Poštovane dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, otvaram Osmu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Ovu posebnu sednicu, saglasno članu 119. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, sazvao sam radi polaganja zakletve predsednika Vrhovnog kasacionog suda koji, u skladu sa odredbama Zakona o sudijama, zakletvu polaže pred Narodnom skupštinom. Čast mi je da, u ime narodnih poslanika i u svoje ime, pozdravim gospodina Dragomira Milojevića, predsednika Vrhovnog kasacionog suda, a pored njega pozdravljam i sve prisutne goste na ovoj sednici, i to predstavnike Vlade Republike Srbije, ministra Nikolu Selakoviću, predsednika Ustavnog suda, sudije Vrhovnog kasacionog suda, predsednike sudova republičkog ranga, predsednike apelacionih sudova i ostale goste. Podsećam vas da je Narodna skupština Republike Srbije, na Prvoj sednici Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održanoj 31. oktobra 2013. godine, izabrala gospodina Dragomira Milojevića za predsednika Vrhovnog kasacionog suda. Takođe vas podsećam da je članom 53. stav 2. Zakona o sudijama predviđeno da predsednik Vrhovnog kasacionog suda polaže zakletvu pred Narodnom skupštinom. U skladu s tim, pozivam gospodina Dragomira Milojevića, predsednika Vrhovnog kasacionog suda, da pristupi radi polaganja zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve a predsednik Vrhovnog kasacionog suda ponavlja.) „ZAKLINjEM SE SVOJOM ČAŠĆU DA ĆU SVOJU FUNKCIJU VRŠITI VERNO USTAVU I ZAKONU, PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU I SLUŽITI SAMO ISTINI I PRAVDI“. Čestitam vam i želim vam puno uspeha u radu. Molim vas da potpišete tekst zakletve, a zatim se možete obratiti Narodnoj skupštini.
Poštovani narodni poslanici, predsedniče Narodne skupštine, uvaženi ministre pravde, predsedniče Ustavnog suda Srbije, dame i gospodo, zaista je u ovom trenutku koji je možda jedan od najvažnijih trenutaka u mom ličnom i profesionalnom životu teško naći reči a pri tom ne upasti u zamku ponavljanja stereotipa. Podsećam da mi je dužnost i obaveza da se zahvalim vama, narodnim poslanicima, Narodnoj skupštini Republike Srbije, što ste mi ukazali poverenje, a meni čast, time što ste me izabrali za predsednika Vrhovnog kasacionog suda, najviše sudske institucije u Republici Srbiji. Istovremeno, koristim ovu priliku, a možda će neko reći da je i zloupotrebljavam, time što ću se zahvaliti i svim sudijama Vrhovnog kasacionog suda koji su mi dali podršku jer bez njihove podrške sigurno ne bih stajao ovde pred vama. Kao što sam rekao, stojim sada pred vama svestan izazova koji stoje predamnom, pre svega u sprovođenju daljih reformi pravosuđa. Svestan sam svojih obaveza i dužnosti u daljem usmeravanju najkompleksnijih i najznačajnijih reformi koje su u toku u Republici Srbiji. S druge strane, spreman sam da zajedno sa koleginicama i kolegama sudijama širom Srbije, svojim radom i sa njihovom zajedničkom saradnjom, stvorim organizovano, stabilno i moćno sudstvo. Moćno sudstvo koje će karakterisati nezavisnost, nepristrasnost, efikasnost, odgovornost i transparentnost. Zaista sam malo uzbuđen pa je teško reći ono što sam naumio da vam kažem, ali sigurno je da sudstvo samo neće moći da iznese taj teret i da stigne do cilja u naznačenom smislu. Stoga je potrebna pomoć svih relevantnih institucija i subjekata, pre svega Narodne skupštine, koja u tom cilju zauzima najznačajnije mesto, pre svega u domenu donošenja zakona, kvalitetnih zakona koji su u skladu sa evropskim zakonima, evropskim standardima i sada već evropskim pravom tzv. „ekijem“. Samo tako ćemo postići ciljeve koje sam unapred pomenuo, vezano za karakteristike našeg sudstva. Na kraju, još jedanput vam se zahvaljujem na ukazanom poverenju i nadam se da ću svojim radom to ukazano poverenje i opravdati. Hvala na pažnji i živeli.
Zahvaljujem gospodinu Dragomiru Milojeviću. Zaključujem Osmu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. (Sednica je završena u 14.10 časova.)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Šesta sednica Drugog redovnog zasedanja (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije 3. decembar 2013. godine (Sednica je počela u 10,40 časova. Sednicom predsedava dr Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine.)
Dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Šestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 120 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. S obzirom da je danas utorak, prelazimo na traženje obaveštenja i objašnjenja na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Pitam Komesarijat za izbeglice Republike Srbije i Vladu Republike Srbije da mi dostavi podatke i odgovori na sledeća pitanja koja se tiču Zakona o azilantima i pratećih propisa, koji obavezuju državne organe na postupanje u slučajevima prisustva azilanata na teritoriji Republike Srbije. Dakle, broj azilanata koji su iz bilo kog razloga, mimo postojećih propisa, ili proveli noć na otvorenom ili je prema njima postupano mimo protokola za postupanje prema azilantima ili nisu uopšte bili predmet nadležnih organa, odnosno Ministarstva unutrašnjih poslova i Komesarijata za izbeglice. Trenutno informacije o tome kako se primenjuje zakon, Narodna skupština Republike Srbije i svi mi imamo samo iz medija. Informacije koje imamo su oprečne i strašne, strašne u onim delovima izveštavanja u kojima se govori o netrpeljivosti, o nivou mržnje, moglo bi se reći, koji se ispoljava prema azilantima do očiglednih krivičnih dela i prekršajnih dela počinila NN lica za koja takođe nemamo informaciju šta se dalje zbiva sa njima. Problem azilanata je tek u začetku u Republici Srbiji. Mi ćemo biti tranzitna zemlja za azilante u budućnosti. Smatram da moramo biti pripremljeni da postupamo po zakonu, da primenjujemo zakon i naše propise i pre svega, da imamo u vidu da se na problemu azilanata više nego na ma šta drugom vidi naš odnos prema ljudskim pravima i građanskim slobodama. Stav Komesarijata za izbeglice je poznat. Oni su javnost obavestili da su učinili sve, ali mi u Narodnoj skupštini, ja ne znam da li je to što je učinjeno, učinjeno dovoljno. Takođe ne znam da li je Komesarijat na odgovarajući način, finansijski i logičstički podržan i od MUP i od drugih delova Vlade onako kako je to trebalo ili treba da bude na osnovu propisa koji regulišu pitanje azilanata. Postupci pripadnika MUP na davanju podataka i na obezbeđivanju javnog reda i mira takođe su predmet moga pitanja, jer želim da znam da li je postupano u skladu sa protokolom na koji su pripadnici MUP obavezni. Nije potrebno naglašavati o kakvoj se ranjivoj grupi radi. Nije potrebno naglašavati o potrebi da vrlo pažljivo radimo na štićenju njihovih ljudskih prava. Podaci koje ću, nadam se, dobiti od Komesarijata i od MUP, treba da pomognu svima nama da temu azilanata otvorimo i u Narodnoj skupštini jednom debatom, dijalogom pa debatom, nadležni na nadležnim odborima, to je moj predlog i moja preporuka, ili javnim slušanjem, da nam se ne bi ponavljali nemili događaji iz prethodnih dana, kada smo nemo svedočili direktnim patnjama ljudi, koji su u Srbiju stigli da bi potražili svoju sreću negde drugde. Najveći broj njih je u Srbiji tranzitno, odnosno na putu za zemlje u EU ili dalje. Moja želja je da ovde u Narodnoj skupštini pokažemo solidarnost sa tim ljudima i da jedinstveno osudimo svaki postupak netrpeljivosti, iskazivanja mržnje i iskazivanja nepoželjnih ponašanja kada su azilanti upitanju, ne zato što niko od nas ne zna kada bi i kada će možda doći u takvu situaciju, nego zato što to predstavlja pravnu državu za koju je nama ustavni zadatak da je štitimo, čuvamo i da unapređujemo sve ono što pravnu državu čini. Ljudska prava azilanata su osnovna ljudska prava i naše ćutanje nije ćutanje za kršenje njihovih ljudskih prava, naše je ćutanje ćutanje za kršenje bilo čiji ljudskih prava bilo gde u Srbiji, uključujući sve nas koji u Srbiji živimo. Hvala vam.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim predstavnike i članove Nacionalne organizacije osoba sa invaliditetom, koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale, s obzirom da je danas međunarodni Dan osoba sa invaliditetom. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, predsednik Narodne skupštine Nebojša Stefanović je četvrti put tokom 2013. godine teško povredio prava narodnih poslanika član 205. Poslovnika, koji predviđa da se svakog poslednjeg četvrtka u mesecu poslanicima pruži prilika da premijeru i ministrima postave neugodna pitanja. Poslao sam mu telegram, a pre toga i poruke mejlom da to ne čini i da nađe način da se to propušteno naknadi, jer ja ne postavljam pitanja zbog svoje sopstvene radoznalosti, već postavljam pitanja u ime građana koji žele odgovor i bolja rešenja od ovih koje danas imamo u praksi. Tražim da predsedništvo Narodne skupštine nađe termin da se ovi propušteni termini naknade. Interpelacija, pravo narodnih poslanika, mogućnost da postave pitanja premijeru i ministrima, jedna od najstarijih, najvažnijih institucija parlamentarnog života, koja izražava superiornost ovog zakonodavnog tela nad izvršnim organom, tj. Vladom, koja mora da polaže račun ovom domu, narodnim poslanicima koji predstavljaju narod. Ujedno bih da najavim da ću da podnesem predlog da se Poslovnik izmeni u članu 205. i izbriše ono: „ukoliko je sednica u toku“ i na taj način da se i sadašnji predsednik i budući predsednici spreče da se poigravaju sa našim pravom, da ga zakidaju i da nam omoguće da normalno radimo, kao u parlamentima svih zemalja. Sednica je mogla da se zakaže kao i danas, u utorak, da bude u sredu i u četvrtak i da onda bude ispunjen taj zahtev da bude u toku. To je namerno propušteno. Ne znam da li gospodin Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine želi da sačuva premijera i ministre od pod navodnicima, neugodnih pitanja koje bi čuli ovde. To je njegova stvar, ako to radi u dosluhu sa njima, ali naše je pravo da postavimo pitanje, bez obzira da li ih neko doživljava kao ugodna ili neugodna. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić.
Hvala potpredsedniče. Još jedanput protestujem zašto Velja Ilić ne odgovara na pitanja koje poslanici postavljaju. Radi se o veoma ozbiljnom pitanju. U pitanju je nekoliko miliona evra investicija i njegovo ministarstvo ne daje odgovor. Znači, prošli put sam pitao i tražio od Nebojše Stefanovića da urgira. Očigledno da je gospodin predsednik više na strani Vlade, nego nas poslanika i prosto koristim ovu priliku da kažem – ministre Iliću odgovorite na pitanja poslanika, a danas imam jedno desetak pitanja za premijera Dačića. Već više od nedelju dana traje ovaj rašamon oko misterioznog ministra koji radi protiv interesa Vlade u inostranstvu i nabacuje svojim prijateljima ili svom prijatelju poslove u spoljnoj trgovini. Svi se prave ludi, zaluđuje se narod, a nema odgovora na jedno vrlo ozbiljno pitanje. Ko to radi protiv državnih interesa? Ko to ne sledi zvaničnu državnu politiku? Šokantan je odgovor premijera Dačića i zato imam mnogo pitanja za njega. Kaže on pre neki dan – nije meni ministarka Zorana Mihajlović poslala dopis koji je to ministar. Pošto je gospođa Mihajlović rekla da je tu aktivnost pročitala u diplomatskoj prošlosti, moje prvo pitanje za premijera jeda li premijer čita diplomatsku poštu? Ako je odgovor ne, onda imam drugo pitanje. Ko onda čita za premijera diplomatsku poštu? Ako je odgovor da, onda imam sledeće pitanje – da li je premijer čitajući diplomatsku poštu pročitao tu depešu na koju misli gospođa Mihajlović. Ako je odgovor da, zašto onda treba da mu ministarka Mihajlović kaže koji je to ministar? Mislim da je gospođa Mihajlović uradila svoj deo posla. Ona je ministarka u Dačićevoj Vladi. Pročitala je diplomatsku poštu, videla šta neko priča, tamo verovatno ima i opis i detaljno prepričavanje tog sastanka i iznela to u javnost. Sledeći koji treba da se oglasi je premijer Dačić, jer je to njegov ministar. Dakle, ako čita da li je pročitao tu depešu? Ako ne čita ko čita umesto njega? Na kraju krajeva, pošto je diplomatska pošta neka vrsta tajne, ali ne tako stroge tajne da samo par ljudi ima u to uvid, u to imaju uvid i državni sekretari iz svojih resora, oni dobijaju diplomatsku poštu, pitam ministra spoljnih poslova gospodina Mrkića da li zna na koju depešu se misli i na koji sastanak u inostranstvu se misli, koji je opisan tako da je ministarka Mihajlović zaključila da taj ministar radi protiv interesa Srbije? Mnogo ljudi u sistemu je sigurno pročitalo tu depešu, ali javnost ne zna ko je taj ministar, ni mi poslanici ne znamo ko je taj ministar. Čudim se da predsednik Odbora za odbranu i bezbednost nije već sazvao sednicu da bar poslanici tog odbora dobiju tu depešu kada već premijer ili ne čita ili neće da nam kaže koji je to ministar. Iz ove konfuzije koja se stvorila u javnosti, a vrlo je ozbiljno pitanje, zaključujem da nije u pitanju nikakav ministar, nego prvi ministar ili premijer. Imam osnova da sumnjam da je možda premijer taj koji to radi. Insistiram na ovom odgovoru i na razjašnjenju ove situacije zato što ovo nije nikakva šala i nikakva neozbiljna stvar, već veoma ozbiljna stvar. Kada ministar u Vladi kaže da uvidom u zvanične dokumente i diplomatsku poštu, jedan ministar je zaključio da ministar radi protiv interesa Srbije, zaista mislim da premijer mora da se oglasi. To nije rekla kazala. Gospođa Zorana Mihajlović nije rekla da je čula od negde, iz nekih kuloara da se to dešava nego je pročitala u zvaničnom državnom dokumentu. Prema tome insistiram da se izjasni premijer i ministar spoljnih poslova i da bar na nadležnom skupštinskom odboru vidimo tu depešu koju je pominjala gospođa Mihajlović. Hvala.
Reč ima narodna poslanika Milica Vojić Marković.
Narodno pozorište je institucija kulture od zaista najvišeg ranga u svakoj državi, nadam se da je i u državi Srbiji. To je institucija koja je kamen temeljaca za izgradnju nacionalnog identiteta. To je nacionalna institucija, brend u kojoj u Srbiji radi oko 763 vrhunska umetnika, intelektualca i to je kapacitet koji je malo prisutan u nekim drugim institucijama u Srbiji nažalost. Nažalost o Narodnom pozorištu se ne govori sa ove pozicije mnogo u javnosti u ovih poslednjim godinu dana. Osnova za priču je skandal koji se rasteže više od godinu dana i suština tog skandala je pitanje oko kojeg ću polemisati sa raznim ministrima. Internetom kruži jedan snimak tajne sednice koji oslikava Narodno pozorište i Upravni odbor te institucije na najniži mogući način i predstavlja bruku. Ne predstavlja ono što treba da predstavlja kulturu. Umesto da predsedava sednicom Upravnog odbora na kome je trebalo da se razgovara sa tri kandidata za upravnika koja su preostala na trećem konkursu, jer su prethodna dva poništena, predsednik Upravnog odbora Radoslav Pavlović je podneo ostavku. Moram da kažem da postoji jedan dopis Ministarstva kulture u kome kažu da sve sednice Upravnog odbora koje se tiču javnog konkursa za predlaganje kandidata direktora moraju biti otvorene za javnost, kako za predstavnike javnog informisanja, tako i za zaposlene u toj ustanovi. Interesantno je da je dotični, dosadašnji predsednik Upravnog odbora držao tajne sednice i te tajne sednice se mogu videti na internetu. Prosto mi je neverovatno da se danas u 21 veku u nekoj državi, makar se ona zvala i Srbija koja hoće da bude demokratska, neko oglušava o osnovnu stvar koja je javnosti dostupna, a to je da se informacije te vrste potpuno dostupne javnosti. Za razumevanje ovog problema bilo je dobro pročitati intervju dosadašnjeg predsednika Upravnog odbora u „Politici“ gde on kaže sledeće – zbog zastrašivanja i ometanja članova Upravnog odbora Nacionalnog teatra u procesu biranja upravnika, zbor zastrašivanja kandidata, zbog mobinga nad zamenicom upravnika, zbog saradnje sa Upravnim odborom premeštena je na mesto saradnika u protivpožarnoj zaštiti, zbog nemogućnosti pristupu informacijama o realno finansijskom stanju u kući, zbog skrivanja činjenice da je kandidat i vd upravnik Dejan Savić smenjen 23. novembara 2007. godine sa mesta upravnika Narodnog pozorišta u Beogradu i za kojeg je ostao dug od 41 miliona dinara, odnosno 511 hiljada evra, zbog toga on podnosi ostavku i naglašava da se ministar pokrio po glavi, ćuti i da ne reaguje. Da ne bi ostalo ovako kako je rečeno ovde, pod uslovom da je sve ovo istina, moram da pitam ministra policije šta će da preduzme? Ovde ima elemenata krivičnih dela koliko hoćete povodom ovoga što je izjavio dosadašnji predsednik Upravnog odbora Narodnog pozorišta. Šta će zbog ovog mobinga da preduzme ministar rada? Šta će ministar kulture, ako se već otkrio da kaže na ovo što je izjavio predsednik Upravnog odbora? Iz ovog što je rečeno u izjavi gospodina Pavlovića, a i onog što nije rečeno, jer ovde je velika borba između SNS kadrova, ne znam da li tu ima nekih struja, frakcija, ali ovde je to i slede moja pitanja. Da li je tačno da je na mesto zamenice upravnika imenovana osoba sa Višom školom za sportski menadžment, odsek fitnes i da li je to ta osoba koja je sada saradnik u protivpožarnoj zaštiti? Mogu da zamislim koliko može da doprinese u protivpožarnoj zaštiti. Da li je ta osoba član SNS? Da li je tačno da je u stolicu direktora Drame u stolicu u kojoj su sedeli Nušić, jedan Janko Veselinović, jedan Putnik, Vida Ognjenović, doveden čovek koji je u stručnim krugovima prilično anoniman, iz Kruševca i koji tamo nije bio ni upravnik pozorišta? Podrazumeva se članstvo u određenoj stranci. Ko je zamenik direktora Drame? Da li je tačno da je na to mesto doveden iz „Grand produkcije“? Iako se mnogo govori o tome da postoje viškovi zaposlenih u javnom sektoru, pa i u Drami i u kulturi, postavljam sledeće pitanje – koliko je ljudi primljeno u Narodno pozorište dok je predsednik Upravnog odbora Narodnog pozorišta bio gospodin Lale Pavlović? Da li su svi članovi SNS ili su u direktnim rodbinskim i drugim vezama sa menadžmentom kuće? Sledeće pitanje, da li je tačno da je v.d. upravnik i kandidat za upravnika gospodin Dejan Savić smenjen sa mesta upravnika 23.11.2007. godine uz ostavljen dug od 41 milion dinara, odnosno 511 hiljada evra i još neke sudske procese koji nisu završeni ili koji su završeni na štetu kuće? (Predsedavajući: Molim vas da završite.) Hoću. Da li će i treći konkurs za upravnika biti poništen? Toliko o departizaciji, o kulturi sa komesarskim šinjelom. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Zahvaljujem predsedavajući. Danas ću postaviti nekoliko pitanja. Prvo pitanje postavljam ministru rudarstva i prostornog planiranja. Gospodinu Bačeviću, da li ćete do kraja 2013. godine podneti ostavku na funkciju ministra? Godinu i po dana je prošlo od kada je ministar Bačević imenovan na ovu funkciju i izabran u ovom parlamentu. Za godinu i po dana Narodnoj skupštini nije stigao ni jedan jedini zakon iz nadležnosti tog ministarstva, niti jedna jedina izmena zakona koji su iz nadležnosti Ministarstva rudarstva i prostornog planiranja. Ono zbog čega građani ove zemlje plaćaju ministra Bačevića je da unapredi zakone iz njegove oblasti i postavlja se pitanje – šta je ministar radio u prethodnih godinu i po dana? Skandalozno je to da ministar jedino može da govori o Kanalu Morava-Vardar i istraživanju nikla. Ko je dao saglasnost ministru i na osnovu čega je ministar Bačević potpisao dozvolu za istraživanje nikla sa skandaloznom izjavom da istraživanje nikla je identično istraživanju vode? To je uzbunilo sve građane ove zemlje i stručnu javnost. Da li će gospodin Bačević na isti način izdati dozvolu za eksploataciju nikla u Republici Srbiji? Treća stvar zbog koje gospodin Bačević treba da podnese ostavku je činjenica da naknadu za korišćenje mineralnih sirovina ne plaćaju oni koji treba da plaćaju i iz tog razloga imamo manji prihod u budžetu Republike Srbije i u budžetu lokalnih samouprava. Kao primer za to navešću da je RTB Bor dužan samo opštini Majdanpek 300 miliona dinara. Gospodin Bačević kada je obilazio RTB Bor rekao je da ima u uvidu papire i da tamo nema nikakvih kriminalnih radnji. Svi ste imali prilike da sinoć vidite „Insajder“ i LDP od 2010. godine traži da Vlada kontroliše sredstva koja daje za garancije RTB Boru. Šta će ministar policije i premijer ove zemlje uraditi po pitanju kontrole sredstava koja su vezana za RTB Bor? Drugo pitanje postavljam ministarki zdravlja. Do kraja godine svi zdravstveni centri treba da se podele na opštu bolnicu i dom zdravlja. Da li je ministarstvo postavilo v.d. direktore opštih bolnica i zdravstvenim centrima gde treba doći do razdvajanja i v.d. upravne odbore? Ovo pitam iz razloga što je prošle nedelje na sednici SO Negotin doneta odluka o prihvatanju osnivačkih prava Doma zdravlja u Negotinu i odluka o usvajanju deobnog bilansa i zaista je začuđujuće da lokalna samouprava u Negotinu da saglasnost na deobni bilans po završnom računu iz 2009. godine i na osnovu odluke Upravnog odbora zdravstvenog centra od 2010. godine. Ovo je 2013. godina. Pitam ministarku zdravlja – da li je postavila v.d. direktora Opšte bolnice u Negotinu i v.d. upravni odbor sa molbom da mi dostavi kopije tih rešenja? Treće pitanje postavljam ministru prosvete. Već nekoliko godina postoji više od 15 zahteva lica koji žele da osnuju privatne fakultete. Zbog čega Ministarstvo prosvete ne želi da reši problem vezan za osnivanje novih privatnih fakulteta? Znači, ti fakulteti ne mogu da dobiju akreditaciju zato što nisu registrovani, a ne mogu da se registruju zato što nemaju akreditaciju. Kada će ministar prosvete da reši ovaj problem? Poslednje pitanje je pitanje za gospodina Stefanovića. Ovde postavljamo utorkom i četvrtkom pitanja. Vladu Republike Srbije izabrao je ovaj parlament, bez obzira što mi iz LDP za nju nismo glasali. Da li će gospodin Stefanović učiniti makar nekakav napor da mi od nadležnih ministara dobijemo odgovore na poslanička pitanja u skladu sa Poslovnikom o radu Narodne skupštine, jer na pitanja koja smo postavili pre tri ili četiri meseca odgovore još uvek nemamo?
Reč ima narodna poslanica Suzana Grubješić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dame i gospodo poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, već dve nedelje sam postavljala poslanička pitanja u skladu sa članom 287. Poslovnika Narodne skupštine i pitanja sam upućivala na razne adrese i mogu da sa zadovoljstvom kažem da sam dobila odgovore i od Agencije za borbu protiv korupcije, Agencije za licenciranje stečajnih upravnika, Saveta za borbu protiv korupcije i Poreske uprave, ali iz Ministarstva privrede sam dobila odgovor od nameštenika Vlade, državnog sekretara Radojka Srbljanovića. Zaista ne znam kako da ovaj odgovor kvalifikujem, da li je skandalozno ili nije. Ja sam narodni poslanik od 2004. godine i nikada se nije desilo od kada smo uveli ovaj institut poslaničkih pitanja utorkom i četvrtkom da ministar ne odgovori nego da na pitanja odgovori nameštenik Vlade. Taj dotični nameštenik Vlade kaže – postavljena pitanja, konstatacije i mogući zaključci nisu u skladu sa ovlašćenjem narodnog poslanika iz člana 287. Poslovnika Narodne skupštine. Zaista želim ovom prilikom da upitam predsednika Vlade ili makar generalnog sekretara Vlade – kakve će mere biti preduzete protiv ovog nameštenika Vlade koji sebi dozvoljava to da ruši ustavni poredak ove zemlje koji jasno kaže da je vlast podeljena na tri grane, izvršnu, sudsku i zakonodavnu? Odakle njemu pravo da narodnom poslaniku spočitava da li je narodni poslanik postavio pitanje u skladu sa Poslovnikom ili nije? Zaista ne znam kako drugačije ovo da protumačim nego kao bahatost i bezobrazluk, a to je očigledno u tom ministarstvu prelazno. Prelazi sa ministra na njegove saradnike. Drugo, pitanja nisam uputila ovom namešteniku Vlade. Pitanja sam uputila ministru Saši Raduloviću i pitanja su bila – da li je tačno, a odgovor je mogao da bude – da, tačno je ili ne, nije tačno. Ništa više od toga nije bilo važno. Dalje kaže ovaj nameštenik Vlade – pojedina pitanja kao što su ona koja se odnose na prenos upravljačkih prava u privrednom društvu, imovinsku kartu i članstvo u Savezu udruženja stečajnih upravnika zasnivaju se na zlonamernoj pogrešnoj interpretaciji Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Ta ista Agencija za borbu protiv korupcije je na moje poslaničko pitanje odgovorila tako što je rekla da je ministar Radulović preneo upravljačka prava iz svoje firme „Market kapital“ na svoju suprugu. Sada vi meni kažite – da li ja zlonamerno tumačim član 2. Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, ako ga citiram, koji kaže – povezano lice je supružnik ili vanbračni partner funkcionera, krvni srodnik funkcionera u pravoj liniji, odnosno u pobočnoj liniji, zaključno sa drugim stepenom srodstva, usvojitelj ili usvojenik funkcionera, kao i svako drugo pravno ili fizičko lice koje se prema drugim osnovama i okolnostima može opravdano smatrati interesno povezanim sa funkcionerom. Dakle, prenošenje upravljačkih prava na suprugu ne može funkcioner da uradi, jer je supruga povezano lice. Ako je ovo zlonamerno, ja sam spremna da se izvinim i ministru i Agenciji za borbu protiv korupcije. Još jednom molim ministra Sašu Radulovića da odgovori na postavljena pitanja, a ovog nameštenika Vlade molim da pomogne ministru da mu prikupi odgovore na ta postavljena pitanja, ali da mu ne pada više na pamet da odgovara narodnom poslaniku, jer ovde, u ovoj sali ni jedan nameštenik Vlade, osim ministra, nema pravo da dobije reč i nema pravo da ulazi u raspravu sa narodnim poslanikom. Kao što sam rekla, ove druge institucije kojima sam uputila poslanička pitanja su na njih odgovorili, ali gle čuda, ministar je na lični zahtev smenio direktora Agencije za licenciranje stečajnih upravnika i na njegovo mesto doveo osobu koja vodi upravni spor protiv Agencije. To znači da će isto lice biti i na strani tuženog i na strani tužioca. Na moje pitanje o javnoj raspravi o izmenama i dopunama Zakona o stečaju, meni je ovaj vladin nameštenik odgovorio da javna rasprava traje do 30. novembra. Inače je počela 21. novembra, a traje do 30. i održana je samo jedna javna rasprava. Skrećem pažnju Vladi da pogleda mišljenje o proceni rizika korupcije u odredbama Nacrta zakona o izmenama i dopunama Zakona o stečaju, koji je uradila Agencija za borbu protiv korupcije i stavila na svoj sajt. U tom mišljenju, koje ima desetak i više strana, većina članova ima koruptivne elemente. Nadam se da Vlada neće bez ovog mišljenja dopustiti da taj Zakon o stečaju … (Predsedavajući: Vreme.) … koji legalizuje stečajnu mafiju, dođe u Narodnu skupštinu.
Reč ima narodni poslanik Saša Dujović.
Pre izvesnog vremena Apelacioni sud u Beogradu je pod plaštom sudske nezavisnosti doneo odluku o oslobađanju gnjilanskih terorista, šiptarskih terorista koji su, bez obzira što su potkrepljene činjenice da su činili zlodela nad srpskim stanovništvom i nealbanskim stanovništvom na KiM, bez obzira na to što je postojao svedok saradnik koji je sve to priznao i ukazao na određene postupke, bez obzira na donete presude prvostepenog suda, jednostavno Apelacioni sud se oglušio o sve to i doneo presudu da se oslobađaju ti teroristi. Ono što se zove nezavisno sudstvo treba da bude predmet nezavisnosti i to ne treba sporiti. Međutim, takvi postupci prosto nanose mrlju sudskoj profesiji i nanose štetu pre svega državi Srbiji. Postavljam pitanje Visokom savetu sudstva – kada će i na koji način preispitati sve te odluke Apelacionog suda u Beogradu po ovom predmetu i da li će postupiti po prijavama koje su podnete protiv sudija koje su donele takvu presudu? Drugo pitanje postavljam ministru finansija, gospodinu Lazaru Krstiću – da li su budžetom za 2014. godinu predviđena sredstva za naknadu po presudi Međunarodnog suda u Strazburu? Radi se o presudi koja je doneta u prvostepenom postupku, po osnovu diskriminacije nad ratnim veteranima Srbije, a u drugostepenom postupku, koji se ovih dana očekuje da bude gotov, a sve naznake govore da će biti potvrda prvostepene presude, jednostavno država Srbija će morati u narednoj godini da isplati ogromna sredstva, negde preko milijardu evra ratnim veteranima, što je u ovom trenutku, na ovakav način budžetom koncipirano i nemoguće. Moje pitanje ministru finansija je – da li je uopšte upoznat sa postupkom koji se odvija pred Međunarodnim sudom i ako je upoznat, da li je nekim budžetskim stavkama predviđeno? Iz onoga što vidimo u Predlogu budžeta, toga nema ni na mapi. Treće pitanje koje postavljam, odnosi se na predsednika parlamenta, gospodina Stefanovića. Po ko zna koji put pitam istu stvar, a to je – kada će na dnevni red ovog parlamenta doći Zakon o boračkoj i invalidskoj zaštiti, koji stoji u proceduri Skupštine već godinu dana? Zadnji odgovor od predsednika Stefanovića je bio da će Kolegijum Skupštine o tome razmatrati i utvrditi red prioriteta zakona koji se ovde donose i već duži period, kako sednice traju, vidimo da zakoni prolaze i ovako i onako, ali Zakon o boračkoj i invalidskoj zaštiti, koji je pre svega neophodan kako bi se raščistio odnos države prema ratnim veteranima, nikako da dođe na dnevni red. Taj zakon sam pre godinu dana potpisao i njega je podržalo 30.100 građana Srbije svojim potpisom i on sve osnove za stavljanje na dnevni red ima, kada je u pitanju ovaj parlament. Zaista ne razumem zbog čega se već jednom i ova tema ne stavi na dnevni red i da to raščistimo, pa makar i odbili jedan takav predlog, jer smo jedina država sa prostora bivše Jugoslavije koja nema uređenu ovu oblast nikakvim zakonskim propisima, već primenjujemo propise iz 1947, 1992, 1998. godine i od tada do danas stojimo na stanovištu da ratni veterani, kojih ima preko 400.000 u Srbiji, u ovoj Srbiji ne postoje za zakonodavnu, a ponajmanje za izvršnu vlast. Očekujem od predsednika Skupštine da će posle ovako važne stvari, kakva je budžet Republike Srbije, koja nesumnjivo ima prioritet u radu parlamenta, već u nekoj narednoj sednici razmotriti, staviti na dnevni red pred poslanike, da se izjasne da li žele uopšte da raspravljaju, a ako žele da raspravljaju, da li će i usvojiti jedan Zakon o boračkoj i invalidskoj zaštiti. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marija Obradović.
Hvala. Želim još jednom da podsetim javnost, pre nego postavim pitanje, da se danas obeležava Dan osoba sa invaliditetom i da pozovem sve kolege, ali i javnost u Srbiji, da budemo mnogo senzitivniji i sa mnogo više razumevanja da rešavamo probleme ove populacije koja je zapravo veoma ugrožena u Srbiji. Položaj osoba sa invaliditetom jeste unapređen u odnosu na prethodni period, ali još uvek moramo mnogo toga da uradimo na ovu temu, da se pomogne osobama koje žive sa nekom vrstom hendikepa. Postojala je inicijativa i mislim da je još uvek ta inicijativa u začetku u Narodnoj skupštini Republike Srbije, da se oformi posebna grupa poslanika koja bi se bavila problemom ovih osoba sa invaliditetom. Sada da postavim i pitanje pre svega nadležnim ministrima Vlade Srbije – dokle je stigla istraga, zapravo da li je uopšte pokrenuta istraga, a ako jeste dokle je stigla, o utvrđivanju odgovornosti, odnosno lica koja su odgovorna za pojavljivanje, u lokalnoj kampanji na Voždovcu, plakata koji su, najblaže rečeno, skandalozni? Plakat poziva na politički progon, na obeležavanje političkih neistomišljenika i mislim da to nije način na koji treba voditi jednu političku kampanju u Srbiji. U početku, nakon konferencije za štampu člana predsedništva SNS, Nikole Selakovića, dobili smo nedovoljno tačne informacije da je neko drugi odgovoran za pojavljivanje takvih plakata. To nisu bile tačne informacije, organizacije koje se navode kao odgovorne nisu odgovorne za to i tražim da nadležni utvrde ko je zaista naručio, ko je platio i ko je odštampao plakate, slobodno mogu reći, kojim se fašizam na mala vrata pokušava uvući u političku kampanju i u način političke komunikacije u Srbiji. To nije način političke komunikacije koji je svojstven SNS. Uvek ćemo ukazivati i tražiti krivce koji pokušavaju da nas nateraju da ovako funkcionišemo. Još jednom pozivam da se utvrde oni koji su naručili, platili i odštampali ove vrste plakata u lokalnoj kampanji na Voždovcu. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, pošto više nema prijavljenih… (Srđan Milivojević, s mesta: Poslovnik.) Izvolite, gospodine Milivojeviću.
Poštovani gospodine predsedavajući, ja sam poslanik u ovom sazivu već godinu dana. Reklamiram povredu Poslovnika, čl. 87. i 88. Nikada Skupština nije kasnila 40 minuta ni u jednom sazivu kada se raspravljalo o budžetu. Kada se raspravlja o budžetu, a vladajuća većina 40 minuta nije u stanju da prikupi kvorum, nama je to jasna poruka da je ova Vlada pala i da su problemi, ali te probleme probajte da rešite među sobom. Ovo kašnjenje je bilo još maltene kao kašnjenje Dragice Nikolić, prve dame u Americi. Nemojmo da se ugledamo na gore primere. Mislim da je ovo neprimereno kašnjenje od 40 minuta na početku sednice zahtevalo da se ova sednica ili odloži, da se dogovorite u vladajućoj koaliciji o budžetu ili da imamo objašnjenje zašto smo kasnili 40 minuta. Ni objašnjenje nismo dobili, ni izvinjenje. Hajde što mi nismo dobili, ali makar ove dame i gospoda koji su sedeli gore na galeriji, imali su pravo, kad su se već potrudili da dođu na današnji dan u parlament, da dobiju objašnjenje zašto kasnimo 40 minuta. Hvala.
Gospodine narodni poslaniče, bili ste obavezni da kršenje Poslovnika reklamirate odmah nakon što je nastalo. Znači, morali ste na početku. No, imate pravo da tražite da se u Danu za glasanje izjasnimo. (Ne) Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Borislav Pelević i Ljubica Milošević. Sada određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 11.40 sati.
Nastavljamo sa radom. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 126, 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika, i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predložene akte iz predloga dnevnog reda sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača Lazara Krstića, ministra finansija i dr Jovana Krkobabića, potpredsednika Vlade i ministra rada, zapošljavanja, i socijalne politike, pozvao da sednici prisustvuju: Nikola Ćorsović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Ljubiša Milosavljević, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Zoran Milošević, pomoćnik ministra u oblasti penzijskog i invalidskog osiguranja u Ministarstvu rada, zapošljavanja, socijalne politike, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija, Radmila Jagodić, pomoćnik ministra finansija i Nada Mirković, načelnik Odeljenja u Ministarstvu finansija. Po Poslovniku se javio dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, reklamiram član 87. Poslovnika, mogao bi još neke članove Poslovnika, pre svega koji se odnose na dostojanstvo Narodne skupštine. Uvaženi predsedniče, vi ste danas zakazali sednicu sa 20 tačaka dnevnog reda, te tačke dnevnog reda se tiču poreskih zakona, poreske reforme i budžeta. Zakazali ste sednicu za 10,00 sati. Sada je 12,35, dakle prošlo je 12,30. Vi ne možete da obezbedite kvorum za ovako jednu važnu temu. Počeli ste sednicu, prekinuli je, odredili pauzu do 11,40, sada je praktično sat vremena prošlo posle te pauze. Zbog čega ako nemate kvorum niste to priznali. Odredili novi dan za sednicu. Ako nemate ni tada kvorum, raspisali izbore. Ovo je maltretiranje građana. Verujem da je i gospodinu Krstiću, neprijatno, verovatno nije mislio da će prvi put na svom vatrenom krštenju doći, a da Skupština nema kvorum za odlučivanje. Molim vas, da imajući u vidu dostojanstvo Narodne skupštine, dostojanstvo poslanika i odnos prema građanima Srbije, koji su birali narodne poslanike, jasno kažete da li ova Vlada ima većinu, ili nema većinu i da onda to priznate. Mi ćemo danas krenuti sa raspravom u 14,00 i radićemo noćas, jel tako do 1, 2 sata? Da li je to bio cilj ovog odlaganja početka sednice? Molim vas, gospodine predsedniče, obezbedite normalan rad Narodne skupštine Republike Srbije, ovo nisu normalni uslovi. Hvala.
Kao što ste videli većina postoji. Nastavljamo sa radom najnormalnije. Nema potrebe za to da vi određujete do kada će raditi Narodna skupština, pošto vi to ne možete da znate. A do kada će raditi to ćemo videti tokom dana. Nema potrebe za nervozom. Što se tiče inače dostojanstva Narodne skupštine, podsećam narodne poslanike iz svih poslaničkih grupa, da je obaveza poslanika Narodne skupštine da učestvuju u radu Narodne skupštine, kada su sednice Narodne skupštine, pošto smo jednaki u svim drugim pravima, obaveza poslanika je da učestvuje u radu. To naravno važi za poslanike opozicije, i ja sam uveren da je vaša poslanička grupa želeći da da ogroman doprinos u raspravi o budžetu će danas aktivno učestvovati i pružiti doprinos kvalitetnom radu Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika član 126. stav 2, koji kaže da vreme za glasanje upotrebom elektronskog sistema iznosi 15. sekundi. Malopre smo prisustvovali najdužem čekanju, najdužih 15 sekundi u istoriji Srbije od dolaska Južnih Slovena na Balkan. Mi nikada duže nismo odbrojali 15 sekundi. Možda vama vreme stoji, nama vreme neumitno teče i ovoj vladi je vreme isteklo. Trebalo je da odredite pauzu, da ne ponižavamo Skupštinu Srbije, jer zaista neprimereno je da ovako dugo traje 15 sekundi i da čekamo ovako dugo da se vi sakupite. Uveren sam da će Skupština raditi noćas jer cilj vam je da radite noću i da od javnosti sakrijete ono što se dešava. To je vaše legitimno pravo kao većine, da opstruirate parlamentarni rad, ali je neviđena politička praksa da vladajuća većina opstruira parlamentarni rad na ovakav način.
Moram samo da vas obavestim da je odlukom ove Narodne skupštine u saradnji sa službom Narodne skupštine obezbeđeno i pored direktnog televizijskog prenosa, da se ne samo sednice plenuma već i sednice parlamentarnih odbora sada uživo prenose internetom što nikada ranije nije bila praksa. Tako da je javnost rada Narodne skupštine najveći u istoriji od uspostavljanja parlamentarnog života u Srbiji. Tako da Narodna skupština u potpunosti ima javnost rada i svi građani mogu u svakom trenutku da vide šta rade narodni poslanici ne samo oni u plenumu već i oni koji rade na sednicama odbora. Što se tiče glasanja, vi ste u pravu da je ono trajalo duže od 15 sekundi ali intencija i onog koji je pisao Poslovnik, nadam se da je bila, da se utvrdi istinski i iskreni rezultat glasanja, odnosno utvrđivanja kvoruma, tako da kada narodni poslanici koji su prisutni u sali ne mogu da svojim identifikacionim karticama uspostave kvorum ili da se registruju, moja dužnost kao predsednika Narodne skupštine jeste da im to omogući pa makar to trajalo i duže od 15 sekundi. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, reklamiram član 127. Poslovnika Narodne skupštine stav 1. u kome se kaže – narodni poslanici dužni su da koriste isključivo svoje identifikacione kartice kao i da se identifikuju prilikom ulaska u salu ubacivanjem kartice u poslaničku jedinicu, odnosno da se odjave prilikom napuštanje sale. Više nego očigledno da predstavnici stranke bivšeg režima na određeni način opstruiraju rad, odnosno da ne ispunjavaju uslove iz člana 127. stav 1. Dakle, oni koji pokušavaju da sednicu odlože što više, kad ne ispune svoju obavezu iz člana 127. onda nastavljaju tu svoju opstrukciju i traže odlaganje sednice zbog navodnog nedostatka kvoruma uprkos činjenici da su bili oni ti koji nisu ubacili karticu u poslaničku jedinicu. Ovaj Poslovnik nismo pisali ni vi, ni ja, ni ova većina sa ove strane. Ovaj Poslovnik smo mi nasledili upravo od onih koji nam sada zameraju na svojim greškama, odnosno zameraju nam na tome što oni nisu ubacili kartice u svoje poslaničke jedinice što je obaveza iz člana 127. Samim tim čudim se, kako Poslovnik reklamiraju osobe koje se uopšte nisu identifikovale, ubacile poslaničku karticu u poslaničku jedinicu i samim tim se stiče utisak da oni uopšte nisu na sednici, ali i pored činjenice da nisu tu, oni koriste pravo da reklamiraju povredu Poslovnika. Nemam ništa protiv što to zloupotrebljavaju, što spominju izbore. Neka pokušaju, neka raspišu izbore u Vojvodini, tamo su najjači, da vidim kako će proći. Hvala.
Vi ste u suštini u pravu da to piše u članu 127. Poslovnika međutim vi znate da je parlamentarna praksa da poslanici vladajućih stranaka obezbeđuju kvorum za rad pogotovo kada se uspostavlja dnevni red i kada se donose najvažnije odluke. Poslanici opozicionih stranaka imaju pravo da se ne identifikuju kao izraz svog poslaničkog stava. Međutim, čvrsto tumačeći Poslovnik, striktno ga tumačeći, član 127. kaže da su narodni poslanici dužni da se identifikuju pri ulasku u salu ubacivanje kartice u poslaničku jedinicu i to jeste poslanička obaveza u tom smislu. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, po Poslovniku. Izvolite.
Član 27. Poslovnika. Prvo, slažem se da je sednica kasnila i da to jeste kršenje poslovničkih odredbi, ali pozivam vas gospodine Stefanoviću, da makar kao predsednik parlamenta, u ovom trenutku, ako je sednica već kasnila dva i po sata, obezbedite normalan početak rada, da ne pretvaramo raspravu od 20 zakona kojima povećavate PDV, zabranjujete zapošljavanje ljudi na dve godine, da se to ne pretvori u vaše povlađivanje prilično čudnim tumačenjima narodnog poslanika Marijana Rističevića. Pošto nije sporno da imate većinu, nekako ste je obezbedili, ja u to ne ulazim. Moj politički akt je bio da vam ne dam kvorum za početak sednice, jer želim da Vlada padne i da se pravi drugačiji budžet. Ako smo tu azbuku političkog života savladali, da jednom konačnom sednica počne normalno i da normalno razgovaramo o budžetu i budžetskim zakonima i molim vas da to obezbedite kod svih učesnika u ovoj sali, bez tih sitnih podvala koje stalno podrazumevaju da neko ovde opstruira. Nisam predstavnik starog režima, nisam želeo da dam kvorum. To je moj politički akt. Sada želim da raspravljam o dnevnom redu i molim vas da to omogućite.
Vi na to imate pravo, ja se sa tim slažem, ali član 127. jasno kaže – da je narodni poslanik dužan da se identifikuje pri ulasku u salu, ubacivanjem kartice u poslaničku jedinicu. Ja nisam pisao ovaj Poslovnik. Dakle, ovaj Poslovnik je pisao neko drugi. Što se mene tiče, vi znate da ja nikada nisam insistirao na tome i ja smatram da isto, da sam poslanik opozicije, verovatno ne bih ni ja ubacio svoju karticu i ne bih dao priliku vladajućoj većini da, zahvaljujući mojoj kartici ostvaruje kvorum i ja sam to rekao narodnom poslaniku. To je već stvar politike i ja se slažem sa vama i nadam se da ćemo početi sa radom i nastaviti. Izvolite, po Poslovniku.
I ja sam apsolutno siguran da ćemo početi gospodine predsedniče da radimo, ali moram da pročitam član 107. i da kažem da je – govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Po meni je vrhunac cinizma da član 127. reklamira narodni poslanik koji je ovde javno priznao da je ukrao moju poslaničku karticu. Meni je to prosto neprihvatljivo, da on tumači Poslovnik i da kaže da su narodni poslanici dužni da koriste isključivo svoje…
To nije povreda Poslovnika, jer povredu Poslovnika može da učini samo predsednik…
Samo malo, da kažem, da je ugroženo dostojanstvo na ovakav način. Ali, hajde da pređemo da radimo, čekaju građani da čuju poreske mere.
Slažem se da nastavimo sa radom. Dostavljeni su vam zapisnici Druge i Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Odbora za administrativno – budžetska i mandatno – imunitetska pitanja, utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 4. i 6. oktobra 2013. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam da je za – 124, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – 45, od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 4. i 6. oktobra 2013. godine. Stavljam na glasanje Zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 6. novembra 2013. godine. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i saopštavam da je za – 125, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – dvoje, od ukupno prisutnih 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 6. novembra 2013. godine. Uz saziv ove sednice koji vam je dostavljen sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku o predlogu za povlačenje pojedinih tački iz predloženog dnevnog reda, o predlogu za spajanje rasprave i predlogu za uvođenje pretresa u pojedinostima odmah po završetku načelnog pretresa, o predlozima zakona iz tačaka od 1. do 11. predloženog dnevnog reda. Poslanička grupa SPS predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 6. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 125,protiv - niko, uzdržanih – nema, dva narodna poslanika nisu glasala od ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Poslanička grupa DS predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru člana i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 8. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 116,protiv - niko, uzdržanih – nema, 11 narodnih poslanika nije glasalo od ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Predsednik Narodne skupštine predložio je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o imenovanju šefova stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 124,protiv - niko, uzdržanih – nema, dva narodna poslanika nisu glasala od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 124,protiv - niko, uzdržanih – nema, dva narodna poslanika nisu glasala od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 124,protiv - niko, uzdržanih – nema, dva narodna poslanika nisu glasala od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 125,protiv - niko, uzdržanih – nema, jedan narodni poslanik nije glasao od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 124,protiv - niko, uzdržanih – nema, dva narodna poslanika nisu glasala od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 125,protiv - niko, uzdržanih – nema, jedan narodni poslanik nije glasao od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 125,protiv - niko, uzdržanih – nema, jedan narodni poslanik nije glasao od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 122,protiv - niko, uzdržanih – nema, četiri narodna poslanika nisu glasala od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 125,protiv - niko, uzdržanih – nema, jedan narodni poslanik nije glasao od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmeni Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 125,protiv - niko, uzdržanih – jedan, nema onih koji nisu glasali od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 122,protiv - niko, uzdržanih – jedan, tri narodna poslanika nisu glasala od ukupno prisutnih 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Određujem pauzu u trajanju od 10 minuta. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Pre nego što nastavimo sa radom, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje da bi utvrdili kvorum. Konstatujem da smo utvrdili da postoji kvorum za rad. Nastavljamo sa radom. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2013. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 125, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutni 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Grupa od 13 narodnih poslanika predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog rezolucije o ulozi Narodne skupštine i načelima u pregovorima o pristupanju Republike Srbije Evropskoj uniji, koji je podnela Narodnoj skupštini 28. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo trojeod ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo Narodne skupštine predložioje da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog autentičnog tumačenja odredbe člana 2. alineja druga Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, koji je podneo Narodnoj skupštini 29. novembra 2013. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 125, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na predloge za povlačenje pojedinih tačaka iz predloženog dnevnog reda. Narodni poslanik Bojan Đurić, na osnovu člana 92. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se iz predloženog dnevnog reda ove sednice povuče tačka – Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Narodni poslanik Bojan Đurić ima reč.
Neću govoriti dugo, jer ne bih da odvajam od nekih obaveza gospodina Jeremića, pošto vidim da na njemu visi kvorum vladajuće koalicije, da ga ne biste još jednom sa pola puta vraćali u salu. Predložio sam da se iz predloženog dnevnog reda ove sednice povuče Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Mislim da su razlozi za takav predlog očigledni. U zemlji koja ima ovoliko veliki problem sa Fondom PIO, a mi smo, gospodine Krstiću, sa vama o tome razgovarali i na sastancima koje smo imali, mislim da je u najmanju ruku opasno i štetno da u ovakvom trenutku predložite Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji zapravo ima jedan član, gde vi menjate koeficijente, odnosno stepen povećanja usklađivanja penzija u narednoj godini. Time ste onemogućili poslanike u ovom parlamentu, pre svega poslanike opozicije, da intervenišemo na mnogo drugih mesta u Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju i predložimo izmene za koje mi smatramo da su u ovom trenutku nužne, neophodne i da će bez njih čitav sistem penzijskog i invalidskog osiguranja, odnosno Fonda PIO, u narednoj godini urušiti. Podsećam i vas i javnost u Srbiji da se radi o Fondu kroz koji godišnje prođe preko pet milijardi evra i da je to zapravo najveće i najgore preduzeće u ovoj zemlji, preduzeće koje zapravo godišnje napravi gotovo 2,5 milijarde evra gubitka. U situaciji kada ste predložili spajanje tačaka dnevnog reda na ovaj način, kada je ovo samo jedna od 11 tačaka dnevnog reda, smatram da je apsolutno nedopustivo da Narodnu skupštinu dovedete u takvu situaciju da poslanici imaju na raspolaganju jedan ili dva minuta da govore o suštinskom problemu ove zemlje, Fondu PIO. Mi smo spremni da u ovoj raspravi, to ćemo učiniti čak i ako ne uslišite ovaj moj predlog i ne skinete ovu tačku sa predloženog dnevnog reda, otvoriti i pitanje ogromnih zloupotreba u Fondu PIO, načina na koji taj fond funkcioniše, ogromnih sredstava koja se kroz njega odlivaju, nenamenski, neefikasnog korišćenja ogromne imovine koju taj fond ima, načina upravljanja u tom fondu. Mislim da je bezobrazluk da mi ne diramo onaj deo Zakona o PIO koji, recimo, utvrđuje način upravljanja u Fondu PIO. Mislim da je neljudski, nehumano, nečovečno prema ovoj zemlji da nam predlažete zakon koji će praktično na dve godine zabraniti zapošljavanje u javnom sektoru, koji će hiljade mladih ljudi, koji bi inače ušli u sistem, u prosvetni sistem, u zdravstveni sistem, u sve druge delove javne uprave, dakle, da njima u potpunosti zatvorite pristup i službi i napredovanju, da im uskratite mogućnost da pomognu svojoj zemlji, a da čuvate kao bele medvede 21 člana Upravnog odbora Fonda PIO, te nesposobne ljude koji nisu u stanju, ili veliku većinu njih, da upravljaju ni sopstvenom imovinom, a kamoli imovinom građana Srbije koja, ponovo kažem, godišnje samo kroz promet novca namenjenog za penzije iznosi pet milijardi evra. (Predsednik: Vreme.) To su bili razlozi koji su mene vodili da predložim da se ova tačka dnevnog reda skine sa dnevnog reda. Predložio bih da se to radi i u odnosu na odluke o Finansijskom planu PIO. To nije moguće iz poslovničkih razloga.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – četiri, uzdržan – jedan, nije glasalo 126 od ukupno prisutna 144 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Bojan Đurić, na osnovu člana 92. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se iz predloženog dnevnog reda ove sednice povuku tačke: Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2014. godinu i Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2014. godinu. Međutim, imajući u vidu da se navedeni predlozi odluka ne nalaze u dnevnom redu kaoposebne tačke dnevnog reda, nego se razmatraju kao sastavni deo Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu, o predlozima narodnog poslanika Bojana Đurića za povlačenje ovih tačaka iz dnevnog reda Narodna skupština ne može odlučivati. Narodni poslanik Aleksandra Đurović, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2. i čl. 192. i 193. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se obavi: Prvi zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, Predlogu zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu, Predlogu zakona o izmenama Zakona o porezu na dodatu vrednost, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, Predlogu zakona o izmeni Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, Predlogu zakona o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru i Predlogu zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju. Drugi zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2014. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2014. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2014. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2014. godinu, Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2013. godinu i Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2013. godinu. Treći zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu autentičnog tumačenja odredbe člana 2. alineja druga Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije i Odlučivanje o predlogu za donošenje autentičnog tumačenja odredbe člana 7. stav 1. Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Četvrti zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Socijalistička partija Srbije, Predlogu odluke o dopuni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Demokratska stranka i Predlogu odluke o izmenama Odluke o imenovanju šefova stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo predsednik Narodne skupštine dr Nebojša Stefanović. Da li narodni poslanik Aleksandra Đurović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutna 134 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandra Đurović, na osnovu člana 92. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se pretres u pojedinostima o predlozima zakona iz tačaka od 1. do 11. predloženog dnevnog reda obavi odmah po završetku načelnog pretresa tih predloga zakona. Da li narodni poslanik Aleksandra Đurović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 124, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnog 131 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, o predlogu za povlačenje pojedinih tačaka iz predloženog dnevnog reda, predlogu za spajanje rasprave i o predlogu za vođenje pretresa u pojedinostima odmah po završetku načelnog pretresa, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala četiri od ukupno prisutnih 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, u celini. D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, 2. Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, 4. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o duvanu, 5. Predlog zakona o izmenama Zakona o porezu na dodatu vrednost, 6. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, 7. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, 8. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, 9. Predlog zakona o izmeni Zakona o platama državnih službenika i nameštenika, 10. Predlog zakona o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru, 11. Predlog zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju, 12. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2014. godinu sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2014. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2014. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2014. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2014. godinu, 13. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2013. godinu, 14. Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Nacionalne službe za zapošljavanje za 2013. godinu, 15. Predlog rezolucije o ulozi Narodne skupštine i načelima u pregovorima o pristupanju Republike Srbije Evropskoj uniji, 16. Predlog autentičnog tumačenja odredbe člana 2. alineja druga Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, 17. Odlučivanje o predlogu za donošenje autentičnog tumačenja odredbe člana 7. stav 1. Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, 18. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Socijalistička partija Srbije, 19. Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa Demokratska strankai 20. Predlog odluke o izmenama Odluke o imenovanju šefova stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama, koji je podneo predsednik Narodne skupštine dr Nebojša Stefanović. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Narodni poslanik Janko Veselinović želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Predsedniče, nisam se javio po Poslovniku, nego shodno članu 97. Imajući u vidu da smo materijal za sednicu koja je za danas sazvana dobili u četvrtak u kasnim popodnevnim časovima i da se danas na dnevnom redu nalazi objedinjena rasprava o sledećimzakonima – o porezu na dohodak građana, izmenama i dopunama Zakona o duvanu, porezu na dodatnu vrednost, porezu na dobit pravnih lica, poresku administraciju itd, dakle, radi se o nizu zakona, 11 zakona koje mi treba da raspravimo u čest časova, pa shodno članu 97. predlažem u ime DS da se produži, odnosno da se duplira rasprava, iako je jasno da ova vladajuća koalicija, formirana i posle rekonstrukcije Vlade, nema većinu i da danas niste imali kvorum za početak rada bez nekih ljudi, odnosno poslanika koje ste na hodniku presreli, ali, bez obzira na to, mi želimo da kažemo koliko su ovi zakoni loši, štetni za građane Srbije, koliko će oni naročito pogoditi one građane koji vežu teško kraj sa krajem, koliko će cene osnovnih životnih namirnica poskupeti. Tražimo da se duplira vreme rasprave. Hvala.
Hvala vam. S obzirom da ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, imam predlog narodnog poslanika Janka Veselinović da se vreme diskusije duplira. Prelazimo na glasanje. Molim Narodnu skupštinu da se izjasni o ovom predlogu. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala 93 od ukupno prisutnih 127 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. S obzirom da je vreme rasprave pet časova i da se to vreme raspoređuje na poslaničke grupe saglasno uputstvima koja ste dobili u materijalu, molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Da li predstavnik predlagača Lazar Krstić, ministar finansija, želi reč? (Da) Reč ima ministar Lazar Krstić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Kratko ću iskoristiti priliku dame i gospodo narodni poslanici, da se obratim. Ovih jedanaest zakona ću pokušati da obrazložim zašto smo ove zakone u ovom obliku predložili, da ukratko objasnim šta ti zakoni sadrže i da se na posletku osvrnem na to šta oni predstavljaju, ali neću diskutovati ovom prilikom detaljno o budžetu, pošto pretpostavljam da ćemo to raditi u sledećoj tački dnevnog reda. Znači, zašto imamo ovih jedanaest zakona o kojima raspravljamo danas? Tri glavna razloga, jedan je suočavanje sa realnošću, priznavanje problema i pokušaj, prvi korak ka rešavanju tog problema. Tu prevashodno mislim na deficit i mislim na smanjenje u srednjem i dugom roku nivoa javnog duga, u odnosu na bruto društveni proizvod. Drugi razlog zbog koga diskutujemo o ovim zakonima jeste pospešivanje borbe protiv sive ekonomije, bilo u akciznim proizvodima, bilo u naplati PDV-a kao takvog, znači, zaoštravanje nekih kaznenih mera i bolje poštovanje zakona. Treći razlog zbog koga su neki od ovih zakona ovde jesu tehničkog unapređenje, nekih sistemskih reformskih zakona koji su usvojeni u poslednjih godinu dana od strane ove Vlade. Pre nego što uđem u sve detalje, želim da kažem da ovi zakoni, bar u ovom reformskom delu nisu ni na koji način različiti i ne donose ništa novo u odnosu na ono što je objavljeno, mislim da je 7. oktobra bila sednica Vlade, odnosno uključeno u fiskalnu strategiju koju je Vlada kao krovni dokument svoje strategije usvojila 1. novembra. Dakle, što se tiče ovog prvog razloga i suočavanja sa realnošću mi govorimo sada o tome da je deficit od 7,1%, što je inače ukupni deficit, deficit koji nismo ranije zvali tim imenom da tako kažem loš. Ali, ono sa čim smo se mi suočili došavši i sagledavši, da tako kažem neku osnovnu situaciju kako bi izgledalo u 2014. godini, jeste bio deficit od oko 9%. Neke strane institucije će reći čak i više. Suočili smo se takođe, odnosno suočavamo se sa situacijom u kojoj je javni dug sa 29% na kraju 2008. godine narastao, odnosno biće oko 64% na kraju 2013. godine. To je neki limit zaduživanja do koga možemo da idemo, možda možemo i još nekih desetak posto. realno, pre nego što se budu postavila pitanja da li stvari mogu da funkcionišu ili ne. Treći razlog jesu preuzete obaveze koje smo u prethodnih, rekao bih najviše recimo, pet godina, koje su razna javna preduzeća preuzela što pod garancijama države, što su banke svojom upitnom, da tako kažem, poslovnom politikom, naročito ove sa državnim udelom, natovarile na leđa budžeta. Tu govorim o jednoj cifri od oko 150 milijardi dinara, koju ćemo morati da otplaćujemo u sledeće četiri godine, da tako kažem, ispod crte. To je ono što ne ulazi u ovaj budžet o kome ćemo pričati u sledećoj tački dnevnog reda. Što se tiče poštovanja zakona i neki od ovih zakona koji su ovde predloženi među ovih 11 izmena i dopuna, zaoštrava kaznenu politiku i pospešuje primenu naplate poreza i deo je ove reforme poreske uprave, o kojoj smo pričali u javnosti i koju moramo da sprovedemo. Nema tu puno upitnih stvari, rekao bih da smo prinuđeni da ove mere sa rashodne strane sprovodimo i prinuđeni smo da ih sprovodimo na način na koji to činimo ovde, međutim, dugoročno ono što je nama neophodno, jeste da se poštuje zakon i da suzbijamo nelegalnu trgovinu akciznih proizvoda, pre svega duvana i naravno naftnih proizvoda i da krenemo da naplaćujemo porez onako kako bi po zakonu moralo da bude. Ima tu ozbiljnih stvari koje treba da se urade i organizaciono što se tiče poreske uprave, na kojima se već radi u poslednjih godinu dana, ali ima i drugih sistemskih problema koje moramo da rešimo kada se govori o preduzećima u restrukturiranju, u drugim javnim preduzećima, o javnim komunalnim preduzećima, kako bismo i njih postavili na zdrave noge i omogućili im da te poreze i ostale obaveze državi plaćaju. Pričamo o ovim merama koje su regulisane ovim zakonima i izmenama i dopunama zakona, neke od njih nisu i ne mogu da budu idealne. Većina njih nije idealna i nije popularna. Priliku da se reformišemo na jedan postepeniji način, rekao bih, da smo propustili onda kada su je drugi iskoristili, mislim prevashodno u Evropi, a to je bilo u jeku ove svetske finansijske krize, koju smo mi proglasili kao svoju razvojnu šansu i nismo se obratili nelogičnostima koje u budžetu i u sistemu imamo, kako su to druge države radile i zašto je postojalo tada i podrška spoljnih institucija, rekao bih da je moralo postojati i razumevanje ljudi kod nas, rekao bih da smo to razumevanje i poverenje možda i prokockali. Ovim merama se trudimo da se spasimo nekontrolisanog scenarija i preduzete su u poslednjem trenutku, ali verujem na vreme. Ukoliko budu sprovedene, počev od ovog budžeta, onda i na način na koji je definisano fiskalnom strategijom, nekontrolisani scenario je grčki scenarijo, je portugalski scenarijo, irski scenarijo, scenarijo u kome nismo mi ti u ovom parlamentu koji imamo poslednju reč oko toga, šta hoćemo da činimo i na koji način ćemo voditi svoju politiku. To je loš scenarijo, scenarijo koji treba da izbegnemo, koji jedino ispravno i smisleno da pokušamo da izbegnemo, bez obzira na tešku situaciju u kojoj se nalazimo. Takođe, ove mere, odnosno skup mera o kojima pričamo ovde, jeste jedan minimum koji je neophodan, iako smo čuli da je potrebno i više po nekim analizama. Po nekima smo čuli da postoji i alternativni, neki scenarijo i ako nismo čuli nijedan koherentan i niholistički, minimum koji je neophodan, a pri tom i socijalno odgovoran. Prosto, mi smo se trudili u ovom ograničenom vremenu koje imamo, da bismo usvojili ove zakone i u krajnjoj liniji oformili budžet u skladu sa tim da se prosto obratimo i tome kako ćemo podeliti na neki način taj teret, dok ne budemo imali dovoljno vremena da na adekvatan način eliminišemo anomalije koje postoje, prevashodno u javnom sektoru, tu mislim na javna preduzeća i naravno na državnu upravu. Pomenuću ponovo ono o čemu sam pričao i na Vladi i nekoliko puta kasnije, dakle, koji su to zakoni i šta zapravo činimo ovde. Nije mi teško da to kažem i pogledam u oči bilo koga drugog, zato što verujem da je to jedini način na koji možemo da se spasimo upravo ovih scenarija o kojima sam pričao i koji su zadesili neke druge, ne tako daleke zemlje. Znači, mi ovim zakonima, iako neki od tih nisu idealne mere, povećavamo nižu stopu PDV sa 8 na 10%, prebacujemo računare i IT opremu, što je u skladu sa pravilima, da tako kažem Evropske unije, sa niže na višu stopu. Hoću da kažem da to nismo radili isključivo, radili smo kao i ostalo što se tiče ovih mera u onolikom dijalogu koliki je bilo moguće i koliko je vreme dozvolilo. Čini mi se da smo tu uradili sve što je bilo u našoj moći, da bismo sagledali šta ima smisla, a šta nema smisla. Iako je isprva bilo najavljeno da ćemo razmotriti i jesmo razmotrili podizanje i prebacivanje hotelijera i hotelijerskih usluga, recimo sa niže na višu stopu, zajedno u razgovorima sa udruženjima hotelijera, tako i sa drugim stručnjacima i članovima stručne javnosti došli smo do zaključka da i ako to ima smisla uraditi u Beogradu, nema smisla to uvodi u ovakav jedan zakon, jer bi to imalo loše efekte na hotelijerstvo u ostatku Srbije. To povećanje PDV je nešto oko 250 dinara na jednu potrošačku korpu. To nije malo, naročito u ovim okolnostima gde domaća potrošnja stagnira, ali je neophodno. Neophodno je dok ne uspostavimo sistem. Uspostavljamo ga kojim ćemo se boriti protiv sive ekonomije, i kojim ćemo uspeti u naredne tri godine višestruko prebacimo ono što ćemo dobiti povećanjem ovog PDV-a. Druga mera ili da kažem drugi efekat ovih zakona biće smanjenje neto zarada u javnom sektoru. Takođe, nešto što nismo pominjali, a mislim da je sasvim ispravno i drago mi je što je Vlada podržala, a nadam se da će i Narodna skupština to podržati, je skraćivanje perioda prava na naknadu izabranih, postavljenih i imenovanih lica sa šest na tri meseca. Da pojednostavim, to znači da oni kojima bude prestala funkcija u državnoj upravi, uključujući mene i narodne poslanike koji su ovde neće primati platu za šest meseci oni koji ne budu imali sledeći posao, već smo to spustili na tri meseca što je u liniji sa nekim standardima i van Srbije. Opet, ovo je pre-kursor za platne razrede koje ćemo da uvedemo u čitav javni sektor. Oni već postoje donekle u državnoj upravi, ali i tu imamo anomalija. Kako bi neko ko radi isti posao na različitom mestu u različitom ministarstvu zarađivao i ne samo ministarstvu nego uporedive poslove i u prosveti i u zdravstvu zarađivao onoliko koliko zaslužuje po težini posla, po stručnoj spremi koju ima, a naravno u skladu sa ekonomskim mogućnostima koje država ima za to. Takođe, razmatrali smo detaljno i u sklopu toga šta i na koji način stimulišemo i privredu, poreske podsticaje, konkretno investicione podsticaje kod poreza na dobit i to je nešto što smo takođe, sagledavši kako funkcioniše i kod nas i na drugim mestima, shvatili da nije od primarnog značaja i iz ankete i razgovora sa privrednicima nije od primarnog značaja za podsticaj privrede, a na taj način ni za državu u narednih nekoliko godina, opet od 2014. godine već od 2015, 2016. godine zbog principa naplate ovog oblika poreza, ostvarujemo nešto preko 20 milijardi uštede, odnosno većeg prihoda. Takođe, usvojili smo, ne misleći samo o 2014. godini iako je to rekao bih nešto što bi možda s političke strane bilo logično, i na produženu indeksaciju za plate u javnom sektoru i za penzije od 0,5% dva puta godišnje, nominalno u 2015, 2016. godini. Pomerili smo uzev u obzir opšte stanje s kojim se suočavamo kao država pomerili smo, nismo ni na koji način osporili ili ukinuli isplatu akontacija po osnovu restitucije i na posletku, a nakon sagledavanja rezultata, da tako kažem, odnosno podataka koje imamo sada po prvi put u registru zaposlenih u javnom sektoru, gde imamo 740.000 ljudi, što je nekih 20% više nego što smo mislili po najoptimističnijim ili pesimističnijim procenama da imamo meru ograničavanja da tako kažem zapošljavanje u javnom sektoru gde ćemo uspostaviti jedno telo Vlade koje će moći da sagledava izuzetke, a gde ćemo morati naterati sve organe i budžetske korisnike u javnom sektoru, da sagledaju svoje realne potrebe oko zapošljava i gde ćemo moći da imao pregled i iskontrolišemo način na koji se to dešava. Mislim da većina zakona zapravo potpadaje objašnjeno u smislu šta ćemo diskutovati danas. Drugi zakoni o kojima nećemo pričati danas, ali koji su važni zakoni da bismo reformu sproveli kako valja i koji su druga strana ove medalje, a koji se odnose na pospešivanje privrednog ambijenta kod nas, jesu Zakon o radu, Zakon o planiranju i izgradnji. Smatram da će ti zakoni zajedno sa ovom makrofiskalnom stabilnošću, koju uvodimo ovim budžetom i zakonima o kojima ćemo danas debatovati, zapravo nas dovesti u situaciju gde ćemo ponovo biti sagledavani kao zemlja koja je na pravom put od strane stranih investitora, ali i domaće privrede. Ono što bih hteo ponovo da podvučem jeste da ovo što diskutujemo danas nije ni na koji način različito suštinski od onoga što je u javnosti već skoro dva meseca, odnosno što se u fiskalnoj strategiji potanko nalazi i objašnjeno je, a fiskalna strategija je usvojena 01. novembra. Ono što takođe hoću da kažem jeste da smo čuli puno individualnih kritika. Kada kažem individualnih kritika mislim na individualne mere ili pojedinačne delove bilo reformskih zakona, bilo budžeta kao takvog. Ali, nismo čuli nijednu holističku alternativu. Nismo čuli nijednu alternativu koja objašnjava kako je na drugi način moguće da se stabilizuju javne finansije i pokrene privreda u ovom srednjem roku. Pri tom, po prvi put smo čuli za mere koje su sadržane u predlozima izmena i dopuna zakona, kao i o budžetu od strane fiskalnog saveta, od stručne javnosti, od stranih institucija da su realne. Po prvi put ćemo debatu voditi o tome da li je ovo ispravna politika a ne da li su brojevi tačni ili nisu. Smatram da je dobro i nadam se da će biti dobra podloga za jednu konstruktivnu diskusiju ovde. Ono što usvajamo danas je prvi korak na putu velikih reformi koje hoćemo da sprovedemo u naredne dve do tri godine. Da se razumemo sistemske i strukturne reforme ne znače ništa drugo nego da prevedemo – pričamo o prosveti, da u prosveti vrednujemo one nastavnike, profesore, učitelje koji postižu rezultate. Imamo načina sa ovim ispitima, sa učestvovanjem u međunarodnim različitim vrstama testiranja da merimo uspešnost ljudi koji rade u javnom sektoru. Isto važi i za zdravstvo gde ćemo čitav sistem poboljšavati, a naročito mora da važi za javna preduzeća i državne banke. Uvođenje korporativnog uvođenja, pokazatelja finansijske uspešnosti, operativne efikasnosti koji će omogućiti da posle izvesnog vremena kao javnost čiji se novac tu i troši, odakle bi novac trebalo da dobijamo u slučaju profita, moći da uperimo prstom i kažemo – ovo funkcioniše ili ovo ne funkcioniše. To nije trivijalan proces zato što se ne radi samo o individualnim javnim preduzećima već se radi o prikrivenim sistemima subvencija i socijalnih davanja koji su iskrivljeni i koji nisu pravedni i koje moramo da ispravimo. To ne može da se ispravi sa 11 zakona i da se ispravi za 11 nedelja. To ne nešto za šta treba više vremena i jedino je odgovorno rešavati ga na taj način i to je u principu ono što radimo. Da odgovorim, to je način na koji hoćemo da se obratimo i reformama u PIO fondu, odnosno u penzionom sistemu kao takvom i te ćemo reforme debatovati zajedno ovde u prvoj polovini sledeće godine zajedno sa reformama nekih drugih sistemskih zakona, kao što je Zakon o budžetskom sistemu, kao što je Zakon o finansiranju lokalnih uprava i nadam se, Zakon o finansiranju AP Vojvodine, čijoj ćemo izradi pristupiti. Dakle, samo bih možda za kraj podsetio da smo na putu ka EU i to smo izabrali ne zato što nas neko na tera, nego zato što hoćemo da uvedemo stabilnosti i da idemo ka jednom sistemu koji je zasnovan na pravnoj i ekonomskoj sigurnosti. Ovo su prvi koraci u tom smeru. Ovo nije demagogija. Ne postoji politički razlog zbog koga bi Vlada, odnosno vladajuća većina u ovom parlamentu, a nadam se i neke opozicione stranke, podržale ove mere i ovaj budžet. Ovi zakoni nisu zakoni koji donose političke poene. Ovaj budžet nije budžet koji donosi političke poene. Ovo su zakoni i budžet koji su korak unapred i jedini politički odgovor na stvar koju treba uraditi, jedina alternativa koju imamo. Samo želim da se zahvalim, pošto jesmo radili ovo vrlo brzo u poslednja tri meseca i puno smo uradili, u smislu jedne kredibilne fiskalne strategije, u smislu izmena i dopuna ovih zakona, ima ih 11 danas, u smislu izrade budžeta i u ovom kratkom roku prolazimo i kroz amandmane svih narodnih poslanika i odbora. Samo želim da se zahvalim svojim saradnicima u Ministarstvu finansija, koji su stvarno puno uradili u poslednja tri meseca i učinili puno da se ovo napravi. Naposletku, mi stojimo otvoreni i nadam se da ćemo ovo vreme iskoristiti za jednu konstruktivnu debatu, da ćemo razgovarati na osnovama onog što je stvarno i onog što je moguće, a da nećemo koristiti ovih pet sati, koliko imamo opredeljeno za raspravu o ovom zakonu, kao i ono vreme koje imamo opredeljeno za raspravu o budžetu, da se obraćamo prošlosti. Radije bih razgovarao o budućnosti, na koji način i kako možemo da ove predloge možda zajedno poboljšamo. Hvala vam.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pokušao bih da iznesem stavove SVM u vezi ovih zakona koji su pred nama. Kao što znamo, po prvoj tački dnevnog reda ćemo voditi raspravu o setu zakona koji moramo doneti da bi mogli ispoštovati osnovna načela Vlade, kod postojećeg zakona ili predstojećeg Zakona o budžetu za 2014. godinu. Pored seta poreskih zakona, imamo i Zakon o budžetskom sistemu, Zakon o izmenama plata državnih službenika i nameštenika, imamo i Zakon o umanjenju prihoda lica u javnom sektoru, Zakona o duvanu itd. Čitajući ove zakone, prošli put sam čuo od gospodina ministra da je većina izmena pravno-tehničke prirode. Možda će moji drugovi iz drugih poslaničkih grupa pričati o ovim tehničkim ili pravnim izmenama, da je to zbog nestručnosti koalicije koja vodi Vladu, ali ja mislim da u načelu moramo menjati one zakone koji nisu baš dobri. Moramo poboljšati zakone da bi naša finansijska situacija bila što bolja. Što se tiče nekih izmena, imaju tzv. fiskalne ili finansijskog karaktera, koje će baš uticati budžet za sledeću godinu i možda za 2015. i 2016. godinu. To su bitne izmene, naročito kod povećavanja PDV, snižene stope PDV sa 8% na 10%. Imamo izmene u vezi ukidanja investicionog kredita za ulaganje za osnovna sredstva i razvoj, kod Zakona o porezu na dobit pravnih lica, i onda uvođenjem tzv. solidarnog poreza. Kod Zakona o platama, nakon prestanka funkcije funkcionera, onih šest meseci se smanjuje na tri meseca. To su takve stvari koje će odmah uticati na budžet u sledećoj godini. Sada bih rekao nekoliko reči o zakonu koji je pred nama, a to su izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu i nadovezao bih i drugi zakon, Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju, pošto su ova dva zakona povezana. Po članu 1. Zakona o budžetskom sistemu je predložena indeksacija ili tzv. ograničenje rasta penzija i plata, zarada u javnom sektoru za 2015. i 2016. godinu. Znamo da je za sledeću godinu određen onaj rast penzije od 0,5%, 1% u toku sledeće godine, a plata će rasti za 2%. Ovde je napisano za 2015. i 2016. godinu da će plate i penzije rasti dva puta godišnje i to za 1%. Mislimo da je ograničenje rasta plata i penzija neophodno, pošto je takva mera koja utiče na rashode budžeta, oko 55% naših rashoda čine plate i penzije. Postojeći zakon mislim da je tako rešio slučaj, da penzije i plate rastu sa rastom potrošačkih cena. Ovim novim zakonom ili izmenom zakona tehnički nećemo da zamrznemo plate, ali zakočićemo njihov rast. Ovim zakonom je određen linearni rast zarada u javnom sektoru i penzija za oko 3,5% za naredne tri godine. Možda će neke kolege kazati da bi trebalo uporediti sa rastom inflacije za naredne tri godine, ali mislim da inflacija ili rast inflacije teško možemo da odredimo za naredne tri godine. Bićemo srećni ako inflacija za naredne tri godine bude samo 3,5%. Ovim merama mislim da ćemo sniziti kupovnu moć penzionera i nažalost, ako dobro vidimo, ako vidimo da su oni kupci naših proizvoda, domaćih proizvoda, onda će ovo indirektno uticati na pad domaće proizvodnje. Nadam se da se ovo neće dogoditi. Još u članu 1. Vlada je predložila zabranu zapošljavanja novih lica u javnom sektoru, radi popunjavanja upražnjenih radnih mesta, do 31. decembra 2015. godine. Ovo mogu samo u izuzetnim slučajevima ili okolnostima da odrade, uz saglasnost Vlade. U predlogu je predviđeno da ukupan broj zaposlenih na određeno vreme, zbog povećanog obima posla, samo može da se zaposli 10% od ukupnog broja zaposlenih. Ovde je novina u tome da, pored privremenog ukidanja transfernih sredstava, propisane su i novčane kazne za korisnike javnih sredstava i pored toga i za odgovorna lica. Imamo izuzetaka u ovom zakonu. To su sudovi, javni tužioci, izabrana i postavljena lica, imenovana lica u državnim i u lokalnim samoupravama. Još su ovde stavljeni i direktori javnih preduzeća. U drugoj tački ili u članu ovog zakona je navedeno kada će početi centralizovani obračun zarada. Znači, počeće 1. januara 2015. godine. Ovde smo prolongirali godinu dana ovu primenu. Nadamo se da ćemo sa ovim članom koji je baziran na Centralnom registru zaposlenih u javnom sektoru rešiti problem i lošu praksu da neki ljudi u različitim lokalnim samoupravama primaju drugu ili veću platu od onih koji rade isti posao u drugim lokalnim samoupravama. Što se tiče Zakona o porezu na dohodak građana, mi pozitivno ocenjujemo i podržavamo, a naročito član 5, izmene Zakona kojima se vrši izmena člana 85. Zakona u primeni u tački 16). Radi se o preciznom uređenju poreza na druge prihode, koji se ne plaćaju na prihode od prodaje poljoprivrednih i šumskih proizvoda i lekovitog bilja. Ovde se radi o fizičkim licima koja su nosioci poljoprivrednih gazdinstava, korisnici poljoprivrednih penzija i, naravno, ona fizička lica koja doprinose za obavezno socijalno osiguranje plaćaju po rešenju i u skladu sa zakonom. Takođe, pozitivno ocenjujemo da u novom dodatnom članu 5, koji se odnosi na visinu normiranih troškova u visini od 90%, koji se priznaju kod utvrđivanja oporezivnog prihoda kao poreske osnovice po osnovu prihoda od prodaje poljoprivrednih i šumskih proizvoda i lekovitog bilja. Na ovaj zakon najveća primedba nam je da kod paušalaca niste obraćali pažnju na advokate, na lekare, na stomatologe i vlasnike privatnih ordinacija. Nažalost, oni će ostati dalje u paušalnom oporezivanju i neće voditi ove knjige, da bi na osnovu vođenih knjiga plaćali porez. Sadašnje zakonsko rešenje je da ovi paušalci kao da imaju platu od 25.000 do 35.000 dinara neto mesečno, ali mislimo da je to apsurdno i nije baš istina. Gospodine ministre, kao nestranačka ličnost i kao finansijski stručnjak, zašto ste izostavili ovu kategoriju paušalaca, zašto ih niste prebacili u poreske obveznike koji vode knjige? Mislim da bi imali dodatnih prihoda sa ovom promenom. Što se tiče Zakona o porezu na dodatu vrednost, kao što znamo, od 1. januara sledeće godine niža stopa poreza će porasti, odnosno povećaće se sa 8% na 10%. Ovde će, kao što ste rekli, kompjuter i računarska oprema pasti u drugi razred poreza. Znači, niža tzv. posebna stopa primenjivaće se za osnovne životne namirnice, na lekove, medicinska pomagala i, nažalost, na komunalije. Sa ovim predlogom, negde sam čitao, Vlada očekuje da će oko 20 milijardi dinara novih prihoda dobiti budžet. Znači, povećanje ovog PDV mislim da će građani Srbije osetiti po džepovima. Ne kažem da će ih jako udariti, ali najsiromašnijim građanima ovih nekoliko stotina dinara puno znači. Nekima je jedan dan veliko vreme da dođu do sledeće penzije. Pojedini građani će i više osetiti ove naše mere, a to su oni građani koji rade u javnom sektoru. Onda bih prešao na one zakone koji na njih utiču, a to je Zakon o umanjenju neto prihoda lica u javnom sektoru. Kao što ste rekli, ovo je prvi korak u reformi javnog sektora, kojim ćemo videti efekat ovog zakona već u sledećoj godini, u 2014. godini. Prema ovom zakonu, plate iznad 60.000 dinara će biti oporezivane za 20%, iznad 100.000 dinara sa 25%. Sa ovim predloženim zakonom biće uštede, ako tako mogu da kažem, oko 15 milijardi dinara. Kontrolu ovog zakona će sprovesti poreska uprava. Naravno da su predviđene i novčane kazne ako se ovaj zakon ne poštuje. Smatramo da je loše što su u ovom zakonu izostavljene iznadprosečne penzije. Pitamo – zašto su izostavljene ove iznadprosečne penzije iz ovog solidarnog poreza? Mislimo da bi sa uvođenjem solidarnog poreza na natprosečne penzije država dobila oko 13 do 14 milijardi dinara. Drugo pitanje – zašto nisu uzeti u obzir neki radnici određenih ministarstava, a naročito mislimo na radnike MUP, oni koji dobijaju bonuse već godinama unapred? Tamo bi mogli da štedimo oko 6 milijardi dinara. Znači, ukupna štednja bi bila sa ovim merama oko 20,5 milijardi dinara. Gospodin ministar je rekao da ove mere nisu baš idealne, ali su pravedne, ako tako gledamo alternativu, da će plate u javnom sektoru biti smanjene. To je činjenica, da su u javnom sektoru 30 do 35% veća primanja nego u privatnom sektoru. Neki savetnici, možda i vaši savetnici više zarađuju nego vi, gospodine ministre, ali to je sada u našem sistemu, nažalost, tako. Sledeće pitanje – da li ste uzeli u obzir da će sa ovim merama visokokvalifikovani ljudi ili visokokvalifikovana radna snaga preći u privatni sektor ili da će, možda još gore, otići u inostranstvo? Ovde naročito mislimo na lekare specijaliste, na ekonomiste i druge stručnjake. Kod Zakona o porezu na dobit preduzeća, mislimo da ne bi trebalo sa jednom rečju – briše se: „ukinuti poresku olakšicu za ulaganja ili podsticaj za ulaganja u osnovna sredstva i razvoj“. Možda bi bilo dovoljno samo da se izuzmu iz zakona oni koji se odnose na neiskorišćeni deo poreskog kredita koji su do sada mogli da prenesu ili da sa njima umanje buduće poreske obaveze u narednih desetak godina. Znači, iz zakona ne bi uzeli olakšice, nego onaj neiskorišćeni deo ovog kredita. Možda bi to bilo neko bolje rešenje u ovom zakonu. Sada se postavlja pitanje – kako će se ove mere odraziti na buduće investitore domaće prirode ili inostrane investitore? To će vreme da pokaže. Ovde sam sebi zapisao – poreska disciplina i nekoliko znakova pitanja. Mislim da, gospodine ministre, znate da u našoj zemlji poreska disciplina nije na nekom nivou. Kao što smo videli ili čitali, kod nekih zakona poreska uprava će voditi kontrolu i nadam se da će poreska uprava dobiti značajniju ulogu i sa ovim potezima će se vratiti i poštovanje poreske uprave. Kao što znate, pre 12 ili 13 godina imali smo jedno sistemsko rešenje koje je moglo da kontroliše naše finansije. To je bio sistem SDK. Nadam se da ćemo nekakav takav sistem moći da vratimo u našu finansijsku praksu, da ne bismo imali toliko problema, a naročito kod naplate poreza. Poslanici SVM će nekoliko od ovih zakona podržati. Ovde mislimo na one zakone koji će poboljšati finansijsku situaciju naše zemlje i koji imaju pozitivan uticaj na položaj naročito poljoprivrednog stanovništva. Hvala vam što ste me saslušali.
Hvala. Sada prekidamo sa radom da bi započeli Osmu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Saglasno članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi posle 18,00 časova, imajući u vidu potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 15,15 časova.
Otvaram zajednički načelni pretres o predlozima zakona koji su na dnevnom redu i nastavljamo sa diskusijama ovlašćenih predstavnika. Ko se javlja za reč od ovlašćenih predstavnika? Reč ima narodni poslanik Milorad Mijatović.
Dame i gospodo narodni poslanici, očekivao sam da će se drugi javiti i zbog toga se nisam odmah javio, ali neću uzeti puno vremena iz prostog razloga jer govorimo o zakonima koji su prateći zakoni u vezi budžeta. Pošto se radi o pratećim zakonima, teško je govoriti o tim zakonima posebno, ne uzimajući u obzir budžet. No, pošto imamo raspravu o budžetu, reći ću samo nekoliko stvari. Smatram da su ovi zakoni iznuđeni, da su veoma restriktivni u nekim stvarima, a da imaju blago socijalnu komponentu. Ovo moram da naglasim, jer u ovim zakonima ima dosta rešenja za koje, kao pripadnik Socijal-demokratske partije, teško mogu i treba da dignem ruku. Gledajući šta se želi postići, gledajući šta se želi i znajući kakva je dubioza u našem budžetu, gde su problemi, gde se nalaze, ove zakone smatram kao prvi korak ka rešenju problema koje moramo imati u narednom periodu. Ovde je naglašena siva ekonomija koja ima dosta prostora u našoj zemlji. To je više od 30%. To je zaista veliki procenat i tu se govori o poreskoj upravi i njenom radu. Moram reći da tu ima vrlo velikih problema. Ko je imao kontakta sa poreskom upravom, ko je radio nešto tamo, video je da tu ima mnogo birokratije, da ima mnogo teškoća da se ostvare neka prava. Zato predlažem da, u narednom periodu, poreskoj upravi posvetimo mnogo više pažnje, mnogo više pažnje u smislu da se modernizuje, da jednostavno postoje u ovoj zemlji dve stvari, koje su izvesne, jedna je smrt, a druga je da morate platiti porez. Prema tome, sve ostalo je neizvesno. Dajte da vidimo da li možemo napraviti poresku upravu koja će biti efikasna. Ne mogu, a da ne uzmem u obzir činjenicu, kada smo uvodili fiskalne kase, da je to zaživelo, da je dalo rezultate, a da sada posle izvesnog vremena nemamo te rezultate koje smo imali. Kada o tome govorim, govorim zbog toga što postoji mnogo unutrašnjih rezervi koje moramo ispuniti da bismo onu veliku budžetsku rupu, koju imamo, mogli popuniti. Naravno, možda to u prvi mah to izgleda malo po malo, ali malo po malo znači dugoročnije rešenje, znači u nekom srednjem roku izlazak iz problema koje imamo unutar ovog našegbudžeta. Sada ću se vratiti na nekoliko pitanja koje ovi zakoni rešavaju. Vratiću se jer ovaj budžet, o kojem govorimo, gde su dubioze zaista izražene… Ono što je posebno bitno, imamo ono što je iznad crte, a sada se prvi put pojavljuje i govorim o tome što je ispod crte. To što je ispod crte, to moramo javnosti reći jasno i otvoreno. Ono što smatram i što ću reći kada budem govorio o budžetu jeste činjenica da ovoga puta ova vlada hrabro, otvoreno saopštava gde se nalazi, gde se nalaze državne finansije u ovom trenutku. Da je stanje sjajno, nije. Da je teško, nije. To se priznaje, ali se moraju tražiti izlazi iz situacije u kojoj se nalazimo. Ovde govorimo, u ovim zakonima koji su predloženi kao prateći zakoni, šta treba da uradimo. Pre svega, oporezivanje plata. Kao Socijal-demokratska partija mi smatramo da teret teškoća moramo podnositi svi prema svojoj imovinskoj snazi. Prema tome, onaj ko ima više, mora više da izdvaja. Ne mogu da se ne otmem utisku, ako imamo u sledećoj 2014. godini 114 milijardi za kamate, a dajemo 35 milijardi za subvencije poljoprivredi, osam i po za subvencije privredi, postavlja se pitanje – ko je, kada i zašto uzimao kredite da sada 110 milijardi moramo davati za kamate? Istovremeno, promašene politike trenutno plaćaju građani, plaćaju na način da im se moraju smanjivati plate, i to oni koji imaju iznad 60.000, a moramo reći da tih 60.000 nisu neka sredstva od kojih se u Srbiji može živeti. Ono što će građani da osete jeste činjenica da će plate u javnom sektoru i penzije biti limitirane sa rastom od 0,5, odnosno 1% i u 2015, 2016. godini te penzije će ići samo 0,5% u aprilu i u oktobru. Penzioni sistem je zaista u krizi, i to ne samo unutar naše zemlje, već unutar našeg regiona, pa i u Evropi, jer smo poznati kao stara nacija. Postavlja se pitanje – kako se predlaže reforma penzionog sistema? Moram vrlo odgovorno da kažem – reforma penzionog sistema je počela i ona već i sada daje rezultate. Postoji prostor da se i dalje traže neki drugi putevi reforme, a nema čarobnog štapića koji će odjednom napraviti reformu sistema, koja će odmah dati rezultate. To je moguće samo onda ako retroaktivno ili ako odjednom smanjite plate i penzije za 30 do 40%, tada ćete moći da živite od doprinosa koji se daju za penzije. To u ovoj situaciji, a ova vlada jeste socijalno odgovorna, ne možemo da učinimo. Zato moramo ići korak po korak u reforme i u tim koracima moramo doći do rezultata, da se penzije isplaćuju, da imamo 12 redovnih penzija i da se od tih penzija može živeti. Isto tako, podržavamo stavove koji će biti za državne funkcionere, ma koliko to izgledalo demagoški, da sa šest meseci idemo na tri meseca isplate posle prestanka funkcije. Međutim, nalazimo se u situaciji da će i male popravke na krajudati velike rezultate. Jedna od bolnih tačaka koje mi socijaldemokrate teško prihvatamo, a nažalost, moramo progutati tu gorku pilulu, to jeste podizanje PDV-a, one niže stope sa 8% na 10%. Sada je sasvim jasno da pogrešne ekonomske politike u prethodnom vremenu, koje su došle na naplatu upravo sada, se jednostavno prelivaju na sve slojeve stanovništva s tom razlikom, da će najviše osetiti oni koji najmanje imaju, jer upravo njima, čak i ove male sume, koje se izračunavaju između 350 i 450 dinara, znače mnogo i znači će mnogo u narednom periodu. Ovde je bilo i govora oko plata, oko toga kako neko osim jedne plate ima dve, tri plate, dve, tri nadoknade itd. Kao Socijaldemokratska partija Srbije mi se zalažemo da bude jedinstvena plata, da nema dodataka, ali ne demagoški, da kažemo – da, nama ministar ima 105.000 i radi 14 ili 16 sati. To je čista demagogija. Niko ne može da radi za 105.000 14, 15 sati, a da od njega tražite maksimum, a da je usput i vrhunski stručnjak i poznavalac svoje oblasti. Idemo stvari postaviti realno a onda na realnim stvarima hajmo postaviti stvari onako kako idu i kako moraju da idu. Ovako se zavaramo često nekim demagoškim ili populističkim stvarima, da malo plaćamo i ministre, pa čak malo plaćamo i narodne poslanike, a s druge strane, govorimo o nekim drugim stvarima. Moram da naglasim da je to ono što je veoma važno. Drugo, Socijaldemokratska partija je naglašavala, i tu smo razgovarali, veoma pozdravljamo činjenicu da su hotelijeri ipak, što se tiče PDV-a, došli do situacije da plaćaju nižom stopom od 10%. To će značiti da ćemo moći da taj sektor razvijamo onako kako smo i dalje razvijali. Bilo je govora o platnim razredima i koeficijentima. Smatram da zaista moramo uvesti u ovoj zemlji da se za jednak rad, za jednake poslove dobijaju takve plate. Ostaje mogućnost da se samo kvalitet posebno nagrađuje i ti koeficijenti. No, postoji jedan institut koji se zovu kolektivni ugovori, gde učestvuju sindikati. Mi insistiramo i tražimo da kolektivni ugovori i dalje postoje. Naravno, treba napraviti red u tim oblastima. Mi imamo nekih pet, šest različitih osnovica i 800 nekih koeficijenata, tako da se dešava da ako neko radi u nekoj agenciji, a njima čak ni broj ne znamo, ima ogromnu platu a neko ko radi na nekim vrlo odgovornim i teškim poslovima, kao što su profesori, lekari, ima malu platu. Želim samo da kažem još nekoliko stvari. Ove mere, ovi zakoni, smatram da su samo početni korak u sređivanju našeg stanja. Moraju ići dalji koraci koji se u svakom slučaju vide u mnogim oblastima. Nema govora o oporezivanju imovine, nema govora o oporezivanju kada neko ima pet, šest stanova i živi od rentijerstva, nema govora o oporezivanju nekih skupih proizvoda kola, jahti, ne znam, i aviona itd. i nema oporezivanja, bar ne vidim ili se to namerava, ako neko zakupi 400, 500 hektara državne zemlje i ima enormna primanja, a za to ne plaća odgovarajuće poreze.Mislim da ima načina da se teret krize ravnomerno rasporedi s tom činjenicom da onaj ko više ima, da može da više i plaća. Socijaldemokratska partija će podržati ove zakone. Moram priznati da su to teške odluke, da to činimo sa gorčinom, jer smo protiv mera koje znače samo linearno oporezivanje ljudi, a najčešće onih koji najmanje imaju, jer se oni najviše zahvate. To činimo zbog budućnosti, jer se nadamo da ćemo u nekom srednjem roku doći u situaciju da se u ovoj zemlji može raditi, zaraditi i, naravno, da ne dođemo u situaciju da nam se spoljni dug stalno povećava, da nam rastu kamate i da se na kraju ispostavi da mi postavimo osnovni problem da za iz budžeta za penzije dajemo 260 milijardi, a niko ne postavlja pitanje što za kamate dajemo 114 milijardi u 2014. godini, ili za sve zaposlene u javnom sektoru mi dajemo iz budžeta 270 milijardi, a 110 milijardi mi dajemo za kredite stranim kreditorima, što je rezultat neuspešnih ekonomskih politika iz vremena u kojem smo živeli. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović.
Hvala. Gospodine ministre, ovo je vaše vatreno krštenje ovde u budžetskim stvarima. Prava je prilika da dobijemo odgovore na pitanja koja ne možemo da vidimo iz Predloga zakona. Naravno da svi ovi zakoni o kojima danas vodimo debatu, i budžet, su u suštini jedna stvar. Nije lako razdvojiti te rasprave, ali pokušaću da vas pitam danas ono što je na dnevnom redu. Prošle godine u ovo doba smo, naravno, vi niste bili ovde, ali manje-više svi drugi jesu, debatovali smo o tome koliko su realno projektovani prihodi, da li je to što je došlo ovde kao Predlog zakona o budžetu održivo ili nije. Sličan je instrument bio, povećana je stopa PDV-a. Ispostavilo se da između onoga što je projektovano krajem prošle godine, 2012. i onoga što se desilo u 2013. godini, postoji jedna nepremostiva razlika, pa smo onda išli u rebalans budžeta. Prvo pitanje koje poslanička grupa ZZS u ovoj debati vama postavlja jeste da nam bliže kažete kako vi vidite po stavkama ovih 26 milijardi, ako se ne varam, povećanja prihoda od PDV-a. Kako vi vidite gde će da se ostvari taj veći prihod? Kakve su vaše procene, da li će doći do smanjenja prometa u računarskoj opremi, ili IT opremi, kako se to sad moderno kaže? Kakva su vaša viđenja tog celog tržišta? To je dragoceno za svakog građanina. Radi se o nečemu što postaje deo svakodnevnog života i manje ili više, ako ne svake porodice i svakog domaćinstva, onda velikog broja i važno je i što se tiče prometa ove oblasti kao privredne grane, a i svih nas kao korisnika te opreme, šta vi vidite da će se s tim desiti? Dakle, dve su stvari. Ovo je vrlo ozbiljno, jer ćemo već na kraju prvog kvartala videti da li ste imali dobre računice ili ne, što će biti veliki znak vaše veštine da jedan težak posao, posao ministra finansija, vodite na dobar način. Dakle, šta očekujete po tim stavkama povećanog PDV-a, gde će koliko više novca da uđe da bismo dobili ovih više 26 milijardi? Kako vidite da će se kretati ove privredne oblasti gde dolazi do povećanja stope PDV-a? Druga stvar je Zakon o porezu na dobit. To sam vas pitao i neki dan kad smo se videli, kada ste imali konsultacije sa poslaničkim klubovima. Hoću da kažem i ovde javno da smo imali sa vama vrlo korektne razgovore i sadržajne. Mislim da smo svi izašli sa tog sastanka sa potpunijom slikom onoga šta je vaša ideja, nego što smo u taj sastanak ušli. Niste nas ubedili da glasamo za budžet, ali smo dobili više informacija. Dakle, 10 milijardi dinara bi trebalo više po osnovu poreza na dobit da bude u budžetu 2014. godine nego što je u 2013. godini. Vrlo je važno da nam kažete šta je vaše viđenje, koji deo od tih 10 milijardi će se uliti u budžet kao povećanje ukupne dobiti u privredi Srbije, a koji deo kao promena politike svih ovih kredita, poreskih takozvanih, sa jednim ozbiljnim zahvatom u koji ste ušli, da jedan deo investicija eliminišete kao osnov za smanjenje ili potpuno oslobođenje od plaćanja poreza na dobit. Znam da to nije laka odluka i siguran sam da imate potpuno jasne projekcije, ali eto, molim vas, da to podelite sa nama. Dakle, koliko očekujete povećanje ukupne dobiti, pa da onda na osnovu toga imamo i povećane prihode po osnovu poreza na dobit, to nam je važno. I u kojim oblastima očekujete da će se to desiti u Srbiji u odnosu na 2013. godinu? Kako procenjujete da će se sa investicijama u Srbiji odvijati stvari kada promenimo politiku, pošto pretpostavljam da ćete dobiti većinu za ovaj zakon i za ove zakone,kada sepromeni politika sa poreskim kreditima? Izgleda da ću doći do nečega što je centralna tačka onoga o čemu danas govorim. Zajedno za Srbiju kao svoju centralnu političku temu ima samoupravu, pored solidarnosti, brzog priključenja zemlje u EU, i veoma smo zabrinuti. Govorimo o zakonu o budžetskom sistemu, o načinu na koji ste postavili svoju novu politiku, dakle, vi i Vlada, politiku koja treba da dramatično ograniči broj ljudi koji će biti zaposlen u javnom sektoru u naredne dve godine 2014. i 2015. godini. Znam da Vlada nešto mora da uradi i to nije sporno. Mislim da bi bilo bolje da ste otvorili jednu širu debatu i da smo se videli i kao poslanički klubovi pre nego što ste završili sve ove zakone. U krajnjoj liniji, ove zakone nismo ni videli tog trenutka kada smo sa vama razgovarali, imali smo samo Predlog zakona o budžetu, ali sada – svršenom poslu mane nema. Moje pitanje je – šta je cilj? Zaposleno je 740 hiljada u javnom sektoru. Šta je gospodine ministre vaš cilj i cilj Vlade Republike Srbije? Koliko će zaposlenih u javnom sektoru biti 1. januara 2015. godine, koliko zaposlenih u javnom sektoru će biti 1. januara 2016. godine? Kakva je vaša projektovana slika ovog važnog, suštinski bitnog elementa fiskalne politike generalno i ekonomske politike? Sada da dođemo do one druge strane, kako je postavljen sistem? Mislim da što se tiče lokalnih samouprava, da postoji vrlo ozbiljan problem ustavnosti, ali osim ovoga neću ništa reći. Dakle, mislim da će Ustavni sud morati da se pozabavi ozbiljno pravom Vlade da ograničava zapošljavanje u lokalnim samoupravama. Tu nešto treba preduzeti, želim da otvorim diskusiju o toj stvari. Dakle, opštine, gradovi i sistemi lokalnihsamouprava, kako je napisano u Predlogu zakona o budžetskom sistemu, mislim da svi oni potpadaju pod kategoriju korisnih javnih sredstava. Niko neće moći da zaposli bilo koga dok ne dobije odobrenje odnadležnog tela Vlade, kako ste to napisali u Predlogu zakona, koje će opet odlučivati po predlozima resornih ministara. Moje pitanje gospodine ministre je da li ste uzeli u razmatranje, da li ste se bavili veoma različitom strukturom zaposlenih po lokalnim samoupravama u Srbiji? Ima 170 opština i gradova. Razlike u broju zaposlenih u opštinskim administracijama u Srbiji su, mislim da idu čak do 1:4 u odnosu na broj zaposlenih prema broju stanovnika. Šta je vaša politika? To je moje pitanje. Da li usmeravate lokalne samouprave u nekom pravcu? Da li hoćete da nagradite one gradove i opštine koji imaju zaposlene ispod određenog procenta u odnosu na broj stanovnika? Dakle, da li u jednom gradu ima 100.000 građana pa tamo je veliko pitanje koliko je zaposlenih u administraciji, 100, 150, 200, 250, 500, 700? Mislim da je veoma loša politika da prema svima imate isti aršin. Zbog toga što ne upućujete lokalne vlasti ni u jednom pravcu. U stvarnom životu desiće se da to telo Vlade, kako god ono bude koncipirano, imaće jednu noćnu moru pošto treba da se bavi celom Srbijom i da daje odobrenje na svako radno mesto u celoj Srbiji, bez obzira da li se radi o domu zdravlja u Babušnici ili se radi o pozorištu u Subotici ili se radi o Kliničkom centru ovde u Beogradu ili o vašem Ministarstvu finansija, sve jedno. Ne znam kako to u životu može da izgleda. To će biti strašni sud. Ali to je tehničko pitanje i neću o tome da debatujem. Vi preuzimate na sebe tu odgovornost. Pitam šta je vaša politika? Šta vi kažete jednoj lokalnoj samoupravi koja ima dramatično mali broj zaposlenih u odnosu na broj stanovnika? Da li su oni pogrešili? Da li je trebalo da zaposle tri puta više ljudi pa da budu u istoj situaciji kao oni koji nisu domaćinski poslovali? To je neodrživo gospodine ministre. Ovakav pristup donošenju propisa ove vrste ne može doneti ništa dobro. Nagrađivanje dobrih i davanje jasnog pravca onima koji nisu dobri, mislim da to je dobra politika. Ovde to ne postoji. Isto ste to uradili u zakonu o budžetu i tu ću samo kratko, pošto ćemo o tome razgovarati ovih dana. Rastumačili ste mi šta znači skoro dve milijarde dinara smanjenih transfera opštinama i gradovima. Ako sam dobro upamtio 1. ili 31. avgust, za ovu debatu nije važno, 2013. godine i uzeli ste i smanjili linearno subvencije 30% u budžetima gradova i opština. Ima tu jedna nevolja, a to je što se formalno ili nominalno zove subvencijama nisu subvencije ili su u najmanjoj meri subvencije. Pod nomenklaturom subvencija u gradovima i opštinama vode se i kapitalne investicije. Svako asfaltiranje ulice u bilo kom gradu ili opštini u Srbiji je subvencija. Vi ste to svima skratili 30%. Kakva je to politika gospodine ministre? Zar oni koji su zaposlili manje ljudi, samim tim imaju i trošak za svoju administraciju. Oni koji ne subvencionišu svoja lokalna i javna preduzeća, zato što su loša pa im nadoknađuju nekakve gubitke imaju više tih tzv. diskrecionih para. To je novac kojim se vodi politika. Mogu da pomognu poljoprivredu, mogu da rešavaju svoja infrastrukturna pitanja, mogu da svojim građanima rešavaju probleme, oni su u istoj situaciji kao i oni koje baš briga za sve to. Oni koji imaju ogroman broj zaposlenih nemaju skoro nikakav diskrecioni novac. Šta je vaša politika? Šta je politika Vlade Republike Srbije? Ne razumem gospodine ministre, kako hoćete da napravite bolji sistem? Sa ovakvim rešenjima to ne ide. Nije moguće. Zbog toga ne možemo da glasamo za ovo. Da se vratim na ono što govorim mesecima unazad, otvorite debatu, hajde da razgovaramo. Videli ste niko od nas nije opasan, niko. Bili smo dobronamerni kada smo razgovarali sa vama, siguran sam da su i druge kolege bile vrlo uljudne, dobronamerne. Hoćemo kao i vi, a moj je utisak da ste dobronameran čovek, jako dobar utisak ostavljate, ali hajde da razgovaramo da bi stvari bile bolje. Ako ne razgovaramo vidite kako se onda uglibimo u loša rešenja i ta loša rešenja posle je dramatično i teško ukloniti. Teško je izaći iz svega toga. Ovo su moje velike bojazni. Za poslaničku grupu ZZS je potpuno neprihvatljivo da ovako urušavate prava lokalnih samouprava. Siguran sam da kada budete ušli u dublju reformu poreskog sistema, kada počnete ozbiljno da se bavite finansijama i fiskalnim sistemima lokalnih samouprava, da ćete se zainteresovati za rešenja koja neki od gradova u Srbiji već sada primenjuju, a to je da mesnim zajednicama se ostavi porez na imovinu. Videćemo koliko je veća naplata poreza na imovinu nego što je danas, koliko su ljudi više spremni da plate ukoliko novac koji je na ime poreza na imovinu se ubere i ostane u njihovim selima, ukoliko ostane u njihovim gradskim četvrtima, u njihovim kvartovima. To je put gospodine ministre. Ako napravite telo Vlade koje će da odlučuje da li će da bude zaposlena medicinska sestra u Kuršumliji, od tog posla nema ništa. To je gotova stvar. Samo je pitanje kada će vam javiti da je politika propala. Niste prvi koji se toga setio. U ovoj zemlji razni su to pokušavali i 90-ih godina i posle toga. Ne može centralizacijom da se postigne stvar i potpuno hoću da vam priznam dobru nameru - to nije moguće. Uđite u decentralizaciju zemlje, samoupravu, dajte ljudima priliku da odlučuju. Ljudi ne mogu kada donose veliki broj odluka, a radi se o njihovim interesima, da donesu više loših nego dobrih odluka. To nije u ljudskoj prirodi. Gospodine ministre, nadam se da će se u ovoj Skupštini u ne tako dalekoj budućnosti pojaviti neki zakoni koje ste vi predložili, za koje će poslanička grupa Zajedno za Srbiju moći da glasa. Na našu veliku žalost to ovaj put neće biti prilike. Hvala lepo.
Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Hvala. Ja ću samo kratko da odgovorim na ovih par direktnih pitanja koje ste postavili. Prokomentarisaću što se tiče lokalnih samouprava i finansiranja, pošto ste o tome najduže govorili. Što se tiče povećanja PDV, mi smo projektovali u bruto iznosu 28,4 milijarde povećanja PDV, s tim što smatramo da su neke od ovih osnovnih dobara imputa koji su na nižoj stopi zapravo ulazne komponente za neke od proizvoda koji se onda izvoze na šta imamo povraćaj, tako da je neto efekat koji je uključen u budžet, zapravo 21,4 milijardi ili nešto iznad 0,5% BDP. Smatramo, i to smo isto zaračunali kada smo išli sa svojim procenama oko makroekonomskih pretpostavki, da smo išli pesimistično. Hoću da kažem da smo smatrali da će doći do supstitucije kod kupovine ovih dobara koje su na nižoj stopi, da će se umesto toga kupovati manje onih koje su na višoj stopi i to smo takođe zaračunali. Ali ono što hoću da kažem jeste da smatram da kod puno ovih dobara postoji prostor i da će i maloprodaja to prepoznati. Čak smo čuli i najave vezane za to, da zapravo neće doći do povećanja cena, a samim tim da će, i ja se nadam ovo što smo uključili kao procenu biti potcenjeno sa prihodne strane budžeta, odnosno da ovo o čemu pričamo što se tiče efekta na potrošače, da će biti manje nego što jeste. Što se tiče cene opreme za „aj ti“ i uopšte prebacivanja sa niže na višu stopu, to je slučaj u svim zemljama EU. Mi smo imali jedan duži period u kome je ta stopa bila niža, što je opravdano zbog toga što je trebalo da dođe do modernizacije. Međutim, mi sada upoređivanjem cena, i to smo radili, vidimo da su cene hardvera kod nas značajno veće nego u zemljama u regionu. To će samo tržište regulisati, naravno, ali postoji prostor da deo ovog efekta apsorbuju sami prodavci „aj ti“ opreme. Što se tiče ovog drugog direktnog pitanja oko Zakona o porezu na dobit, povećanje u 2014. godini je bazirano na skromnom povećanju privredne aktivnosti koje smo planirali, a koja je opet mislim pesimistično i prosto od inflacije imamo 10 milijardi dinara, ono koje ste vi naveli kao povećanje. To nije efekat ovog zakona, odnosno izmena i dopuna Zakona o porezu na dobit. Efekat toga ćemo videti u 2015. i 2016. godini, zbog načina naplate, vi to naravno znate, oko akontacije preuzetih obaveza. Na posletku, što se tiče ovog zakona o budžetskom sistemu, dve stvari hoću da odvojimo. Jedna je oko ovog ograničavanja zapošljavanja i tela Vlade i drugo oko finansiranja lokalnih samouprava. To nije u ovom zakonu, to je u budžetu. O tome ćemo i više da pričamo. Što se tiče Zakona o budžetskom sistemu, to naravno znate, mi od 2010. godine imamo na nivou, konkretno Ministarstvo finansija, kontrolu oko zapošljavanja ljudi u lokalnim samoupravama kao takvim, gde je maksimalan broj ljudi po lokalnoj samoupravi određen upravo ovako kao što ste vi pomenuli, četiri zaposlena na 1.000 stanovnika. Ja vam mogu reći sada iz registra i na osnovu izveštaja koje redovno dobijamo, da je ogroman broj opština probio taj limit i da ćemo mi tome morati da se obratimo i već se obraćamo preko upravnih inspekcija, ali da je i danas slučaj, što ne mislim da je dobro rešenje, ali vratiću se na to za sekund, Ministarstvo finansija odobrava svako novo zaposlenje u lokalnoj samoupravi. Mislim da ćemo uredbom Vlade definisati ako i kada Zakon o budžetskom sistemu bude usvojen način koliko je prirodno da ostavimo prostora za zamenu onih koji odlaze u penziju, kojima prestaje radni odnos po različitim organima. To je različito za državnu upravu, za prosvetu, za zdravstvo i tako ćemo se prema tome u saradnji sa određenim ministarstvima odnositi. Onda ćemo iskoristiti registar koji po prvi put imamo na nivou države da uspostavimo jedan sistem upravljanja ljudskim resursima koji neće večito i ne treba da bude na centralnom nivou u situaciji u kojoj je kriza i u kojoj se državni novci odlivaju bez kontrole, a ima ih ovoliko malo. Moramo tome da se obratimo na ovaj način. To je odgovor na to. Što se tiče finansiranja lokalnih samouprava nisam za centralizaciju, ali isto tako sam protiv paušalne decentralizacije koja se dogodila pre nekoliko godina kada je bez prenosa značajnih nadležnosti poremećen balans između republičkog budžeta i budžeta lokalnih samouprava. Naša namera je da ne ulazimo u to šta je bilo. Naša namera je da u prvoj polovini sledeće godine, svako pre izrade budžeta za 2015. godinu, razgovaramo u ovom domu o Zakonu o budžetskom sistemu u celini, možda i čitav novi da napišemo, moramo da pređemo i na programsko budžetiranje, da razgovaramo o zakonima o finansiranju lokalnih samouprava, kao i da razgovaramo o Zakonu o finansiranju AP Vojvodine, što do sada nije bio slučaj. To je jedan set stvari o kojima ćemo da pričamo u prvoj polovini sledeće godine. Drugi set stvari koji nužno ide paralelno sa tim, a što nije bio slučaj ranije, jeste da pričamo o tome kako ćemo da uspostavimo poreski sistem. Neko je ukazao na to da se nismo obratili svim poreskim oblicima ovde, ali ćemo tada odlučiti ko će biti nadležan za sakupljanje kog poreza i u odnosu na šta će se onda određivati transferi. Nadam se da sam odgovorio na pitanje. Hvala.
Replika, narodni poslanik Dušan Petrović.
Hvala na odgovoru. Opet da se vratim na ono što mislim da je suština, a to je da u ovakvim zakonima i Zakonu o budžetu mora da bude vidljiva politika. Politika je pravac za koji Vlada smatra da bi trebalo određeni sistemi da idu. Naravno da znam da ima registar i onda je bila izvanredna prilika da kažete na koga se ovakva odredba odnosi. Zašto biste vi kao Vlada kroz Predlog zakona predlagali parlamentu da bude zabranjeno zapošljavanje svakome? Valjda ko se drži procenata i ko je sam u stanju da održava svoj sistem, mislim na gradove i opštine, zašto biste se vi kao jedan vrhovni sudija u to uopšte upuštali? Moja primedba je u tom pravcu upućena. Zašto ste sve stavili u isti koš, pošto u Srbiji nisu svi gradovi i opštine isti i zbog čega ne nagrađujete dobre a ne stavljate do znanja lošima da moraju da budu drugačiji i ovakvim merama ukoliko su u skladu sa Ustavom? To je moja primedba. To krši princip samouprave i to nije dobra stvar. Svako od gradonačelnika gradskih veća, gradskih parlamenata, kako god hoćete, ili opštinskih, ko se jako trudio svih ovih godina da ima zaposlenih onoliko koliko je to potrebno, u skladu sa nekakvim normama, to 4:1 prosto nije održivo, mislim da mora da bude smanjeno, to je vrlo komotno postavljeno u nekom trenutku, da pogledamo koliko je zaposlenih u gradskim administracijama u Nemačkoj, u Austriji, u Švedskoj, u Portugalu, u Španiji, pa ćemo da vidimo da to nije 4:1, nego je daleko ispod toga. Ali, zašto one koji su na nivou Austrije i Švajcarske i Švedske, zbog čega njih kažnjavate? To meni nije jasno.
Vreme gospodine Petroviću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, gospodine ministre, ukratko ćemo se osvrnuti na ove predložene mere, iako smo dosta toga već razgovarali u okviru razgovora koje ste vi organizovali sa predstavnicima poslaničkih grupa, što je izuzetno dobra praksa i nadam se da će se i dalje nastaviti, gde smo i mi saznali dosta toga o tome šta su vaše namere za sledeću godinu, ali i to šta bi mogli biti neki od zakonskih predloga i mera za 2014. i 2015. godinu. Ovaj set zakona koji danas predlažete, naravno, vrlo je teško o tome razgovarati odvojeno od samog Predloga budžeta, ali daćemo neke komentare. Po nama, mislim da ono što smo vam i ranije rekli, naravno, to nije vaša krivica i, na kraju krajeva, budžet koji će biti pred nama sublimira rad prethodnih vlada i prethodnih ministara i vi ste tu manje-više došli na zatečeno stanje, s obzirom na to da ste došli kao ministar u rekonstruisanoj Vladi. Naravno, nećemo vas kriviti za mnoge stvari, ali mislimo da je ovo bila odlična prilika da se možda sveobuhvatnije krene u reforme, naročito u reforme javnog sektora. Kao što i sami znate, Srbija je visoko centralizovana i birokratizovana država, gde u svakom smislu, od nivoa javne potrošnje do toga da javna preduzeća zapošljavaju ogroman broj ljudi itd, i u velikoj meri takva situacija guši privatni sektor i uvek smo napominjali da nije problem prihodna strana budžeta, nego je to rashodna strana i o tome smo želeli da pričamo. Mere koje ste vi predloži uglavnom tangiraju prihodnu stranu, pogotovo što se tiče izmena Zakona o porezu na dodatu vrednost, Zakona o duvanu, Zakona o porezu na dobit pravnih lica i zakona koji ograničava plate i broj zaposlenih u javnoj upravi. Povećanje poreza sa 8% na 10%, naravno, uglavnom će tangirati potrošnju i to potrošnju najbazičniju kod građana. Možemo samo da pretpostavimo, šta će biti za sledeću godinu, ali nisam siguran da će dati efekte kakve vi planirate u budžetu. Može dovesti takođe i do porasta sive ekonomije, pogotovo kada pričamo da se to uglavnom odnosi na hleb, mleko, mlečne proizvode, šećer, mast, ulje i stvari koje su osnovne životne namirnice. Najlakše je oporezovati potrošnju koja je inače niska, u smislu domaće tražnje. Ne vidim da će to dovesti do rezultata koje bi vi želeli. Već smo bili svedoci jednog podizanja PDV. Mislim da to ima svoju granicu i ne može večno da se radi. Kada je ova vlada birana, ne ova u kojoj vi sada učestvujete, ali kada je uspostavljena vladajuća većina, govorilo se o departizaciji, o reformi javnog sektora, dovođenju stručnih ljudi itd. i nekih reformi po dubini, a mislim da do toganije došlo. Ponovo se okrećemo tome da oporezujemo potrošnju građana itd, gde se rashodna strana, ni ne razmišlja se o tome da se reformišu „Srbijagas“, „Železnice“, pravimo novu avio-kompaniju koja je pitanje kako će da radi, da li će ikad ostvariti dobit, putevi, elektroprivreda itd. Naravno, vi ste rekli da su to pitanja koja zahtevaju dugi period, ne samo da se sagledaju, nego da se korporatizuju, način upravljanja itd, ali mislim da vremena mi više nemamo za analize i za plaćanje enormnih cifara konsultantskim kućama, nego da bi trebalo jednom neke stvari da se preseku i ne mislim da je glavni problem u tom slučaju siva ekonomija, nego neke druge boje mislim da su u pitanju, crvena, crna, plava itd. I to su ekonomije koje treba da budu tema kada se priča o smanjenju budžetskog deficita. Što se tiče konkretnih rešenja u vašim predlozima, naročito bih se osvrnuo na Zakon o duvanu. Mislim da tu stvarno nije bilo potrebe za ovakvim rešenjem, gde se proizvođači duvana stavljaju u nekakav neravnopravan položaj u odnosu na proizvođače drugih biljnih kultura, gde je bukvalno izjednačeno, kao da gajite marihuanu, sigurno u nekim zemljama, da proizvođač ne može više ni seme da kupi ako nema sklopljen ugovor sa nekim od prerađivača. Ne mislim da će to da da neke naročiti rezultat. Razumem da je verovatno pao prihod od akciza i da je pala potrošnja cigareta, što opet nije dobro da se dešava, da smo država u kojoj se ljudi stimulišu da puše, ne bi li se ubirao što veći prihod od akciza. To sigurno nije nigde drugo slučaj. Posle toga smo proglašeni za zemlju koja ima najlošiji zdravstveni sistem u Evropi, upravo zbog toga što nemamo prevenciju. Zakon o duvanu mislim da je deo takve jedne pogrešne politike i nije uopšte trebalo sada preneti teret svega toga na ljude koji se bave proizvodnjom duvana. Što se tiče zakona koji reguliše plate u javnom sektoru, penzije i ograničenje zaposlenja, neke od mojih kolega su već govorile o tome, ali stvarno ne vidim kako će službenik, odnosno činovnik u Beogradu biti u mogućnosti da određuje koliko i gde ljudi treba da se zaposli, u nekoj lokalnoj samoupravi ili čak u nekom javnom preduzeću. Zato postoje upravni odbori, zato postoje organi koji treba time da se bave, da donose sistematizacije i to se sve na kraju ogleda u nekom bilansu uspeha ili stanja tog javnog preduzeća. Javna potrošnja stvarno mislim da može da se reguliše na druge načine. Ovo će dovesti do dodatne birokratizacije i centralizacije i kada god se poseglo sa takvim rešenjima, ispostavilo se da su veoma loša. Naravno da će biti slučajeva da će neki dobijati saglasnost, neki neće dobijati saglasnost i to uvek bude politički obojeno. Što se tiče ostalih predloga zakona, Zakon o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, mislim da su neka od predloženih rešenja čak i dobra, da se poreski kredit ne može ostvarivati za stvari koje nisu u funkciji tog pravnog lica. Što se tiče izmena Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju i Zakona o budžetskom sistemu, gde tangirate budući rast penzija i plata, takođe mislim da smo primorani na to, ali opet -šta je sveobuhvatna ekonomska politika koju vi zastupate? Ako pričamo o tome da treba da smanjujemo deficit, naravno, to je dobro. Po meni, to sam spominjao i u razgovorima koje smo imali - da li mi možemo u doba kada se suočavamo sa recesijom, a Srbija je u recesiji već dugi niz godina, kada nemamo privredni rast, da takođe na sve moguće načine smanjimo budžetski deficit ubijajući potrošnju? Nama trenutno privredni rast cele zemlje zavisi samo od dve stvari- jednog modela „Fijatovog“ automobila i poljoprivrede, da li će da pada kiša ili neće da pada kiša. To nije ekonomija koja dugoročno može da opstane. Ukoliko pričamo o nekakvom privrednom rastu koji bi mi morali imati kao zemlja u razvoju, od 5%, 6%, 7% ili 10% godišnje, to po meni treba da bude cilj. Deficit sam po sebi treba da se gleda, ali takođe treba da se gleda i javni dug u odnosu na BDP. Trenutni rast BDP je 0,1%, 2%. To su sada projekcije za 2014. godinu. Da li će se one ostvariti ili neće, ne znam, ali kompletne javne finansije bi morale biti u funkciji privrednog rasta, a ne u funkciji stranih kreditora. Naravno da će nam uvek strani kreditori reći - smanjite deficit. Oni imaju dva-tri racia koja gledaju i to je sve što njih zanima. Kada imamo 25% ili 30% nezaposlenost, kada nemamo nikakav privredni rast, takođe ne vidim ni kako će BDP rasti, ako smo samo fokusirani na te dve stvari, s tim što ponovo budžet koji ste predložili, to sad nije tema, nije razvojni, nego je krizni. Da li će se to promeniti u 2015. ili 2016. godini, to ne znam. Sve u svemu, neka od zakonskih rešenja, kao što sam rekao, nisu loša. Mislim da je ovo stvarno ceđenje suve drenovine, što se tiče onoga odakle može da se zahvata za javnu potrošnju, ali bih voleo stvarno da čujem kada će se pristupiti reformi javnog sektora, kada će prestati da se izdaju garancije javnim preduzećima i kada će prestati da se subvencionišu posrnuli giganti? Što se tiče restrukturiranja, odnosno preduzeća koja su u restrukturiranju i privatizacije, takođe, od ministra Radulovića nikako da čujemo kada će to konačno da bude gotovo? Naravno, ukoliko zagovaramo da se smanji javna potrošnja, imamo i niz ideja odakle bi mogli da se nadomeste budžetski prihodi. Recimo, podizanje rudne rente, s obzirom da Srbija verovatno ima najnižu rudnu rentu na svetu, gde čuveni investitor koji je kupio NIS plaća 3%, gde u toj istoj Rusiji plaća daleko više, a više puta smo ukazivali na to, ali nikako da dobijemo odgovor na pitanje - da li neko namerava da se time pozabavi? Takođe, progresivno oporezivanje na zarade. Mi smo jedina zemlja koja ima regresivnu poresku stopu. Što manje zarađujete veća je stopa, a što više zarađujete stopa je niža. Takođe, oporezivanje of-šor vlasništva nad firmama, povećanje poreza na dobit u finansijskom sektoru itd. To su samo neke od ideja koje ćemo i konkretno izneti pred vas, ali sigurno da postoje načini gde bi mogao da se ostvari dodatni prihod za budžet. Sve u svemu, za neke od ovih zakona ćemo možda glasati. Dali smo par amandmana, pa videćemo da li će se usvojiti. Ukoliko ste u mogućnosti, makar odgovorite na par ovih pitanja. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Vrlo ću kratko, samo da odgovorim na ovih par pitanja koje ste postavili. Mislim da je uspeh to što mi, imali smo one konferencije sa Fiskalnim savetom i Fiskalni savet je to prepoznao, upravo ovim razgovorom o ovim zakonima i razgovorom o budžetu prevodimo diskusiju na to šta je neophodno da bi se to zapravo ostvarilo. Šta je neophodno? Neophodna je, naravno, reforma u javnom sektoru, o kojoj smo pričali, vezano za registar, za platne razrede i sve ostalo, neću ponavljati. Naravno, od ključnog je značaja da završimo restrukturiranje ovih preduzeća koja su u toj grupi od 153 preduzeća. Ključno je da ne dozvolimo sebi još jednu „Privrednu banku Beograd“, „Agrobanku“ ili „Razvojnu banku Vojvodine“. To je sa ove rashodne strane, što ste pomenuli. Sa prihodne strane, nama jeste ključna prihodna strana i mi moramo da vratimo naplatu poreza tamo gde treba da bude i preduzimamo vrlo konkretne korake u poreskoj upravi, sa modernizacijom koja je već u toku izvesno vreme, uvođenjem elektronskog podnošenja jedinstvene prijave po odbitku i nekim drugim promenama u ovom Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Što se tiče alternativnih izvora prihoda, mi smo o alternativnim izvorima prihoda takođe razmišljali. Postoje dobri razlozi što se tiče mogućnosti i što se tiče opravdanosti zašto se za neke od njih nismo odlučili. Odlično znate da se u fiskalnoj strategiji takođe pominje potencijalni dodatni porez na finansijski sektor. Sagledavši tu situaciju koja trenutno nije sjajna, mi smo videli da to možda nije u ovom trenutku za tu količinu najispravnija mera. Naposletku, ovo vezano za Zakon o duvanu, što ste postavili pitanje, to je i ranije bio slučaj. To je slučaj zapravo od kada smo iskorenili ilegalnu trgovinu početkom 2000. godine. Ono što smo sada uradili jeste samo da smo preciznije definisali kako zapravo ide legalan tok duvana od proizvođača do u ovom slučaju fabrike. S druge strane, povećali smo kazne, da bi zapravo postojao razlog zbog koga se ljudi ne bi bavili ilegalnom trgovinom, jer je do sada to bilo isplativo i uprkos zakonu. O tome se radi, a suština jeste upravo ta da je diskurs prebačen i da sada treba doći do ovog što ste vi rekli, do sledećeg razvojnog, pošto ovaj jeste krizni budžet, jer mi jesmo u krizi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, svakako ću se truditi, ako je ikako moguće, da se pridržavam samo onih predloga zakona koji su danas u ovoj objedinjenoj raspravi. Doduše, ima ih 11, a nismo imali dovoljno vremena ni da se sa njim upoznamo, ni da ih detaljno pročitamo, a još manje da ih podrobno analiziramo kako bi bili u mogućnosti da podnesemo za sve njih dobar broj amandmana. Naravno da su se onako naprečac našli u skupštinskoj proceduri i na takav isti način, brzinski mi danas raspravljamo o njima, o kojima, naravno, nije vođena javna rasprava. Jesu obavljene konsultacije sa poslaničkim grupama, ali mislim da je po pitanju ovakvih predloga zakona, budući da se njima upodobljava samo ono o čemu ćemo razgovarati sledeće nedelje kada u raspravi bude bio budžet, trebala da bude organizovana još jedna javna rasprava, u kojoj bi narodni poslanici mogli da daju svoje mišljenje upravo o ovim predloženim zakonima o kojima danas raspravljamo. Jasno je da su ove izmene i dopune na neki način bile nužne. Opet kažem, uslovljene su budžetom, ali mene brine jedna stvar. Upravo zbog toga što su se na prečac vršile izmene i dopune 11 predloga zakona, čini mi se da će se u nekom doglednom vremenu opet naći izmene i dopune istih ovih zakona o kojima danas raspravljamo. Jasno je, naravno, da su one bile nužne, upravo sam to spomenula, iz razloga što će se sledeće nedelje narodni poslanici izjasniti i izneti svoj stav po pitanju budžeta. Ali, na kraju krajeva, mi nismo imali ni nekakav elementarni minimum vremena da se sa 11 predloga zakona, dakle, danas govorimo o objedinjenoj tački koja broji 11 predloga zakona, podrobno upoznamo. Naravno, pokušaću opet da se osvrnem bar ne neke od ovih predloga zakona i da pokušam da ih razdvojim od potpune rasprave o budžetu, što mi se čini da je u ovom momentu nemoguće. Naime, danas pred sobom imamo, kao što sam već navela, 11 predloga zakona koji su objedinjeni ovom zajedničkom raspravom, a ja ću se osvrnuti samo na neke od njih, trudeći se da ne ponavljam sve ono što su moje kolege već izneli. Ono što je apsolutno zajedničko za svih ovih 11 predloga zakona o izmenama i dopunama zakona, da budem potpuno precizan, jeste što se u razlozima za njihovo donošenje i zapravo njihovo opravdanje apsolutno u svakom od njih ponaosob navodi da se to čini sve u cilju smanjenja budžetskog deficita i omogućavanja funkcionisanja Republike Srbije u narednom periodu. Istini za volju, nemam ništa protiv toga. Znam da vi niste krivi i znam i šta ste nasledili, a imali ste i šta da nasledite, posebno kada govorimo o oblasti finansija. Kada govorite da se pojedini predlozi zakona donose kako bi se oni i dalje usaglašavali sa sistemom oporezivanja potrošnje Republike Srbije onako kako je to predstavljaju standardi EU, mislim da ne možete sve zakone svrstati pod takvom jednom kategorijom, a posebno ne Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju. Naime, ovaj zakon donela je prethodna Vlada i dobro je što ga je donela. Donela ga je 2011. godine. Ne znam da li znate koliko u ovom momentu postoji podnetih zahteva za vraćanje oduzete imovine i za obeštećenje. Ne znam da li znate od kada datira ovaj period i koliko dugo se vlasnici bore da povrate tu svoju imovinu. Sasvim mi je razumljivo što vi hoćete da napravite uštede i to je nešto potpuno logično. U tom pravcu se i išlo. Moraću da iznesem nešto što navodite u razlozima za donošenje zakona. Imajući u vidu vrlo tešku finansijsku situaciju u Republici Srbiji i budžetski deficit neophodno je na drugačiji način urediti isplatu akontacije obeštećenja za koju ako se ne promeni član 37. zakona, u 2014. godini bi trebalo izdvojiti oko 20 miliona evra. Jasno je da je cifra od 20 miliona evra izuzetno velika. Jasno je da nije u skladu sa onim predloženim merama štednje koje, svi mi ovde i ja podržavam, ali mi se čini da kada je u pitanju ovako jedan krucijalan zakon u nekom narednom periodu opet morati da raspravljamo o njihovim izmenama i dopunama, jer ovo je neko pitanje koje više ne može da čeka, a ovako parcijalne izmene samo u cilju upodobljavanja onoga što će uslediti sledeće nedelje i izglasavanju budžeta mislim da je u krajnjoj liniji neozbiljno. Neki od predloga zakona na koji ću se osvrnuti jeste Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona na dodatnu vrednost. U ovom Predlogu zakona izvršene su izmene samo tri člana i u većini predloženih zakona izmene su minimalne, ali će one svojim ciljevima koji se žele postići uticaće na ogroman broj građana naše zemlje. Ovde je učinjena promena kojom se predlaže da se posebna stopa PDV poveća sa 8% na 10%. Naravno, da je svako povećanje PDV jedno od najnepopularnijih mera i činjenica je da će obuhvatiti najširi krug lica. Najnepovoljnije će uticati na one koji imaju najmanja primanja. To nije nikakva pamet, to građani ove zemlje vrlo dobro znaju. Ovde ću samo citirati tačku 1. stav 2. člana 23. na koji se ovo povećanje odnosi. Kaže se – po posebnoj stopi PDV od 8%, odnosno sada novih 10% oporezuje se promet dobara i usluga ili uvoz dobara i to: hleba i drugih pekarskih proizvoda, mleka i mlečnih proizvoda, brašna, šećera, jestivog ulja od suncokreta, kukuruza, uljane repice, soje, masline i jestive masnoće životinjskog, biljnog porekla i meda. Naravno, da svemu ovome treba pridodati i promet lekova. Treba spomenuti ogrev. Ovaj spisak obuhvata još široki niz kako dobara tako i usluga, ali iz ovih par stavki koje sam navela, mislim da se jasno vidi da se zapravo ovde radi o nečemu što je neophodno za svakodnevni život. Jasno je da će i onako slaba kupovna moć građana dodatno oslabiti. Ponavljam, niste vi krivi za to. Došli ste u takvom periodu kada se već malo šta može i uništiti. Naravno, ona promena koja se odnosi na manji krug ljudi ali svakako nije reč o beznačajnoj promeni jeste izuzimanje personalnih računara i komponenti od kojih se sastoje personalni računari upravo sa liste za oporezivanje po posebnoj stopi i novo oporezivanje ove kompjuterske opreme jednom opštom stopom od 20%. Kao što sam rekla, zasigurno je da su ovo nepopularne mere, ali ovi nepopularnim merama pribegle su, ako pogledate i neku uporedno-pravnu analizu i neke zemlje u okruženju i one su išle u cilju povećanja stope PDV. Ali, budući da ste sami rekli da niste imali nekog izbora, izbacite bar ovo „nekog izbora“, budući da niste uopšte imali izbora, onda ovo moje izlaganje treba da posluži građanima da znaju da će cene osnovnih životnih namirnica već od 1. januara 2014. godine povećavaju, kada upravo odredbe jednog Predloga zakona počinju da važe. Što se tiče izmena i dopuna o budžetskom sistemu tu svakako najviše pažnje privlači i zabrana zapošljavanja u javnom sektoru do kraja 2015. godine uz izuzetak da je zapošljavanje moguće samo ukoliko je to neophodno i ukoliko se sa tim saglase i tela Vlade, a na predlog nadležnog ministarstva, odnosno drugog nadležnog organa uz prethodno pribavljeno mišljenje ministarstva. Jasna je namera predlagača, tj. vas kao ministra finansija da se smanji broj zaposlenih u javnom sektoru što se vidi iz odredbi da se broj osoba zaposlenih na određeno vreme smanjuje na 10% od ukupnog broja zaposlenih. Ovo su predviđena otpuštanja radnika, a sve to za posledicu ima povećanje i nezaposlenosti. Sama procedura zapošljavanja i to u situaciji kada je to neophodno, po mom mišljenju, je dosta komplikovana, suštinski je nedorečena, jer se jednostavno ostalo na tome da se zapravo aktom Vlade brže uredi postupak za pribavljanje napred navedene saglasnosti. Verujem da bi mnogo bilo bolje i da bi bilo celishodnije rešenje da korisnici javnih sredstava u svojim okvirima obrazuju komisije koje bi obavile zapošljavanje. Naravno, osvrnuću se i na Predlog zakona o umanjenju nato prihoda u javnom sektoru. Ovo je za razliku od ostalih, ovo je jedan nov zakon, dakle, nije reč o izmenama i dopunama nekog zakona. Ministar je tokom rasprave, zapravo vi ste tokom rasprave, objasnili ovaj Predlog zakona i na Odboru za finansije ste objasnili, da u Srbiji postoji ono što su već neke moje kolege i spomenuli, registar o tome koliko ima zaposlenih u javnom sektoru i kolike su im plate. Tom prilikom upoznati smo sa činjenicom da postoji 900 koeficijenata za isplatu plate. Zapravo, namera je predlagača da se na taj način potpuno uvede u red, zapravo, u raspodeli prihoda, jer dešava se da neki ljudi koji obavljaju isti posao na dva različita mesta ne budu plaćeni isto već da se tu vrši i diskriminacija, odnosno da jedni imaju veća primanja, drugi imaju manja primanja, a na istom radnom mestu po osnovu istog rada. Dalje, pomenute su i naknade koje primaju zaposleni, a koji rade u MUP. Slažem se da za isti posao ljudi treba da budu isto plaćeni. Međutim, često se dešava da taj isti opis posla ne podrazumeva isti posao za onog koji ga obavlja. Tako da napred navedeno Ministarstvo unutrašnjih poslova ima više lica koje na papiru obavlja isti posao, a u realnosti jedni rade napornije od drugih i neophodno ih je dodatno nagraditi. Ministarstvo unutrašnjih poslova, nešto kasnije, pošto mislim da je to jedna tema koja u poslednje vreme dobija široku pažnju javnosti, a vidimo šta se sve dešava u srpskoj policiji, ako se ona u opšte tako može i nazvati. Ovde naravno želim da kažem da se bar po pitanju ovog Predloga zakona slažem da je neophodno da se uvede neko usaglašavanje kako bi upravo ljudi koji obavljaju isti posao isto bili i plaćeni. Naravno, na ovom mestu moram i da spomenem nešto što su dobile apsolutno sve poslaničke grupe, a tu se zapravo radi, naime, obratio nam se sindikat lekara i farmaceuta Srbije koji izražava svoje nezadovoljstvo upravo u vezi najavljenog poreza na plate u javnom sektoru, odnosno zdravstvu. Čini mi se da je neko od mojih prethodnika upravo pominjao zdravstvo, u kom je stanju, više nego katastrofalno, a DHSS o zdravstvu može da priča i satima i glasali smo u ovom sazivu apsolutno protiv svakog zakona koji je donet iz oblasti zdravstva. Čini mi se da ćemo i u narednom periodu, to takođe učiniti. Ono što moram da pročitam, a što je potpisnik sindikata, lekara i farmaceuta napisao jeste sledeća činjenica – smanjivanje, umesto da pregovaramo o povećanju, na žalost, takva je kakva je situacija u zemlji, i ovako nedovoljnih plata, smanjivanje plata najstručnijima, najedukovanijima i najiskunijim lekarima i to je činjenica, lekarima koji su godinama čuvari socijalnog mira u ovoj zemlji i zahvaljujući kojima se zdravstveni sistem i održava i to je činjenica, jer samo se zahvaljujući lekarima zdravstveni sistem i održava. Ono što nije stvar procene jeste stvar ličnog stava ili odnosa prema problemu, to su činjenice koje stoje. Lekari, odnosno zdravstvo, plate ne dobijaju iz budžeta Republike Srbije, već iz Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. Zdravstvo nije budžetski korisnik, a „ušteda na našim platama bila bi ušteda u Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje, jer su to sredstva Fonda, a ne sredstva budžeta“. Naravno, kritikovali smo i gomilu puta samo poslovanje Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. Na kraju, da kažem opet nekako pokušala sam bar donekle da neki od ovih predloga zakon posmatramo odvojeno od budžeta, kao što rekoše neke moje kolege prethodnici, to je gotovo nemoguće. O samom budžetu u sledećoj nedelji, kada o njemu budemo raspravljali. Naravno, mi ovde možemo da raspravljamo i o budžetu. Neki sebi daju za pravo da onako pod prividom rasprave o ovih 11 tačaka dnevnog reda, zapravo već su započeli raspravu o budžetu, ali sve ove mere, naravno opet napominjem da su se ovim predlozima, uglavnom većine izmena i dopuna zakona, samo jedan je predložen novi zakon, samo vršilo upodobljavanje svega onoga što je već predviđeno budžetom za 2014. godinu. Moja najveća bojazan jeste da se to radilo na prečac, a da nas izmene i dopune istih ovih zakona o kojima danas raspravljamo nas tek očekuju u nekom doglednom periodu. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo potpredsednice, poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, verujem da ćete me razumeti gospodine Krstiću ako naš današnji dijalog započnem pitanjem na koje ću sam odmah i odgovoriti. Šta može da zaključi prosečan građanin Srbije posmatrajući dosadašnji tok rasprave? Šta on misli o ozbiljnosti teme o kojoj mi razgovaramo, o značaju mera koje vi ovde predlažete, o polemikama u koje mi ulazimo? Da li slika našeg parlamenta i atmosfera u kojoj razgovaramo, o ekonomskoj politici koju treba da vodi naša zemlja. Ne o budžetu, nego o ekonomskoj politici, odnosno merama koje ste vi sa Vladom promovisali pre nepuna dva meseca. Da li ova atmosfera govori o ozbiljnosti situacije, našoj spremnosti da krenemo tim izazovima zajedno u susret ili o nemoći, neodgovornosti, populizmu, demagogiji, licemerju? Ne adresiram to uopšte vama lično nego pre svega onima koji danas vode zemlju i onima koji su, kada govorim o ekonomskoj politici, odgovorni za ekonomski kurs na kojem se zemlja nalazi godinama unazad. Sve ono što, zapravo vi ovde danas, ne mogu da kažem branite, jer smo mi na žalost dovedeni u poziciju iz koje više ne možemo ni da se branimo. Sve ono što pokušavate da objasnite, zapravo monolog, zbog toga što druga strana kojoj se vi obraćate, zapravo ne postoji. Šta je ono što je našem društvu potrebno? Solidarni porez, podignuta stopa PDV sa 8% na 10%, izmene i dopune nekoliko zakona? Svakako da ne. Našem društvu je prvo potreban odgovor na pitanje zašto je naša Srbija danas onakva kakva je, a odmah nakon tog odgovora vizija, plan, redosled poteza koji će uskladiti naše potencijale, prava i obaveze sa potrebama. Pre nego što konkretno porazgovaramo o ovim iznuđenim merama, ja prvo želim da vam kažem, šta je ono što ste vi sami i što sam ja zabeležio kao ključno, istakli u svom govoru na početku rasprave. Vi ste rekli da nam je potrebno da uvažimo realnost, da se sa njom suočimo. Odnos vaše Vlade prema temi o kojoj mi danas govorimo je jasna poruka lidera zemlje da ostaju na istom kursu, da su u istim cipelama i sa glavom u istim onim rupama, u pesku u kojem su bili svi pre njih poslednjih nekoliko godina. Šta je ono što može da vam kaže svaki odgovoran političar danas u Srbiji, nema ih puno. Ja ću se usuditi da pokušam da budem što je moguće konkretniji, sa ambicijom da ljudi koji nas sada slušaju, u ovom što mi govorimo i radimo, ne vide zluradost, želju da im prevrnemo, ispraznimo džepove ako u njima još nešto postoji. Dakle, da im uzmemo ono na šta oni misle da imaju pravo, zapravo više ne postoji, nego pre svega našu potrebu da se suočimo sa tim stvarnim svetom, a potom vidimo kako ćemo ga učiniti boljim, jer ovako kako živimo, bežeći od njega, možemo samo da nestanemo. Odgovorno je reći društvu istinu. Do vas, poslednjih pet godina, u manje ili više nepromenjenoj atmosferi, mi smo sa ministrima finansija srpskih vlada svaku raspravu započinjali pitanjima, zašto nas lažete? Zašto nerealno predstavljate prihode zemlje i zašto krijete rashode, zašto ne možemo da dobijemo odgovor na jednostavno pitanje, kako je samo u Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije, deficit tako mali, a na svakom drugom mestu u kojem se analizira, bilo da se govori o Fiskalnom savetu ili o tom zlu od MMF, kako se najčešće doživljava ta institucija u Srbiji, tako je opisivao i vaš predsednik Vlade, zašto je tamo uvek mnogo veći? Prvo, iskreno, hvala vam što ste nas poštedeli tog gubljenja vremena i te vrste neprijatnosti, što ste makar pošteno rekli koliki nam je deficit budžeta u narednoj godini, ali to je tema za drugu raspravu, ne za ovu. Na ovim pitanjima, mi ne možemo da prepoznamo tu realnost, jer ne možemo da razgovaramo o stvarnom svetu, ukoliko sada društvu i parlamentu ispostavljamo fakture za greške, a pri tom nema dovoljno snage za suočavanje sa uzrokom problema o kojem mi govorimo. Na šta se danas oslanja naša ekonomska politika, gospodine Krstiću? Gde su njene uporišne tačke? U izmenama i dopunama ovih zakona? Vi i sami znate da je to nužno, da se time krpi rupa, dok se na drugoj strani stvara još veća. Kako neko ko je odgovoran prema svojoj zemlji, dakle, može da kaže da vi derete kožu sa leđa ovom narodu, koji je navikao, od kad stoji na svojim nogama, da zahvaljujući političarima koji njima upravljaju, žive tako što prodaju svoju budućnost i kako možemo da objasnimo ovom društvu da je stiglo do kraja? Samo u Srbiji nikoga nije interesovalo šta će biti sa Fiskal klif-om u Americi? Mi živimo u paralelnoj stvarnosti. Danas niko u zemlji ovu našu raspravu nedoživljava kao krah one pompezne i nepotrebne političke predstave u šta se pretvorila nova ekonomska politika Srbije. Mi smo želeli da u raspravu ovim pitanjem uđemo nakon političkih razgovora, a ne nakon razgovora sa vama, jer vi niste političar. Fizika je neumoljiva i ove zakone nam je fizika fakturisala. Ako hoćemo da isplatimo penzije od kojih penzioneri ne mogu normalno da žive, plate sa kojima ne može da se spoji mesec sa mesecom, ako hoćemo da vraćamo kredite koji nam nisu dovoljni da normalno živimo, onda moramo da primenimo mere koje vi ovde predlažete – solidarni porez, veći PDV, izmene i dopune postojećih zakona. Kako ćemo stvoriti jedan normalan ambijent? Gde je ministar privrede, gde su oni koji se bave socijalnom politikom u Vladi, gde je ministar spoljnih poslova, ministarka energetike, gde je predsednik Vlade? Da li možemo mi da razgovaramo o državnoj kasi, a da ne razgovaramo o nečemu što je mnogo važnije, a to je valjda neka ekonomija gde se stvara višak vrednosti koje će onda ova država trošiti. Ako pred sobom imamo samo ove zakone, onda moram da vam kažem da mi u 2014. godini nemamo pravo da očekujemo ništa drugo osim slobodnog pada u kojem su protekle sve prethodne godine. Hajde da krenemo od početka. Tačno je da je Srbija prezadužena zemlja. Zašto je to tako? Taj dug niste stvorili samo vi. Ta nekontrolisana spirala svoje uporište ima u vremenu koje je ostalo davno za nama. Pomenuli ste krizu u 2008. godini i tad smo bili usamljeni, kao što smo i sada u ovoj raspravi. Ni tad nismo mislili da je suština politike LDP da srpskom društvu objasni protiv koga treba da bude. To rade bolje od nas sve druge stranke u Srbiji. I tad i danas smo isto predlagali dogovor sa planom koji smo nazvali – dogovor za budućnost, otišli kod predsednika Vlade i stavili pred njega, recimo, penzionu reformu, programe restrukturiranja javnih preduzeća, stavili program dodatnog oporezivanja onima koji su ostvarili ekstra monopolski položaj u Srbiji, izmenu politike rudne rente kroz analizu rojalitija u svim zemljama u okruženju, predložili ubrzanje tržišta radne snage, završetak privatizacije, izmenu radnog zakonodavstva. Umesto toga, populizam i demagogija, pa sa 29% javnog duga, da li je tako, u odnosu na BDP došli do 64% danas. Nije to samo vaš problem. Vi možete da budete ministar finansija i ne morate da budete. Evo, ovde sedi jedan ministar finansija. On je lišen sada neprijatnosti kojoj ste vi izloženi. Sa njim smo ovako razgovarali o rebalansu budžeta i uglavnom se sa nama slagao, ali dalje ovako ne može. Zato mi nećemo pristati da podržimo ove zakone. To nije izraz nekog našeg revolta prema vama, jer ste vi vlast, a mi opozicija, nego ne postoji drugi način da skrenemo pažnju onima koji danas vode zemlju da greše isto onako kako su grešili njihovi prethodnici, pri čemu, za razliku od Cvetkovića i Vlade DS, koja je mogla samo nas da sluša, vi imate njihov primer. Valjda je to dovoljna lekcija svakome kako će se završiti avantura u kojoj se živi od danas do sutra. Mi smo ovde u parlamentu, samo je bila druga pozicija naše stranke, tražili penzionu reformu u Srbiji i predlagali da se za svaku godinu prevremenog odlaska u penziju penzija umanji za 1%. Danas govorimo o smanjenju penzije pet, šest ili sedam posto po godini radnog staža ukoliko se neopravdano otišlo. To nije izraz vašeg hira ili bilo kog, nego je to nužda. Znate kako, kada vodite propalu kosovsku politiku, neodgovornu kosovsku politiku, ignorišete tu realnost, onda na kraju cena za to ostane negde na Jarinju i Brnjaku i fakturiše se nevladinoj organizaciji Zajednica srpskih opština. Kada se godinama vodi pogrešna ekonomska politika, onda ona stigne i one koji rade, i one koji ne rade, i one koji su pola svog života u penziji, i one poput ljudi iz moje generacije koji neće dočekati državnu penziju, i lekare, i partijske činovnike koji su ešalonima ušli u taj državni sektor, stigne svima. Zato je ovo prilika za nas iz LDP da prvo ukažemo na uzroke problema, pa potom pokušamo da se dogovorimo sa svima u kojima postoji politički razum oko onog što treba da se uradi. Ako govorimo o dugovima koje ima naša zemlja, a vi ste ih pomenuli, da li možemo da postignemo dogovor oko elementarnog reda budućeg zaduživanja, pa da prestanemo jedni drugima da dodeljujemo Nobela i da umesto toga vidimo gde ćemo pronaći 525 miliona evra, koliko treba da damo u narednoj godini za servisiranje dela kamata i glavnica. Da li je tako? Vlada DS je 2012. godine morala da razmišlja o 320 ili 350. Mislim da se radi o 350. U 2015. to će biti 570. Da vidimo gde ćemo naći novih 630 miliona evra da pokrijemo dugove „Srbijagasa“, „Železnica“, Agencije za osiguranje depozita? Jer, to su sve one tačke koje uporno branimo, a da pri tom oni koji troše novac na takvim projektima i sami ne veruju u svrsishodnost toga što rade. Nije to samo vaš lični problem. Ako je naš društveni proizvod toliki koliki je, opterećenja koja imamo rastu iz godine u godinu. Na čemu se zasniva uverenje prvog potpredsednika Vlade, koji je vaš politički mentor, da će naredna godina biti bolja? Možda će biti bolja u nekom stranačkom smislu za pojedine stranke, ali postoji situacija kada nismo samo političari. U ekonomskom smislu neće biti gore, zbog toga što se predviđa recesija u EU, našem najznačajnijem spoljnom partneru, uz blagi rast nemačke ekonomije. Na drugoj strani postoji i velika Rusija. Ali, verujem da niko nakon izjave ruskog ambasadora od prošle nedelje nema dilemu oko spremnosti te velike Rusije da ona krpi naše dugove i omogući nama da živimo na njen račun. Dakle, opet moramo da se vratimo na ono osnovno pitanje – kako ćemo organizovati svoju ekonomiju? Da li ćemo reformisati tržište rada? Da li ćemo imati novi Zakon o radu, do kog će se doći kroz dogovor poslodavaca i radnika, uz spremnost države da se pomeri na ono mesto na kome država mora biti i na kojem je bila od 2001. do 2004. godine. Tada sam ja pregovarao sa sindikatima, a ispred parlamenta je bilo 100 hiljada radnika. Današnji predsednik Saveza samostalnih sindikata je tada vodio pregovore na drugoj strani stola. Posle 10 ili 12 sati, u kome je svako znao zašto je seo za taj sto, mi smo izašli sa dogovorom oko čitavog niza spornih pitanja i razlikom oko kolektivnog ugovora. Ali, Zakon o radu nije bio izolovana mera, nego je Zakon o radu pratio čitav niz zakona koje smo donosili i naša privreda se pokrenula. Mi danas imamo ministra privrede iz koje treba da dođe višak vrednosti koji ćete vi onda trošiti kao ministar finansija, koji treba da reformiše javni sektor, a stigao je do ličnih karti; da restruktuira javna preduzeća ili ona preduzeća koja su propala, kao društvena a od posebnog značaja, a nema nijednog preduzeća koje već nije zatražilo njegovu ostavku. Insistira na Zakonu o radu, a izgubio je sindikate kao partnere u radu na tom zakonu. Njegova pozicija je jako teška. Možda bi bila lakša da je imao podršku Vlade u poslu koji je krenuo da radi. On tu podršku nema. To je očigledno. Ne bi bilo dobro da neko zaključi iz vaše usamljenosti tu da ste i vi ostali bez podrške, jer su ovo najvažnija pitanja o kojima u jednom društvu može da se razgovara. Ekonomija je nemilosrdna. Sve drugo trpi šminku, ali ekonomija je kristalno jasno ogledalo. Slika koju imamo pred sobom je zbir i neznanja i arogancije i oholosti i političke gluposti. Na kraju – i nepovoljnih vremenskih okolnosti. Ispravno ste citirali i to mi je drago, to je izgovorio jedan od lidera Srbije 2008. godine, kako je kriza naša razvojna šansa. I tada smo tražili isto što tražimo i danas, na primer, reformu penzione politike, pa su nas proglasili većim neprijateljem penzionera od bilo koga ko je ikada hodao ovom zemljom. Čitavsvet je to uradio na vreme, Amerika, EU, Crna Gora 2008. godine, Bosna, Hrvatska, Makedonija. Mi kad hoćemo da izvrgnemo ruglu Crnu Goru, kažemo da oni spavaju do podne. Dokle spava Srbija, ako je Crna Gora pre pet godina reformisala svoju penzionu politiku, a mi još o tome ne smemo otvoreno da razgovaramo? Ovako nećemo daleko stići. Mislim da vas na nekom ličnom planu treba podržati. Dovoljno ste mladi i kada napravite pogrešne korake, imaćete vremena da na tome nešto naučite. Drugi tog vremena nemaju. Mislim da imate jednu dobru osobinu, a to je, ne bih rekao da je to poštovanje parlamenta, to je neki lični dignitet. Ne možete samog sebe da lažete. Ovo što vidimo pred sobom je zabrinjavajuće, ali nije nerešivo. Jedino što je gore od deficita, manjka u kasi, problema koje imamo pred sobom, je želja da se od svega toga beži nekim olako datim obećanjima. (Predsedavajuća: Vreme.) Završiću za 30 sekundi. Što se tiče solidarnog poreza, tu imamo problem sa tom idejom zbog toga što se ne pravi razlika između državnih činovnika i nekih javnih službi. Nije isto kada partija delegira svoj kadar u neko javno preduzeće i kada tog čoveka koji tamo dolazi na takav način oporezujete u istoj meri u kojoj se oporezuju lekar ili profesor, ili sudija, ili policajac koji žrtvuje svoj život za našu bezbednost. Drugo, ti platini razredi to nikada nikakav red nije ostavilo za sobom i to je izvor svakakve korupcije i zloupotreba. Mislim da vam nije dobar put kojim ste krenuli, jer to nije u mentalitetu ovog društva. Ono to ne doživljava kao uvođenje reda, nego kao priliku za zloupotrebe. Razgovaraćemo o budžetu više, ali bi bilo dobro da ta rasprava bude produžena, jer je potrebna uverljivost i sposobnost svih koji se bave politikom u Srbiji da se dogovore oko toga što je pred nama. Sami nećete nigde stići ako ste na taj put mislili da krenete sami. S druge strane, ako ne dozvolite da podelimo odgovornost, taj posao neće biti urađen.
Hvala, gospodine Jovanoviću. Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Hvala. Kratko ću. Vi niste puno pričali o zakonima, ali samo hoću da kažem da je ova Vlada prva Vlada koja je imala tu hrabrost da se suoči sa situacijom kakva jeste, da pozove u svoje redove neke ljude koji nisu, da tako kažem, politički nameštenici. Mislim da upravo zbog toga imamo tu situaciju da razgovaramo na malo konstruktivniji način nego ranije. Neću ulaziti u čitavu državnu politiku, da debatujemo sada. Mislim da to nije tema i nije na dnevnom redu danas. Ali, ono što hoću da kažem jeste da kada bude tema, a to je svakako rasprava o budžetu, ovde će biti i premijer i drugi ministri koji o tome mogu da razgovaraju, tako da će tada biti prilike da o svim pojedinačnim tačkama prođemo na način koji je adekvatan. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mlađan Dinkić.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, najpre i ja želim kao moj prethodnik da kažem da apsolutno razumem poziciju u kojoj se nalazite, jer sam i sam video u kojoj teškoj situaciji je budžet Srbije i posebno imajući u vidu da do pre tri meseca niste ni živeli u Srbiji, jer ste bili u inostranstvu, studirali, a zatim i radili, nemam nameru da vas večeras kritikujem, jer je potrebno vreme živeti u Srbiji, upoznati Srbiju, da bi mogli da sagledate celovito probleme koji su kako da se reše. Sve ovo što budem večeras govorio, ja vas molim da shvatite kao najdobronamerniji savet, a ne kritiku. Neko je rekao da vi sami iz ovog ne možete izaći. Ja vam to mogu potvrditi. Ne može ni Vlada sama izaći. Moram da kažem da otkako je izbila svetska ekonomska kriza, da se poprilično lutalo ne samo u Srbiji, nego i u evropskim zemljama u traženju puta za izlazak iz krize. Mogu da vam kažem da ovi zakoni koje ste danas predložili nisu odgovor na krizu i da ništa neće rešiti. Kupuju čak i izuzetno malo vremena. Da makar kupuju godinu, dve dana, ne kupuju čak ni to. Kupuju možda nekoliko meseci. Gde je greška? Mogu da kažem posle pet godina od izbijanja krize, koncept ekonomski je potpuno pogrešan. Mere neselektivne štednje guše potrošnju i guraju zemlju u sve težu situaciju. Postoje dve škole, jedna koja zagovara da se merama štednje, povećanjem poreza, smanjivanjem potrošnje penzionera i građana, smanjuje budžetski deficit i javni dug. Mogao bih da se složim da to može da radi ukoliko se to zaista i desi. Ali, ako pogledate, svi stabilizacioni programi nakon svetske krize, od 2008. godine do danas su propali. Svi su išli u istom pravcu i svi su pravili istu grešku. Povećanje poreza je na kratak rok trebalo da popuni budžet, a u stvari je gušilo proizvodnju, pa je osnovica koja se oporezuje bivala sve manja i manja. Što ljudi manje troše, to oni koji proizvode nemaju kome da prodaju tu robu, posebno domaća mala i srednja preduzeća. Zato, ako pogledate kako se kretao BDP, pao je 3,5% u 2009. godini, pa se blago podigao, pa opet pao u 2012. godini, pa ove godine opet rastemo 2,4%, a sledeće godine ste sami prognozirali rast od svega 1%, duplo niži nego ove godine. Ja vam kažem – biće nula, zato što će se dodatno smanjiti sa ovim poreskim zakonima potrošnja. Rešenje je ići u potpuno obrnutom smeru, podstaći nove investicije. Ja vas molim da povučete zakon o izmenama Zakona o porezu na dobit, jer ne znam ko vas je to savetovao. Ukinuli ste član 48, koji daje preduzetnicima mogućnost da ako investiraju, kupe novu opremu, u proširenje proizvodnje i zapošljavanje ljudi, da im se to ne odbija od osnovice poreza na dobit više nakon vaših izmena. Vi taj poreski podsticaj, tzv. opšti poreski podsticaj u Zakonu o porezu na dobit brišete. To je greška. Time nećete naštetiti velikim kompanijama, ali ćete grdno oštetiti ogroman broj malih i srednjih preduzeća, kojih ima 200 hiljada u našoj zemlji, koji upošljavaju milion ljudi. Razgovarao sam juče sa takvim preduzetnicima u Užicu. Oni to kažu. Vi treba da pronađete neko vreme da obiđete te privrednike. Znam da ste ministar finansija i da kažete – imamo ministra privrede. O tome ću posebno pričati. Ali, greška je, nećete dobiti ništa na prihodnoj strani značajno, a izgubićete desetine hiljada radnih mesta, jer će ljudi morati da otpuštaju radnike. Do sada su imali nekakav motiv da ulože u kupovinu nekog alata ili opreme, jer su znali da će biti oslobođeni od tog dela poreza na dobit. Vratite taj član 48, ne treba da ga brišete. Mi smo podneli takav amandman. Lično mislim da vi to niste ozbiljno ni prostudirali ili vas vaši saradnici nisu o tome obavestili. Ono što je takođe loše u poreskim zakonima je što vi svesno idete na dalje smanjenje potrošnje stanovništva i to je pogrešan pravac. Dizanje PDV-a na hranu, na hleb, mleko, šećer, lekove, naravno da neće smanjiti potrošnju tih proizvoda. Ljudi moraju da jedu hleb, meso, ko može, mleko, ali će zato da se odreknu kupovine nekih drugih dobara. Pašće potrošnja. Takva poreska politika ne doprinosi bog zna kakvom rastu prihoda, što se pokazalo u ovih pet godina, ali sigurno ide u recesionom pravcu, guši proizvodnju. Moji predlog je – razmislite, možda ćete ovo mišljenje uvažiti nakon sedam meseci, ali će tada biti skuplje. Promenite kurs, odustanite od tih mera koje guše proizvodnju i probajte da date podsticaje za investicije. Pogledajte ove godine, to vam je najbolji dokaz, Srbija ima blagi privredni rast. Sećate se da smo prognozirali da će biti 2%. Biće veći, nešto malo veći. Evo, za deset meseci je procena da je 2,4%, ali tu je negde, kao što smo to prognozirali. Ako pogledate izvore rasta, na prvom mestu automobilska industrija, nije se ona sama od sebe stvorila, nije se ona stvorila tako što se ambijent popravio, nego su dati ozbiljni investicioni podsticaji kompanijama iz automobilske industrije. Tako je „Fijat“ došao u propalu „Zastavu“, tako je još 150 kompanija otvorilo fabrike komponenti. S takvom politikom ne da treba nastaviti, nego je treba intenzivirati. Drugi izvor rasta vam je poljoprivreda. Neću danas o tome da pričam, ali smanjili ste budžet za poljoprivredu. To ćemo pričati kada bude rasprava o budžetu. To je pogrešno. Ono što nije dobro, a ne zavisi od vas i to je, što se nas tiče, URS, veoma alarmantno. Narodna banka Srbije nema poverenja u vašu fiskalnu politiku. Zašto to kažem? Zato što je trenutno inflacija na rekordno niskom nivou zbog smanjene potrošnje, a Centralna banka drži i dalje referentnu kamatu na 10%, što znači da ne veruje da ćete vi uspeti, inače bi snizila drastično kamatnu stopu. Zašto je kamata Centralne banke 10% i kako očekujete da privrednici i građani dobiju jeftine kredite i jeftin novac ako Centralna banka drži politiku skupog novca? Čini mi se da neko ne prati u Centralnoj banci šta se dešava u životu. Dok je inflacija bila 10% ili 8% imalo je smisla da referentna kamata bude na nivou nešto iznad stope inflacije, a sada, ako su objavili da je godišnja stopa inflacije u oktobru mesecu 2,5%, a Centralne banke drže na 10%, to je neodgovorno prema ovoj situaciji, jer privrednicima treba novac jeftinije. Neće nikad banke sniziti svoju kamatnu stopu ako Centralna banka drži na 10%. Ko dobija time? Pa, dobijaju samo te banke koje ulažu pare u papire Centralne banke i time prave aktivnost. Novac se ispumpava iz bankarskog sistema. Umesto da ide ka građanima, da se pumpa potrošnja ka privredi, da se investira, ide u zapise države. To je pogrešna politika. Nemojte meni da verujete. Pogledajte šta radi danas Evropska centralna banka, a šta rade Federalne rezerve? Pominjali ste vi Evropu, pominjali ste međunarodna iskustva. Znam da ne možemo skroz da upotrebimo njihova iskustva, ali možemo princip. Federalne rezerve danas upumpavaju svakog meseca u američku privredu 85 milijardi dolara. Štampaju novac. Znam da mi to ne možemo i ne treba da radimo. Plus drže kamatnu stopu na nuli maltene i Evropska centralna banka i Federalne rezerve. Znači, princip je politika jeftinog novca, stimulisanje potrošnje umesto politika neselektivne štednje. Nama preporučuju potpuno obrnutu. Zašto nam to preporučuju? Zato što nema te hrabrosti o kojoj vi pričate. Ne kažem da vi niste hrabri, ali vi niste sami u Vladi. U Vladi ima još resora. Nema hrabrosti da se napadne najveća budžetska stavka na rashodnoj strani, a to su kamate na kredite. Vi sami znate da je ta stavka bila 14 milijardi dinara 2008. godine, a da je sada 114 milijardi dinara, da je ove godine 90 i nešto bila, sledeće 114, a biće 135 milijardi u sledećoj godini. Džaba vama dizanje PDV-a na hranu, džaba smanjivanje plata lekarima kada sve to pojedu troškovi na kamatama. Zašto onda ne otplatite prevremene te skupe kredite? Ako ste hrabri kao što kažete, kažite ljudima u Vladi - džaba krečimo. Ne znam da li to znate, to je jedan grafit koji se pojavi kada neko ofarba svežom belom farbom kuću, a neko mu dođe pa napiše ogromnim slovima – džaba ste krečili. Ja to mogu da kažem Vladi u kojoj vi sedite – džaba krečite. Ono što je najgore, da li će imati smisla žrtva koju vi tražite od lekara, od profesora, od sudija kojima hoćete da smanjite plate? Neće imati nikakvog smisla. To je uzaludna žrtva. Zašto je uzaludna žrtva? Zato što sve što pokupite od njihovih plata poješće rastući rashodi za kamate, a te dubioze nisu kreirane zaduživanjem samo na stranom tržištu, nego, rekao vam je Čedomir Jovanović, dubioza je „Srbijagasa“, „Galenike“ iz tog perioda, koje su pokrivane uzimanje skupih kredita ovde u Srbiji od banaka po kamatama koje su 6-7% godišnje. Iz toga ne možete isplivati ne u jednoj godini, već u narednih 100 godina Srbija ne može isplivati. Ne obraćam se vama, govorim generalno sa dobrom namerom. Dakle, da li ste se zapitali i da li ste uopšte svesni kada su poslednji put povećane plate lekarima, učiteljima, medicinskim sestrama? Ne znam da li znate kada je bio poslednji realni rast plata? Pre sedam godina, 2006. godine. Vi ste tada bili na studijama. Tada je poslednji put lekar ili učitelj u Srbiji dobio realno povećanje plate. Posle toga stalno je išlo nizbrdo, sedam godina uzastopno, nekada više, nekada manje. Kakva je poruka onda, na primer, lekarima? Ne mogu da verujem da se vi zalažete za uravnilovku. Vi svima linearno skidate platu, bez obzira da li lekar ima pacijent i gine tamo u toj bolnici na poslu, spašava živote ili je neko ko nema uopšte posla. Nije dobra poruka. Siguran sam da i vi delite to mišljenje sa mnom. Nije dobra poruka ići politikom uravnilovke. Vi ste zbog toga što nemate vremena, što niste mogli da shvatite kompletnu situaciju u Srbiji, idete linijom manjom otpora, svima linearno da srežete. Sada ću vam reći nešto što niko neće da čuje. Da bi uspela politika ograničavanja plata i penzija koju zagovaraju MMF i podržava Fiskalni savet baš zbog toga nema hrabrosti da se ide u prevremenu otplatu najskupljih kredita, plate i penzije bi trebalo teorijski, govorim matematički, da se snize jednokratno za 30% do 40%. Vi to znate. To sam ja izračunao sa svojim saradnicima, to ste i vi izračunali, ali na pamet mi nije palo da tako nešto predložim, kao ni vama, jer znate da je smanjivanje plata i penzija za 30% do 40% prvo politički neizvodljivo, socijalno neodrživo i ekonomski kontraproduktivno. Zar mislite onda da je surogat te politike, a to je štrpnete po malo plate i penzije i tako radite narednih 10 godina, rešenje? Pa nije, jer sa tom politikom stalno će vam MMF posle šest meseci kucnuti na vrata i reći – nije dovoljno, fali ti još 300 miliona evra ušteda. Vi niste morali ni šest meseca da čekate, Fiskalni savet vam je to rekao posle 15 dana. Kako ste objavili vaš budžet i vaš program Fiskalni savet je rekao - to je dobar pravac, ali fali još 300 miliona evra. Gde ćete to da nađete? Da li ćete to za nekoliko meseci dodatno da idete na smanjivanje plata i penzija? To nije rešenje. Uvek će vam tražiti zagovornici politike neselektivne štednje još i još. Nema kraja stezanju kaiša. Postavlja se pitanje šta mi radimo ovde u Skupštini, šta rade narodni poslanici, šta radi Vlada, jedna, druga, treća, deseta? Da li ima smisla učestvovati u javnom poslu ako je poruka za učitelje, lekare da će do kraja radnog veka imati manju i manju platu ili da penzioneri do kraja života neće videti povećanje penzija i da budu srećni da ima para da se to isplati? To nije svrha života. Da se makar ostvari cilj zbog koga se sve to radi, a to je snižavanje deficita budžeta javnog duga, nego džaba se kreči. Ako će deficit biti 7,1%, najveći u istoriji Srbije, većinego ove godine i veći nego one tamo prethodne, pa što onda ljudima smanjujete plate? Kakve veze ima da li će biti za 0,1% ili 0,2% veći? Garantovano idete na još goru situaciju u sledećoj godini. Zapamtite, 2,4% privrednog rasta Srbija neće videti, moći će samo o tome da sanja ako se ovakva politika i taj kurs nastavi da vodi. Ovo je moj poziv URS ne samo vama, nego pre svega vašim kolegama u Vladi da razmisle o kompletnoj promeni ekonomskog kursa. Uopšte neću da ulazim u to da li je to trebalo i kada uraditi. Ako su već druge zemlje počele da menjaju tu politiku, trebamo da uradimo i mi. Ovde imate još jedan problem. Imate potpunu disharmoniju u okviru iste Vlade između vas i ministra privrede. Vi udarate u klin, on u ploču ili obrnuto, kako god hoćete. Vaš kolega je dva meseca zamajavao čitav narod, potpalio preduzetnike da će za jednu trećinu, za 30% da smanji namete na rad, odnosno poreze i doprinos na plate. Ne znam da li ste mu vi to izračunaliilimu je neko drugi to rekao, da bi to još dve milijardi evra dodatnu rupu u budžetu napravilo, pa je onda konačno odustao. Zašto ne kažete poslanicima da li je tačno da je vaš kolega, jer jako je bitno sa kim radite u Vladi, predlagao da kao kompezatorna mera se uvede akciza na struju, da se porez na dobit poveća na 40%, da se uvede akciza na gas, tri puta da se poveća porez na imovinu građanima? Jeste to on predlagao, srećom pa ga niste poslušali. Ne znam kako ćete dalje nastaviti da radite kad vam on troši u budžetu 20 milijardi na glupost. Baca novac ne neki otkup potraživanja bivših radnika preduzeća u restrukturiranju, a vi ovde muku mučite da skrpite budžet i ne možete u tome da uspete. Ono što želim na kraju, ili pri kraju da kažem, mislim da Vlada treba da promeni kurs kompletno u kome ide. Da se ide na agresivno stimulisanje investicija, da se ide na poreske podsticaje za proizvodnju i zapošljavanje, a da se budžet i problem deficita rešava kroz razduživanje. Dve i po milijardi evra treba prevremeno otplatiti najskupljeg kredita da bi mogli lakše da dišemo. Bez toga džaba krečite.
Hvala. Reč ima ministar Krstić.
Samo ću da odgovorim, pošto nismo pričali baš puno o zakonima konkretno, na ovih par konstatacija. Tačno je da vremena nema putno, tu ste u pravu, ali je isto tako tačno da ima vremena dovoljno da ne moramo da smanjujemo plate 30 ili 40%. To čak nije ni neophodno, sračunao sam. Nije poruka za lekare, za prosvetu i za bilo kog drugog da će se njima, kako ste rekli smanjivati plate i da će imati manju i manju platu. Ovo smanjenje neto zarada jeste solidarni akt, jeste sačinjen na taj način da se obraća onima koji to, iako to naravno nisu visoke plate, na koje će imati manji uticaj nego na neke druge. Ali to jeste prekursor kao što sam i rekao, odnosno prethodnica tome da oni lekari, a znam zato što su i moji roditelji u tome i oni prosvetni radnici koji su uspešni, koji daju rezultate, koji nisu postavljeni po političkoj liniji, isto važi i za državne službenike, isto važi i za direktore javnih preduzeća koji ne bi trebalo da budu postavljeni i neće biti ubudućnosti postavljeni po političkoj liniji, da budu nagrađeni oni koji su uspešni, da napreduju oni koji su uspešni, a da budu otpušteni oni koji nisu. To je poruka. Nažalost, sprovesti to u delo ne može da se uradi preko dva meseca. Neke od tih stvari, i to odlično znate, kao što su reforma zdravstvenog sistema, reforma prosvetnog sistema i nekih drugih stvari koje su strukturne traju i moraju da traju značajno duže, jer je u suprotnom linerano i lomljenje preko kolena. Vremena je za to bilo malo više, pre godinu, godinu i nešto dana, kada ste čini mi se i vi izabrali u onoj meri u kojoj je to tad bilo neophodno, ne preterano različit kurs, jer i ako sada kritikujete povećanje PDV-a, vi ste povećali PDV-e, takođe budući na mojoj poziciji i sigurno suočavajući se sa sličnom, i ako ne ovoliko turobnom perspektivom u sledećoj godini, da to niste uradili. Pomenuo sam, kada sam pričao o tim merama, da bih voleo da te mere nisu iznuđene i da neke od njih ne moramo da sprovedemo u delo. Takođe, hoću da budemo vrlo jasni da mi u ovom budžetu imamo i ekonomsku politiku. O njoj neću sada pričati, jer nije tema budžet i uostalom o tome će govoriti, nadam se ministar privrede. Kada sam već zadro u ekonomsku politiku, pošto sam odgovaran za fiskalnu, samo želim da se obratim i monetarnoj koja je treća komponenta i da kažem da je Narodna banka Srbije smanjila svoju kamatnu stopu već dva puta za redom od objavljivanja mera i da sam sasvim siguran da, ukoliko proceni da je adekvatno da to nastavi da radi, a onda kada ovaj budžet i ove mere, odnosno ovi zakoni budu usvojeni, da će to i nastaviti.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mlađan Dinkić, replika.
Ovo vam govorim upravo iz razloga što kada sam rekao da je kurs pogrešan, rekao sam zato što su ga tri vlade uzastopno primenjivale, uključujući i vašu. To treba promeniti. Pokazalo se da je to neuspešno. To se pokazalo kao neuspešno i u Grčkoj, i u Portugalu, i u Španiji, sve te zemlje su samo upadale u sve goru situaciju. Pokazalo se uspešnim samo u baltičkim zemljama, ali tamo su ljudima smanjili platu za 30%. Da li to može da se uradi i u Srbiji? Da li treba da se uradi? Ne treba. Šta je problem? Vlada kaže da trpimo danas, da trpimo sutra, da bi nam prekosutra bilo bolje. To ste vi par puta ponovili. Prvi bih to potpisao kada bi to zaista bilo tako. Ali, neće biti prekosutra bolje. To prekosutra neće nikada da svane, ako nema privrednog rasta. Sami kažete – biće duplo niži rast nego ove godine. Kako, ako nema proizvodnje, od čega će ljudi bolje da žive? Ako je i ovo malo privrednog rasta došlo od podsticanja investicija, hajde da ih više podstaknemo. Rekli ste da sam podigao PDV, da, PDV na robu široke potrošnje, ne na hranu. Da li sam srećan rezultatom? Ne. Kada govorite o realnosti budžeta, sami možete da vidite koliko su vam saradnici dali realne procene, kao nekada i meni, kada ste samo dve nedelje nakon što ste parlamentu dostavili budžet, dostavili sami na svoj budžet 10 amandmana na 27 strana. Rekli su vam da porez na dobit nije prihod lokalnih samouprava, kao što ste rekli u originalnom budžetu koji ste ovoj Skupštini poslali. Nemojte previše da se uzdate da nadljudi rade u Ministarstvu finansija. Ima dobrih ljudi, ali ima i onih koji nažalost tom metodom negativne selekcije tamo godinama daju raznim ministrima pogrešne procene. Verujte sebi, svojoj glavi, a ja vam dajem savet – politika smanjivanja potrošnje smanjuje privredni rast, uvodi zemlju u recesiju. Sve obrnuto treba raditi. Ne može se to raditi naglo, ali malo po malo, jače investicije i štednja na administraciji i birokratiji, a ne štednja na lekarima i profesorima.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, po Poslovniku.
Predsedniče, niste bili tu, ali povređeni su članovi 116. i 107, povreda dostojanstva Skupštine. Prošlo je bez ikakvog osvrta ono što je ministar Krstić rekao. Rekao je ne biraju se i neće biti birani direktori javnih preduzeća po partijskoj osnovi. Izvinite, mi smo ovde danas sedeli tri sata, 126 glas za utvrđivanje dnevnog reda vam je dao partijski postavljeni direktor javnog preduzeća Milan Krkobabić.
Gospodine Đuriću, znate da ovo nije povreda Poslovnika. Ovo nije povreda Poslovnika i nemojte da ulazimo u suštinu izjava, bilo ministara ili narodnih poslanika, svako za nas politički odgovara za ono što je govorio. To nije povreda Poslovnika. Imaćete vreme i u svom vremenu recite šta god želite.
Tehnički je podatak da nije raspisan konkurs za direktora PTT. To nije politika.
To stvarno nema veze sa predsednikom Narodne skupštine i sa vođenjem sednice.
Ima veze sa ministrom Krstićem. Nema veze sa vama.
Reč ima ministar Krstić.
Kratko ću. Dakle, i poreske olakšice za investitore, čak i direktni podsticaji su u budžetu za sledeću godinu. Opet to nije tema za ovu raspravu. Poenta je u tome da je možda za to bilo prilike da se finansira, ali da bi se to isfinansiralo odnosno da bi ti podsticaji mogli da se daju, moramo da imamo za to novca. Da bismo to imali, moramo sistemski da promenimo neke stvari, kao što su javna preduzeća, kao što je preglomazan državni aparat. Mi smo se tome svemu i obratili. Obratili smo se suštinskim problemima kojima se ranije nismo obraćali, ne na jedan holistički način na koji to sada radimo. Obratili smo se onoliko koliko je neophodno, ali koliko je u ovom trenutku potrebno. Ta odmerenost u odluci koliko je u ovom trenutku potrebno, povlači za sobom rizik, odnosno povlači neophodnost da u narednim nedeljama i mesecima promenimo ponašanje i krenemo u ove sistemske reforme da bi smo već koliko sutra imali prilike da dajemo i podsticaje i sve ostalo i vidimo privredni rast. Verujem da će ga biti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Mlađan Dinkić, replika.
Molim vas da pogledate 38 amandmana koje je poslanička grupa URS podnela, pa ćete videti da novca ima, nego vaš kolega Radulović ga rasipa u bunar. Sipa 30 milijardi dinara u bunar. To ću vam detaljnije govoriti kada bude rasprava o budžetu. Što se tiče ovih zakona, pitajte Pralicu ovde, čoveka koji je pekar, ili pitajte ma kog preduzetnika da li znači ili ne znači malim i srednjim preduzećima oslobađanje od dela poreza na dobit ako se investira. Ako destimulišete investicije malih i srednjih preduzeća tako što im ukidate poreski podsticaj, to je poreski podsticaj, mi ovde ne govorimo o novčanom, vi ćete dobiti smanjivanje broja zaposlenih u tim preduzećima i odbaciće vam manje poreze. Pogledajte šta se desilo kada se digla stopa poreza na dobit sa 215%. Da li je došlo do rasta toga? Nemojte ako smo mi pravili greške, da ih vi nastavljate. Ja vam ovokrajnje dobronamerno kažem, smanjiće se baza na koju možete da naplatite taj porez. Možda čak i mislim da se vi niste ni upoznali šta su vam dali da ukinete, ali pitajte privrednike, nemojte mene, taj član 48. da li je loš ili dobar? Izračunajte koliko ćete stvarno dobiti para u budžetu sa time, a koliku štetu pravite seriji malih i srednjih preduzeća sa time. Ne tražimo od vas da novac koji nemate upotrebljavate za podsticaj investicija,nego novac koji se baca da ga bolje preraspodelite i plus da ne ukidate poreske podsticaje za investicije u Zakonu o porezu na dobit, a videćete kada pogledate amandman URS o čemu se radi.
Sledeći prijavljeni za reč ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS, dr Nenad Popović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Gospodine ministre, kolege narodni poslanici, zakoni o kojima danas raspravljamo nažalost ne mogu da doprinesu ozdravljenju srpske ekonomije. Da bi pacijenta izlečili, potrebno je dati pravilnu dijagnozu, a pogrešna je dijagnoza da se leči ova situacija samo merama fiskalne politike, koje podrazumevaju nova opterećenja privrede. Mislim da je nama potrebno baš suprotno, rasterećenje privrede i sprovođenje razornih mera koje će podstaći rast i zapošljavanje. Rekao bih da je za vas, gospodine ministre, jedno pitanje, pitanje rebalansa budžeta za ovu godinu. Ja bih sa time počeo, jer već sada je očigledno da rebalans koji je donesen u julu neće biti ostvaren. Ja ću vam reći nekoliko brojki. Julskim rebalansom je predviđeno da se u budžet do kraja godine sliva 837,4 milijarde dinara. Do kraja oktobra naplaćeno je svega 659,6 milijardi. To znači da bi u poslednja dva meseca, novembar i decembar, trebalo sakupiti tačno 214 milijardi dinara ili 107 milijardi u novembru i 107 u decembru. To,jednostavno, ni teoretski nije moguće, jer podsetiću vas da je najveća naplata u poslednjih nekoliko godina bila u julu mesecu ove godine, kada je prihodovano 80,4 milijarde dinara. Odmah na početku, jer o budžetu još ne raspravljamo, govorimo o setu ekonomskih zakona, fiskalnih, postavljam pitanje kada će doći do rebalansa budžeta za ovu godinu? Što se tiče razvojne komponente, koja je po meni ključna za ozdravljenje privrede, mislim da možemo da je obezbedimo samo diversifikacijom spoljne politike i trgovine. Mislim da treba da sledimo primer Islanda, koji je pre nekoliko meseci doneo stratešku odluku gde je rekao – da, najboljoj mogućoj saradnji sa EU i rekli su takođe – ne, evropskim integracijama. Ovu odluku su doneli isključivo zbog ekonomije. Doneli su pre svega zbog poljoprivrede, odnosno ribolova. Kao što znate, ukoliko bi oni postale, odnosno krenule evropske integracije još dublje i postale članice EU, morali bi da prihvate zajedničku politiku ribolova EU, što znači za Island restriktikvne kvote i dramatičan pad prihoda. Ribolov za Island znači, podsetiću vas, 12% bruto domaćeg proizvoda, 40% izvoza, 15% radnih mesta. Island je ovu odluku doneo vodeći se svojim ekonomskim interesima. Imamo primer sada u Evropi. Dešavaju se slični procesi, dešavaju se procesi u Grčkoj, dešavaju se u Portugalu, ali jedan primer koji je svima nama pred očima ovih dana to je primer Ukrajine koja je takođe zbog sopstvene ekonomije donela odluku da ne krene u pridruživanje ka EU, a okrenula se tržištu koje može da apsorbuje proizvode koji se proizvode na njenom tržištu. Zašto ovo govorim? Ja govorim o difersifikaciji naše spoljne politike i trgovine i balansirane politike koja mora da se okrene, pored EU sa kojom treba da ostvari i dalje da nastavi najbolje ekonomske odnose, ali mora da se okrene i evroazijskim integracijama. Kao što znate, za godinu dana tačno, 1. januara 2015. godine, zaživeće evroazijska ekonomska unija. Znači, to nije politički savez, to je ekonomska unija. Ja ovde govorim o ovom delu koji je vezan za razvoj privrede. Ove tri države, Rusija, Belorusija i Kazahstan i u budućnosti verovatno Jermenija i Kirgistan, a možda i Turska jer je krenula u svoje pregovore sa evroazijskom unijom, čine 15% zemljine površine. To 200 miliona stanovnika. Prvi su po proizvodnji gasa, nafte, suncokreta i šećerne repe. Drugi su u svetu po proizvodnji krompira. Treći su u svetu po proizvodnji mesa, čelika, pšenice. Ovo je danas najpoželjnije tržište na svetu. Srbija je jedina zemlja koja i dan danas ima praktično bezcarinski ugovor za 99% svih proizvoda koji se proizvode na teritoriji Srbije. Daću vam nekoliko podataka, Nemačka je u poslednje tri godine, a prva je izašla iz krize, diversifikovala svoj eksport, ako eksportom nazivamo ono što prodaju u EU. Procenat proizvoda u EU koji se prodaju iz Nemačke je oko 20%, a skoro 50% je povećan izvoz na tržište Rusije i Kazahstana. Italija je ove godine povećala izvoz u Rusiju za 24%, Belgija za 20% itd, mogao bih dugo da nabrajam. Gospodine ministre, ovde nije šansa samo u plasmanu proizvoda, što je nesumnjivo. Imamo u ovoj godini rast izvoza u Rusiju za oko 30%. Tri puta se povećao izvoz mesa u Rusiju. Četiri puta se povećao izvoz sira u Rusiju. Sa jedne strane, imamo plasman proizvoda. Sa druge strane, imamo problem zapošljavanja. To je tržište gde možemo da idemo sa našom radnom snagom. Ne znam da li znate podatak da je samo na pripremi olimpijskih igara u Sočiju radi i danas oko 5 hiljada naših radnika. Znači da 5 hiljada porodica dobija sredstva za izgradnju olimpijskih igara u Sočiju. To je kao najveća moguća fabrika koja se izgradila u Srbiji. To je 5 hiljada zaposlenih samo u Sočiju. U Rusiji po nezvaničnim procenama radi po nezvaničnim procenama od 40 do 50 hiljada naših radnika. To je 40 do 50 hiljada porodica. Teško je naći investitore koji će ovde da otvore 40 ili 50 hiljada radnih mesta. Kada govorimo o evroazijskoj uniji i kada je poredim sa EU sa kojom, ponoviću, hoćemo da ostvarimo najbolje moguće odnose, ekonomske i druge, ali da ne idemo u integracije, tamo osim proizvoda ne možemo da plasiramo našu radnu snagu i usluge. Ne rade naše građevinske firme na tržištu EU. One rade na tržištu Evroazije. Uskoro će da bude, za četiri godine ili za pet godina, Svetsko prvenstvo u fudbalu u Rusiji. Tamo kreće izgradnja, odmah posle Olimpijade, novih pruga, novih puteva, novih luka, novih stadiona. Tamo može da se uključi ponovo naša građevinska operativa. Znači, mi često gledamo samo tržište sa strane prodaje proizvoda, ali treba gledati tržište sa strane novih radnih mesta. Tu je potencijal novih radnih mesta za Srbiju takođe. Naravno, saradnja sa Rusijom bi mogla da bude mnogo bolja ako bi se radila sistemski, a ne stihijski kao do sada, ali o tome ću malo kasnije. Što se tiče povećanja PDV-a, u strukturi ukupnih prihoda u budžetu za sledeću godinu, predviđeno je učešće poreza na dodatu vrednost od oko 46%. Od toga poreza u budžet bi trebalo da se slije 430 milijardi dinara, što je povećanje od 25,6 milijardi u odnosu na rebalans 2013. godine. Gospodine ministre, moje mišljenje je da su te projekcije nerealne. Kao poslanik, reći ću vam, učestvujem već šestu godinu u budžetima. Svih šest puta sam pogodio kada sam govorio da su projekcije nerealne. Šest puta sam govorio i šest puta sam pogodio. Evo, ovo je danas još jedna provera da li ću biti u pravu. Istorija za ovih šest godina govori da sam bio svaki put u pravu, jer su vrlo često projekti, koje su davale vlade prethodne ali i ova, nerealni. Ne znam zašto se ide na to da se planiraju projektovani prihodi koji će sigurno da podbace. Statistika o tome govori, vreme će pokazati. Povećanje najniže stope PDV-a sa 8% na 10% za proizvode, čije povećanje pogađa najosetljivije delove stanovništva i čije je učešće u ukupnom prometu oko 40%, dodatno će smanjiti i onako slabu kupovnu moć građana, ali takođe po meni dovešće ponovo do pada potrošnje. Usled pada životnog standarda, mi ove godine imamo pad u trgovini od 8%. Povećanje poreza je mera recesionog karaktera, ne razvojnog. Po meni, ja sam to govorio i ranije kada povećavan PDV i prošli put, moje je mišljenje da se porezi povećavaju kada ekonomija raste. Siguran sam da tada privreda može da apsorbuje to. U trenutku kada ekonomija pada, povećanje poreza, opterećenje i onako posustale privrede, mislim da je kontraproduktivno i da neće doneti taj rezultat koji se očekuje na prihodovnoj strani budžeta. Evo, najbolje vam o tome svedoči, daću vam jedan podatak – efikasnost naplate PDV-a u ovoj godini posle povećanja stope PDV-a sa 18% na 20%, nije došlo do povećanja, već do smanjenja, pala je naplativost sa 79% na 73%, po podacima koje ja imam. Šta se dešava? Povećava se siva ekonomija koja je jedna od najvećih boljki u našoj ekonomiji. Ovo povećanje neće, ja sam siguran u to, naravno, vreme će pokazati ko je u pravu a ko ne, takođe neće dovesti do povećanja prihoda u budžet, već će dovesti do povećanja u delu sive ekonomije. Što se tiče povećanja poreza za IT sektor, lično mislim da je to možda čak i najveća greška, to je sektor koji se najbrže razvija u Srbiji, izvanredan. Po statističkim podacima kojima ja takođe raspolažem, zvanično smo imali izvoz 230 miliona evra iz ovog sektora, uglavnom softvera. Potencijal je mnogo veći. Daću samo primer „Majkrosofta“ koji ovde u Srbiji ima svoj regionalni centar i radili su softver za prepoznavanje ćiriličnog rukopisa koji izvoze u Rusiju. „Majkrosoft“ u Rusiji ne radi to, već „Majkrosoft“ u Srbiji radi softver za prepoznavanje ćiriličnog rukopisa za Rusiju. Oni su to izveli. Zbog Zakona o slobodnoj trgovini, odnosno bescarinskog ugovora koji imamo sa Rusijom, tretira se kao domaći proizvod, to je izvanredno, razvijamo stručnjake, razvijamo tehnologiju i mislim da su to dodatna razvojna mesta. To je ta inovativna ekonomija, to je taj inovativni skok koji mi možemo da uradimo. Nemamo mi deset inovativnih šansi. Ovaj deo, IT je naša inovativna šansa i molim vas da razmislite. Tu su mladi, tu su najtalentovaniji građani naše Srbije. Dajte da, umesto sada kada im je krenulo, da ih sputavamo i režemo tim porezom, dajte da im omogućimo da ostanu na istom nivou, kako bi bili konkurentni. Ni Indija ne čeka. Ne sede oni Indijci tamo u Indiji, isto su fantastični programeri kao i naši, ne sede u drugim zemljama, dajte da makar budemo konkurentni sa ovim elementima. Što se tiče solidarnog poreza, oni neće imati značajnijeg efekta na punjenje budžeta. Predviđene uštede koje se ostvaruju ovom merom su oko 100 miliona evra. Mislim da je ovo više jedna od mera koju, na neki način, možete da nazovete solidarnom, ali ona će ovim ljudima koji imaju 70.000, 80.000 dinara zaista naneti neku štetu. I onako u ovom vremenu, kada sa tim skromnim platama ljudi preživljavaju, bilo kakav udarac na njihov lični budžet neće na dobro izaći za njih, a državi neće doneti neku veliku korist. Takođe, zvali su me iz nekoliko bolnica lekari koji kažu – lekari će da budu oštećeni, a neki administrativni radnici koji imaju plate manje od 60.000 neće imati ovaj porez. Sada mi onima koji su možda najkvalifikovaniji i najpotrebniji, rade ne za toliko velike plate, na neki način oduzimamo, možda ne veliki deo, ali sigurno osetljiv za njihove porodice. Što se tiče rasta plata i penzija, očekivana inflacija će njih da pojede. Mislim da uštede mogu da se urade na drugim mestima, a da bi plate i penzije, plate u javnom sektoru i penzije trebalo da prate rast cena na malo. Gospodine ministre, ovo su sve bile pojedinačne mere. One su sve mogle da budu zamenjene samo jednom, ali sistemskom merom, koja bi državi godišnje obezbedila 300 do 500 miliona dolara, mnogo veći efekat nego mere koje ste naveli u vašem predlogu. Država Srbija primenjuje SSP sa EU koji nanosi veliku štetu našem budžetu i privredi. Daću vam podatke, gospodine ministre, o carinama. Uzeću samo carine. Prihodi od carina 2008. godine su bili, pre primene SSP, 800 miliona evra, iako nam uvoz raste. Uvoz nam raste, a prihodi od carina padaju. Već 2009. godine nismo imali 800 nego 500 miliona evra, 2010. godine 430, da bismo 2012. godine imali 315, a ove godine su procene da ćemo imati samo 280 miliona evra. Još jednom, 2008. godine, pre primene SSP – 800 miliona evra, 2013. godine – 280. Da nije bilo primene SSP, država je mogla kroz ove carine da prihoduje od 1,5 do dve milijarde evra. Dug je mogao da bude manji. Da ne govorim o indirektnim problemima, kada smo naše tržište otvorili potpuno za proizvode iz EU, a oslabljeni smo posle sankcija, ratova, imamo visoke kamate, mnogo veće nego što su u drugim državama, manje subvencije i mislim da bi ova jedna ispravka, a to je prestanak primene SSP, donela mnogo više u budžet nego sve ostale mere. Za razvoj privrede i zapošljavanja potrebno nam je, ponoviću još jednom, diversifikacija spoljne trgovine. Mi u DSS vidimo nju u nastavku najbolje moguće saradnje sa EU, ali bez evropskih integracija i u razvoju saradnje sa Evroazijskom unijom. Gledajte, imamo jedan paradoks. Zašto ova saradnja sa Rusijom ne daje još veće efekte, zašto je ona dosta stihijska? Zato što nikad nije bilo želje da se sistemski reši ovaj problem. Ponoviću ono što sam govorio i prošli put. Kao što već imamo desetak agencija koje se bave saradnjom sa EU, zašto ne otvorimo samo jednu, pazite, ne deset, nego samo jednu agenciju za saradnju sa Ruskom Federacijom, koja bi sistemski počela da se bavi ovim najvećim našim u budućnosti tržištem, gde možemo da plasiramo ne samo proizvode, nego gde možemo da dobijamo i nova radna mesta? Da ne govorim o potencijalu investicija iz Rusije, Kazahstana i možda nekih drugih republika sutra na naše tržište. Imamo nekoliko primera gde su se te investicije iz Rusije pokazale izvanredne, ne samo u Srbiji, nego u celom okruženju. Kao što imamo evropsku agendu koja je akcioni plan saradnje sa EU, mi ćemo insistirati, tražiti i boriti se za to da imamo i rusku agendu koja će omogućiti našoj privredi realne mogućnosti za razvoj i za unapređenje, kako tehnologija, tako i proizvodnih procesa. Naravno, bilo bi dobro da Vlada Republike Srbije napravi, i vi imate tu mogućnost, jasnu desetogodišnju strategiju. Na kraju, gospodine ministre, kao stranka desnice, DSS zastupa interese domaće privrede, i mi smatramo da je u ovom trenutku kontraproduktivno da ovim merama budu pogođeni baš privrednici i oni koji privređuju. Mislim da se ekonomski koncept Vlade potpuno razlikuje od ekonomskog koncepta DSS. Demokratska stranka Srbije će glasati protiv ovih zakona. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Kako to uvek biva, u ovo vreme pred nama se nalazi budžet i mi ne možemo, a da se ne dokačimo budžeta. Mada, pre nego što dođemo do samog budžeta, treba istaći da se pred nama otvara, jedno novo poglavlje naše fiskalne politike, iako se to nekima ovde ne sviđa. Neophodno je da učinimo odgovarajuće promene zakona na koje će se novi budžet osloniti. Izmene zakona koje se predlažu i koje su predmet ove današnje načelne rasprave su one koje će omogućiti da posle dugo godina imamo budžet koji će biti realno projektovan, tj. projektovan na realnim osnovama i neće zarad lepšeg prikazivanja stvarnosti biti kombinacija stavki koje su vidljive u javnosti i onih koje se prikrivaju i ostaju ispod crte, a onda se kasnije pojavljuju i isplivavaju totalno ogoljene u javnosti. Takođe, blizu smo toga da možemo već u decembru tekuće godine tvrditi da se bavimo nečim što može biti i što može izdržati test perioda od 365 dana, ali ne možemo, naravno, kako to uvek biva, da obećamo da sigurno nećemo morati da pribegnemo već tradicionalnim aktivnostima rebalansa. Blizu smo toga da ovaj budžet oslikava istinski konsenzus jednog društva o tome kako se moramo ponašati u vremenu u kome se nalazi Srbija i kada nam ne ide dobro i kako realno pomiriti neke ciljeve koji su po svojoj samoj prirodi oprečni. Prosto, to je matematika od koje ne možete odstupiti, ako se u položaju u kome se danas Srbija nalazi, kada saniramo budžetski deficit, a današnje izmene i dopune zakona i jedan predlog zakona koji je pred nama nisu ništa drugo nego prethodnica samog Zakona o budžetu. Budžetski deficit se, naravno, pokriva tako što se u najmanju ruku jednako koriste povećanja poreskih stopa i smanjenje rashoda budžeta. U našem slučaju moramo biti oprezniji na prihodnoj strani, a štednja koja se potencira će biti mnogo jasnija kao opredeljenje kada krenemo u raspravu o samom budžetu. Bez želje da nastupimo u stilu - usta moja, hvalite nas sama, mi smo u tekućoj godini bili štedljiva država i štedelo se kako je i bilo planirano. Rashodi nisu pobegli kontroli, ali, nažalost, naš budžet je podbacio zato što su podbacili prihodi. Postoje dva razloga zašto se to desilo. Prvo, prihodi su već bili projektovani iznad nivoa koji je optimalan sa stanovišta oporezivanja, to jest projektovane su poreske stope, doprinosi i drugi troškovi države, koji ljude stimulišu da idu u sivu ekonomiju. Drugo, ni sama naplata poreza, koja se mogla naplatiti u većom iznosu angažovanjem državnog aparata, možemo slobodno reći nije adekvatno funkcionisala. Nastao je suštinski problem jer smo, težeći jednostavno da država ne bude neko ko će drakonski kažnjavati svoje poreske obveznike, pokušavajući da probamo da zahvatimo i više nego što je moguće, na neki način, sami kreirali sivo tržište. Kada bismo analizirali statističke pokazatelje, videli bismo da mnogi pokazatelji nisu ni tako loši, ali, nažalost, sa stanovišta onoga o čemu danas raspravljamo, to je od vrlo ograničene koristi. Međutim, ovo je pitanje za raspravu ou sklopu nekih drugih zakona koji će uskoro uslediti. Mera koja najviše deluje na prihodnoj strani je, kao što svi znamo, povećanje niže stope PDV-a sa 8% na 10%, odnosno prebacivanje pojedinih stavki iz niže u višu stopu PDV-a. Naravno, ova mera ima veći potencijal na prihodnoj strani. Mana ove mere je svima jasna, a to je da će se na određen način možda destimulisati IT sektor u Srbiji. Ne možemo sa sigurnošću da kažemo da će biti destimulisan, jer, kad smo juče na odboru razgovarali o tome, zbog same činjenice da su u okruženju računari do 30% jeftiniji, postavilo se i pitanje marži u našoj zemlji, a ne samo ovih 2% povećanja. Moram da iskoristim priliku i da konstatujem da mi nismo više zemlja koja je u prvim fazama razvoja IT sektora, čak naprotiv. Ono što je za nas od izuzetne važnosti jeste da se u poslednji čas odustalo od pogubne ideje da se PDV na usluge smeštaja u hotelima prebaci u višu stopu, budući da bi to rezultiralo poništavanjem svog dobrog razvoja koji se desio u turizmu, a posebno u kongresnom turizmu u Srbiji, a mnoge investicije bi bile dovedene u pitanje. Uostalom, na to je ukazivalo i resorno ministarstvo i stručna javnost i dobro je da je se odustalo od ubijanja vola zbog nekoliko šnicli. Mislim da je dobro što se odustalo od toga. Druga izmena i dopuna zakona koja se odnosi na prihodne mere tiče se akciza na duvan. Akcenat je na borbi protiv prodaje duvana na koji se ne plaća ni jedan dinar državi, a što je postalo masovna pojava sa porastom cena cigareta u Srbiji. Ovo je jedno krajnje prosto pitanje i odnosi se na sposobnost države da se bavi svojim najosnovnijim funkcijama. Prodaja duvana na crno nikada neće prestati u potpunosti, ali je neprihvatljivo da to bude masovna pojava. Na ovakvim pitanjim se pokazuje obziljnost države i njen kredibilitet da predlaže druge stvari koje podrazumevaju mnogo složenije radnje, kako u oblasti prevencije, tako i u oblasti kontrole i eventualnog korišćenja sile. Ovo je posebno bitno demonstrirati u uslovima kada je cena duvanskih proizvoda u Srbiji znatno niža nego što je to slučaj sa cenom duvana u zemljama u okruženju. U najkraćem, postoji želja da se deo deficita, ali ponavljam celokupnog deficita, kako se ne bi izllazilo sa argumentima prema kojima u godini štednje projektujemo budžet koji ima veći iskazani deficit nego što je to bio slučaj u prethodnoj godini, smanji tako što bi se delovalo na prihodnoj strani. Potencijal na ovoj strani se uglavnom ne nalazi u višim poreskim stopama, prostor za nove poreze je ograničen, ali je prostor za bolju naplatu otvoren, posebno u svetlu neke jače reforme koja bi mogla da usledi u narednim godinama i koja bi u u osnovi bila primena nižih poreskih stopa uz mnogo veću naplatu. Mislim da ka tome svi težimo i da mogu samo da konstatujem da je ključ uspeha bolja naplata. Dakle, nalazimo se na putu štednje. Nemamo prostor za povećanje poreskih stopa ali imamo za povećanje osnovice.. Imamo mogućnost da štedimo na socijalnim davanjima, odnosno na subvencionisanju privrede različitih vrsta. Postavljaju se i neka pitanja, a jedno od pitanja koje se sa razlogom postavlja je da li smo kratkovidi kada lečimo problem isključivo kroz štednju. Budžet se mora uravnotežiti. To je neosporno, ali da li ćemo to dugoročno postići ako ne damo stimulans rastu, ako smanjujemo efektivnu tražnju i ne rasterećujemo privredu. Da li je problem naš spoljni dug koji nam ukida neke atribute državnosti i suverenitet države zato što je narastao preko 60% BDP ili je problem što nemamo rast, ili što nam je dobar deo BDP pobegao u sivi sektor? Da li je konsolidacija potreban i dovoljan uslov ili je samo uslov koji mora imati uz sebe suštinske stimulanse za rast koji neće biti čedo bilo koje stranke ili bilo koje institucije? To su, drage moje koleginice i kolege, suštinska pitanja na kojima će se odlučivati da li je ovaj budžet urađen tehnički, najbolje od svih dosadašnjih, realan ili ćemo morati opet da idemo u rebalans. Bez davanja stimulansa rastu kroz rasterećenje privrede, a ne kroz selektivno davanje novca samo određenim firmama možemo izaći na zelenu granu. U suprotnom, bojim se da će u godini u kojoj smo zaista stavili deficit pod kontrolu štednja bez stimulansa rastu, kao rezultat imati usporenii rast javnog duga, ali i da ćemo ostati bez privrednog rasta i novih zaposlenja. Ne smemo ostati ni fascinirani štednjom i ne videti da imamo i druge izlaze za koje je potrebno samo malo više kredibiliteta, a koji ćemo steći ako kao društvo pokažemo preko potrebnu ozbiljnost i kontinuitet razumnih ekonomskih politika koje su pred nama. Stvari se moraju posmatrati dinamično, a jedinica analize mora da bude svaka firma i pojedinac, a ne igra velikih brojeva. Samo ako razumemo kako fiskalna politika pogađa osnovne jedinice analize, a posebno kako pogađa zdrave firme i socijalno ugrožene grupe, možemo govoriti o sinergiji različitih aspekata vođenja ekonomske politike. Ako zanemarimo rešavanje problema u oblasti privrede i nadamo se da će neko drugi umesto nas samih da nam to reši, sva stezanja budžeta će biti uzaludna. Nema rešenja koja su brza. Moram ispred poslaničke grupe SPS da kažem da neće biti rešenja koja su socijalno neprihvatljiva, bar dok je naša stranka u Vladi, a iskreno se nadam da će to biti u dužem periodu. Neće biti ni fiskalne konsolidacije koja će imati u sebi elemente socijalne nepravde i ugrožavanje položaja grupa koje sada žive na ivici egzistencije. Sa druge strane mi ćemo uvek dati podršku za mere koje znače stvaranje uslova da ljudi koji su sada na marginama ovoga društva dođu bar u priliku da sami budu kreatori svoje sreće. Mi verujemo i znamo da je jedina budućnost ovog društva u konsenzusu koji se mora postići između radnika i sindikata sa jedne strane i poslodavaca i njihovih udruženja sa druge strane. To jedino vodi ka zdravim osnovama i zdravom ambijentu u našoj zemlji. Mi verujemo da je takvo partnerstvo budućnost ove zemlje i da će to biti prepoznato jer samo tako možemo ići napred. Isto tako verujemo u razumna rešenja koja rezultiraju dogovorom mladih i starih. Dogovorom onih koji proizvode realna dobra i onih koji se bave finansiranjem. Samo kroz strateške dogovore možemo imati zdravu konkurenciju i biti narod koji će biti poštovan u svetu zato što istom imamo šta da ponudimo. Mi smo svesni da smo deo jedne koalicije i da nekad moramo da podržimo neke stvari sa kojima se ne slažemo, jer je realnost pred nama drugačija. Kada se to sagleda onda vidimo da su to mere koje, kao poslanici SPS, moramo da podržimo u nadi da ćemo u nekim narednim godinama imati mogućnost da ih popravimo težeći da što realnije sagledamo stvari. Ovde naročito mislim na smanjivanje plata o čemu se ovih dana najviše polemiše u javnosti. Možda i nije najbolji potez, ali kažem, realnost koja je pred nama je takva, da se smanjuju plate lekarima, sudijama i profesorima. Koristim ovu priliku da iznesem stav da je pravi pristup ne linearno svima smanjivati plate, nego naći mehanizme ocene učinaka i tako voditi pravednu politiku koja će za posledicu imati porast efikasnosti., u svim preduzećima, tamo gde ljudi privređuju i rade. Nadamo se da ćemo već 2015. godine naći bolja rešenja i dobro promisliti o tome šta su poslovi koje država mora da radi i kako da te poslove obavi na pravi način. Dame i gospodo, vreme kojem smo svedoci je komplikovano i izazovno. Naša želja je da reforme budu stvar oko koje ćemo imati konsenzus, a ne pitanje koje se dnevno politizuje. Iako je prostor za različitost politika koje se realno mogu sprovesti toliko smanjen da je samo narcizam malih razlika jedina prepreka. Mi se nalazimo pred odgovorom kakvu Srbiju želimo i bilo bi dobro da zaboravimo i prvu i drugu i treću Srbiju jer imamo samo jednu i ona će početi da kopni ako ne budemo dorasli izazovima koji su pred nama. Moramo učiti iz sopstvenih grešaka jer nismo znali da učimo iz tuđih. Najgore što nam se može desiti je to da se ponovo spotičemo o isti kamen ali ovaj set zakona i budžet koji je pred nama i koji će biti usvojen je dobra garancija da se to neće desiti. Mislim da mi možemo i mnogo više od ovoga. Zahvaljujem vam se na pažnji u ime poslaničke grupe SPS.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, u ime DS želim odmah da kažem da je činjenica da nećemo podržati ovaj finansijski paket, niti budžet, niti je ni na koji način naša želja da kritikujemo poteze Vlade samo zbog toga što smo opozicija. Pokušaću da u sledećih 20 minuta prikažem duboke razloge zbog kojih mi mislimo da strategija koja se ovde predlaže, a i mere koje su odraz jedne takve strategije nisu ono što je potrebno Srbiji danas, možda u nekim drugim vremenima, možda u nekim drugim zemljama, ali danas sigurno ne. Prvo bih želeo da pohvalim dve stvari. Prvo činjenicu da je bar budžet stigao na vreme i da suprotno je onome što se desilo prošle godine, nije u poslednji momenat toliko promenjen, kao što je bio slučaj sa budžetom za 2013. godinu. Da, činjenica da je došla na vreme je u potpunosti anulirana tim amandmanom, pa je to bila još gora situacija za nas poslanike jer smo morali da dajemo amandmane na tekst koji je u potpunosti bio obezvređen amandmanima Vlade. Nije da niste amandirali budžet. O tome ćemo pričati sledeće nedelje. Drugi elemente, mora se reći da ste se potrudili da prikažete stanje javnih finansija naše zemlje. Bio sam na vašem mestu pre deset godina i dobro je što se vraćate praksi da nema više ničega, kako kažemo zanatlije javnih finansija ispod crte, a da kažemo narodski, da se sve ono što treba da se prikaže a tiče se javnih financija se nalazi u dokumentima koji su dostavljeni za raspravu. Mislim da je to dobra praksa, koja nije bila praksa ni mog naslednika ni vašeg prethodnika, kojoj se vraćate, i zbog toga mislim da nećete imati onoliki problem koji je imala naša nacija sa činjenicom da budžet za ovu godinu, koji uzgred budi rečeno gospodine ministre i vi veoma dobro znate, bi morali da rebalansirate, po ko zna koji put, verovatno treći put, jer prethodnik je premašio prihode budžeta za milijardu evra stavljajući sve nas na magareću klupu javnih finansija Evrope. Zapravo ste više slušali vaše saradnike i predložili prihode, za koje eto mislimo da su donekle preduvani, naduvani, da neće biti u potpunosti prihodi iz PDV onoliki koliko ste zacrtali. Sigurno nećemo imati problem da u sred godine sledeće se moraju pomerati toliko jednačine da se oduzima 300 miliona evra od lokalnih samouprava, u sred budžetske godine npr. da se u potpunosti uništava budžet grada Beograda. To vidi i ovo privremeno veće. One probleme koje imaju, na njihovo iznenađenje proizilaze iz odluka koje su donesene od strane ove većine i koje su u mnogo čemu ugrozile funkcionisanje našeg glavnog grada. Ako je ovo došlo na vreme i nije previše amandirano, finansijski sistemi su došli prekasno, ovi zakoni, imali smo jedva dva, tri dana da vidimo šta ovde predlažete, na vreme i biti iskreni, strah me je da to neće biti dovoljno. Zašto neće biti dovoljno? Imali smo prilike juče gospodine ministre, da sa vašom ekipom ukrstimo neke argumente. Rekao sam da ovaj paket predstavlja sumrak srpskih javnih finansija, za koje nisam okrivio vas, nego činjenicu da oni ne predstavljaju adekvatan odgovor za prave izazove naše nacije. Juče ste rekli da je to demagogija. Da vas citiram. Danas smo videli da doaen naše makroekonomije, ako ne verujete baš meni, jel mislite da nisam dovoljno objektivan jer sam sa vama isto ovde učesnik u jednoj političkoj areni, gospodin Stojan Stamenković, koji prati i mislim da je jedinstven u tom slučaju u našoj zemlji, makroekonomiju naše zemlje i pratio je sve pregovore sa MMF, pa sve od Milke Planince. Vaša većina, ne mi, vi, vi ste ga prošle godine predložili za člana Saveta NBS i samim tim u potpunosti je uveden u tokove finansija. Kada nam gospodin Stamenković kaže, da je deficit koji se predlaže u budžetu rekordan u svetu, kada on kaže da jedine zemlje koje imaju ovoliki deficit od 7,1% su zemlje da citiram – koje su u ratu ili koje imaju nestabilne političke sisteme, mislim da je to dovoljan razlog da svi mi budemo zabrinuti. Dodaću još jednu stvar, da nastavim da ga citiram. To je ono što sam hteo zapravo u ime DS, a verujem i svih ljudi koji stvarno žele dobro javnim finansijama i našoj zemlji, da kažem, a to je da ovaj budžet nije ono što će obezbediti da Srbija ne bankrotira. Gospodin Stamenković kaže – da sa ovakvim budžetom će biti potrebno što pre, već na proleće da se napravi dogovor sa MMF i da citiram – da se dogovori hitan plan za reprogramiranje javnog duga, jer postoji opasnost da 2017. godine devizne rezerve ne budu dovoljne za pokriće jednomesečnog uvoza robe i usluga, da prevedem na srpski jezik, idemo u bankrot i nećemo imati sa čim da platimo uvoz, dinar će klizati i krenuće inflacija. Ovo nije za mene način da sada uvodim nemir u srce naših građana, ali mislim da je naša odgovornost u ovome domu, da ukažemo na posledice onoga što se predlaže. Ovaj paket nije dobar zato što budžet ima i finansijski zakoni imaju tri funkcije, makroekonomsku, ekonomsku i socijalnu. Ako hoćete, te funkcije su se posle Drugog svetskog rata gomilale i postepeno tamo gde nije bilo ekonomskih, postavile su se za vreme nju dila, za vreme Ruzvelta, pa posle Beveridž i drugim reformama u Evropi, a mi smo sledbenici svega toga, formirali su sistemi socijalnog obaveznog osiguranja i Srbija poput drugih zemalja u javnim finansijama imala je sve veći broj socijalnih funkcija. Makroekonomski ovaj paket koji predlažete nije nigde. Niti je tamo niti je ovamo. Niti smanjuje deficite i zaduženje, niti obezbeđuje pokretanje bilo kakve aktivnosti u našoj zemlji. Imamo vrtoglavi rast zaduženja. Našli ste Srbiju sa 15 milijardi evra suverenog duga. Rekli ste da je blizu bankrota. Do sada ste dodali pet milijardi evra, za nepunih 18 meseci. Predlažete da se to poveća, ne samo za 5,8 milijardi evra, koliko je bilo u budžetu, nego za dodatnih 800 miliona evra, koje eto tako ste dodali, za 16% povećali pre nekoliko dana. O tome ćemo kada budemo razgovarali o budžetu. Problem je što u budžetu i ovde, kada vidimo šta se dešava sa poreskim zakonima, zauzvrat imate mere koje smanjuju kupovnu moć građana kroz povećanje PDV, smanjujete podsticaj za investicije, i to čini mi se na najtrapaviji mogući način, ako mi dozvolite taj izraz, u zakonu koji daje veoma skromne podsticaje za one koje investiraju u ovo nevreme. Vi kažete, nećemo to više dozvoliti, efekat nije toliko veliki, to je pet milijardi dinara 2015. godine, znači nećemo ništa od toga imati u državnoj kasi sledeće godine. Gospodine ministre, mislim da samo ovo što sam sada rekao, i pozivam druge partije, naročito one koje formiraju većinu, da jednostavno povučemo taj zakon. Ekonomski smanjuju se sredstva za poljoprivredu, a svi kažemo da je strateška. Nema ništa za građevinu, a znamo da ona pokreće 16 sektora u našoj zemlji. Što se tiče kapitalnih investicija, nema ničega novog od onoga što je formirano i lansirano, osim onoga što je pripremila prethodna Vlada. Zbog toga ovaj paket nema ni ekonomsku funkciju. Socijalno gledajući, kada ste predstavili mere bar ste govorili da će se formirati neki fond koji će možda, ne znamo, 2014, 2015. godine ne sećam se baš sasvim, ali je bio uputan, je bio tu da najugroženijim, najsiromašnijima donekle, u meri ublaži efekte povećanja PDV, na osnovne namirnice, na lekove, na komunalije. To je suštinski problem. Ovaj paket nema ničega u sebi, on je samo preslikavanje onoga što ste zatekli i malo uvažavanja onoga što mislite da su zadate veličine. Gospodine ministre, vi ste tehnokrata, ja sam bio pre desetak godina. Imate zaštitu najmoćnijeg čoveka u državi, imao sam i ja, mada je imao veliku konkurenciju i bilo mu je još teže. Iskoristite mandat, nemojte kao što ste govorili juče na Odboru da kažete – biće kasnije, samo što nismo. Mnogo je komplikovano, ima tu otpora. Ako vi u ovom momentu ne iskoristite mandat, to se neće ponovo pojaviti. Mislim da ovako pokazujem ozbiljnost ovog trenutka situacije, kada apelujem na vas i mi iz DS smo predložili seriju amandmana, i nadam se da ćete ih prihvatiti, ne zbog toga što bi DS onda rekla, mi više znamo, mi smo iskusniji, to je bolje, nego zbog toga što je veoma bitno da u ovom momentu se ojača reformi kapacitet ovog paketa. To je moguće još uraditi, mada, čini mi se, u mnogo čemu, je ovo sve veoma rđavo postavljeno. Dozvolite da kažem u sledećih devet minuta nekoliko pojedinosti oko raznih zakona, pa da umesto da govorimo uopšteno, kažemo šta je to što bi moglo da bude bolje i zašto neke stvari koje su ovde predložene, nisu dobre. Radi se o porezu na dodatu vrednost. Postoji razlog zašto nijedna zemlja u poslednje dve, tri godine u Evropi nije predložila da se poveća niža stopa PDV. Razlog za to je da u izuzetno krhkoj ekonomsko-finansijskoj situaciji poput Srbije, čak i ako zaboravimo socijalni momenat, a ne smemo, finansijski i ekonomski efekat ove mere nije dobar. Poštovani ministre, poštovane kolege narodni poslanici, cifre u Srbiji su danas sledeće: proizvodnja u prehrambenoj industriji - minus 16% od početka godine; proizvodnja soka – minus 22%; proizvodnja piva – minus 40%; generalno promet u trgovini – minus 15%. Ovo su uslovi pod kojima i prethodno povećanje stope PDV-a, protiv koga smo bili, je dovelo do toga da su premašeni prihodi za milijardu evra. O tome smo pričali. Zbog toga ovo što danas predlažete jeste direktan i najbrutalniji mogući atak na džep najsiromašnijih građana jer bez hleba, zejtina, mleka, bez lekova i komunalija niko ne može. To su tzv. neelastična dobra. Desiće se da ljudi dodatno beže u sivu zonu, da će se i te potrepštine nalaziti, kao što je slučaj sa duvanom pa sada predlažete zakon kao neku reku spasilac ili vatrogasac piroman, zbog povećanja od strane vaših prethodnika i ove vlade, značajno akciza imamo sada ono što imamo u domenu duvana, a isto će nam se desiti, zapamtite i zapišite, i oko ovih ključnih stvari. I pričate sa trgovcima a to je ono što njih u ovom momentu brine. Minimum koji morate da obezbedite, i o tome ćemo mi pričati na rashodnoj strani, ako i dalje insistirate, a mi ćemo biti protiv toga da se podigne PDV, to je da se na rashodnoj strani budžeta obezbede određena sredstva i da za najsiromašnije penzionere za koje je ukinuta i ta minimalna 13. penzija i ne razumem kako kolege iz PUPS-a mogu da ne pričaju o tome, i činjenica je da se te mere smanjenja i ograničenja rasta plata i penzija sprovode linearno, bez ikakvog osećanja da je nekima mnogo teže. Svima je teško, a nekima naročito teško. Morate na rashodnoj strani delimično to ublažiti i to je ono što ćemo mi predložiti kao istinska socijaldemokratska stranka. Oko budžetskog sistema ne treba biti mnogo pametan niti verziran u domenu javnih finansija da bi videli da u ovom paketu koji ste predložili crno na belo piše da ova Vlada nudi građanima, svim penzionerima, njih milion i 700, kao i svih onih 700 hiljada u javnom sektoru, a mimetičkim efektom se to tako dešava u Srbiji, privatni sektor prati ono što radi javni sektor, pogledajte statistike, pogledajte iskustvo u poslednjih 12 godina, jednostavno je to tako, imamo činjenicu da posle pada od 5% kupovne moći poslednjih 18 godina, rekli ste da će inflacija koju planirate, doduše, niža nego pre zato što je potražnja tako mala, biti 10,8% povećanje skoro nikakvih 0,5%, 1%, 1,5% sledećih godina kombinovano za 2014, 2015, 2016. godinu 3,5% otprilike. Znači, garantujete svima da, kao što je bio slučaj proteklih 18 meseci, svima će u državi biti lošije u sledeće tri godine i to svake godine. Ne može to biti rešenje. To čak nije samo socijalno neodgovorno, nego je to ekonomsko i finansijski gubitnička strategija. Došao vam je MMF u posetu. Evo, ja sam tamo proveo dva meseca pre leta. Baš da vidim šta se kuva u toj kuhinji. U tom momentu je izašla jedna studija koja je odjeknula kao bomba među onima koji se bave ekonomskom politikom, a to je da je i sam MMF priznao da strategija koja je primenjena u slučaju Grčke na najdrastičniji način, taman ova koju vi ovde predlažete, nije dala rezultate. MMF nije neka dobrotvorna skupina. Njima je bitno, zato smo mi nju i formirali posle Drugog svetskog rata, oni paze da svaka država i svaka vlada bude u stanju da plati svoje dugove. To je jedino što njih interesuje. Ovako kako je uradila Grčka i što smo mi rekli da treba da uradimo, nije dobro. To uvodi Grčku u dodatni problem za otplatu njihovih dugova. Zbog toga odustanite od ove gubitničke strategije koju sprovodite već više od godinu i po dana. Za sve naše građane ja apelujem na vas da promenite ovaj pristup. Idemo, poštovani građani i narodni poslanici, svi zajedno u zid, u finansijski zid koji znači u datom momentu, gospodin Stamenković i drugi, već više nedelja, o tome pričaju, da neće moći da se isplati penzija, kada neće moći da se vrati dug. Na vama je odgovornost. U ovom momentu imate najveći prostor, mada znam koliko je teško da to izbegnete, vi morate da iskoristite taj mandat. To je vaša, rekao bih, ne istorijska, ali jako ogromna odgovornost u ovom momentu. Zbog toga, nemam vremena da uđem u detalja drugih zakona, kako možete da odlažete još godinu dana funkcionisanje centralnog registra za isplaćivanje plate. To je dobra ideja. Evo, pohvalio bih vašeg prethodnika za to. Čemu to? Šta čekate? Perfekciju. To treba da se uradi, da znamo ko gde radi. Gospodine ministre, juče sam vas pitao i danas vas pitam pred celom nacijom, rekli ste na vašem prvom medijskom nastupu da vi, kao ministar, mislite da nije normalno da uz ministarsku platu primate još dve prinadležnosti. Gospodine ministre, danas nam predlažete zakon gde možete… To je amandman DS, od vas tražim da ga prihvatite, da se zabrani bilo kome u ovoj državi ko radi za javni sektor da prima bilo gde platu, osim na matičnom mestu. Da li treba da pokazujem sve novine? Pune su ljudi koji primaju, evo ovaj, sedam plata, 454.356 dinara. Da li je taj čovek neki preduzetnik? Nije, nego se snašao. Ovaj, šest plata, 335.000, tri hiljade evra mesečno, ničim zasluženo. Gospodine ministre, imamo svi zajedno mogućnost da ispravimo to i da u ovome zakonu, koji predlažete, ukinemo duple, tri, četiri, pet, šest plata, a onda ćete videti koliko će vam biti lakše da uvedete ono što sam ja uveo 2002. godine, a to su platni razredi. Zato što onda stvari otpadaju i onda ćete biti u stanju da izmerite mnogo lakše i da uvedete red tamo gde je potreban i koji je proteklih godina bio ugrožen. Nažalost, nemam mnogo vremena. Samo bih hteo da napomenem dve stvari ovde. To je da nije dobro da kažete dve godine niko ne sme da bude zaposlen, osim ako ne moli neko telo u Vladi i uvodi ponovo politiku. Dali smo amandman da se to zabrani – nema izuzetaka, ali zato u samoj definiciji kažemo za mlade naučnike, koji treba da dođu, sada završavaju, vi ste išli u Petnicu, bili ste polaznik, pa znate da ljudi koji su sada završili, mada je trenutno u toku javni konkurs za naučne projekte, ako ovo ostane ovako dali smo svetu naše inteligencije jasnu poruku da emigriraju. Razmislite o našem amandmanu. Nije strašno ambiciozan. Obezbedite da mogu mladi naučnici da se priključe naučnim projektima tokom ovoga. Druga stvar, predvideli ste u budžetu da masa plata u ovom budžetu raste za 7% kada uporedimo sa 2012. godinom. Da li je to odgovornost? Za sledeću godinu ste rekli 3,2%. Rekli ste da je to zato što neki napreduju. Da li shvatate da ste ovim zakonom obezbedili da bilo ko ko ide u penziju neće biti zamenjen. To je otprilike 2-3% ljudi svake godine. Neka bude 1,5%. Otvorili ste prostor za 4,5% povećanje plate. To će ljudi iskoristiti. Videćete. Zbog toga tražimo od vas da dobro razmotrite amandmane DS. Tražimo da povučete Zakon o porezu na dobit pravnih lica, jer je vaš kolega Radulović i danas rekao da su strani investitori šlag na torti, a da je naša torta pokvarena, da su oni kapitalna budalaština. Ne možete dozvoliti da ne znamo u kom pravcu idemo i šta radimo u ovoj državi. Ovo su suviše ozbiljne stvari da bi se neko igrao sa njima. Odlučite u Vladi da li hoćemo strane investicije ili nećemo. Ako hoćemo, neka vaše kolege prestanu da seju kontradiktorne signale, jer vi dobro znate iz sveta iz koga dolazite, a u kojem sam i ja bio, da svaka reč, bilo kog ministra, ima svoju težinu. Napokon, apsolutno je nepojmljivo da posle višedecenijskog čekanja porodica kojoj je iz ideoloških razloga oduzeta imovina, kada je 2011. godine DS sa tadašnjim koalicionim partnerima obezbedila da se izglasa Zakon o restituciji, da na prvom kažete da će biti odložena primena. Ne znam da li znate, ali od 2003. godine, isto predlogom DS, se hrani, puni… (Predsednik: Vreme.) … namenski račun Trezora Republike Srbije u Narodnoj banci Srbije gde ima 150 miliona evra. Procenjuje se 20 miliona evra i po dogovoru sa MMF to se neće računati u deficit. To je jednostavno tako. Iskoristite to i nemojte kažnjavati ljude. Na kraju bih da zaključim, ako mi date 30 sekundi, gospodine predsedniče. Gospodine Krstiću, ima onih koji kažu da je mnogo teško, da je sve to puno prepreka, da realnost ne može da se menja. Tehnokrata ste. Imate zaštitu najmoćnijeg čoveka. Iskoristite to, vreme prolazi, skoro pa je prošlo. Razmislite o tome. Hvala na pažnji.
Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Pošto ni vi niste govorili preterano o zakonima, kao ni juče na Odboru, neću predugo. Reći ću samo da što se tiče ovog da jurimo i da hoćemo da udarimo u finansijski zid, da je sad momenat da menjamo. Sad jeste momenat da menjamo i mi menjamo, menjamo ovim setom zakona koji je, opet ću ponoviti, ono što je neophodno da bismo zaustavili onoliko koliko je to moguće tu jednu grudvu koja je, da tako kažem, bačena sa planine i koja se kotrlja na dole i povećava u poslednjih pet godina. Rešenja koja nudimo su, naravno, delom iznuđena, ali su rešenja koja nam omogućavaju da u narednom periodu, a taj period sam pomenuo da je dve do tri godine, pozvao sam se naravno na fiskalnu strategiju koja je po prvi put dokument u kome se vidi šta zapravo planiramo da uradimo i na koji način, prilično jasno, koja će nam omogućiti da u tom periodu zapravo sprovedemo one stvari koje će taj zid o kome pričamo, finansijski zid, potpuno skloniti jednom za svagda ispred Srbije i dozvoliti nam da se u tom smeru krećemo i da se u tom smeru razvijamo. Što se tiče ovih konkretnih stvari o kojima ste pričali, mi centralni obračun zarada kao konačni rok pomeramo, ali ćemo postupno uvoditi subjekte, odnosno određene organe u to. Što se tiče više plata ili zarada, to je naravno postojalo poslednjih 10 godina tako kako stoji i ne može se prosto iseći, zato što vi ne možete da automatski sprečite da određene institucije funkcionišu, što bi to uradilo. Ali, mi po prvi put sa sistemom naplate koji uvodimo u poreskoj upravi, koji će nam omogućiti na koliko mesta neko prima plate i da i tu radimo obustavu koliko to bude bilo potrebno, mi ćemo stvoriti sistemski osnov i bazu podataka, koji će nam omogućiti da ponudimo rešenja koja neće osakatiti državnu upravu, a nadam se i na vreme, kako bismo izbegli ovo o čemu vi previše olako pričate, a to je taj grčki scenario ineke druge stvari. Takođe, kad god je planirana ova isplata koja ulazi u deficit, što se tiče prava ostvarenih po restituciji, koja mi ni na koji način ne sporimo, samo ih odlažemo za jednu godinu, uzev u obzir da smo prinuđeni da preduzimamo mere i na drugim frontovima, samo postavljam pitanje – kakva je bila fiskalna strategija 2011. godine, kada je to zapravo usvojeno i da li se planiralo da će javni dug danas biti na nivou na kom se nalazi, iznad 60%? To je možda odgovor na ovo, a verujem da ćemo imati mnogo opširniju debatu vezano za mnoge od ovih drugih stvari kada budemo pričali o budžetu krajem nedelje. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić, replika.
Gospodine Krstiću, hajde da probamo ponovo. Retko kad neko ima mandat kao vi. Ja sam 25. januara 2001. godine dobio jedan sličan mandat. Svakoga dana smo se borili svi zajedno sa teškim stvarima i u „Zastavi“ i koliko štrajkova i platnih razreda koje smo uradili i poreske reforme, koja je dubinski urađena, to su stvari koje su dale neke temelje. Da, ova velika kriza je u mnogo čemu poremetila neke sisteme. Teško je, pa baš sada mora nešto da se uradi korenito. Strah me je da ovim pristupom, kada kažete – ja lično neću da imam tri plate, pa ću ja to da uplatim u budžet, ali to sam ja, a znate da naši građani ne mogu da shvate da od njih tražite da plate skuplje hleb, mleko, a da im se šetaju likovi koji primaju tri ili četiri hiljade evra svakog meseca, samo zato što ispotrebljavaju, raubuju određeni sistem. To je neprihvatljivo. Da li shvatate, gospodine ministre, da je mandat u ovako teškom momentu da prepoznate problem i da ga odmah rešite, da kažete – niko ne prima duple plate iz budžeta, a ako bude potrebno, naravno, kroz dijalog koji ste trebali da imate ranije, videćemo ako kroz amandmane možemo to da uredimo, videćemo da li postoji bilo kakav sistemski izuzetak. Ono što vi ovde predlažete, to je da su svi kažnjeni isto, svi koji imaju neku platu, nema veze da li su dobri, loši, oporezovani su isto, lekari, profesori, inženjeri, itd. Posle toga kažete – niko neće biti zaposlen. Lokalne samouprave, one koje su poštovale zakon koji je 2009. godine donesen, koji ste zaboravili da stavite van snage… Imamo veoma opasnu situaciju kada imamo dualitet zakonskih normi. Kada dođe do suda, ljudi neće znati šta moraju da poštuju. To je veoma opasna stvar. Morate pod hitno da stavite van snage ako želite one zakone koje sada menjate, jer neke stvari se tu ponavljaju. Kažnjavate lokalne samouprave koje su pratile i koje su bile savesne. (Predsednik: Vreme.) Nemojte nama reći da mi ovde uvodimo neke teške reči, kada smo pre godinu dana govorili da mora da se menja strategija. Rekli ste malopre ono što nas je malo u DS pogodilo, a to je da niko ne nudi rešenja. Gospodine Krstiću, ja sam juče to obećao, evo vam lična potpisana verzija jednog plana za izlazak Srbije iz krize, koji je pripremila DS. Nadam se da ćete ovde naći mnogo inspiracije.
Hvala. Reč ima ministar Krstić.
Imam već, pročitao sam. Samo bih skrenuo pažnju na par stvari. Nismo vi i ja dobili sličan mandat. Ja bih jako voleo da sam ja dobio mandat kakav ste vi dobili. Vi ste uradili puno… (Narodni poslanik Gorica Mojović dobacuje s mesta.)
Molim vas da dozvolite da ministar nastavi sa izlaganjem u redu i miru. Gospođo Mojović, izreći ću vam opomenu.
Vi ste uradili puno kao ministar finansija. Nažalost, ja mislim da smo mi prokockali nekoliko šansi koje smo imali da promenimo sistemski neke stvari koje su ostale i posle tog vremena, a u vremenu krize koja je bila od 2008. godine u čitavoj Evropi i gde smo imali priliku i verujem da smo makroekonomski imali priliku koju sada nemamo na taj način, da neke stvari dovedemo u red i da iskorenimo neke anomalije iz sistema. Uzev u obzir koliko anomalija ima i koliko je sistem urušen, ovako zatečen kako sam ga ja zatekao kada sam svoj mandat započeo, mi ne možemo da isključimo svetlo, što bi podrazumevale neke od tih stvari koje vi sugerišete ili o kojima ćemo raspravljati kada bude došlo vreme da raspravljamo o amandmanima na ove zakone. Mi baš sada i radimo korenite promene, samo što ih radimo na način koji je odgovoran i način koji nama omogućava da stvari prvo sagledamo, stvari u koje nismo imali uvid ranije, kao što je broj zaposlenih, struktura zaposlenih, plate u javnom sektoru, stvari kao što su jedna temeljna reforma poreske uprave i još mnogo drugih, da ih sagledamo na adekvatan način i sprovedemo reforme tako da će one biti dugoročne, da će biti trajne i da neće učiniti više štete nego koristi. Bez obzira što je situacija kakva jeste u ovom trenutku, alarmantna, mi nismo uzeli da paničimo i nećemo ići u tom smeru da paničimo, već ćemo sesti i raditi da stvari dovedemo u red i da stvari postavimo na svoje noge, a to uzev u obzir situaciju u kojoj se nalazi i javni sektor i neki drugi elementi koji se oslikavaju na budžetu ne možemo da uradimo preko noći. Prosto, posao koji tu treba da se uradi je posao koji zahteva vremena. Mi smo sebi dali jedan vrlo ambiciozan rok koji je ugrađen u Fiskalnu strategiju i ugrađen i u neke članove i Zakona o budžetu, što ranije nije bio slučaj, a to je da ćemo do 1. jula sprovesti neke od tih stvari.
Replika, narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
A da li je Đinđiću bilo lakše? Da li je bilo lakše Đinđiću kada je zatekao i vodio Srbiju posle rata u kome su učestvovali i koji su vodili Srbiju, i Milošević, i Nikolić i Vučić? Da li je tada bilo lakše? Da li je bilo lakše kada smo zatekli ruševine? Da li je bilo lakše kada smo imali dve godine zaostatka u isplati dečjih dodataka? Da li je bilo lakše kada smo dugovali šest i po meseci penzionerima? Da li je bilo lakše kada se sve cigarete švercovale? Da li je bilo lakše kada je nafta i na ulicama bila u švercu? Da li je bilo lakše kada su se šetale „Odredi smrti“ po našim ulicama? Da li je tada bilo lakše? Da li je to bio lak mandat? To je prava reforma. To je Demokratska stranka koja je u najtežim momentima znala da odgovori na mandat. Gospodine ministre, ovo je ništa prema tome. Pokažite, ili bar onaj ko stoji iza vas, i prvi potpredsednik, i premijer Vlade, minimalnu hrabrost da ono o čemu pričate, a to je reforma, sprovedete u delo. Nijedan naš amandman reformski ne prihvatate. Sve će biti samo što nismo, leti polovni avion, nema investicija. Koliko je para od Arapskih Emirata došlo? Konkretno, koliko je novca sa jednog računa iz Emirata prosleđeno na račun u Srbiji? Ja vam kažem nula i to veoma dobro znate. Dosta je predstave, dosta je bajke, dosta je nečega što tek treba da se desi. Ministre, gori i reagujte na to.
Reč ima ministar Krstić. Izvolite.
Ja ću ovo sada poslednji put. Ne sporim da je tada bilo teško. Prosto sam rekao da i vi i ja kao ministri finansija smo dobili različitu situaciju. Vi ste tada imali jedan polet koji je bio prepoznat od strane i unutra i spolja koji, nažalost, nakon godina od 2008. do trenutka kada sam preuzeo mandat mi nemamo. Mi moramo da dokazujemo kredibilitet u uslovima koji su sa visokim javnim dugom, naravno, i vi ste imali visoki javni dug, ali ste imali prilike da ga otpišete zato što se izlazilo iz jedne epohe i ulazilo u drugu. Mi smo nažalost tu epohu, ja bih rekao, prokockali i sada smo u situaciji gde moramo sami, bez te podrške i bez, da tako kažem, kredita u smislu poverenja, ostvarimo na taj način. To je situacija u kojoj se nalazimo i to je jedna od razlika između onog i ovog vremena. Hvala.
Replika, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovde je zaista na sceni klasična zamena teza. Govori se o reformskim amandmanima DS i to reformskim amandmanima. Ako smo mi izašli iz perioda bivšeg režima kada su imali svu priliku i svu šansu, ne amandmanski, zakonski da sprovode reforme, da li bi mi došli u ovu situaciju kada gori i niko nije rekao da ne gori, ali je moje pitanje ko je zapalio? Ko je zapalio tu vatru u Srbiji? Ko je zapalio ovakvu inflaciju, ovakav pad, recimo, realnog rasta, odnosno pad u 2009. godini od 3,5%, pad koji nas je koštao, gospodine Đeliću, u tom trenutku 719 milijardi dinara? Ko je predvideo te budžete? Ko je zapalio finansijsku situaciju u Srbiji? Kada je nastao sunovrat? Šta sada? Reformskim amandmanima rešavamo sve. Zašto niste pokazali hrabrost do sada da kažete ko je političkim, stranačkim, kumovskim, rođačkim odnosima doveo 730 i kusur hiljada ljudi u državnu upravu? Ko ih je plaćao? Na koji način? Čija je odgovornost? Sada, kada se konačno napravio spisak tih ljudi, ni to nije dovoljno, podiže se lestvica i to od onih koji su imali svu šansu, sve vreme ovoga sveta da tako nešto naprave, ali nisu napravili. Više se brinulo o računima i o prometu privatnih firmi. Kamo sreće da je za tih 12 godina Srbija prometovala, prihodovala kao jedna firma Dragana Đilasa od 38 -39milijardi dinara. Hajde malo te reformske amandmane. Hajde nam pokažite kako se to radi.
Replika, narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Sada ću da vam kažem, gospodine ministre, pošto na ove apsurdne napade više ne odgovaram. Nemate poleta zato što nemate rezultata. Po svim merilima Srbija od početka rada ove Vlada nazaduje u svemu. Vi kažete – zatekli smo grudvu. Vi od toga pravite lavinu i to je problem. Posle 15 milijardi evra zaduženja, što nije malo za zemlju Srbiju, dodali ste evo još prošle nedelje, još milijardu ukupno ste povećali zaduženje zemlje na 20 milijardi evra. Šta nam nudite? Nudite nam još više od 6,6 milijardi evra sledeće godine. To nije način na koji se zaustavlja grudva, gospodine ministre. Ne smanjujete plate u budžetu, ne iskorišćavate mogućnosti. Koliko smo slušali o famoznom Zakonu o javnim nabavkama? Poštovani građani Republike Srbije, o tome ćemo pričati sledeće nedelje. Troškovi za kupovinu roba i usluga svi mogu da vide na internet prezentaciji Skupštine. Povećanje je za 10%. Da li je to ušteda? Gde je tih milijardu evra ušteda? To je problem - poleta nema, kredibiliteta nema. Jedini odgovor koji imate je uvreda vašeg političkog protivnika. To više jednostavno ne pali. To ne ide. U to više niko ne veruje. Potrebni su Srbiji konkretni odgovori. Srbiji je potrebna perspektiva. Srbiji je u budžetu potrebno da se vidi više novca za poljoprivredu. Treba joj novca koji neće ići za 500 miliona dolara od Svetske banke i 200 miliona evra iz vašeg tranzitnog fonda samo da se ljudi otpuste, i to ljudi kojio imaju 50 godina, ljudi koji nemaju nikakvu visoku stručnu spremu poput vas, koji ne mogu da se snađu na tržištu rada danas. Vi im kažete napoljebez ijednog programa za njihovu budućnost. Dajte budućnost ljudima, to je ono što Srbiji treba.
Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Anđelković. Izvolite.
Član 106. i 107. Gospodin Đelić je ovde izneo nešto uzbuđeno da bi ljudi poverovali da se devedesetih godina Aleksandar Vučić i koga je još pomenuo, sve nas, a i ja sam bio ministar zajedno sa gospodinom Vučićem, zaduživali. Prvo, gospodine Đeliću, znate da devedesetih godina nismo ni mogli da smo hteli. Drugo, vi ste se zadužili, nismo mi. Treće, vi ste prodali sva preduzeća za tri i po milijardi, a devedesetih godina, i to je bilo jedno od glavnih izbornih slogana vaših kada ste pobedili 5. oktobra, da smo za jeftine pare prodali 49% „Telekoma“ za milijardu i po evra, maraka, kako hoćete. Maraka ili evra, to je danas evro, da budemo mi potpuno iskreni. Ekvivalent je isti. To je jedna od vaših glavnih izbornih kampanja. Milijardu i 650, da budem još precizniji. Vi ste celu privredu Srbije prodali za tri i po milijardi, a sada za tu privredu Srbije, koju smo morali da poništimo, privatizaciju, jer je bila pogrešna, i vi ste je poništavali, a ne samo ova vlast, plaćamo godišnje 750 miliona za te radnike. Sada uzmimo četiri, pet godine koje plaćamo po 750 te radnike, znači mi smo svih tri i po milijardi koje ste vi uzeli za prodaju i privatizacije vratili da platimo radnike loše privatizacije. Znači, mi nismo dinar uzeli od onoga što su 40 godina građani radili.
Gospodine Anđelkoviću, pošto ste se javili po povredi Poslovnika, samo da ne bude replike. Reč ima ministar Krstić.
Samo želim da budemo vrlo jasni, predložio bih da smirimo malo strasti. Nisam imao ništa loše da kažem, čak sam i pratio što se tiče vašeg rada kao ministra finansija, gospodine Đeliću. Govorio sam o nekim drugim vremenima, samo da se obratim o ovome što je po medijima već nekoliko nedelja i da razbijemo taj mit. Samo ću o faktičkim podacima pošto time u suštini želim da se bavim. Na kraju jula 2012. godine, kada je formirana nova Vlada Republike Srbije dug je iznosio 15,5 milijardi evra. Na kraju novembra 2013. godine, znači pre ovog novog izdavanja euro bonda prema preliminarnim podacima dug je oko 19,5 milijardi evra. To je povećanje stanja javnog duga u ovih 17 meseci od četiri milijarde evra, bez poslednjeg evro bonda. Videćete zašto. Hoću samo da kažem za šta su iskorišćena ova uzeta sredstva. Ne govorim o grudvi, o lavini, govorim o grudvi koja je postala lavina. Znači, od te četiri milijarde evra dve milijarde evra su iskorišćene za finansiranje budžetskog deficita, koji je u ovom periodu, znači od jula 2012. do novembra 2013. iznosio 227 milijardi dinara. Drugo, za finansiranje propalih banaka PVB, „Agrobanka“ i RBV, to su obaveze iz prošlosti ponovo – 260 miliona evra, za dokapitalizaciju „Komercijalne banke“ – 100 miliona evra, i ovo je otplata, po osnovu prevremene otplate duga Londonskom klubu, dato je 300 miliona evra i po garancijama javnim preduzećima, što je nešto čemu se mi obraćamo promenom u ovom budžetu i u ovoj fiskalnoj strategiji. Po garancijama dug je porastao preko 500 miliona evra. To ne znači da će sve ove garancije otplatiti država. Na posletku, ono što ostaje između toga, to su slobodna gotovinska sredstva i zaduživanja na računu u „Narodnoj banci“. Znači novac koji imamo na računu iznosi 1,15 milijardi evra od ovoga što je uzeto ove četiri milijarde evra. Samo da razbijemo mit na šta su potrošeni ti novci. Oni su potrošeni zato što je lokomotiva išla u tom smeru i ide i dalje, to je prema tom finansijskom zidu od kada je krenula, znači od sredine 2012. godine. Uzimam ovaj presek, mi sada povlačimo kočnicu. Ne možemo da je okrenemo jer će voz izleteti iz šina ako to uradimo danas za sutra. Mi to radimo. Ovaj budžet za sledeću godinu i ovi zakoni o kojima bi trebalo da pričamo sada su upravo to odgovorno povlačenje kočnice, pritiskanje kočnice a fiskalna strategija koja u naredne tri godine predviđa jeste kako da zaobiđemo odnosno da uklonimo taj zid. To su samo činjenice. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Pokušaću kratko, pošto je ovde postavljeno na jedan krajnje teatralan način, po običaju, pitanje - ko je zapalio? Zapalio je jedan student žito u ovoj zemlji, a taj student se zvao Vojislav Šešelj, Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić, zajedno sa profesorom Miloševićem. Pošto je bilo pitanje – ko je zapalio, oni su zapalili. Da ne bismo išli u devedesete, pošto su podaci ubitačni po vas, a vi možete ići od 2008. i pričati bajke narodu kao da kriza ekonomska nije ni bila u ovoj zemlji, niti u svetu, sa vašim jeftinim, jadnim pokušajem da optužite jednu stranku za nešto za šta nije kriva, a ne optužujete svoje koalicione partnere, samo hoću da kažem da se gospodo ponašate na način koji je sada već zaista postao simptomatičan i endemski. Niste u stanju da kažete apsolutno ništa šta ste izgradili ili šta hoćete da napravite, za pola mandata vaše vlasti. Dolazite u ovu Skupštinu i uporno nam pričate o tome šta je bilo nekada. Izvolite gospodo, napravite kokošinjac pa se javite.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Sada bih trebao da se uvredim na kokošinjac, pa da izađemo napolje. Mislim da se to neće desiti. To je za neke mnogo mekše likove na našoj političkoj sceni, ali zarad istine, a zarad manje teatralnosti, paljenja žita i svega ostalog, ono što želim da obavestim ne one koji žele da čuju, a nalaze se u ovoj sali, jer bilo šta da im se kaže neće čuti, već kao na onim skulpturama gde se zatvaraju usta, oči i uši, iz Ujedinjenih Arapskih Emirata samo za jedan projekat podsticaja naše namenske industrije, samo za raketu „Atlas“ je uplaćeno u budžet a ne u slamaricu i ne u tetkin kauč 12,5 miliona evra. U Republiku Srbiju je sleteo, za razliku od prethodnih 10, 12 godina kada su samo komarci i muve sletale na aerodrom, sleteo je polovan, ali funkcionalan i mnogo bolji nego svi što su postojali u floti bivšeg JAT-a, sadašnje Er Srbije i na to se zatvaraju oči. Nije sleteo jedan već će sleteti na vašu žalost, ali na sreću svih građana Republike Srbije sleteće flota od 10 aviona „Erbasovih“ A 319. Srbija će u budućnosti umesto bunara i grotla u koje su sipane subvencije i u koji ste sipali i pravili trošak građanima Srbije, sada će to biti profitabilna firma, cenjena ne samo na prostorima Srbije, nego na prostorima ovog dela Evrope. Ni to vam se ne dopada, ni to nije za kokošinjac. Poštujem, nije to sa onim tempom kako je rasla „Dajrek medija“. Nije to tim tempom. „Dajrek medija“ je rasla mnogo značajnije, mnogo brže je rasla, ali je ona vlasništvo lidera DS. Ovako raste država Srbija pod rukovodstvom SNS, ali tako ne rastu naše firme, pošto ih nemamo.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, po Poslovniku.
Predsedniče, član 27. Zbog čega ste dopustili da se ovo desi na samom kraju radnog dana? Po kom osnovu je prvo govorio gospodin Babić, onda replicira gospodin Stefanović? Vodila se neka normalna rasprava između poslanika jedne stranke i ministra. Valjda ministar predstavlja, neću da ulazim, ali mislim dosta korektno vlast u ovom sukobu. Da li ovo nekome treba pred televizijski dnevnik da se desi? Kažem to zbog sebe i zbog ostalih poslanika koji čekaju neki red da govore. Posle ovog igrokaza, koji svi ovde izvode ćete prekinuti sednicu, jel da? Pred dnevnik, u prajm tajmu i onda ćemo se videti sutra. Od 10,00 časova jutros čekamo ovde. Zbog čega ovo dopuštate? Vidim da se radujete i da učestvujete u tome, to moram da kažem. Komunicirate sa svojim poslanicima. Na kraju dana smo došli do kokošinjca i studenta koji je zapalio žito. Ne vidim kakve veze ima Er Srbija sa ovim? Avion A 319 je u redu, samo je napravljen prvi put pre 20 godina. Ovi drugi uzvraćaju na sličan način. Zašto se tako završava radni dan gospodine Stefanoviću? Mi ostali da čekamo do sutra, jer sutra ujutru nije gledan termin. Za prajm tajm je kokošinjac i flip čar.
Ne smatram da je prekršen Poslovnik. O tome kako radimo obavestio sam sve kolege. Iz svih poslaničkih grupa su me pitali kada radimo i kako radimo. Jasno sam najavio da ćemo imati raspravu tokom današnjeg dana ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, gde je govorio i vaš ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe i mogao je da kaže u boljem terminu ono što je želeo. Što se tiče rasprave, kao predsednik Narodne skupštine nemam pravo da ograničim da se narodni poslanici jave i traže repliku kada su pomenuti, ili kada ovlašćeni predstavnici ili predsednici poslaničkih grupa reaguju na pominjanje njihovih stranaka. To ne može da se desi, pogledajte u stenogramu. Ne mogu da ulazim u to šta će koji narodni poslanik da govori u argumentu, pogotovo ne u replici. Mnogi su danas govorili daleko van teme dnevnog reda. Danas nemamo na dnevnom redu budžet, a mnogi su govorili samo o budžetu. Šta da radimo? Tema je tako dobra, vezana za ekonomske poteze. Zato smatram da bi bilo bolje i ispravnije da se dozvoli takva vrsta rasprave nego da se prekine. Da li sam srećan, kao što kažete, nisam srećan. Meni je mnogo lakše u svakom smislu kada se rasprava vodi o temi i kada se sve završi kako je najvećim delom dana i teklo. Da li ću da komuniciram sa poslanicima svoje poslaničke grupe, apsolutno hoću. To ne možete ni vi, niti bilo ko drugi da me spreči. Nadam se da neće ni pokušavati. Dakle, smatram da Poslovnik nije prekršen. Što se mene tiče u svakom trenutku možemo da se vratimo na raspravu, ali to svakako ne zavisi samo od mene. To zavisi od svih poslanika koji u toj raspravi učestvuju. Kada bih uskratio bilo kome pravo na repliku, ovde bi bilo ili gušenje prava ljudi da se obrate, da Skupština nije demokratična i tolerantna ili bilo šta slično, što smatram da nije uredu ni da to učinim, niti da se tako nešto kaže. Uvek ću dozvoliti da ljudi kažu. Apelujem na njih da u tim nastupima koriste termine koji su prihvatljivi za Narodnu skupštinu i u tom smislu se slažem da treba svi da vodimo računa o dostojanstvu Narodne skupštine, ali mi ćemo se o tome izjasniti, ako želite, u danu za glasanje. Replika, gospodin Božidar Đelić.
Gospodine ministre, prvo da vam se zahvalim što ste nam dali najeklantantniju ilustraciju o pogrešnosti ciljeva koje trenutno pokušavate da dostignete. Sada ste nam objasnili kako ste upotrebili, ako se ne varam, četiri milijarde. Pažljivo smo vas slušali. U tih četiri milijarde evra nema ni jednog evra ni dinara za ekonomiju Srbije. Da budem specifičan, rekli ste da ste dokapitalizovali Komercijalnu banku. Znamo zašto. Drugi akcionari insistiraju već dve, tri godine na tome, pa da li možete da kažete ne Evropskoj banci za obnovu i razvoj? Žuri im se. Oni bi da pretprodaju njihov deo. Znamo sve to, ali u momentu kada kreditna aktivnost u Srbiji pada, kada su sve banke povukle milijardu evra prošle godine u njihove matice, kada ta Komercijalna banka ima likvidnost, to je luksuz. To nije trebalo tada uraditi. Rekli ste nam da su pokrivene neke banke. Ako ima nekih nezakonitih stvari, neka svi organi rade, ali nasuprot onome što je rečeno za neke od tih banaka, pokrili ste i štediše koji su bili iznad limita zakonskog. Niste morali. Još jedna stvar, gde je bio taj rizik sistemski da tolike banke koje imaju jedan ili dva posto učešća na tržištu navodno ugroze stvari. Ne bi. Vratili ste 300 miliona evra ili dolara Londonskom klubu. To je marketing. To ništa ne menja ulogu u agregatu, nikakve pokazatelje. To je uradio vaš prethodnik, da biste rekli da se nešto vraća. Možemo i dalje. Gospodine ministre, samo da vam kažem jednu stvar, ne radite prevashodno na tom mestu, niti oni koji su vas postavili za interes međunarodnih finansijskih institucija i ne radite u interesu akcionara banaka. To su bitni ljudi, ali prevashodno u ovom momentu i oni će to shvatiti, morate, kako kažete, da se obratite građanima, proizvodnom sektoru, pa kada ti bankari kažu da nije dobro, vi im kažite – ako se ovako nastavi, sledeći koji će umreti ste svi vi. Vaši prioriteti su naopačke postavljeni. Ove četiri milijarde ste proćerdali i ovih 5,8 plus 800 ste loše postavili. Tu je problem i to je razlika.
Vreme. Replika, gospodin Krstić.
Mislim, kako da ne kažem da je demagogija od četiri milijarde, sto miliona je dato na dokapitalizaciju Komercijalne banke. Ovo ostalo je trošeno na deficit. Znate da je pokrivanje deficita je subvencioniranje budžeta sa jedne strane. Šta je bilo u tom budžetu u 2012. i 2013. godini neću ulaziti. Što se tiče pokrivanja banaka i sistemskih rizika, uradili smo procenu štete što se tiče PDV. Neću ulaziti za ove druge. Jesmo procenili zajedno sa NBS u jednoj novoj instituciji koja se osniva sledeće nedelje, a mi smo to i neformalno radili, a to je za finansijsku stabilnost, mi jesmo na činjenicama procenili da moramo da uradimo to što moramo da uradimo, što je urađeno sa Privrednom bankom Beograd i preduzimamo korake da nam se to ne desi ni sa jednom bankom u budućnosti. Mislim da je nakon ovoga gde kažete da mora više da se uradi sa jedne strane, ne mogu da uhvatim konzistentnu nit, zato što sa jedne strane kažete da ovo što predlažemo nije dovoljno i da je potrebno više hrabrosti, a sa druge strane kažete da se obratimo građanima što mi sve vreme radimo i iskreno, kao što vidite nema nikakvih promena u odnosu na ono o čemu smo pričali još od oktobra meseca kada smo izašli sa prvim paketom mera i prvim snimkom situacije. Onda izađete i kažete, radimo za strane međunarodne finansijske institucije, i te tri stvari staviti u isti pasus je prosto, ne mogu da uhvatim logičku nit, da ne kažem da nije fer. Hvala.
Imam gospodina Đelića i gospodina Stefanovića prijavljenog u sistemu, mogu samo jednom da dam reč, a vi izaberite.
Gospodine ministre, čini mi se da vidimo gde je problem sada mnogo preciznije i ja se neću više javljati ovim povodom. Samo da kažem da me veoma mnogo zabrinjava da sto miliona evra, kada to kažete, da je to tek tako. U ovom budžetu za celu nauku Republike Srbije je predviđeno jedva 14 milijardi dinara, odnosno jedna malo više od te cifre. Govorite o solidarnom porezu, a samo jedna garancija za „Srbijagas“, što ste vi rekli, ne mi, vi ste rekli u Vladi da je nećete dati, biće dva puta veća. Pobrkani su lončići. Situacija jeste teška. Lončići nisu veliki, a kada su pobrkani imamo veliki problem, naročito u momentu kada imate malo sredstava morate veoma dobro da razmislite šta je prioritet. Ko je rekao da mi vas napadamo da radite za međunarodne finansijske institucije? Ne, samo smo rekli da u datom momentu bi bilo mnogo pametnije da za tih 100 miliona evra, da uzmemo taj primer ste povećali za 50 miliona evra budžet za našu poljoprivredu. Smanjili ste ga za tri milijarde dinara. Za tri milijarde dinara ste ga smanjili. I da ste povećali za 20 miliona evra npr. za nauku, tako da napokon naučnici imaju sa čime da finansiraju direktne materijalne troškove. Da obezbedite npr, za 50 miliona evra jedan fond o kome ste vi pričali, a ne mi, koji bi bio sigurnost za penzionere najsiromašnije i za druge slojeve koji su pogođeni povećanjem niže stope PDV. Je li ovo fer što sam rekao? Je li ovo demagogija? Ovo može da se uradi. Ajde da to tako uradimo. Što ne bi uradili? Akcionari Komercijalne banke bi preživeli.
Narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, danas smo pričali o svemu samo ne o setu zakona koji su praktično početak reforme ekonomije i socijalne politike Srbije. Možda gospodine ministre niste znali, ali probudili ste dva bivša ministra da vam drže lekcije o tome kako treba da izgleda ekonomija Srbije, koja je prezadužena, i koja treba da spremi oko pet milijardi evra, samo na kamate onoga što su se neki raniji vlasnici ove države, jer su je tako smatrali, zaduživali. Nije vam lako, ali u ovom trenutku vidite da imate jednu veliku odgovornost i težinu, upravo zbog toga što ste doveli do toga da vodite, pre svega jednu odgovornu politiku i što ste ukazali na ozbiljnost i realne situacije u Srbiji. Ta situacija u ovom trenutku, znači nije ni malo sjajna. Videli smo koliki je budžetski deficit. Shvatili smo da najveći deficit vuku javna preduzeća, vuku društvena preduzeća u restrukturiranju i vuku onaj deo privrede praktično koji ne može da se izbori zarad ušteda koje bi trebao javni sektor, suštinski da pravi. Mi sada po prvi put imamo informaciju da u javnom sektoru je zaposleno 740.000 ljudi. Za poslednjih 13 godina mi nismo imali uopšte informaciju koliki je broj zaposlenih u javnom sektoru, ali veoma dobro znamo, i naši prethodni sagovornici po ovoj temi su nam držali predavanja da treba da slušamo MMF, a isti taj MMF je uvek govorio o tome, pri svakom sklapanju novog ugovora i aranžmana da treba otpustiti 20% javne uprave, odnosno smanjiti 20% javnu potrošnju i smanjiti otprilike oko 10% penzije. Nikada to nisu uradili već su na uštrb svega i kompletne privrede Srbije uporno zapošljavali sve veći i veći broj ljudi u tom javnom sektoru. Nekada je to bilo potrebno, a nekada u većini slučajeva nije bilo potrebno. Molila bih kolegu, pošto se obraćam ministru, a pošto je kolega držao predavanja poslednjih pola sata, da ministre mogu zaista i na odborima da pitaju sve što žele i ova Skupština i ova Vlada Srbije je uvela tu transparentnost u radu između parlamenta i ministarstava i samih ministara. Ono što ste vi sada pokazali sa ovim setom zakona i ovim predlogom budžeta to je da zaista imate dobre namere prema ovoj državi, da je zaista ova Vlada i predlog gospodina Vučića imao potpuno obrazloženje zbog čega je vas predložio za ministra finansija, jer ste pokazali da možete hrabro da izađete pred sve građane Srbije i da kažete koliki je budžetski deficit. Koliki su ti troškovi koji su rezultat ovih 13 godina i koliko suštinski mi stojimo na stanovištu da je jako teško voditi jednu odgovornu ekonomsku, ali i socijalnu politiku Srbije. Ono što je teško, a to je kada Fiskalni savet i jedan trust mozgova sedi i kaže – znate, treba ukinuti sve subvencije javnim preduzećima, treba ukinuti i sve subvencije društvenim preduzećima u restrukturiranju, treba smanjiti penzije, a to znači, građani Srbije treba da znaju, minimum od 150.000 do 200.000 ljudi koji bi ostali bez posla. A kada onda Vlada Srbije krajnje odgovorno kaže – ne, ići ćemo korak po korak, pa ćemo štedeti na onim stavkama na kojima je to moguće, gde ćemo svi podjednako pokušati da podnesemo teret svih mera štednje. Onda je potpuna demagogija kada kažu – eto, vi sada napadate profesore, napadate lekare, napadate, a čuvate penzionere. Ne, mi čuvamo jednostavno ekonomsku stabilnost ove države, što je najvažniji detalj, i ono što ste vi rekli, kontrolisano voditi računa i održivost budžeta. To je jako teško, pogotovo vršiti projekciju za naredne tri godine. Ali, zato treba reći otvoreno građanima Srbije, naredne tri godine moraćemo da donosimo nepopularne i bolne mere. One se odnose na javni sektor, na državnu upravu, na zaposleno od ovih 740.000 odnosi se na društvena preduzeća u restrukturiranju, ali odnosi se i na određeni deo restrukturiranja penzionog fonda, koji će sigurno doneti određene promene kod određenih primanja i socijalnih kategorija. U budžetu uvek su postojale tzv. netargetirane pozicije socijalnih davanja i to je ono što treba izbegavati. O svemu ovome nikada do sada nismo imali prilike da slušamo, o budžetima ranijih predlagača ministara. Važno je reći da je Vlada donela tu fiskalnu strategiju 1. novembra 2013. godine, kojim je predvidela da treba smanjiti budžetski deficit za 2%. Međutim, ono što je interesantno, shvatila je da ovim velikim uštedama bi došlo do velikih socijalnih poremećaja i da to treba uraditi sa nekih 1 – 1,2%, od kojih 0,85% vuče kroz ove zakonske izmene i uštede koje se odnose i na porez na dobit građana i na ovaj deo koji se odnosi na uštede radnika, odnosno državnih službenika i namesnika i na ove promene koje se odnose na povećanje PDV, pa tako imamo da 0,3% će biti iskazano kroz smanjenje subvencija, koje će biti gotovo za tri milijarde dinara u sledećoj godini. Zašto je ovo važno? Zato što polako moramo da privodimo proces privatizacije društvenih preduzeća u restrukturiranju kraju, jer nam je taj limit zakonski 30. jun 2014. godine. Mi tih 153 preduzeća moramo da oslobodimo od budžetskog finansiranja, moramo da nađemo način šta će preživeti, a ono što neće da se na neki drugi način integriše ili da ide u stečaj. Tu negde predlog Ministarstva privrede koji će ići kroz određena zakonska rešenja kroz ovu Skupštinu u budućnosti treba podržati, zajedno sa Zakonom o radu, zajedno sa zakonima o planiranju i izgradnji. Ali, ono što je važno reći da su svi pomalo učestvovali u razaranju budžeta Republike Srbije u poslednjih 13 godina zarad toga da bi se na neki način dodvoravali određenim relevantnim subjektima u privredi Srbije. Tim dodvoravanjem smo došli do ovoga da jednostavno je mnogo teško kod građana Srbije shvatiti da svi moramo podjednako da podnesemo teret štednje. Znate, da je to pitanje u nekoj drugoj državi u kojoj otprilike građani Srbije imaju tu, kako bi rekli, korporativnu kulturu, odnosno kulturu da plaćaju porez, da gledaju svoju državu kao nešto što im daje neku sigurnost i ekonomsku, ali i privrednu mogućnost da funkcionišu na tržištu kapitala. Onda jednostavno ne bi dolazilo do toga da pojedini ne istomišljenici dovode do toga, do određenih stanovišta koji su u domenu demagogije. ` Ono što bih još htela da naglasim po pitanju svih ovih zakonskih predloga, a ja sam ih verujte sve pročitala, za razliku od mnogih koji su ovde debatovali, a vidim da uopšte nisu ni pročitali te zakonske predloge. Što se tiče Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, jasno je da će se potpuno ići svake godine na šestomesečna postepena povećanja od 0,5%, ali ono što je Zakon o porezu na dohodak građana koje smo imali u raspravi, otprilike je pokazano da je negde potpuno nerazumevanje. Zbog toga što zakon predlaže da se poslodavac koji ima određenu samostalnu delatnost izjasni o tome da li hoće da plaća porez na dobit građana kao na svoj prihod ili će tu dobit dati od samostalne delatnosti. Prema tome, ovaj zakon tačno definiše kakav je način oporezivanja koji se odnosi na dobit. Zbog toga je smatralo Ministarstvo u ovom svom predlogu da budžet može da prihoduje potencijalno 1,2 milijarde dinara. Drugi deo koji će praktično pokriti ovaj deficit je deo koji se odnosi na penziono i invalidsko osiguranje koji je otprilike u odnosu 1,4 milijarde dati svoj doprinos u sprečavanju, odnosno smanjenju tog deficita, dok je potpuno opravdano što je Zakon o duvanu donesen ne samo zbog tih akciza koje mi gledamo samo kroz budžet, već zbog poštovanja određenih evropskih direktiva iz 2001. godine i 2010. i 2011. godine koji je potpuno usklađen sa ovim propisima. Zbog toga stvarno treba pohvaliti što je on dat u ovom paketu zakona. Ono što je negde izazvalo verovatno velike reakcije, to je ovaj zakon o PDV kojim se povećava stopa sa 8% na 10%, ali treba reći jedno, da ono što je dobro, a to je recimo, neke prethodne Vlade su stavile pod ovu meru, a to je da su postojali prihodi oporezovani i oni koji se odnose na poljoprivredu i šumarstvo. To je interesantno bilo da su i ljudi koji su se recimo bavili branjem ovih proizvoda i koji su bukvalno jedva kraj s krajem mesečno mogli da prežive od tih sredstava bili oporezovani. Tako da, sa takvim načinom funkcionisanja u ovoj oblasti došli ste do toga da su mnogi ušli potpuno u sivu zonu ekonomije, a sada im je potpuno to oslobođeno, ali zato vlasnici određenih privrednih subjekata koji se bave ovim su na neki način uvedeni u legalan sistem.Efekti ovakvih prihoda nisu mali, znači, 20 milijardi dinara godišnje daju i to je ono što je jako važno. Zakon o porezu na dobit pravnih lica inače bih pohvalila zbog toga što je prošle godine ovaj zakon praktično obim ovog poreskog zakona dao 23,8 milijardi dinara. Uvođenjem ovakvog poreza na dobit pravnih lica, smatra se da će u 2015. godini budžet prihodovati 8,5 milijardi dinara. Zašto je još važno reći i pohvaliti određene zakonske predloge koji se odnose na doprinose za obavljanje socijalnog osiguranja? Zbog toga što jednostavno osnivač uvek želi da plati, ukoliko nema određena sredstva, doprinose na onaj minimalan lični dohodak koji projektuje Republika Srbija. Ovim predlogom je dato da praktično država razmišlja o vama time što traži da taj minimum bude veći za osnivače svojih privrednih subjekata, a samim tim daje veliku korist pojedincima koji imaju te subjekte, zbog toga što će im kasnije penzija, odnosno ta osnovica za obračun penzija biti mnogo veća. Na kraju treba reći da je veoma važan zakon koji podrazumeva vraćanje oduzete imovine i obeštećenja, zbog toga što on podrazumeva da 2014. godine potpuni postupak u pravnom smislu prikupljanja dokumenata i izdavanja rešenja treba da se završi, a da 2015. godine, po nekim pravilima i preporukama EU, mora da postoji učešće države u određenom novčanom obliku. Taj novčani oblik je do 10% i može biti do 10.000 evra u protivvrednosti, a ostali deo 90% će ići kroz državne obveznice. Zaista je jako dobro što ovaj zakon predstavlja jedan dobar signal svima koji su ušli u ovaj postupak i podseća da je taj neki rok februar mesec 2014. godine. To pokazuje da je ipak Srbija opredeljena tom evropskom putu, jer to je jedan od uslova koji će doći kad-tad kada se budu otvorili pregovori sa EU, i to je stanovište koje je praktično u delokrugu rada Ministarstva finansija. Na kraju bih htela samo da vam kažem da je najlakše i najteže suštinski početi određene štednje i reforme, ali ova država, odnosno Ministarstvo finansija je počelo od sebe, kao što se vidi kroz ovih jedanaest zakonskih predloga. Ono što je važno reći jeste da će smanjenje državne uprave biti jedan od najtežih poslova koje je do sada uopšte Srbija imala. Jako je teško zaustaviti da vam odu kvalitetni kadrovi iz državne uprave, a opet, s druge strane, jako je teško na neki način racionalizovati broj zaposlenih. Jako je teško odjednom preko noći otkazati sve garancije koje dajemo javnim preduzećima, jer to uvek izaziva neke velike potrese u funkcionisanju privrede, ali očito se pokazalo da vi za to imate hrabrosti. Srpska napredna stranka će podržati u Danu za glasanje sve zakonske predloge. Molimo vas da istrajete na ovom putu reformskih zakona i za to ćete uvek imati našu podršku. Hvala vam.
Hvala vam. U ovom trenutku prekidamo rad. Nastavljamo sutra u 10,00 časova. Hvala vam.