Pravda i jednakost za sve, pogotovo za one koji su u vremenima tranzicije ostali bez posla i prihoda za život, biće prioritet ove vlade. Zaposliti i pokrenuti Srbiju, otvoriti nova radna mesta, pronaći način da ponovo imamo svoju proizvodnju svojih radnika u svojim fabrikama. Time ćemo se svakako najviše baviti. Moramo i da javno kažemo gde je sve Srbija zaista Srbija, gde vladaju srpski zakoni, gde to prestaje i da onda širokim konsenzusom usvojimo politiku za koju će se ova vlada boriti. Ta pitanja su svakako najteža, ali baš zato na njih moramo brzo da odgovorimo, da kažemo šta hoćemo, a šta nećemo i da stojimo iza toga kako nam se nikad ne bi desilo da nam prebacuju kako nešto obećavamo, a onda to ne uradimo ili da nam se dogodi nešto još gore, da sebi obećamo nešto što nećemo moći da uradimo. Ravnopravnost – rodna, radna, nacionalna će biti stožeri politike ove vlade. Žene će biti svakako na prvom mestu. Dame i gospodo narodni poslanici, u Srbiji žene zarađuju manje od muškaraca. Na istom radnom mestu i sa istom školskom spremom, imaju za 10% manju platu od muškaraca. To je najveća diskriminacija koja danas postoji u Srbiji, ali i u drugim evropskim državama. To se mora promeniti. Sve ono što je u Srbiji zapostavljeno, zaboravljeno, zloupotrebljeno, odbačeno a vredno, mora da se vrati na svoje zasluženo mesto. Neki čitavi delovi Srbije moraju da ožive, da dobiju infrastrukturu, privredu, radna mesta i da postanu mesta u koja će se ljudi vraćati. Ne da tamo umru, nego da bi tamo živeli. Pomenuću nešto što odavno jedan mandatar nije spomenuo u svom ekspozeu – patriotizam i rodoljublje, osećaj pripadnosti, ljubavi i poštovanja prema svojoj državi Srbiji, bez mržnje prema drugima, ali da nam je Srbija uvek na prvom mestu. Poštovani narodni poslanici, poštovani predsedničke Narodne skupštine, poštovani građani Srbije, čast mi je da predložim sledeće kandidate za članove Vlade Republike Srbije: predsednik Vlade i ministar unutrašnjih poslova – Ivica Dačić, prvi potpredsednik Vlade zadužen za odbranu i bezbednost, borbu protiv korupcije i kriminala i ministar odbrane – Aleksandar Vučić, potpredsednik Vlade i ministar rada, zapošljavanja i socijalne politike – dr Jovan Krkobabić, potpredsednica Vlade za evropske integracije – Suzana Grubješić, potpredsednik Vlade i ministar spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija – dr Rasim Ljajić, ministar finansija i privrede – mr Mlađan Dinkić, ministar spoljnih poslova – Ivan Mrkić, ministarka regionalnog razvoja i lokalne samouprave – mr Verica Kalanović, ministar saobraćaja – Milutin Mrkonjić, ministar građevinarstva i urbanizma – mr Velimir Ilić, ministar pravde i državne uprave – Nikola Selaković, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede – Goran Knežević, ministar prosvete, nauke i tehnološkog razvoje – prof. dr Žarko Obradović, ministarka zdravlja – prof. dr Slavica Đukić Dejanović, ministarka energetike razvoja i zaštite životne sredine – profesor ili docent, nisam siguran - dr Zorana Mihajlović, ministar kulture i informisanja – Bratislav Petković, ministar privrednih resursa, rudarstva i prostornog planiranja – prof. dr Milan Bačević, ministarka omladine i sporta – prof. dr Alisa Marić i ministar bez portfelja – dr Sulejman Ugljani. Dame i gospodo, u vremenu u kojem živimo niko nije čarobnjak da bi mogao da reši sve probleme sa kojima se Srbija suočava. Građani Srbije očekuju više pravde, državu koja im pomaže i odlučnu, odgovornu i efikasnu Vladu, koja će deliti sudbinu svog naroda i očekuje političare kojima može da veruje. Zato vas, dame i gospodo narodni poslanici, pozivam da podržite izbor nove Vlade Republike Srbije. Na kraju mi dozvolite da se zahvalim dosadašnjoj Vladi Republike Srbije i premijeru Mirku Cvetkoviću, na saradnji u obavljanju odgovornih državnih dužnosti. Opoziciji želim da poručim da nismo politički neprijatelji i da, iako smo politički protivnici, očekujem da ćemo sarađivati kada su u pitanju odluke i zakoni koji su od suštinskog značaja za narod i državu. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovani građani, Vlada koja će danas biti izabrana je najmanja Vlada u novijoj istoriji višepartijskog sistema u Srbiji od 1990. godine, napominjući da je jedina Vlada Vojislava Koštunice od 2004. godine, imala isti broj članova. Ovo će biti najmanja Vlada od 1990. godine, a daće Bog, biće i najbolja. Svoje političko obraćanje ću završiti, kao i uvek, onim što smatram najvažnijim – Živela Srbija.
Dame i gospodo narodni poslanici, određujem pauzu od 30 minuta, kada ćemo nastaviti sa radom. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Čuli smo program i predlog sastava Vlade koji je izneo gospodin Ivica Dačić, kandidat za predsednika vlade. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa Srpska napredna stranka - jedan sat i 18 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka – jedan sat, jedan minut i 12 sekundi, poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica - 25 minuta i 12 sekundi, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije – 18 minuta, poslanička grupa Liberalno demokratska partija – 16 minuta i 48 sekundi,poslanička grupa PUPS – 14 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 10 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Nova Srbija – devet minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Jedinstvena Srbija – osam minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – šest minuta, poslanička grupa SPO–DHSS – šest minuta i poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi koji imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 269. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres o kandidatu za predsednika Vlade, Programu kandidata za predsednika Vlade i kandidatima za članove Vlade. Da li predsednici odnosno predsednici poslaničkih grupa žele reč? Prvi za reč se javio gospodin Nenad Čanak. Izvolite.
Dame i gospodo, uvaženi poslanici, drugarice i drugovi, stara je istina da svako ima pravo na šansu i ja zaista mislim da je to tačno. Ova vlada bi, po tom osnovu, sigurno morala imati pravo na šansu, ali ako vidimo malo bolje ko treba da čini ovu vladu, imam utisak da su mnogi u njoj svoju šansu već imali, a neki i po više puta. Inspirativni ekspoze mandatara za sastav Vlade Republike Srbije, gospodina Dačića, već u drugom pasusu govori sledeće reči – da smo stupili u sveopšte siromaštvo i pad životnog, ekonomskog, kulturnog i civilizacijskog standarda srpskog društva. To je više nego tačno. Moram skrenuti pažnju, dame i gospodo, da se ne stupa u siromaštvo i pad životnog standarda, nego vas neko u siromaštvo i pad životnog standarda dovodi. Neka politička ideja, neki konkretni ljudi, sprovodeći neki konkretni program, učine da država ide napred ili da tapka u mestu, tj. da propada. Upravo zbog toga, da vidimo šta je ono što se zaista dogodilo, jer sam, koliko sam razumeo gospodina mandatara, obavezan da u ovom trenutku to i kažem, šta se zaista dogodilo, a ne da krećemo od toga kao da smo se prvi put sreli, prvi put pogledali u oči i kao da smo krenuli od nule, iz zemlje koja nema ni početak, ni kraj, ni istoriju, ni sadašnjost. Veoma me je, gospodine mandataru, vaše korišćenje reči "preporod" inspirisalo da se setim reči Adolfa Hitlera, koji je otvarajući Dom nemačke umetnosti u Minhenu i počeo svoje izlaganje govorom: "srećan je narod koji na svom putu ima velike zadatke. Čovek ne živi samo na hlebu. Nisu samo naše ekonomije i finansije ugrožene. Ugrožene su i naše duše. Zbog toga ćemo mi Nemačkoj doneti preporod.". Poverovali su mu. Kraj znamo. Mene interesuje – zbog čega toliko insistirate na tome da se politički akteri u Srbiji bave prošlošću, kao da je ta prošlost nešto što je tabu tema, o čemu ne smemo da govorimo, kao da je ta prošlost nekakva dosadna prošlost uzajamnih, sitnih zađevica oko visine kamatne stope ili raznih socijalnih davanja, a ne kao da je proteklih 25 godina kaljuganje po balkanskom blatu, pet ratova, stotine hiljade mrtvih i miliona raseljenih ljudi, nebrojenih nesreća i svega toga što opterećuje odnose Srbije, ne samo sa okruženjem, nego unutar nje. Idealno bi bilo za svakoga ko ima nekakav dug da kaže – eto, nije važno, od ovog trenutka idemo dalje, zaboravimo šta je bilo. Vi, gospodine mandataru, ste u više navrata spomenuli one koji su neopravdano bogati i koji su, ako sam vas dobro razumeo, vi nemate ništa protiv bogatih ljudi po definiciji, nego imate protiv onih koji su se neopravdano obogatili i da ti i takvi tajkuni, koji čine manje od jednog promila ovog društva, čine jedan parazitski deo koji živi na račun najdebljeg mogućeg sloja osiromašenih. Moramo vas podsetiti da svi oni danas koji su tu, u toj kategoriji, su manje, više postajali tim tajkunima, između 1990. i 2000. godine. Bilo bi vrlo značajno čuti poimence ko su oni koji su nastali posle ili pre toga. S druge strane, kada se govori o tome šta treba učiniti u Srbiji, gospodine mandataru, vi spominjete 165 opština u Srbiji bez Kosova i Metohije, kada govorite o prirodnom priraštaju. Po kom osnovu izdvajate Kosovo i Metohiju iz Srbije? Po Ustavu ne vidim da tako treba da se čini. Koliko razumem, Ustav je ono za šta se vi zalažete, jer vi govorite o tome da u svim razgovorima o nerešenim pitanjima osnova će biti Ustav Republike Srbije. Koji deo Ustava, gospodine mandataru? Koji deo Ustava, kada je u Ustavu decidirano definisano da će se pitanje Kosova i Metohije, recimo, i tipa suštinske autonomije, koju Kosovo i Metohija, eto, treba da imaju u Republici Srbiji, rešiti posebnim zakonom? Taj zakon nikad nije donet, a ovo vam nije prva vlada, gospodine mandataru, u kojoj se nalazite, nego po mojoj računici treća ili četvrta. U tom smeru bi bilo vrlo dobro razmisliti šta se u stvari tu zaista dogodilo. Govorite o evropskoj budućnosti Srbije, govorite o rešavanju pitanja Kosova, regionalne saradnje i borbi protiv kriminala i korupcije, a ja vas pitam kako to mislite da uradite? Vaš socijalni program, u kome se dugoročno zalažete za besplatno zdravstvo, a sada za smanjenje participacije, koliko god je to moguće, je zaista dirljiv. Ali, ko će to da plati, gospodine premijeru budući? Kada govorimo o ekonomiji, vi spominjete nekakav razvoj, gde bi trebalo da se najviše investira u podsticaj izvoznicima. Da li sam vas dobro razumeo? Podsetiću vas jednu važnu stvar, zemlja u koju Srbija najviše izvozi ovog trenutka je Savezna Republika Nemačka. Zemlja iz koje se najviše uvozi ovog trenutka je Ruska Federacija. Dakle, investiranje u dalje približavanje Rusiji je investiranje u uvoz, a ne u izvoz. Iz jednostavnog razloga što, ako vi krenete sa ekonomijom koja je vezana za te neke kredite, o kojima slušam sve vreme, koji su mahom robni krediti ili su namenski krediti, dobićemo sledeću situaciju. Svako može da vam da kredit od milijardu evra, ako vam računa kutiju šibica sto miliona evra. Upravo je to ono kako se svi ovi krediti prave. Ili, kada kažete – evo, daće novac da ruske firme kupuju srpske firme, moje pitanje glasi – ko tu onda profitira? Ili se događa sledeće, da kada se uzme namenski, krediti se zbog toga bez tendera moraju uzimati, ruske firme da rade poslove koje bi inače trebalo da rade domaće firme. U tom slučaju ruske firme zarađuju, a na domaće teret se privaljuju kamate. To nije ekonomija kako je ja razumem. Upravo zbog toga cela ova priča mora da bude mnogo jasnija i mnogo više ekonomski, a manje politički zasnovana. Vi ste spomenuli Džona Majnara Kejnza, ako sam dobro razumeo, tvorca liberalne ekonomije. Nažalost, mislim da Džon Majnar Kejnz može ovde da se upotrebi u jednom potpuno drugom svetlu, a to je svojom izrekom: "Svi smo mi u perspektivi mrtvi, ali to ne znači da u međuvremenu ne možemo ništa da uradimo", upravo taj koncept "u međuvremenu" me dovodi u pitanje do koje mere vi verujete u trajnost ovakvog koncepta koji sada spominjete? Vi ste spomenuli u ekonomskom smislu i pitanje poljoprivrede. Pitam vas, kako mislite da rešavate pitanje poljoprivrede i pitanje, recimo, navodnjavanja, investiciju navodnjavanja, kada smo, recimo, došli u poziciju da "Vode Vojvodine" ne dobijaju dovoljno novca da održavaju postojeći sistem navodnjavanja u Vojvodini i ne mogu da se iznesu sa tim? Znate zašto? Zbog toga što nikada nije ispoštovan čak ni Ustav Republike Srbije po kojem bi budžet Vojvodine trebao da bude 7% budžeta Srbije. Zato što nikada nije donet zakon o finansiranju pokrajina. Vi kada imate pokrajinu bez finansiranja, imate praznu formu koja služi tome da građanima ogadi ideju autonomije. To je nedopustivo, zato što je to manipulacija i Ustavom, manipulacija kompletnim konceptom decentralizacije države i manipulacija koja se obija o glavu upravo Vojvodini, koja je nekada bila najrazvijeniji deo Republike Srbije, a sada je, kao što znamo, nedovoljno razvijen deo Republike Srbije. Spomenuli ste da nema stabilnog finansijskog sektora, koja je privreda u problemu i, koliko sam razumeo, apelujete da se tu više uključi guverner Narodne banke. Ako sam vas dobro razumeo, to nije pitanje guvernera ili njegovog načina funkcionisanja, nego je pitanje deviznih rezervi. Da li vi idete za smanjenjem deviznih rezervi, gospodine mandataru? Da li je vaša vlada vlada koja će ići za tim da rasproda imovinu? Mada, vi ste vrlo decidno rekli da se neće prodavati EPS i neće se prodavati "Železnica", PTT, Aerodrom itd. Ali, da li je to tako? Ili će se na osnovu dugova prodati jedan deo, pa onda na osnovu dugova taj deo rasti? I to, prema kome? Prema, recimo, onima kojima nije nemoguće da ova vlada obezbedi vojnu bazu u Nišu. Naravno, govorim o Ruskoj Federaciji. Kažete da neće biti zamrzavanja penzija i plata. Istovremeno kažete – neophodne su hitne mere za smanjenje budžetskog deficita. To su dve kontradiktorne stvari. Vama je sasvim jasno da bez pokretanja privrede, a to u kratkoročnom smislu nije moguće, nije moguće ostvariti ove dve stvari istovremeno. Upravo zbog toga se mora jako povesti računa o vašoj rečenici da je državu potrebno urediti, a to se čini zakonima. Ne, ne čini se to zakonima, nego sprovođenjem zakona. Mi smo došli u poziciju da niz zakona i ustavnih odredbi nikada nije bio sproveden. Vidim da se zalažete i za rešenje kosovskog problema i za stabilnost regiona. To je zaista hvale vredno. Ali, imam za vas jedno vrlo jednostavno pitanje. Ako ćete krenuti u razgovore bes preduslova, a uz poštovanje Ustava Republike Srbije, moraćete mi reći uz poštovanje kog dela Ustava Republike Srbije? Ustav Srbije je u tom smislu dosta kontradiktoran sam unutar sebe, jer se stalno govori o nekakvom severnom delu Kosova, o našim sunarodnicima na Kosovu, a istovremeno se predviđa milion i 800 hiljada ljudi koji nisu naši sunarodnici, koji žive na Kosovu, koji su koliko do juče bili građani Republike Srbije. Kako ćemo to rešiti? Imate li plan ili ćemo nastaviti da se batrgamo u grešci koja je dosada pravljena? Ta je greška ne raditi ništa. Zato što ova vlada, o kojoj sada ovde razgovaramo, beskonačno liči, gospodine mandataru, na Vladu Mirka Marijanovića, formiranu 24. marta 1998. godine. Znate po čemu? Po tome što su u njoj bili SPS, JUL, sada imate tu negde druga Vulina, bio je SRS, to je SNS sa promenjenim srednjim slovom i bio je gospodin Karić. Dakle, samo fali maja Gojković. I onda ste dobili vladu koju podržava 192 poslanika. Tako je bilo 24. marta 1998. godine. U toj vladi Nikolić master Tomislav, tada još uvek nije bio master, je bio potpredsednik Vlade, gospodin Vučić ministar za informisanje, gospođa Tabaković Jorgovanka ministarka za privatizaciju, Maja Gojković ministarka bez portfelja, kao i Bogoljub Karić. Isti sastav. Sada vas pitam, ako je tim ljudima 1999. godine bio zabranjen ulaz u zemlje EU, ako se sećate tog detalja, verujem da vam nije promakao, onda se postavlja pitanje – zar ne mislite da je trebalo napraviti neki malo oštriji iskorak iz tih koordinata, nego napraviti ovakav spisak dobrih želja? Jer, pazite, vi kažete – nemojmo se više baviti prošlošću, bavimo se budućnošću, Srbija pruža ruku pomirenja svima. Gospodine mandataru, mogu li pitanje da postavim? Koga ćete poslati sledeće godine u Potočare? Koga ćete poslati u Potočare da u ime Srbije klekne pred žrtvama koje su napravljene i u ime srpskog naroda i Srbije? Zato što genocid koji je počinjen tamo je stvar koja uvelike opterećuje građane Srbije i kompletnu državu, činjenicom da je nemoguće uspostaviti normalne odnose sa okruženjem ako se nastavi prenebegavati naša novija istorija. Predlažem vam, gospodine mandataru, budući premijeru ove zemlje, da preduzmete sve korake za što hitniju lustraciju, lustraciju onih iz 90-ih godina koji su nas doveli u ovu situaciju, nismo mi u nju pali, niti nam se desila, da bismo prestali sa ovakvim propadanjem u koje smo došli. Spomenuli ste oštru borbu protiv organizovanog kriminala i svih oblika terorizma. Šta je terorizam? Terorizam je, ako se ja dobro sećam, sprovođenje političkih ciljeva nasilnim sredstvima. Dakle, uznemiravanje građana, uništavanje imovine, podmetanje eksploziva, požara, itd, itd. Da li mi imamo teroriste u ovoj zemlji, gospodine mandataru? Da li imamo one koji se organizuju da bi sprečili Ustavom zagarantovana prava ovih građana time što razbijaju glavni grad ove zemlje, Beograd, što se okupljaju na raznim mestima praveći incidente da bi razvukli po vojnoj doktrini policijske snage? Imamo li to? Imamo. To su grupe huligana koje su omele "Paradu ponosa". Njima se država nije prošli put suprotstavila. Molim vas, recite mi ko vas je sprečavao do sada da se suprotstavite terorizmu? Ko vas je do sada sprečavao da se suprotstavite kriminalu? Ko vas je do sada sprečavao u tome? Podržavali smo, kao Liga socijaldemokrata Vojvodine prošlu Vladu. Molim vas, recite mi ko vas je sprečavao, da bismo pljunuli na one koji su izdali ono o čemu smo se dogovorili. Ako nije bilo moguće to uraditi, zašto? Šta se sada promenilo, pa će biti moguće? Ili neće biti moguće? Ili ćemo i dalje biti taoci gomile neformalnih, suštinski paravojnih grupacija koje terorišu ovu zemlju u kojoj svaka klerofašistička grupacija čeka godinama da joj se Ustavni sud smiluje da uopšte odgovori da li bi bilo dobro da možda bude zabranjena ili? Ali, zato se munjevito, kada se pronese glas da je napravljen dogovor o budućoj vladi, oktroišu Ustavom zagarantovana prava AP Vojvodine. Naravno da podržavam vaše podržavanje zahteva za otvaranje dosijea tajnih policijskih službi, ali mi objasnite rečenicu – šta znači: na način koji neće ugroziti bezbednosni sistem zemlje? Na taj način neće nikada ni biti otvoren. To su upravo te stvari o kojima moramo da se dogovorimo. Vi kažete "da će Vlada Republike Srbije poštovati dostignuti stepen AP Vojvodine i na način koji je definisan Ustavom Srbije i Statutom AP Vojvodine. Vlada Republike Srbije nema razloga za drugačiju politiku prema Vojvodini, zato što je to autonomija u Srbiji a ne protiv Srbije". Moram reći da ja sažetiji i bolji opis Vojvodine teško da sam čuo. Ali, takođe, imam jedno malo pitanje: šta ovde znači: "U tom smislu će se sarađivati sa pokrajinskim organima, protiveći se svim ekstremnim stavovima, bilo da je reč o zahtevima za ukidanje autonomije, bilo da je reč o pretnjama internacionalizacijom pitanja Vojvodine, jer ona od strane ove vlade neće biti ugrožena". Već je ugrožena. Upravo zbog toga, kada govorim o internacionalizaciji, a bio sam prinuđen da to kažem, ja govorim o jednostavnoj stvari – nismo mi u Vojvodini ti koji hoćemo da internacionalizujemo pitanje Vojvodine. To je uradio Ustavni sud time što je ukinuo manjinska prava i što se potpuno zaboravila jedna bitna stvar, gospodine mandataru, a to je – građani Vojvodine nisu glasali za Ustav Srbije 1990. godine, koji je bio protivustavan Ustavu SFRJ. Građani Vojvodine nisu podržali većinski Ustav iz 2006. godine. Građani Vojvodine nisu podržali izbor Nikolić master Tomislava za predsednika Republike Srbije. Možete mi reći da to nije važno i to nikome ko govori u koordinatama birokratske arogancije može da ne bude važno, ja verujem da niste takav čovek i da ne želite da budete takav predsednik Vlade, ali svakome ko se bavi politikom bi postalo jako sumnjivo kako to da jedan deo ove zemlje stalno misli drugačije, i to deo ove zemlje u kome veliku većinu čine građani srpske nacionalnosti. Gde je nesporazum? Da nije možda nesporazum u tome što je zamor stalnom obespravljenošću građana Vojvodine počeo da bude sve veći i veći? Ja vas pitam – šta ćemo uraditi oko obrazovanja? Vi kažete da se obrazovanje demokratizuje i da ga bude više. A ja vas pitam – a šta ćemo uraditi da obrazovani ne odlaze iz ove zemlje? Jer, došli smo u poziciju da je u proteklih 20 godina Srbija došla do toga da joj trećina doktora nauka živi u SAD. Neka mi neko objasni kako mislite da tu nešto preduzmete? Neka mi neko objasni, kada kažete da se borite… (Predsednik: Gospodine Čanak, samo da vas obavestim da je vreme isteklo.) … Završavam. Kako mislite, dakle, da sve to uradite u okvirima aktuelnog Ustava Srbije? Mislim da je to nemoguće. Hvala na pažnji.
Reč ima gospodin Dačić. Izvolite.
Sigurno se neću javljati za reč posle svakog govornika, ali imajući u vidu impresivnu diskusiju gospodina Čanka, koji je reagovao na moj inspirativni ekspoze, dozvolite mi da samo kažem nekoliko reči. Kada je reč o Hitleru, mislim da je SPS i ja lično, zajedno sa gospodinom Čankom, u bloku antifašističkih snaga u Srbiji i mislim da bi te reči trebalo da budu uperene nekome drugome. Uostalom, kao što znate, ja sam insistirao da se slika Milana Nedića skloni iz Vlade Republike Srbije, zato što marionetska Vlada za vreme Drugog svetskog rata ne može biti legitimna Vlada Republike Srbije koju je formirao Hitler. Ne osećam se apsolutno prozvanim. Jedino, ukoliko misli da reč preporod pripada Hitleru a mislim da bi onda većina vas ovde trebalo zaista da snosi posledice zbog svega toga. Mislim da je i u programima drugih stranaka bilo dosta upotrebe te reči. Kada je reč o novoj Vladi Republike Srbije, podsetiću gospodina Čanka koji je rekao da nova vlada ugrožava autonomiju Srbije. Gospodine Čanak, nova Vlada još nije izabrana. Nova Vlada ne može nikako da ugrožava autonomiju Vojvodine, jer još nije izabrana. Ako je neko ugrožava, onda je ugrožava postojeća Vlada Republike Srbije, koju ste vi podržavali i na čijoj ste izbornoj listi bili DS i čiji sam ja bio zamenik premijera. Ja sam zamenik premijera u toj vladi. Tako je, gospodine Mićunoviću, mislite da se ja odričem toga? Znači, ako govorite o Ustavnom sudu, ja bih vas samo podsetio, gospodo koji ste vodili kadrovsku politiku vaše stranke, da je sudije Ustavnog suda birala ova skupština. Istina, u prošlom mandatu, kada je predsedavao Oliver Dulić. Da li je tako, gospodine Duliću? Da li ste vi potpisali taj akt? Da li je tačno da je parlament Srbije izabrao pet ustavnih sudija na predlog Borisa Tadića, njegovih 10, da li je nakon toga Boris Tadić od 10 predloga parlamenta, koji ste vi poslali njemu, izabrao pet i da li je trećih pet izabrao Vrhovni kasacioni sud na opštoj sednici? Tu odluku je potpisala Nata Mesarević. Niti Nata Mesarević, niti Boris Tadić, niti Oliver Dulić predstavljaju novu parlamentarnu većinu. Ako ste birali sudije koje su takve sudije Ustavnog suda da su jedva čekali da se promeni vlast, mislim da je ovo što govorite apsolutno politički nelogično. Kako neko može da bude kriv za nešto, a nije još ni stupio na vlast? Rekao sam vam, gospodine Čanak, glasao sam za statut Vojvodine. Da nismo mi glasali taj statut ne bi ni bio donet. Da li je to dobro ili loše, verovatno će polovina ovde da kaže da je loše, ali glasao sam za statut Vojvodine. I danas sam jasno rekao da ću braniti autonomiju Vojvodine definisane Ustavom i statutom i kao premijer. Samo vas molim, nemojte na mene da prebacujete probleme u vašoj koaliciji sa kojom ste išli na izbore, jer ova vlada Republike, nisam uticao da se ne donese Zakon o finisiranju Vojvodine, nisam uticao da se izbace iz statuta Vojvodine neki delovi koje ste vi hteli, to vi raspravite sa vašom koalicijom. Nemojte sada da pravite politički spektakl ovde na koje bih vam rado odgovorio da se ne nalazim sada u funkciji mandatara, odnosno budućeg premijera. Jer, daleko od spektakla je ono što nas čeka upolitičkom životu. Još jednom vam kažem od nas ne preti, od moje vlade Srbije ne preti opasnost za autonomiju Vojvodine. Zašto to do sada nije realizovano? Mislim da je to tema o kojoj treba da raspravite, evo tu sede i najviši funkcioneri iz DS, pa neka vam oni objasne zbog čega to nije sprovedeno. Neka vam oni objasne, a nemojte sada, gledam vaše poslanike ovde koji se sada ovde ironično smeju na nešto što vi govorite o novoj vladi. Kako možete tako da govorite, a do juče sedite ovde. Ova vlada još postoji. U slučaju da ova vlada ne bude izabrana, vi ste i dalje na vlasti gospodo i vi gospodine Bogdanoviću ste na vlasti. Ne može vaš odnos prema Kosovu biti "da li sam ja sad na vlasti ili ne". (Goran Bogdanović, sa mesta: Zašto uzimate mene kao primer?) Zato što za razliku od vas posmatram kako se ponašate i kako reagujete na neke izjave koje se ovde čuju. Mislim da sam veoma odgovorno govorio u svom ekspozeu i ni jednom rečju nisam gađao nigde gde smatram da je to nekorektno. Nisam govorio o propadanju zemlje u poslednjih 12 godina, govorio sam o poslednjim decenijama. Takođe, ću vas podsetiti i na Ustav. Ustav Republike Srbije nije pisao SPS, pisali su ga upravo vaši politički saborci iz DS i iz DSS. Da li je to tačno gospodo iz DS? Da li ga je pisao Zoran Lončar i da li je to bio Hiber? SRS-u i SPS-u ste poslali tek onda kad ste sve završili. Vi sad govorite o Ustavu kao da vam je doneo neko sa Marsa. Preuzmite odgovornost. Šta hoću da vam kažem? Apsolutno ne polemišem sa vama oko toga da li je nešto trebalo da se uradi. Samo hoću da kažem, nemojte da to sada prebacujete na novu vladu koja tek treba da bude izabrana. Od sutra imate pravo da je kritikujete za rad nove vlade. Sada kritikujte postojeću. Uostalom, vratio sam vam zastavu Vojvodine kao znak da Srbija čuva autonomiju Vojvodine.
Hvala. Gospodin Nenad Čanak. Izvolite.
Ako smem samo da primetim jednu sitnicu, ovo je prvi put da ste nešto vratili, nešto što ste te pre toga ukrali, ali prvi deo ste češće radili. Hteo sam da vam kažem nešto drugo. U pravu ste, pričaćemo o ovome za koji dan, ali bih hteo samo jedno da vas pitam par stvari oko samog sastava vlade. Hoćete li mi reći samo, vidim da je gospođa Verica Kalanović tu, osoba koja je februara 2010. godine, pošto je iz NIP otišlo 1,83% u Vojvodinu dva puta računala autoput. Vidim da je tu Mrkonjić, dr Milutin, ali tu nemam šta da dodam. Vidim da je tu Ilić magistar, Velimir da dokraducne što nije kraducnuo do sada. Vidim da je ministar zdravlja čovek ... (Predsednik: Gospodine Čanak samo vas opominjem da se uvredljivim izrazima ne obraćate narodnim poslanicima i kandidatima za ministre.) Samo da završim, ovo su kandidati za ministre. Niti su ministri, niti su poslanici. Znači, vi za ministra pravde predlažete čoveka koji je asistent na fakultetu sa 29 godina. Za ministra kulture određujete čoveka koji je učestvovao u organizaciji prenoseće knjige Milana Lukića čoveka koji je osuđen na doživotnu robiju zbog najžešćih zverstava koje se mogu zamisliti u Višegradu. Mene interesuje kako mislite da se borite protiv korupcije u uslovima kada vam tu sedi Mlađan Dinkić? Kako mislite sve da uradite i strašno bih voleo da znam odgovore, ali ih ne znam i zato ste vi mandatar. Zato bih molio da mi samo to objasnite.
Gospodin Vulin, izvolite.
Znate, te analogije su vam dosta pogrešne i dosta čudne, jer te 1998. godine za vladu koje su činile partije fali vam SPO, fali vam, između ostalog DS koji je glasao za Kumanovski sporazum. Fali vam svašta, ali vam ne falim ja, jer ne samo što nisam bio u toj vladi, nego sam odbio da učestvujem u političkom životu, jer se takva vlada pravila. Ne bih se vratio u politički život i znam da je to vama neshvatljivo da neko može da odbije vlast iz principijelnih razloga. Ali, ne bih se ni vratio u politiku kako palite ovu skupštinu i prebijate ljude po Srbiji i da vas nisam video kako bacate tablu RTS u Novom Sadu i pljujete po tome i psujete mu majku beogradsku. Dakle, da nisam sve to video ne biste me ni danas gledali u ovoj skupštini. Zaboravili ste da dodate da ste vi u ovoj zemlji 12 godina na različite načine u vlasti i da 12 godina u ovoj zemlji učestvujete sa svim ovim partijama o kojima ste govorili u privatizacijama, u bogaćenju, u siromašenju ove zemlje, pa i siromašenju građana Vojvodine. Zaboravili ste to da pomenete i kao što ste zaboravili na pitanje o Adolfu Hitleru da kažete da ste se vi proslavili portretisanjem u pozi Adolfa Hitlera u oklopu. Dakle, to ste zaboravili da nam kažete, a na pitanje o teroristima mogli ste da dodate da u ovoj zemlji ima terorista i zovu se "Rose" i pre godinu dana su pokušali da izvrše invaziju na taj sever Kosova koji iz nekog razloga nešto baš mnogo ne volite. Samo da znate i da zna ova skupština i naša javnost Srbi su danas u Leposaviću ponovo na barikadama, jer ponovo pokušavaju da uspostave carinske prelaze. Hvala.
Daću pravo na repliku gospodinu Čanku, ali vas molim na direktno pominjanje imena da ne koristite. U svakom slučaju vas molim da ovaj tok rasprave ubuduće vratimo na ono što je bio dnevni red, a to je program vlade i zato vas molim da u narednom toku se obraćamo u skladu sa tim. Gospodin Čanak. Pravo na repliku.
Reći ću samo jedno, iz izlaganja gospodina Vulina oko paljenja Skupštine i oko vandalskog ponašanja, oko prebijanja novinara, itd, prepoznao sam gospodina Ilić Velimira i ne osećam se prozvanim. Hvala lepo.
Za reč se javio šef poslaničke grupe SPO, gospodin Jugović.
Samo radi istine, poštovane kolege, poštovani predsedniče, SPO nikada nije bio u vladi Mirka Marjanovića i molio bih u daljem toku rasprave da se koriste samo činjenice.
Hvala. Sledeći se za reč javio gospodin Balint Pastor. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, gospodine Dačiću, dame i gospodo članovi buduće Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da večerašnje obraćanje počnem jednim citatom. Neću navesti izvor, ali verujem, gospodine Dačiću, da ćemo svi prepoznati odakle je ovaj citat. "Ko bi reko čuda da se dese, pa Miljacka mostove odnese". Mislim da se u Srbiji dešavaju po neka čuda, ali ta čuda nisu vezana prvenstveno i prevashodno za politički život. Mislim da niko previše nije iznenađen činjenicom što ste vi večeras mandatar Vlade Republike Srbije, kao što mislim da nismo mnogo iznenađeni ni time što je nestao most između nekih stranaka, koje su činile prethodnu Vladu Republike Srbije. Odmah na početku želim da kažem da poslanička grupa SVM neće biti večeras u mogućnosti da podrži izbor ove Vlade i da ćemo mi glasati protiv. Glasaćemo protiv zbog toga što vodimo samostalnu politiku, ne svrstavamo se na stranu ni jedne, takozvane, velike stranke i po tome smo slični SPS. Sa druge strane, trudimo se da politiku vodimo u skladu sa principima koji nam obezbeđuju doslednost i kredibilitet. Na Vidovdan smo pre skoro mesec dana, kada je objavljeno da je sastavljena nova koalicija, rekli da ćemo biti konstruktivna opozicija toj Vladi, ali da smo spremni da sarađujemo sa tom Vladom ukoliko se u međuvremenu ispostavi da je Vlada vredna naše podrške. Ne formulišemo stavove apriori, ne formulišemo stavove na osnovu nekih pretpostavki, ni ne formulišemo stavove na osnovu toga ko je, šta radio pre petnaest, dvadeset godina. Zbog toga u opšte ne isključujemo mogućnost da ćemo u dogledno vreme sarađivati, ali to zavisi isključivo od politike Vlade Republike Srbije koja će, ne smem da kažem danas, u sledećih nekoliko sati biti izabrana. Rekli ste, gospodine Dačiću da želite da nova Vlada bude Vlada budućnosti i da se okrenete budućnosti, a ne da se bavite prošlošću. Rekli smo pre četiri godine kada smo podržali gospođu Slavicu Đukić-Dejanović za predsednicu Narodne skupštine, ni jednog trenutka nismo se pokajali zbog te odluke da nismo spremni ni na kolektivnu amneziju, ni na kolektivnu amnestiju, što se tiče devedesetih godina. Istovremeno, delim vaš stav,mi treba da se okrenemo budućnosti i zbog toga postoji mogućnost da u budućnosti sarađujemo sa ovom vladom ako ova vlada dokaže da zaslužuje našu podršku i ukoliko ćemo moći da realizujemo neka naša programska opredeljenja. Kada se donosi odluka o tome kako će koja poslanička grupa glasati, onda treba uzeti u obzir nekoliko činjenica. Treba uzeti u obzir sastav Vlade, treba uzeti u obzir ekspoze mandatara, treba da se uzmu u obzir očekivanja u odnosu na tu Vladu. Moram da vam kažem gospodine Dačiću, ako bismo mogli posebno da glasamo o mandataru, sa jedne strane, a o članovima Vlade i programu Vlade, sa druge strane, sigurno bismo drugačije glasali. Sigurno bismo podržali vas za predsednika Vlade Republike Srbije. Odmah ću reći zbog čega. Zbog toga što smo pre četiri godine glasali za vas, glasali za to da budete prvi potpredsednik Vlade Republike Srbije i ministar unutrašnjih poslova. Mislim da bi bilo maksimalno nedosledno da kažemo da ste vi pre četiri godine za sve vreme bili prihvatljivi, kao prvi potpredsednik Vlade, a da niste prihvatljivi kao predsednik buduće Vlade. Isto tako, isto to mogu da kažem i u odnosu na gospodina Žarka Obradovića, koji je bio i biće ministar u Vladi Republike Srbije. Isto to bi mogao da kažem u odnosu na gospodina Rasima Ljajića, na gospođu Slavicu Đukić Dejanović, koja je bila predsednica Narodne skupštine, a sada će biti ministarka zdravlja. Mogao bih da nabrajam još nekoliko imena iz buduće Vlade Republike Srbije. Znači, što se ovih imena tiče, nemamo nikakav problem, jer smo uvek bili principijelni. Sa druge strane, u pravu ste gospodine Dačiću kada kažete da je vaša saradnja, kao prvog potredsednika Vlade i ministra unutrašnjih poslova, bila odlična sa SVM. Jeste. Zajedničkim snagama smo realizovali veoma bitne stvari. Želeo bih samo da podsetim na nekoliko stavki iz naše dosadašnje saradnje iz protekle četiri godine. Na primer, izmenili smo Zakon o policiji. Zahvaljujući tom rešenju smo omogućili pripadnicima nacionalnih manjina, koji imaju dvojno državljanstvo, da se zaposle u policiji. Pored toga, povećali smo broj pripadnika nacionalnih manjina u policiji. Ne u meri kako smo to želeli, ali je ipak napravljen pomak. Kada se radi o gospodinu Obradoviću, koji će biti i koji jeste ministar obrazovanja. Uspeli smo da stvorimo zajednički pravni okvir iz sfere obrazovanja, koji poštuje prava pripadnika nacionalnih manjina. To smo učinili u prethodne četiri godine. Usvajanjem Zakona o nacionalnim savetima nacionalih manjina, koji nije vezan za SPS, nego za DS i SVM, ali su propisi iz sfere obrazovanjausaglašeni sa rešenjima iz Zakona o nacionalnim savetima i zbog toga su nestale kolizije i zbog toga, što se tiče prosvete, pripadnici nacionalnih manjina mogu da uživaju svoja individualna i kolektivna prava. Odmah želim da skrenem pažnju gospodina Bratislava Petkovića, da nas taj posao čeka u vezi kulture. Određena rešenja iz Zakona o kulturi treba da usaglasimo sa rešenjima iz Zakona o nacionalnim savetima. Iskreno se nadam da ćemo naići na otvorenost, kao što smo naišli na otvorenost od strane vašeg prethodnika, gospodina Predraga Markovića, samo nismo imali vremena da te ideje pretočimo u zakonska rešenja. Što se tiče gospođe Suzane Grubješić, sarađujemo pet godina ovde u Narodnoj skupštini. Ona je bila jedno vreme i predsednica Odbora za evropske integracije. Ako smo do sada sarađivali i ako je ona radila sličan posao u Narodnoj skupštini, ne vidim razloga zbog čega ona to ne bi mogla da radi kvalitetno, stručno i savesno u Vladi Republike Srbije. Što se tiče sastava Vlade, toliko. Što se tiče programa, to je već malo komplikovanija stvar. Ekspoze je uvek spisak lepih želja i nemam ništa da kažem protiv večerašnjem ekspozea gospodina Dačića, ali treba sačekati, treba videti narednih nedelja, narednih meseci, šta i kako će se realizovati iz tog programa. Zbog toga treba dati šansu novoj Vladi. Šansu ne treba, po nama, dati na način da mi damo blanko podršku ovoj vladi glasanjem za, nego šansu treba dati na način da mi u direktnom kontaktu sarađujemo, da mi ministrima Vlade saopštavamo šta je ono što mi želimo da realizujemo i ukoliko će to ići, a sva ta programska opredeljenja su takva da su u interesu ne samo mađarske nacionalne zajednice, nego Republike Srbije i svih njenih građana, onda ćemo mi sigurno sarađivati. Nismo želeli da uđemo u Vladu. Nismo želeli da budemo deo vladajuće većine. To ne želimo ni sada. To je malo atipično za prilike u Srbiji, da čovek unapred kaže – ne, ne, ja odbijam da učestvujem u Vladi, ja odbijam da budem deo vladajuće većine. Ali, mislim da je to najpoštenije i da ovo može u najvećoj meri da bude u skladu sa očekivanjima onih građana zahvaljujući kojima nas petoro večeras sedimo u Narodnoj skupštini i zahvaljujući kojima je formirana poslanička grupa SVM nakon više od 10 godina. Što se tiče ekspozea, kažem sa ekspozeom je sve bilo u redu, jedino nismo čuli koja je prihodna strana tog ekspozea, iz kojih izvora će se realizovati ovi ciljevi koji su za nas nesporni. Veoma je bitno što su ekonomija i demografija na prvom mestu u ekspozeu gospodina Dačića. Sa tim se apsolutno slažem. Slažemo se i sa tim da treba ubrzati evropske integracije i da treba napraviti veliki napor da bi se dobio datum za početak pregovora. Odlično je što je navedeno da je među prioritetima na visokom mestu unapređenje odnosa sa susedima. Novost je, na neki način, što se prvi put u ekspozeu nekog mandatara, o KiM govori sa realistične tačke. Ne onako kako bismo mi govorili, ali je mnogo realističnije nego što je bilo pre četiri, ili pet godina. Apsolutno se slažemo da treba normalizovati živote svih na Kosovu. Apsolutno se slažemo i sa tim što treba sprovesti sve što je prethodna Vlada dogovorila i da treba da Vlada nastavi dijalog. Što se tiče borbe protiv korupcije, to je, opet, jedan nesporan cilj koji je bio u ekspozeima svih dosadašnjih mandatara. Ono što uliva nadu jeste deo u vezi poljoprivrede. U vezi toga ne bih želeo da govorim detaljnije, jer će to učiniti moj kolega Arpad Fremond u raspravi, ali moram da naglasim da je najbitnije za one ljude koji se bave poljoprivredom u Srbiji da agrarna politika bude predvidljiva. Apsolutno podržavamo udvostručenje agrarnog budžeta. Jedino je pitanje iz kojih izvora će se to uraditi, ali smo se za to i mi zalagali u izbornoj kampanji i ne samo izbornoj kampanji, nego i ranije. Apsolutno je dobro što će se doneti zakon o podsticajima poljoprivredi, jer će to doprineti predvidljivosti, jer se to neće, prema našim nadanjima, u budućnosti biti regulisano uredbama Vlade. Jedino mi nije jasno kako će Vlada Republike Srbije, vezano za ruralni razvoj, sarađivati sa organima AP Vojvodine, jer želim da vas obavestim, gospodine Dačiću, da je zahvaljujući Ustavnom sudu, čije sudije je, apsolutno ste u pravu, birala Narodna skupština 2007. godine, znači u pretprošlom sazivu, kada ste i vi i ja bili opozicioni poslanici tu u Narodnoj skupštini, da je Odlukom tog Ustavnog suda ukinuta nadležnost Vojvodine što se tiče ruralnog razvoja i nema tu mnogo nadležnosti iz sfere poljoprivrede, što se Vojvodine tiče. Nakon te odluke Ustavnog suda, koja se naravno mora poštovati pošto je ona izvršna, opšta, obavezujuća i konačna. Kad smo već kod decentralizacije i položaja Vojvodine, nismo čuli ništa u vezi toga da li će Vlada predložiti zakon o izvornim prihodima AP Vojvodine. Nadam se da hoće, pošto je to ustavna obaveza Vlade, odnosno Skupštine, da taj zakon donese. To smo trebali uraditi do kraja 2008. godine. Na kraju bih želeo da govorim o našim očekivanjima. Očekujemo da se ovaj program sprovodi, očekujemo da naša saradnja bude onakva kakva je bila i protekle četiri godine. Što se nas tiče, za to ne postoje nikakve smetnje i očekujemo da se neke bitne stvari reše u ovoj državi. Pošto ste vi ministar unutrašnjih poslova, prvo bih želeo da govorim o javnoj bezbednosti. Mi smo pokrenuli pitanje tzv. "sitnih krađa" u prošlom mandatu. Vi vrlo dobro znate da je ogroman problem na čitavoj teritoriji Srbije što se danas bukvalno slobodno može krasti u praksi do 5.000 dinara. Mislim da treba izmeniti krivični zakonik, da taj limit treba da bude smanjen na najviše dve ili tri hiljade dinara, samo sam pogrešno naveo iznos malopre, što se tiče tih sitnih krađa. Mislim da nije normalno da se slobodno može krasti do 15.000 dinara, do iznosa koji dobijaju određeni penzioneri, ne mali broj penzionera. Pored toga, smatramo da treba izmeniti Zakon o sedištima područjima sudova i javnih tužilaštava i nadam se da će se to vrlo brzo uraditi. Mi smo se zalagali za slično rešenje i 2008. godine. Jednostavno, nije normalno da u ovoj državi postoji svega 34 osnovna suda i zbog toga se nadam da će određene gradske sredine, na primeru Kanjiže, Sente, Bačke Topole, Bečeja, biti vraćeni sudovi koji su tamo postojali 150 godina unazad kontinuirano, izuzev ove poslednje četiri godine. Nadam se da će manjinska prava biti u potpunosti poštovana, da ćemo uskladiti one zakone koji nisu usklađeni sa Zakonom o nacionalnim savetima, nadam se da će i dalje biti finansiran rad srpsko-mađarske međuakademijske mešovite komisije istoričara, koji je osnovan sa ciljem rasvetljavanja tragičnih događaja tokom i nakon Drugog svetskog rata. Ova međuakademijska mešovita komisija Srbije i Mađarske je zahvaljujući našem amandmanu poslednjim budžetom dobila 10 miliona dinara i nadam se da ćemo i dalje raditi na povećanju pripadnika manjinskih zajednica u državnoj administraciji, sudovima, javnim tužilaštvima, policiji itd, da će se nastaviti sa procesom delimičnog prenošenja osnivačkih prava osnovnih škola na nacionalne savete. Na kraju, da zaključim, mi ćemo večeras, u skladu sa našim obećanjima koja smo dali pre mesec dana našim biračima, glasati protiv, ali ostajemo otvoreni za saradnju. Nadam se da ćemo moći mnogo toga u interesu svih građana Srbije da realizujemo iz programa SVM. Hvala.
Hvala gospodine Pastor. Za reč se javio gospodin Jugović kao šef poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo, Ekspoze budućeg mandatara pisan je s brda-s dola. Liči na jednu kontradiktornu bajku, koja je i nepismena u nekim svojim delovima. Kontradiktornost se vidi na samom početku ovog ekspozea, gde on kaže da svi očekuju da Ekspoze bude širok i nabijen opštim mestima, a vreme u kojem živimo nameće nam drugačiji pristup. Ekspoze je kucan na 22 strane. Toliko o tome koliko je uzak. U jednom svom delu kaže da je Srbija je i dalje zemlja izneverenih očekivanja i propuštenih prilika, učinjene su krupne greške, neke i kriminalne prirode u privatizaciji društvene svojine, upropašćeni su ogromni privredni potencijali, itd, itd. Ovde se nigde ne pominje uzrok postradanja Srbije. Niko nema snage iz vladajuće koalicije, nema ni mandatar da obeleži devedesete godine 20. veka, da ih se odrekne, da kaže šta je pravi uzrok zbog čega se Srbija nalazi u ovoj situaciji. Mnogi u Srbiji zaboravljaju kroz koji smo period prošli i ko su bili akteri političkih dešavanja koja su nas dovela u ovu situaciju u kojoj se sada nalazimo. Onda kaže - program svake vlade u demokratskim društvima sledi iz izbornih programa onih političkih grupacija koje su dobile poverenje građana na izborima. I ovo je poprilično netačno. Na ovim izborima učestvovale su političke partije koje su kandidovale politike koje se ni u kojoj meri i ni u kom obliku nisu mogle susresti sada, večeras, prilikom konstituisanja ove vlade. Svi znamo ko je učestvovao na izborima, ko je koga podržavao, ko je u Areni na završnom mitingu, prilikom promovisanja pred drugi krug politike Borisa Tadića učestvovao u toj njegovoj podršci i znamo da politička realnost i podrška koju ova vlada ima u narodu je daleko, daleko manja od one podrške koju ima u parlamentu. Zato 150 poslanika vladajuće koalicije ili onih koji će podržati ovu vladu ništa, apsolutno ništa ne znači. Sada dolazimo do onoga što sam rekao da je ova bajka poprilično nepismena, jer se govori o tome da su potrebe postizanja širokog političkog konsenzusa na strani 3. Konsenzus ne može biti ni širok, ni uzak, konsenzus je konsenzus i to bi trebalo da znaju oni koji su pomagali budućem premijeru u sastavljanju ovog ekspozea. Drugi veliki problem jeste ogromno socijalno raslojavanje na najveći broj siromašnih i jedan odsto privilegovanih i bogatih, koji se izdvajaju od ostatka društva.Da li treba beležiti ko su ti ljudi? Ko su tajkuni? Tajkuni su oni ljudi koje je proizveo Miloševićev establišment. Tajkuni su oni ljudi koji su za vreme devedesetih godina, koristeći političke veze i pokrivku Miloševićevog šinjela, zavladali Srbijom i umesto da se pitamo na koji ćemo način i koja su dugovanja tih tajkuna i na koji ćemo način njih oporezovati, mi ovde govorimo o solidarnosti, o milosrđu, govorimo o Srbiji jednakosti. Ovu vladu čine političke stranke koje su različitih političkih uverenja, i levice i desnice, pa ne znam kako onim političkim partijama koje se zalažu za desnicu ne smeta društvo jednakih. Trebalo bi stvoriti društvo jednakih šansi, svaka solidarnost je milosrđe. Od privrednika tražim tri stvari:1) da ne otpuštaju radnike i da im redovno isplaćuju zarade; 2) da plaćaju porez i da rade u okviru zakona;3) da investiraju u Srbiji i ne iznose kapital napolje. Pisala je štampa da tajkuni duguju pet milijardi evra za poreze i ostale doprinose državi Srbiji. Pa, ne možemo mi od njih tražiti tri stvari, da ne otpuštaju radnike i da im redovno isplaćuju zarade i da plaćaju poreze, postoji kaznena politika i postoje obaveze. Uzmimo primer Norveške. U Norveškoj onaj ko je bogatiji i ko ima veća primanja daleko veće kazne i doprinose plaća. Kaznena mera čoveku koji ima pet miliona evra u banci i čoveku koji je na ivici egzistencije prilikom kažnjavanja od 5.000 dinara nije ista. Kaznena mera čoveku koji ima pet miliona evra mora biti mnogo veća. Sada opet dolazimo do kontradiktornosti, gde nema razvoja, štednja je lažno pitanje i Srbiji je potrebno jedno i drugo, jer se u jednom drugom pasusu govori o tome da ne treba stezati kaiš građanima Srbije. Govori se o tome da treba doneti novi zakon o javnim nabavkama. Ministar policije, bivši zamenik ili još uvek zamenik premijera, koji pretenduje da bude premijer, niko mu nije branio za ovo vreme da on podrži u ovom parlamentu zakon o javnim nabavkama koji su predložili njegovi koalicioni partneri. Ne znam zbog čega tek sada shvata da je taj zakon toliko dobar. Onda dolazimo do toga da ćemo uložiti više novca u sisteme za navodnjavanje itd. To je još jedan deo bajke, Srbija se nalazi u dramatičnom stanju. Srbija se nalazi u veoma lošem stanju i to je jedan od budućih ministara rekao, da je državni budžet prazan. Žao mi je što to nije rekao u kampanji. Verovatno je čuvao svoje pozicije za neku eventualno drugu koaliciju. Mene interesuje i hoću da dobijem odgovor, ako je budžet države Srbije prazan, hoće li moj otac u septembru primiti penziju, hoće li radnici primiti platu? Onda govorimo o uspostavljanju pravne države, vladavine prava, a ukinuto je Ministarstvo za manjinska i ljudska prava. Interesuje me jedno pitanje, ova vlada je ukinula Ministarstvo za manjinska i ljudska prava, a ima ministra bez portfelja. Mnogi me pitaju, a zarad javnosti bi trebalo to da objasnite, šta će to raditi ministar bez portfelja, koje je to njegovo zaduženje, čime će se baviti u budućem periodu u narednom mandatu ove vlade. Kaže – podržavamo zahteve za otvaranje dosijea tajnih i policijskih službi na način koji neće ugroziti bezbednosni sistem zemlje. Na ovaj način i Jova Kapičić može da otvori tajne policijske dosijee. Šta to znači? To znači da će na onaj isti način, kao kada je SPO pre dve godine, krajem 2010. godine, u ovom parlamentu predložio zakon o otvaranju dosijea, biti tretirana ta materija. Sve bivše komunističke zemlje su otvorile tajne dosijee i nigde nije pao bezbednosni sistem. Zato ne vidim nikakvu bojazan da će baš u Srbiji pasti bezbednosni sistem ukoliko se transparentno, kao u ostalim zemljama, kao u istočnoj Nemačkoj, kao u Slovačkoj, kao u Češkoj budu otvorili tajni dosijei. Problem je druge prirode, problem je u tome što su u Bugarskoj otvoreni tajni dosijei i što je Komisija za otvaranje tajnih dosijea utvrdila da su četvorica ministara, i to demokratskih ministara, posle 2000. godine bili saradnici službi bezbednosti, da je preko 200 diplomata bilo u saradničkoj mreži njihovih tajnih službi, da je 11 od 15 bugarskih vladika takođe bilo u saradničkoj mreži njihove tajne policije. Govori se o auto-putevima kao da živimo u Švajcarskoj. Dva auto-puta ćemo izgraditi, a za četiri godine nismo izgradili ni 10 kilometara auto-puta. Onda se govori o nerešenim ubistvima novinara. Svake godine lider SPO i ja, ili često, ili svake godine, odemo u Svetogorsku ulicu, znamo gde je ubijen Slavko Ćuruvija, nikada nisam video nijednog člana vaše partije da je došao tamo. Ne znam šta je to u prethodne četiri godine činilo tajnim sva ta politička ubistva, zbog čega ona nisu procesuirana i zbog čega nisu pokušane da budu istrage dovedene do kraja ili da se procesuiraju do kraja. Onda kaže: "Vlada Srbije će nastaviti da održava i jača veze sa našim sunarodnicima u svetu", a ukinuto je Ministarstvo za dijasporu. Sada postavljam jedno pitanje koje je veoma bitno. Ukinuto je Ministarstvo za dijasporu, a danas je izašao intervju, piše: "Novi ministar za kulturu, informisanje i dijasporu", naslov intervjua je "Razvićemo bolji odnos sa dijasporom", on kaže. Ne znam da li su svi vaši ministri obavešteni kako je izgledao zakon o ministarstvima i koji su im resori pripali? Može neko da vam pomogne u tome, nije nikakav problem. Ja mogu reći budućem ministru za kulturu da je Ministarstvo za dijasporu ukinuto i da nije u svrsi dobrog obavljanja ili obnavljanja veze sa dijasporom, da se lažno predstavljamo i da dajemo intervjue kao ministar za dijasporu. Ova vlada još nije izabrana, tako je rekao premijer, pa nije mogao biti ni izabran ministar za dijasporu. Vi to imate na sajtu "Koreni", list Srba u rasejanju, njegov današnji intervju. Tako da mi ovaj ekspoze ne uliva nadu da će se Srbija zaposliti, da će biti otvorena vrata novim investicijama, niti se nazire privredni oporavak. Moram povući neke paralele, moram se vratiti u ono vreme koje vi želite očigledno da zaboravite. Slom Jugoslavije počeo je kada je Slobodan Milošević pokrao devizne rezerve, nakon toga deviznu štednju građana, a naposletku i zajam, dolazimo do gospodina Čanka, za preporod Srbije. To je donelo kratkotrajnu korist Miloševiću. Međutim, zajednička država se raspala. Po Srbe sve je bilo veoma krvavo i tragično. Ekonomski analitičari, to možemo pročitati u svim medijima, predviđaju da postoje namere da se napadnu devizne rezerve zemlje i to bi značilo povratak, verovatno, u devedesete. Ne želim u ovo da verujem i nadam se da će biti veliki otpor i građana Srbije i svih političkih partija i da će brzo uslediti reakcija i MMF-a i Evropske unije. Hteo bih još nešto da kažem. Ovih dana, a u to se uključila i opozicija, mnogo se priča o hapšenjima. Mi nemamo ništa protiv toga da se žigoše prošla vlast, ali ne samo njena polovina, a ona druga polovina koja će činiti buduću vladu, da bude amnestirana, i još da se pojedini ljudi iz te druge polovine koriste kao janičari da napadaju svoje bivše koalicione partnere. To nije samo vraćanje u devedesete, to je dublje i dalje. To nas dovodi do perioda osmanske vlasti. U Francuskoj nikada trgovi nisu bili puniji nego kad su odsecane glave ljudima. Nikada se nije snažnije pevalo Titu i partiji nego onda kada su tajno ubijani i zatrpavani na stotine hiljada ljudi. Pitaću vas još nešto, ministre. Rezolucija 1481 Parlamentarne skupštine Saveta Evrope traži da vlade bivših komunističkih zemalja osude sve zločine totalitarnih komunističkih režima. Komisija za otkrivanje imena ubijenih ljudi od 1944. do 1946. godine, i pobacanih u tajne grobnice, do sada je utvrdila imena 27.000 ljudi. Da li ćete poslušati Parlamentarnu skupštinu Saveta Evrope? Da li taj evropski put podrazumeva da prihvatamo samo ono što nam odgovara, a ono što nam ne odgovara da odbacujemo? Reći ćete mi da li su te žrtve, tih 27.000 imena ljudi, pošto kažete da se nećete osvrtati u prošlost, da nećete Srbiju deliti na četnike i partizane a, verujte mi, vaša partija je u prošlosti najviše i učinila da oni budu podeljeni, pitam vas da li su to žrtve za ovu državu i na koji će način biti tretirana mesta gde su ti ljudi pobacani? Svaka vlast kvari, apsolutna vlast kvari apsolutno. Zato ne mogu da shvatim zašto su i skupštinski odbori za bezbednost u rukama vlasti. Za sada ovoliko. Verovatno ću se kasnije javiti, kada budem čuo diskusije, da dalje govorim u vezi sa ekspozeom i budućim programom vlade. Hvala vam.
Reč ima gospodin Dačić.
Oprostite što oduzimam vreme, ali moraću da reagujem samo onda kada mislim da je to od značaja za razjašnjavanje odnosa između nas. Gospodine Jugoviću, mislim da ste prešli jednu crtu koja razjašnjava političke razlike koje postoje između nas. Uz dužno poštovanje i vas, vašeg obrazovanja, vaše stranke i svega ostalog, ne vidim da imate bilo kakvomoralno pravo da delite lekcije o pismenosti ili nepismenosti, naročito moje. Akomislite tako da vodite politiku, onda je za vas vreme odavno stalo. Vi se još nalazite u nekim rovovima iz romana.Pričate o nepismenim bajkama. U kojoj bajci vi živite? Govorite ovde da vama ništa ne znači 140 i nešto poslanika. Šta onda znači vaših četiri? Šta znači? Za mene znači. Vodite računa kako govorite o ljudima sa kojima ste do sada sarađivali, do juče. Nisam ja napustio Borisa Tadića pre vas, vi ste ga prvi napustili i otišli kod Čedomira Jovanovića. Da li je to tačno ili nije? Gde su demokrate? Otišle su. Da li ste vi rekli da ne možete više sa njima da budete na istoj listi? Ove ideje o kojima vi govorite, što ih niste realizovali za vreme ovih 12 godina DOS-ove vlasti? Što niste posudili sve, što niste pohapsili sve za ubistva i zločine pre 2000. godine? Kakve ja veze imam sa tim? Uhapsiću svakoga za koga otkrijem da je učinio bilo koje krivično delo. Nemojte na nas da prebacujete više. Ne mogu više da raspravljam rasprave, jer se sa vama pretvaraju samo u jednu te istu temu. Šta hoćete od nas? Da kažem da su činjene greške u prošlosti, i zločini? Jesu, to sam rekao sto puta. Šta hoćete više? Što, vi ste bili bezgrešni? Što, vi ste bili imuni na privilegije, imunitete i na vlast? Što ste onda bili na vlasti s nama pre 2000. godine? Što je onda Vuk Drašković bio potpredsednik Savezne vlade kada je počelo bombardovanje? Što smo imali vlast u Beogradu? Što ste smenili Zorana Đinđića s mesta gradonačelnika zajedno sa nama, sa Draganom Tomićem iz "Jugopetrola"? Što, zbog ideala? Zbog toga što ste levica? O čemu vi pričate? Uostalom, da se vratimo na konkretne stvari. Zajedno sam sa vama, gospodine Jugoviću, od 2004. godine na vlasti ovde u Srbiji, ne računajući jednu godinu gde su bili, ne znam da li ste bili sa Tadićem i sa Koštunicom, kada su imali zajedničku vladu. Što za tih osam godina ne rekoste da vam nešto smetamo? Što za tih osam godina nešto niste uradili? Služio sam vam kao rame za plakanje, šta vam rade koalicioni partneri. Kako vas nije sramota da mi sada to govorite. Dokle više? Šta smo mi sve uradili za vas? Dokle da vam služimo kao bokserska vreća? Ne može to više tako.Udarajte, udarajte. Znate šta? Kad komarac ujeda, to nije tako strašno, ne morate uvek da se osvrćete, ali, postoji nekad kad vam baš previše dosadi. Znači, ja nikome ne pretim, ali, hoćete vi u politički obračun sa nama. Nema nikakvih problema. To što vi niste našli kosti Draže Mihajlovića na Adi Ciganliji, nisam ja kriv što ste našli kosti neke domaće životinje koja je zakopana na Adi Ciganliji. Uostalom, gde su vaši koalicioni partneri? Vi ste otišli sa Čedom, pa ste se vratili posle kod Tadića. I vi govorite o nekoj principijelnosti, o velikoj podršci građana vama. Da, vidim, velike su demonstracije i podrške vama. Da li biste ovako govorili, gospodine Jugoviću, da sam ja danas rekao daje Vuk Drašković ministar spoljnih poslova? Odgovorite mi na to pitanje. Nemojte reći samo da to nije bilo moguće. Budite korektni i malo bolje vodite računa o tome koje izraze upotrebljavate. Sve svoje škole i fakultete ja sam završio sa najvišim ocenama. Završio sam fakultet političkih nauka sa prosečnom ocenom 10. Znate kako? U kriminalnim krugovima Budalom su zvali ovog kriminalca zato što je jedini bio završio fakultet. Ali, ovo ipak nisu kriminalni krugovi. Ovo je Narodna skupština Republike Srbije. Uz pravo na različito mišljenje, što ja podržavam, ipak morate malo da čuvate ljudsko dostojanstvo. Vaš predsednik Vuk Drašković na guslarskoj večeri govori o tome da su Borisa Tadića izdali neki iz njegovih skuta. Vi ste ga prvi izdali. Zašto ste otišli sa njegove izborne liste? Ja nikada nisam bio na listi sa Borisom Tadićem. Ja sam na izbore izašao da pobedim i Borisa Tadića i Tomislava Nikolića. Nisam uspeo. A za koga su vaši glasali, to je sada drugo pitanje. Ovo nije prvi put da vi ovako govorite o SPS-u, za sve vreme dok smo vam mi dali i omogućili vlast četiri godine, da držite preduzeća, da budete u upravnim odborima, iz korektnosti prema vama, kada god neće DS da vam nešto pomogne, tu je Ivica Dačić. U pravu su moji saradnici. Ja sam najgori prema svojima, a oni koji me najviše napadaju, prema njima sam najbolji. Ne mogu više ni to da trpim. Ne mogu više stalno da okrećem drugi obraz. Što se tiče SPO, nemam ništa protiv, ali, koristite neke izraze koji priliče ljudima i koje možete koristiti u svakodnevnom govoru. Da ste to rekli u nekom svakodnevnom govoru nekome da je nepismen, ne znam šta biste dobili za uzvrat? Ja poštujem ovaj dom. Poštujte ga i vi. Kada je reč o otvaranju dosijea, odmah, sutra ću glasati za to. Ja sam glasao za to, gospodine Jugoviću, glasao sam kao predsednik Odbora za bezbednost, za razliku od vaših koalicionih partnera. Jedini još koji je glasao bio je Markićević iz Nove Srbije. To je bilo u vreme Vlade Koštunica-Tadić. Što se mene tiče, odmah otvorite sve dosijee. Ako ja nekada budem u prilici, odmah ću ih sve otvoriti. Jer, sigurno špijuni nisu bili u redovima vlasti, nego vas iz opozicije. Kako je neko iz vlasti mogao da špijunira nekoga iz vlasti? To je osnovna stvar. Nemam ništa protiv, otvorite dosijee, ali Savet za nacionalnu bezbednost, kojim je predsedavao vaš, za koga vi kažete da ste mu uz kolena, na guslarskoj večeri, jer vi samo možete da govorite u desetercu, vi sada govorite o tome da je neko drugi kriv za dosijee. Nisu dali, predsedavao je Boris Tadić. BIA je rekla, rekli su vojni organi i svi su bili za to da se ne otvaraju dosijei i da se postupi na ovakav način. Zašto vi meni sad to pričate? Evo vam poslanički klub pa se raspravite sa njima. Mislim da je sramotno to što pričate. Milošević je umro pre ne znam koliko godina. SPS je pao sa vlasti 2000. godine. Šta hoćete više od nas? Pitajte vaše šefove i predsednika vaše stranke i njegovu suprugu sa kim su imali najbolju i najkorektniju saradnju svih ovih godina. Ako je to već tako, sramota je to što pričate. Hvala vam.
Pravo na repliku, gospodin Jugović. Izvolite.
Nemate razloga za takvim tonom, nemate razloga da se nervirate. (Ivica Dačić: Vi mi kažete da sam nepismen.) Ja nisam vama direktno rekao da ste nepismeni. Rekao sam da je tekst ekspozea koji sam dobio, jer on ne može da se vidi u usmenom izlaganju, nepismen. Za to su možda krive i tehničke službe. Mogu da pokažem onome ko je kucao gde je pogrešio. Što se tiče Vuka Draškovića, što se tiče SPO, o našoj istoriji, o nama, o našoj borbi za demokratsku i evropsku Srbiju, najbolje govore spomenici tragične sudbine ljudi koji su izgoreli kao na lomači na Ibarskoj magistrali, dva atentata na Vuka Draškovića, na Ibarskoj magistrali i u Budvi, stalno prisluškivanje od strane službi bezbednosti i pokušaji da se taj čovek ukloni sa političke scene. Ne znam da li je neko od političkih lidera doživeo takvu sudbinu i ne znam da li bilo kome sa kime si dobar onaj ko mu je prijatelj može tako nešto da učini? Vaše ponašanje, uz dužno poštovanje i podršku za sve što je dobro, i uz komunikaciju koju imam i sa članovima vaše stranke i sa vama, ne pokazuje vaše pravo lice. Verujem da ste vi drugačiji, da nećete govoriti u budućnosti da ako vas komarci ujedaju da ćete vi uzvratiti. Vlast treba da bude meta opozicije, a ne koplje prema opoziciji. To sve savremene demokratije odlično znaju. To su evropske vrednosti koje se moraju poštovati. Ništa, ali apsolutno ništa vam nisam rekao uvredljivo, da biste se ponašali kao da ste pogođeni nekakvom uvredom za koju nema opravdanja… (Predsednik: Obratite pažnju na vreme, gospodine Jugoviću.) Kažem vam – za sve ono što je dobro, imaćete podršku SPO, ali za sve ono što se delom i večeras pokazalo, bićemo najoštrija opozicija.
Gospodin Dačić, izvolite.
Sve je to u redu, nisam ja prvi put ovde, ja se ovim poslom bavim 22 godine. Samo hoću da kažem da je iluzorno tražiti od mene da stalno ja treba nešto vama da se izvinjavam i da činim. Ja sam korektan čovek. Ali, preterali ste sve granice zato što ja nisam zaslužio da vi na guslarskoj večeri govorite o tome, niti sam zaslužio da se tako ponašate. Ali, sve sam vam oprostio, sve je u redu. Hoću samo da vam kažem da je Nemačka 12 godina posle Hitlera bila osnivač evropske zajednice. Mi 12 godina posle Miloševića – gde smo mi, dame i gospodo, braćo i sestre? Da li hoćete da se još 12 godina raspravljamo o tome? Ma, manite se više, ljudi, partizana, četnika, miloševićevaca, draškovićevaca, Karađorđevića i svega ostaloga, narod nam se smeje. Narod traži da ekonomski prežive ovu krizu u kojoj se nalazimo. Zato, dajte da se okrenemo životnim pitanjima. Vi kucate na otvorena vrata. Nemate ništa u ekspozeu što je sporno sa aspekta vašeg zalaganja. Mi smo levica, to je tačno. Vi ste desnica, ali vi ste bili u toj vladi levica gde je bila i DS. Uostalom, ne mogu sad baš da protumačim kako su Čanak i demokrate levica, kad se ovaj nešto buni. Evo, Čanak je govorio nešto o tome kako će da izdrži taj koncept, zašto ja govorim o društvenom razvoju itd. Pa, nisam ja kriv, to je sada rasprava i glavna tema u partiji evropskih socijalista čiji ste vi članovi, nisam ja. Merkelova se zalaže za to da se formira tržište, da se u stvari formira demokratija koja je prilagođena tržištu, a nemačke socijaldemokrate i francuski predsednik Oland traže da se formira u stvari tržište koje je prilagođeno demokratiji. O čemu vi ovde govorite? Vi mislite da je levica biti protiv SPS. Pa, ne znaju za SPS toliko daleko, znaju ranije. Mada, vidim da sada u poslednje vreme, evo, i u "Njujork Tajmsu" su danas vaši odavde iz Beograda javili kako samo što nije krenuo rat u Beogradu zato što se formira nova vlada Republike Srbije na čelu sa Ivicom Dačićem. Znate šta, naši birači u Srbiji obično svako jutro započinju čitajući "Njujork Tajms", tako da ćete nam mnogo uticati na biračko telo. Ali, ne znam čemu sve to vodi. Milion puta sam rekao, nemam razloga, pokazao sam šta znam da radim i koliko znam da radim, u četiri godine koliko sam bio ministar unutrašnjih poslova. Moje ministarstvo je bilo najbolje u Vladi Srbije i bio sam najbolje ocenjeni ministar. Uostalom, moje ministarstvo je čuvalo i Vuka Draškovića, ne postavljajući ni jednom pitanje naših međusobnih političkih razlika. Oko tih raznih istraga, pa imali ste vladu Božovića, koji je bio kod Jočića u MUP, pa što nije on sprovodio ove istrage ko je koga ubio i šta je bilo? Verujte mi, ako je neko iz Miloševićevog vremena kriv za nešto, ja ću ga uhapsiti. Šta mi imamo sa tim? Niko nije mogao da pravi zločine u ime partije, u ime SPS. Jesmo li završili više sa tom temom?
Za reč se javio predsednik poslaničke grupe Jedinstvena Srbija, gospodin Dragan Marković. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pogledajte na galeriji, svi su nas napustili, otišao je diplomatski kor, gosti, ostala je samo familija kandidata za ministre, neki kandidati, ne svih, neki možda koji su prvi put kandidati. Ne verujem da građani Srbije pažljivo prate šta mi večeras radimo, ali veoma je važno da građani Srbije saznaju šta će ova nova vlada da uradi u naredne četiri godine. Ko čini ovu novu Vladu? Pa, još uvek je ona stara vlada, odnosno do negde 02,00 časa, i kolege iz opozicije kritikuju sami sebe. Gledajući pojedine televizije pre 40 dana, Fiskalni savet je rekao da je država Republika Srbija u veoma teškoj situaciji, da će plate da se zamrznu, penzije itd, a mi sada treba da napravimo jedan program gde neće biti zamrzavanja plata i penzija, gde će građani Srbije, da kažemo, živeti malo bolje, a imajući u vidu da ovu vladu prvi put od 2000. godine nije pravio niko iz Međunarodne zajednice, već građani Srbije, mogu da vam kažem da je ovu vladu sastavio program, da ovu vladu nisu sastavili interesi stranaka i zato ova vlada ima 150 narodnih poslanika. Mogu da čestitam SNS kao najvećoj partiji koja čini Vladu Republike Srbije, da je imala stav da se izaberu oni koji su najbolji, što pre da se napravi vlada, kako bi mogli da pomognemo građanima Srbije. Šta je prioritet za jedinstvenu Srbiju u ovom trenutku? Ono što muči 40% građana Srbije. Da gospođa, koja će biti budući guverner NBS, i ova vlada zaustave kurs evra, odnosno pad dinara. To je trenutno najveći problem u Republici Srbiji, dame i gospodo. Pedeset posto građana Srbije je u nekim kreditima. Pedeset postograđana Srbije ne spava i čeka kada će neko da zaustavi pad dinara. Iz dana u dan očekuju koliko će to dinar pasti, a porasti kurs evra. Kritikuju i pojedine ministre koji su bili pre u vladi, imali su jednu malu pauzu, pa ću ja početi od Velimira Ilića. Veljo, kad ja pričam, moraš da me slušaš, Velimire. Veljo! Velimire Iliću! Ne čuje me. Velimir Ilić, moram malo jače da bi me čuo, je jedan od neimara, graditelja i čovek je imao određen rezultat, gospodo, hteli vi da priznate ili ne. Gospodin Mlađan Dinkić je čovek koji zna da pravi pare. Možda je on imao dosta grešaka dok je bio u vladi, jednoj, drugoj i trećoj, odnosno u dve prethodne vlade, ali zna da napravi pare i zna šta su prioriteti. Gospođa Verica Kalanović se borila za ekonomsku decentralizaciju. Ja sam bio prisutan na jednom sastanku gde je bilo 50 predsednika opština i gradonačelnika, da od 50 prisutnih gradonačelnika i predsednika opština samo dvojica su bili iz G17 plus partije, a ostali su bili iz drugih partija. Jedna dama, koja je bila predsednik Skupštine, za vreme dok je ona bila predsednik Skupštine najviše zakona je usvojeno prethodne četiri godine u ovom parlamentu. Gospodin Knežević, jedan od najboljih gradonačelnika posle mene, to moram da kažem, on će voditi poljoprivredu. Čovek iz Vojvodine. Zašto iz Vojvodine? Zato što je Vojvodina poljoprivredni kraj i siguran sam da taj posao zna. Ovu drugu gospodu ne poznajem, osim Alise Marić, dama koja je poznata, predstavljala je Srbiju i siguran sam da će voditi Ministarstvo za sport veoma dobro. Ja sam se bavio sportom i sportski sam radnik. Gospodin Jovan Krkobabić, čovek koji zastupa interese penzionera, zajedno sa našom koalicijom i koji nije dozvolio da se zamrznu penzije, iako je bilo predloga više puta, prethodne četiri godine. Gospodin Mrkonjić, inženjer Mrkonjić, graditelj koji ima veliki rezultat, kritikovali ste ga za rokove, ali one ne može da postigne i nije mogao da postigne rokove koje je dao bez para. Gospodin Sulejman Ugljanin, čovek koji živi u Raškoj oblasti i zahvaljujući njemu i gospodinu Rasimu Ljajiću mi imamo veoma dobre odnose sa muslimanima u tom delu Srbije i ja im se na tome zahvaljujem. Došli su da pomognu i svojim građanima i građanima Srbije. Gospođa Marković, takođe, žena koja je radila u jednoj oblasti i resor koji će voditi, siguran sam da je stručna za to. Gospodin Žarko Obradović, ministar za prosvetu, mogu da vam kažem da je bilo veoma teško, imajući u vidu da je budžet za prosvetu bio 95% za platu zaposlenih u prosveti. Samo je 5% imao u budžetu za razvoj, odnosno za izgradnju škola, adaptaciju škola i vrtića u Srbiji. Šta da vam kaže, zašto smo mi sigurni da će ova vlada da uspe? Prvo, što čovek koji je kandidat za predsednika Vlade je bio šef koalicije SPS-PUPS-JS dame i gospodo, i jedino naša koalicija je pobedila na ovim izborima. Svi ste vi na neki način dobili manje glasova, nego što ste dobili glasova, odnosno glasova 2008. godine, i to je tako. Gospodin Ivica Dačić, je dobio titulu najevropljanin. To znači da ga je priznala cela Evropa. U svim anketama je rečeno da je on najbolji ministar u Vladi Republike Srbije, prethodne četiri godine bio. Neki mediji sada ne sede skrštenih ruku i onda su ocenjivali kandidate za ministra i predsednika Vlade, 59% građana veruje Ivici Dačiću da će dobro voditi Vladu Republike Srbije. Večeras sa nama, je trenutno odsutan gospodin Vučić, koji svo vreme baveći se politikom, borio se za bolji život građana Srbije, njemu je sada ta prilika pružena i siguran sam da će on taj resor koji će dobiti večeras ili ujutru dobro sprovoditi. Siguran sam da ovo niko ne može da kaže da je ne prirodna koalicija. Šta to znači prirodna i neprirodna? Gospodo, ideologija je prestala u Srbiji da važi kada je SPO napravio koaliciju sa SPS-om 1998. godine. I prestala je ideologija u Srbiji da važi kad kažete da postoji program u ideologiji, prestala je ideologija da važi. U Srbiji danas ono što je važno, bitno je od čega građani da žive. Šta su još prioriteti? Prioriteti su kako da pomognemo poljoprivrednim proizvođačima, elementarna nepogoda, suša, dame i gospodo. Većina vas ne živite na selu i ne znate šta to znači, da jednom u 12 meseci zaradite neku platu baveći se poljoprivredom. Šta je još u ovom trenutku važno? U ovom trenutku je važno, borba protiv bele kuge. Ali ne deklarativno, nego kako pomoći porodicama tamo se rađaju deca. Jedinstvena Srbija će za 2013. godinu predložiti da u budžet uđe kao tamo što radim u nekim gradovima gde imamo vlast, da žene koje nigde ne rade, a rađaju decu, da imaju ista prava kao žene koje rade u fabrikama i preduzećima. Dame i gospodo, šta su još prioriteti? Kako da dovedemo strane investitore u Srbiju? Do sada i nismo mogli, izgubili smo pedeset i nešto, odnosno šezdeset dana, a siguran sam da od sutra u Srbiji će postojati politička stabilnost i da će veliki broj stranih investitora da dođe u Srbiju. Ovo ne govorim napamet. Bio sam u Italiji pre sedam dana i vodim u jedan grad u Italiji 126 privrednika iz Srbije, gde ćemo razgovarati sa privrednicima iz Italije i dovešćemo najmanje 10 investitora u 10 gradova u Srbiju da dođu, da ulažu sredstva i zaposle radnike. To treba da radi svako od nas, bio on pozicija ili opozicija. Opozicija, nema prava samo da kritikuje i opozicija mora da da izveštaj građanima, šta su oni to radili za vreme dok su imali mandat poslanika. Šta je još važno, dame i gospodo? Ova koalicija će sarađivati sa celim svetom. Ova koalicija je priznata od onih koji su krojili kapu građanima Srbije već više godina na način što se nisu mešali ko će sa kim da napravi vladu Republike Srbije. Ja sam lično razgovarao sa petoro ambasadora koji su ključni poslednjih 15 godina za Srbiju i rekli su to je vaša stvar. Želimo da ta vlada sarađuje sa Evropom i da ta vlada bude u korist građana Srbije. Šta je još važno? Ova vlada će nastaviti kontinuitet pregovora između Prištine i Beograda u Briselu i da nastavimo razgovore kako bi pomogli građanima Srbije, odnosno Srbima koji žive na Kosovu i Metohiji. Kada sve sagledamo šta je premijer večeras rekao, da nemožete ništa da mu zamerite, ništa nije slagao bio je veoma objektivan jer poznato je da je objektivan i da je skroman, realan i možda ta njegova realnost u nekom budućem vremenskom periodu treba da se promeni kada neko kritikuje nešto što nema pravo da kritikuje. Dame i gospodo, želim takođe da vam kažem da JS neće imati nijednog ministra iz razloga što smo pomogli da se napravi ova vlada, kao što smo pomogli da se napravi ona prethodna vlada ali isto tako sedmoro poslanika JS radiće punom parom kao da su ministri u Vladi Republike Srbije. Večeras mogu da vam garantujem, ono što je rekao Ivica Dačić, da mu verujete. Ivicu Dačića poznajem dvadeset godina i gde god odemo dame i gospodo, gde god smo bili u nekom gradu u kampanji, pogledam, dok gospodin Krkobabić i ja idemo napred on zastaje, grli se, ljubi sa narodom, vole ga ljudi. Vole ga ljudi u Srbiji i zato je on najbolji. Govorim mu - čekaj, gospodine Dačiću, da li si ti došao na slavu pa se ljubiš sa svima. On odgovara - pa ne mogu, ljudi me žele, obožavaju me. Nikada Srbija nije imala, niti će imati takvog premijera. Čovek koji voli da peva, igra, da se druži, takav čovek treba Srbiji, dame i gospodo. Još nešto, kad gospodin Čanak aplaudira to znači da sam u pravu, a vi znate gospodine Čanak, kada je u pitanju Vojvodina i poljoprivreda da gospodin Ivica Dačić i gospodin Jovan Krkobabić zajedno sa vama su se borili da ono što je obećano poljoprivrednim proizvođačima u Vojvodini se isplati iz budžeta Republike Srbije. Tako ćemo nastaviti i u narednom periodu. Bićete iznenađeni mnogim dobrim stvarima koje će raditi Ivica Dačić. Najbolje ga poznajem. U poslednjih deset godina stalno sam zabacivao udicu i nikada čovek da zagrize. Svaka mu čast. Ozbiljno vam kažem. Gospodine Čanak, vi ste jedan iskusan političar i veoma vas cenim i poštujem, ali vi treba da priznate ovu vladu i gospodina Dačića za sve što je uradio u proteklom vremenskom periodu. Sada želim, na kraju, da obećam gospodinu Dačiću da ćemo mi kao JS sprovoditi onaj program na terenu koji je on večeras kao ekspoze izneo građanima Srbije, da ćemo sarađivati i sa našim koalicionim partnerom gospodinom Krkobabićem. Da vam kažem, mi smo 2008. godine imali 20 poslanika, a 2012. godine 44. Pa, to ni ona baba Vanga koja gleda u šolju ne bi mogla da predvidi, ali građani Srbije su rekli – vi ste najbolji. Zato njih dvojica moraju da budu u vrhu Vlade i gospodin Aleksandar Vučić, zato što se ne svađaju. Da vam kažem i to, mi smo jedino političko telo ili koalicija na političkoj sceni koja traje, koja se nije posvađala, a svi vi ste se raspali, a mi trajemo i trajaćemo. Sada smo imali 44, a na sledećim izborima 104 poslanika će imati ova koalicija. Hvala.
Gospodine Jugoviću tražili ste pravo na repliku. Molim vas, prijavite se.
Samo bih hteo da se obratim budućem premijeru. Mislim da ste bili dužni da kažete da je Vuk Drašković pod obezbeđenjem, da ima obezbeđenje zato što je jedan od najugroženijih ljudi u Srbiji i da to nije pitanje ničije dobrote. Hvala.
Gospodin Milorad Mijatović, predsednik poslaničke grupe SDPS. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, gospodine mandatoru, predsedik sam poslaničke grupe SDPS i mi smo prvi put u ovom parlamentu i prvi put govorim. Voleo bih da sam ponosan što mogu da govorim u najvišem domu. Slušajući sve ove diskusije, ponižavanja, istoriju, osećam se zaista vrlo tužno. Ovo je naša Srbija, moramo je učiniti boljom, kvalitetnijom, a ne stalno vraćanje unazad. Ne znam šta je bilo 1990, 1991, 1992, 2008. godine, nisam sa vama prijatelj, nisam bio sa vama na slavama, na skupovima i vidim da ste ovde svi najbolji prijatelji, malo se svađate između sebe, šta će biti dalje. Hoću da se osvrnem na ono što je rekao u svom ekspozeu gospodin mandatar. Nadam se da će dati Bog da on bude premijer. U to sam siguran. Zašto? Zato što smatram da je ovaj ekspoze veoma realan, da je oslikao situaciju u kojoj se nalazi naša zemlja. Govorimo o nezaposlenosti koja je 25,5%. Govorimo o veoma niskoj prosečnoj plati, govorimo o tome kako se teško živi i kako je veoma nizak standard. Kako ćemo ga unaprediti, ukoliko ne budemo radili, da ne koristimo sve ove političke smicalice, kako međusobno da se napadamo? Okrenuću se jednoj drugoj stvari. Socijal-demokratska partija, zajedno sa sindikatima, koja je u ovom poslaničkom klubu, upravo se vraća realnom životu. Životu običnog čoveka, onog radnika koji nas sigurno sada ne gleda, ali će jutru ustati i razmišljati - da li će otići na posao, da li će dobiti platu i da li će, ne dobiti, zaraditi, ako i zaradi, da li će je neko isplatiti. Govorim i u ime onih penzionera koji isto tako razmišljaju - da li će u septembru dobiti penziju. Hoće je dobiti. Nije za to zaslužna jedna politička partija. Dobiće je zato što za penzije garantuje država i dobro je da imamo državu i zato čuvajmo ovu našu državu, jer ona će nam obezbediti mnogo toga. Kada govorim o svetu rada, voleo bih i želim da se ovde malo više čuje reč "socijalni dijalog", da se čuje reč o tome kako sede i o privredi razgovaraju poslodavci, sindikati i, naravno, Vlada, koja će dati okvir da se tu traže rešenja. Ova kriza, koja je duboka, ona će tražiti reforme. Svestan sam činjenice da će reforme biti bolne. Možda ćemo očekivati da imamo i redovne, i sigurne plate, da ih povećavamo, ali budimo svesni da ovom narodu moramo reći istinu. Da su te plate onakve kakve su, da je naš bruto društveni proizvod veoma mali i da nećemo moći imati takve plate. Kad govorim o razvoju socijalnog dijaloga, voleo bih da na Socijalno-ekonomskom savetu, gde sede i poslodavci, sindikati i Vlada, mnogo se priča o svim reformskim potezima, a ne da to činimo tek post festum, kao što je bilo u narednom periodu. Nema izlaska iz krize. U to sam apsolutno siguran. Dok ne napravimo jedan socijalni ugovor, ugovor gde će se jasno precizirati šta su obaveze poslodavaca, šta su obaveze sindikata sveta rada i šta su obaveze Vlade, koja će to rešavati. U tom smislu očekujem novi iskorak i naglašavam da SDP je sigurno spremna da učestvuje u svim tim aktivnostima. Ovaj svet rada očekuje mnogo veći polet. Ne bih komentarisao izbor mandatara za sastav Vlade, ali očekujem da će upravo u ovom resoru rada i socijalne politike ipak biti polet malo veći i to očekujem od našeg mandatara. Puno smo govorili o lošim privatizacijama. Znate, kada smo 2000. godine mi iz sindikata govorili – privatizacije su loše, tada su nam rekli – ko ste vi da pričate o privatizacijama. Tada su došli neki ljudi koji su školovani na zapadu, u lepim lister odelima i rekli – e, ovo sve kad privatizujemo, mi ćemo vrlo brzo biti bolji. Gde smo to 2012. godine sa najvećom stopom nezaposlenosti, sa najnižim platama? Upravo to je ovo što je od 2000. godine bilo ovde gde smo se nalazili. Govorim uopšte o budućnosti. Sviđa mi se činjenica da moramo unaprediti poreski sistem, da moramo uzimati od onih koji više imaju. Zašto? Nisu oni samo to dobili svojom zaradom. Kolega koji je sedeo ispred mene je govorio o Norveškoj, gde se različito plaća. Daleko je Norveška od nas. Treba da prežimo sledeće četiri godine, da stvorimo uslove da možemo ići napred. Često govorimo o tome kako smo se ovako raslojili. Zaista smo se raslojili. Da li je to krivica poreskog sistema? Da li neko razmišlja da ponovo razmišljamo o zakonu o ekstra profitu, ali da sad to više ne bude dobrovoljno ili da se vratimo još unazad i da pravimo zakon o poreklu imovine. Apsolutno se slažem da su se mnogo obogatili u ovom periodu. Nemam ništa protiv da se ukrste primanja i imovina. Ja bih na primanja koja ima dao još 100%. Možda neko bolje okreće dinar, a preko toga bih oporezovao, jer ako to ne dokaže, onda je on to stekao na nezakonit način. Uostalom, ne govorim ništa novo. O tome se radi u mnogo ozbiljnijim državama, nego što je ovde. Rekao bih nešto o nezakonitim privatizacijama. Često se spominje 24, koje nam je dala u amanet EU da preispitamo. Mislim da može preispitati još mnogo više tih privatizacija. Isto tako moramo učiniti i sa onim preduzećima, koja to nisu učinila. Imamo preduzeća u restrukturiranju. Jedan veliki broj ljudi koji radi u tim preduzećima, koji nemaju budućnost, a koji puno koštaju ovu državu. Založiću se za to i u ime SDP i sindikata da se ta preduzeća što pre stave u pogon i da država pomogne onoliko koliko to može. Da ne biste pomislili da će nas iz ove situacije izvući samo da nešto oporezujemo, da nešto činimo, neće nas ništa izvuči ukoliko ne unapredimo realan sektor, ono što proizvodi za izvoz, mala i srednja preduzeća, zadruge, sve ono što imamo. Naši potencijala stoje uspavani na način da ne proizvode i ne čine ono što je trebalo. Prvi test i ove vlade i budućnosti, jeste, imamo veliku sušu. Govorili su prethodnici, hoće li ova vlada proglasiti elementarnu nepogodu. Očekujem da će to uraditi novi ministar poljoprivrede, koji je iz Vojvodine i dobro poznaje šta se tamo dešava. Kao socijal-demokrate, podržavamo pristup da u zdravstvu svi imaju jednake šanse. Svesni smo da to košta. Svesni smo isto tako da i u obrazovanju, gde imamo besplatno osnovno i srednje obrazovanje i visoko obrazovanje mora da teži ka tome. Kada? Kada vam bude rastao BDP, kada budemo imali sredstva da dozvolimo mogućnost da svi mogu da se leče i školuju, posebno na visokim školama, fakultetima, oni ljudi koji nemaju sredstva, a sada je veoma skupo. Najveće razlike upravo tu nastaju. Ko može da plati obrazovanje, ko ne može da plati obrazovanje? Zbog toga kao SDP ćemo podržavati da najtalentovaniji mogu da budu na državnom trošku. Iz prostog razloga, jer ovu zemlju mogu izvući upravo oni koji su talentovani. Isto tako smatram da je mandatar verovatno nehotično propustio da govori o kulturi. Kultura je značajni segment nečega što imamo, što moramo razvijati. Jesmo siromašna zemlja, jesmo zemlja u kojoj se teško živi. Kultura, stvaralaštvo je nešto što nam je neophodno, nešto što će nam pomoći da sve ove teškoće i svu ovu krizu prođemo znatno lakše i znatno brže. Naravno, tu neću zaboraviti sport, i sam sam ljubitelj sporta. To su stvari koje ćemo sigurno tražiti da se urade. Jesmo pozicija, ali naglašavam da ćemo zajedno sa našim kolegama iz pozicije, ali i opozicije tražiti prave stvari, upravo na bazi onoga što stoji u ekspoze. Mislim da je on veoma dobar i pratićemo rad. Bićemo i žestoki kritičari, ako nešto bude loše, a isto tako ćemo pohvaliti ono što je dobro, bez ikakvih sujeta. Bojim se da ovde ima mnogo sujete. Na kraju, ali neću iskoristi svojih 20 minuta kao šef poslaničke grupe, jer mi ne treba promocija koja će biti na jeftine političke poene, već hoćemo da imamo promociju na rad, zalaganje oko zakona i zato želim novoj Vladi, mandataru, budućem premijeru mnogo uspeha u radu, ali i sreće, jer u ovakvoj Srbiji i to je neophodno. Hvala.
Hvala. Za reč se javio gospodin Miroslav Markićević, predsednik poslaničke grupe Nova Srbija. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani gospodine mandataru, kolege narodni poslanici i svi građani Srbije koji gledate ovaj prenos, a verujem da vas ima dosta. Govoreći u ime poslaničkog kluba Nove Srbije biću veoma kratak, jer mislim da nije trenutak ni … za velike priče, nego vreme za delanje i za rad. Slobodan sam gospodine mandataru da upotrebim vreme koje ćete vi preuzeti rukovođenjem Vladom Republike Srbije, da uporedim sa 1991. ili 1992. godinom, ili 1999. godinom, po onome kako narod živi, ako naravno izuzmemo one porodice koje su izgubile najmilije u bombardovanju naše zemlje 1999. godine. Svi smo bili u izbornim kampanja i svaki dan se susrećemo sa očajnim građanima. Dakle, razmere krize koja je došla nažalost i u našu zemlju, možda na prvi pogled nisu vidljive. Mi vidimo i ljude koji dobro žive, možda i mi i neki od nas pripadamo toj klasi, vidimo po ulicama Beograda i ulicama naših gradova i moderne automobile, i skupe automobile, ali ja očekujem gospodine predsedniče, mogu tako da vam kažem, pošto ćete gotovo sigurno biti izabrani za predsednika Vlade da pokušamo, vi ćete biti u narednom periodu najodgovorniji za ovo što ja govorim, da malo više vidimo, hajde da kažem nevidljive ljude, da ne okrećemo glavu od njih. Nemojmo da se zavaravamo, najmanje 30% građana Srbije je na ivici, i bukvalno na ivici egzistencije. Radi se o glavi. Očekujem i usuđujem se, pošto ću veoma kratko govoriti, a tako će i Nova Srbija delovati u narednom periodu da vam dam jedan predlog večeras, nadam se da to nećete shvatiti kao moju pretencioznost. Video sam da imate nameru da pošto više neće biti ministarstva za Kosovo i Metohiju, da praktično pri svakom ministarstvu bude neki odsek koji će se baviti Kosovom i Metohijom. Predlažem vam da kod svakog ministarstva isto takav odsek napravite, koji će se baviti socijalom, sa siromašnim ljudima, da se ne desi da neko umre zato što nije imao para da plati neki lek, ili neku operaciju. Siguran sam, i bez obzira na razmene krize, i pre svega finansijske krize koja vlada našom zemljom i deficitom u budžetu, da ima dovoljno sredstava i da ćete svi vi, vaše kolege ministri i vi kao predsednik Vlade učiniti da se ne desi 2009. godina, koja je bila najrodnija godina u istoriji Srbije, dakle rodilo fala bogu te godine, a te godine prag siromaštva za mnoge naše sugrađane je preskočen, odnosno povećao se broj siromašnih i gladnih. Siguran sam, da će ova vlada u najvećem broju mera koje ste vi predložili u vašem Ekspozeu uspeti da ostvari, pre svega iz izjava vaših, pa i predsednika Nove Srbije koga smo mi dali u vašu Vladu, sigurni da će vam biti dobar saradnik, a i ako ne najbolji, onda jedan od najboljih ministara i nema razloga da drugačije bude, bio je to već u dve vlade. Siguran sam, da ćete uspeti zbog onoga što ste govorili da je ovo vaša životna šansa. Dakle, preuzeli ste veliki politički rizik, istina je da stranke postoje da osvoje vlast, da budu ljudi ministri, da budu predsednici, ali u ovom trenutku to baš nije zahvalno preuzeti. Vama drugo ništa ne preostaje, nego da uspete, možda će cinici reći i neće vam biti teško s obzirom kakvi su rezultati nekih resora u prošloj vladi. Utoliko ne mogu da razumem kolege iz opozicije, naravno neću da ih pomenem poimence, ni stranke, koji mogu sada da kritikuju neka kadrovska rešenja sa kojima su do juče sarađivali i kovali ih u zvezde i zajedno delili dobro i zlo. Verujem da će ova vlada biti mnogo složnija i jedinstvenija. Verujte da su ljudi izgubili nadu da će biti bolje, a ja verujem da naša zemlja još uvek ima i prirodni i finansijskih izvora i resursa da se najpre pomogne najsiromašnijim, bolesnima i najugoženijim ljudima. Pozdravljam posebno odluku jednu koju je mandatar saopštio u ekspozeu, radi se o našim najstarijim sugrađanima koji su nemoćni da promene nešto u tom životu, dakle zavise od svojih penzija. Podsetio bih neke da je Nova Srbija još pre četiri godine predlagala tadašnjoj ministarki finansija gospođi Dragutinović da se najniže penzije povećaju, pa da se onda to procentualno povećavaju penzije shodno rastu troškova života. Bila je i prihvatila to, ali je valjda iz nekih razloga, možda nije bilo para doboljno pa se to nije ostvarilo. NS kao poslanički klub u kome ćete imati iskrene saradnike, podržavaćemo Vladu, davaćemo amandmane, neki put vas kritikovati kada to budete zasluživali i želim da vas sve zajedno podsetim ovde da bez obzira na broj poslanika koji ima poslanički klub NS, da smo i u prošlom sazivu bili vrlo konstruktivni, pa su valjda iz tog razloga ministri u prošloj Vladi, dobro čujte, prihvatili najveći broj amandmana sa strane predloga poslanika NS. To ćemo raditi i narednom sazivu, i u narednik sednicama, sa uverenjem da nam se veruje da iskreno, onoliko koliko znamo i koliko se pripremamo za sednice, želimo da pomognemo svim ministrima u Vladi, a posebno premijeru, kao najodgovornijem čoveku, da budu što uspešniji, Dakle, ponavljam, vi ako da ste osuđeni da uspete. Razmere krize, možda ni ja nisam mogao da verujem u kampanji i ovih dva-tri meseca, na neki način pauze da nismo ovde radili u Parlamentu, u razgovoru sa običnim građanima Srbije, te tako očekujem, osim ovih zacrtanih, velikih, strateških pravaca koje Vlada ima, da odmah pomognete kako znate i ko Boga vas, umete najsiromašnijim ljudima i bolesnima. Sa ovom preporukom, želim vam i mnogo mi je drago što se pozivate na Gospoda Boga, za mene to znači isto veoma važan, gospodine Dačiću, razlog da uspete. Sve najbolje od NS, pomoćićemo koliko možemo. Hvala lepo.
Za reč se javio predsednik poslaničke grupe LDP, gospodin Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine Predsedniče, dame i gospodo, narodni poslanici, gospodine Dačiću. Nije ovo pravo vreme za ovu raspravu, ali ste sami to izabrali. Mi na tako nešto nismo mogli da utičemo. Puno toga ste rekli u svomekspozeu. Moram da vam kazem šta je ono što je meni najvažnije. Jedna polurečenica, dilema. Šta hoćemo mi Srbi? Šta je cilj naše generacije i kako ćemo ga ostvariti? Ne mislim da ste rekli nešto što je epohalno novo. Sam sam to toliko puta rekao i mnogi pre mene i pre vas. Postoji razlika između toga što smo, između ostalog i mi govorili u kampanji i toga što govorite vi kao mandatar. Vi gospodine Dačiđu, kao ni mi, nemate pravo na tu dilemu. Vi ste dužni da date odgovor. To je ono što niste uradili. Ne mislim da je vaša namera da izbegnete odgovornost, ali mislim da je najveća greška, zapravo, u toj polurečenici i tom pitanju bez odgovora. Ako sada nemate snagu da Srbiji kažete istinu ili ako pretpostavljate da ćete ostvariti svoj plan tako što ćete društvo poštedeti istine, onda pravite grešku, jer od istine Srbija ne može i ne treba više da beži i stalno ćemo se, koliko god to vama ili meni, vama Miloševića, meni Šilerove ili Hag, vraćati u tu prošlost, ukoliko iz rasprave u raspravu o novoj vladi ne odgovorimo na to jednostavno pitanje – što je ova zemlja i mi sa njom ovako kakva je. Na pamet mi ne pada da učestvujemo u toj otužnoj ostavinskoj raspravi između vas i vaših dojučerašnjih koalicionih partnera. Svako ko pokaže spremnost da preuzme odgovornost za vođenje ove zemlje u ovakvom vremenu, poštujem, ali ne mogu da vas poštujem više nego što vi sami sebe poštujete. Kada ćete biti jači ako ne ove noći? Kada će doći ta prilika da Srbiji kažete istinu? Pustite priče o srpskoj duši. Ako idemo na tu stranu ove rasprave, nemojte da citiram sve one koji su objašnjavali kada se i zašto Srbi pozivaju na Boga. Jasan plan, a na prvom mestu poverenje. To je ono što nam je potrebno. Tog poverenja večeras ovde nema, manje ili više vrcavosti, duhovitosti, prepucavanja, svega onog čega je prepun naš politički život zbog čega je Srbija u političkom smislu ovakva kakva je danas. Koji je to važniji posao za političare u Srbiji od izbora vlade? Pa, što sami sebe srozavamo u tom poslu, raspravljajući o vladi, dok društvo na pola programa gleda nas a na drugoj polovini gleda fudbalsku utakmicu? Skratili smo raspravu kao da je ovo trivijalna tema i onda, naravno, zakoračili u atmosferu koja je takva kakva je. Gde je poverenje, gospodine Dačiću, prvo vaše međusobno? Niko u ovoj sali nije od juče. Svako ima vrlo jasnu političku prošlost i svoj stav o njoj i to je potpuno ljudski. Sa nekim motivima sa kojima članovi vašeg kabineta ponovo ulaze u Vladu Srbije na nekom ljudskom planu čak i mogu da se složim. Ni ja nisam pristajao da savijam kičmu, da se povlačim pred pritiscima i nerazumevanjem na koje sam nailazio i nailazim i danas. Mogu da razumem zašto Mlađan Dinkić posle 12 godina misli da je sad trenutak da dokaže da je ipak bio na kraju u pravu. Mogu da razumem zašto se Goran Knežević vratio u politiku kroz SNS, a bio je sa mnom u DS. Ne mogu sada, zbog toga što je on naspram mene, da zaboravim sve one prijateljske odnose koje sam sa njim imao, jedan fer politički stav. Nema tih razlika među nama, ali postoje one koje su mnogo ozbiljnije. Ključno pitanje za naše društvo danas, gospodine Dačiću, nije ono koje ste vi naveli. Možemo se složiti da je demografski problem Srbije ozbiljan problem, da je svakako vrlo emotivan, ali on ima svoje uzroke. Oni su delom u korenu našeg društva, činjenici da je i ono samo po sebi staro kao i kontinent kome pripadamo, ali svakako i u neodrživosti života u kojem mi očekujemo od ljudi da pored sebe na patnju osuđuju i svoje porodice. Održivost našeg sistema je tema o kojoj treba da razgovaramo. Ravnoteža između naših potreba, koje su velike, i sposobnosti da na te potrebe odgovorimo. Šta će vaša koleginica i naša koleginica Slavica Đukić sutra na mestu ministra zdravlja sa rupom od 800 miliona evra? Šta će kada joj se obratimo i kada je zamolimo da organizuje operaciju, a nema materijala za operaciju, a lekar ne može da primi od nas na crno,a neko nam umire a od njega nam je stalo? Šta će vaš kolega, potpredsednik Vlade, gospodin Krkobabić, koji se bori za penzionere, a 15% našeg BDP dajemo za penzije koje su takve kakve su, davi morate 13 penziju da isplaćujete iz četiri dela? U četiri dela podelimo 15.000 dinara. Da li možemo u četiri dela da podelimo ratu za struju? Šta ćemo sa našom školom? Tehnički i funkcionalno je nepismeno 30% đaka. Ne može ministar da ide od jednedo druge porodice, pa da ih uči. Pročitaju, a ne znaju šta su pročitali. To je Srbija u kojoj danas živimo. To nije samo po sebi nastalo tako, to ima svoje duboke korene i uzroke i o tome mi treba da razmišljamo i da razgovaramo. Sve probleme koje ste spomenuli morao bi da pomene svako ko se obraća Skupštini tražeći podršku za sebe i teško stanje u poljoprivredi i energetika i infrastruktura itd, itd. Ali, ako se slažemo da to svako može da ponovi, da li to znači da svako može da bude predsednik Vlade? To to ne znači. Dajte odgovore na ta pitanja, pa onda tražite podršku. Ako hoćete da nas vodite, budite sposobni za to liderstvo u većoj meri nego što je to bio slučaj do sada, jer nije liderstvo ono što je u korenu vladajuće koalicije koja trenutno nastaje. Zbog toga vi i završavate svoj Ekspoze bez i jednog objašnjenja zašto je Dinkić ministar finansija, zašto je Verica Kalanović ministar za regionalni razvoj, zašto je Velimir Ilić ministar, zašto je Milutin Mrkonjić ministar u drugoj polovini Ilićevog ministarstva i šta ćemo sa trećim ministrom, koji je dobio prostorno planiranje, a jedno i drugo ministarstvo nezamislivi su bez toga. Kakvu mi Vladu onda zapravo dobijamo? Vladu koja je sama sebi svrha. To je ono što je poražavajuće. Tu najmanje treba da vas brinu naši stavovi. Svako ko nas poznaje, a mislim da je malo ljudi u ovoj zemlji koji nisu bili u prilici da nas upoznaju, zna da ćemo mi u svakom trenutku voditi računa o nečemu što smatramo javnim interesom. Vas treba da zabrinjava činjenica da ulazite u tu vladu u periodu najteže krize koja se manifestuje na ekonomskom planu, a zapravo je mnogo dublje na onom suštinskom, u nesposobnosti i nemoći našeg društva da uspostavi ravnotežu između onog što su njegove potrebe i onoga što su njegove mogućnosti. Lepo je govoriti o besplatnom zdravstvu, ali gde ono danas u Evropi postoji? Lepo je govoriti o tome da se neće zamrzavati plate i penzije, ali gde ćemo naći te tri milijarde o kojima vi govorite, gospodine Dinkiću? Kada ih nađemo, one će biti dovoljne da možemo da isplatimo tih 15.000 u jednom mesecu, a ne u tri. Gospodine Markoviću, neće tu biti novca, recimo, za školovanje onih kojima je dodatno školovanje potrebno, za usavršavanje profesora, za razvoj univerziteta, srednjoškolskog obrazovanja, osnovnog obrazovanja. Neće biti, jer nismo spremni da se suočimo sa istinom. Zašto da osuđujemo na način na koji smo to toliko puta čuli ovde u poslednjih nekoliko dana? Da li mi bi bili u istoj vladi da vi niste odlučili da iskoristite svoju istorijsku šansu? Pa bili bi, jer mi ne bi mogli da pobegnemo od te vrste odgovornosti. Da li bih ja bio u toj Vladi, sada više nema smisla o tome govoriti. Svakako mislim da ovo što danas nastaje, da je makar ravnopravno u nemoći sa onim što je moglo da se napravi. Na šta bi ličila Vlada DS, SPS i LDP? Pa, ja bih morao da ćutim o ovome što sada govorim i ona bi isto govorila o krizi na način na koji govorite vi, ali ne bi dala odgovor ni na jedno pitanje. Nema nove Srbije, gospodine Dačiću, bez nove politike. Ta nova politika, u našem slučaju, više nije stvar izbora, nego spremnosti da se preuzme teret odgovornosti koja je veća upravo zbog toga što smo napravili greške onda kada smo mogli da biramo. Kakav je konsenzus u nacionalnoj politici? Više nismo sagovornik koji je ravnopravan sa drugom stranom u bilo kom otvorenom nacionalnom pitanju. Zbog čega bi bilo ko od vas danas kada smo poraženi na svakom planu, prihvatio kao ravnopravne sagovornike? To nismo bilini u Rambujeu 1999. godine. Zato posle ove retorike u izbornoj kampanji, očekujemo od vas više od jedne i po rečenice o Kosovu. Tamo ste dobili puno glasova. Ti ljudi su glasali za vas. Vi ste odgovorni za njih. Za nas nisu. Sećam se vrlo dobro kada su nosili Koštunicu na svojim rukama, ali i Kosovske Mitrovice, kada su tog Koštunicu kamenovali zbog Miloševića. Ne idite tim putem. Istinu pred ljude, istinu. Ne stereotipe i fraze – mi ćemo poštovati sve ono što je dogovorila prethodna Vlada. Možemo li da čujemo da li to znači da će Kosovo dobiti svoj telefonski broj? Nemojte na telefonskom broju da dokazujete da je Kosovo deo Srbije, nego sklanjajte sve te prepreke koje su postale fatalne za budućnost ove zemlje. Za nas je fundamentalno važno da do kraja godine dobijemo datum početka pregovora. Fundamentalno.Nije tačno, koliko god to nekome smetalo, da imamo tako puno izbora pred sobom. Vrlo dobro znate da to nije tako.Postoji samo jedan put ukoliko želimo da razvijemo ovo društvo. Sami smo sebi, u greškama koje smo činili godinama u kontinuitetu, od tog puta napravili minsko polje.Lepo je govoriti o dvostruko većem budžetu. Ali, evo ga vaš kolega iz Ministarstva poljoprivrede, budući ministar poljoprivrede. Šta će on sutra? On je čovek sam rekao – biće subvencija onoliko koliko ima para. Para nema. Šta to znači? To znači da krećemo od nule. Budite i vi Vlada koja će reći – dajte da stegnemo taj kaiš. Sto rupa, sto rupa, pa da znamo za šta se patimo. Mogu sindikalni lideri da pričaju šta god hoće o privatizacijama. Da li znate neku zemlju koja danas funkcioniše u ekonomskom smislu, a u kojoj država permanentno 12 godina zagovara privatizaciju, vodi kampanju protiv privatizacije? Takva zemlja ne postoji. Možda je to žongliranje zanimljivo u izbornim kampanjama, aliode Marković u Italiju da traži privrednike. Šta ćemo sa onima u Srbiji? Hoćemo li njih da stvaramo? Koliko je nekada ljudi u Zrenjaninu radilo? Danas je bez posla 35-40 hiljada. Je li tako? Na jednog penzionera, jedan zaposleni u Srbiji. Stopa nezaposlenosti je 25%. To su teme. Reforme. Kada će reforma Penzionog fonda? Da li možemo tu da biramo ili ne možemo? Ne možemo ništa da biramo. Odložili smo je pre dve godine i za 2013. godinu, računajući da će kriza proći. U našem slučaju, to je samo pogoršalo krizu. Da li je reforma poreskog sistema nužna? Jeste. Hoćemo li naći pare tako što ćemo dodatno oporezovati one super bogate? Nećemo. Na prste jedne ruke mogu da se nabroje. Neposredni i direktni porezi. Možda oporezivanje udela u firmama. Dajte da o tome nešto čujemo, da vidimo kako ćemo dalje. Bankarski sektor. Vi direktno utičete na finansijsku stabilnost kritikama guvernera Narodne banke. Nije Šoškić kriv za ono što se dešava sa dinarom, vi to vrlo dobro znate. Ko god dođe na to mesto, sutra će biti u istom problemu, a vi ga nećete kritikovati jer je vaš. Moramo poštovati nezavisnost te institucije. Postoje razlozi zbog kojih se smenjuje guverner. Mi smo Mlađana Dinkića smenili 2003. godine zato što je bio i političar i guverner. Konstituisana je državna zajednica, konstituisana je Narodna banka, Dinkić je smenjen sa mesta guvernera tada, postojali su jasni uslovi zašto je to urađeno. Zašto je otišao Radovan Jelašić? Sada odlazi Šoškić. To povećava nesigurnost. Koji je prvi zakon o kome se raspravlja u ovom parlamentu? Opet Udba. Opet fascinacija policijom i silom. Jel to najvažnije pitanje u Srbiji? Zbog čega? Mi ćemo biti jedina zemlja u Evropi u kojoj sve partije koordinira Služba bezbednosti, a pri tom je diletant za taj posao, kao što sam ja ili bilo ko drugi ovde u ovoj sali. (Predsednik: Gospodine Jovanoviću, molim vas samo da birate reči.) Šta vam se tu ne dopada, gospodine Stefanoviću? (Predsednik: Ne bih ulazio u raspravu sa vama.) Kako mislite da budete predsednik Skupštine a da ne ulazite sa mnom u raspravu. (Predsednik: To ću uraditi kada budem imao šta da vam kažem iz poslaničke klupe.) Siđite onda u poslaničku klupu, naučite se. Vi ste novi u parlamentu. Ja razumem vašu partiju koja je na drugo mesto u državi stavila čoveka koga je na svojoj listi stavila na sedmo mesto, to je odnos prema Srbiji. Ali, da bi naišli na naše razumevanje i respekt koji je, recimo, imala prethodna predsednica Skupštine, morate izbegavati greške koje ste upravo napravili. Da, mislim da je Aleksandar Vučić diletant za posao koji sada preuzima. Nikada u životu nije ušao ni u jednu službu bezbednosti, a treba da koordinira sve. Na šta to liči? U kojoj se zemlji to još radi? To su činjenice i to nije dobro, gospodine Dačiću. Vi ćete da imate policiju, Vučić će da koordinira službe bezbednosti, Nikolić će da postavi sve šefove i onda ćete tako, sve će biti kako treba. Zato je ovo u startu greška sa kojom mi ne mislimo da se pomirimo. Propuštate veliku priliku. Ja nisam poznavao Miloševića tako dobro kao vi, ali sam u specifičnim okolnostima imao priliku da se uverim u njegov karakter u meri koja mi dozvoljava da nešto o njemu kažem. Vi danas postojite zbog toga što je stranka koju vodite bila ozbiljna organizacija, koja je vodila računa o državi, koliko god to izgledalo paradoksalno, sa svim greškama koje je činila. Kod vas se Ustav nije krao, nego se prvo narod indoktrinirao da za taj ustav glasa, uveravao da je to ispravno i dobro. Ustav se nije pisao preko noći, nego su ga pisali ozbiljni i kompetentni ljudi koji nisu pravili gramatičke greške, ako ništa drugo. Vodite računa o državi, to je ono što nam je potrebno. Ni jednu reč niste rekli o Ustavu. Ni jednu reč niste rekli o haosu u koji se pretvorio naš politički sistem. Nemojte da kupujete poslanike. To nije stena na kojoj ćete izgraditi svoju vladu. Svako ko kod vas dođe, izgubićete sutra kao što smo izgubili mi. Ako želite normalne odnose, dogovarajte se sa onima čija vam je podrška potrebna. Nema podrške vašoj vladi zbog toga što ni vi sami u nju ne verujete. Lično iskazujem kolegijalno poštovanje i respekt, posebno prema ljudima koji prvi put ulaze u politiku. (Predsednik: Vreme, gospodine Jovanoviću.) Hvala, gospodine Stefanoviću.
Za reč se javila dr Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 103. i ukazujem vam na dostojanstvo Skupštine, mislim da je član 27. Jednostavno, moram da stanem prvo u vašu odbranu, gospodine predsedniče, iako relativno mladi, sa izuzetno tolerantnošću i bez ijednog konflikta, evo, dva dana raspravljamo i zadovoljstvo mi je što SNS ima takvog čoveka na mestu predsedavajućeg. Ton kojim se govori, zastrašujuće visok ton kojim se želi postići snaga i nadomestiti nedostatak argumenata, nije nešto što priliči ovom domu. Molim vas, da bi neko nekoga ocenjivao diletantom u bilo kojoj oblasti, on bi samo morao da bude poznavalac nečega. Tu kontradiktornost u sopstvenoj izjavi i logici mene ne zanima, ali kao zamenik šefa poslaničkog kluba, ja moram da reagujem na način na koji se ovde ponižava verovatno sopstvena fascinacija službama bezbednosti, jer se u životu najbolje kritikuju one mane koje čovek u stvari ima sam kod sebe.
Hvala. Pravo na repliku, narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Gospođo Tabaković, vi ste me stvarno gotovo dirnuli. Da vas ne poznajem sve ove godine i da upravo u ovom trenutku, tako promenjeni i preokrenuti, istovremeno ne pišete zakon o Narodnoj banci kojem ćete čoveku bez ikakvog razloga odseći glavu da bi se dokopali njegove fotelje, što je jedina fasciniranost u ovoj sali u ovom trenutku bilo ... onda bih možda mogao sa vama da se složim... (Predsednik: Molim narodnog poslanika da se ne obraća drugim narodnim poslanicima direktno i molim druge narodne poslanike da omoguće narodnom poslaniku da završi ovo što je rekao. Izvolite.) Mislim da je dijagnoza kada se neko obraća nekome a ne pogleda ga u oči. Tako da ja ne mislim da ovde postoji bilo šta što bi bilo neprikladno mojoj replici. (Predsednik: Poslovnik definiše da se ne možete obraćati drugom narodnom poslaniku direktno.) Da li mogu vas onda da gledam? Još uvek ste u mojim očima podeljena ličnost, malo pravda, malo šef parlamenta. Želim samo nešto da vam kažem, da nema ničeg ličnog u kritici funkcije Aleksandra Vučića, samo mislim da je potpuno neprikladno, zaista diletantski ponavljati greške DS. (Predsednik: Samo vas molim, gospodine Jovanoviću, kada govorite o drugim narodnim poslanicima da birate reči, pošto, ako očekujete poštovanje prema vama i vašoj poslaničkoj grupi, vi to isto poštovanje morate pružiti prema ostalima.) Hvala vam, birao sam reči. Samo vam predlažem da to pokušate da razumete. To nisu lične kvalifikacije, to su činjenice i ne mora neko da bude Džems Bond da bi shvatio koliko je to besmisleno. Razumete to? Znači, u slučaju primedbe zaista ne mogu da se složim sa konstatacijom da to može da kritikuje samo neko ko je šef BIA, inače mi ne bi imali razloga da učestvujemo u bilo kakvoj raspravi. Smatram da je potpuno neprikladno u ovom vremenu na takav način prvo ponavljati greške prethodne vlade, a potom zaista bacati senku na sve ono što je zapravo napor vladajuće koalicije koja je formirana. Srbija ne treba da bude političko-policijska država. A kada šef partije preuzme kontrolu nad svim službama bezbednosti u ovoj zemlji, a pri tom nema nikakvog iskustva u rukovođenju tim poslom, rezultat će biti onakav kakav je bio i 90-ih godina, kada su iz Dačićeve partije, odnosno iz JUL-a to pokušali da rade. A što se sa tim vladajuća koalicija slaže, to su teme o kojima oni trebaju između sebe da razgovaraju.
Dr Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Gospodine Jovanoviću, mislim da je građanima Srbije potpuno smešno ako vi, kao čovek koji nikada ništa nije radio bez završenog fakulteta, dođete na prvo radno mesto koje se zove potpredsednik Vlade, da govorite o iskustvu kao neophodnom uslovu da se bavite nekim poslom poput toga. (Predsednik: Molim vas, gospođo Tabaković, samo da se ne obraćate direktno narodnom poslaniku.) Izvinjavam se, gospodine predsedniče, neću to više činiti. Ono što je meni najvažnije kakvo je stanje u medijima Srbije, ko je sve zloupotrebio i koja sredstva da bi ta struktura bila netransparetna, pokazuje i šteta od informacija koju te i takve novine objavljuju, a vi naivni i lakoverni, nezreli, mladi, nejaki poverujete u ono što novine objave o tome da sam ja spremna da kao politička ličnost preuzmem mesto guvernera. Gospodine Jovanoviću, ja sam mislila da ste vi u međuvremenu sazreli ili makar stekli neophodan nivo poštovanja prema nečemu što se zove kolega u parlamentu, neko ko će biti potpredsednik Vlade ili bilo šta slično. Vaš nivo obraćanja, svi kvalifikativi koje koristite ne mogu da budu dovoljni da uplaše nekog ko je dovoljno stručan da govori o materiji koju poznaje, koji pre svega poštuje i ceni svakog čoveka i svaku ženu i svako dete i želi da uvek govori samo istinu i ono o čemu zna dovoljno. Ne zaboravite da je svaki čovek u Srbiji, svaki glasač centar sveta svojoj porodici i sebi. Omalovažavati i potcenjivati bilo koga ili one u vrhu države koju danas treba da biramo ne govori o onima o kojima tako govorite, nego o vašem nedostatku samopoštovanja. O uzrocima toga ne bih da govorim, jer zaista nisam stručna.
Hvala. Za reč se javio dr Slobodan Samardžić, predsednik poslaničke grupe DSS. Izvolite.
Hvala. Samo malo pažnje, pošto bih ja da govorim ako mogu. Gospodin predsednik mi je dao reč. Poštovani narodni poslanici, poštovano predsedništvo, poštovani kandidati za članove vlade i premijera, ja bih najpre da se zahvalim predsedniku parlamenta što nam je danas priredio ovaj kondicioni trening od 10,00 časova jutros do sada, a prošli smo samo tri četvrtine vremena, što znači da ćemo završiti za nekih pet, šest sati. Možda smo u velikoj zabludi da mi ovde biramo neku vladu, jer Srbiju će, po svojoj prilici, voditi onaj ko do sutra ujutru preživi. Dakle, imamo ekspoze kandidata za premijera Vlade i prosto pristup tom ekspozeu, tom zadatku se meni nije svideo. Evo, reći vam zašto. Prosto, budući premijer se opredelio da o svemu kaže po nešto, tako da je on u svom ekspozeu prošao nekih tridesetak tema i zbog tog broja i zbog tog takvog pristupa ne vidi se gde će vlada da fokusira svoju delatnost. Ona će se baviti naravno svim i svačim, naravno razume se, svim aspektima života s pravom i nužno, ali nama je ovde bilo važno da vidimo gde će vlada zapravo da najviše pokaže neki svoj stil, neki svoj cilj, neki svoj identitet kao vlade, te da odabere nekoliko prioriteta, kako bi se to reklo, iako je prioritet jedna stvar, ali je moguće kolokvijalno shvatiti da je to nekoliko tema, gde će zapravo najviše raditi i preko toga pokušavati da reši mnoge i druge probleme, budući da neki veliki problemi vuku za sobom rešavanje manjih problema, onda o manjim problemima ne treba govoriti u ovakvoj prilici. Imali smo priliku da pročitamo koalicioni sporazum gde piše o svemu po nešto i to je u redu. Međutim, u ekspozeu smo očekivali ipak, tako da kažem, jedno bolje usredsređenje na važna pitanja, a nisu sva podjednako važna, složićete se, neka su strašno važna, neka su manje važna, sva su važna a ne podjednako, u podjednakoj meri. Osim toga ovaj ekspoze je pun nepomirljivih stvari, pun protivrečnosti, pun nekih stvari koje se ne mogu pomiriti jedna s drugom i koje ne mogu da idu jedna s drugom. Ja mislim da vi to nećete uspeti, gospodine Dačiću i da vam je, kako bi narod rekao – Bog otac. Pomenuću samo nekoliko tih protivrečnosti, mislim da ih je mnogo više, ali dovoljno je, da ne bih ni svoje vreme trošio, da pomenem nekoliko. Recimo, ne možete ući u EU, o tome nije ni reč, ne možete započeti ni pregovore o pristupanju, ako ne priznate Kosovo i Metohiju. Te dve stvari ne idu zajedno. Prosto, prošla Vlada je imala slogan - i Kosovo i Evropska unija, razbila se o taj slogan kao čamac o sprud. Što se prošle Vlade tiče, još uvek Vlade postojeće, ona nije učinila važan korak ni na jednoj ni na drugoj stvari, zato što su to protivrečne stvari. Morate se opredeliti za jednu. Druga takva protivrečnost je da ne možete razvijati dobrosusedske odnose u ovom našem regionu, kako vi kažete, uz poštovanje suvereniteta i teritorijalnog integriteta. Tako ste rekli i tako piše. Vi možete razvijati odnose u regionu, pa i donekle dobrosusedske, ali ne možete uz poštovanje suvereniteta i teritorijalnog integriteta, zato što je najveći deo zemalja regiona priznao KiM. To ne ide zajedno. Potom, ne možete, kako kažete, razvijati odnos unutar Srbije prema Vojvodini, AP Vojvodine posebno, uz poštovanje i Ustava i Statuta. Ne ide. Statut je neustavan. On nije još proglašen neustavnim, ali je neustavnim proglašen od 22 odredbe Zakona o nadležnostima i direktnom posledicom i Statutće u odgovarajućim odredbama biti proglašen neustavnim. Znači, možete poštovati ili Ustav ili Statut u odnosima sa Vojvodinom, dok se novi Statut ne napravi, razume se. To će morati da dođe na dnevni red. To je opet jedna protivrečnost. Ne možete, gospodine Dačuću, razvijati poljoprivredu i od nje napraviti, kako vi kažete, strategiju za izvoz, izvoznu strategiju poljoprivrede, a da ostvarite zahtev iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, da do 2014. godine Srbija svede svoje carine na uvoz poljoprivrednih proizvoda iz Evropske unije na nulu. To jednostavno ne ide jedno sa drugim. Možete učiniti ili jedno ili drugo. Možda ću o tome imati vremena nešto više da kažem, samo sad nabrajam protivrečnosti u vašem Ekspozeu. Najzad, ne možete, neću više sa time, sarađivati, kako vi kažete, sa svim državama sveta, naravno, to je samo jedna, kako da kažem, metafora, vi hoćete da kažete da će zemlja biti otvorena za saradnju sa svima u svetu, a da se u toj meri vezujete za jedan pol zemaljske kugle, preko strategije Evropske unije. Evropska unija je bila nekad neka alternativa čitavom svetu, sada je do zapada i zapadne politike, i to njena periferija. To su stvari koje jednostavno ne idu jedne sa drugim i moraćete se u praksi, videćete, opredeliti za jedno ili za drugo. Zato taj ekspoze, pored ove osnovne primedbe, pati od nekih strašnih protivrečnosti, a mislim da je to i posledica vašeg prvobitnog opredeljenja da o svemu po nešto kažete. Sada ću malo više o nekoliko tema govoriti, koliko mi vreme dopušta. Prvo ću pažnju obratiti na taj odnos prema EU i tu strategiju zemlje koja traje već godinama, razume se, da zapravo svoju sudbinu, ako mogu tako da kažem, svoju strategiju, svoj razvoj veže za sudbinu, strategiju i razvoj ove međunarodne organizacije ili nadnacionalne zajednice, kako god hoćete. Ne znam da li ste vi imali nekoga ko vam je pripremao taj deo referata, ne mogu svi o svemu sve da znaju, to se podrazumeva, ali prosto Vlada cela, i biće i potpredsednik Vlade za tu oblast i kancelarije, će morati da počne da se bavi EU, onim što se u njoj zaista događa poslednjih godina. Evropska unija je postala za našu politiku već četiri – pet godina jedan nepokretni cilj, cilj koji se uopšte ne menja. Taj cilj stoji negde na horizontu i on je takav kakav jeste, kao da je neko zaustavio sunce u jednom momentu kada se spušta ispod horizonta i sada ono tako stoji. Prosto, tu se stvari strašno dramatično zbivaju, na koje država mora da reaguje na ovaj ili onaj način. Naravno, ne mogu da govorim o vašem programu, jer ovde postoje samo naznake tako nečega, ali na nivou naznaka simptomi su upravo ovakvi. Evropska unija se nalazi, najveći broj zemalja EU se nalazi u ekonomskoj recesiji. Najveći broj zemalja EU je u velikom javnom dugu. Dakle, ne samo Grčka, Španija, Italija, nego i Nemačka i Francuska i ove razvijenije zemlje. Ukupan dug zemalja EU, država članica, iznosi bliže 10.000 milijardi evra danas. Evropska unija ne zna kako da izađe iz tih neprilika, ona je izgubila efikasnost u delovanju. Podsetiću vas da je u martu mesecu potpisan jedan ugovor o stabilnosti, a već u junu mesecu je doveden u pitanje. Potpuno je druga strategija nastupila u okviru EU, jer je predsednik Francuske rekao – ne štednja i ne fiskalna disciplina, nego razvoj, i napravio dar mar u celoj toj strukturi. Oni, dakle, imaju teške probleme i neophodnu situaciju da se bave sobom. Znate li vi gde je Srbija njima? Pa, ko oni nama na tom horizontu, nepokretna meta koja se nikada ne može dosegnuti. Nemojte imati iluziju iz činjenice što se tamo neki aparati te velike strukture bave Srbijom. To su mali aparati u okviru Komesarijata za proširenje. Oni zapravo održavaju iluziju i sebi, a pre svega nama, da EU nastavlja da vodi istu politiku prema kandidatima i zemljama koje žele da pristupe, kao što je to bilo nekada, pre deset ili petnaest godina. Ne, potpuno je druga funkcija tih struktura. To je funkcija zapravo da se održi status kvo i da te zemlje ne počnu da razmišljaju o sebi i svojoj sudbini u okviru ove velike strategije pridruživanja i kasnije pristupanja. Mi tu imamo već sada velike posledice. Jedna od tih posledica je, to je sada koincidencija sa jednom od ovih vaših programskih orijentacija oko sektora privrede, koji ćemo najviše razvijati. Govorite o poljoprivredi, o proizvodnji hrane, o energetici i infrastrukturi, kao neka četiri najveća sektora. Ako ste spremni da to ozbiljno prihvatite, vi ne možete zapravo sprovoditi one odredbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju koje zapravo znače restrikciju carinske politike Srbije. Iako je to pre sedam, osam ili deset godina izgledalo da je moguće, to sada više nije. Ako se vi orijentišete da subvencionišete poljoprivredu i da načinite od nje dovoljnu razvojnu granu koja će imati dosta viškova za izvoz, vi nećete moći da izvozite u EU, jer ona ima jeftine poljoprivredne proizvode i nećete biti konkurentni. Vi ćete moći da izvozite samo tamo gde traže vaše poljoprivredne proizvode. Danas je Rusija evidentno takva jedna zemlja. Ako budete nastavili sa ovom politikom ne vođenja računa o tome šta se u EU događa, doći ćete zapravo u škripac i nećete ni proizvoditi poljoprivredne proizvode, zato što ćete sa carinom nula doživeti da njihovi jeftini proizvodi preplave naše tržište, a onda samim tim nećete moći ni da izvozite. Čitava vam koncepcija pada u vodu. Zašto? Zato što prosto niste ozbiljno proučili ovaj problem. Postoje i druge mnogobrojne posledice. Najveća je, razume se, sa Kosovom i Metohijom. O tome ću govoriti na kraju, koliko mi bude vremena preostalo, mada ću gledati da bude malo više jer to je jako važna tema. Imate problem investicija i investiranja. Danas EU ima problem snabdevanja onog stabilizacionog fonda ili stabilizacionog mehanizma. Novcem koji je bio predviđen onim ugovorom koji sam maločas spomenuo, to je 500 milijardi dolara, oni ne mogu da ga napune. Sada traže pomoć od zemalja od kojih se to ne bi očekivalo pre pet ili deset godina, kao što su Kina, Rusija itd. Imaju velikih problema sa novcem, sa investicijama, sa svojim dugovima, sa investicijama na svom prostoru i nemojte očekivati da će neke pare da dođu ovde. Mi smo napravili plan sa IPA fondovima. Ti planovi se već ne ostvaruju onako kako su bili projektovani pre tri ili četiri godine. Mi ćemo dvanaeste- trinaeste godine dobiti isto onoliko koliko i pre, kada nismo imali pravo na tri komponente na koje smo dobili pravo kada smo postali kandidat. Imajte to u vidu. Stagnacija treba da vam bude jedan pokazatelj kuda smo pošli. Pitanje je posle trinaeste godine šta će biti sa tim fondovima, obzirom na ovu finansijsku krizu o kojoj govorim. Dakle, to je jedna stvarno, prosto čini mi se, slepa strategija vezati se za jednu strukturu i sa trgovinskom politikom i sa investicijama, da ne govorim o bezbednosnoj spoljno-političkoj orijentaciji i o mnogim drugim stvarima. Ne kažem da je EU stavljena ad akta. Ona nama mora biti uzor u mnogo čemu u našim reformama, u standardizacijama raznim, ali ovaj projekat ovim sporazumom se mora preispitati i to je tema za ovu vladu, ako hoće ozbiljno da radi. Druga tema je spoljna politika. To je jedna od tema o kojoj ću govoriti i za koju mislim da bi bolje bilo da ste fokusirali malo više vaš Ekspoze. Naime, danas je svet jako povezan i spoljna politika je, prosto, kako da kažem, sastavni deo i unutrašnje politike. Ona toliko utiče na unutrašnje odnose, da se mora jako pažljivo voditi. Danas je svet opet pošao nekim drugim smerom nego što je smer strategija ove vlade. Vi ste se ipak orijentisali na tu zapadnu stranu, gde zapravo bliska budućnost sveta, po svoj prilici, neće biti centrirana. Vi ste morali da obratite pažnju na nove pojave i tendencije u svetu, na nove zemlje koje su i privredno jake, a i bezbednosno nezavisne, što je sve nama jako interesantno sa stanovišta interesa naše zemlje. Tih zemalja je dosta. Njih je pet, šest, sedam. One danas sve više vode veoma važnu ulogu u svetskim politikama i u finansijskim i u trgovinskim i bezbednosnim i ne vidim razloga zašto se ta spoljna politika ne bi diversifikovala i zašto se ne bi, iz razloga interesa zemlje, otvoreno okrenula svima onima sa kojima možemo da sarađujemo. Vi morate uravnotežiti spoljnu politiku u odnosu na dosadašnju Vladu. To je bila neravnotežna spoljna politika okrenuta 90% jednoj strani sveta. Danas je situacija potpuno drugačija i zbog toga i govorim u relacijama ovih primedbi. Najzad, ono što je najvažnije državno pitanje i kome niste mogli da posvetite više pažnje od dve, tri rečenice, isto onoliko koliko ste posvetili koalicionom sporazumu zato što ste imali jedan vrlo ekstenzivan Ekspoze sa puno tema, jeste KiM. Vi ste rekli da ćete nastaviti dijalog, da ćete učiniti sve da na KiM ljudi žive mirno, da srpska crkva normalno funkcioniše, da obnavljaju spomenici kulture i bogomolje itd. To nisu konkretne stvari i nisu stvari koje upućuju na neku ozbiljnu politiku, bar na nivou onoga što ste vi napisali i što ste danas izrekli. Ne mogu unapred da vas optužujem i da vas kritikujem. Ipak će nama biti najvažnije kako ćete vi voditi vašu politiku. Ovo o čemu danas govorimo će biti tema za naredne godine, mesece i godine, pa ćemo videti detalj, po detalj kako to funkcioniše. Na nivou ovoga što ste danas izrekli, čini mi se da je to jedno odstupanje od one konstatacije koju ste izrekli i kao podnosilac Ekspozea da je to najteže i najvažnije državno pitanje. To ne sledi niti iz koalicionog sporazuma, niti iz vašeg teksta. Ako ćete nastaviti ovaj dijalog, imate sedam završnih stvari, tzv. dogovorenih zaključaka, mada Bog zna šta je to, ali imate i neke uredbe Vlade kojima treba to da se sprovodi. Ako će se nastaviti u oblasti telekomunikacija i energetike, onda ćete imati isti problem sa kojim se suočio Borko Stefanović, kao učesnik u dijalogu. Prosto ne mogu da verujem da ćete vi tako elegantno i lagano to da uradite, kao što je on učinio. Vi ćete tu biti suočeni sa ultimatumima, kao što je bio suočen i prethodni pregovarač, i ne sa ultimatumima, nego sa gotovim tekstovima. Zapravo, ti dogovoreni zaključci su papiri koje su oni dobili, prištinska i beogradska strana, kao gotove tekstove. Oni ne liče ni na šta, oni nemaju nikakvu formu, ni političku, ni pravnu, ali zato je naša Vlada donela četiri ili pet uredbi za njihovo sprovođenje. Mogu da vam kažem, ako ne znate, možda znate i možda kucam na otvorena vrata, već postoji pokrenut postupak za jednu od tih uredbi, za Uredbu o slobodi kretanja pred Ustavnim sudom Srbije. Nije taj postupak pokrenula DSS, ali namerava da pokrene postupak o drugim uredbama, ili možda i o toj. Naime, ta stvar nije u skladu sa Ustavom i sa zakonom. Uredba služi za sprovođenje zakona, ili međunarodnog sporazuma, ili međunarodnog ugovora, a ne za sprovođenje nekih nedefinisanih papira. Hoću da vam skrenem pažnju da naši postupci pred Ustavnim sudom Srbije obično dobro prođu, u poslednje vreme naročito i budite sigurni da ova odluka koju su doneli o Zakonu o utvrđivanju nadležnosti Vojvodine, da ona nije napisana na brzinu i nije napisana u vreme ovog vladinog interegnuma. Ako čitate pažljivo taj tekst od sedamdesetak stranica videćete da je jako pravno precizno urađen i da je očigledno rađen mnogo ranije. Možda je trenutak slobodnog disanja i neke slobode u ovom vakumu, motivi su da se upravo sada iznese tu odluku kao i neke druge, ali to nije važno. Prosto me ćemo vam ponuditi, kako da kažem, elegantan izlazak iz ove teške situacije oko pregovora. Jer taj dijalog zapravo znači prihvatanje nezavisnog Kosova. Sve tačke u svom sadržaju znače zapravo da će naši građani tamo morati da žive po zakonima lažne države Kosovo, da će morati da vade njihova dokumenta, da će morati uredno da se pojavljuju na granici kad uvoz i izvoze ili kada se kreću slobodno, neće se slobodno kretati, nego će davati isprave policijskim i carinskim organima i sve je to strašno i to sve na nivou kretanja. Ako završite taj posao završićete posao prethodne vlade, a taj posao je bio priznati Kosovo i Metohiju de fakto do kraja. To vam je jedini uslov za dobijanje datuma za pregovore oko pristupanja. Dakle, to je jedini uslov nad uslovima. One uslove koje pominjete u vašem dokumentu oni postoje još uvek ali su daleko iza ovog najvažnijeg. Zbog svega ovoga, zaključiću sa ovom rečenicom, pošto smo razgovarali o zakonu o ministarstvima i nismo ga prihvatili, imamo kao što vidite vrlo ozbiljne primedbe na ekspoze, dakle, na ono što će Vlada raditi DSS, odnosno njen poslanički klub će glasati protiv kada bude vreme za glasanje. Hvala na pažnji.
Hvala vama. Pravo na repliku ima gospodin Aleksandar Vučić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, razmišljao sam i sasvim sigurno bih ostao nem i ne bih odgovarao Čedomiru Jovanoviću, prosto ne bi imalo nikakvog smisla, kad Čedomir Jovanović poznat po svom visokom obrazovanju i velikoj stručnosti nekoga nazove diletantom, na to je najbolje da ostanete nemi. Ali, sam primoran da tom ekspertu srpske političke misli i različitih oblika svesti ukažem na nekoliko činjenica pre svega zbog brutalnog napada na Jorgovanku Tabaković, zbog toga što je on sebi dozvolio da ženu koja za razliku od njega, dok se kupa i na mediteranskom suncu u slanoj vodi i vraća i odlazi malim avionima, vredno radi ovde u Narodnoj skupštini i vredno radi za građane Srbije. Tom velikom ekspertu bih samo poručio da smo mi svi diletanti za njega i da je on potpuno u pravu kada to izgovara. Sa tako malo znanja, sa tako malo obrazovanja, sa tako malo sadržaja u svakom pogledu, toliko puta povisiti ton u Narodnoj skupštini Republike Srbije, toliko puta nekome držati lekcije, to može samo Čedomir Jovanović. Ali, naš narod kaže u strahu su velike oči. Ovde su večeras, želeo bih tom gospodinu da ukažem na činjenicu ne biraj nikakve službe i nikakvi šefovi. Možda je to od silne preplanulosti, možda mu se nešto dogodilo, pa je pomislio da se večeras ne bira Vlada već određene službe. Ne, ne biraju se nikakve službe večeras, večeras se biraju predsednik Vlade, potpredsednici i ministri Vlade Republike Srbije. Ono što je mnogo važnije to je da, gospodine Jovanoviću, vam niko neće dozvoliti da vređate one koji su od vas bar malo i uspešniji, i bar malo obrazovaniji, i bar malo vaspitaniji, a o nekim drugim stvarima večeras ne bi govorio. Uveren sam da će drugi narodni poslanici umeti to na bolji način. Moja uloga od večeras ili od noćas je nešto drugačija, pa ću se truditi da budem veoma pažljiv i obazriv u odgovoru prema svima, pa i prema vama. Hvala vam najlepše.
Hvala. Pravo na repliku, narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine Vučiću, pa ne mislite valjda da vas se bojim sada kada ste naprednjak, kada vas se nismo bojali kada ste bili radikali. Vi ste u međuvremenu postali čovek koji više nije vest kad pređe granice ove zemlje. Što bih se ja vas bojao? Da li postoji neki razlog? Zbog toga što ste otkrili veliku istinu da je more slano ili kada odete na plažu da pocrnite. Da li je to tema ovog razgovora ili treba da vam ljubim papuču, kao što vam ljubi pola vladajuće koalicije? Šta je sporno u tome što sam rekao da ste diletant za posao koji preuzimate? Po Vujakliji, citiram, diletant je čovek koji se bavi nekim poslom iz ljubavi, a ne zato što … (Predsednik: Gospodine Jovanoviću, molim vas, nemojte koristiti uvredljive izraze, molim vas da se ponašate dostojanstveno u ovom domu.) Mislim da ste stavili akcenat na potpuno pogrešne teme. Mislim da bi bilo mnogo značajnije za vas da ste u onome što sam rekao pokušali da pronađete prostor za jednu vrstu saradnje, koja mislim da je vašoj Vladi potrebna. Da je to ono što je svakako bilo značajnije u svemu što govorim. Što se tiče gospođe Tabaković, kao i uvek imam lično uvažavanje prema njoj, s tim što za razliku od nje, vrlo jasno iznosim svoje stavove. Ona često jedno govori na sednicama poput ove, a drugo zna da kaže izvan skupštinske sale. Meni je lično veoma važno ono što je rekao vaš koalicioni partner, neposredno pre mene, šef jedne poslaničke grupe, najavljujući smenu guvernera Narodne banke. O tome sam razgovarao sa kandidatom za predsednika Vlade. Mislim da je on taj koji o tome treba da prepoznaje neki problem. Svakako ne vi, koji čak niste ni bili u sali. Samo jedno nemojte da radite. Nemojte da testirate našu upornost. Niste vi taj koji treba da nam govori šta je ono što mi treba da radimo. Da smo mi vas slušali, vi danas ne bi bili naprednjak, bili bi cimer sa vašim bivšim predsednikom u Hagu. Ovako ste danas i vi na toj evropskoj strani Srbije na kojoj smo mi uvek bili. Između ostalog i zbog toga što smo vas preživeli, pa ste u ovoj šarenoj koaliciji, sa onima sa kojima ste juče razgovarali, kako razgovarate danas sa mnom. Sve je moguće u politici, pa između ostalog i neka naša saradnja u budućnosti, ali ne kroz ovakve odnose. Ozbiljnost gospodine Dačiću, to je ono što nam je potrebno. Državu treba da stvorimo, a u svemu tome mora postojati elementarni red. Ako krenemo putem kojim se ova zemlja kretala u prošlosti, nećemo naći izlaz iz haosa u kome se ona danas nalazi. Uz sve najbolje želje, koje ne mislim da su sporne među onima koji se danas ovde pojavljuju. Vučiću, sada ću izaći iz sale, jer je rasprava postala dosadna nakon tih vaših besmislenih i jalovih pretnji.
Aleksandar Vučić, pravo na repliku.
Znam gospodine Jovanoviću, uskoro treba da krene, ima avion nazad za Mikonos, tako da ga razumem zašto će da izađe iz sale. Gospodine Jovanoviću, kada govorite o plažama i tom moru, u pravu ste. Te plaže i to slano more, možda bude i slatka voda, kako god hoćete i gde god da je nađete na svetu trebalo bi da bude jednako dostupna i onima koji pripadaju običnom narodu, a ne samo vama, koji ste upravljali ovom zemljom ovolike godine. Kada govorite o preživljavanju i strahu, nemojte da vas podsećam šta ste radili od 2000. godine pa na ovamo. Pa vas 2000. ni 2001. kada ne postoji stvar koju u Srbiji niste mogli da uradite i koju sebi niste dozvolili, od toga gde vaša stopa prođe, da iznikne zebra, da toga koga pogledate popreko ili ko se usudi da vas pogleda popreko mora da završi iza rešetaka. Da ne govorim o tome da se nismo uplašili ni vaših kumova iz Šilerove, ni mnogih drugih i nikada nemojte da pomislite da ćemo danas ili bilo kada da vas se plašimo ili da vam ne odgovaramo. To što ste zamislili da možete u svakom trenutku da izgovorite šta hoćete povišenim tonom, jer ćete tako da utičete na nekoga i da mu kažete – ej, ja ću ti reći još gore, nego što sam ti rekao malopre. To možda funkcioniše negde drugo, ali u ovoj sali neće da funkcioniše nikada. Svi oni koji misle da će ovako da ruše nekoga, samo zato što sebi mogu da dozvole sve ono što drugome ne bi dozvolili nikada, grdno se varaju. Ne moram da vičem, sasvim vam mirno odgovaram, a voleo bih da vidim, uz svo poštovanje prema ljudima, prema biračima koji su glasali za vas.Ne treba Vujakliju da mi pominjete, pošto mi se čini da sam bar neku knjigu više od vas u životu pročitao, da mi kažete za koju ste to oblast društvenog života stručni, i sa kojih vi to pozicija kritikujete bilo kojeg ministra u ovoj vladi, sa kojim rezultatima i sa kojim znanjem. Što se tiče Jorgovanke Tabaković, da li će da bude guverner ili ne, o tome će da odlučuje Narodna skupština Republike Srbije. Sa druge strane, toliko lepo ste nam napravili stvari i u Narodnoj banci, i u mnogim drugim institucijama, da je bolje da o tome ne govorimo. Pošto ste me pitali za to, i da ne pričam o dinaru, da ne pričamo o superviziji banaka, da samo kažem građanima Srbije koliko košta opremanje kabineta guvernera, koliko košta opremanje kabinete viceguvernera, pa za taj novac ste mogli recimo sedamdeset puta da odelite tim malim avionom na Mikonos i da se vratite. Samo zamislite koliko je to para građana Srbije bačeno zarad nečijeg konfora, a da ljudi u Srbiji od toga nisu imali ništa. Zato bih ja uz želju za saradnjom, završavam gospodine predsedniče, sa vama, uz želju za saradnju sa svim vašim ljudima, sa vašom političkom strankom, želim samo da vas zamolim da nas ne vređate, računajući na to da nećete dobiti nikakav odgovor, iako će taj odgovor uvek biti učtiv i pristojan, kao što je bio i ovaj. Hvala.
Reč ima Čedomir Jovanović, replika.
Gospodine Vučiću, ne morate vi da budete učtivi i pristojni u odnosu sa mnom. Nema potrebe za tim. Ako vam je to osobina, onda budite takvi u odnosu sa svima, ali dok ulazite ovde u salu sa rečnikom uličara, ne očekujte od mene da u vama vidim gospodina. Kada budete sednicu parlamenta zakazali onako kako zakazuje i svako drugi, onda ću ja kao i svaki drugi moći doći na sednicu. Cenio bih vas da ste vi činili sve da dođete na sednicu Vlade, na kojoj ja tražim podršku većine u parlamentu. Pustite, zaista ovo više nije Srbija u kojoj bilo kome, šta znače te vaše besmislice. Raduje me činjenica da ćete biti u prilici i vi, kao i mnogi pre vas, ne da testirate naše poštenje, nego da se uverite koliko su besmisleni stavovi na kojima vi gradite svoju politiku. Kada svaki čovek u Srbiji bude imao vinariju u podrumu svoje kuće, vi ćete moći meni da zamerite zbog toga što za razliku od većine u Srbiji ja mogu da odem sa svojom porodicom tamo gde bi možda želela većina ovog društva, takođe. Postoji razlika između mene i vas. Ova Srbija je ovakva kakva je, zbog toga što je vaš maksimum bio u pružanju otpora politici koju ste vi godinama sprovodili. Neću da se vraćam na tu prošlost, da li je tako gospodine Dačiću? Objasnite potpredsedniku Vlade da vi kao mandatar od ove Srbije tražite, pre svega razumevanje za poslove koji u budućnosti treba da se učine. Kao što sam vam rekao, prošlost će biti naša večita tema, sve dok ne odgovorimo na pitanje kako je moguće da Srbija bude jedina tačka na planeti na kojoj je moguće društvu polomiti kičmu, a nakon toga promeniti čvor na kravati i tablu na vratima svoje stranke da bi dobio pravo da se opet pojaviš i tražiš podršku za nešto novo. To su već druge teme pošto poštujem volju građana. U kampanji ni u jednom trenutku nismo rekli ni jednu ružnu reč ni o SNS ni o Tomislavu Nikoliću. Vrlo smo jasno rekli u kojim oblastima možemo da sarađujemo i da nećemo biti koalicioni partneri i to je stav LDP-a. Lično ne mislim da postoji bilo šta sporno u svemu onome što je naša kritika vaše želje da se protiv korupcije i kriminala borite onako kako je to radila DSS Borisa Tadića. Oni su imali svoje žrtve, vi sada na meniju vršite tranziciju pa stavljate neke nove, znate da će već do septembra naći nekog novog ministra koji je zreo za zatvor. O tome ne odlučujete vi, nego institucije. Ako te institucije to znaju a ne primenjuju zakon, onda će se one pridružiti tom ministru zbog toga što su makar u jednom trenutku bili saučesnici. Jedno vam unapred kažem, Vlada u kojoj ste prvi potpredsednik može da računa apsolutno na naše razumevanje pod uslovom da je spremna da poštuje samu sebe. Sve dok se ponašate onako kako se ponašate ne očekujete od nas da budemo prema vama bolji nego što ste vi sami. Srbija treba da dobije Vladu, da dobije onu vladu u kojoj može da se koncentriše parlamentarna većina. U toj većini su i oni sa kojima smo do juče sarađivali, i Rasim Ljajić bi bio u Vladi u kojoj sam mogao da budem ja i bio bi Dačić, bio bi Krkobabić, Knežević, jedan od retkih ljudi iz Demokratske stranke… (Predsednik: Gospodine Jovanoviću, četiri minuta.) … sa kojim sam se razišao na pristojan način. Dakle, ostavite te teme za neku drugu priliku. Još jedanput da vam kažem, gospodine Stefanoviću, ako hoćete da budete uvaženi predsednik parlamenta, shvatite da ovo nije mesto na kom smo mi dužni da uvažimo strahopoštovanje koje imate vi prema svome šefu.
Gospodine Jovanoviću, vi ste govorili više od četiri minuta, vreme za repliku je dva minuta. Dakle, opominjem vas. Sve sam pustio da govore gotovo tri minuta i nikoga nisam prekidao. Kada je to vreme prešlo već četiri minuta, opomenuo sam vas i ništa drugo. Pravo na repliku Aleksandar Vučić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam vas razumeo gospodine Jovanoviću, mislio sam da ste izašli i da vas avion čeka, računao sam da ide večernji avion za vas, ali avion za vas može da čeka i do jutra. Ono što je važno, gospodine Jovanoviću, da vam odgovorim, pošto nisam razumeo sve što ste izgovorili, pričali ste o nekoj imovini. Nudim vam da ne bismo zamarali građane Republike Srbije, pošto ste vi vredan i iskusan radnik, veoma obrazovan čovek, stručan u svemu, načitan, da lepo pošto ste sve to uspešno zaradili, a ja prebogat, da mi lepo naše imovine razmenimo u odnosu 1:10, ponavljam 1:10, a nemate više godina od mene, pa da građani Srbije vide ko je pošten, a ko nije. Što se tiče, gospodine Jovanoviću, vaše vike, pretnji ovde ljudima i gospodinu Stefanoviću i svima, jer vi želite da sarađujete, ali ne možete pošto mi smo se drznuli da odgovorimo na vaše uvrede. Drznućemo se uvek, g-dine Jovanoviću, zato što se političara kojima je važnije kako će da preplanu od sunca, od toga šta će da urade za svoju zemlju i svoj narod. Nikakav problem sa njima nemamo i nikakav strah nećemo da osećamo. Nisam se plašio vas i desetine vaših telohranitelja kada ste sejali strah po Beogradu, ne plašim vas se danas i neću se plašiti nikada i to morate da imate u vidu, gospodine Jovanoviću. To što ste izabrali jednu stvar vi i svi drugi i ne znajući o čemu govorite pošto niste ustanovili ni šta je tema o kojoj bi trebalo da pričate, jeste upravo strah od nečega, ne znam od čega. Nema razloga za tim, samo želim da vas uverim u poštovanje zakona, u sve ono za čim vi nikada niste marili i što vas nikada apsolutno nije interesovalo. Što se tiče rečnika kakav je moj, a kakav je vaš, gospodine Jovanoviću, to građani Srbije dobro znaju. Što se tiče promena političkih stranaka, vi ste bili u Demokratskoj stranci pa mi ne bi nikada palo na pamet da vam nešto slično govorim. Građani Srbije su ti koji sude o vama i o nama. Onako kako su građani Srbije procenili, izgleda da smo mi nešto malo bolji i nešto malo uspešniji od vas. Da se glasalo na Mikonosu uveren sam da biste vi pobedili. Glasalo se u Srbiji i uvek će se glasati u Srbiji. Zahvaljujem najlepše.
Replika, narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Ja sam žena koja nikad nije imala ni podršku, ni zaštitu, ni poklon, niti očekivala, niti tražila od drugih, u životu se, kao jedinim i najsnažnijim oružjem borila svojim sopstvenim znanjem i ličnim integritetom. To što kažete da niste nikada uvredili nikoga iz SNS-a znači samo da vi u stvari uopšte ne znate šta znači suština reči uvreda. Tu Vujaklija mnogo ne pomaže, tu pomaže ljudski osećaj, vaspitanje, a ja hoću građane Srbije da podsetim na trenutak kada ste pokušali mene da uvredite, ali niste uspeli, 2008. godine posle formiranja SNS i poslaničkog kluba Napred Srbijo. Još uvek sam bila predsednik Odbora za finansije, na početku finansijske krize koja je počela, kako kažu, da se preliva u Srbiju i iz ličnog osećaja i kao bankar i kao predsednik Odbora za finansije, molila sam sa govornice u staroj zgradi Skupštine, mnogo svedoka ovde, gospodina Čedomira Jovanovića, da ne unosi nemir među građane pričom o krizi, jer bankarstvo počiva na poverenju građana u stabilnost sistema. Odgovor gospodina Čedomira Jovanovića, taj pokušaj uvrede je bio, ne morate to da govorite gospođo Tabaković neće vam niko uzeti mandat. I tada sam svoj mandat zaradila ličnim zalaganjem i nikada ništa nisam dobila na poklon, ni mandat, niti bi mi strah od oduzimanja mandata mogao da oblikuje mišljenje i poštovanje koje imam prema svojim kolegama i gospodinu Stefanoviću i gospodinu Vučiću i svima koji ovde sede nije mereno nikakvom materijalnom moći, novcem, već međusobnim ljudskim poštovanjem, što mislim da nije kategorija dostupna svim ljudima u smislu osećaja poštovanja i načina na koji se ona zaslužuje.
Hvala. Reč ima gospodin Jovanović, replika.
Da li može zajednička replika u dva minuta za gospodina Vučića i za gospođu Tabaković, a gledaću u vas? Zaista mislim da nema potrebe da prevazilazimo razlike koje među nama postoje. Smatram da ljudi koji dolaze na vlast moraju da imaju elementarnu samokontrolu. Evo, prihvatam činjenicu gospođe Tabaković, da sam užasno nekorektan, jer je najveća uvreda koju sam uputio na račun SNS moj stav koji sam izneo u raspravi kadasam rekao da ne mora da na takav način da štiti svoj mandat. Svi koji su tada bili poslanici bili su svedoci te netipične bliskosti DS i SNS. Danas su odnosi drugačiji. Prihvatam činjenicu da je sve u politici promenljivo, pa između ostalog i da je neko u tome video privremenu korist za sebe, ali sam vodio računa o nečemu što je mnogo važnije i bliže ovom trenutku. O stavu vašeg doskorašnjeg predsednika Nikolića, koji je u svom poslednjem predsedničkom intervjuu na Javnom servisu, na pitanje da li će praviti koaliciju sa nama, rekao da ceni ono što mi radimo, da se ne slaže sa našom politikom, ali da poštuje principijelnost i da smo jedini izašli iz kampanji, a da nismo u odnosu sa vašom koalicijom prešli granicu pristojnosti. On tu granicu nije poštovao. Četiri puta je u duelu sa Borisom Tadićem izgovorio neistinu pominjući moj odnos prema Kosovu i Republici Srpskoj. Ali, ovo nije tema za ovu raspravu. Što se vas tiče, gospodine Vučiću, žao mi je ali ne pristajem na ponudu. Ne bih da menjam ono što ja imam za ono što imate vi. Jer, ono što ja imam je moj izbor i nikako ne bih pristao na ono što je vaš izbor. Nisam govorio o imovini, pokušao sam ne da budem šaljiv, nego samo da pokažem da je zaista besmisleno to što ste vi rekli. Mislio sam na vinariju, ništa posebno. Pokušao sam da napravim kompromis između potreba svoje porodice i dece i obaveza ovde u Skupštini. Slažem se sa većinom koja kaže da je vaša parlamentarna većina u velikoj meri obesmislila ovu raspravu, ali mislim da je moja obaveza da u njoj učestvujem u maksimalnoj meri i da učinim sve da budem ovde gde mi je mesto. Biće još prilika za raspravu, ali, veoma je važno da vi znate šta je ono što je naše političko mišljenje o načinu na koji se pravi vaša vlada i o ciljevima koje ste pred sebe postavili.
Hvala. Gospodin Šajn ima reč. Molim vas, samo mi recite osnov.
Povreda Poslovnika. Radi se o odnosu na ono što vi volite u odnosu na to što vi dozvoljavate, predsedniče. Uz svo poštovanje vas kao mladog čoveka, obrazovanog i tolerantnog, ja vas zaista molim da ukoliko gospodin Vučić hoće još jednom da se javi, da mu dozvolite i time da se prekine, da bi to bio isti odnos između dve osobe. Računam da je ovo ozbiljna institucija, da ovde ima 250 ozbiljnih ljudi i danas smo došli da govorimo o Vladi, došli smo da kažemo ko šta podržava i ja bih samo da iskoristim ova dva minuta da kažem da je za nas bitno da podržavamo Vladu, jer mislimo da ona ima jedan socijalno odgovoran program i to treba da čujemo, a ne da slušamo ovakve stvari. Vi imate pravo, ja se vama još jednom izvinjavam kao predsedniku, da raspolažete svim svojim vremenom i tolerancijom, ali, ja vas samo molim da shvatimo da je ovo vreme Skupštine i da vi jednostavno to prekinete. Eventualno, dozvolite još jednu repliku i molim vas da prekinete. Inače, ovo liči na cirkus.
Gospodine Šajn, što se toga tiče, dozvolite da predsednik Narodne skupštine odluči o pravima kojima raspolaže. Naravno, zamolio bih vas da Skupštinu ne nazivate cirkusom pošto ovaj dom to zaista nije. Pošto na spisku nema više prijavljenih predsednika poslaničkih grupa, da li neko želi reč? Gospodin Mićunović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, ja se neću obraćati građanima Srbije, kako je to postao ovde manir iz predizbornih kampanja, jer građani Srbije sada spavaju i bilo bi besmisleno da im se obraćam, a ne daj bože još da imaju uključen televizor i da ih budim. Mi imamo temu – program Vlade. I verovatno da nema važnije teme u jednom periodu, u jednom mandatu, jednog saziva parlamenta, nego što je rasprava o programu Vlade. Rečeno je ovde dosta stvari, ali ono što je u ovom trenutku bitno, ja bih se obratio, sa dozvolom predsednika parlamenta, mandataru, predsedniku Vlade, kao čoveku za koga sam primetio da je religiozan a obično i završava neke svoje govore stavljajući bogu u ruke i našu sudbinu i neka rešenja, da je veliki greh varati narodna nadanja. Ono što apelujem da probamo da uradimo, ako se pozivate na to, da treba da da svako ovde doprinos, da zaboravimo predizborne kampanje i da opišemo i prikažemo i iskreno kažemo kakva je naša situacija. Sve drugo nas ne opravdava. Ovde su pomešani programi i nosioci tih programa. Teško da koji birač danas može da se snađe, šta je to, zašto je on glasao, a šta je sada ostalo u tom programu, ko je tu sa kim bio. Bili smo na jednoj političkoj pijaci dosta dugo. Mogla je ova vlada izgledati sasvim drugačije i prilično drugačije od ovog sastava, ali se desilo da ima sada ovaj sastav, što samo znači da su to više pitanja koja su personalno mnogi lideri stranaka i pretedent ministarstva trebali da rešavaju, nego stvarni programi. Verovatno će Vlada zbog toga možda imati tek vremena da sačini jedan ozbiljan program i da onda sa punom odgovornošću i iskrenošću izađe i pred Skupštinu i pred javnost i da vidi možemo li mi iz toga izaći. Naravno da je sastavljen jedan lep sastav u formalnom smislu, jer je bio pun optimizma, rešenja, opštih mesta, opštih nada, međutim, zbog toga što je hteo sve da zadovolji, sve da podmiri, desili su mu se protivrečnosti, različite želje i ciljevi sa kojima će se sretati. Postoji jedan problem sa kojim se sreće i čovečanstvo, a ne samo mi. On se i ovde i u sastavu ove vlade potkrada. Imamo dva svetska procesa. Sa jedne strane imamo širenje tolerancije, slobode, ljudskih prava, borbe protiv diskriminacije. Postoje ne samo prava manjina ili rasa ili ne znam sa posebnim potrebama ili sa posebnim seksualnim orijentacijama, dečija prava, čak i prava životinja. Dakle, imamo jedno širenje slobode i humanizaciju koja pokušava da se standardizuje, a uporedo sa tim imamo jednu ekonomsku teoriju koja je zasnovana na najgoroj ljudskoj osobini, koja se zove gramzivost. Te dve stvari ne idu zajedno. To će negde eksplodirati. Koliko će ko pokušati, koja zemlja da to rešava ili pojedina stranka politička, to ćemo videti. Taj problem imamo i mi, s tim što smo malo zakasnili, pa po nekoj inerciji zadržavamo neke koncepte koji odavno bivaju i u Americi i u Evropi dovedeni u pitanje i o tome se raspravlja. U Vladi imate dva koncepta, dva gledišta na ovo pitanje, jedno neoliberalno, koje će nastaviti da zastupa gospodin Dinkić i jedno, recimo, levo ili socijaldemokratsko, koje je do sada u svojoj retorici zastupala socijalistička stranka. Šta će zastupati SNS, to ne znam iz razloga što je mlada stranka, valjda i traži taj svoj projekat, ima tu nekih problema, da je razumemo i to ćemo videti. Šta imamo ovde sada kao problem? Problem je što mi tačno ne znamo šta će prevagnuti u toj Vladi, koje od ove dveju opasnih struja mogu da se pojave. Dakle, prošla je ponoć i sad stvarno pokušavam koliko mogu da sažmem ono o čemu ćemo uglavnom razgovarati. Ovde je bilo reči da ne treba razgovarati o prošlosti, ali nas je opet pozvao negde i predsednik, premijer, budući premijer da se osvrnemo na neke decenije koje su iza nas prošle. Kako je nastalo ovo što je nastalo, što se zove tranzicija u našem društvu? Ko su bili ti akteri? Meni je bilo jako zanimljivo da neki akteri velikih naših problema, ekonomskih a i političkih, nisu pomenuti ili su negde malo zaštićeni ili sklonjeni. U vreme sankcija i velike krize sa kojom se suočila Srbija ili SRJ, kako hoćete, bile su blokade platnog prometa, veliki pritisci na privredu, trebalo je nekako iz toga izlaziti. Ali, jedna od formi pljačke naroda bila je hiperinflacija. Onaj ko je bio blizu ondašnjeg guvernera, ili onoga ko je mogao narediti guverneru, mogao je doneti kamion dinara, baciti to uveče na tržište i oni što zuje – devize, devize, to promene u devize i on sačeka mesec dana i to u obliku kredita koji je imao, onda onih, recimo, dinara u vrednosti od milion maraka, da 100 hiljada maraka i namiri te dinare i vrati, a 900 hiljada stavi u džep. Oni tvrde da su veliki majstori, da su sposobni. Mnogi od tih stručnjaka za bogaćenje tada su nastali. Ono što je zanimljivo, ti najvažniji su bili u i Vladi Srbije, pa je onda bilo lako koristiti tu hiperinflaciju i na taj način se obogatiti. Kada su se obogatili, da ih ne pitamo za prvi milion, dolazilo je onda obezbeđivanje monopola i ono što je najgore, pokušaj totalnog korumpiranja političke scene. Finansiranje svake političke partije ili uticaja, a onda se to prelilo dalje, na uticaj na donošenje određenih zakona i na taj način smo postali negde društvo u raljama tim. Zato se ovde ne govori mnogo o progresivnom oporezivanju, o tim poreskim pitanjima, jer to zadire u jedan klub koji ovde postoji i koji poseduje, ne što bi neko rekao malo para ili ih je malo na jednoj ruci, nego što to niko i ne zna, ni gde je taj novac koji je bio sklonjen, ali naravno, ni ko su svi ti ljudi. To je jedan problem koji građani osećaju, u toj ogromnoj raslojenosti od koje su sreli, da odjedanput se moglo dogoditi da ljudi, lekari, hirurzi, profesori univerziteta postanu poslednji bednici, dok nije međuvremenu počelo sada ovo privatno školovanje, pa su se neki tamo zaposlili, našli i preživeli. Dakle, nestala je cela srednja klasa. Radnička klasa je prevarena, jer su joj pričali tolike godine o društvenoj svojini, o tome da su vlasnici svega što postoji, a onda su im preko noći rekli – ne, to ide na prodaju. A ko je vlasnik? Vlada. Pa, kako Vlada može postati vlasnik društvenog proizvoda? Dakle, nije bilo društvene svojine, bila je državna svojina ostala je bila samo ideološka fasada. Naravno, došli su ljudi koji su imali para, jer su znali, a velika veština i mudrost je bila, kako sam opisao, da se postane milioner, a kasnije i milijarder. To je naš problem sa kojim se susrećemo. Vlada u to, iako je njen premijer socijaldemokratske orijentacije i njegova partija u socijalističkoj internacionali. Aplicirala je, ne znam da li su je primili, ali jeste u socijalističkoj grupi, u Savetu Evrope, itd, šta će oni zastupati kao grupacija, kao program? Kako će spojiti ove dve različite stvari o kojima smo donosili zakone, da recimo neke institucije koje štite celu privredu, kao na primer privredne komore, treba da se razviju na veliki broj privrednih komora kako bi svaki od ovih milionera imao svoju privatnu privrednu komoru? Glasao sam suprotno svojoj stranci u ovom parlamentu. Bio sam protiv tog zakona. Ne vidim kako ćete izaći iz ove protivrečnosti koja je suštinska. Najgore će biti ako izađete na način koji izgleda kao jedini mogući. To je – nije važno šta ćemo pričati, i onako ćemo imati velike probleme i teškoće, tražićemo od građana razumevanje. Kada sam premijeru rekao da je greh jedan naivan narod obmanjivati, znam da će gospođa Dejanović biti vrlo prilježan ministar zdravlja, kao što je bila dobar, čak bih rekao odličan predsednik parlamenta, i bilo bi dobro kada bi naš mladi predsednik malo pogledao kako je to izgledalo, pa bez opasnosti šta će mu reći bilo ko, bilo koji šef, držati se to stvaranja tolerancije. Sedeo sam na tom mestu. To ovde mnogi znaju, uključujući i one koji će verovatno imati neku repliku sada, i znao sam da opoziciji treba dati popusta, i u vremenu, i u rečima, uz blagu opomenu ili ne. To je negovanje demokratske atmosfere. Mi smo u prošlom parlamentu polako uspeli da je stvorimo, zahvaljujući predsedništvu Skupštine, neku atmosferu, tim pre što smo morali da disciplinujemo naše poslove. Dva dana koja smo ovde imali, nažalost, ne najavljuju ni dobru atmosferu, ni dobar rad. To se videlo i večeras. Ne znam koji su sve motivi ili razlozi, ali vidim da će to biti problem i u vladi. Ovde imamo problem, upravo predmet naše rasprave jeste ekspoze mandatara. Potpuno je neprilično i za mene nerazumljivo, javlja se bilo koji ministar na repliku sa poslanicima i sa najvećim strahopoštovanjem, predsednik mu daje reč. To nije dobro ni za budućeg ministra da ima već sadastalni konflikt sa poslanicima, a pogotovo nije dobro za parlament koji sada treba da izigrava nekakvu strepnju. To je loše. U ovoj skupštini sam pre dva dana ovde isto tako čuo razna čašćavanja, ali nismo nikada polivali nikoga vodom, nismo gađali cipelama, nismo ovde čupali gajtane, nismo vukli za kosu svoje kolege, to nismo radili. Nema niko prava da nam u tom pogledu pokušava da verbalnu aktivnost, i morate to znati, svugde u svetu opozicija je ta koja je agresivna prema vladi, jer ona nju kontroliše, to da je vlada agresivna prema parlamentu, prema poslanicima, to je bilo samo dozvoljeno u totalitarnim režimima i nigde se to više nije događalo. Ako ovde neko misli da će ići ka evropskim integracijama, ka evropskim standardima, evropskom ponašanju, itd, grdno se vara ukoliko pokušava da svu moć stavi u ruke izvršne vlasti, a da parlament bude jednostavno ućutkan, ili na raznorazne načine sprečavan u debati. Naravno, ovo je početak. Ne želim iz ovoga da izvedem nikakve trajne zaključke. Pošto nas ovde upozorava budući ministar da ćemo uvek naići na oštar odgovor, mogu samo da mu kažem – nemojte da nas zastrašujete, što sam već i rekao. Prošao sam od Josipa Broza na dalje sve i niko me nije ućutkao ni u javnosti ni u skupštini, bez obzira što pokupite nekoliko ljudi koji su shvatili da imaju zadatak kada neko progovori da odmah skaču. To je loša slika, evo pogledajte. To je čovek koji će vam predstavljati parlament. (Predsedavajuća: Molim narodne poslanike da se utišaju. Izvolite) Ako hoćete da stvarate sliku jednog demokratskog parlamenta, vi ste za njega odgovorni, a ne opozicija. Vi dajete standarde.Ne znam kuda ste vi krenuli, u šta imate nameru da srljate, ali najelementarniju stvar vam kažem, problem društava u tranziciji je bio u tome što je sva vlast u jednopartijskom sistemu bila u jednoj partiji, a i parlament i sudstvo i monetarna institucija, sve je to zavisilo isključivood partije i partijskog vrha. Tranzicija ne znači ništa drugo, ona time počinje, što pokušava da podeli vlast, da stvori na jednoj strani zakonodavnu vlast, izvršnu vlast, sudsku vlast, nezavisna regulativna tela, monetarna itd. To je demokratija, a unutar parlamenta da stvori opoziciju. Neki ljudi prosto me zapanjuju nerazumevanjem, šta je to upravo vlast. Vlast pripada narodu, a ne nekome ko osvoji ovoliko i ovoliko poslanika sa milion glasova. To zapamtite, narodu. Pošto ceo narod ne može da stane u ovu salu, on ima nas kao predstavnike, ali su odavno ljudi znali da je opasan ne samo teror manjine, nego i teror većine i zbog toga postoji opozicija koja Vladu, koji su najamnici, službenici naroda, ima prava ova ustanova u ime naroda da ih kontroliše i ne da mi se prave važni da me ućutkuju čim progovorim neku rečenicu. Šta oni zamišljaju, gde oni žive? Postoje standardni evropski, svetski itd. Ako bi se to tako nastavilo i da ide u društvo gde bi sada ministri mogli da izjavljuju, istoga trenutka kao kandidati, ovog ću smeniti, ovo ću sad uraditi, ovo ću ukinuti, pa dokle oni misle sa tim voluntarizmom da se slikaju? Zapamtite, ne dobijaju se nikada izbori jednom za svagda i ne zna se koliko će koja vlast trajati. Uzmite to u pamet i dajte da stvorimo standardne pristojnosti, ravnopravnosti ovde i ne pokušavajte, jer nećete uspeti nikog ućutkati, ako želite da stvaramo nešto dobro za državu. Nema razloga da se vraćam na mnoge stvari koje su lepo rečeno, dobro zamišljeno itd, ali malo ostvarivo. Neko je već pomenuo problem zdravstva. Kako izgleda bolnica u koju čovek uđe, gde ljudi bauljaju, nema lekova u apotekama itd. Šta je bilo sa tim preduzećima od Galenike na dalje, Hemofarma i ne znam ko sve ne? To su krupna pitanja i vi ćete se sa njima sresti da ih rešavate. Šta je sa školstvom našim, nesretnim? Kaže nam mandatar - mi ćemo postati društvo znanja. Kojeg znanja? Imamo 6% svega fakultetsko obrazovanih ljudi. Nama od tri doktora, odmah dvojica odu, tek što su doktorirali. Nemamo nauku, nema sa čim da krenemo. Nemamo kadrove neophodne za prosvećivanje. Dajte da napravimo… (Predsedavajuća: Samo ću vas podsetiti na vreme.) …jedan realni posao, a ne da time što će se nakupiti jedan određen broj poslanika i onda smatrati - sad imamo prava da radimo šta hoćemo. Nemate prava i ne damo vam da radite šta hoćete u ime naroda i u ime građana, bez obzira kako vi sad mislili da ste sva vlast. Zato, ako hoćete da vas bilo ko ceni, dajte da uredimo prvo ovu ustanovu ovde. Dajte da pomognemo ovom mladom svetu koji se nalazi. (Predsedavajuća: Izvinjavam se, isteklo vam je vreme, samo da vam kažem, ako možete da završite.) Ne razumem o čemu vi pričate, kakvo vreme? Imamo sat vremena. (Predsedavajuća: 20 minuta.) Sasvim je sve jedno, da sam govorio i dva minuta i dvadeset, ostavlja isti efekat u ovo vreme. Prema tome, moje je bilo samo da vam iskreno kažem, budućem predsedniku sa kojim sam dobro sarađivao, kao i sa mnogima iz te vlade koje znam, a neki su novi, moji prijatelji. To se ništa neće promeniti, ali ono što se bojim da će se promeniti, to je atmosfera ili osećanje nekakve bahatosti, sile. To jeste neki zadatak, da to promenimo koliko možemo.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković, kao predstavnik poslaničke grupe.
Hvala predsedavajuća. U ime poslaničke grupe SNS ću reći ono što je najvažnije u ovom trenutku sa našeg aspekta. Nas je na ovom poslu i u ovakvom sastavu okupio zadatak, vrlo ozbiljan i vrlo težak. Drugi i u drugom sastavu nisu bili spremni da preuzmu taj tako ozbiljan i težak zadatak, ili su možda zaboravili da razgovaraju sa narodom, ali u svakom slučaju nisu bili spremni da preuzmu odgovornost za rešavanje ovog zadatka, a mi, ne samo da smo bili spremni, kao SNS, da preuzmemo odgovornost, da formiramo vladu, nego što je još važnije, pokazujemo spremnost da formiramo vladu baš u ovakvom sastavu. To ne znači da bilo ko od nas za onog drugog preuzima odgovornost za ono što je rađeno u prošlosti, za ono što se ne sviđa onom drugom, jer svako za sebe nosi svoj krst i svoju prošlost. Nažalost, dva dana unazad često se setim Borhesove reči, rečenice – pitam se da li se desilo sve ono čega se sećam. Toliko besmisleno deluju neke izjave i optužbe drugih, da su neki učinili neizvesnom čak i prošlost, a govoreći o temi tuđe odgovornosti, načina formiranja skupštinskih tela i tome slično. Hoću da kažem da su SNS i njeni koalicioni partneri koji tvore ovu skupštinsku većinu shvatili da neko mora da počne da se bavi narodom. Nije dovoljno bilo više i nije bilo izdržljivo udovoljavati jednom, prvom, a bojati ga se i gledati da ispuniš svaku njegovu želju. To je ono što se zove promena, koje mnogi još nisu svesni, a ja želim da ih podsetim na to. Spremni smo da se bavimo narodom i to je naš prvi i osnovni zadatak, taj težak i ozbiljan. Iako kažu da su ljudi na Balkanu i mi ovde u Srbiji tako pametni da vole od istoga da preuzmu ugodan i lagodan život i nerad, a komfor i onaj nivo, visoki standard života od zapada, ja hoću da kažem da verujem i onom što je u ekspozeu napisano i ono što je u ekspozeu napisano i te nasleđene osobine ovog naroda mogu da budu stavljene u funkciju zaista razvoja, sa jednom ispravkom mandataru, da nema dileme razvoj ili štednja, nego razvoj zasnovan na štednji. To su dve neodvojive stvari. Ova i ovakva koalicija, da bi ostvarila razvoj društva zasnovan na štednji, mora da odgovori, profesore, na vaša filozofska pitanja – šta presudno određuje čoveka? Evo bilo koga iz Vlade. Uzeću svog predsednika stranke, vršioca dužnosti, gospodina Vučića. Šta njega određuje presudno? Zavisi od toga ko njemu govori. Onaj ko hoće da ga ospori, on će u Vučiću prvo videti Zakon o informisanju, koji je jezikom mladih rečeno, mala beba u odnosu na ono što imamo danas, a ne po mojoj subjektivnoj oceni, nego po oceni Evropske komisije koja kaže da je u Srbiji cenzura neviđena do sada. Ako pitate mene šta određuje gospodina Vučića, presudno, reći ću vam – strpljenje, tolerancija i sposobnost da se ustupi i učini manjim nego što jesi kao stranka, da bi okupio sve vredne, raspoložene i hrabre da u ovakvom teškom trenutku u Srbiji preuzmu taj zadatak da učine nešto za svoju zemlju, a to je to da brinu o svom narodu, a ne o svom šefu, bilo šefu države, ili šefu stranke, ili o onom ko je njemu prvi. To isto mogu da kažem za bilo koga od vas koji ste ovde. Imam posebnu motivaciju da kažem šta, na primer, diskvalifikuje svakog od koalicionih partnera ovde. Opet zavisi od toga ko o kome govori. Isuviše je dokaza za to da je šta diskvalifikuje nekoga za saradnju, zavisi od toga da li sa njim delite vlast, ili ste vi u opoziciji a on na vlasti, iako ste, na primer, do juče zajedno bili u vlasti. Morate da priznate da to nije objektivni kriterijum. Šta bi, na primer, moglo za mene da diskvalifikuje nekog na čijoj sam kritici zasnivala principijelnu kritiku loših poteza u ekonomiji? Govorim o gospodinu Dinkiću vrlo otvoreno, onako kao što smo razgovarali i kada smo prvi put seli da dogovaramo ovu koaliciju. Šta ga diskvalifikuje? Ništa, zato što svakom čoveku dajemo pravo na promenu. Promenljivost ljudskog karaktera, kao promena na bolje, ne može da diskvalifikuje nikog da mu date priliku da sa vama uradi nešto dobro. Ali, ako gospodin Vučić kaže javno da će, ako treba i nekog svog prvog saradnika, jer u nikog ne možete imati blanko poverenje u onoj borbi za korupciju koja je obećana narodu i od mandatara i prvog potpredsednika i svih ostalih i od gospodina Dinkića, jer i on ima ružno iskustvo sa svojim saradnicima, bilo ko ko se nađe sa prstima u medu odgovaraće nezavisno od toga čiji je član. Otkuda pravo nekome da diskvalifikuje bilo koga, sada kad više nije sa njim u društvu? To su, prosto, nezrele kvalifikacije koje nisu ni krivica tog čoveka, već odbrana sebe, bivšeg režima ili vlasti koja nije znala da sluša profesora koji je ovde vrlo umno govorio kako treba sa narodom postupati i kako ne treba iz one visoke kule od slonovače posmatrati stvarnost i narod i izgubiti preglednost za situaciju u kojoj živiš. Šta ovu vladu i ovakvu, gde niko nema prava da diskvalifikuje bilo koga i da mu šansu i gde ne može presudno da vas određuje onoliko koliko vas neko ne voli, da ne upotrebim neku drugu reč, čini legitimnom? Mnogo se o tome govorilo. Teorija politička kaže da legitimitet svake vlade zavisi od toga kako je društvo organizovano. Ta legitimnost stanuje kod Boga, kod cara, kod interesnih grupa ili građana. Religija više nije osnov za osnivanje ljudskih društava i okupljanje, nismo ni monarhija i ostala su samo dva pitanja – da li će Vladu Srbije činiti, stvarati interesne grupe, ili pojedinac koji ima osnovnu osobinu da živi u organizovanom društvu, tj. građani. Najvažnije je da ovu vladu jesu stvorile partije za koje su građani glasali, gde se neko najveći smanjio dovoljno i bio dovoljno odgovoran da nekom drugom, koji je imao dovoljno hrabrosti da prihvati prilično veliko ministarstvo, funkciju prvog, govorim o mandataru, govorim o ministru finansija i privrede, da prihvati taj izazov odgovornosti u kojem će Vlada kao tim deliti uspeh, ili biti jednako kriva za neuspeh. Ko to može da uradi? Samo Vlada koja očekuje da je građani Srbije nazovu svojom. To je jedina poruka meni i mojih kolega iz ovih klupa koju ne smete da zaboravite. Ovu Vladu Srbije građani moraju da dožive svojom, jer ona mora da rešava njihove probleme sa jasnom svešću da je svaki građanin Srbije svojim glasom stavio budućnost sebe i svojih porodica vama na odgovornost i da građane Srbije ne zanimaju ni izgovori, ni memoari, ni preispitavanje sopstvenih grešaka, već jedino pravi i merljivi rezultati. Dokažimo zajedno, u nama ćete imati podršku, da smo dostojni zadatka koga smo se prihvatili, ali nemojte računati da ćemo biti ni blagi, ali da nećemo biti zlonamerni kritičari, ali da morate da budete ponos skupštinske većine nas poslanika koji ovde glasamo za vas, kao što ćemo mi biti vaša podrška u narodu i u odbrani onih stavova koji znače njihov bolji život. To vam je i obećanje od nas, to vam je i obaveza od nas. Hvala vam na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milovan Drecun. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, silno sam bio obradovan kada sam u ovim klupama video nekoliko koleginica koje čekaju prinove. Jedna od njih nosi dvojke, dve curice i kako reče jedna će se zvati Milica. Najlepše srpsko ime, rekao bih. Budućnost te Milice, budućnost sve one dece koja će se roditi u Srbiji i koja sada žive u Srbiji je najvažnija obaveza i najznačajnija zakletva nove vlade. Vi se danas na budućnosti te dece zaklinjete, ali budućnost naše dece bila je i u rukama prethodne Vlade, bivšeg režima, koji nam ovde dele lekcije o političkoj kulturi, o demokratiji. Pričaju kako ne valja situacija, kao da oni nisu kreirali tu strahovito lošu situaciju. Kreirali su je tako da smo došli u sledeću situaciju da demografi upozoravaju da u Srbiji na jednu mamu dolazi 1,41 dete, a za prostu reprodukciju nacije potrebno je 2,14 deteta po porodici. Zašto je to tako? Možda, gospodo, zato što ste vi vašom vladavinom doveli Srbiju u situaciju da po cenama pelena i potrepština za novorođenče je najskuplja u Evropi. U momentu dolaska bebe na svet, samo za najosnovniju bebi opremu treba obezbediti 600 evra. Bivši režim ne želi da se suoči sa posledicama takve svoje politike. Stopa nezaposlenosti osoba mlađih od 25 godina je skoro 50%, a obećavali ste brda i doline mladima. U Srbiji, po istraživanju USAID čak 63% studenata kaže da bi voleli da odu iz zemlje u potrazi za boljim životom i poslom, što našu zemlju čini drugom u svetu po odlivanju mozgova, a zloupotrebili ste na najgori mogući način tu mladu generaciju kada ste realizovali svoje političke ciljeve i sve i svašta im obećavali. Prosečna potrošačka korpa za porodicu je krajem decembra 2011. godine iznosila 55.657 dinara, za četvoročlanu preko 70.000 dinara. Srbija je na začelju u Evropi po životnom standardu. Prosečne plate su više u Crnoj Gori, Bosni i Hercegovini, Makedoniji, Hrvatskoj i Albaniji. Nezaposlenost je u Srbiji u novembru prešla prošle godine dostigla zastrašujućih 23,7 odsto radno sposobnog stanovništva. Nezaposlenih je više od 800.000, a verovatno i preko milion. Posao je od 2008. godine kada ste počeli da upravljate na demokratski način, vi gospodine Đeliću, da. Do sredine 2011. godine, izgubljeno 540.000 radnih mesta. U Srbiji živi preko 700.000 ljudi ispod granice siromaštva. Po kriterijumima Ujedinjenih nacija to znači da nemaju dovoljno hrane, da nemaju dovoljno odeće, i da nemaju dovoljno ogreva. Verovatno nemaju ni krevet tetkin da spavaju na njemu. Vi ste dozvolili da 6.000 srednjoškolaca svakog dana ide u školu, da roditelji nemaju da im daju 100 dinara za kiflu. Vi ste dozvolili da 10.000 dece živi tako što dobiju jedan obrok u narodnim kuhinjama i to samo radnim danima. Brinuli ste o selu, ministar poljoprivrede pravnik po struci. Brinuli ste tako što ste oko 4.600 sela u Srbiji dopustili da potpuno bude napušteno oko 1.900, a od njih 1.200 najmlađi stanovnik ima više od 60 godina. Na birou rada ima oko 3.200 agronoma sa višom i visokom stručnom spremom, i više od 30.000 nezaposlenih, mladih, stručnih, sa trogodišnjom ili četvorogodišnjom srednjom poljoprivrednom školom. To su rezultati vašeg rada. Izvan je razumne sumnje. (Predsedavajuća: Samo bih vas molila da se vratimo na temu. Jako je kasno.) Tema je ono što je mandatar rekao da Srbija preživljava jedno od najtežih razdoblja u svojoj istoriji. Ako niste razumeli, molim vas da se koncentrišete. Ja govorim o težini tog razdoblja u kome se nalazimo i na kome će nova Vlada morati da bazira svoju delatnost. Dakle, izvan je razumne sumnje da je za takvo katastrofalno stanje apsolutno odgovoran bivši režim Demokratske stranke, zato što su sistematski, planski uništavali, razarali i pljačkali Srbiju i narod. Dobili smo mandat na izborima, ne da nastavimo tu pogubnu politiku, a po najmanje da zaštitimo odgovorne, već da napravimo diskontinuitet sa organizovanim i sistematskim razaranjem države. Nova Vlada treba da služi narodu, a ne narod njoj, kao što je bilo u prethodnom režimu. Biće izuzetno teško novoj Vladi da pokrene Srbiju, jer su posledice delovanja bivšeg režima užasne, ali će biti veoma lako da ova vlada bude sigurna od one prethodne, jer ta prethodna iz bivšeg režima nije bila loša. Ona je bila najgora, gore ne može biti. Srpska napredna stranka je temeljni stub nove Vlade. Srpska napredna stranka će sa koalicionim partnerima upravljati Srbijom, ali će istovremeno biti i najveći kritičar onoga što je loše i biti savest nove Vlade. Srpska napredna stranka je predložila svoje kadrove za učešće u Vladi. U tim predlozima smo jedinstveni. Naša kadrovska rešenja za ministarska mesta predstavljaju samo vrh timova, stručnjaka koji će raditi sa njima. Moja poruka Vladi – radite pošteno i časno, isključivo u interesu države i građana. Ne dozvolite da doživite sramnu sudbinu bivšeg režima. Od danas Srbiji moramo da vratimo nadu, budućnost, perspektivu, osmeh. Pomenute koleginice će svoju, od srca im želim zdravu i naprednu decu doneti na svet u boljoj Srbiji. Tadićeva Srbija, Srbija Demokratske stranke sada je noćna mora koju smo preživeli. Nažalost ne svi. Bilo ne ponovilo se. Vladi Republike Srbije poručujem neka se sa pripadnicima bivšeg režima bave policija, tužilaštva, sudovi. Vi se bavite gospodo budućnošću, nemojte se baviti prošlošću. Vratite građanima Srbije nadu da će živeti bolje. Vratite im radna mesta, vratite im osmeh, vratite im budućnost za njihovu decu. Vi nemate prava na grešku. Želim vam da uspemo u poslu koji je pred nama. Možemo samo napred, nazad, nemamo gde, jer zalog je Srbija, naša zajednička otadžbina, jedina. Hvala vam.
Hvala. Samo bih zamolila narodne poslanike da se u budućem izlaganju ne obraćaju lično drugim narodnim poslanicima. Izvolite, imate pravo na repliku. Dušan Petrović.
Gospodin Drecun jedino nije došao do toga da je završena predizborna kampanja i da se ovde debatuje o Ekspozeu i pored mnogih neistina koje je izneo, evo ja ću da se osvrnem samo na jednu, pošto me je pomenuo. Nije gospodin Drecun upućen, ali 2.500 inženjera poljoprivrede je dobilo posao, mislim na najbolji mogući način, tako što opterećuju budžet, jer su stalno zaposleni na neodređeno vreme, već moraju veoma mnogo da se bore da bi seljacima u Srbiji napravili i olakšali život i omogućili im da zarade više nego što su zarađivali do sada. Od novembra meseca tih 2500 ljudi radi za Vladu Republike Srbije, podnose izveštaje bave se i sušom upravo sada i mnogo druge stvari, o čemu će naravno gospodin Knežević kada bude preuzeo ministarstvo posle ove debate moći da se uputi podrobno. Mislim da je zaista, a o tome ću zaista govoriti kada dođem na red, ali van bilo kakvog okvira u kome je danas dnevni red ovo o čemu smo mogli da slušamo i ovakve uvrede, neistine i političke foskule koje možda su neizbežne u predizbornim kampanjama, ali svakako nisu za ekspoze i debatu o ekspozeu koji treba da nam kaže šta će nam se dešavati u naredne četiri. Gospodine Drecun mi smo sada opozicija, a ne vi.
Po kom osnovu ste se javili za reč? Izvinjavam se ali nema osnova za repliku jer niste pomenuti.
Javljam se po povredi Poslovnika član 107. Dostojanstvo Narodne skupštine, a zašto? Zato što je prethodni govornik rekao za kolegu Drecuna da govori neistine, a to nije jednostavno istina. Ta tvrdnja nije istinita. Molim vas, DS u protekla tri, četiri dana uporno hoće da nas, celu Srbiju i sve građane Srbije vrati u film žanra naučne-fantastike. Pa, onda na jedan klik da imamo amneziju svi i da svi zaboravimo šta je bilo protekle četiri godine pa još i mnogo godina u nazad. Da se tako nešto ne bi desilo, gospodine Petroviću, doneo sam ekspoze Mirka Cvetkovića iz 2008. godine. Tu je gospodin Cvetković pročitao, verovatno mu je dato da samo pročita, rekao – cilj Vlade Republike Srbije da BDP u naredne 4 godine raste po stopi od 7%godišnje. Planirana stopa rasta BDP je nešto iznad prosečne stope u proteklom trogodišnjem periodu, povećanje realnog nivoa BDP za oko 30% u naredne 4 godine. Šta je realnost? Realnost je skroz na drugoj strani. Realnost je da je 2009. godine BDP bio negativan od 3%, u 2010. godini je bio 1,8%, a u 2011. godini 11,6%. I zbog toga molim vas vi nemojte da pričate o neispunjenim obećanjima ili kao što je gospodin Mićunović malo pre izrazio sumnju da će naredna vlada Republike Srbije varati narodna nadanja. Sledeći ekonomski efekat prošle vlade je bio, njen drugi ekonomski cilj je bio da se u naredne četiri godine značajno povećava zaposlenost. Očekivani rezultat i otvaranje najmanje 200 stotine radnih mesta u naredne četiri godine i smanjenje stope nezaposlenosti sa 18,1% na 11,9%. Vrlo rado ću vas podsetiti da je stopa nezaposlenosti u Srbiji u aprilu 2002. godine iznosila 25,5% i da je bila 3,3% viša nego prošle godine u isto vreme i to kako je objavi Republički zavod za statistiku. Zbog toga, samo vi nemojte pričati ko govori istinu a ko ne.
Marjan Rističević, replika? Ne, po povredi poslovnika.
Član 107. stav 2. – na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku. Jedan od naših kolega je prozvao gospodina Drecuna. Zato mislim da je povredio član 107, a ovde nam drži lekcije iz neke demokratske procedure. Da sam Dragoljub Mićunović, tog mog kolegu bih pitao za njegov prvi milion i za njegovih prvih 10 miliona. Ne tražim da se o ovome glasa, već samo da ubuduće oni koji nam skreću pažnju da mi kršimo Poslovnik, vode računa da ga ne krše oni. Hvala.
Zamolila sam narodne poslanike da se ne obraćaju direktno drugim narodnim poslanicima. Učiniću to opet. Izvolite gospodine Petroviću, replika.
Nisam se obraćao gospodinu Drecunu, nego vama predsedavajuća. Gospodin Drecun je mene pomenuo, pa sam ja odgovorio. Za kolegu ne znam uopšte o čemu je govorio i kako je dobio pravo na repliku. Rekao sam da gospodin Drecun govori neistinu o tome da ima toliko nezaposlenih agronoma u Srbiji. Ovde računam da je jedan sat, pa je popustila koncentracija. Uopšte ne mogu da shvatim da neko ovde dobije proceduralno pravo, bez ikakvog osnova, ali to sad nije ni važno. Gospodin Rističević je ovde svašta nešto sebi dozvolio da kaže. Pretpostavljam da i njega ovde hvata dekoncentracija zbog kasnih noćnih sati. Ne bih hteo da trošim reči na ovakvu vrstu prizemnih neistina, koje valjda prestati da budu deo našeg parlamentarnog života. Još jednom da kažem, 2500 agronoma je Vlada Republike Srbije angažovala da bi pomogli poljoprivrednicima u poslednjih godinu dana. Mislim da je to jedna od velikih stvari, koje je Vlada učinila, u proteklom periodu.
Reč ima Jorgovanka Tabaković, replika.
Moram repliku u ime poslaničkog kluba. Nisam mislila da odgovaram, ali gospodin Petrović, agronomi, pa agronomi. Samo ću dve rečenice iz pisma, koje kruži u štampi ovih dana da 1600 agronoma koje ste jesenas zaposlili kao asistente, savetodavce, pišu da imaju ljudi problem da su svi, citiram, nasamareni beskrupuloznim namerama DS izbornog štaba, jer ne da im niste platili naknade, nego duguju i za put i smeštaj, jer polovina asistenata nije dobila plate tri meseca. Iz dela pisma tih koje ste zaposlili, čitam original, objavljeno je i u štampi i nije u redu da se hvalite onim što je potpuno drugačije u stvarnosti.
Reč ima Dušan Petrović, replika. Izvinjavam se, Predrag Marković, po Poslovniku.
Izvinjavam se. Upravo je primedba na povredu Poslovnika, član 107. stav 2. Izvinite gospodine Petroviću, nisam očekivao da ćete repliku. Odnosi se na vas uvažena potpredsednice. Ulažete ogromnu energiju, i šarm, i svaka čast. Molim vas, razumem da ono što se dogodilo ovde pre 20 minuta, kada je jedan govornik iz sve snage, prvo preteći poslanicima iz svoje poslaničke grupe da moraju da ućute kada on govori, potom preteći svima ovde, a citirajući čitav niz prethodnika, rekao da ova skupština mora da se uredi, a potom na vašu primedbu da govori preko 20 minuta, konstatovao – potpuno je svejedno da li govorim dva ili 20, kakve to veze ima. To je verovatno unelo pometnju, pa se javljaju ljudi ne obrazlažući razloge za repliku. Molim, koliko god nastojali da budete tolerantni, da koristite pomoć sekretara ili zamenika sekretara i da omogućite da se vodi rasprava po dnevnom redu, da ne bude davanja tamo gde ne postoji razlog ili je tema iscrpljena. To je naprosto stvarna odbrana dostojanstva da poštujemo proceduru koja postoji u Skupštini. Hvala vam.
Hvala vama. Molim sve narodne poslanike da se vratimo na temu i dajem reč gospodinu Petroviću.
Može biti da je neko i napisao pismo. Možda po nekakvom svom osećanju i želji, a možda i zbog toga što ga je neko drugi nagovorio. Nije ni važno. Pretpostavljam da je čitajući to pismo posle stotine nekih drugih, napisao drugačije pismo, jer su ljudi prosto rešili svoje egzistencijalno pitanje. Oni koji su završili najviše poljoprivredne škole, neki od njih nisu radili po 10 ili 20 godina, dobili su priliku da rade za državu. Neki predsednici odbora SNS, DSS, niko nikakav politički pritisak nije vršio na te ljude. Imali su test koji su položili. Lično sam zabranio da bilo kakva diskriminacija bude vršena. Siguran sam da smo napravili jednu veliku stvar. Vrlo brzo će biti urađene analize. Jedna je već učinjena. Mislim da smo uradili jednu dobru i značajnu stvar. Očekujem da će Vlada Republike Srbije, ovde se radi o agronomima, 200 šumara smo angažovali, šumarskih inženjera. Prepoznajem u ovom ekspozeu deo želje da se i na drugim poljima takve stvari dešavaju. To je način da zemlja iskoristi svoje prirodne resurse tako što će naći adekvatan način da upotrebi najveći resurs, a to su ljudski resursi, a naročito ljudi koji su završili visoke škole i zbog toga mislim da je dobro da pogledate šta smo to sve učinili. Ima mnogo dobrih stvari. Nadam se da ćete pronaći mnogo motiva da ono što je dobro nastavite da radite i unapredite. Kampanja je završena, još jednom da konstatujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Emir Elfić.
Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege narodni poslanici, u svom kratkom obraćanju, jer mi vreme više ne dozvoljava, govoriti o ekspozeu mandatara Ivice Dačića, a nakon toga u završnom delu prokomentarisati i sastav buduće Vlade Republike Srbije. Zahvaljujem se mandataru na jako iscrpnom ekspozeu i njegovoj težnji da veliki broj problema, koji postoji u Republici Srbiji, svede na što manji tekst kako bi smanjio opterećenje nas prisutnih ovde. Moram da pomenem da je taj ekspoze da li iz razloga želje da on bude kraći ili iz razloga da se preko nekih stvari pređe, moram dati svoj komentar. Jako je pozitivno da je mandatar istakao da će naredna Vlada Republike Srbije garantovati i nastaviti da unapređuje sve propise o ljudskim i manjinskim pravima u skladu sa najvećim međunarodnim pravnim standardima u Evropi i razvijenom svetu. Počeo je sa opštom tezom kroz koju je prošao i pomenuo dobru saradnju sa mađarskom nacionalnom zajednicom, što je jedna pozitivna krajnost, i sa druge strane, jedna negativna krajnost, pominjući Albance u Preševskoj dolini i povezujući sa borbom protiv terorizma. Ako je već pomenuo dve nacionalne zajednice, mislim da je trebao pomenuti i one ostale, koje čine petinu stanovništva u ovoj zemlji i odnos prema tim zajednicama u prethodnom periodu je bio na jako niskom nivou. Ono što mene zanima, a to je kakav će odnos ove vlade biti prema nacionalnim zajednicama u Republici Srbiji? Kakav će odnos ove vlade biti prema Sandžaku? Kada kažem Sandžaku, mislim na sve one koji u njemu žive, a takođe i kakav će odnos biti prema bošnjačkoj nacionalnoj zajednici? Kakav će odnos ove vlade biti prema nacionalnim savetima, koji su izuzetno ne funkcionalni, a po pitanju Bošnjaka imamo situaciju da još uvek imamo Nacionalno veće u tehničkom sazivu, iako kao pravni subjekat ne postoji ni jedan pravni okvir da bi dalje mogao datira na takav način. Pomenuto je da će buduća Vlada imati ravnopravan odnos prema svim crkvama i verskim zajednicama, u skladu sa Ustavom i zakonima ove države, pa ja postavljam pitanje - da li će ova Vlada zauzeti stav i postupiti prema Ustavu i zakonima koji garantuju nemogućnost podela u verskim zajednicama, kao što je to bio slučaj u islamskoj zajednici, kao jedno veliko osetljivo pitanje za nas bošnjake. Takođe, pomenuto je znanje i obrazovanje, da su jedan od najvažnijih oslonaca promena koje treba sprovoditi, kako bismo postali demokratski razvijeni i ekonomski stabilno društvo. Loša je situacija sa obrazovanjem u Republici Srbiji. Ona je najgora u Sandžaku. Postavljam i ovde pitanje, kakav će odnos Vlade biti prema internacionalnom univerzitetu i da li će on i dalje biti predmet političkih obračuna, ili će sebošnjacima omogućiti da se obrazuju na toj najznačajnijoj visoko-školskoj ustanovi. Kada govorimo o ekonomiji, iscrpno izlaganje o problemima koji postoje u Republici Srbiji i veliki procenat nezaposlenosti, napominjem da je on tri puta veći u Republici Srbiji i da dva ministra koji će opet sedeti i u ovoj vladi i ojačati pozicije u ovom mandatu, u prošlom nisu uspeli dovesti nijednog jedinog značajnog investitora, što bi svakako uticalo na oporavak sandžačke ekonomije. I na kraju, sa tim ću i završiti, postavljam pitanje, iako se mnogo govorilo o tome da će ova vlada biti manja nego one prethodne, da će imati 15 resora, da su se neki ministri izjasnili da ni po koju cenu neće ući u Vladu sa naprednjacima, a onda preko gorkog ukusa u ustima i nemoralnim činom, kako sami to nazvaše, uđoše u Vladu. Samim ulaskom u Vladu, proširen je broj resora… (Predsedavajuća: Vreme.) … Završavam. Proširen je broj resora, kako bi se udomili u još dve fotelje. Završiću sa postavljanjem pitanja – zbog čega ministru Sulejmanu Ugljaninu nije dodeljen resor? Da li se smatra da on nema sposobnosti za obavljanje funkcija u resornom ministarstvu kada imamo dodatne vladine kancelarije, ili mu se nešto manje veruje nego Rasimu Ljajiću koji ima tri, četiri ili pet resora.
Zahvaljujem. Reč ima Nikola Tulimirović. Neka se pripremi Momir Stojanović.
Uvažene kolege narodni poslanici i predsedavajuća, kandidati za ministre i, koliko vidim, jedan kandidat za potpredsednika Vlade, žao mi je što tu nije kandidat za predsednika Vlade, ako ima gostiju, uvaženi gosti i gledaoci Drugog programa RTS, kao što je kolega Elfić rekao, mi, samostalni poslanici po važećem Poslovniku Narodne skupštine, imamo prilično malo vremena, zbog čega ja neću ovde moći podrobno da se osvrnem na sve aspekte ekspozea gospodina Dačića. Uz to, svestan sam glasova narodnih poslanika u Narodnoj skupštini, tako da svojim izlaganjem ne bih mogao mnogo da utičem. Nažalost, kao što znamo, ovde uglavnom imamo grupe glasačkih mašina, uz određeni broj izuzetaka, kojima svaka čast. Pokušaću da iznesem ukratko neke beleške koje sam uneo u pauzi. Pročitaću vam opšti osvrt jednog, na neki način upozorenja, jedan predlog, u nadi da će ovo moje izlaganje uticati na rad buduće Vlade, ako već ne može da utiče na njen izbor. Birači koji su 6. maja zaokružili Nijedan od ponuđenih odgovora od mene danas očekuju da glasam protiv izbora predložene Vlade i ja ću to učiniti. Glasaću protiv izbora ove vlade, kao što bih glasao i protiv izbora svake druge aritmetičke vlade koja bi se mogla izroditi u ovom sazivu Skupštine i sa ovakvim njenim sastavom. Razlog je, pretpostavićete, prilično jednostavan. Verujem da i sami znate da ćete vi, kao i vaši prethodnici, izneveriti očekivanja i nade. Poželjno je reći da nova Vlada zaslužuje šansu, ali, bar ja ovde nisam, a nadam se i još neki, da bih govorio ono što je poželjno nego ono što verujem da je tačno. Ipak, želim da kažem da nije sve crno i da nije sve nepopravljivo i najviše računam, molim vas da na ovo obratite pažnju, na vaš strah od birača. Obrazložiću, verujem nekonvencionalno. Đurđevdanski izbori su pokazali da jedna grupa građana uz pristojnu medijsku pažnju i ne baš pristojan program može da osvoji više od 4% glasova. Ovde mislim na Dveri, naravno. Ljudi su za Dveri, ali i za moju stranku, za NOPO, glasali zbog nezadovoljstva poznatim političkim činiocima, mnogo više nego zbog izloženih političkih platformi. Stranka kojoj pripadam je u neravnopravnim uslovima, najbolje oslikanim činjenicom da za NOPO ni danas ne zna možda više od 5-6% ljudi, a uspela je da dobije svoje mesto u Narodnoj skupštini. Za četiri godine, ako Vlada bude toliko trajala, za nas će znati svi u Republici Srbiji i raspolagaćemo mnogo boljim resursima nego do sada. Nadam se da ste vi svesni da ono što je 6. maja bila neka vrsta šapata utopljenog u žamor, za četiri godine, ako budete radili kao vaši prethodnici, može da se pretvori u grmljavinu, bukvalno i simbolički. Nemojte da se nadate da ćete biti najbolja vlada od 1990. godine, kao što je gospodin Dačić izneo u ekspozeu, nego odlučite to i budite to. Znam šta vas pokreće, odnosno, verujem da znam šta vas pokreće i zato vam ovo sada govorim. Budite najbolji, sačuvajte svoje položaje ili se pomirite sa mogućnošću da će na sledećim izborima vlast biti kažnjena masovnim glasanjem za nove ljude, a ne kao ove, 2012. godine, za ljude koji su već nekoliko puta bili u vlastima i pokazali šta umeju i šta žele.
Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović. Neka se pripremi narodni poslanik Artur Freman.
Dame i gospodo, narodni poslanici, žao mi je što u ovoj sali nisu prisutni mnogi koji su kritikovali ekspoze kandidata za premijera. U svakom slučaju, ja ću pročitati jedan zaključak iz ekspozea koji najbolje oslikava stanje u našem društvu, kakvu zatiče, nadam sem nova vlada: ''Promene društvenog poretka nisu dale očekivane rezultate. Srbija je i dalje zemlja izneverenih očekivanja i propuštenih prilika. Učinjene su krupne greške, neke i kriminalne prirode u privatizaciji društvene svojine. Upropašćeni su ogromni privredni potencijali zemlje. Stupili smo u sveopšte siromaštvo i pad životnog, ekonomskog, kulturnog i civilizacijskog standarda srpskog društva''. Ovo je sjajna dijagnoza mandatara. Nadam se, kada je ovako dobra dijagnoza, da će biti lekovita ova vlada i da posle četiri godine nećemo imati ovakve zaključke o ukupnom stanju u društvu, kako sad zatiču. Želeo bih da odgovorim na neke kritike, pre svega, nekih predstavnika poslaničkih grupa na uvodni ekspoze mandatara za sastav nove Vlade. Zaista ne razumem, prvi put sam u ovom parlamentu, ali već nekoliko godina slušam gospodina Jovanovića, koji u sveopštem ushićenju traži da se od svake Vlade, pa i od ove Vlade, da Srbiji saopšti istinu. Naprosto bih voleo, ali on više nije tu, šta bi to trebalo Srbiji da saopšti mandatar za sastav nove Vlade, kakvu tu istinu? Verujem, shodno njegovim stavovima, da bi mandatar trebao Srbiji da saopšti da će se uporno zalagati za priznavanje nezavisnosti Kosova, kako bi stekao neke preduslove za što pre dobijanje statusa,kandidature za EU. Ja bih rekao da ili gospodin Jovanović ili cela ta politička ideologija polazi od pogrešnih premisa, da je problem KiM problem ljudskih i manjinskih prava, a ne problem veliko-albanske zacrtane države na Balkanu. Kao čovek koji se dugo bavio poslovima bezbednosti i to, pre svega, na KiM, a imao sam prilike u prepodnevnom zasedanju da se naslušam nekih nadrianalitičara iz sektora bezbednosti, mogao bih da kažem i gospodinu Jovanoviću i vama ne očekujemo od ove vlade da ide tim putem jer, naprosto, na KiM, svima je to, koji su imalo upućeni, poznato, 90-ih godina na koje se tako često pozivate, ne radi se o nepoštovanju ljudskih i manjinskih prava, već o prosto zacrtanoj ideji u prvoj i drugoj prizrenskoj ligi da se stvori veliko-albanska država na Balkanu u kojoj će živeti svi Albanci. Stoga, kada su u pitanju pozivanja na 90-ih, na šta se poziva gospodin Ljubović, optužujući da za sva zla u ovoj zemlji su krive 90-te godine, ja bih rekao da su za sva zla u ovoj zemlji krive petooktobarske promene i oni koji su došli na talasima petooktobarskih promena. Opšte je poznato da talasi nečesto sa sobom donose i nešto drugo, jer otkud to da se posle 20 godina mi pozivamo i sve probleme tražimo u dešavanjima 90-ih godina? Naprosto, ne vidim drugo rešenje i drugo obrazloženje, jedino u nesposobnosti svih vlada koje su do sada vladale od 2000. godine. Gospodin Ljubović zamera mandataru zašto nije apostrofirao, mada je u uvodnom izlaganju to naveo, da se zalaže za otvaranje svih tajnih dosijea. Mogu vam reći, dame i gospodo, da ste 2003. godine, predstavnici koalicije, kako se zvala tada ili "DEPOS" ili iz "Koalicije Zajedno", makar po izjavi gospodina Milićevića, tada šefa BIA, u vreme dok sam se nalazio na dužnosti direktora VBA, da ste svi lideri te koalicije imali prilike da pogledate vaša dosijea u prostorijama BIA na Banjici. Ono što je po njegovoj izjavi, jeste da su mnogi lideri mnogih stranaka bili zaprepašćeni kada su u svojim dosijeima uvideli da su jedni druge cinkarili, da su i supruge cinkarili i mnogo toga. To pregledavanje dosijea, onaj ko je učestvovao ovde, mislim da niko nije prisutan, posle pola sata su zatvorili te dosijee i ne mislim da se predstavnici stranaka današnje opozicije tako zdušno zalažu za otvaranje tih dosijea, jer se bojim da posle otvaranja tih dosijea neki od njih ne bi od stida ... (Predsedavajuća: Molim vas da se vratite na temu.) Završiću, ne bi smeli da izađu iz svojih kuća, a kamoli da sede u poslaničkim klupama. Zdušno se zalažem za otvaranje svih dosijea i podržavam opredeljenje ove vlade da se pristupi otvaranju svih dosijea, ali će se nakon otvaranja tih dosijea sasvim sigurno videti ko se zalagao za interese ove zemlje, a ko je radio protiv interesa ove zemlje u godinama iza nas. Što se tiče gospodina Čanka, ne znam gde mu je nestala zastavica, pokušajte da je sačuvate ... (Predsedavajuća: Još jednom ću zamoliti narodne poslanike da se ne obraćaju direktno narodnim poslanicima, da se vrate na temu.) Zamolio bih mandatara, mada to nije obuhvaćeno u ekspozeu, da se više prostora ostavi, verujem da u planovima nove vlade to postoji, da se pozabave sektorom odbrane i bezbednosti. Naprosto, stanje u sistemu odbrane u našoj zemlji je katastrofalno i to zavrednjuje jako veću pažnju i buduće vlade, a pogotovo ovog doma. Žao mi je što nemam više vremena da pričam o tom stanju, ali što se tiče Sektora bezbednosti, naprosto, sve primedbe koje idu na izbor potpredsednika Vlade i koordinatora svih službi bezbednosti, ministra odbrane, padaju u vodu samom činjenicom da je doskorašnji predsednik Republike upravo imao jednako toliko, a možda i više ovlašćenja, jer je istovremeno bio i predsednik Republike i premijer i koordinator svih službi bezbednosti i ne vidim bojazan opozicionih stranaka zašto to gospodin Vučić ne bi mogao da obavlja. Kažem vam da bi mogao mnogo uspešnije to da obavljam od bivšeg predsednika Republike. Što se tiče primedbi na izmene zakona o službama bezbednosti, predsednik Republike imenuje sekretara za koordinaciju službe bezbednosti, to je sasvim bolje rešenje nego dosadašnje rešenje, gde je šef kabineta, pored svojih brojnih obaveza, koordinirao u suštini službama bezbednosti. Zahvaljujem se na pažnji.
Narodni poslanik Ivan Andrić reklamira povredu Poslovnika. Izvolite.
Članovi 106. i 107. U jednom trenutku učinilo mi se da je ova kritika ozbiljna i krenuo sam da odgovorim o našem stavu o Kosovu i tome kako je sve krenulo, pošto naravno da je pogrešno protumačen. Izraz je jedne želje za koju mislim da je politički nekorektna, a to je da se usmerava bes prevarenih ljudi na LDP, tako da svaki put kada ste branili Kosovo palili ste prostorije LDP braneći to Kosovo, ali sam onda shvatio da čoveka poznajem iz 2003. godine, kada sam jedini put u životu bio deo vladajuće većine pod vladom Zorana Đinđića i to je čovek koji se žali na petooktobarske promene, a postavljen je za direktora VBA od strane Borisa Tadića 2003. godine. Čak je učestvovao u formiranju VBA. Izvinjavam se što ga nisam odmah prepoznao, ali odgovornost za manje ili više sve o čemu je pričao je mnogo više na njemu nego na bilo kome od nas, pošto je služba ta koja upravlja. To je bar jasno iz ovog nastupa. Neverovatno, on je nasledio Acu Tomića, podsetiću vas, koji je smenjen tada zbog sumnje da je umešan u ubistvo premijera Zorana Đinđića, prosto, da bi ljudi mogli da vide koji je to period. Naravno da kritika ne može biti ozbiljna i ne zaslužuje nikakav ozbiljniji odgovor više od ovoga. Još jednom izvinjenje, gospodine Stojanoviću, što vas nismo odmah prepoznali, ali valjda je to i deo službe da vas ne prepoznamo.
Gospodine Andriću, javili ste se zbog povrede Poslovnika? (Da) Molim vas, držite se teme.
Pogrešno tumačenje. Pročitajte, držim se teme. Mi smo optuženi za nešto što vi niste našli za shodno da opomenete čoveka koji huška na nas bande huligana koji pale prostorije LDP svaki put kada brane Srbiju od Albanaca. Vama to nije bila povreda Poslovnika, a ovo što ja sada pričam jeste. Znate šta, moram da primetim jednu stvar i govoriću više o tome pošto uskoro govorim, atmosfera u kojoj se bira ova vlada u dobroj meri će odrediti budućnost te vlade, a ta atmosfera nije dobra, jer koliko god da smo mi ovde isti, mi nismo isti. Vi ste pripadnici vladajuće većine i vaše obraćanje nama mora da sadrži jednu mnogu veću dozu tolerancije nego naše obraćanje vama, jer ono što vi kažete jeste pretnja, a ono što mi kažemo to je naš način da se izborimo za nešto. Pustite vi Čedomira, sada pričam ja. Da li ovde sedi Čedomir? Kada dođe, kažite mu to. Nemojte da ste hrabri kada nije tu. Molim vas, javite se za reč pa da polemišemo. To je mnogo otvorenije, ali i ovo pokazuje to. Ako mi ne možemo ni na ovakav način da kažemo, to nije prvi put da je neko probao. Mi od ovoga nećemo odustati zato što u ovo verujemo, mi ovo možemo da radimo ovde ili na neki drugi način. Vi ćete formirati atmosferu ikontekst iz koga ćemo se mi politički boriti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, povreda Poslovnika.
Uvažena predsedavajuća, povreda Poslovnika član 107. stav 1. - govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Dostojanstvo Narodne skupštine je ugroženo i tražim, time što mandatar za sastav nove vlade i budući ministri, buduće ministarke, nisu prisutne u većem broju od polovine, i predlažem da se rasprava prekine i odloži za sutra, jer ovo je najveće kršenje dostojanstva Narodne skupštine u modernoj istoriji srpskog parlamentarizma. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Momir Stojanović.
Molim vas, ne znamo odakle je zaključak, gospodinu Andriću da ja huškam huligane da pale prostorije i ne znam kako smo se izrazili? Tačno je da sam ja 2003. godina došao na tu dužnost, tačno u akciji "Sablja", kada se bez selekcije hapšeno, ko kako je stigao. Ali to nije radila Vojna služba bezbednosti, već vaši jurišnici iz toga je nekorektno da vi kažete da ja huškam huligane. Nisu huligani najveći bezbednosni problem ove zemlje, već organizovani kriminal, terorizam, to su najveći bezbednosni problemi, a ne huligani. Prenošenje težišta, vašega, da bi službe bezbednosti trebale da se bave sa obračunavanjem nekih huliganskih grupa, to je zamajavanje javnosti. Postoje suštinski bezbednosni izazovni rizici i pretnje kojima je izložena ova zemlja o kojima vi neće te da govorite.
Povreda Poslovnika, Balša Božović. Izvolite,
Prekršili ste, uvažena predsedavajuća, član 103. stav 5. - ako smatra da povreda nije učinjena, predsednik Narodne skupštine ili predsedavajući, je dužan da da objašnjenje. Hvala.
Vodim sednicu u skladu sa Poslovnikom. Ako niste zadovoljni ,ostavićemo za dan za glasanje, da se izjasnimo o tome. Izvoli te.
Ponoviću. Prekršen je član 107. dostojanstvo Narodne skupštine, zato što mandatar i više od polovine budućih ministara i ministarki nije prisutna kada se raspravlja o budućoj vladi. Ili pozovite mandatara da se vrati, zamenika, potpredsednika, buduće ministre, da uđu u salu i da slušaju raspravu ili da se prekine rasprava za sutra u 10 časova.
Svi su u zgradi. Stvarno se izvinjavam. Vi svi znate da oni nisu u obavezi sve vreme da prisustvuju ovde na sednici. Mogu da naprave pauzu. Dajem reč narodnom poslaniku Arpandu Fermondu. (Ivan Andrić s mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku se prvi javio Ivan Andrić. Izvolite.
Znate kako, ja jesam rekao to što sam rekao i nemam nameru da odustanem od toga. Da, to jeste huškanje huligana na nas. Dokaz za to je što, u nemogućnosti da se neki problem reši, naročito neki veliki nacionalni, apsolutno odluka svake diktature je da nađe unutrašnjeg neprijatelja i vi ti sada ponovo radite nakon nekoliko godina. To niste vi izmislili, to je radio Slobodan Milošević protiv Zorana Đinđića. Setimo se lokatora, koje su postavljali, protiv "Otpora", kojem sam pripadao. To svako malo radi kad se nekakav nacionalni problem otvori, vi nađete one koje nemaju dovoljno sposobnosti da se sa tim problemom nose. Oni kažu - pa da, evo ovi ovde, oni su izdajnici, na njima se iskalite. To je velika posledica onoga što vi govorite. (Predsedavajuća:Gospodine Andriću, koji član Poslovnika je povređen?) Rekao sam član 107. Pobogu, šta je vaš problem? (Predsedavajuća: Izvinite, nisam vas čula. Nema potrebe da vičete.) Nemojte da me prekidate. Imate dva sekretara oko vas. Stvarno, kakav je to način? (Predsedavajuća: Izričem vam opomenu.) Dajete mi opomenu? Šta je sa vama? Nemojte, molim vas da mi govorite. Pa što me prekida? Šta? Vlast? Vi danas ulazite u ovu skupštinu i formirate Vladu nogom. Meni samo nije jasno da li je vama to jasno? Niko od poslanika koji se javlja ne govori o programu Vlade, ili malo ko, nego govori o tome koliko smo mi loši. Ne znam da li ste svesni, to sam vam rekao i početkom ove nedelje – vi ste pobedili, danas to je gotovo. Danas formirate Vladu, zaboravite na nas. Vi imate neke probleme. Mislite li da smo mi uzrok, gospodine Stojanoviću, koji ste nekada imali brkove, pa vas zato nisam prepoznao? Mislite li da je LDP kriva za probleme na Kosovu? Da li je to poenta vašeg govora? Ne? Zašto ste nas danas onda pomenuli? Mislite li da u ovoj zemlji nema o čemu da se govori, nego da se lažno optužuje LDP da se bori za nezavisnost Kosova, znajući kakve će to posledice da proizvede po LDP.
Gospodine Andriću, podsećam vas na vreme. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, molim vas, član 103. stav 2, naravno, to ste u obavezi da radite kada se pozivate na Poslovnik. Narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. To je rađeno, ne mogu da kažem, gospodin Andrić se javio dva puta po članu 107, ali se dešavalo nešto u međuvremenu. Gospodin Balša Božović se dva puta javljao za istu stvar, vi ste mu dali odgovor. Ako nije zadovoljan, ima Dan za glasanje da se o tome izjasni. Više ne može po istom osnovu da se javlja i da traži povredu Poslovnika, ako nije zadovoljan odgovoran. Ima Dan za glasanje i to je to. Molim vas, striktno primenjujte Poslovnik, da bismo efikasno završili današnji dan.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, prvo, nisam siguran da je u skladu sa članom 109. ovo izricanje opomene koje je malopre bilo. No, ukazao bih na član 27, u smislu obaveze predsednika Narodne skupštine da se stara o primeni ovog Poslovnika, u vezi sa članom 87. Poslovnika, i uopšte, tumačenjem člana 87. stav 1. i stav 2. Činjenica je da je Poslovnikom predviđeno da sednica Narodne skupštine se po pravilu održavaju utorkom, sredom i četvrtkom, od 10 do 18 časova, sa pauzom od jednog sata. To podrazumeva da je u normalnim situacijama praksa da se tih osam sati radi uz jedan sat pauze. Znači, sedam sati aktivnog rada. Moram da ukažem da smo u devet sati ujutru imali zakazane odbore i uredno došli na početak rada. Istina, ti odbori nisu počeli na vreme, a mi koji smo došli sa strane u Beograd, tada bili spremni da radimo. Ovog trenutka se navršava 16 i po sati, a prošlo je i više od toga, od kada aktivno radimo, praktično, bez pauze. Nisam siguran da je to sve u duhu Poslovnika Narodne skupštine. Upravo da bi kvalitet rasprave povodom ekspozea mandatara, a opet ukazujem na spremnost svih nas da pratimo raspravu i da vidimo zašta će se Vlada zalagati, bez obzira što nisam prijavljen kao govornik, ali hoću da pratim ovu raspravu. Međutim, vidite da ni mandatar, ni mnogi ministri, nisu usituaciji da mnogo kraće budu ovde u sali, a oni treba da imaju aktivnu ulogu u ovoj raspravi. Upravo zbog toga smatram da bi bilo u duhu Poslovnika… (Predsedavajuća: Vreme.) …dobro da se prekine sednica i da se nastavi u 10,00 sati, na primer, i da završimo ovu raspravu u neko normalno vreme. Posle toga da se ide na glasanje i polaganje zakletve. Ukoliko i dalje nastavimo, mislim da ne postoji dobra volja
hvala. Mirko Čikiriz.
Reklamiram član 108. Poslovnika o održavanju reda na sednicama Narodne skupštine. Očigledno je predsedavajuća da ste vi, kao predsedavajuća, izgubili konce normalnog održavanja, rasprave o temi koja je na dnevnom redu za koju su ne samo poslanici, već pre svega građani Srbije, izuzetno zainteresovani, a pre svega zato što ste… [[Predsedavajuća: Molim vas, samo malo glasnije, ništa vas ne čujem.]] Pre svega zato što ste dozvolili poslaniku Momiru Stojanoviću da u starom, udbaškom maniru skreće temu i optužuje opoziciju za iznošenje mišljenja poslanika Aleksandra Jugovića, koji niti je u sali, a sve što je poslanik Momir Stojanović rekao nije tačno. Vi ste trebali tog poslanika da opomenete. To niste uradili i mi gubimo zbog toga 45 minuta. Prekinite ovu sednicu. Kao govornik hoću da se obratim budućem premijeru, ne mogu da raspravljam sa stolicom i da donesete premijerovu fotografiju ne mogu da raspravljam sa fotografijom. Hoću da raspravljam i da se obratim budućem premijeru i da iznesem stav moje političke stranke o njegovom Ekspozeu.
Poštovana predsedavajuća, reklamiram dve povrede Poslovnika koje ste učinili pre desetak minuta. Povrede članova 106. stav 1. i člana 107. Gospodin Stojanović je govorio potpuno mimo teme. Vi ste propustili da ga opomenete, odnosno prekinete. Gospodin Stojanović je u jednom trenutku izrekao vrlo opasnu tvrdnju kvalifikujući karakter akcije "sablja", koja je sprovedena 2003. godine, govoreći o jurišnicima, o kršenju zakona itd. Vama to možda ne znači. Građanima ove zemlje ti događaji veoma mnogo znače. Konačno, oni su ocenjeni već pred institucijama ove zemlje presudama Specijalnog suda u Beogradu, gde je većina onih koji su procesuirani u "sablji" osuđena na višedecenijske kazne zatvora. Mislim da je važno da u ovom trenutku ne napravimo presedan u kome će biti moguće da od sutra, ili od ponedeljka svako može da govori ovde na način na koji hoće. Pretpostavljam da je onda sledeća faza da gospodin Drecun u svom starom maniru ponovo počne da pronalazi albanske teroriste uvijene u albanske zastave, kao što je svojevremeno govorio. Zbog toga mislim da to nije politika nove Vlade. Mislim da su to pojedinačni incidenti i zbog toga mislim da je bilo važno da to u ovom trenutku prekinete. Druga povreda Poslovnika koju reklamiram je ovaj neverovatan način na koji izrekli ili niste izrekli opomenu gospodinu Andriću. Nisam do kraja shvatio da li je gospodinu Andriću izrečena opomena u skladu sa ovim poslovnikom? Ako ste to učinili, onda to morate da uradite na osnovu člana 109. Poslovnika. Molim vas da mi citirate koju je to povredu Poslovnika učinio gospodin Andrić, pa ste mu izrekli opomenu? Sada je ovde predsednik Skupštine. Očigledno ćete vi morati da razrešite ovu situaciju.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo po redosledu prijavljenih, samo bih da vas obavestim o činjenici da, koliko sam obavešten, potpredsednik Narodne skupštine, gospođa Vesna Kovač, nije izrekla opomenu, nego je opomenula narodnog poslanika da će biti opomenut. Molim vas da nastavimo raspravu po dnevnom redu. Gospodine Ostojiću, jeste li vi prijavljeni za povredu Poslovnika? Izvolite.
Članovi 107. i 108, a u vezi sa 27. Niste bili tu, teško mi je, gospodine predsedniče, da vama sada prebacujem povredu Poslovnika, ali ako ćemo se držati dnevnog reda i ako pričamo o Ekspozeu mandatara koji, uzgred, nije tu i zaista mislim da je nedopustivo da u tri sata raspravljamo o novoj Vladi i o Ekspozeu mandatara kada ga nema, a to znači da ne može da odgovori, jer niko od ovih ministara ne može da govori umesto njega. Zaista mislim da je suvislo da se prekine i da se nastavi sutra. Biće kvalitetnija rasprava i mandatar će biti orniji. Vidite kako je na početku večeri bio oran da polemiše sa poslanicima, a sada ga nema. Verovatno će ujutru biti bolje. Ako govorimo o držanju dnevnog reda i Ekspozeu, kakve veze sa dnevnim redom imaju formulacije – najgore što se desilo u Srbiji je 5. oktobar, "Sablja" je hapsila nevine ljude itd. Kada se neko ne drži dnevnog reda, to izazove ovakvu reakciju i ovakvu debatu. Ako je 5. oktobar bio toliko loš i ako vi, koji kažete da ste proevropska vlada, kažete da je sve loše došlo sa 5. oktobrom, znači loš je Velja Ilić, loš je Dinkić, Verica Kalanović, Knežević, Sulja Ugljanin, gospodin Krkobabić, ne sećam se da ste imali partiju pre 5. oktobra. Znači, svi sem SPS su proizvod 5. oktobra i vi, znači, nećete glasati za ovu vladu, jer je ovo Vlada 5. oktobra. Jedan prethodnik koji je napisao neki rad i čitao ga pre izvesnog vremena upotrebljava reči "bivši režim", valjda misleći na bivšu vladu. Nažalost, nekad je bio moj kolega. (Predsednik: Gospodine Ostojiću, samo da vam kažem da je dva minuta isteklo.) Bivša Vlada, to je valjda ovo ovde, to su demokrate, ali čini mi se i ovo tamo. Znači, da ni ona neće da glasa za Vladu, zato što priča loše o bivšoj Vladi, a tu pola bivše Vlade. Ako vodite sednicu i poslanici vladajuće koalicije se drže dnevnog reda, Ekspozea itd. i mi ćemo, kao i do sada, se držati dnevnog reda. (Predsednik: Naravno, moraju svi da se drže dnevnog reda.) Ali bolje je da u ovo doba prekinemo sednicu.
Hvala. Povreda Poslovnika, gospodin Ljuban Panić, pa dr Slobodan Samardžić, pa dr Oliver Dulić.
Povreda Poslovnika, član 106. stav 3. – za vreme govora narodnih poslanika nije dozvoljeno dobacivanje. Bilo je dobacivanja za vreme govora narodnog poslanika Balše Božovića. Gospodine predsedniče, obećali ste javnosti Srbije da ćete biti kontrolor Vlade. To obećanje vas molim da ispunite tako što ćete da zamenite uloge koje ste očigledno imali u partiji, umesto da se znojite kada vas pogleda gospodin Vučić, da malo oznojite gospodina Vučića i mandatara i dovedete ih da ovde govore pred narodnim poslanicima. Spisak govornika protiv ove vlade ste napravili tako da poslanici najveće opozicione političke organizacije u ovoj skupštini treba da govore do ranog jutra. Dobro niste napisali burek da vam donesemo ujutru. Hvala vam.
Kao što vidite, parlament radi u punom kapacitetu i gospodin Dačić je ovde. Za povredu Poslovnika se javio dr Slobodan Samardžić. Izvolite. Molim vas za red u parlamentu i da omogućite govorniku, gospodinu Samardžiću, da nam se obrati.
Gospodine Predsedniče, mislim da je zaista očigledno i da ja sam delim mišljenje sa mnogim poslanicima i oni samnom i siguran sam da nema uslova za dobar rad. Ne kažem za normalan rad, negde na ivici normale možemo da radimo, ali nije potrebno da obaramo rekorde u dužini rada, budući da se to odražava na njegov kvalitet. Ovo je važna sednica. Zaista predlažem, pošto je i mandatar dobio dosta pitanja, a tu postoji još jedno 25 govornika, koliko vidim, nećemo održati kondiciju, red, nećemo održati dobar odnos među nama samima ako budemo ovako nastavili i to ne samo zbog dužine, nego zbog naše sopstvene kondicije. Molim vas da prekinete ovu sednicu i da zakažete nastavak sutra u deset, jedanaest sati, ne moramo da glasamo u dvanaest, možemo i u dva, ali ćemo sednicu na fin način, na normalan način privesti kraju, raspraviti stvar i neće ostati mučan utisak da se parlament, zapravo, raspao.
Reč po povredi Poslovnika ima gospodin Dulić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, reklamiram isti član povrede Poslovnika i zaista bih želeo da vam dam jedan prijateljski savet. Taj savet proističe iz činjenice da sam ja pre nekoliko godina bio u situaciji u kojoj ste vi danas i mislim da imam pravo to da vam kažem. Dakle, nama je svima stalo da se ova vlada izglasa i svima nam je stalo da se taj posao najzad završi, da vi počnete da radite i da se država stabilizuje. Stalo nam je da se konstituišu institucije, ali to ipak mora da se uradi na jedan način koji treba da bude u duhu i u skladu onoga što ste proklamovali kao neku buduću politiku. Sada je jako kasno. Drago mi je da se mandatar vratio, odmah da kažem, izuzetno mi je drago zbog toga, ali mislim da u ove sitne sate ne postoje više uslovi da mi možemo da radimo i da razgovaramo na način kako se to inače radi. Ne mora Vlada da se formira u danu kada ste to zamisli, već smo i onako prešli u sledeći dan. Vi ste i onako već najavili da će glasanje o Vladi da bude sutra u 12,00 sati. Molim vas, budite mudri, izgradite svoj autoritet između ostalog i na ovoj sednici, tako što ćete sada prekinuti sednicu i zakazati nastavak u 10,00 sati. To vam je prijateljski savet, siguran sam ispred svih poslanika opozicije. Mi želimo sutra u 10,00 sati da nastavimo da razgovaramo sa mandatarom i da predlažemo i da kritikujemo sve ono što će biti buduća politika Vlade. Hvala vam puno.
Reč ću dati gospodinu Dačiću, ali pre toga samo da vam kažem, gospodinu Duliću i svima ostalima, da naravno u parlamentu postoji 250 narodnih poslanika. Želja jednog dela poslanika nije obaveza za parlament, ako postoji želja većeg dela poslanika koji tako ne misle. Mi nastavljamo sa radom i reč ima gospodin Dačić.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Želim da vam se izvinim što nisam bio tu, možda najviše pola sata. Ja sam sve vreme tu, sat vremena sam izlagao svoj ekspoze i mislim da nemate pravo da me kritikujete, s obzirom da je svako od vas više od mene odsustvovao sve ovo vreme. S druge strane, takođe, nemate pravo da me kritikujete, vi iz Demokratske stranke, jer ja sam zbog vas ostajao dane i dane, noći i noći da bi glasao i o budžetu i da izglasam vašu vladu sa Vojislavom Koštunicom. Ako se sećate, u pet minuta do dvanaest, jer da ta vlada nije izglasana tada, išli biste na nove izbore i tada ste me molili da razgovaram sa Tomislavom Nikolićem, da i oni odustanu od rasprave. Prema tome, zamolio bih vas malo da, kada diskutujete, vodite računa i o tome kako ste se vi ponašali. Ovde niko nikog ne maltretira. Ja sam tu, spreman da razgovaram, kao što znate, u formi sam i spreman sam da čujem sve vaše primedbe. Nemam nikakvih problema. Takođe, zamoliću sve poslanike iz vladajuće koalicije da odustanu od svojih prijavljenih diskusija, da dozvolimo opoziciji da završimo raspravu koju smo započeli. Svi ste tu, nema nikakvih problema. Znate kako, ja sam u ovom domu 20 godina, birao sam mnoge vlade. I kada nisam bio u vladi, pomagao sam da se vlade izaberu. Lično sam pomogao na vašu molbu, posredujući sa tadašnjom Srpskom radikalnom strankom, da se vaša vlada izabere u pet minuta do dvanaest sati. To je bilo da se ne bi išlo na nove vanredne izbore. N Ne, to si bio ti, gospodine Šutanovac, jer tebi smo dozvolili da se izabereš za ministra, da ne bismo išli na izbore. Nisam u pravu? Molim? (Dragan Šutanovac, s mesta: Uplašio sam se.) Što? Pa, kada se ja nisam plašio od vas svih ovih godina, zašto vi od mene? Odjednom se svi nešto plašite. Što se plašite? Ovo je parlament. Od koga se sada plašite? Meni je svejedno, možete da radite dokle hoćete, ja sam na vlasti i ovako i onako. Možete da terate još 10 dana, ali morate da shvatite da ste i vi sada na vlasti. Sa Mirkom Cvetkovićem smo dogovorili sutra u 10,00 da izvršimo primopredaju. Ako vam se vlast još drži, nema problema. Sve u redu, ali onda je vršite. Ovako dolazimo u situaciju, nemam ništa protiv, otvoren sam za kritike, za rasprave, tu sam, uvek sam bio tu, uvek sam dolazio u Narodnu skupštinu kada ste me god pozivali i stvarno ne vidim da ova rasprava treba da ide toliko u nedogled. Zato još jednom pozivam i poslanike vladajuće koalicije da imaju u vidu vreme i da se jednostavno rasprava privodi kraju. Apsolutno nemam nameru da bilo koga maltretiramo, da celu noć sada radimo, niti je to sada oglavu da se Vlada izabere preko noći. Ali, ako smo započeli jedan posao, onda mislim da ne treba sada da tražimo neke izgovore zašto ga nećemo nastaviti noćas, zato što neko nije tu. Svi smo tu. Ja sam tu. Kakve to veze ima? Ja sam mandatar i tu sam da odgovorim na sva vaša pitanja. Naravno, i da zabeležim sve vaše pohvale, kojih naravno nema. Mada, to nije u redu, jer smo zajedno radili četiri godine. Mogli biste i da kažete neku lepu reč za mene. Nisam još čuo. Ja sam se zahvalio Vladi Mirka Cvetkovića, ako ste primetili. Zahvalio se na saradnji koju smo zajedno imali. Ni jednom rečju, bez obzira na političke razlike, nisam bilo koga uvredio, za razliku od nekih drugih i spreman sam da razgovaramo dalje. Izvolite.
Hvala. Po Poslovniku narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Mi smo neutralni, LDP, niti nam se žuri, niti predajemo vlast, niti preuzimamo vlast, ali mislim da prosto nema uslova više da se radi noćas. Ono što je povreda Poslovnika, vrlo retka ovde, a mislim da ste je prilično nesvesno učinili, gospodine Stefanoviću, mislim da ste povredili član 34. Poslovnika, koji je u vezi sa članom 26. Zakona o Narodnoj skupštini, kada ste ovde govorili o pravilima rada, o tome kako se određuje da li Skupština treba da nastavi da radi ili ne. To nije pitanje većinske volje ovog parlamenta, u ovom parlamentu postoji telo koje se zove Kolegijum Narodne skupštine, koje činite vi, potpredsednici Skupštine i šefovi poslaničkih grupa. O ritmu rada Narodne skupštine odlučuje Kolegijum. Ako ne verujete meni, možete to da proverite sa gospođom Đukić-Dejanović. Mislim da je to pohvala, možda ne za vas, gospodine Dačiću, ali makar za potpredsednicu vaše partije za prethodnih nekoliko godina.
Nažalost, član 34. koji definiše Kolegijum Narodne skupštine ne dotiče rad Narodne skupštine, određivanje vremena i mesta sednice. Gospodinu Duliću sam odgovorio samo na ono što je on govorio u smislu da jedan broj poslanika smatra da ne treba da bude, kažem da to nije osnovni uslov da se to tako uspostavi. Uostalom, o redu na sednici, redosledu, odnosno zakazivanju sednice stara se predsednik Narodne skupštine, tako da mislim da tu nije povređen Poslovnik. Nastavljamo dalje sa radom. Gospodin Arpad Fremond je sledeći prijavljeni govornik. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovano predstavništvo, gospodine Dačiću, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da vam se obratim u ime Saveza vojvođanskih Mađara i da iznesem naša viđenja, sugestije i stavove.
Molim vas da gospodinu Fremondu omogućimo da se obrati Narodnoj skupštini. Molim vas za mir u sali. Izvolite gospodine Fremond.
Hvala gospodine predsedniče. Gospodin Balint Pastor, šef naše poslaničke grupe, je već detaljno izneo naše stavove, a samo ću da se osvrnem na izuzetno značajnu temu za sve nas – na oblast poljoprivrede. Istakao bih, na samom početku, da je za poslanike Saveza vojvođanskih Mađara tema poljoprivrede jedna od najvažnijih za boljitak ove zemlje. S toga buduća republička, a i pokrajinska vlada treba da zajedničkim planiranim akcijama pomogne poljoprivredi. Odmah na početku treba da kažem, da je dobro što će budući ministar poljoprivrede biti iz Vojvodine. Smatramo da kada pričamo o poljoprivredi prvenstveno treba da mislimo na Vojvodinu jer je 80% teritorije AP Vojvodine obradivo poljoprivredno zemljište. Vojvodina je poljoprivredni kraj naše zemlje. Smatramo da budući ministar, gospodin Knežević, zna šta se dešava na terenu i zna koji su najveći problemi poljoprivrednih proizvođača. Ono što je sigurno je da ministar poljoprivrede neće imati lak posao i da je u jednoj izuzetno teškoj situaciji zbog trenutnog stanja u poljoprivredi. Prošle jeseni je zasejana izuzetno mala količina pšenice, što je nezapamćeno u proteklih 50 godina u Srbiji. Zato zbog suše prošle jeseni i u toku 2012. godine su štete ogromne, sa time se svakodnevno suočavamo. Vlada AP Vojvodine je već pokrenula inicijativu da se proglasi elementarna nepogoda na teritoriji AP Vojvodine. Ovu inicijativu podržavamo i mi poslanici Saveza vojvođanskih Mađara. Prema trenutnim procenama, šteta koju je suša i visoka temperatura nanela usevima kukuruza u Vojvodini iznosi najmanje oko 60%, a nije bolje stanje ni sa suncokretom, ni sa sojom i šećernom repom. Lokalnim samoupravama u Vojvodini je upućen dopis da u saradnji sa poljoprivrednim stručnim službama procene situaciju na terenu i nakon toga upute i zahtev za proglašenje elementarne nepogode. Nadamo se da će se taj proces brzo završiti. Naime, procena je u toku i na primeru opštini Bačka Topola, iz koje ja dolazim. Sigurno vam je poznato da je plan da Vlada AP Vojvodine izvesti Vladu Republike Srbije o stanju useva po opštinama i gradovima u pokrajini republike. Vlada jedina ima ovlašćenje da proglasi elementarnu nepogodu i donese mere kojima će pomoći ugroženim sredinama. Smatram da nova vlada hitno to treba i da uradi. Predstavnici Vlade AP Vojvodine su vodili razgovore i sa predstavnicima asocijacija poljoprivrednika koji su podržali inicijativu Vlade Vojvodine. Sigurno da je ovo svakako jedna od najdramatičnijih godina kada je poljoprivredna proizvodnja u pitanju. Verujem da budući ministar zna za ovaj problem i nadam se da će se baviti ovim pitanjem. Smatram da nova Vlada Republike Srbije treba ozbiljno da se bavi rešavanjem ovih pitanja. Zbog ovog problema država gubi milijarde evra, kako smo čuli u ekspozeu gospodina Dačića. Potrebno je izaći u susret proizvođačima i olakšati im ovu i sledeću proizvodnu godinu. Najpre bi trebalo otpisati poreze, naknadu za odvodnjavanje i naravno obezbediti svim poljoprivrednim proizvođačima povoljne kredite sa izuzetno malim kamatnim stopama. Oni računaju na subvencije koje još uvek nisu dobili. Svestan sam da je to bila obaveza prethodne vlade, ali ipak sam na stanovištu da program koji je prihvaćen na početku ove godine treba da se nastavi. Poljoprivredni proizvođači treba da dobiju ono što im je obećano za 2012. godinu. Što se tiče programa buduće vlade, zadovoljni smo sa programom za poljoprivredu. Slični program smo imali mi poslanici Saveza vojvođanskih Mađara, odnosno Partija Savez vojvođanskih Mađara. Najvažnije je da nova vlada obezbedi dvostruko veći budžet za poljoprivredu. Potrebno je postepeno stvoriti uslove da se najmanje 5% republičkog budžeta izdvaja za poljoprivredu. Slažemo se i sa time da agrarna politika mora biti predvidiva a sistem podsticaja zagarantovan najmanje pet godina. Dobro je što planirate da kroz zakon o podsticajima utvrdi agrarnu politiku. Treba izdvajati planove u vezi subvencija uz široku javnu raspravu te da on obuhvati period narednih pet-šest godina jer agrarna politika mora da podrazumeva izvesnost i poljoprivredni proizvođači moraju znati kakva će biti politika subvencija. Dobro je i to da će se ukinuti uslovljavanje isplate subvencija poljoprivrednicima, plaćanje doprinosa za penzijsko invalidsko osiguranje. Po pitanju doprinosa za penzijsko i zdravstveno osiguranje naš osnovni zahtev je da se obaveza plaćanja doprinosa po veličini obradivog zemljišta odnosi samo na one vlasnike poljoprivrednog zemljišta koji žive od poljoprivrede. Neophodno je i rešenje zdravstvenog osiguranja poljoprivrednih proizvođača i članova njihovih porodica. Podržavamo stimulisanje investicija u poljoprivredi kroz beskamatna sredstva. Treba vratiti podršku i staračkim domaćinstvima. Savez vojvođanskih Mađara očekuje da sistem poljoprivrednih subvencija bude lišen političkih aspekta i da Ministarstvo poljoprivrede objavi njegove detalje,svake godine još pre početka proizvodne godine. To su samo neka od važnih pitanja kojima ćemo se posvetiti. Savez vojvođanskih Mađara se odlučio da bude konstruktivna opozicija te nećemo podržati Vladu, ali smo spremni za saradnju i u odboru za poljoprivredu kao i po svim onim pitanjima koje doprinose boljitku i napretku ove ključne grane privrede. Bićemo tu da podržimo svaki dobar predlog, svaki dobar zakon, akt, ali ćemo i kritikovati sve one mere koje nisu dobre za napredak poljoprivrede. Hvala.
Hvala gospodine Fremond i hvala što poštujete vreme koje je predviđeno za vašu poslaničku grupu. Sledeći prijavljeni narodni poslanik je gospodin Dragan Šormaz.
Odustajem.
Hvala. Sledeći poslanik prijavljeni je gospodine Aleksandar Čotrić. Izvolite.
Ne, ne odustajem, mi iz SPO-a nikada ne odustajemo. Moram u ime poslaničke grupe SPO i DHSS da uputim kritiku kandidatima za ministre koje nemaju strpljenja da nekolik sati sprovedu u ovom domu za koji je predsednik Skupštine rekao da će imati kontrolnu funkciju u odnosu na Vlada Srbije kako ćemo to ostvariti ako nisu prisutni oni o kojima govorimo i čiji rad ubuduće tek treba da bude pod budnim okom nas parlamentaraca. Drago mi je što se vratio kandidat za premijera jer je u ranijem svom obraćanju, govoreći o SPO pominjao komarce. Zato moram da ga podsetim da komarci prenose malariju, a da ponekad nema leka ni kinina za tu malariju. Još jednu stvar je pomenuo u polemici sa mojim kolegom Aleksandrom Jugovićem rekavši da je on oprostio SPO-u. Dakle, ne samo što smo mi i u ovom parlamentu nadmašili apsurdnost drama Duška Kovačevića, pa imamo i Topaloviće ovde, nego me ta vaša izjava gospodine Dačiću podseća na reči Ilije Čvorovića iz Balkanskog špijuna kada Bata Stojković kaže Bori Todoroviću – Đura će ti oprostiti što te je tukao. Želim da ukažem da ova vlada o kojoj bi trebalo da se izjasnimo nije nova jer kako može da bude nova kada je polovina ministara, ta polovina nije tu. Polovina tek treba da bude izabrana i to sada onu polovinu koja će prvi put biti u vladi dovodi u jednu šizofrenu situaciju da mora da kritikuje postupke one bivše vlade, ali samo do pola, a od pola mora da je hvali. Kako će funkcionisati takva vlada koja, što bi rekao naš narod, nije ni vino, ni voda, ni riba, ni devojka. Takva vlada u startu može da se nazove polovnom ili polovičnom, a ne nikako novom. Mi imamo vladu koja će biti sastavljena prema potrebama ne funkcionisanja jedne odgovorne vlasti već prema stranačkim potrebama. Ili, još možda tačnije prema potrebama pojedinaca koji će biti u njoj. Ona je koncipirana kao jedan film u kome se scenario piše ne prema likovima, ne prema potrebama radnje već prema glumcima. Tako da ima puno prepletanja u nadležnostima budućih ministarstava. Tako će jedan ministar da gradi jedan koridor, a drugi ministar drugi i da li će se negde naći na polovini ili će promašiti te pravce. Pa onda je moguće da će recimo jedan državni sekretar u tom istom ministarstvu biti zadužen za jednu traku auto-puta, drugi za onu suprotnu. Da će recimo pomoćnik ministra biti zadužen za nadvožnjake, a drugi pomoćnik za vijadukte ili tunele. Pošto mi iz SPO imamo vrlo kratko vremena na raspolaganju, nažalost, nije ispunjeno obećanje da će ova vlada biti manja po broju. Ona će imati 19 članova, a to je značajno više od onih prvobitnih obećanja da će biti 15, pa smo kasnije čuli, možda i 16, pa 17, i tako je broj rastao. Da je potrajalo još nekoliko dana do formiranja, možda bismo došli do broja 30, a toliko bi imali i članova Vlade. Još bih rekao da su zaista pogrešne procene da je Srbija bez nade i bez otpora. Kada su pitali jednog Crnogorca gde je danas ona junačka Crna Gora, šta je sa slavnim Crnogorcima, on je odgovorio – vratite nam Turke, pa ćete da vidite. Hvala.
Sledeći prijavljeni govornik je gospodin Vladimir Cvijan. Izvinjavam se, gospodin Dačić ima reč.
U šali sam rekao da opraštam SPO. Niti mu opraštam, niti sam se sa njim svađao. Vi se svađate sami sa sobom. Ali, to je sada vaš problem. Vi živite u nekom svom filmu, u andergraundu. Ne znam da li su vas obavestili da je Milošević umro, da je pao sa vlasti 2000. godine? Drugo, kada je reč o Crnogorcima, ovo je država Srbija. Hoćete li da prestanete više da nam govorite o tome? Mi ovde sada imamo situaciju da jedan vladika i mitropolit negoduje protiv ukidanja Ministarstva vera, zato što je najveći deo para iz Ministarstva vera odlazio u eparhije SPC van Srbije, i to najviše u Crnu Goru i BiH. Imali smo situaciju da u vreme DSS-a moj uvaženi kolega nikada nije hteo da ode u Crnu Goru, zato što je govorio da ne može da ode u posetu sam sebi. Zamolio bih vas da shvatite da Crna Gora ima svoju državu, crnogorski narod ima svoju državu, Srbija ima svoju državu i molim vas nemojte više da nas zamarate sa tim temama i da izazivate sukobe između Srbije i Crne Gore, koje su pre svega povezane zbog ljudi koji se nalaze i u jednom i u drugom rukovodstvu, pomešanog porekla. Stoga, želim sve najbolje Crnoj Gori i mislim da ćemo najbolje odnose imati sa Crnom Gorom, zato što ja nemam nikakvo poreklo iz Crne Gore. Nisam pristalica toga da će Srbija da ostane bez rukovodećeg kadra ukoliko se povuku svi Crnogorci. Stoga vas molim da oko tog pitanja ne mešamo teme. Crna Gora je proglasila nezavisnost i prestanite više da živite u bajkama i da mi stalno govorimo o tome da se to tumači kao pretenzija Srbije na Crnu Goru. Ovo je Narodna skupština Republike Srbije. Ovo nije Narodna skupština Crne Gore. Zahvaljujem.
Replika. Gospodin Čotrić.
Ne znam gospodine Dačiću da li ste vi mene slušali pažljivo. Nijednom nisam pomenuo Slobodana Miloševića, vi ste ga pomenuli. Da li je to proradila vaša podvest? Ali, kada ste ga već pomenuli, pošto ste vi u svom ekspozeu rekli da proklamujete kao cilj da naša zemlja postane članica EU, baš me interesuje kako će to i SPS, koji daje svoje predstavnike u ovu vladu, da se venča sa EU a pri tom neće da se razvede od Slobodana Miloševića? Hvala vam.
Sledeći prijavljeni je gospodin Vladimir Cvijan.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedavajući, poštujući konstruktivan predlog mandatara za predsednika Vlade, a to je da malo ubrzamo celu proceduru i da ovo svedemo na neke razumne rokove, želim da vas obavestim da ne samo da ja odustajem od prijave za govor, nego i svi poslanici iz naše poslaničke grupe. Mislim da je to dovoljno da malo ubrzamo, a nadam se da će i ovi kojima se spava biti zahvalni.
Hvala, gospodine Cvijan. Sledeći ima reč gospodin Ivan Andrić. Izvolite. Hvala, gospodine Cvijan. Sledeći ima reč gospodin Ivan Andrić. Izvolite.
Meni se spava, ali izdržaću nekako. Hajde da pokušamo da budemo ozbiljni, mada ne znam koliko je to moguće nakon rada od devet jutros. Mislim da je tema suviše važna, ali, treba reći i to da imamo razumevanje za ova mala odstupanja od ozbiljnosti. Prva stvar, a najbolje je da na početku čovek krene da demantuje sam sebe, koja mi je pala na oko su ovi citati važnih ljudi koje sam primetio u toku ekspozea. Citirali ste Kejnsa, Krugmana, malo skriveno Kenedija, ali, nekako mi se to sve vreme činilo neodgovarajućim, zato što je rasprava koja je pratila ne samo ovaj današnji dan ili ovu raspravu o Vladi, nego celu ovu nedelju, više sam očekivao da citirate Lenjina. Ako ste vi kao socijalista citirali ove kapitaliste, da mi kao liberali citiramo Lenjina i mislimo da ova situacija možda najviše zaslužuje citat da "ako će nam nešto doći glave, to će biti mangupi u vlastitim redovima". To sam nekako i želeo na početku da kažem da je prosto ta atmosfera u kojoj se niko ne snalazi najbolje, a mi prepoznajemo izgovor za nemanje odgovora na probleme. Sa jedne strane i sa druge strane, ne prihvatanje odgovornosti je nešto što stvarno na izvestan način baca senku na ovo formiranje Vlade, kao što je bacilo senku i na konstituisanje Skupštine i na vaš ekspoze. Mislim da nije dobro da se u takvoj atmosferi obračuna između političkih partija vodi diskusija. Manje ili više jedino u toku vašeg ekspozea nije bilo toga, ali sve vreme u ovoj skupštini postoji rasprava koja ukazuje na te rovove u kojima stoje manje ili više sve partije na političkoj sceni Srbije. Moram da kažem da je vaša odgovornost mnogo veća, zato što imate ambiciju i želju, verovatno ćete formirati Vladu danas ili sutra, da vi učinite prvi korak da te rovove prevaziđete. Jedna stvar je da li ćete to govoriti ovde. To manje ili više kaže svako, ali da li će se ti suštinski koraci napraviti, to ne može da zavisi od opozicije. Rekli ste, u polušali, da ne znate čega se plaše ljudi ovde. Znate kako, kada opozicija kritikuje vlast, a vlast je toliko ne tolerantna na tu kritiku i reakcija je mnogo veće od uobičajene, onda je normalno da se svako od nas zapita, da ako je to danas i ako se radi o prvom danu nove Vlade, šta će biti za mesec, dva ili tri kada problemi sa kojima se, ili imate ambiciju da se suočite i rešite, budu mnogo veći od toga da dovedete jednu skupštinsku raspravu do kraja. Zbog toga smo, verovatnije, i mi burnije reagovali, nego što je trebalo, a zbog toga ste svakako i poslanici vladajuće većine reagovali mnogo burnije nego što je trebalo. Sve to je skrenulo raspravu sa onoga što je trebalo da bude tema ovog. Pažljivo sam slušao vaš ekspoze, pročitao sam ga posle toga nekoliko puta. Nažalost, nekako je moj utisak da ste vi izbegli da date ključne odgovore ili odgovore na ključna pitanja, da budem precizan. Analiza i konstatacija situacije nije sporna. Razlikujemo se u odnosu na postavljanje uzroke problema koje ste vi naveli u svom ekspozeu. Možemo da kažemo da iz cele ove situacije ako neko gleda sa strane ispadne da je politička poenta ili politički rasplet ove situacije da je ceo problem ove zemlje bio u nameri DS da spreči sve druge da izvrši reforme, modernizuju zemlju, naprave sve ono što je ovde obećano pošto su obećanja i planovi uglavnom isti kao i pre četiri, pet godina, pre deset godina. Mi ne krijemo i u tome je naša razlika od DS,DS smatramo odgovornom u nekom delu, jer je tu vlast vršila, ali daleko od toga da je smatramo najodgovornijom. Tako da nam je teško da poverujemo da izmenom samo jednog koalicionog partnera su se po nekakvom automatizmu stvorili svi oni preduslovi za rešavanje tih problema koji su nedostajali u proteklih četiri ili pet godina. Zbog toga smo očekivali da date ili bar da pokušate da date odgovore na ta ključna pitanja. Ako se složimo da je problem ovoliki, da je situacija kakvu ste vi rekli katastrofalna i ako se složimo da je plan naravno pokretanje proizvodnje, pokretanje privrede, vi kažete da ste se odlučili za strategiju koja nije paralelna strategiji koju je predložio Fiskalni savet. Dakle, vi odbijate da zamrznete plate i penzije i na drugi naš način ćete pokušati da rešite taj ogroman deficit ili rupu koja postoji u našem budžetu, a kao izvore za to naveli ste zakon o javnim nabavkama sa jedne strane i uštede ali bez jasne računice kolike su. Mislimo da to nije dovoljno i prosto tu dolazimo do onoga što je po mom mišljenju ključno političko pitanje danas, a to je kako ćete, gde i na kojoj strani naći novac da tu rupu zakrpite i da bar deo ovih stvari ispunite. Od toga kako će se novac naći, zavisi i budućnost ove zemlje, ali i budućnost svih nas i političkog sistema u Srbiji, ali i svih građana. Ja duboko verujem da je novac i način na kojem se on nalazi i na koji se troši najvažnija stvar ili odlika jedne politike zato što se taj način i taj kontekst će definisati političko uređenje te zemlje. Za mene nije svejedno da li će to biti kredit od Rusije od tri milijarde dolara ili ubrzan nastavak reformi, približavanje EU i pronalazak tog novca ili te pomoći tako da se zemlja strukturno približava ili što je moguće više približava EU. Ja vas molim da pokušate taj odgovor date. Ukoliko je ovaj put koji ste vi naveli preovlađujući za ovu vladu evropski i to izvire iz nekoliko stvari koje ste rekli, opet mi moramo da kažemo da kriterijumi iz Kopenhagena ili kopenhaški kriterijumi nisu glavni problem ove zemlje, ova zemlja ima sposobnu administraciju, mnogo sposobniju od zemalja u okruženju. Mi svoje obaveze u smislu reformi ili promene zakona ispunjavamo u jednom, ne mogu da kažem odličnom, ali u dobrom tempu. Bar u prošlom mandatu smo sve zakone manje ili više usvajali. Problemi ove zemlje su političke prirode i nije tajna nikakva o kojim se problemima radi. Tako da mislimo da bi tu načelno, osim načelnog odgovora bilo dobro da čujemo nekakav konkretniji plan u rešavanju tih političkih problema. Pre svega, po pitanju Kosova, mnogo šire objašnjenje je potrebno od toga da ćete nastaviti pregovore ili sprovesti sve što je ova vlada do danas uradila, mi sa strane stranke iz koje niste vi, ali druge stranke ili najveće stranke vladajuće većine čujemo stvari koje su direktno u suprotnosti u političkom smislu sa tim stavom da će se pregovori nastaviti i sporvesti ono što je do sada dogovoreno, tako da ta vrsta strategije bar ne uliva poverenje ili ne daje dovoljno dozu uverljivosti da ćete uspeti da je sprovedete. Ako to nije put bilo bi lepo da znamo ili građani ove zemlje šta je u stvari taj drugi put. Mislim da pitanje štednja ili investicija da je to lažna dilema, da će svako raditi ono što može ili što mora da radi, nema vlada ni jedna, a kamoli vlada Srbije tu vrstu moći da te probleme reši ili da ih pogorša ne znam ni ja kako. Nadam se da će vas taj entuzijazam koji vas je na neki način približio u tome da napravite ovu vladu iako mi mislimo da ona nije dobra i ovaj program o kome danas diskutujemo nije program koji bismo mi imali u vladi, ali nadam se da će taj entuzijazam nadomestiti taj nedostatak odgovora na pitanja koja postoje u ovom ekspozeu. Mislim da bi bilo u redu da odgovorite na ta ključna pitanja i mislim da su ona mnogo važnija od ovog ekspozea pošto mi bar ulazimo u ovu raspravu ne sporeći vašu nameru da ovu zemlju poboljšate i da je učinite boljom. Ne sumnjam u vas ili vlast, kako god, ali mislimo da je do sada bar to menjanje politike usled nekih novih okolnosti na koje smo stalno navikli da gledamo ovu zemlju od proklamovane evropske opcije na početku mandata, dovodilo do paljenja ambasada na kraju mandata. Mi bismo voleli danas da unapred znamo kojim će pravcem ova zemlja ići. Još jedna stvar i time ću završiti. Iako sam dovoljno mlad dovoljno sam dugo ovde, da prosto ne mislim da je moguće održati takvu političku situaciju dugo na jednom mestu. Dakle, ne mislim da je prirodno da premijer ne bude iz najveće stranke, mislim da ste puno kompromisa morali da učinite vi da biste to mesto dobili, da je najveća stranka u koaliciji morala da učini neke druge kompromise da bi vam to dala, da su svi ostali morali da učine neke kompromise, neki su dobili, neki manje, ali će svakako to biti izvor stalnih konflikata u donošenju odluka bez obzira na taj entuzijazam koji danas osećate. Problemi sa kojima se naša zemlja suočava su mnogo ozbiljni da bi jedna organizacija sa unutrašnjim konfliktom mogla da ih lako savlada. Eto toliko. Hvala.
Hvala. Gospodin Bajatović, po Poslovniku.
Poštovani predsedniče i poštovane kolege s obzirom na tok rasprave, želim da dam informaciju važnu za dalji rad Skupštine. Želim da vas obavestim da će i svi prijavljeni sa poslaničke liste SPS, PUPS i JS takođe odustati od diskusije, dakle, želimo da se zahvalimo svima koje su na konstruktivan način učestvovali u ovoj diskusiji i želimo da uvažimo predlog mandatara da ovo okončamo na jedan dobar način i za naše buduće odnose. Mi ćemo strpljivo zajedno sa našim koalicionim partnerima, nadam se predstavnicima opozicije sačekati kraj ove rasprave. Hvala vam.
Hvala. Sledeći se za reč javio Nenad Popović. Izvolite.
Gospodine Dačiću, pre svega želim da kažem od vas u budućoj vladi očekujemo da se napravi diskontinuitet u ekonomskoj politici u odnosu na proteklu vladu. Dao bih samo nekoliko ekonomskih pokazatelja. Deficit budžeta Srbije sada u julu iznosi blizu 100 milijardi dinara iako je za celu godinu na nivou od 140 milijardi dinara. Stopa nezaposlenosti u Srbiji je dostigla 26% a 2008. godine kada je prošla vlada preuzela dužnost, nezaposlenost je bila 13,3%. Industrijska proizvodnja samo u periodu od januara do juna ove godine manja je za 5% i da dodam još nekoliko stvari, kurs je, to ste vi rekli u vašem ekspozeu, kada je vlada 2008. godine došla na vlast bio 78 dinara za jedan evro, danas je 118 dinara. To je preko 50% razlike. Obećano je dve stotine hiljade radnih mesta, ništa se nije desilo. Zašto ovo sve govorim? Zato što, ne da bih kritikovao prošlu vladu, kritikovao sam je četiri godine i nema razloga da se više bavimo prošlom vladom. Bavićemo se vašom vladom, ali ono što želim da dam kao najdobromerniji savet to je da slušate i opoziciju i stručnjake. Dobro se sećam, vi ste bili tu prisutni, neki su se osmehivali, neki su sa podsmehom slušali naše reči, ja sam izvukao to, kada smo govorili da je počela kriza, da kreće kriza i da ti pokazatelji koji su doneseni bili, o kojima je protekli premijer govorio u prošlom mandatu, neće biti dostignuti. Svaki budžet, svaki rebalans budžeta planirao je rast od nekoliko procenata i planirane se investicija od nekoliko milijardi dolara. Ništa se nije desilo. Znate, kada smo kritikovali program prošlog mandatara, podsmehivali su se i govorili su da kriza o kojoj mi govorimo, tada, da je ona velika šansa za Srbiju, dobro se sećam, neki protekli ministri, neću da imenujem, govorili su da će evropske kompanije napuštati svoje zemlje i dolaziti da proizvode ovde u Srbiji i da ćemo se razviti kao nikada to tada. Zašto ovo govorim sve ponovo? Isključivo iz dobrih namera, da morate da slušate i opoziciju, jer kada smo tada govorili, 2008. godine, da je za privredu domaću potrebno milijarda do dve milijarde evra, koje bi bile direktno upumpane u privredu, tada bi se time taj program i ostvario. Pošto četiri godine to nije upumpano u privredu, danas nam treba minimum pet puta više, od pet do deset milijardi evra, direktno ili kroz strana ulaganja ili kroz kredite ili kroz zajedničke projekte. Ukoliko to ne uradite u prvoj godini, gospodine Dačiću, morate imati rezultat u prvoj godini, nemate više vremena, imaćete jako tešku situaciju. Naravno, mislim da koncept racionalne potrošnje sa štedljivom administracijom je nešto što je potrebno ovoj vladi. Ključne su četiri privredne grane. Vi ste naveli tri privredne grane. Ja ću se složiti, vi ste rekli poljoprivreda, infrastruktura i energetika. Mi o tome govorimo već četiri godine. Drago mi je da ste prihvatili ovo sad, prethodna vlada to nije prihvatila, ali bih dodao i četvrtu, ključnu granu, a to je građevinarstvo. Bez građevine nema napretka. Građevina kada radi, kada se gradi bilo koji objekat u Srbiji, uključeno je od 60 do 80 raznih privrednih grana i, što je najvažnije, sve te privredne grane su ovde u Srbiji. Sve materijale imamo, usluge. Sve je ovde srpsko. Zato nam je za domaću proizvodnju, za rast domaće proizvodnje neophodno ulaganje ove četiri ključne privredne grane. Naravno, ono što je neophodno, životno neophodno, to je nova industrijalizacija. Da bismo ostvarili napredak ove četiri privredne grane, koje zapošljavaju 90% domaće privrede i zapošljavaju, praktično, svu radnu snagu u Srbiji, neophodne su nam institucije. Tri su ključne institucije o kojima govorimo već tri godine. Prva je razvojna banka. Razvojna banka bi bila usmerena ka malim, srednjim i delimično velikim preduzećima. Imala bi osnovni zadatak da dugoročno kreditira domaću privredu. Problem srpske privrede danas je likvidnost. Kratkoročno je 95% svih kredita, godinu, dve ili tri. Nijedna kompanija ne može da se razvije sa kratkoročnim kreditima i zato je neophodno upumpavanje minimum od milijardu do milijardu i po evra, direktno ili indirektno, u razvojnu banka. Ne mora razvojna banka da bude isključivo srpska,može da bude i mešovitog kapitala, a posle može da se otvori i za druge investicione fondove. Vrlo važno je reći da Razvojna banka treba da daje kredite na rok od pet do deset godina i vrlo važno za domaću privredu je grejs period oddve do tri godine, da u doba sledećeg udara krize, koji se očekuje u sledeće dve godine, preduzeća budu oslobođena plaćanja obaveza prema bankama. Ponoviću još jednom, dugoročni krediti od pet do deset godina sa grejs periodom od tri godine. Gospodine Dačiću, druga institucija je za zdravi deo srpske privrede, a pogotovo onaj u poljoprivrede, pogotovo onaj izvozno orijentisan. Za taj deo, zdraviji deo srpske privrede potrebna nam je izvozna banka, jer mi danas za izvoz u EU ne možemo da održimo korak ukoliko izvozna banka ne bude davala takve stimulacije i finansijske servise koji daju izvozne banke u drugim evropskim državama. Naravno, u poljoprivredi moramo da uradimo, to ste naveli, da se poveća budžet dva puta, ali naravno, ne možemo da dozvolimo da evropski proizvođači koji su prisutni na našem tržištu, potpuno ili delimično danas, a od 1. januara 2014. godine će biti prisutni potpuno, imaju subvencije 10 i 15 puta veće, nego naši poljoprivredni proizvođači. U ovom slučaju te subvencije mogu da se nadomeste ovim kreditima preko izvozne banke. Nemojte da zaboraviti da ti krediti moraju biti najniži mogući, moraju biti na nivou od 1, 2 ili 3% godišnje, kao što imaju kolege poljoprivrednici u Hrvatskoj, Sloveniji, a da ne govorim o Francuskoj. Treća institucija koja nam je potrebna je vezana za velike privredne sisteme, kao što je "Goša", kao što je "Jumko", kao što je "FAP" u Priboju. To je interventni fond za pomoć velikim privrednim sistemima, znači, institucija koja bi služila primarno za očuvanje postojećih radnih mesta, ne odmah za nova radna mesta, već pre svega za očuvanje postojećih, jer očuvati danas postojeće radno mesto je čak pet puta jeftinije nego stvoriti novo. Naravno, dodao bih da smo mi primenom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju direktno za ove četiri godine izgubili oko 500 miliona evra, a indirektno smo izgubili mnogo više. Izgubili smo mnogo radnih mesta i zatvorene su mnoge domaće kompanije. Bojim se da, ukoliko ne promenimo odnos, ćemo 1. januara 2014. godine imati veliki problem. Zato je, gospodine Dačiću, jako važno da u članu 41. SSP postoji odredba koja omogućava zaštitu domaće proizvodnje kada postoji velika šteta od prekomernog uvoza. Pazite, nije slučajno i EU stavila ovaj član, kada postoji opasnost od prekomernog uvoza. Gospodine Kneževiću, ovo je vama isto ideja i predlog da ovome krenete odmah u razgovore sa Evropskom komisijom i da je neophodno za Srbiju i za srpsku poljoprivredu što pre aktivirati ovu zaštitnu klauzulu. Naravno, dobro je da ste u proteklom periodu, gospodine Dačiću, bili na čelu mešovitog komiteta sa Ruskom Federacijom i da ste shvatili značaj Sporazuma o slobodnoj trgovini koji imamosa Ruskom Federacijom. Želim da verujem da će ova vlada insistirati na što većoj saradnji sa Ruskom Federacijom, pogotovo u domenu poljoprivrede, jer ukoliko izgubimo ovaj sporazum o slobodnoj trgovini, jabuke u Rusiju neće uvoziti iz Srbiji, nego će ih uvoziti iz Poljske i Francuske, jer će im biti mnogo jeftinije. Naravno, moram da dodam da osnov, pošto ekonomija ne može da bude odvojena od politike, za budući razvoj ekonomski, mislim da je i siguran sam da je to u političkoj neutralnosti, jer politička neutralnost nam takođe čuva sporazum o slobodnoj trgovini sa Ruskom Federacijom. Realno gledajući, kada bi sve bilo idealno u Srbiji, Srbija ne bi mogla da uđe u EU pre 2025. godine i nema potrebe da pravimo bilo kakve ustupke danas EU, već bolje da se okrenemo onim tržištima kuda idu danas i Nemačka i Francuska. Samo da ponovim podatak, Nemačka je u protekle dve godine otvorila devet puta više kompanija svojih u Ruskoj Federaciji, u Kazahstanu i Belorusiji, nego za prethodnih 10 godina. Ne viđen je nalet austrijskih i nemačkih kompanija u poslednje dve godine na rusko tržište, od kada je počela kriza u EU. Sve ovo bih sublimirao kao sinergiju političke neutralnosti i nove industrijalizacije. Još jednom, politička neutralnost i nova industrijalizacija, sinergija ta dva faktora mislim da može da doprinese jako mnogo ekonomskom razvoju Srbije. Što se tiče razvoja ekonomije, nema razvoja ekonomije bez očuvanja našeg teritorijalnog integriteta i suvereniteta. Da ne zaboravimo, Kosovo je pitanje ekonomsko. Uvek ga svi zaborave. Evo, tu je i gospodin Bačević, on će da vodi Ministarstvo za rudarstvo. Govorili ste i vi u vašem ekspozeu o razvoju i energetike. Naše termoelektrane su uglavnom najvećim delom ugalj, 90% svog uglja u Srbiji se nalazi na teritoriji KiM i to najkvalitetnijeg uglja. Mnogo kvalitetnijeg nego što je u "Kolubari", ili bilo gde na delu centralne Srbije. Zato je vrlo važno, osim uglja, očuvati takođe sve potencijale u dragocenim metalima, ali isto tako da dodam, Srbija je u Kosovo uložila u prethodnih 30, 40 godina preko 20 milijardi evra. Taj ekonomski aspekt ne smemo da zaboravimo. Ako se budemo zalagali za očuvanje Kosova u Srbiji, siguran sam da onda imamo šanse i za ekonomski uspeh. Hvala.
Sledeći se za reč prijavio gospodin Dušan Petrović. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, gospodine Dačiću, poštovane dame i gospodo kandidati za ministre, neki su još uvek kolege ministri. U ove sitne sate, na samom početku hoću da kažem da mislim da treba Vlada što pre da bude formirana i da to nije sporno, ali ne vidim zašto nismo po danu ovo sve radili i šteta je da se vodi debata o svakako najvažnijoj temi koju parlament može da, ako raspravlja o Ustavu da ima nešto bitnije, a da to ne mogu da vide građani Srbije. To je sad rešena stvar i to je vaša odluka. Mislim da je loša i da niste krenuli na dobar način. Neće vam biti lako, gospodine Dačiću. Biće vam teško zbog mnogo razloga. Imate tešku Vladu. U toj teškoj vladi borićete se za liderstvo sa Aleksandrom Vučićem, zbog toga što on ima više poslanika nego vi, što će samo po sebi stvoriti jednu značajnu jednačinu koju morate da rešite. Sa druge strane vam neće biti lako zbog predizbornih obećanja koja su davale članice koalicije i o nekim od tih pitanja ću da govorim ovde, zbog toga što mislim da je važno da bar postavimo pitanja, ako ne možemo da dobijemo odgovore iz ovog ekspozea. Iskreno govoreći, dame i gospodo, moram vam reći da se ponosim kad pročitam ovde da parlamentarna većina koju čine stranke koje su se odlučile da naprave koalicioni sporazum, kaže - da ispunjavanje uslova za prijem Srbije u EU treba smatrati delanjem od opštecivilizacijskog napretka za našu zemlju. To je velika pobeda DS. Mi smo osnovani zbog ovoga. Ponosan sam da ste prešli na stranu na kojoj se mi nalazimo od 1990. godine, a mnogi od nas od svog rođenja. Ubrzanje procesa evropskih integracija, uz maksimalne napore za dobijanje datuma za otpočinjanje pregovora sa EU, svakako će biti ključna tačka vaše politike, po mom sudu. Kao što je ovde više puta rečeno, osim tehničkih brojnih poslova i stvari koje treba učiniti, a verujem da je naša administracija za to sposobna i mislim da to iskustvo zajedno delimo, sposobnija od mnogih administracija u našem komšiluku, u regionu ovde, i da je samo do tehnike i do toga da li možemo brzo da usvajamo zakone i da počnemo brzo i da ih sprovodimo, mislim da bismo mi pre više godina napravili nekoliko koraka bliže EU, možda čak i ušli u nju. Ali, imamo mi svoje političke probleme i svoje velike teme i te teme čekaju celu zemlju, ali pre svega čekaju Vladu Republike Srbije. Još jedna stvar u Ekspozeu razrešava ogromnu političku dilemu sa kojom smo se mi suočavali proteklih godina vrlo intenzivno u toku predizborne kampanje. Rečenica kojom kažete da će Vlada prihvatiti sve rezultate dijaloga Beograda i Prištine, koji je postigla prethodna Vlada Srbije u svim dosadašnjim razgovorima, označavaju to da SNS više nema nikakvih dilema oko toga, da oni koji su vodili pregovore, svi mi zajedno kao Vlada Republike Srbije, ali tu je i Borislav Stefanović, i svi drugi ljudi, da su činili jedan značajan posao za Srbiju, i da za to što su oni učinili postoji pozitivna ocena, osim 22 poslanika, ako sam dobro upamtio, DSS, celog parlamenta. To je konsenzus. Nije konsenzus samo jednoglasje. Konsenzus je i ogromna preovlađujuća većina. To je takođe jedna značajna konstatacija, koja iz ovog dokumenta o kojem celu noć raspravljamo, proizilazi. Mislim da će do Nove godine Vlada Republike Srbije, predsednik Republike Srbije morati da donesu veoma ozbiljne odluke. To ne spada možda u ovu današnju temu, ali je neodvojivo vezana sa njom. Čuo sam izjavu predsednika Republike Tomislava Nikolića, pre dan ili dva, da on neće Jahjagom, koja je u funkciji predsednika tzv. republike Kosovo, stupiti u dijalog pre nego što bude uspostavljen konsenzus. Vlada, a to vi svi vrlo dobro znate, naročito gospodin Dačić, je ta koja utvrđuje i vodi politiku. Predsednik Republike ima svoja ustavna ovlašćenja. Mislim da je svojim izjavama jasno stavio do znanja da će učestvovati u ovom procesu. Na vama su te teške odluke. Preuzeli ste ogromnu odgovornost. Siguran sam da ćemo u ovom parlamentu diskutovati o tome šta će sve Vlada Republike Srbije o ovoj stvari činiti. Mnogi poslanici ovde su danas govorili čak i o nekim konkretnim stvarima koje će biti predmet tih teških odluka u toku ove jeseni. Sve ovo što svaka vlast i svaka vlada u Srbiji mora da čini, dešava se u jednom teškom ekonomskom vremenu. Ne u Srbiji, već u celom svetu i u celoj Evropi. Demokratska stranka je cenu upravljanja Srbijom u ovim teškim vremenima platila na ovim izborima, što neće ništa promeniti na stvari, da će novoj vladi biti dramatično teško kada je u pitanju ekonomija. Sada tu dolazimo do ovih predizbornih obećanja. Vrlo značajna rečenica – nivo zaduženosti u Srbiji u odnosu na ukupan BDP je mnogo manji nego u drugim evropskim zemljama. Gospodine Dačiću, da li to znači da će biti promenjen Zakon o najvišem procentu zaduženja u odnosu na BDP? Protiv toga su oštri bili, pre svega, političari koji vode SNS i da li ste vi to postigli konsenzus da se vrlo značajna stvar promeni? Važno je da to građani Srbije znaju. Demokratska stranka, premijer Cvetković, Boris Tadić koji je tada bio predsednik, optuživani su, bezmalo, kao veleizdajnici zbog toga što su dramatično povećali zaduženje zemlje. Koliko vidim iz ove rečenice, vaša vlada, gospodine Dačiću, će krenuti u povećanje stope zaduženja. Važno je da to znamo. Već ovih dana ste rekli dosta važnih stvari oko bankarskog sektora, na jedan vrlo interesantan način i mnogi su vas kritikovali. Ako ćete iskreno, ja isto mislim da je dramatična stvar da su u Srbiji dinarski krediti 15%, 24%, da su krediti u evrima 11%, 12%, to je mnogo skuplje u gotovo bilo kojoj evropskoj zemlji, nije skuplje nego u Rusiji. U Rusiji su tako te kamate. Ali, vrlo je važno da kada te tako važne rečenice stoje u Ekspozeu, kada nam kažete šta ste namerili da učinite da bi ovakvo stanje stvari bilo promenjeno, pogotovo što je monetarna politika, pre svega oblast za koju je zadužena Narodna banka kao centralna institucija finansijska u zemlji, Narodna banka koja ima svoju nezavisnost, koja zajedno sa Vladom vodi određene delove ekonomske politike, ali guverner i Narodna banka su po Ustavu ovlašćeni da se bave određenim poslovima.Mislim da je za sve nas veoma važno da čujemo od vas kakve mere nameravate da preduzmete da bi se stanje stvari u bankarskom sektoru poboljšalo. Slažem se sa mnogim poslanicima, koji su ovde o ekonomiji govorili da se likvidnost naše privrede poboljša, da svi koji se bave bilo kakvom vrstom posla imaju jeftiniji novac, jer je to način da se pokrene ekonomija u ovoj zemlji, a to je jedini način da se zaposle ljudi. Ne postoji nikakav kamen mudrosti drugačiji. Neću previše, reći ću nešto o poljoprivredi, ali da se vratim na jednu rečenicu koja mi se čini jako značajnom. Govoreći o tome kako stoje stvari sa nacionalnom valutom, stavili ste da je apsurdno da u tom periodu su devizne rezerve višestruko povećane. Da li, gospodine Dačiću, postoji planovi da Vlada upotrebi devizne rezerve za neku od mera ekonomske politike? To je mnogo važna stvar i bitno je da dobijemo odgovor na to pitanje. Nije tu gospodin Dinkić, tu je gospođa Kalanović, imali smo velike razmirice, čak i sukobe oko razvojne bankeu prethodnoj Vladi. Sada vidim da je razvojna banka postala deo plana koji Vlada hoće da sprovede i ja to pozdravljam. Pozdravljam zbog toga što smo se veoma zalagali da Zakon o razvojnoj banci bude usvojen. Nije usvojen zbog toga što je to bio stav stranke URS. Dobro je da su promenili svoje mišljenje i da ćemo taj predlog, ovakav ili onakav, imati na dnevnom redu. Mislim da je dobro što ste u svoj Ekspoze stavili da će navodnjavanje biti jedan od suštinskih infrastrukturnih projekata. Nažalost,neki od ljudi koji će postati ministri su bili ministri u Vladi 2005, 2006. godine. Srbija je tada imala više od dve milijarde evra keša posle velikih privatizacija. Da smo tada taj novac, umesto stvari koje ne možemo da prepoznamo, uložili u navodnjavanje, napravili bismo veliki profit ovih meseci kada je ova suša pogodila, ne samo Srbiju, već i ovde ceo ovaj region. Da danas imamo milion i 100.000 hektara zemljišta pod navodnjavanjem, da smo tada upotrebilimilijardu evra da napravimo sisteme za navodnjavanje, mi bismo danas bili zemlja koja ubira veliki profit i njeni građani ubiraju veliku zaradu i blagostanje sebi ostvaruju i to je greška. Sada je dobra prilika da to promenite. Imaćete, gospodine Kneževiću, zaključene ugovore za projekte za oko 200.000 hektara za navodnjavanje. Mislim daće radovi u Vojvodini, ovde oko Beograda i u Mačvi biti završeni već do početka septembra. To je revitalizacija postojeće kanalske mreže. Tu ćemo vas snažno podržati jer je to dobra stvar. DS će vam biti snažna opozicija. Znamo šta je država, nismo zlonamerni, nećemo vas štedeti. Želimo da građanima naše zemlje bude bolje, ali ne može država otvoriti prostor da umesto građana nešto radi. Možemo svi zajedno da pomognemo da stvorimo bolje uslove. U teškim okolnostima imaćete veoma teške, mislim čak istorijski teške odluke da donosite. Smatramo da u takvim vremenima je velika hrabrost da preuzmete odgovornost koju ste preuzeli. Još jednom hoću da naglasim to da u ovih 20 godina smo napravili jedan dramatičan suštinski nacionalni zaokret, da smo napravili konsenzus oko jednog nacionalnog pitanja i nacionalne stvari, a to je da je za ogromnu većinu građana Srbije ulazak u EU ključna, perspektivna razvojna stvar. Hvala najlepše.
Hvala. Sledeći prijavljeni gospodin Mirko Čikiriz. Gospodine Čikiriz, samo da vas obavestim da je vašoj poslaničkoj grupi ostalo, nažalost, samo još 20 sekundi. Imali ste šest minuta.
Gospodin Čotrić je govorio četiri minuta, a šest minuta imamo. Pogledajte bolje. (Predsednik: Verujte, pažljivo sam pratio evidenciju.) Dobro, evo u 20 sekundi. Počeću od ovoga što je Ekspoze koji je izneo budući premijer. U načelu, u Ekspozeu nema se mnogo šta prigovoriti. Kako ćemo se mi ponašati, sve ono što vodi Srbiju ka njenom bržem članstvu u EU, a za nas je to otvaranje perspektiva za sve građane Srbije, mi ćemo podržavati. Sumnja da će ekspoze i sve što je Vlada namerila u njemu da uradi, da će biti ostvareno, postoji zbog objektivne situacije u Srbiji koja je zaista teška, a i zbog svega ovoga što smo videli namere Vlade, kako da smenjuje državne službenike, kako da se vrši koncentracija moći kod jednog ili dva čoveka. (Predsednik: Dozvoliću vam da ukratko završite rečenicu, pošto ste već prešli jedan minut. Onda bih to morao da dopustim svim drugim poslaničkim klubovima.) Samo još jedna rečenica. I zbog atmosfere koja se stvara oko Narodne banke koja ima poseban status i zbog najava o mogućem napadu na devizne rezerve zemlje, što verujemo da je velika opasnost. Hvala.
Hvala. Sledeći prijavljeni je Bojan Đurić. Preostalo vreme za vašu poslaničku grupu je dva minuta. Izvolite.
Nisam siguran, čini mi se da je gospodin Andrić govorio 11 minuta i 40 sekundi, a mislim da je vreme LDP 16 minuta i 40 sekundi. (Predsednik: Vaše ukupno vreme je bilo 16,48. Imate dva minuta i 20, 30 sekundi maksimalno.) (Judita Popović: Nije tačno, pratili smo, 11 minuta je govorio. Ostalo je pet minuta sigurno.) (Predsednik: Pet minuta sigurno nije ostalo, ali tražićemo službenu evidenciju. Izvolite.) Poštovani predsedniče, kandidatu za predsednika Vlade, kandidati za ministarke i ministre, dame i gospodo narodni poslanici, osim što je u ovo gluvo doba noći, meni se nekako čini da se i mi nalazimo u nekoj vrsti gluve sobe, da malo šta u ovom trenutku već izlazi iz ove prostorije i da polako postajemo samo zatočenici te formalne obaveze da večeras ili sutra u toku dana izaberemo Vladu i mislim da je to najtragičnija stvar u ovom trenutku. Ovo svakako nije prva sednica ili prvi politički događaj koji traje čitave noći. Pretpostavljam da sam jedan od mlađih poslanika, izuzimajući kolegu Selakovića koji je mlađi od svih kandidata za ministre, ali bilo je puno ovakvih sednica u proteklih 20, 25 godina. Mislim da smo danas u problemu što pre tih 20 ili 25 godina su ljudi ovo gledali sa nekakvim očekivanjem. Danas mislim da nemaju nikakva očekivanja i da je ta vrsta letargije najveći problem ove zemlje. Zašto ovo govorim? Nemam problem sa prve dve stranice vašeg Ekspozea. Mislim da tu jeste rekli neke istine koje su Srbiji u ovom trenutku potrebne. Imam problem sa preostalih 20 stranica. Ono što ste na tih 20 stranica napisali, gospodine Dačiću, nisam siguran da su pravi odgovori na sve one probleme koji su se istakli na samom početku svog Ekspozea. Opozicija obično prigovara vladi i stalno iznosi tu bojazan da vlada neće ostvariti neke od svojih planova koje je dala u ekspozeu. Moram da vam kažem, makar što se tiče LDP, za jedan dobar deo ekspozea se nadamo da ga nećete ostvariti. Pogotovo kada su u pitanju ovi ekonomski sektori, odnosno moguća ekonomska rešenja koja ste ponudili kao odgovor na ekonomsku i socijalnu krizu u Srbiji. Divni su ti citati i "Forda" i nekih drugih, ali problem je što "Ford" nije bio direktor javnog preduzeća koje je proizvodilo automobile, nego je bio nekakav privatan proizvođač, nije uvozio automobile pa ih prodavao, nego je počeo da ih proizvodi. U ovom ekspozeu ne vidim nijedan način kako biste vi ili ljudi, hajde da tako kažem, vaše ideološke provenijencije rekli kako ćete stvoriti neku vrstu dodatne vrednosti. Divni su ti planovi o besplatnom zdravstvu, ali tu je i gospođa Đukić Dejanović, pretpostavljam da bi to možda mogla bolje da vam objasni. Ako kažete da se zalažete za besplatno zdravstvo, to znači da ukidate doprinose za zdravstvenu zaštitu. Sve dok građani plaćaju te doprinose, zdravstvo u našoj zemlji nije besplatno. I sa ovim i ovakvim doprinosima, Republički zdravstveni fond ne može da servisira ni minimum svojih obaveza. Vi se sećate kako smo završili protekli saziv parlamenta, sa ogromnim kreditima za "Galeniku" i ogromnim garancijama za neka druga javna preduzeća. Ovo što vi ovde nudite kao efikasan model rešenja svih tih problema, prosto ne može da izdrži test realnosti ni zemalja koje su mnogo razvijenije od Srbije. Pratio sam ono što ste radili i ono o čemu ste govorili u kampanji i nakon kampanje. Dobro je da se izašlo iz te jedne vrste izolacionizma kojoj smo ili kojoj ste bili skloni, ali ne možete uzimati segmente pojedinih rešenja ili, kako bih rekao, modernih tendencija u državama, koje se po svemu razlikuju u Srbiji, i tako ih veštački kalemiti na naše političko ekonomsko tlo. Vi niste prvi, vi niste usamljeni… (Predsednik: Vreme, gospodine Đuriću.) … niste usamljeni primer u tome. Mislim da su to vaše najveće greške, odnosno one tačke kontinuiteta u odnosu na prethodnu vladu. Mi nećemo glasati za vašu vladu, ali vas još jednom molim, na vama je u ovom trenutku velika odgovornost, izabrali se da budete predsednik Vlade, osim što morate da vodite Vladu, morate da probate da kontrolišete i nešto što u ovim prvim danima liči na neku vrstu odisaja naroda. Kolega Selaković će takođe znati o čemu se ovde radi. To je jedna prilično ružna, ne bih voleo da se desi ponovo, ali paralela sa nečim što se dešavalo u Srbiji pre 120 ili 130 godina, u jednom vrlo važnom istorijskom trenutku. Hvala.
Hvala. Reč ima gospođa Milica Radović, poslanička grupa Demokratske stranke Srbije. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine predsedniče, bez obzira što su skoro svi opozicioni poslanici odustali od večerašnje diskusije, smatram da nije fer, nije korektno, u krajnjem slučaju nije pristojno da se u ovo vreme raspravlja o jednom od najvažnijih pitanja za budućnost Srbije. Mislim da je vaša odgovornost u tom slučaju ogromna, jer ste vi taj koji vodi ovu skupštinu i da ovakvo rešavanje situacija neće nikako doprineti poštovanju dostojanstva ovog doma. Što se tiče ekspozea, zaista nisam očekivala ovakav ekspoze, koji odudara od zaštite nacionalnih i državnih interesa. Očekivala sam jedan ekspoze koji se barem zasniva na elementarnom poštovanju nacionalnih državnih interesa. Ovaj ekspoze je, po mom mišljenju, prepun protivrečnosti, opštih mesta i, ono što je po našem mišljenju najgore, možda jedne opasne tendencije nastavka politike kršenja Ustava, prvenstveno kada je reč o politici prema Kosovu i Metohiji i kada je reč u odnosu prema AP Vojvodini. Zamolila bih kolege iz Demokratske stranke da mi omoguće da govorim, a apelujem i na vas da mi omogućite uslove za nastavak rasprave. (Predsednik: Molim poštovane kolege da gospođi Radović omogućimo da završi svoje izlaganje. Hvala vam.) Prošlo je više od dva meseca od dana kada su završeni izbori, mi smo polako počeli da se približavamo trenutku koji je predstavljao krajnji rok za formiranje Vlade i dobro je što je do nekog dogovora došlo, ali po mom mišljenju izuzetno je važno što je vlast, koja je do juče vodila državu, otišla sa nje, na čelu sa bivšim predsednikom Republike. Smatram da se radi o jednoj od najgorih vlasti u najnovijoj srpskoj istoriji, koja je zbog političke arogancije, zbog nesposobnosti i neimanja hrabrosti da se uhvati u koštac sa rešavanjem najvažnijih pitanja u društvu i zbog slepog ispunjavanja svakog zahteva i svakog uslova, ma sa koje strane on dolazio, ostavila državu u jednoj očajnoj ekonomskoj situaciji, sa nezaposlenošću od oko 25%, sa opustelom privredom, sa kursom dinara od 118 u odnosu na evro i, naravno, ni sa jednim dinarom od direktnih stranih investicija, bar kada je u pitanju ova godina. Ovo, naravno, sve govorim, ne zbog građana, koji mnogo više osećaju tu pogubnost te politike, nego mi narodni poslanici, ovo govorim prvenstveno zbog toga što kao predstavnik opozicije mogu da izrazim razumevanje za teškoće i rizik sa kojom se ova vlada suočava. Zbog toga nisam sklona da odmah na početku idem sa napadima, prvenstveno personalnim, kada je sastav Vlade u pitanju, iako u neka kadrovska rešenja i te kako sumnjam. Mislim da je neophodno, pre nego što krenemo na konkretne predloge, da konstatujemo neke stvari. Mandatar je nekoliko puta u poslednje vreme ukazao da se ovde radi o prvoj srpskoj vladi, verovatno misleći na to da je, za razliku od prethodne vlade, nisu formirali strani ambasadori i tajkuni. Sada, ako je ta informacija tačna, mene zanima odgovor na pitanje – zašto je onda saradnja sa DSS i DSS bila apsolutno zabranjena za svaku vrstu saradnje? Ovo prvenstveno govorim i zbog toga što smo mi jedina stranka koja nismo čak ni formalno bili pozvani na konsultacije u pogledu formiranja vlasti. Ne bih volela da me shvate kao nekoga ko možda žali ili ko je možda uvređen zbog te činjenice. Ovo prvenstveno govorim zbog toga da bi opovrgla težnju i, naravno, opovrgla samu tezu o tome da nije bilo nikakvih pritisaka prilikom formiranja ove vlasti. Dalje, ono što je za mene vrlo važno, moram da izrazim svoju sumnju u iskrenu nameru staro-novih ministara u pogledu toga da će oni da se opredele za politiku diskontinuiteta, bar u onim odredbama i u onim oblastima u kojima je mandatar to pomenuo. Podsetiću vas da u šest oblasti iz ekspozea ova vlast nastavlja istim putem… (Predsednik: Izvinjavam se gospođi Radović. Molim narodne poslanike da pažnjom na sednici omoguće da gospođa Radović završi svoje izlaganje.) Mogu i ovako, ali mislim da nije korektno s obzirom koliko je sati i s obzirom da nam je koncetracija zaista na izmaku. Kažem, izražavam svoju ozbiljnu sumnju u iskrenu nameru onih ministara koji su obavljali svoju dužnost i u ranijoj vlasti i koji će da obavljaju tu dužnost i u vladi koja će biti formirana od sutra, da će da se opredele za politiku diskontinuiteta, bar u onim oblastima koje je mandatar pomenuo u samom ekspozeu, jer postoji šest oblasti u kojima ova vlada nastavlja apsolutno istim pravcem kao vlada koja je vladala do danas. Postaviću samo jedno pitanje, da bi prosto bilo jasnije o čemu govorim. Recimo, da li neko može da veruje da će jedan ministar, koji je zdušno podržavao, primera radi, reformu pravosuđa, i danas biti za kompletno drugačije rešavanje onih problema dokle nas je reforma pravosuđa dovela. Ili, da budem još konkretnija, da li neko može da veruje da će departizaciju sprovoditi oni koji su partizaciju potencirali kao svoj izum? Ja u to ne verujem, ali takvih protivrečnih pitanja ima mnogo. Naravno, mnoge protivrečnosti se nalaze i u samoj ekonomskoj politici. Nije mi jasno da li je ova vlada opredeljena za koncept razvojne ekonomije ili koncept politike štednje? Nije mi jasno zbog toga što mislim da u isto vreme ne može da ide koncept koji će zastupati MMF i 13. plata. Takođe mi nekako ne ide u isto vreme restriktivna monetarna politika sa upumpavanjem novca za razvojnu banku. To su protivrečnosti na koje je nužno da dobijemo odgovor večeras, da bi znali da li ova vlada ima jasan put izvođenja države iz ove ekonomske krize. Posvetiću svoje izlaganje nečemu što je za nas vrlo važno, a to je pitanje politike prema KiM. Iz ekspozea smo samo mogli da zaključimo da će ova vlada nastaviti politiku prethodne vlade i da neće priznati nezavisnost Kosova. Ali, iz ekspozea se ne vidi čime će i na koji način će ono biti branjeno. I prethodna Vlada je govorila da nezavisnost Kosova nikada neće priznati, ali nije učinila ništa da tu nezavisnost ugrozi, ili, da kažem još jasnije – naprotiv, učinila je mnogo toga da tu nezavisnost ojača. U predizbornoj kampanji mogli smo da čujemo da će dogovori koji su postignuti u sporazumu između Beograda i Prištine biti osporeni, ukoliko su oni u neskladu sa Ustavom. Sada čujemo da će ti sporazumi da budu poštovani u kompletu, onako kako je prethodna Vlada dogovorila. Mene samo zanima da li je to bilo jedino sredstvo koje je ovoj vladi ostavljeno na raspolaganju. Zašto ga bar formalno ne ispitate? Zašto bar formalno ne preispitate njegovu ustavnost? Prosto, ne mogu da verujem da će da se primenjuje nešto što je duboko protivustavno, duboko protivzakonito, duboko na štetu građana koji žive na KiM i duboko na štetu interesa same Srbije. U ekspozeu ste pomenuli da Srbija ima nezavidan spoljno-politički položaj. Ako je već tako, onda mislim, ako želimo da nas naši partneri i u Evropi i u Americi tretiraju na jedan drugačiji način, na jedan pravedniji način i na način koji je satkan od više poštovanja nego što je to do sada bio slučaj, onda je naravno neophodno da neke stvari i odbijemo. To nije bio slučaj sa ovom vladom. Nastavlja se ta politika straha od političkog i diplomatskog sukobljavanja. Upravo taj strah od političkog i diplomatskog sukobljavanja sa EU i sa Amerikom je doveo do toga da je naša borba za očuvanje teritorijalnog integriteta pretvorena u farsu. Na kraju, pošto će mi vreme još malo dozvoliti… (Predsednik: Imate još dva minuta na raspolaganju.) Mislim da ćete mi dodati još malo vremena, zato što ste moje vreme koristili da bi umirili poslanike. (Predsednik: To je vreme koje sam uračunao.) Na kraju, pitanje pravosuđa. Očekivala sam malo veći osvrt na ovu tematiku i na ovu problematiku, jer smatram da je zaista stanje u srpskom pravosuđu danas zabrinjavajuće. Sve ono što je trebalo da rezultira reformskim procesom, rezultiralo je jednim fijaskom i potpunim neuspehom, što za krajnju posledicu ima potpuno gubljenje poverenja građana Srbije u pravosudni sistem. Naravno, do ovoga je došlo zbog toga što je u ovaj proces pristupljeno sa jednom ogromnom količinom političke arogancije i, naravno, ogromnom količinom neznanja onih koji su ovu reformu sprovodili. Ovde postoje određena pitanja na koja bih ja mogla da se osvrnem kada je u pitanju rešavanje same situacije u pravosuđu. Podsetiću vas da postoje ogromni problemi, da je potpuno bez ikakvih kriterijuma i merila, da su ukinuti veliki broj sudova, da je potpuno paušalno određen broj sudija, da je posle toga pristupljeno reizboru sudija, a da je nakon svega toga usledila odluka Ustavnog suda, gde su usvojene sve žalbe onih sudija koje nisu bile reizabrane. Da budem konstruktivna, na kraju ću da iznesem svoje lično viđenje situacije u pravosuđu i načina na koje ona može da se prevaziđe. Mislim da će gospodin Selaković imati razumevanja za to. Sa ovakvim sastavom Visokog saveta sudstva, mislim da nijedna dalja mera u pogledu stvaranja temelja nezavisnog pravosuđa ne može da se sprovede. Neophodno je odmah, po hitnom postupku, izmeniti Zakon o Visokom savetu sudstva i izabrati kompletan novi sastav Visokog saveta sudstva i onda krenuti sa rešavanjem pitanja. Prvo pitanje jeste da taj novoizabrani sastav Visokog saveta sudstva vrati na posao sve one sudije čije su ustavne žalbe pred Ustavnim sudom usvojene, kasnije da se pređe na samo revidiranje nove mreže sudova. Ali, tu nisam sklona da poverujem da bi rešenje koje je radikalno i revolucionarno, koje bi vraćalo sve na prethodno stanje, bilo produktivno. Više sam za varijantu da bi trebalo ići sa jednim mekšim rešenjem koje bi podrazumevalo sagledavanje ukupnog broja sudija i sagledavanje svih onih problema koji su u pravosuđu nastali. Posle toga bi se išlo… (Predsednik: Molim vas da završite u najskorije vreme.) … Posle toga bi se verovatno i moralo ići na izbor predsednika sudova, što predstavlja jednu od osnova za završavanje stvaranja temelja za nezavisno pravosuđe. Na kraju, moram da kažem da će DSS biti konstruktivna opozicija. Mi ćemo podržati sve što valja, ali ćemo biti najžešći protivnici svih onih loših poteza na koje se ova vlada bude odlučila. Ovaj koncept ne možemo da podržimo, iz prostog razloga što on bitno odudara od koncepta vođenja državotvorne politike za koju se DSS zalaže već 20 godina. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine predsedniče, uvaženi narodni poslanici, dame i gospodo kandidati za ministre, uvaženi kolega Dačiću, ili da kažem još uvek zameniče premijera, danas ste imali u nekoliko navrata čašu žuči kojom ste polili svoje doskorašnje kolege i partnere a mi vas nijednom rečju nismo uvredili. Ako ste na nekoga mogli da budete ljuti, to je upravo na vaše nove koalicione partnere koji su rekli da je Vlada u kojoj ste vi bili zamenik premijera nešto najgore što je Srbiju moglo da pogodi; da je Vlada u kojoj ste vi bili zamenik premijera napravila niz grešaka u oblasti ekonomije, odgovorna za povećanje broja nezaposlenih itd. U stvari, govorila je, taj deo pozicije, govorio je više o vama koji ste danas sa te strane i sedite, u želji da formirate novu vladu. Podsetiću vas da je Vlada koju je vodio Mirko Cvetković po broju glasova i po mandatima u parlamentu Srbije dobila više nego što je imala 2008. godine. U toj vladi, odnosno u ovom parlamentu, upravo najveći broj je dobila DS. Manji broj glasova su dobile stranke koje danas prave novu koaliciju na dosta neprincipijelnim osnovama, imajući u vidu, a to sam siguran pošto ste se pozvali na boga u nekoliko navrata. Možete i na to da se pozovete, da niko od vas sanjao nije, kad ste bili u kampanji, da ćete praviti ovakvu vladu. Valjda zbog toga je ovaj ekspoze bio dosta štur, dosta, ako dozvolite da kažem, dosta tanak, pun opštih mesta želja, htenja, obećanja, razmišljanja,viđenja. Ali, ja vam to ne zameram, s obzirom da ste sklopili nešto što je nespojivo, da ste izdelili nešto što je nedeljivo, da ste imali velike pritiske da prepustite dosta toga što je u ingerenciji predsednika Vlade. Ovakav ekspoze je dobrodošao, imajući u vidu da nisam očekivao čak ni to. Znajući vas, očekivao sam da bude mnogo bolji. I kada ste ušli u tu avanturu pravljenja vlade sa novim partnerima, očekivao sam da imate jasnu viziju gde ste krenuli, sa kim i na koji način. Nažalost, ta mi vizija sada nije jasna, ali svakako, slično se sličnome raduje, pa vidim da ste danas radosni i veseli. I treba da budete. Molim vas da u onom delu sednice kome niste prisustvovali saslušate šta su govorili vaši partneri o vladi u kojoj ste vi bili zamenik premijera. Razmislite kolika je vaša odgovornost i odgovornost vaših kolega, koji su ostali u vladi. U vladi imam prijatelje, imam ljude koje smatram da su bili korektni i biću korektan prema njima, uvek kao i prema vama, ali nemojte da ja branim vaš rad ili nerad kako su govorile vaše kolege. Nije tačno ni ovo što je govorio uvaženi kolega Marković, ne može onaj koji ima 14% da bude pobednik u odnosu na onog koji ima 22%. U politici je sve moguće, ali ta vrsta matematike naprosto ne postoji. To je neki račun koji se poznaje samo u Srbiji. Ne bi mogao ni neko ko ima 14% bude mandatar, ali može i to. Slušaćete ga, kao i što sad ćutite, jer vam je rečeno da ne govorite i uvažavam što imate autoritet već od prvog dana i treba da vas slušaju, jer vi ste čovek sa mnogo većim kredibilitetom i imate mnogo više iskustva od njih. Ono što mi je tema i želim da izazovem, ako mogu, polemiku, to je upravo ekspoze i nekoliko stvari koje ste ovde stavili, koje nisu decidne, a meni deluju vrlo jasne, ali niste ih jasno naglasili. Jedna je stvar koju je pomenuo kolega Petrović, na šestoj strani ekspozea kažete - da je nivo zaduženosti u Srbiji, u odnosu na ukupan društveni proizvod, mnogo manji nego u drugim evropskim zemljama. Da li je to najava povećanja zaduženja građana Srbije? Ovih dana kroz neke medije, rekao bi neko režimske, novog režima, koji se stvara ovih dana, kaže se da je vlada Mirka Cvetkovića zadužila Srbiju za 12 kolena unapred. Koliko kolena će da se zaduži Vlada ne bi li ispunila to što vi planirate da radite? Čuli smo da postoji ideja da kredit za infrastrukturu za neophodnu železnicu u Srbiji se prebaci u kredit za budžet i da se potroši. Da li je to plan rada i da li je to zaista politika koju mislite da mi nismo u našoj vladi, u kojoj ste vi bili zamenik premijera, mogli da radimo. Mogli smo i mi to da radimo, ali nismo hteli. Zašto? Zato što smatramo da je neophodno uložiti u infrastrukturu, kao što smo smatrali da je neophodno uložiti u Upravu za sredstva za navodnjavanje, ali tog novca nije bilo. To je pitanje koje je jako važno i očekujem da date odgovor. S druge strane, na strani 11, veliki deo poljoprivrednika koji danas trpi veliku štetu zbog ove suše obradovao se obećanjima, koje su dale vaše kolege u toj kampanji, da će agrarni budžet biti dupliran u odnosu na ovu godinu. Gospodin Dinkić je na tome sigurno dobio onih 0,4% zahvaljujući kojima je URS ušao u parlament. Vi kažete da planiramo da značajno povećamo agrarni budžet. Šta znači značajno povećanje? Znači, prošle godine Ministarstvo poljoprivrede je uvećalo budžet za 44%, to je takođe značajno, ali nemojte značajno, obećanje je duplo. Hoće li biti duplo ili neće biti duplo, hoće li biti duplo u sledećoj godini ili ćemo ko po starom maniru videti 2016. godine, izborne godine, kada ćemo opet imati priliku da vidimo kako se vlada raspada po šavovima, kako među vama nastaje neka opozicija koja će tog trenutka da izvuče taj dupli budžet za agrar. Imate veliku odgovornost prema srpskom seljaku i mislim da to treba da uradite već u sledećem budžetu. Na strani 13 govorite o privatizaciji velikih sistema da se neće privatizovati elektroprivreda, Železnica, PTT, aerodrom. Nisam siguran da ste u pravu i da je to pametna odluka. Imajući u vidu da u Srbiji postoji još aerodroma, koji mogu da se vrlo brzo stave u pogon.Ne govorite o Telekomu. Ovde se nabraja šta neće biti privatizovano. Podsećam, pokušali smo da za određena sredstva prodamo Telekom. Naša Vlada u kojoj smo sedeli zajedno, jedan deo opozicije, odnosno pozicije sadašnje, je tada podneo i krivične prijave. Da li vi ovo, što ste izbegli da stavite Telekom u ekspoze, najavljujete da će Telekom da se prodau nekoj budućnosti. Građani Srbije na kraju dana treba da dobiju odgovor na to. To je nešto što mora biti kristalno jasno od samog početka. Radi se o jednom od najvažnijih javnih preduzeća, koje ostvaruje veliku dobit. Ne kažemo da Srbija treba da ima u posedu Telekom. Smatramo da Srbija, kao i druge zemlje treba da izvrši privatizaciju telekomunikacija. Podsećam da je ogromna hajka bila tokom prošle godine, apropo tog pokušaja prodaje i da smo mi nakon toga otkupili i grčki deo. Srbija u odnosu na 2008. godinu ima značajnije veći deo u Telekomu, nego što je imala onda. Na strani 15 govorite o velikim završecima infrastrukture, glavnih saobraćajnih koridora itd. Ovde sada imamo veliku dilemu. Da li ste u ovome ekspozeu konsultovali i predsednika Republike, koji je tokom kampanje obećao, ako sam dobro razumeo, a verujem da i građani Srbije, najepohalniji projekat Srbije, mogli bi da kažemo svih vremena. Rekao je da će to biti projekat u vrednosti oko 100 milijardi evra, koji bi trebalo da poveže Beograd i Solun, Morava, Vardar itd, u koji su građani Srbije poverovali. Vi ste ga izbacili iz ovog ekspozea. Da li to znači, da to što se građanima pričalo, po onom starom sistemu radikala kada Vojislav Šešelj kaže – to je bilo u kampanji, to nije za ozbiljno. Nama trebaju odgovori. Ovo nisu kritike, nemojte da me pogrešno shvatite. Samo želim da građani Srbije sutra kad ustanu znaju šta je baza na osnovu koje će oni moći da planiraju svoju budućnost i da li će moći da putuju u svom životu brodom do Soluna i da prodaju svoju robu, da kupuju ili ne? Da li je to bila samo priča za kampanju, što mislim da bi bilo jako loše, jer onda bi se napravila atmosfera u kojoj postoji jedan disbalans između predsednika i Vlade. Očigledno Vlada ne sluša predsednika. Predsednik ima problem oko ovog saveta za nacionalnu bezbednost. Ne veruje se njegovom šefu kabineta, mora da se postavi neko drugi. Sve to izaziva sumnju među građanima i stvara jednu zebnju – da li postoji jedna simbioza vlasti u Srbiji ili ne. Ono što smatram da je ispušteno, čudi me da je taj deo ispušten, a tiče se bezbednosnih integracija. Lično i iskreno radujem što na čelo Ministarstva odbrane dolazi neko ko je v.d. predsednika najveće stranke. On će verovatno imati mogućnost da ono što ja nisam mogao da uradim obezbedi znatno veća novčana sredstva, ukoliko bude želeo. Moć će imati, koliko vidimo imaće svu moć u ovoj državi. Želeo bih da on to i učini. Ono što me čini, sa druge strane, tužnim, to je što se očigledno smatra da je taj posao u Ministarstvu odbrane suviše jednostavan i lak da možemo da radimo 5-6 stvari. Ako bude obezbedio novac, siguran sam da će ljudi, koji tamo rade profesionalno, uspeti da na adekvatan način plasiraju i da se stepen bezbednosti naših građana podigne na još viši nivo. Međutim, ono što je jako važno i u čemu siguran sam postoji razlika, a to ste namerno izbegli da napišete u svom ekspozeu. To je odnos Srbije, ne samo prema EU, već i prema jednoj važnoj vojnoj međunarodnoj organizaciji, a to je NATO. Srbija je u ovom trenutku član Partnerstva za mir. Vidim, baš deo SNS, koji sada vrti glavom. Hoćemo li mi ostati u tom partnerstvu. Hoćemo ili nećemo? (Predsednik: Molim narodne poslanike da se ne uključuju u dijalog sa govornikom, a govornika da se ne obraća narodnim poslanicima.) Gospodine predsedniče, zaista koncizno govorim, vrlo koncentrisano. Verujem da u pola četiri nekom delu ovde je teško da prati. (Predsednik: Imam razumevanja za sve, samo vas molim da nastavite.) Govorimo o stvari koja je jako važna, a sa aspekta bezbednosti Srbije, regiona itd. Da li će Srbija ostati u Partnerstvu za mir? Da li će nastaviti sa integracijama, produbiti odnose ili će, u odnosu na platformu koja je postojala, napustiti taj program i postati neutralna, ili kako se to već zove, u smislu u kome je to proklamovano više puta od strane dela vlasti, koji čini najveća partija u ovom parlamentu. To su pitanja na koja trebamo da dobijemo odgovore. Ponavljam, opet nije ništa zlonamerno, nemojte doživeti ovo kao kritiku. Znamo se, radili smo zajedno četiri godine. Ništa manje uspešni nismo bili ni mi u toj vladi. Dobili smo kudi kamo više za nekih pedeset posto glasova, ali očekujemo danas kad preduzimate glavnu palicu da odgovore na ovako ozbiljna pitanja definišete, ako ne u Ekspozeu, onda bar u odgovorima u odnosu što smo mi postavili kao pitanja. Sa druge strane, budite sigurni da ćemo imati razumevanja za sve ono što smatramo da je dobro za Srbiju. Voleli bi i mi da se koridori završe. Nije bitno ko je iz kog kraja Srbije, završite ih sve. Podržaćemo vas u tome, nemojte imati dilemu nikakvu. Voleli bi da Srbija za četiri godine nema ne zaposlenih, da se završi koridor do Soluna, da sve ono što ste obećali da bude ispunjeno. Budite sigurni, ja ću vam dati glas za četiri godine na parlamentarnim izborima, ali samo ispunite ono što ste obećali. Ništa više od toga. Ukoliko ne budete to ispunjavali, ova parlamentarna sala će biti jako nezgodna za one ministre koji budu dolazili ovde, a ne ispunjavaju svoje obaveze koje su dali, odnosno svoja obećanja. Mi nismo nikoga terali da da obećanja, ali oni koji su dali obećanja moraju biti odgovorni i pred građanima i pred poslanicima. Želim vam svu sreću, pogotovo novim ministrima. Onima koji su radili, njima zahvaljujem na saradnji koju smo imali. Smatram da smo bili dobri, korektni partneri. Onima koji su sada ušli u Vladu, vrlo brzo ćemo se videti, pa ćemo videti na koji ste način shvatili uopšte rad Vlade i da li mislite da je toliko lako koliko izgleda sa ove strane i sa te iste. Hvala.
Sledeća se za reč prijavila gospođa Trivan. Vreme za vašu poslaničku grupu iznosi 29 minuta i 40. Izvolite.
Znam da ovo počinje da biva apsurdno, niti nas slušaju građani, niti nas vi slušate, niti imate više koncentracije za to, ali govorim večeras iz čistog poštovanje prema vama, zato što smatram da zaslužujete šansu, zato što smatram da treba da budemo u sali i zato što smatram da je ova vlada uprkos činjenici i da se u gluvo doba bira, ima pravo da je mi poštujemo i da kažemo nekoliko reči u znak tog poštovanja. Budućem premijeru i današnjem mandataru želim svu sreću. Mislim da će mu, osim Boga, na koga se pozvao, biti potrebno i dosta sreće. Mislim zbog toga, zbog načina na koji je ova vlada oformljena. Mi smo ovih dana gledali dva velika čuda. Prvi put u istoriji je Zakon o ministarstvima branila stranka koja nema mandatara, branila je SNS. To je prvi put u istoriji parlamentarizma da to gledamo, čime je jasno stavljeno do znanja svima nama da će ova vlada biti dvoglava aždaja. Stranka koja je dobila najviše glasova je imala strateško partnerstvo samo sa jednom strankom – DSS. To je jedina stranka koja je podržala predsedničkog kandidata Tomislava Nikolića. To je jedina stranka koju niko nije nakon toga pozvao na pregovore. Time se jasno pokazalo ono što je Ivica Dačić napisao u svom Ekspozeu, da je ovo zemlja izneverenih očekivanja i propuštenih prilika i da ova nova vlada ima nameru to da čini. Gospodin Dačić je rekao - pohvalite me malo, ali ja ne mogu zato što je prethodno rekao - nemojte kuditi vladu koja nije još počela da radi. Zato ne želim da dam ni jednu opasku na račun ove vlade, zato što neću da pogazim svoju reč da joj treba dati šansu i zato ću o ovoj vladi govoriti citatima onih koji danas u njoj učestvuju. Sam Tomislav Nikolić je nazvao ovu vladu prevarom naroda. On je rekao da želi da izbegne samo jednu grešku, onu koju je napravio Boris Tadić, da sabira 126 i da posle trpi ucene malih stranaka koje su nezajažljive. Nikada nećemo ustupiti mesto premijera zarad formiranja Vlade, jer smatram da bi to bila najveća prevara naroda. Dakle, po mišljenju Tomislava Nikolića, danas mi prisustvujemo najvećoj prevari naroda. Danas prisustvujemo Vladi kontinuiteta. Sve ključne poluge koje jedna vlada čini, čine ljudi iz prošlosti, koji su iste te poluge neki i 12 godina držali u svojim rukama. Premijer budući da je u svom ekspozeu pokazao koje su njegove težišne tačke i dobro je što one to jesu. Jedno je korupcija i borba protiv korupcije i slažem se da nismo uradili mnogo. Druga je ekonomija. Svi znamo kakav je trenutak i znamo ko će sve ekonomske resore danas voditi. Nemam pravo da o Mlađanu Dinkiću kažem jednu reč, on je bio naš koalicioni partner. O njemu govori SNS, koja za svoj politički zadatak dala sebi i građanima da se nakon ovih izbora Mlađan Dinkić nađe u zatvoru. Jorgovanka Tabaković je rekla na jedan lakonski način: ''Mlađan Dinkić ima pravo da promeni karakter''. Ne prisustvujem ovde psihološkom ogledu i ne tražimo ni od koga da menja karakter. Gospođa Jovanka Tabaković je tražila da on ide u zatvor, a ne da menja karakter pre svega mesec dana. Kao citat kome sprovoditi ekonomske reforme, citiraću gospođu Jorgovanku Tabaković: ''Nastaviću da do kraja života iznosim dokaze o milionskim zloupotrebama Mlađana Dinkića. On pravi URS da bi pravio puteve prljavog novca. On je odgovoran za uništavanje bankarskog sistema, za sve zloupotrebe oko otpisa dugova, prevaru sa Nacionalnom štedionicom. On je glavni zagovornik da se novac iz privatizacije uloži u dobijanje izbora. Dakle, ako Vladu čine program i ljudi, bojim se da po ocenama vas koji danas sedite, ljudi koji će neke resore zastupati, ne garantuju da ćemo tu imati rezultate. Rekli ste da je borba protiv korupcije vaš prioritet. Rekao je i gospodin Vučić, puno puta prethodnih dana. Ja vam, za razliku od vaših koalicionih partnera, verujem, i jednom i drugom da ćete u toj oblasti učiniti nešto. Međutim ne veruje vam gospodin Vulin, vas koalicioni partner. On je pre svega, jedno 30 ili 40 dana, ne u davnoj prošlosti, rekao sledeće:''Dačićev ostanak na funkciji podrazumeva da nećemo saznati kako su se obogatili SPS kadrovi, zašto je droga najskuplja u Evropi, dok će on i dalje moći da govori o patriotizmu, a da pri tom, hapsi albanske teroriste tokom kampanje, koje nije hapsio četiri godine. Dačić želi da ostane na vlasti jer je to jedini način da se ne desi ono što je Snežana Malović najavljivala, a to je da se ispitaju uloge funkcionera SPS u pljački javnog preduzeća poput Galenike, to je jedini način da se ne sazna ko je postavio Keneta i kakva je uloga Mrkonjića u kriminalu sa izdavanjem kamionskih dozvola''. Ovo za vas, moji dragi koalicioni partneri, nikada ne bih rekla. I na kraju, znate da su mi važna poštovanja ljudskih prava i sloboda. Znate da se nisam slagala sa opservacijom gospodina Ugljanina koju je davao u prethodnoj Vladi. On je smatrao da policijski teror, prvi put posle '90-ih godina, vlada u Sandžaku i da ste vi za to odgovorni. Danas, ste vi njemu, garant zaštita njegovih manjinskih i bošnjačkih prava. Zašto sve ovo navodim? Zato što sa ovakvim nepoverenjem, nijedna Vlada ne može da bude dugog veka. Naravno da je želja za vlašću nešto što se ujedinjuje, ali čini mi se da ovu Vladu ujedinjuje i osećanje stida i nepoverenja koji jedni prema drugima imate. Zato mislim, da ono što se grbavo rodi, vreme nikad ne može da ispravi i da na kraju, uz znak podrške vama gospodine Dačiću, kažem: mi nikad nismo smatrali ni za jednog našeg koalicionog partnera da je lažov, prevarant i slično. U protivnom nikada sa njim ne bismo bili. Nikada ni jedna vlast nam nije bila važnija od ličnog prezira i mržnje, a ova Vlada se formira na tezi koju je izrekao gospodin Vučić, kopremijer: ''Izmeću mene i Dačića se ništa nikada nije promenilo. Ja njega mrzim zato što me je lagao, on mene mrzi zato što me je lagao''. Loša je osnova, drage moje kolege, za pravljenje jedne vlade koja može da napravi rezultat, neka vam je Bog u pomoći.
Pravo na repliku, gospodin Vulin.
Kao što smo rekli hiljadu puta, mi se nismo ni grlili, ni ljubili, nismo potpisivali istorijske sporazume, nismo lagali Srbiju, jedni druge, kako odjedanput naprasno mislimo da smo divni, da se obožavamo. Nismo. Ovo smo uradili iz jednog vrlo prostog razloga. Vi ste u opoziciji i sad ćete da odgovarate za ono što ste radili na vlasti. Da nismo to uradili, vi biste nastavili da radite sve što ste do sada radili. Vi ste o SPS 2008 godine, govorili da su ubice, ne lopovi, ubice. Davali ste saopštenje u kome ste govorili: ''Legija ubijao po nalogu SPS''. I posle toga ste pisali saopštenja i sporazume o dva velika bola. Dva velika bola, a tom jednom velikom bolu niste dozvolili ni da se sahrani u aleji velikana što bi predsednik Republike morao da dobije, bar kao mogućnost. Dakle, mi Srbiju nismo lagali. Da smo mislili dobro jedni o drugima, nismo. Da smo napravili Vladu, jesmo i da smo napravili Vladu koja će biti bolja, koja jeste bolja od vaše i Vladu zbog koje ste vi u opoziciji. Sada je vreme da to osetite. Znate šta, te moralne pridike bi mogli da prihvatimo od nekog drugog i da se stidimo, ali od vas, koji ste istu i goru star radili 2008. godine, ne možemo. Pogledajte prvo sebe. Vi ste ti koji ste ih nazivali ubicama, krivim za sve, za sve ratove, za sve zločine. Vi ste ti koji ste ubeđivali da je SPS i čitavo to vreme bilo krivo za svako zlo na Balkanu i vi ste posle toga najmirnije napravili koaliciju sa njima. Ne možete vi da nam delite te lekcije. Sad ste u opoziciji, imate pravo da se osećate kao moralni giganti, ali ne zaboravite, vi ste sa tim istim ljudima do poslednjeg sekunda pokušavali da ostanete na vlasti i kada niste uspeli u tome, tek tada ste osetili veliki problem sa tim, a da ne govorimo o tome što ste i ovoj strani sveta nudili i koaliciju i svaki dogovor, pa kada vam je to odbijeno, onda ste prepoznali u nama svo zlo ovoga sveta. (Predsednik: Molim vas, gospodine Vulin, samo da vodite računa o vremenu. Hvala.) Izvinjavam se. Hvala predsedniče.
Pravo na repliku, gospođa Trivan.
Upravo da bih izbegla da samnom polemišete, skrenula bih pažnju da imate mnogo neraščišćenih računa između vas samih i da ubuduće međusobno polemišete o sopstvenim razlikama, a biti u opoziciji danas je, verujte, velika moralna privilegija.
Hvala. Sledeći prijavljeni govornik je gospođa Nada Kolundžija. Nije tu. Sledeći na listi je gospodin Borislav Stefanović. Izvolite.
Slažem se sa mojom uvaženom koleginicom. Gospodine predsedniče, poštovani gospodine mandataru, mislim da je potpuno apsurdno i zaista potpuno nepotrebno iscrpljujuće bilo odrediti, da se nastavi rad Skupštine do ovih sati i verujte da u ovoj situaciji, zaista ne samo čiste forme radi, već pre svega zbog toga što je nama kao opoziciji važno da Vladi u nastajanju uputimo određene vrlo jasne poruke. U svakom slučaju, neću samo kritikovati, već ću izneti i neke vrlo jasne pohvale. Pošto je gospodin mandatar to tražio, ne zato što je tražio, već zato što ima stvari koje treba podržati. Ono što je rekla gospođa Trivan, samo mogu apsolutno da se složim. Znači, mislim da je Ekspoze mandatara bio zaista veoma sličan Ekspozeu gospodina Cvetkovića, da nije bilo u njemu bilo kakvih jasnih aktivističkih mera, da nismo videli na koji način će se doći do sredstava koja nedostaju, da nismo videli kako će se rešavati problemi u budžetu, koji su sadašnji vaši partneri u režimu napravili. Ono što je činjenica, da ovaj ekspoze nije otkrio jednu od najvažnijih stvari, a to je na koji način će se rešavati problem KiM. Međutim, moram da kažem da smo u svakom slučaju zadovoljni što vidimo apsolutni kontinuitet ove vlade u spoljnoj politici. To je važno za budućnost ove zemlje i njenih građana, ne samo po pitanju evropskih integracija, već i po pitanju regionalne saradnje. Moram da kažem da izrazito zadovoljstvo imam što postoji pun kontinuitet u kosovskoj politici. Takođe, moram i vas da zamolim i kao Vladu buduću i vas kao budućeg predsednika Vlade, da vas ni u kom slučaju ne ometaju sve tiši zvuci negodovanja od strane zaista male ekstremističke, krajnje desničarske opozicije ovde u parlamentu, kojih nažalost ima i u redovima SNS i koji pokušavaju da skrenu Srbiju sa jednog normalnog civilizacijskog puta koji vodi dobrobiti njenih građana. U tom smislu imaćete apsolutno našu podršku. Nemojte nikada da mislite da DS neće podržati hrabre, nedemagoške, konkretne poteze u rešavanju kosovskog problema. Mi smo ohrabreni Ekspozeom mandatara, da će Vlada ispuniti sve sporazume postignute sa Prištinom i da će se dijalog sa Prištinom nastaviti i na političkom nivou. To je ohrabrujuće i to je dobro za ovu državu i građane. Takođe, to stavlja tačku na sve špekulacije iz kampanje i to stavlja tačku na sve govore i obećanja iz Mitrovice i okolnih mesta i sam mogu da zamolim da se obave i dodatne konsultacije u okviru vaše koalicije, a ne toliko sa poslanicima koliko sa ljudima koji će preuzeti neke važne institucije, da bi i oni shvatili šta se događa, jer nije reč da samo DSS uviđa ono što već svi vide u parlamentu, a to je da će Vlada nastaviti konstruktivnu, realnu, jedinu moguću kosovsku politiku koja apsolutno ne znači priznanje nezavisnosti Kosova. Takođe moram da se osvrnem, dozvolite mi malu, minimalnu privatizaciju kao jedini karijerni, profesionalni diplomata u ovoj sali uz ministra budućeg Mrkića, da izrazim svoje zadovoljstvo što je za to mesto postavljen, čini mi se, po treći put u novijoj istoriji karijerni diplomata. Sa zanatske strane i sa strane kolegijalnog odnosa, želim da mu čestitam i da mu kažem da će on biti prvi ministar posle dužeg vremena koji će biti profesionalni diplomata, časno zanimanje kojem i sam pripadam, a koji nije član ni jedne partije. Ne biti član partije nije jedini i zagarantovani kvalitet, ali znajući gospodin ambasadora Mrkića, koji jeste bio državni sekretar u vreme još uvek važeće Vlade, mogu da garantujem da je u pitanju profesionalni diplomata i čovek izuzetnih kvaliteta. Isto tako ću zamoliti, pošto je spoljna politika izuzetno važna za budući razvoj ove države, da u skladu sa programom Vlade i Ekspozeom premijera se nastave spoljnopolitičke aktivnosti upravo onako kako ih je mandatar i najavio, zašta će Ministarstvu spoljnih poslova trebati i veća budžetska izdvajanja i racionalizacija i smanjivanje broja diplomatskih predstavništava koja su možda nepotrebna, koja ne rade dobro svoj posao i smanjivanje broja diplomata, izvršilac u inostranstvu, koji su najveći potrošači budžeta. Prema tome, ako se bude kretalo Ministarstvo spoljnih poslova u pravcu racionalizacije, verujte da ćete imati punu podršku, ambasadore. Zaista vam želim srećan rad u tom smislu. Ono što je takođe nešto što moram da primetim to je da, sa druge strane, stavljajući profesionalnog diplomatu na mesto ministra spoljnih poslova, postoji opasnost da se pitanje spoljne politike izmesti u druge kabinete. To nije dobro i u svakom slučaju to neće doprineti važnosti naših spoljnopolitičkih prioriteta. Po pitanju KiM i moram da dodam, osim ovoga da smo danas čuli da će se bez preduslova voditi razgovori o KiM, to je jako pozitivno, međutim, moramo voditi računa da se događani kreću velikom brzinom i da nekada postoji neujednačenost dve vlasti. Ako predsednik Republike traži obavezno prisustvo UN, Vlada istovremeno najavljuje bezuslovni ili bez preduslova razgovor sa Prištinom. Takođe, budući činovnici ove vlade izjavljuju prekjuče, zašta ih ja držim za reč, da se niko nikad neće rukovati sa Hašimom Tačijem. Ako ćemo dizati dijalog na politički nivo, molim vas da kroz ozbiljnu prizmu vidite ovaj problem ili će se neko rukovati na nivou predsednika ili na nivou premijera. Dakle, ova vlada će imati izuzetno težak zadatak po pitanju KiM koji ne može da bude rešavan samo pozivanjem na goli konsenzus na principijelnoj osnovi, nego na konsenzus o tome kako ćete rešiti pitanje Valača, Gazivoda, kako ćete rešiti pitanje "Telekoma", pozivnog broja, a mnogo važnije je pitanje severa KiM, crkava i manastira, imovine i prognanih lica. Za to neće biti dovoljno da se ponovo ovde ispaljuju kvazipatriotske parole i da oni koji su naučili da u političkom smislu gaze samo po zgarištima, sada pokušavaju istim stvarima da rešavaju ovaj zaista ogroman problem, koji vas čeka, gospodine Dačiću. Znajući vas lično, i znajući vašu energiju, i znajući da ste i vi lično i drugi ministri iz G17 i Socijalističke partije Srbije, ne samo glasali za sporazume, već ih i svojim potpisom overili, ja sam, budite siguran, ovde stojim pred vama, znajući da i vi i ja dobro znamo koliko je to bilo teško, i koliko je možda vreme da vi uverite vaše partnere u Vladi, da niti je neko nama nametnuo rešenja, niti nam je dao gole papire da mi prihvatimo, ne daj bože, niti su oni rađeni tajno, niti su rađeni bez Skupštine, niti su rađeni bez Vlade. Uostalom, jedino što je Vlada usvojila su sporazumi, a to što je Vlada usvojila potpisao je Mirko Cvetković ili Ivica Dačić. Prema tome, ponosan sam što danas imamo ovu mogućnost, da pred celom opozicijom i vlašću vama ovo kažem, jer to pokazuje da ova vlada ima dva važna segmenta gde realistično, moderno, u duhu vremena i problema nastupa. Za to ćete sigurno imati našu podršku. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodine Samardžiću, po kom osnovu samo recite? Replika. Izvolite.
Gospodin Stefanović je rekao da u ovom parlamentu postoji jedna statistički mala stranka koja hoće da nas skrene sa puta Evropske unije. Citirao sam ga. Komentarisaću samo rečnik. Skretanje sa puta je jedan stari rečnik od pre nekih 30, 40, 50 godina, u vreme kada je opozicija zaista bila statistički mala i kada je bila nazivana ekstremističkom. Ovde je reč samo o jeziku, ovo je jezik samo nekadašnjeg totalitarnog režima i meni je strašno žao što se istorija Srbije ponavlja. U to vreme komunistima je do Kosova bilo stalo isto onoliko koliko i ovima koji danas upotrebljavaju taj isti rečnik. Njihovo se pravo lice vidi po rečima koje upotrebljavaju i dobro je što ih upotrebljavaju nesvesno, i neznajući da su to samo ponovljene reči iz neke stare istorije koje treba da zaboravimo. Oni su je zaboravili na neki čudan način, tako što su zadržali reči. Iz tih reči proizilaze i ova dela, a glavna dela su zapravo ono što su učinili na Kosovu.
Replika gospodin Stefanović.
Prvo, ja mogu imati razna nagađanja, ko ta mala stranka može biti. Rekao sam Demokratska stranka Srbije u jednom potpuno drugom kontekstu. Uvaženi prof. Samardžić nije neko koga bih takvim epitetima okitio, ali moram da vam kažem neku drugu stvar. Kada govorimo o skretanju sa puta, inače priželjkujem takve rasprave u ovoj skupštini i nadam se da će ih biti oko ideoloških podela, pošto to dosta ne dostaje u Srbiji, a pogotovo, kao što vidite, u ovoj bašti slezove boje koja se zove režim. Moram da vam kažem da je gospodin Vučić juče više govorio o skretanju s puta, pa je on mene inspirisao da spominjem skretanje s puta. Onaj na koga vi aludirate je miljama daleko od možda nekih ljudi u našoj bližoj istoriji, koji su možda vama uzori. Na to sam ponosan. Hvala.
Sledeći prijavljeni govornik je gospodin Đelić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, malo je vremena preostalo i potrudiću se da ostavim vremena za naše mlade kolege. Prvo želim da kažem da večeras, znajući kakva će vlada sutra biti izabrana, glavna promena koja je potrebna Srbiji je promena političkog sistema. Niko, ama baš niko među našim građanima na Đurđevdan, nije glasao za ovakvu vladu. Ona će biti legalna bez ikakve sumnje. Ali se postavlja pitanje – da li takva konstrukcija ima pun legitimitet? To nije samo falinka ove vlade. Ovde ne prozivam nikoga ponaosob, niti bilo koju političku partiju, ali je veoma jasno da moramo zajedno poraditi na tome da veza između onoga što žele građani i ono što na kraju jeste proizvod našeg izbornog i političkog sistema, ima mnogo jaču sponu. Zbog toga će, a DS je predložila to u više navrata, nam biti potrebno da pređemo sa sistema proporcionalnog izbora sa vlasništvom mandata koji daje ovakve rezultate, na nešto što ipak ima dosta jaku dozu većinskog sistema. Tako da ta veza između onoga što žele građani i ono što je Vlada, na kraju bude mnogo veća. Želim samo da dam nekoliko primedbi i da postavim nekoliko pitanja na ono što je izloženo, jer ovaj ekspoze liči na onaj ekspoze Mirka Cvetkovića, naročito u momentu rekonstrukcije. Imamo veliki kontinuitet koji je personalni, a isto tako u idejama, onaj deo oko infrastrukture jeste ono što je i DS predložila za ove izbore. Ima malo rokova, malo ideja oko načina na koji će se postići deklarisani ciljevi. Moram da kažem da se slažem, po prvi put, sa pomenutim centralnim pitanjima Srbije, a to jeste demografija i to jeste koren svih problema naših javnih finansija, a onda i mnogih izvedenih problema. Mandatar je to samo delimično obradio, govorio je onim merama da bude veći fertilitet, ali nije izveo i one zaključke koji su potrebni oko dužine radnog veka koji ćemo morati imati u decenijama koje dolaze i mnogim drugim elementima. Sada bih se ograničio na nekoliko konkretnih pitanja za koje verujem da su od interesa za naše građane, oko ekonomskog i socijalnog aspekta vašeg izlaganja, gospodine Dačiću. Prvo pitanje- rekli ste da SSP mora da se menja. Zahvaljujem se kolegama iz DSS-a koji su pokazali u jednom članu, članu 41. su predviđeni zaštitni mehanizmi. Ali ono što smo danas čuli je namera da se u potpunosti revidira ključni deo onih trgovinskih sporazuma o stabilizaciji. On je ratifikovan od strane parlamenata 26 zemalja članica, samo Litvanija to još nije uradila. Ratifikovao ga je i Evropski parlament, kao i ovaj dom. Prema tome, dublje analize i dobre promene tog sporazuma podrazumevaju da svi ti parlamenti usvoje takve promene. To se nije desilo. Zbog toga se nadam da ovde nije poziv nešto što bi odgovaralo jednoj Hrvatskoj, koja je naš partner, ali i trgovinski konkurent, koja je nedavno tražila od nas, da kada uđe u EU, se ponovo otvori pitanje sporazuma o stabilizaciji trgovinskih odnosa između Hrvatske i naše zemlje. Tu moramo da pazimo i mudro da vodimo ovaj državnički brod, da ne otvorimo pregovore koji će nam na kraju više odmoći nego što će nam pomoći. Drugo pitanje je pitanje plata i penzija. Rekli ste da nema zamrzavanja, ali ste istovremeno rekli da će, bar u prvoj godini stvari biti u skladu sa raspoloživim sredstvima. Drugo pitanje je – da li nećete ili hoćete uskladiti plate i penzije po onome što je predviđeno po važećem Zakonu u oktobru mesecu? Način na koji ovo ja razumem jeste da će to usklađivanje bitimanje. Treće pitanje je pitanje fiskalne politike, gde skoro ništa nije rečeno. Ako fiskalna politika treba da se menja, da deficit smanji, da li najavljujete povećanje PDV-a. Ako da, kada i u kom obimu? Sledeće pitanje je pitanje birokratije, za koju najavljujete da će biti smanjena, ali ne vidimo kojim načinom i u kom obimu. Prema tome, pitanje koje postavljam i koje je prirodno jeste – u kom obimu ćete smanjiti birokratiju, koliko ljudi će biti otpušteno, u kojim javnim preduzećima i u kojim ministarstvima? Kada govorimo o profesionalizaciji javnih preduzeća, ne bih to da personalizujem, ali ovde imamo i kolege poslanike,ako se ide u profesionalizaciju menadžmenta javnih preduzeća, da li će gospodin Bajatović biti i dalje na čelu "Srbijagasa", da li će, o tome se priča u medijima, gospodin Škundrić biti na čelu EPS-a, ili će i za ta preduzeća biti sproveden jedan javni konkurs, gde neće biti politička pripadnost prevashodni kriterijum? Pitam se isto, kada govorite o stabilnom kursu dinara, da li najavljujete uvođenje fiksnog kursa dinara? Ukoliko to najavljujete, kada ćete ga uvesti, na kom nivou i do kog nivoa naših deviznih rezervi ćete ih braniti? Da li ćete taj nivo braniti do poslednjeg dinara ili evra naših rezervi? Napokon, kad govorimo o zdravstvu, veoma bitnom segmentu gde se delegiraju jedni od najkvalitetnijih vaših kadrova, taj segment je vođen sa strane našeg starog, a vašeg sadašnjeg isto koalicionog partnera iz URS-a. Imamo velike deficite, najavljujete proširenje pozitivne liste lekova, smanjenje participacija, a znamo koji su deficiti. Iz kojih sredstava, na koji način ćete finansirati to, da li najavljujete povećanje doprinosa za zdravstveno osiguranje i pod kojim uslovima? To je samo jedan mali set veoma ozbiljnih pitanja koje, nažalost, mandatar nije obradio. Sada bih zaključio moje izlaganje sa jednom personalnom opaskom za vas, gospodine Dačiću. Imao sam mogućnost da radim sa vama, kao i moje kolege, proteklih nekoliko godina. Verujem da će se većina ljudi u ovoj Skupštini složiti sa opservacijom da jeste političar od kredibiliteta i kalibra. Odlučili ste da postanete predsednik Vlade u ovom sazivu i pod ovim okolnostima. Prošlo je vreme Pašića, prošlo je vreme onih koji su nekoliko puta premijeri, u više navrata. Jedan put se to dešava. Sa DS ste uspeli da duplirate vaš broj glasova. Imali smo određeno ideološko jedinstvo, bili smo na putu da formiramo možda jedan veći blok centra levice i levice u našoj zemlji. Krenuli ste drugim putem. Verujem da ste dobro razmislili o tome, ali siguran sam da je na kraju najbolje da vam Bog pomogne. Hvala.
Hvala. Sledeći se za reč javio narodni poslanik Balša Božović. Podsećam da je vreme za vašu grupu pet minuta i 30 sekundi.
Uvaženi predsedniče, uvaženi mandataru, dame i gospodo narodni poslanici, kao što znate, u poslednjih nekoliko nedelja sve što smo mogli da čujemo jesu kritike i opaske na račun DS, dok građani nisu ništa novo čuli, nijedan predlog, nisu čuli nikakav novi plan i nisu na kraju čuli neku novu politiku buduće vlade. Kojim putem to Srbija treba da krene i čemu to dobrom građani Srbije mogu da se nadaju, suštinska su pitanja na koja nam na kraju niste dali odgovor. Nemojte da vam DS bude izgovor za sve ono što vas čeka. Građani od vas žele mnogo više. Kažete, gospodo iz SNS, da su građani glasali za promene. Kakve im to promene dajete sa SPS, URS, Novom Srbijom, kakve su to promene kada je Mlađan Dinkić na vlasti 12 godina, kada ćete sutra u 12 sati… (Predsednik: Molim narodne poslanike da omoguće narodnom poslaniku da nastavi izlaganje. Izvinite gospodine Božoviću.) … kada ćete sutra u 12 sati dobiti, danas u podne dobiti vladu u kojoj sedi pola ministara iz bivše vlade? Kakve su to promene kada je gospođa Jorgovanka Tabaković pre nekoliko dana govorila o tome kako su redovi u domovima zdravlja, u kliničko-bolničkim centrima, a taj resor zdravstva je G 17 zajedno sa Mlađanom Dinkićem vodio 12 godina. Da ne pričam o Velji Iliću koji je promovisao kraduckanje kao vrednost u ovom društvu ili ovih bivših… (Predsednik: Molim gospodina Božovića da ne koristi uvredljive izraze i da se na takav način ne ophodi prema kandidatima za ministre i narodnim poslanicima.) Izvinjavam se, samo sam citirao gospodina Velimira Ilića. Da li su i ovi bivši julovci, kojih imate na pretek u vašoj partiji, garant da će se promene dogoditi na bolje? Od 2008. godine do danas, uprkos krizi, DS koja je bila okosnica vlade je … (Predsednik: Molim Narodnu skupštinu da zadrži svoje dostojanstvo i molim narodne poslanike, pošto nam je ostalo još nekoliko minuta do kraja rasprave, da pažljivo i strpljivo saslušamo govornika i da okončamo rad. Nadoknadiću vam vreme koje smo vam oduzeli ovom intervencijom. Izvolite.) Zahvaljujem. Uprkos krizi, vlada kojoj je okosnica bila DS je napravila sjajne rezultate. To što ste Milicu Delević pozvali u vašu vladu odaje samo priznanje našoj politici evropskih integracija. To što je gospodin Vučić pre nekoliko dana, čini mi se juče govorio o rezultatima u borbi protiv organizovanog kriminala, jeste zapravo priznanje našoj politici u borbi protiv organizovanog kriminala. Nemamo više nikakvih dilema da ova vlada nema, niti će imati politiku i zato se ne ljutimo da uzmete našu politiku. Uzmite, gospodo iz SNS, našu politiku i sprovodite je, jer samo na taj način brinete o interesima građana Srbije. Mi ćemo, na kraju, vama naravno biti oštra opozicija ali i principijelna. Za razliku od vas ćemo glasati i podržavati svaki evropski zakon. Takođe ćemo predlagati evropske zakone. Za kraj, kada sve ovo govorim, ne želim da ispadne da ova vlada ne treba da dobije svoju šansu. Ova vlada mora da dobije svoju šansu i zato vas ostavljamo da u prvih 100 dana od vlade pokažete šta ste sve obećavali, da pokažete građanima da li ćete tako krucijalno promeniti njihov životni standard, kao što ste obećavali tokom ove izborne kampanje. Zahvaljujem.
Hvala. Naredni prijavljeni je narodni poslanik Janko Radaković, dva minuta i 20 sekundi. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovani poslanici i poslanice, poštovani mandataru, imam samo jedno pitanje za vas, pošto nemam inspiraciju za govor, pošto sveopšti ministar, potpredsednik, sekretar, spava već uveliko, nije bio u sali više od sat vremena tokom vašeg obraćanja. Mislim da gospodin Vučić mora mnogo više da radi, a manje da spava dok je na silnim funkcijama. (Predsednik: Molim vas, stvarno nema smisla da se na takav način ophodite i prema ovom domu i prema gospodinu Vučiću.) Imam jedno pitanje samo za gospodina mandatara i molim da mi odgovori, pošto nije odgovorio gospodinu Šutanovcu, a to je, pošto sam čuo da jedan ministar gradi jedan koridor, drugi ministar gradi drugi koridor, ko gradi koridor egejski kanal? Da li je to gospodin Mrkonjić, gospodin Ilić ili gospodin Bačević ili je jedini zadatak gospodina Bačevića da ukine uredbu o konverziji zemljišta, da bi mogao da dozvoli Milanu Beku da ne plati 120 miliona evra za konverziju Luke Beograd. Znam da ćete vi to doneti u roku od šest meseci… (Predsednik: Molim govornika da takve insinuacije ne koristi, kojim se vređa dostojanstvo ljudi koji su članovi ovog doma ili koji su budući ministri.) Čime sam povredio? (Predsednik: Naveli ste svojim tvrdnjama da neki od budućih ministara nameravaju da urade nešto što nije u skladu sa zakonom.) Živi bili, pa videli. U roku od šest meseci će biti ukinuta uredba. (Predsednik: Ne možete na takav način govoriti. Molim vas da svoju raspravu svedete na ono što predviđa Poslovnik.) Za kraj, samo bih citirao gospodina Vučića, pošto to što je on rekao, 23. januar 2012. godine, najbolje govori o tome kakav je on i kakva je buduća vlada: "Neću da budem u izvršnim organima sa ljudima iz SPS. Kad ja to kažem, onda će tako i biti. Ja da idem sa onima za koje sve ovo izgovaram, kakav bih čovek, kakav lažov i prevarant bi bio. Ljudi bi onda rekli – eto, dočepao se fotelje, pa je sada smislio rešenje narodu. E, neću, eto, neću.".
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, odnosno nema vremena više za poslaničke grupe, pitam da li reč žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa koji nisu iskoristili svoje pravo ili još neko ko svoje pravo nije iskoristio iz člana 96. Poslovnika? Gospodin Dačić, izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedniče, pošto sam vas ja saslušao sve, tako strpljivo, ne znam kada smo počeli, nije bitno, jedno sat vremena da govorimo i onda da završimo. Ne znam šta da govorim i kome da govorim, pošto mnogi od onih koji su dali određene primedbe, mislim da bi bilo i od mene previše mazohistički očekivati da komentarišem njihove ocene ili da im nešto govorim, kada oni sada nisu tu. U svakom slučaju se zahvaljujem svima koji su učestvovali u ovoj raspravi. Razumem da je rasprava više bila političkog karaktera nego što je bila o samom ekspozeu i o izboru nove vlade, o programu i ciljevima Vlade, što je inače i potpuno normalno. Ne verujem da zaista neko od vas očekuje da se u jednom ekspozeu bilo kog kandidata za premijera, odnosno mandatara za sastav nove vlade ikada mogla spoznati cela politika i sve ono što će se raditi u narednom mandatnom periodu. To tako nije bilo ni kada smo birali prethodnog premijera, ni kada smo birali dva puta gospodina Koštunicu. Tada nisam učestvovao u radu republičkog parlamenta, i kada je bio Zoran Đinđić u pitanju, Zoran Živković itd. Ekspoze služi da u najkraćem iznese na sažet način, da iznese nešto što bi bio okvir za rad buduće Vlade. Shodno tome, u ekspozeu je nemoguće dati odgovore na neka pitanja koja predstavljaju suštinska i često veoma bolna mesta za sudbinu Srbije i naše države. Ne može se očekivati da u jednom ekspozeu, bez ikakvog dijaloga, bez ikakvih skupštinskih odluka, odluka parlamenta ili razgovora svih političkih činilaca, sada se izlože rešenja za sve političke probleme državnog i nacionalnog karaktera, pa i za sam spisak ekonomskih ili bilo kojih drugih mera koje treba doneti u narednom periodu. Ali, svako treba da krene, Šekspir je to govorio, od sna, odnosno od cilja. Ako ne znate kuda idete, gde god da stignete vi ste na pogrešnom mestu. Ovde sam pokušao da iznesem koncept društva i države za koji se zalažem. Pokušao sam ovde da iznesem kako ja mislim i vidim da treba da izgleda Srbija. Zato ste u pravu kada danas kažete da u svetu postoji nekoliko različitih koncepata. Postoji liberalni koncept, postoji koncept narodnjačkih partija i postoji koncept socijaldemokratskih partija. I u ovoj koaliciji postoje partije i jednog i drugog tipa. SNS i G 17, pre svega, inkliniraju narodnjačkoj grupaciji. SPS, PUPS-JS, Socijaldeokratska partija teže i jesu socijaldemokratski blok. U tom smislu, upravo i u EU se sada vodi velika polemika i borba između ta dva koncepta. Već sam rekao da se Angela Merkel zalaže za to da se formira, da se u stvari demokratija, odnosno vlast u društvu formira u skladu sa tržišnim pravilima. Socijaldemokratske opcije govore o tome da tržište treba da odgovara demokratiji. Ne može se očekivati da se u Srbiji sada nađe model koji će pomiriti te dve opcije, ako do toga nismo došli i na nivou EU. Zato se danas na nivou Evrope razgovara i kombinuju ta dva modela. Uostalom, poslednje odluke EU jesu išle ka tome da se došlo do kompromisa, fiskalna disciplina, odnosno u ovom slučaju kod nas smanjenje deficita, fiskalna odgovornost, ali i podsticanje privrede, razvoja, za šta se zalažu socijaldemokrate. U suštini tog problema jeste ono što sam u ekspozeu govorio, da je lažna ta dilema - da li štednja ili razvoj? U Evropi se danas primenjuje i jedno i drugo. Vi ste me kritikovali, iz DSS, zbog toga što, i mislim da ste sa pravom postavljali to pitanje, ali ne mogu da rešim problem koji postoji u Srbiji, a koji se pre svega odnosi na to da naše političke stranke gotovo da uopšte ne posvećuju pažnju ideološkim pitanjima, a ovo je pitanje po kojem bi stranke trebalo da se razlikuju u svetu. Mi bi danas ovde, da je neko drugo vreme, da je ozbiljnija politička scena u Srbiji, trebalo da se takmičimo oko toga, mi i socijaldemokrate bi trebalo da se zalažemo za veće poreze, za progresivne poreze, da se više oporezuju bogati, za što širu zdravstvenu zaštitu, besplatno obrazovanje, a vi desničari bi trebalo da sve to kritikujete. To nije tako. To nije tako, zato što se svako trudi da u predizbornoj kampanji priča ono što birači vole da čuju. Ali, kada se završe izbori, mi moramo da vodimo ovu državu. Tačno je, gospodin Đelić je rekao jednu rečenicu, da za ovu vladu niko nije glasao. To je verovatno tačno, zato što ova vlada nije ni izašla na izbore. Ali, isto tako, ni za onu prethodnu Vladu niko nije glasao. Toga morate i vi da budete svesni. Ta vlada je napravljena, pre svega, mojom odlukom, odlukom koju sam nametnuo SPS i lično rizikovao da će se ići u koaliciju zajedno sa PUPS-om i JS, sa DS. Isto to pitanje koje vi danas postavljate smo imali i mi tada kao pitanje koje su nam postavljali dotadašnji, odnosno nisu bili baš dotadašnji, jer su nas i oni ostavili na cedilu, pa su otišli s vama prošli put, Koštunica, pod izgovorom da vi nećete sa nama, pa sam ja onda rešio da vi nećete da upravljate našim životima. Šta ima vi da određujete s kim mi možemo? Prema tome, vi gledajte šta će raditi vaša partija. Ja nemam šta da odgovaram vama, ja odgovaram građanima Srbije i biračima koji će dati sud o tome da li smo pogrešili ili ne u formiranju Vlade. Naravno, uvažavam sve o čemu ste govorili. Nisam obavio konsultacije sa DSS zato što ste pre svega o tome trebali da razgovarate sa vašim partnerima iz SNS. Takođe mislim da, i to otvoreno kažem, nije bilo moguće napraviti koaliciju u kojoj bi bila DSS, zbog njenog stava, kojim se pre svega zalaže da Srbija ne treba da ide ka EU. To otvoreno govorim i to sam otvoreno rekao. Tu nema nikakve tajne. Vi ste danas jedina stranka u ovom parlamentu koja se za to zalaže. Mislim da tu grešite, zato što ste vi pobedili Miloševića 2000. godine na politici evropskih integracija, a mi sada dolazimo u situaciju da vi koji ste pobedili Miloševića ste danas protiv EU, a mi koji smo nasledili Miloševića sada vodimo Srbiju u EU. U svakom slučaju, to je sada rasprava za naše međusobne odnose. Ovde samo govorim o političkoj korektnosti. Smatrao sam da nije na meni da obavljam tu vrstu konsultacija, imajući u vidu odnose koje ste imali sa SNS. Kada je reč o drugim političkim strankama, te konsultacije nisu obavljene ni sa DS, zato što ne treba od konsultacija praviti spektakl i ponižavanje ili, da tako kažem, voditi isprazne razgovore koji ništa ne donose. Želim da se zahvalim svima koji će glasati za i protiv. Žao mi je što nemanikoga iz LDP-a, zato što upravo želim da im kažem da sva pitanja koja sam postavio, nisu pitanja na koje samo ja treba da dam odgovore nego svi mi zajedno. Vlada Srbije izvršava politiku. Vlada Srbije naravno i utvrđuje i vodi politiku, ali parlament je taj koji bi trebalo kao najviše zakonodavno telo zajedno sa predsednikom Republike da svi zajedno utvrđujemo neka pitanja koja su od nacionalnog i državnog interesa. Zato sam spreman da o svemu razgovaramo i spreman sam da na sva ta teška pitanja odgovaramo, jer politikom zavlačenja glave u pesak ne možemo rešiti ni jednu sporno pitanje i otvoreno pitanje. Uostalom da smo ta pitanja ranije rešavali, možda bi ih rešili povoljnije nego što su nam izgledi u budućnosti. Nisam govorio da je ovo prva srpska vlada, ne znam gde ste čuli da sam to rekao. Govorio sam da ova vlada nije pro ruska kako su neki govorili, a to se čulo iz redova LDP-a i DS, niti je pro američka, niti proevropska, ona je prosrpska. Mislim da je to logično, ali samo način na koji reagujete izgleda da nije. Da niste navikli na sve to. U svakom slučaju, želim ovde da vam kažem da ovu vladu nije formirao niko sa strane upravo zbog toga što da smo pitali sa strane, verovatno bi formirali vladu između DS i SNS, zašto da se lažemo? Zašto da krijemo? Da je to bio cilj i američke administracije i nekih drugih, nemojte mi sada ovde pričati da o tome ne znate ništa. Uostalom, evo sutra se pravi koalicija u Smederevskoj Palanci između DS i SNS. Pa čekajte, koga vi ovde zafrkavate? O čemu vi pričate? Pa vaša zalaganja, znate li na šta ovo liči? Vama je u stvari krivo što vi niste napravili vladu sa njima. To je suština problema. Ali, ne obraćam se vama iz DSS, vi niste u kombinaciji. Govorim o velikoj koaliciji između DS i SNS, mislim da svima treba da bude jasno da vlada Srbije će biti izabrana, ona će imati ogromnu podršku u parlamentu, siguran sam da će imati i veću podršku u javnosti nego što bi imala vlada koja bi bila napravljena sa DS, u slučaju poraza Borisa Tadića na predsedničkim izborima. To je politička realnost koje svi moramo da budemo svesni. Pošto su mnogi otišli od onih koji su govorili, ne znam da li da govorim dalje, ali nisam govorio mnoge stvari o kojima smo ovde govorili. Razgovarali smo i sa DS, ekonomski program, nemojte sada, pričali ste o ekspozeima, ozbiljan sam političar, ovde su svi ekspozei vaših premijera i mandatara koji su bili. Mogu da vam ih dam da pročitate, pa ih uporedite sa mojim ekspozeom. Druga stvar, mogu da vam dam i ekonomski program oko kojeg smo razgovarali o formiranju ove vlade. Prema tome, nemojte mi vi pričati samo o guverneru, o zadovoljstvu njegovim radom, o monetarnoj politici, o ekonomskoj politici, evo tu su svedoci i moji partneri Jovan Krkobabić i Dragan Marković, o čemu smo razgovarali kada je reč o ekonomskoj politici. Uostalom, i URS je sa vama u ovome razgovarao. Govorite o prezaduženosti da li će nova vlada da se zadužuje, pa sa vama sam razgovarao oko toga da je suludo da taj procenat bude 45% zakona. To isto smatraju i druge stranke. Samo što se međusobno napadate, želite da kažete – e, ovaj će više da zaduži zemlju. Nije problem u stepenu zaduženosti, nego što malo proizvodimo. S druge strane, pričam istinu, najbolja sredstva i oružje koje imam protiv u ovakvim situacijama je istina i to sam uvek govorio. Nisam ni jednu čašu žuči bacio prema vama. Samo polemišem. Naravno, kao što vi imate pravo da me napadate, imam pravo da se branim. U ovom slučaju branim i sebe i ovu novu vladu Republike Srbije. Vi koliko vidim branite samo sebe. Jer, zašto? Branite samo sebe zato što ne zna se više ko je na čijoj strani u vašoj stranci. Zato što se tonovi koji se čuju iz vaših redova su potpuno drugačiji i zavise od toga da li se pripremate za određene kadrovske kombinatorike. Ako hoćete da izaizađete nema nikakvih problema. Samo ne znam što ste tražili da ostanem do kraja? Da nećete da promenite odluku da glasate za vladu? Zahvaljujem vam se ali morate da imate strpljenje i da istrpite kritike. Vi sad delite drugima ovde lekcije, a vas niko ne sme da napadne? Kažete niko nije sanjao ovu vladu? Da li je neko od vas sanjao da će se ovo desiti? Da li je neko od vas sanjao da ćete da budete u opoziciji? Zato vodite računa i budite korektni kada govorite o drugim političkim strankama, a ne da tražite da neko prema vama bude korektan. Govorim ovde zbog toga što u jednom izlaganju jednog vašeg čoveka imate jedan stav koji je suprotan u odnosu na drugi. Ne znam na koji način onda da odgovorim na takvu vrstu pitanja. Da li će setopiti devizne rezerve? Što vi to mene pitate? Nisam ekonomista ove vlade, nisam računovođa, političar sam, predsednik sam Vlade Republike Srbije, a ne onaj koji će da odgovara za svaki segment operativnog rada u državnoj administraciji. Šoškića ste vi doveli. Vi lično DS i znači nemojte prebacivati odgovornost. Hteli smo da ga zajedno smenimo. To su hteli i ovi drugi, a sada ga vi branite. Ja sam neutralan, ali se opredelite. Znači u svakom slučaju, Jelašić je podneo ostavku na vaš zahtev. Vi sad govorite o tome da to nisu politički kadrovi. Šta kadrovi u Vladi Srbije koje ste postavljali na ta mesta su pali sa neba, jel da? Nisu politički kadrovi, da li je tako? Direktori posebnih uprava nisu politički kadrovi? Sada govorite o tome da neko želi da obavi politički zločin prema njima? Nemam namere i ne interesuje me. Jadna je ta vlada, koja treba da se bavi i gde će mali deo vlade biti jači od cele vlade. Samo želim da vam kažem sledeću stvar. Gazda u Srbiji je narod Srbije. Tajkuni, koje je neko ovde spominjao, možda su nastali u vreme Miloševića, možda su napravili prvi milion u vreme Miloševića, ali stoti milion su napravili u vaše vreme. Znate šta, ako smo zajedno bili na vlasti, onda očekujem da budete korektni i da kažete nešto pozitivno o tome. Nisam čuo da ste rekli bilo koju pozitivnu reč. Ne možete procenjivati nas, shodno tome da li ćemo ići na jednu ili na drugu stranu. Mene strane ne interesuju. Imamo svoju politiku, ja vam naravno želim sve najbolje. Ostaćemo ovde do glasanja. Hajde da vidimo gde su opozicione stranke. DSS, svaka čast. Kako vi mislite da se borite protiv ove vlade kada ne možete ni jednu noć da provedete zajedno. Niko nema autorsko pravo na demokratiju u Srbiji. Niko nema autorsko pravo ni na jednu ideju u Srbiji, jer svaki dan smo na novom ispitu. Vi ste vaš ispit imali na izborima i izgubili ste izbore. Od sutra i ja i svi koji su u Vladi imaju novi ispit. Vama će biti lakše jer ćete moći da kritikujete. Spreman sam da preuzmem odgovornost, jer kakav bi ja to bio političar kada ne bi bio spreman da preuzmem odgovornost. Ubeđivali ste me da ne treba da prihvatim mesto premijera, jer je situacija teška. Teška je i za vas, nije valjda za mene. Pošto više ne znam ko je šta pričao i ko je prisutan, ko nije prisutan, želim da vam zahvalim svima. Želim da se izvinim svima ukoliko su neke reči bile žustrije. Kao što sam rekao, svi se dobro poznajemo. Svi smo ovde zajedno. Imamo različite ili zajedničke političke stavove o mnogim pitanjima. Nemam nikakvu nameru da produbljujem podele. Naprotiv, imam nameru da smanjujemo razlike. Nadam se da ćemo u politički korektnoj atmosferi negovati dijalog, dolaziti do rešenja o najvažnijim državnim i nacionalnim pitanjima. Vidim da sada svi nekako negativno komentarišete to što sam rekao – daće Bog. Koliko znam kada ste dolazili na vlastnisu vam bogovi smetali, patrijarsi i vladike. Na kraju je srpska crkva spala na komuniste. Zato što ste je iskoristili i kada ste došli na vlast niste se na njih osvrtali. Neki od vas su anatemisani u toj crkvi zbog zakona koje ste hteli da donosite. Toga se ne stidim, isto kao što smatram da je Srbija svetovna država i da nikakve veze to nema jedno sa drugim. Siguran sam da će Bog pomoći, ali da i mi treba da malo pomognemo njemu da nam pomogne. Spremni smo na to da radimo bolje od vas, da radimo bolje nego što smo radili zajedno u Vladi. Ako je moj Ekspoze bio, kako kažete, štur, tanak itd, ako se postavlja liderstva u ovoj vladi, mislim da to pitanje se nije moglo postavljati u Vladi Mirka Cvetkovića. Mirko Cvetković je bio pravi lider Vlade. U DS se to znalo oduvek i nije bilo nikog sa strane ko je mogao da mu naredi šta će da radi. Prema tome, bolje ćutite. Ovo ste se malo šalili. Idemo dalje. Zahvaljujem se puno svima. Želim vam sve najbolje. Naravno, nemojte da propustite priliku da glasate za novu Vladu Srbije. Hvala vam.
Drago mi je da su zaključne reči mandatara vratile osmeh na lice većini u sali. Zaključujem pretres. Pošto je Narodna skupština obavila pretres o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 270. stav 1. Poslovnika Narodne Skupštine, zakazujem 27. jul 2012. godine kaoDan za glasanje o programu Vlade i izboru predsednika i članova Vlade. Glasanju ćemo pristupiti u 12,00 časova. Hvala.