Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, poštovani gosti otvaram 42. sjednicu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redoviti gosti: predsjedatelj i članovi Predsjedništva BiH, predsjedatelj i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koji redovito prate rad našeg Doma, predstavnici nevladinih organizacija, predstavnici medija. Srdačno pozdravljam sve nazočne zastupnike i goste. Odsutnost su opravdali zastupnici Emir Kabil, Nermin Purić i Mirza Kušljugić, a zastupnik Asim Sarajlić je najavio da će kasniti, kao i član Kolegija gospodin Bećirović. Prema informaciji službe sjednici je nazočno 33 zastupnika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda sjednice želim napomenuti da smo na dnevni red dodali: Točku 3. Zahtjev zastupnika Saše Magazinovića za razmatranje Prijedloga zakona o dopuni Zakona o osnovama sigurnosti saobraćaja na putevima u Bosni i Hercegovini po žurnom postupku, sukladno članku 127. Poslovnika, zakon broj: 01-02-1-9/13 od 14.02.2013. Točku 12. Imenovanje jednog člana iz Zastupničkog doma u Međuresornu radnu skupinu za izradu Zakona o političkim strankama u Bosni i Hercegovini, materijal Ministarstva pravde BiH, broj: 01,02-34-1-186/13 od 06.02.2013. Točku 20. Davanje suglasnosti za ratificiranje Sigurnosnog sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Kraljevine Norveške, broj: 01,02-05-2-198/13 od 08.02.2013. Sa ranijeg dnevnog reda skinute su: Točka 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Zavoda za izvršenje kaznenih sankcija, pritvora i drugih mjera Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-47/12 od 28.11.2012. (drugo čitanje). Skinuta je na zahtjev 2 Ustavnopravnog povjerenstva zato što je nakon sjednice Povjerenstva uočena tehnička greška u suvojenom amandmanu koja nije sukladna Jedinstvenim pravilima za izradu propisa u institucijama BiH i o kojoj su obaviješteni svi članovi Povjerenstva. Točka 11. Izvješće Zajedničkog povjerenstva obaju domova o postizanju suglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima skida se na zahtjev Zajedničkog povjerenstva zato što nije održana sjednica Povjerenstva. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Konstatiram da 42. sjednica Doma ima sljedeći: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 41. sjednice Zastupničkog doma; 2. Zastupnička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova zastunička pitanja; 3. Zahtjev zastupnika Saše Magazinovića za razmatranje Prijedloga zakona o dopuni Zakona o osnovama sigurnosti saobraćaja na putevima u Bosni i Hercegovini po žurnom postupku, sukladno članku 127. Poslovnika, zakon broj: 01-02-1-9/13 od 14.02.2013.; 4. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju za postizanje suglasnosti o Prijedlogu zakona o protuminskom djelovanju u Bosni i Hercegovini – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-39/12 od 11.09.2012. (zakon u drugom čitanju) – odgođeno izjašnjenje na 41. sjednici Doma, održanoj 31.01.2013.; 5. Prijedlog zakona o upravljanju imovinom privremeno i trajno oduzetom u kaznenom postupku pred Sudom BiH – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02- 1-54/12 od 28.12.2012. (prvo čitanje); 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u Bosni i Hercegovini – predlagatelj: zastupnik Denis Bećirović, zakon broj: 01-02-1-1/13 od 04.01.2013. (prvo čitanje); 7. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novih sorta bilja u Bosni i Hercegovini – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-2/13 od 09.01.2013. (prvo čitanje); 8. Prijedlog zakona o izbjeglicama iz Bosne i Hercegovine, raseljenim osobama i povratnicima – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-3/13 od 10.01.2013. (prvo čitanje); 9. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-4/13 od 15.01.2013. (prvo čitanje); 10. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azail i etiku, zakon broj: 01,02-02-1-5/13 od 22.01.2013. (prvo čitanje); 3 11. Imenovanje ravnatelja i zamjenika ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka u Bosni i Hercegovini, rang-lista Privremenog zajedničkog povjerenstva obaju domova Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure imenovanja ravnatelja i zamjenika ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka u Bosni i Hercegovini, broj: 01,02-34-1-1374/12 od 13.12.2012. (odgođeno izjašnjenje na 41. sjednici Doma, održanoj 31.01.2013.); 12. Imenovanje jednog člana iz Zastupničkog doma u Međuresornu radnu skupinu za izradu Zakona o političkim strankama u Bosni i Hercegovini, materijal Ministarstva pravde BiH, broj: 01,02-34-1-186/13 od 06.02.2013.; 13. Razmatranje produljenja mandata članu Upravnog odbora BHRT-a, materijal Tajništva Upravnog odbora BHRT-a, broj: 01,02-29-127/13 od 25.01.2013.; 14. Razmatranje inicijative zastupnika Mirsada Mešića s 32. sjednice Zastupničkog doma, održane 19.07.2012., koja glasi: „Predlažem Kolegiju Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH da u dnevni red jedne od sjednica u rujnu 2012. godine uvrsti točku – Informacija o sudbini lakokvarljivih roba oduzetih u upravnom postupku, odnosno u vezi s počinjenim prekršajima od strane Uprave za neizravno oporezivanje BiH“; 15. Razmatranje inicijative zastupnika Denisa Bećirovića s 40. sjednice Zastupničkog doma, održane 03.01.2013., koja glasi: „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH da u 2013. godini pripremi odgovarajuća zakonska rješenja za formiranje Agencije za okoliš Bosne i Hercegovine“; 16. Razmatranje inicijative zastupnika Beriza Belkića i Šefika Džaferovića koja glasi: „U skladu s člankom 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), dostavljamo inicijativu za uvrštavanje u dnevni red jedne od slijedećih sjednica Zastupničkog doma točke dnevnog reda koja glasi – Analiza dosadašnjeg tijeka provođenja Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja“; 17. Davanje suglasnosti za ratificiranje Sporazuma o financiranju između Bosne i Hercegovine i Europske komisije o programu prekogranične suradnje Bosna i Hercegovina – Srbija u okviru komponente prekogranična suradnja programa IPA za 2011. godinu, broj: 01,02-05-2-165/13 od 04.02.2013.; 18. Davanje suglasnosti za ratificiranje Sporazuma o financiranju između Bosne i Hercegovine i Europske komisije koji se odnosi na Horizontalni program nuklearne sigurnosti i zaštite od zračenja u okviru Instrumenta pretpristupne pomoći za 2011. godinu, broj: 01,02-05-2-166/13 od 04.02.2013.; 19. Davanje suglasnosti za ratificiranje Dodatka 1. Sporazuma o financiranju koji se odnosi na državni program za Bosnu i Hercegovinu – Dio II, prema IPA komponenti tranzicijske pomoći u jačanju institucija za 2009. godinu, broj: 01,02-05-2-167/13 od 04.02.2013.; 20. Davanje suglasnosti za ratificiranje Sigurnosnog sporazuma između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Kraljevine Norveške, broj: 01,02-05-2-198/13 od 08.02.2013.; 4 21. Davanje suglasnosti za ratificiranje Provedbenog protokola između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade Rumunjske o provođenju Sporazuma između Europske zajednice i Bosne i Hercegovine o readmisiji osoba koje borave bez dozvole, broj: 01,02-05-2-39/13 od 03.01.2013. Dakle, prelazimo na točku jedan, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 41. sjednice Zastupničkog doma Zapisnik 41. sjednice ste dobili. Ima li primjedbi? Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Prelazimo na drugu točku dnevnog reda, Ad. 2. Zastupnička pitanja: a) Komentari na dobivene odgovore
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo. 5 Evo, ja sam dobio odgovor na svoje pitanje gdje sam na jednoj od sjednica postavio pitanje koje se odnosilo na zaraženost kukuruza sa aflatoksinima. Moram reći da sam prvo dobio jedan odgovor koji se odnosio na Agenciju za zaštitu bilja koja se oglasila nenedlažnom, ali sam poslije dobio odgovor od gospodina direktora Seada Mačkića. Odgovor je sažet, jasan, i zadovoljan sam odgovorom. Ono čime nisam zadovoljan to je što imam osjećaj da nismo 100% bezbjedni i sigurani kada je hrana u pitanju, da nema dovoljno kontrolnih mjera i da se ne pojavi u javnosti i medijima čini mi se, da mi ovdje ne postavimo pitanje, da bi neke stvari prošle mimo ovoga. Drugo, mislim da bi trebale da budu brže reakcije kada je u pitanju zaraženi, odnosno mlijeko koje je pod sumnjom i td. Mislim da ne treba čekati da se desi nešto, nego treba svo to mlijeko povući, i to se radi ovih dana, Boga pitaj koliko je toga potrošeno i konzumirano na tržištu BiH. Ovo samo govori o mnogo, da treba da bude mnogo odgovorniji odnos Agencije i institucija koje rade na bezbjednosti hrane i koje rade na zaštiti zdravlja stanovništva BiH. Znači, veća opreznost neće nam škoditi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Više nemamo prijavljenih za komentare. Prelazimo na b) Nova zastupnička pitanja Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kleginice i kolege, dame i gospodo. Ja imam jedno poslaničko pitanje koje je upućeno ili se upućuje Vijeću ministara BiH a pitanje glasi – Koje aktivnosti namjerava poduzeti Vijeće ministara BiH kako bi se implementirala presuda Ustavnog suda BiH broj: U:1/11 od 13.07.2012. godine a odnosi se na pitanja državne imovine. Presudom je potvrđeno da su za reguliranje pitanja državne imovine isključivo nadležene institucije BiH i to, kako imovine koja reflektira državnost, suverenitet i teritorijalni integritet BiH, tako i imovine koja je u rukama javne vlasti i služi joj radi vršenja te vlasti. Mislim da se ovom pitanju mora pokloniti dužna pažnja tako što će se na nivou BiH donijeti odgovarajući zakon. Nisam čuo da se do sada bilo šta uradilo na ovom planu iako je od donošenja presude proteklo više od 7 mjeseci. Ovo je zapisano u pisanom tekstu poslaničkog pitanja kojeg ću ja predati a sada ću samo da dodam još dvije rečenice. Ja mislim da se u rješenje ovog pitanja od Vijeća ministara moraju uključiti istaknuti profesori građanskog i ustavnog prava u BiH i sudije koje se bave građanskim pravom vrhovnih sudova entiteta i Suda BiH. Ovdje, dakle, u ovu grupu koja će pripremiti i riješiti 6 ovo pitanje, ovo je vrlo važno i značajno pitanje, treba uključiti svu pamet kojom BiH raspolaže kako bi se na pravi način odgovorilo zahtjevima Ustavnog suda.ž Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospdo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja imam zapravo jednu zastupničku inicijativu. U skladu sa članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma ulažem inicijativu da Parlamentarna skupština BiH obavi raspravu o preprekama i šansama za investiranje u BiH, te da Vijeće ministara BiH pripremi početni materijal za raspravu. Naime, ovo je najuže vezano za zapošljavanje nezaposlenih radnika u BiH, te stvaranjem ambijenta za investiranje u BiH prilika je da zapravo napravimo jednu temeljitu analizu u pogledu investiranja, odnosno prilika za investiranje u BiH, te ukoliko postoje prepreke da vidimo koje su, kakve su i ko je odgovoran za njihovo otklanjanje, te da se napravi jedan akcioni plan za otklanjanje takvih prepreka. Stoga, evo, ovu inicijativu ulažem u pisanom obliku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege. Ja već u nekoliko navrata se vraćam jednom pitanju koje je naša obaveza, odnosno obaveza BiH iz evropskog partnerstva a znamo da je BiH dobrovoljno prihvatila kriterije, odnosno uslove koje treba da ispuni na putu i koji su vrlo, koji nisu političke naravi ali jesu vezani za nešto što nas pogotovo u BiH posebno tangira. Poznato je da je Zakon o okolišu BiH pripremljen, odnosno da se radilo na njemu više godina i da postoji nekoliko verzija tog zakona od kojih, u ove tri godine kako sjedim ovdje u Parlamentu, nikad ni jedna verzija nije došla. A poznato mi je da postoji. Nevladin sektor je raspravljao o ovome, donošeni su zaključci, međutim nikad to nije doprlo do Parlamenta. U pripremu zakona uložena su, dosta truda je uloženo i dosta sredstava i resursa koji je međunarodna zajednica obezbijedila. Konačno imali smo i upitnik koji je u, prošle godine došao da vidimo kako ova oblast funkcionira. Zbog toga ja postavljam, iz ovog domena, nekoliko kratkih pitanja i tražim jasne odgovore od Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. 7 - Zašto još uvijek nije u parlamentarnoj proceduri Zakon o okolišu? - Kakve posljedice po BiH do sada proizvelo nepostojanje Zakona o okolišu? - Da li je moguće da nepostojanje Zakona o okolišu proizvede negativne posljedice za BiH u narednom periodu? I - Koliko je ispravna teza da je moguće prevazići potrebu usvajanja zakona o okolišu i formirati agencije za okoliš u oba entiteta bez postojanja okvirnog, odnosno državnog Zakona o okolišu? Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja sam postavio jedno vrlo ... pitanje našem Vijeću ministara. Još uvijek svi potreseni onim zadnjim užasnim događajem pitam Vijeće ministara – Šta će ono kao najveći, jedan od najvećih organa ove države učiniti sa svojim ministarstvima da se konačno i definitivno, bar nikad više ne dogode ovako stravična ubistva kao što je ovo posljednje koje nas je sviju zapanjilo? Ali u vezi toga postavljam pitanje svima nama koji ovdje sjedimo, postavljam pitanje svakoj građanki, svakom građaninu BiH – Ljudi moji šta smo to uradili našoj djeci, kako su se stvorili monstrumi od djece koja treba da beru cvijeće a ne da ubijaju ljude? Da li je došlo stvarno vrijeme da nešto učinimo? Da li je maloljetnička delikvencija stvarno toliko narasla da zapanjuje ne samo našu državu nego i države oko nas? Da ovakve stravične zločine počine odrasli ljudi zapanjilo bi svijet, a posebno kad se radi o djeci. Zar je moguće da smo stvorili takvu djecu? I nije ovo jedini slučaj. Sjetite se vrlo dobro, ne samo od malog Denisa i spaljivanja na javnom mjestu žene i sve ono drugo što ne želim ni da spominjem, ali nažalost moram. Šta će nas opametiti da sve naše institucije i svi organizacioni sistemi u ovoj državi počnu da spašavaju i svoju vlastitu djecu od ovakve svirepe budućnosti. Ljudi, sve možemo žrtvovati ali zar treba da žrtvujemo i djecu. Ja potpuno razumijem, svi smo mi, koji smo ostali ovdje, izašli iz jednog strašnog rata, svi mi preživljavamo različite stresove i traume, siromaštvo je očigledno, ljudi su u beznađu, razočarani, mnogi ne znaju šta će sa svojim životima. Ali ljudi, ne zaboravite mi smo ljudi, čak i životinja vodi računa o svom potomstvu. I u najtežoj situaciji ni jedna majka, ni jedan otac neće žrtvovati svoje dijete, ali ako ga prepusti da postane ono što su ovi postali onda ga je svjesno žrtvovao. Dajte da to spriječimo molim vas. Ovo je jedan ljudski apel. Ja sam i otac i djed i vjerujem da mnogi razumiju. Nemam toliko moći da mnogo učinim ali apelujući na sve nas koji ovdje sjedimo i nadam se da će neki vispreni novinar bar dio ovoga objaviti kao apel, kao želju jednog djeda da zaštiti svakog unuka u ovoj zemlji da ne postane monstrum(?). Molim vas da me poslušate. Apropo svega ovoga naš Klub Saveza za bolju budućnost pripremit će izmjene i dopune Zakona o maloljetnoj delikvenciji, nadam se da ćete to prihvatiti. Hvala lijepo. 8
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege poslanici, gosti i mediji, sve vas skupa pozdravljam. Ja sam dobio odgovor od Agencije za privatizaciju na postavljeno pitanje prije tri mjeseca, tražeći informaciju vezano na dokapitalizaciju preduzeća d.d. Energopetrol Sarajevo, u kome sam želio saznati informaciju da li je dokapitalizacija, odnosno plan dokapitalizacije realiziran, u kome obimu, kad, gdje i kako. Međutim, obzirom da taj odgovor, koji sam dobio, nije za mene bio potpun jer nije dao informacije koje sam tražio, ovog puta postavljam poslaničko pitanje Vladi Federacije BiH s pitanjem – Da li je većinski vlasnik firme Energopetrol d.d. Sarajevo ispunio preuzetu obavezu ulaganja od 150 miliona maraka u navedenom roku ili ne? I ako jeste odakle, kada i gdje je to uloženo, uz obrazloženje? Drugo pitanje se odnosi, odnosno upućujem Predsjedništvu BiH, Vijeću ministara i Ministarstvu vanjskih poslova koje glasi – Kada je moguće očekivati aktiviranje pregovaračkog procesa iz Aneksa A Sporazuma o sukcesiji bivše SFRJ o pokretnoj vojnoj imovini, uz obrazloženje? I treće poslaničko pitanje Vijeću ministara BiH, Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, te nadležnim entitetskim ministarstvima koje glasi – Šta je do sada učinjeno i šta se namjerava u ovoj 2013. godini učiniti u pogledu obnovljivih izvora energije u području njihove nadležnosti, sa obrazloženjem? Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, članovi Vijeća ministara i gosti. Kampanja "Jedna milijarda ustaje" odvija se danas simultano u 190 država svijeta uz sudjelovanje više od 15.000 organizacija i pojedinaca među kojima su članovi vlada i parlamenata i ugledne javne ličnosti. Kao zastupnica u Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine BiH priključujem se milijardi onih koji ustaju danas protiv diskriminacije i nasilja nad ženama i djevojčicama i postavljam pitanje načelniku najmnogoljudnije općine u BiH, općine Novi Grad Sarajevo, Semiru Efendiću i tražim odgovor u pisanoj formi – Šta se načelniče mislili kad ste izjavili, citiram, da je spolna pripadnost potpuno pogrešna osnova za političko organiziranje i može 9 donijeti samo štetu, a naročito po žene kojima se kroz takve organizacije ispere mozak do mjere da više nisu sposobne za normalnu socijalizaciju s ostatkom društva", završetak citata. Kako sami niste našli za potrebno pozivam Vas da se izvinete svim odgovornim organiziranim i savjesnim ženama u BiH kojima ste nanijeli ovu tešku uvredu. Podsjećam Vas da je naša zemlja prva zemlja u regiji koja je usvojila Zakon o ravnopravnosti spolova 2003. godine. Svi oblici diskriminacije, uključujući i djela nasilja na osnovu spola, seksualnog uznemiravanja i uznemiravanja na osnovu spola su zabranjeni zakonom. Pored toga zakonom su djela nasilja na osnovu spola seksualnog uznemiravanja i uznemiravanja na osnovu spola definirana kao krivična djela, što je također u skladu sa međunarodnim standardima u oblasti ravnopravnosti spolova. Prema važećim zakonima o krivičnom postupku u BiH građani i građanke BiH imaju pravo da prijave izvršenje djela za koje smatraju da imaju elemente ovih krivičnih djela iz Zakona o ravnopravnosti spolova BiH. Iz svega navedenog proizilazi da je izabrani zvaničnik neobaviješten da je u BiH uspostavljen mehanizam zaštite od nasilja na osnovu spola, seksualnog uznemiravanja i uznemiravanja na osnovu spola, te da se u ovom slučaju zaštita i sankcioniranje mogu ostvariti i kroz krivični postupak. Slijedom toga, ukoliko načelnik Efendić ne uputi izvinjenje u roku od 10 dana, ja upućujem inicijativu izabranim zvaničnicama, svim udruženjima žena, ženskoj mreži, građankama i građanima općine Novi Grad Sarajevo da pokrenemo potpisivanje peticije za smjenu načelnika Efendića koji diskriminira, vrijeđa i omalovažava žene, ili da se pozovome na zakonske odredbe i podnesemo krivičnu prijavu nadležnom tužilaštvu. Ovo iz razloga jer ovakva krivična djela sadrže subjektivni element koji se ogleda u posljedicama stvaranja, citiram, zastrašujućeg neprijateljskog, degradirajućeg, ponižavajućeg ili uvredljivog okruženja, završetak citata, što je definirano u članu 5. stav 1. i stav 2. Zakona o ravnopravnosti spolova u BiH. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Moje pitanje je upućeno Ministarstvu odbrane. Pozdravljam ministra, možda će moći odmah da odgovori. Dakle, kao što je poznato, službeni prostor Ministarstva odbrane BiH koristi Američka privatna organizacija Military Profesional Resources INC. (MPRI) koja se dovodi u vezu sa velikim brojem kontraverznih aktivnosti u proteklom ratu. Prema informacijama koje se mogu dobiti, MPRI je Američka nevladina bezbjednosna organizacija u kojoj su angažovani bivši američki oficiri koje je tokom rata na prostoru bivše Jugoslavije iznajmljivala svoje strategije i oficire. U skladu s tim molim ministra odbrane da mi odgovori na sljedeća pitanja. 10 1. Na koji način danas MPRI pomaže Oružanim snagama BiH i koji su to konkretni vidovi pomoći? 2. Koliko je predstavnika MPRI angažovano u Oružanim snagama BiH? 3. Do kada će Oružane snage BiH koristiti ove vidove pomoći? Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Ja imam kratka dva pitanja. Dakle prvo je za Ministarstvo odbrane – Da li je tačna informacija koju smo čuli na Radionici u Doboju, održanoj 05. i 06. ovog mjeseca, da od ukupno 63 perspektivne lokacije vojne imovine za 50% njih nije spremna dokumentacija za uknjižbu, te da li je tačna najava da nije isključena mogućnost revidiranja ranije već utvrđenog spiska perspektivne vojne imovine od strane Predsjedništva? Takve su se informacije čule, ja molim samo provjeru, odnosno potvrdu, ako je tačno. Drugo pitanje za Predsjedništvo BiH glasi – Da li ste koristili mogućnost i pravo koordinacije u skladu sa članom 3. tačka 4. Ustava BiH i šta mislite, odnosno kakav je vaš stav o mehanizmu koordinacije koji se uspostavlja uprkos činjenici da za to postoji Ustavom određeno rješenje i institucija, dakle Predsjedništvo BiH? I jedno pitanje za moje kolege, dakle ovo je neformalno, ne tražim formalni odgovor. Svjetski savez dijaspore poslao je na adrese svih parlamentarnih stranaka određene inicijative vezane za Zakon o popisu stanovništva. Nažalost na nas nije to naslovljeno, pa bih volio znati, ne mora formalno da nam se odgovori, volio znati da li neko ima namjeru nešto činiti po ovoj inicijativi? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovani gosti, dame i gospodo. Moje pitanje glasi – Koliko je na postojećim javnim RTV servisima osigurana nacionalna i jezička ravnopravnost konstitutivnih naroda i svih građana BiH, suglasno članu 26. točka 3., 4. i 5. Zakona o Javnom RTV servisu BiH? Pitanje upućujem Ministarstvu za promet i komunikacije BiH. Uz odgovor na ovo pitanje molim da mi se dostave sljedeći podaci: 11 a) Podaci o nacionalnoj strukturi uposlenih na javnim RTV servisima BiH, i to, prvo na BHRT; drugo na RTV Federacji BiH i treće na RTV RS-a, pri čemu nacionalnu strukturu treba iskazati kao broj uposlenih ljudi od Bošnjaka, Srba, Hrvata i ostalih u ukupnom broju uposlenih na navedenim javnim RTV servisima sa 31.12.2012. i 2011. godine? b) Da se dostave podaci o tome na kom jeziku je izvođen radio, odnosno televizijski program, odnosno podaci o tome koliko je na svakom od navedenih javnih RTV servisa ostvareno programa iskazano u satima i postotcima na srpskom, bosanskom i hrvatskom jeziku u 2011. i 2012. godini? Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, sve vas srdačno pozdravljam. Ja upućujem jednu inicijativu prema Vijeću ministara, a ona glasi – Inicijativa upućena Vijeću ministara BiH da što prije donese podzakonske akte i formira Ured za nadzor i akreditaciju povjerilaca kako bi se mogao implementirati Zakon o elektronskom potpisu. Obrazloženje: Bolja usluga za građane i smanjivanje korupcije u državnoj upravi može se najefikasnije provoditi informatizacijom javne uprave, odnosno stvaranjem elektronske uprave. Jedna od osnovnih pretpostavki uspostave elektronske uprave je primjena u praksi Zakona o elektronskom potpisu. Ova primjena nije moguća zbog nedonošenja podzakonskih akata koja se odnose na Zakon o elektronskom potpisu, a znamo svi dobro da je Zakon o elektronskom potpisu usvojen 2006. godine. Dakle, i nakon 7 godina nisu donešeni podzakonski akti i što je najvažnije formiranje Ureda za nadzor i akreditaciju povjerilaca. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boško Tomić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, kolege, gospodo ministri. Moje poslaničko pitanje odnosi se, upućujem ga Savjetu ministara BiH. Agencija za pružanje usluga u zračnoj plovidbi BHANSA, osnovano 2009. godine, još uvijek nema stalnu Upravu i stalno zaposlene, a pri tome je u 2012. godini zaradila 20 miliona maraka. Vršioci dužnosti Uprave Agencije su u isto vrijeme raspoređeni na rukovodeće pozicije u drugim direkcijama i preduzećima, a dužnost BHANSA obavljaju na osnovu ugovora o djelu i za to primaju novčanu naknadu. Osim Uprave postoji Savjet Agencije koji čini 7 članova, koji su takođe 12 angažovani na osnovu ugovora o djelu. Po sistematizaciji BHANSA Agencija treba da zaposleni oko 550 radnika na neodređeno vrijeme, međutim Savjet ministara BHANSA nije odobrio Pravilnik o platama koji je usvojio Savjet ministara i to je ostao jedini preduslov za prijem radnika. Moje pitanje glasi – Da li se i u kom roku Savjet ministara namjerava da riješi novonastalu situaciju i omogući normalno funkcionisanje Agencije koja zarađuje milione maraka, a nema stalno zaposlene niti Uprava Agencije? Kada Savjet ministara namjerava donijeti Pravilnik o sistematizaciji i plata BHANSA kako bi se osigurao izbor direktora i zamjenika direktora BHANSA? Molim za pismeni odgovor.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mato Franjičević. Izvolite.
Gospodine predsjedatelju, uvaženi članovi Vijeća ministara, dragi gosti, kolegice i kolege. Ja imam jedno pitanje za Vijeće ministara. Naime, za rješavanje problema u oblasti vodnog gospodarstva Ugovorom između Republike Hrvatske i BiH iz 1996. godine formirano je Povjerenstvo za vodno gospodarstvo. Predpostavljam da je riječ o zajedničkom povjerenstvu. Je li ovo Povjerenstvo u svom dosadašnjem radu imalo u fokusu problematiku vezanu uz hidroakumulaciju Buško Blato, odnosno uvjete pod kojima se lokalne vode prikupljene na području općina Livno i Tomislavgrad koriste za proizvodnju električne energije u Republici Hrvatskoj? Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Amir Fazlić. Izvolite
Gospodine predsjedavajući, cijenjeni kolege i kolegice. Ja imam tri pitanja, dva se odnosi na pitanja Predsjedništvu BiH. Prvo pitanje je – Da li sva tri člana Predsjedništva BiH koriste zvanične prostorije zgrade Predsjedništva BiH za svoje redovne aktivnosti? I drugo – Da li je istina da pojedini članovi Predsjedništva paralelno koriste i druge prostorije van Sarajeva i ko plaća troškove tih tzv. kabineta, tj. prostora? I treće pitanje je pitanje kantonalnim vladama – Koliki je budžetski deficit kantona pojedinačno zaključno sa 31.12.2012. godine? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić. Izvolite. 13
Poštovani predsjedavajući, uvaženi članovi Savjeta ministara, uvažene kolegice i kolege. Ja želim da podnesem poslaničku inicijativu da na sljedećoj sjednici Predstavničkog doma uvrsti se tačka mog razrješenja u članstvu u Komisiji za prikupljanje i utrošak donacija u skladu sa članom 29. Poslovnika o radu privremenih komisija ovog Doma. Naime, ja sam bio inicijator da ta Komisija krene i da radi, ali ne možemo se mi u Komisiji, koja se ne sastaje 2-3 mjeseca a trebala bi da bude barem 15 dana, a da ne kažem ako ne može svakih 7 dana, da svoje aktivnosti artikuliše, ali je nemoguće raditi ako nemamo podrške od nadležnih institucija, a to je Tužilaštvo BiH i SIPA, dakle čiji je osnovni zadatak i posao da se bave time. Ja ne želim da se petljam, niti je to moguće, da ja budem i inspektor, da budem i tužilac, da budem i sudija, da nekog privodim, da nekog saslušavam. I ne želim više da se moje ime u medijima povlači kao što se povlači još iz pretprošle komisije Tihomira Gligorića, gospodina koji je bio predsjedavajući te komisije, a da se ništa praktično nije uradilo. Imao sam namjeru, imao sam želju, imao sam volju zaista da s tim raščistimo, ali kad vidim da nikog to ne interesuje, želim da se ta farsa prekine i da se barem moje ime ne nalazi u toj komisiji, ako Predstavnički dom se odluči da produži mandat te komisije, a ja predlažem da se ona ukine jer stvarno nema smisla. I još nešto vrlo važno, da mi ne bi neko spočitavao, pod navodnim znacima, da ja bježim iz te Ad hocc komisije zato što se jedino ne plaća rad u toj komisiji, dakle nema, nije to bio moj motiv. Ja sam htio da radim besplatno tamo i imao dosta informacija o lopovima koji su opljačkali ovu zemlju, ali kad vidim da nikog ne interesuje ne želim da budem samo član neki pridruženi sa mojim imenom i prezimenom, a da ne dam nikakav doprinos. Zato želim i dobit ćete u pismenoj formi inicijativu da na sljedećoj sjednici uvrstite tu tačku mog razrješenja. A ako se Predstavnički dom odluči da ta komisija ne treba da se ova farsa više prekine i da se ne povlačimo po medijima. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Evo, imam jedno poslaničko pitanje. Dakle, u 2009. godini je BiH potpisala Međunarodni sporazum CITES koji se odnosi na trgovinu i promet zaštićenih biljinih i životinjskih vrsta. Do danas, tj. 4 godine, još niko nije realizovao ovaj potpis, tj. nije se našla institucija koja će prihvatiti poslove sprovođenja CITES-a. Pitanje postavljam Ministarstvu spoljne trgovine i ekonomskih odnosa – Dakle, kada će u BiH zaživjeti CITES kao i 175 zemalja članica UN-a? Malo ću obrazložiti ovo svoje pitanje i kolegama da znaju odprilike o čemu se radi, onaj ko nije upućen. CITES je jedan Međunarodni sporazum koje su potpisale, eto praktično gotovo sve zemlje UN-a, nekih 15-tak nije, tako da, i BiH je potpisala ali niko se nije našao da preuzme odgovornost CITES-a, praktično bi se tu radilo, onako kako sam ja razumio, o monitoringu svih tih stvari koje se tiču trgovine zaštićenim biljnim i životinjskim vrstama. Da vas obavijestim, znači 14 legalno granice BiH ne može preći ni jedna praktično životinjska vrsta koja je pod redom zaštite, znači praktično divljač. Ništa od divljači i od dijelova divljači ne može preći granicu ni na jednu ni na drugu stranu zato što nismo potpisnici CITES-a. BiH je jedna od najboljih lovačkih destinacija ovdje u okruženju i vjerujte da mnoga lovišta ispaštaju zbog toga zato što ne mogu prodati divljač koju imaju strancima, odnosno ljudima koji imaju novac. Oni su me prvenstveno zamolili da postavim ovo pitanje – Kada će doći do normalnog rada CITES-a i na prostorima BiH da postanemo i mi konkurentni, znači u tom dijelu lovstva u svijetu i Evropi. Eto, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Petar Kunić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvažene dame i gospodo. Ja bih postavio pitanje Savjetu ministara. Naime, da vas podsjetim, ovaj Dom je donio odluku, dakle prilikom usvajanja budžeta, da Savjet ministara priđe hitno izradi Zakona o pravima i dužnostima ministara i drugih visokih državnih činovnika. Rok je bio mjesec dana. Prošlo je više od mjesec i pol, nemamo informacije da je šta učinjeno u tom pogledu. I da vas podsjetim, mi smo jako puno raspravljali u ovom Parlamentu da li su te rasprave radi rasprave ili želimo nešto učiniti? Naime, bilo je puno kritičkih refleksija u odnosu na koordinaciju, odnosno odnos Savjeta ministara i Parlamenta. I upravo u tom cilju smo rekli da se neki odnosi normiraju u pogledu prava i dužnosti izvršne vlasti. I to imaju sve uređene zemlje. Naravno mi, ja pretendiram, ne znam koliko imam pristalica, da ova zemlja bude pravno uređena i da svako ima svoja prava ali i odgovornosti. U sadašnjoj fazi mi nemamo te odgovornosti, jer to nije pravno normirano. Da vas podsjetim, posebno je pitanje direktora raznih agencija, ne zna se šta rade, loše rezultate imaju, imaju ogromne plate, tako reći sami sebi utvrđuju plate, sami sebi, troškovi za automobile, troškovi, i td., i td. To je, da ne spominjem, bilo jako puno govora ovdje. Tim zakonom se to može urediti, dakle normirati i stvoriti pravni osnov za odgovornost onih koji se ne budu ponašali u skladu sa tim zakonom. Zato je on vrlo važan. Molim Savjet ministara da priđe izradi tog zakona. I drugo pitanje koje bih želio postaviti takođe Savjetu ministara. Ovih dana čuli smo da Hrvatska nije raspisala javni tender za izgradnju mosta na Savi, iako je bilo dogovoreno. I to se već vuče duži period. BiH ima velike ambicije da ima dobre odnose sa Hrvatskom. I tada sam rekao da ne vjerujem da Hrvatska nema sredstva od 30-50 miliona za izgradnju tog mosta. Ali sam takođe konstatovao da je naše rukovodstvo pasivno u tom pogledu, posebno Ministarstvo spoljnih poslova. Naime, da li Ministarstvo spoljnih poslova, ako je stvarno istina da Hrvatska opstruiše, barem prema izjavi ministra saobraćaja i veze RS-a, da nema volju da priđe izradi, da se priđe izgradji tog mosta, a onda Ministarstvo spoljnih poslova, pa i Predsjedništvo ove države, treba da preduzmu odgovarajuće mjere. Nemojte da vas podsjećam da po 4-5 sati ljudi čekaju na prelazima. 15 Dakle, nisu, to su građani, to su Srbi, to su Hrvati, to su Bošnjaci. A u interesu je ove države da se taj most izgradi i da imamo prolaz, on će olakšati
Ja bih molio uvaženog zastupnika da vodi računa o vremenu.
mnogim ljudima koji dolaze iz vana. Hvala.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolegice i kolege. Ja bih imao jedno pitanje postaviti prema rektoru hrvatskog Sveučilišta u Mostaru, uvaženom prof.dr.sc.Vladi Majstoroviću. Ovih dana smo bili svjedoci, kako u pisanim tako i u elektronskim medijima, da se dešavaju neke čudne stvari kad su u pitanju Sveučilište Mostar, odnosno pojedini fakulteti. Da u pojedinim fakultetima imamo vršitelje dužnosti dekana ili same dekane koji ne odgovaraju po svom zvanju, znači nemaju onu nastavnu i znanstvenu titulu da bi mogli biti birani za dekana, odnosno da nisu čak uposlenici Sveučilišta u Mostaru i da određene predmete na Sveučilištu i predaju ljudi koji su sebe nazvali magistrima znanosti a da za to nemaju adekvatnu naobrazbu, niti nastavnu titulu. Pa bih, evo da se razriješi ..., znači u biti mi imamo sada situaciju da se pokušava razriješiti na Sveučilištu ta situacija. S jedne strane imamo nalaz županijske inspekcije, znači školske inspekcije o stanju na Sveučilištu, a s druge strane imamo neke oprečne izjave, ali ne baš ni onako uvjerljive kad je u pitanju Sveučilište u Mostaru. Stoga bih postavio znači rektoru pitanje – Da li su aktuelni dekani i vršitelji dužnosti dekana izabrani na te funkcije suprotno zakonu i Statutu Sveučilišta i ako jesu kad su održane sjednice nastavnog vijeća na fakultetima kada je vršen taj izbor? Da li je istina da nam u Sveučilištu u Mostaru radi nastavni kadar koji nema adekvatno nastavno zvanje, ako jeste ko će odgovarati zbog toga? I da li osnivači Sveučilišta izvršavaju svoje obaveze vezano za financiranje, znači Sveučilišta, redovno ili su, znači da li su te obaveze prihvatljive, znači taj novčani iznos da li je prihvatljiv za Sveučilište, jer mi znamo da danas studenti, ne samo na ovom Sveučilištu nego na svim, plaćaju velike iznose za školarinu, znači cijele iznose na početku godine. Mislim da bi se država i osnivači trebali pozabaviti da studenti imaju normalniji pristup Sveučilištu, tj. ... moguće da se omogući besplatno školovanje kao što to imamo u susjednim državama. Hvala. 16
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne. U vezi sa poslaničkim pitanjem postavljenim na 36. sjednici Doma, održanoj 22.11.2012. godine, nezadovoljan utvrđenim odgovorom Vijeća ministara, jer je isti neistinit i ne odgovara činjeničnom stanju, ponavljam poslaničko pitanje sa 36. sjednice Doma od 22.11.2012. godine. Ukoliko u razumnom roku ne dobijem istinit odgovor na ovo pitanje predložit ću formiranje posebnog tijela Predstavničkog doma koji će detaljno analizirati donešene odluke Vijeća ministara i o tome informisati ovaj Dom. Takođe predložit ću da se u analizu ove, odluka Vijeća ministara uključi i Ured za reviziju institucija BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Budući da nemamo više prijavljenih zaključujem ovu točku dnevnog reda. Prelazimo na treću točku dnevnog reda, Ad. 3. Zahtjev zastupnika Saše Magazinovića za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o osnovama sigurnosti saobraćaja na putevima u Bosni i Hercegovini po žurnom postupku, sukladno članku 127. Poslovnika Zastupnik Saša Magazinović je 14.02.2013. dostavio navedeni Prijedlog zakona sa zahtjevom za razmatranje po hitnom postupku. Prijedlog zakona ste dobili. Otvaram raspravu. Uvaženi zastupnik Saša Magazinović, predlagatelj. Izvolite.
Uvaženi predsjedatelju, kolegice i kolege zastupnici, članovi Vijeća ministara, ostali prisutni, sve vas srdačno pozdravljam. Budući da je ovaj Zakon manjeg obima i složenosti ja ću se potruditi da samo u par rečenica kažem o čemu se radi, mada pretpostavljam da većina kolega zna o čemu je riječ. Zakon o osnovama sigurnosti saobraćaja na putevima u BiH je sveobuhvatan, ... zakon koji je do sada imamo, ako se ne varam, šest intervencija. U posljednjoj od njih 2010. godine, ne želim da ja kvalifikujem da li je greškom ili na neki drugi način, ispušten je jedan član koji je, odnosno dio člana koji je u samoj sprovedbi ovog Zakona napravio problem. 17 O čemu se radi? U ovom Zakonu postoje članovi 73. i 74. koji definišu pogrešno parkiranje, međutim u članu 238. koji definiše kaznu za takav čin je, opet ponavljam smatram greškom, ispušteno sankcionisanje kršenja odredbi ova dva člana i praktično ovim dopunama Zakona vraćamo taj dio u Zakon. I samo ću reći u praksi šta je značio ovaj nedostatak Zakona. On se reflektirao na dva načina. Jedan je da su kazne i dalje naplaćivanje po članu 238. iako nije bilo osnove da se naplaćuje pogrešno parkiranje, pa su neki građani plaćali tu kaznu, ne znajući za ovaj nedostatak u Zakonu, dok su drugi koji su znali se žalili sudu i naravno te kazne su bile poništavane. S druge strane u određenim sredinama, po mojim informacijama, dio ljudi koji provode ovaj Zakon, dakle policajaca znajući za ovaj nedostatak jednostavno nije uopšte naplaćivao kazne, što je u skladu sa ovim Zakonom ispravno, međutim to je izazivalo haos u ovom segmentu saobraćaja. Dakle, ja vas pozivam da podržimo ovaj Zakon, da ispravimo grešku koja je napravljena 2010. i olakšamo provođenje Zakona u ovom segmentu. I na kraju želim reći, da kada je u pitanju Zakon o osnovama sigurnosti saobraćaja na putevima u BiH, ima još nekoliko stvari koje se u što kraćem periodu trebaju promjeniti. Ja sam o tome razgovarao sa nekim od kolega ovdje i nije isključeno da će slični zakoni biti u narednom periodu predloženi. A zašto to nije zajedno s ovim članom? Zato što su potrebne dodatne konsultacije i nije stepen jednostavnosti ili složenosti, kako god hoćete, isti sa ovim Zakonom koji je predložen. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege. Ja neću o ovom Zakonu, ali povodom ovog Zakona ja hoću da kažem da sve više se primjećuje jedna pojava u zakonodavnoj aktivnosti oba doma Parlamentarne skupštine BiH. I pored toga što u redovnoj proceduri imamo četiri čitanja u dva doma, dakle dva čitanja u jednom domu, dva čitanja u drugom domu, izuzeci su situacije kada nema tih čitanja, kada je to hitna procedura, kao što je ovo danas, ali i pored svih tih procedura, a ovaj Zakon je jedan od primjera za takvo što, zna se dogoditi da kada se usvoji zakon se primjete određene tehničke pogreške. I ovaj Zakon je danas rezultat ispravke jedne od takvih pogreški. Ovo govorim zbog onih ljudi koji će sjediti u komisiji ili koji su već izabrani i sjede u Komisiji za izmjene i dopune Poslovnika. Između Vijeća ministara koje mora da vodi računa striktno o svojim procedurama, Sektora za zakonodavstvo i svega, Generalnog sekretarijata i svega onoga što prati, Ministarstvo pravde što to prati, ja mislim da ovdje u Parlamentu BiH se mora ugraditi još jedan filter. Ne treba ništa novo izmišljati, mi imamo Zakonodavni sektor i Zakonodavni sektor treba da bude taj, i ovo je prijedlog za one koji će raditi Poslovnik, koji će detaljno pregledati ove stvari, ići prema Ustavnopravnoj komisiji, a onda Ustavnopravna komisija, pa onda nadležna komisija. Ovo je, dakle, samo poruka onima koji rade Poslovnik, da o tome obrate pažnju, a ja ću svakako o tome obratiti pažnju povodom nekih drugih slučajeva a kada bude Poslovnik na dnevnom redu. Hvala vam. 18
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zijad Jagodić. Izvolite.
Ja bih želio samo reći par riječi i na kraju krajeva svoje mišljenje, obzirom na prijedlog kolege Saše Magazinovića, jer je u pitanju ovaj Prijedlog izmjena zakona. Smatram da Zakon o osnovama sigurnosti saobraćaja na nivou BiH i tako uskoro se priprema i mislim da na ovaj način po hitnom postupku da raspravljamo samo o ovoj tačci dnevnog reda, odnosno po ovom pitanju i ove problematike, smatram da nije, nije potrebno i ne treba ga smatrati baš toliko urgentnim, hitnim. Ali na svaki način smatram da bi bilo dobro da je kolega Magazinović pridobio bar od stručnih udruženja, da je dobio mišljenje o ovom prijedlogu kako bi moguće lakše ubjedio sve nas da je ovo toliko hitno i prijeko potrebno. Ja definitivno smatram, poznavajući taj Zakon, smatram da treba sačekati i u narednom periodu razmotriti sve izmjene koje budu aktuelne. A sada po pitanju ovog ja smatram da nije baš hitno i ja lično neću glasati za ovo. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Saša Magazinović, replika. Izvolite.
Vrlo kratko. Nisam baš najbolje razumio kolegu Jagodića sve što je rekao, ali ovaj dio koji sam razumio na to hoću da odgovorim. Vezano za mišljenje svih onih kojih se tiče ovaj Zakon, pa zapravo ovaj Zakon je i proistekao upravo iz komunikacije, što kolega Jagodić reče, i sa udruženjima, ali prije svega sa onima koji direktno sprovode ovaj Zakon i susreću se sa ovim problemom na terenu, dakle policijskim organima. Tako da ja poštujem da možda neko misli da trebamo čekati sveobuhvatne izmjene ovog Zakona da bi izmijenili i ovaj tehnički dio, poštujem to mišljenje, ja se naravno sa njim ne slažem, ali ako bi se većina ovdje opredjelila, dakle, da ne mjenjamo ovaj Zakon, onda bi trebali na određen način, bar mi koji smo donijeli ovaj Zakon i oba doma Parlamenta su napravila, nažalost, ovu grešku, bar na određen način obavjestiti građane da ne moraju plaćati te kazne koje svakodnevno dobijaju, tamo gdje ih dobijaju. Mislim, imamo sad problem zaista da jedan broj ljudi plaća kaznu zato što ne zna da je ne mora platiti spram Zakona, dok drugi koji to znaju se žale na sudu, pa bar da su svi u jednakoj poziciji. Ali zapravo ja mislim da je nama ovaj Zakon potreban jednostavno da uredimo ovo, ovu oblast i da se kazna za nepropisno parkiranje u BiH može naplatiti kao što se naplaćuje u bilo kojoj državi. A slažem se da u daljem postupku kad se budu radile sveobuhvatne izmjene ima još mnogo stvari o kojima ćemo mi kao zastupnici razgovarati.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite. 19
Hvala lijepo predsjedavajući. Ja se sjećam 2006. godine kad je donošen ovaj Zakon i kada je, kada je 150 amandmana pratilo ovaj Zakon. I tada se sjećam da je Ministarstvo komunikacija bilo obavezno da poslije usvajanja Zakona napravi sveobuhvatno sagledavanje reperkusija koje taj Zakon na mnoge ostavlja i da napravi prijedlog da praktično prečisti taj Zakon u svim onim segmentima i od amandmana koji su se međusobno sukobljavali. Eto nismo imali sreću da to Ministarstvo uradi do danas. Ja predlažem da, ovo može da se shvati kao argument što je kolega Magazinović rekao ali i ne mora, nije to jedini problem ovog Zakona. Da je jedini ja bih sad obje ruke digla za to, ne smeta mi da, da se tako nešto usvoji. Ali hoću da kažem, ako se ovo usvoji nema ponovo, ponovo idu godine bez rješavanja pitanja ovog Zakona. Ja vjerujem da Vi imate dobru mogućnost da koristite Vaše stranačke veze i da ubjedite ministra da on ipak treba da uradi onaj posao koji treba da Ministarstvo uradi i koji eto nije uradilo u posljednje 4-5 godina. Pa predlažem da se usvoji uz ovo, usvoji jedan zaključak koji nalaže Ministarstvu da u roku od 90 dana podnese Parlamentarnoj skupštini Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o osnovama bezbjednosti na putevima, saobraćaja na putevima u BiH i da tom prilikom budu riješeni svi problemi i svi sporni članovi ovog Zakona. Mislim da bi to bilo sveobuhvatno i dobro rješenje, jer znam da se ljudi žale, da ima mnogo problema, da kažu da je taj Zakon, osporava mnoge članove njegove i mislim da bi to bilo bolje rješenje od ovog hitnog rješavanja samo jednog člana.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Ja zaista sam iznenađen koliko smo majstori od vrlo jednostavne stvari napraviti naizgled komplikaciju, komplikovano ... Jednostavno čovjek je pokrenuo inicijativu da se jedan očigledan propust eliminiše. Svi ovi, pa ima ih desetine, imam i ja nekih inicijativa, imate i vi, pretpostaviti je da resorno ministarstvo će napraviti tu analizu i td., ali zašto čekati to, jednostavna promjena, potpuno jasna bez ikakvih dilema, ja ne vidim apsolutno razlog zašto dozvoliti i dalje da se ne kažnjava, da se ne naplaćuju kazne i stimulisati nepravilno ponašanje u saobraćaju. Dakle, ja se zahvaljujem gospodinu Magazinoviću što se je potrudio, komunicirao, napravio i dajte ljudi da to uradimo. Biće prilike pa ćemo onda generalno razgovarati o Zakonu, ali zašto čekati i ovo ne uraditi? Hvala.
Zahvaljujem. Nemamo više prijavljenih. Zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na četvrtu točku dnevnog reda, 20 Ad. 4. Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju za postizanje suglasnosti o Prijedlogu zakona o protuminskom djelovanju u Bosni i Hercegovini – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (zakon u drugom čitanju) – odgođeno izjašnjenje na 41. sjednici Doma, održanoj 31.01.2013. Na 40. sjednici Doma održanoj 03.01.2013. ovaj Prijedlog zakona je zbog nedovoljne entitetske većine upućen Kolegiju Doma na naknadno usuglašavanje. Kolegij nije postigao suglasnost. Na 41. sjednici, održanoj 31.01.2013., odgođeno je izjašnjavanje o Prijedlogu zakona u drugom čitanju za narednu sjednicu Doma. U okviru ove točke nema rasprave. Prelazimo na točku pet, Ad. 5. Prijedlog zakona o upravljanju imovinom privremeno i trajno oduzetom u kaznenom postupku pred Sudom BiH – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje)
Kao što ste i sami kazali, gospodine predsjedavajući, Ustavnopravna komisija je ovaj puta dostavila pozitivano mišljenje. Predlažem Domu da sa Zakon usvoji u prvom čitanju i da idemo dalje sa procedurom. Radi se o zakonu koji je potreban da bi sistem pravosuđa u BiH uspješno funkcionirao i da bi borba protiv korupcije bila uspješnija. Radi se o zakonu koji vodi računa o odgovarajućem gazdovanju, predmetima i imovinom koja se oduzima u krivičnom postupku kako država BiH ne bi trpila štete i kako se iz budžeta ne bi isplaćivala sredstva zbog toga što nismo kao država poduzeli ono što treba da poduzmemo. Ovaj Zakon, dakle, nudi rješenja za tu stvar. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, ja ću vrlo kratko, jer sam i prošli put diskutovao o njemu. I naravno ne ignorišem, niti zaboravljam šta je rečeno kad je riječ o ovom, o ovoj polaganju, da tako kažem, predkvalifikacija 21 za usvajanje. Dakle, nama je rečeno ovdje da ovaj Zakon nema podršku iz RS-a, da nije jednoglasno usvojen na Vijeću ministara, da predviđa uspostavu nove institucije, dakle nije prošao kvalifikacije koje su naravno, evo vidite uspostavljene. Ali ja bih zamolio i preporučio, ne znam kako bi se više i izrazio, da ipak pokušamo razumjeti da se ovdje radi o uvođenju jednog instituta koji će popuniti pravnu prazninu. Naime, ovdje se radi o upravljanju imovinom oduzetom presudama Suda BiH. Entitetski propisi, odnosno RS je to već uredila, Federacija uređuje, takvu sam dobio informaciju, dakle ostaje jedna pravna praznina. Dakle, ne možemo očekivati da entitetskim zakonima uredimo pitanje oduzetih, oduzete imovine kod Suda BiH, jednostavno to moramo uraditi ovdje. E sad, ima li političke volje, odnosno ima li volje? Ja nemam, ne diskutujem na način da proizvodim neku dodatnu atmosferu, meni je potpuno jasno da postoje razlozi zbog kojih ljudi iz RS-a ovo ne podržavaju, ali ja evo samo pokušavam da podsjetim da se radi o popuni jedne pravne praznine i eliminaciji stalne situacije gdje imamo štetu za državu BiH. I naravno, još jedanut podsjećam predlagača i molim da koristi onaj pravni osnov o kojem sam prošli put govorio, dakle član 3.1. tačka g) provođenje, dakle radi se o izvornoj nadležnosti države BiH. Neke stvari bi se možda mogle popraviti i u amandmanskoj fazi, pa zbog toga, evo ja pokušavam apelovati na ljude iz RS-a, poslanike iz RS-a da puste ovaj Zakon u drugi krug pa da vidimo možemo li nešto napraviti, jer se radi o pravnoj praznini, ostaće i dalje tako. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja moram reći da prije svega članovi Ustavnopravne komisije iz RS-a su preglasani prilikom utvrđivanja ustavnog osnova za ovaj Zakon. A osvrnula bih se na ovo što gospodin Belkić kaže da se ovim rješava pravna praznina. Nema, gospodine Belkiću, nikakve pravne praznine, ima samo problem sa članom 7. Zakona o Sudu BiH koji kaže – da kad se, da Sud BiH može izuzeti neki predmet od entitetskih pravosudnih institucija kad se procijeni da je narušen ugled, ekonomija BiH i td. Pa se onda dešava da neko počini neko krivično djelo negdje u Banja Luci, da neki ministar u Vladi RS-a, recimo zloupotrijebi svoj položaj, pa neko u Sudu BiH kaže, ujutro se probudi na lijevu nogu i onda kažu – e pa vidiš ovaj ima dovoljno imovine i mogli bi mi ovaj predmet ovamo uzeti. Ne, ako je neko oštetio RS, a RS je već osnovala ovakvu Agenciju, onda to treba da ide u Budžet RS-a. Znači, problem je ovdje nadležnosti Suda BiH. Nemamo mi ništa protiv, ako je neko u institucijama BiH zloupotrijebio svoj položaj, oštetio Budžet BiH ovdje, ta imovina nek ide u Budžet BiH, neka se vraća. Ali ne može i nismo za to, i nikada nećemo biti za to, da ono što je ukradeno u RS-u ne bude vraćeno tamo. A činjenica je da Sud BiH zloupotrebljava ovaj član 7. Zakona o Sudu BiH. I evo prilike, hajde da promjenimo taj član pa ćemo se onda možda moći nekako dogovoriti. Uostalom, mislim da je ovakva Agencija suvišna jer Zakon o izvršenju krivičnih sankcija BiH sadrži odredbe o izvršenju mjera oduzimanja imovinske korist stečene krivičnim djelom. E 22 druga je stvar što Sud ne radi svoj posao kako bi trebalo da radi. I nećemo mi zato što neko ne radi svoj posao, zašto prima platu, sad praviti neku novu agenciju. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić, replika. Izvolite.
Pa, ja nemam stručnost ni kompetentnost u oblasti prava kao gospođica Pandurević i ja ću ovo prepustiti resornom ministru. Inače izražavam nezadovoljstvo jednim pasivnim odnosom predlagača prema zakonima o kojim se ovdje raspravlja, vrlo rijetko se desi da neko brani vlastiti prijedlog zakona. Dakle, ja bih zamolio ministra da on kaže šta misli o ovim prazninama, neprazninama, o srpskim parama, nesrpskim parama. Ono što je oduzeto na nivou BiH pripada svim građanima BiH bez obzira jesu li Srbi, Hrvati ili Bošnjaci, ali eto ako ima i srpski vazduh i šuma i to, onda je to drugo. Hvala.
Uvaženi zastupnik Šefik Džaferović, replika. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege. Radi se o problematici koja je, koliko ja smijem da ulazim u taj aspekt i tu vrstu rasprave, koja je sa stručnog aspekta je jako komplicirana. Ništa se ovdje ne mijenja ovim Zakonom. Režim oduzimanja imovinske koristi ne mjenja se nadležnost sudova, ne mjenja se sistem podnošenja i dosuđivanja imovinsko-pravnog zahtjeva, ne mijenja se režim privremenog i trajnog oduzimanja predmeta, ne mijenja se režim ovih mjera bezbjednosti ili mjera sigurnosti koje pored kazne izriče sud, sve to ostaje isto. Ne mijenja se čak ni režim kuda idu sredstva od novčanih kazni, koristi, sve to ostaje isto, ovaj Zakon to ništa ne dira. Argumentacija ove vrste kojom se pokušava osporiti ovaj Zakon je samo izgovor da se ne usvoji Zakon. Ovaj Zakon samo uređuje pitanje kako što kvalitetnije gazdovati s tom imovinom dok ne dođe do tog konačnog čina šta i kako sa njom, da država ne trpi štete. Samo to uređuje ovaj Zakon i samo pokriva i zato to jeste praznina kao što kaže moj uvaženi kolege Beriz Belkić, jer to nije uređeno zakonom na nivou BiH. Toliko, hvala vam, kao pojašnjenje.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mladen Ivanković Lijanović, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem. 23 Očito je da, stvar je poznata, dakle nećemo imati entitetsku većinu i ne trebamo se dalje oko ovoga puno raspravljati, ali mislim da u pravu je i jedna i druga strana. Moje je mišljenje da, ako je sporan član 7., ja se nadam šestorka reformom sada javne uprave sudstva da će to zadovoljiti i jednu i drugu stranu i da tu nemamo problema, jer uistinu treba netko da vodi računa o imovini koju, u dvije situacije budu, koju sud na kraju presude oduzme i koju sud u toku procesa neko treba čuvati. Ali ja ipak mislim, dakle, pošto postoji na entitetskoj razini to da na nivou BiH, kao što sa i zadnji put kazao, to mogu uraditi tri čovjeka u Ministarstvu financija. Dakle, imovina koju je sud presudio i dosudio da se oduzme, ... lako možemo prodati odmah i pretvoriti u novce i dati proračun, a imovina koja je u toku procesa blokirana, dakle, da se preda nekoj agenciji za čuvanje i da oko toga puno ne trošimo mi vremena i sredstava, jer vidimo da ovdje ipak imamo dodatnih troškova oko nečega što ja mislim da se može racionalizirati. I tom pravcu da se na neki način i jedna i druga strana pomiri i da donesemo ovo što nam je potrebno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Drago Kalabić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja imam potrebu da kažem, odnosno ponovim jednu stvar, iako je dosta toga rečeno ustvari, kada je u pitanju ova problematika je ista meta isto odstojanje. Ali ključna primjedba SNSD-a, i koja je i ranije rečena, jeste da s obzirom da je u toku strukturalni dijalog vezan za funkcionisanje pravosudnih institucija, naš stav je da nijedan od ovih zakona nije trebao da ide u proceduru, i neko je maloprije o tome govorio, dok se to pitanje ne riješi. Ne znamo kako će to biti riješeno. I ne znamo, ostati ovako sigurno neće. To je jedno. Ovo je neodrživo i nemoguće da ostane ovako. Mislim da treba završiti tu priču, bilo kroz strukturalni dijalog, bilo na političkom nivou, na neki način ali ovo je očito neodrživo stanje s kojim niko nije zadovoljan. I ušlo se u tu vrstu dijaloga i na neki način ga treba završiti i vidjeti da li on donosi rezultate. Koji sud i kakav će ostati i sa kakvim nadležnostima, i ko će oduzimati i ko neće imovinu, i u ime koga, i na kom dijelu i na koji način. Zato što često se ovdje provlači priča ako nešto radi neko u Banja Luci, to je neka, hajde da kažem, neprijateljska aktivnost. Znači samo je za državu dobro ono što se radi u Sarajevu. Nije tačno. I tamo neko nešto radi u ime pravosuđa, u ime pravde i u ime nečega. S obzirom da imamo stanje, i prošli put smo to kazali, da i kada napravimo agenciju da su sudovi ti koji i dalje imaju glavnu ulogu u cijeloj toj priči. Volio bih da smo imali informaciju na kojoj to sad poljani ovdje u Sarajevu leži oduzeta imovina i ne znaju šta će sa njom? Ne leži nigdje, nema je. Nemamo pritisak iz pravosudnih institucija koje će kazati – znate, mi smo pretrpani oduzetom imovinom, pa dajte nam agenciju. Evo, odmah ćemo napraviti, barem privremeno, ako ništa drugo. Ali nije tako. Znači nije tako. Mnogo stvari ne štima, a ovo je po matrici Brisela koji nas posmatra kao normalnu državu i onda nam šalje ono što imaju drugi. Mi nismo normalna država i ne mogu da od nas traže da uradimo ono što su radili drugi. Jer da smo normalna država ne bi noćas dva ambasadora krojila Vladu Federacije. Ja očekujem jedan dan da će poslanici iz Federacije naići kraz Američke ambasade i uzeti dozvolu i ulaznicu da dođu na Parlament, ili odobrenje ili već šta. Znači nismo, nismo to je nešto što nije normalno. I onda ne 24 možemo odjednom da se sjetimo, kao da sanjamo, znate mi smo država. U kojoj to državi ima svijeta, gdje to ima da ustane neko, noćas sam u 1:00 sat slušao, probudio se neko od njih i rekao – evo mi smo odlučili tako. Pa ljudi, tri godine te biraju, te glasaju, te ovako, te onako, a e tako će biti i ovdje vjerovatno. I oko pravosuđa isto tako. Zna to Asim, kad Šahbaz kaže da se krene, krenut će se. Dok on ne kaže, to će sve da stoji tako. I nemojte da se mi mučimo i da odjednom od nas se traži da zaboravimo da je to tako. Nije to tako. Ništa i nikakve agencije i ničega dok se ne dogovorimo. A ima dovoljno okvira da ovi koji hoće da rade da rade svoj posao, a očito vidite svi da neće da rade. Pa je jedan od izgovora – e znate, možda bi mi sada kada bi vi nama tu agenciju, možda bi mi onda počeli. E, neće ni onda početi, dobro znamo. Zato, završavam time, mislim da set zakona, ja znam da je potrebno dodatnih zakonodavnih rješenja, znam da se određeni zakoni mogu uvijek popravljati i da praksa nalaže i da je to živ proces, ali mislim da se mi u BiH nalazimo u stanju kakvom se nalazimo, pogotovo kada je oblast pravosuđa da smo došli u situaciju da u taj potrebni stub društva u državi niko ne vjeruje. Svi se slažemo da je on potreban, svi se slažemo da on treba da bude nezavisan, u tome smo svi saglasni, ali na sreću ili na žalost, ne znam kako je došlo do toga, niko im ne vjeruje. Niko od tri naroda, niko od građana, niko od partija, niko. I ja, a kada bi me pitali da objasnim kako je došlo do toga – ne znam. Ali je činjenica da im niko ne vjeruje i da na tome nešto treba u narednom periodu uraditi, a ne kao noj gurati glavu u pijesak i gurati dalje zakonodavno rješenje kao da je sve normalno. Nije sve normalno nažalost, žao mi je što to moram reći, i zato ovaj Zakon mogao bi da dođe u jednu normalnu raspravu onog momenta kada postignemo sve druge političke dogovore, jer pravosuđe je važan segment, prvo političkog dogovora, pa onda svih drugih dogovora u BiH, a njega očito nema. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, ja sam bila malo podstaknuta sa dijelom diskusije kolege Kalabića koji je rekao da je ovo nenormalna država, pa sam se upitala, je li on normalan poslanik u nenormalnoj državi ili je ovdje riječ o nenormalnim poslanicima u normalnoj državi? Pa da se mi malo priupitamo nad sobom, dakle kada govorimo o tome. Drugo, evo dozvolite i da, možda malo i neouobičajeno, prvo naravno danas je Dan zaljubljenih i pošto je Zakon o kome diskutujemo bio i predmetom posebne pažnje i u predizbornim kampanjama nekih političkih stranaka, evo dozvolite da vladajućoj šestorki, posebno na ovoj tački 5. čestitam Dan zaljubljenih. A treće, čini mi se da bi pomoglo kada bismo ovdje čuli resornog ministra koji je ovaj Zakon uputio u parlamentarnu proceduru, pa ću zamoliti predsjedadvajućeg da pozove resornog ministra, ukoliko cijenite potrebnim. Prvo da čujemo šta je motiv da se ovaj Zakon danas nalazi pred nama, posebno u kontekstu reformi, strukturalnog dijaloga i td., reformi pravosuđa, jer kako su krenule diskusije čini mi se da bi ovaj Zakon mogao doživjeti sudbinu koju vjerovatno većina u ovom Paralmentu ne želi da doživi. A možda imamo 25 nejasnih pitanja. I čini mi se da bi bilo poželjno da čujemo možda resornog ministra da nam to pojasni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnice, evo ja kao član šestorke, dakle koliko znam Dan zaljubljenih tretira odnose dvoje ljudi, njihov emocionalni, a ovdje se radi o grupnoj čestitci, pa ne bih mogao se zahvaliti na njoj. Uvaženi zastupnik Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Ako je zaljubljenost posljedica ovako malo uvrnutih stavova povodom odnosa u državi onda ja to razumijem. Ako je usljed toga, jer običan čovjek usled zaljubljenosti ne ponaša se baš najnormalnije. To su naučnici dokazali, da on onda ima neko posebno stanje i kažu da je najveći problem što ljudi pristaju na brak u najvećoj zaljubljenosti u tom nenormalnom stanju, a onda poslije kada se unormale vide je li to valjalo ili nije. Ali o tomo, po tom. Ima ovdje pozvanijih ljudi koji će o tome reći. Ali, kolegica Azra je postavila dobro pitanje – jesmo li normalni? Trebali bi se mi zapitati nekada. Jer, uvažena kolegice, kada biste, a putujete svijetom, često ste sa uvaženim visokim zvanicama u inostranstvu, kolegama poslanicima, i kada biste 10-tak poslanika svjetskih zemalja vi kazali – eto znate, nama je ambasador postavio ministre i formirao vladu, šta bi vam oni prvo rekli? Pa ljudska, naša reakcija – pa vi niste normalni. To bi bila normalna reakcija svakog čovjeka iz svijeta na tu vašu konstataciju da se kod vas to dešava. Kao što bih i ja njima možda rekao za neke stvari. Ali za ovu stvar, logična ljudska reakcija, da ovdje ništa nije normalno. I nije normalno. I ja bih volio da nisam u pravu. I ja bih volio da vi mene ubjedite. I onog dana kada me ubjedite da je normalno sve i da je ovo normalna država ja ću se izvinuti za sve što sam rekao i sijati od sreće i reći – e sada smo dobri, sada je uredu i sada je to to. Ovog momenta nažalost, nemojte misliti na sreću, nego nažalost ne mogu to da kažem. Pitanje da li se mi ovdje ponašamo normalno, pitanje da li kao državni poslanici da smo hiljadu puta zabili glavu kao nojevi u pijesak, kad su nam drugi međunarodni činovnici držali predavanja, pravili od nas krpe, obične krpe. I mi smo se tako ponašali. Prihvatali to, bilo pojedinačno, bilo kolektivno. I nema ko nam nije držao slovo ovdje. A rekao sam vam, evo zadnji primjer, zadnji primjer. Ja ne mogu to promijeniti, ali ne možete od mene tražiti da to ne konstatujem da dva ambasadora formiraju vladu, Vladu Federacije. I da kažu, ništa dva naroda, ništa izbori, ništa političke partije, nego mi smo sjeli i dogovorili se, mi mislimo da tako treba. Pa ja mislim da je i Faraon imao neke izbore. Ali noćas čujem da predsjednik Federacije ne može imati izbore. Kaže – taj mora ostati, i to se ne stide da kažu svima nama. Ne, kažu taj mora ostati. Kako, u kojoj zemlji, u kojoj državi, pri kojim izborima, pri kom sistemu, samo da mi objasne. Kako, a da ne kršimo, ali ne, oni se, pa ko može normalan to prihvatiti i reći. Nismo normalni, tačno nismo normalni. 26
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović, replika. Izvolite.
Pa, ja i dalje stojim da u ovoj državi ako je država normalna ima nenormalnih koji dižu ruke ovdje i glasaju i za ministra i za Vijeće ministara i td. Dakle, i dalje stojim da treba se svako upitati je li nenormalan u normalnoj državi ili obrnuto. To je jedno. Drugo, kolegi Kalabiću ovim povodom hoću samo da ga podsjetim. Barem ovdje ima poslanika koji nisu dizali ruke za izbor ministara i Vijeća ministara, ali sam sigurna i znam, kao što to znate i vi, da ste vi dizali ruke i nemojte prebacivati, ako eventualno osjećate da ima odgovornosti, odgovornost na nekog drugog.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zvonko Jurišić, replika. Izvolite.
Evo, ja bih malo, što kaže se, replicirao na sve ove diskusije. Da je ovaj Zakon BiH potreban on je apsolutno potreban bez obzira što ovi zakoni imaju ... već formirana Agencija u RS- u, a u Federaciji se formira. Znači, predstavnici BiH zajedno sa supotpisnicima Dejtonskog sporazuma su podpisali ovo danas da bude normalno ili nenormalno. Prema tome, ne slažem se sa diskusijama kolega da li je BiH normalna ili nije normalna. BiH ima poteškoća na svom putu ka EU, ka NATO savezu. Ali kažem mi smo potpisali, tamo gdje se mi ne možemo dogovoriti ili gdje ne možemo nešto, znači nešto sprovesti, da nam to napravi međunarodna zajednica. To je naša volja. Znači niko za to nije gonio. Znači imamo, evo skoro 3 ili 4 godine presudu Sejdić-Finci. Sada kada se neko naljutio, ti neki ambasadori, znači ona će se implementirati, je li, u ime šestorke, gdje vi sada predsjedavate gospodine predsjedavajući, je li, ona će se implementirati do kraja trećeg mjeseca. Bez obzira koliko smo mi imali rasprava ovdje, koliko ..., imamo Privremeno povjerenstvo iz svih parlamentarnih stranaka ovdje, koja su o tome znači raspravljali i nismo se uspjeli dogovoriti mi nego ćemo, evo uz pomoć međunarodne zajednice, kada dođe ovdje visoki zvaničnik ili šef NATO-a, kada dođe šef EU, održi tamo govor, pošalje ga svima nama da ga mi imamo i pošalje nam na taj način jasnu poruku. Znači, ovdje u BiH neki hoće zakočiti neke procese, zakočiti neke procese i napraviti od nje, evo ja neću reći da je nenormalna, ali upravo nenormalnu državu. Znači, naš je cilj da se dogovaramo i zato kažem žao mi je da, oko ovoga Zakona treba se dogovoriti, ovaj Zakon treba BiH. Nisam ja, ovo što je kolega Mladen govorio, za osnivanje dodatnih institucija na razini BiH, tipa ove Agencije zapošljavanja koja će biti neučinkovita. Mi moramo zakon napraviti da bude primjenjiv, učinkovit ovaj Zakon, ovakav Zakon, Prijedlog zakona. I ja bih volio da čujem predlagatelja je li nosi sa sobom određene opasnosti da će možda država BiH zbog loših procjena nečijih imovine i naplaćati se troškova. Naravno, da ovdje kada je riječ znači o sudstvu da treba 27 doživjeti transformaciju ili efikasnost. Ali to ne bi samo stvar Suda BiH, iste stvari su i na ovim entitetskim i na kantonalnim sudovima. Prema tome i dole nešto nije bilja situacija nego što je ovdje. Evo, toliko.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Milorad Živkogić, zamjenik predsjedatelja, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolegice i kolege poslanici, ministri, dame i gospodo. Da li je nešto normalno ili nije normalno zna se ko određuje to. Da li je zemlja normalna ili nije normalna jedino možemo da odredimo na način da vidimo kako drugi rade. Ja vas pitam da li je uobičajeno da jedna zemlja nema regulisanu granicu ni sa jednim susjedom? Da li je uobičajeno da u ovoj zemlji se rode djeca, bez obzira na nacionalni predznak, i da ne može da upiše matični broj? Da li je normalno da u jednoj zemlji, ili uobičajeno, ne možete za Dom, koji ovdje danas raspravlja o tome šta je normalno i nije normalno, da sutra ako se prijevremeni izbori održe, ne mogu se održati izbori za ovaj Dom. Da li je uobičajeno da se mijenja Ustav jednog kantona ovdje, gdje se ubacuju ostali, a nema ujedno jednog konstitutivnog naroda? O čemu hoćete da pričamo? Koliko toga trebamo da navodimo kao argumente ili samo da se ovde zajedno složimo da bi željeli da ova zemlja bude normalna, da je to nemoguće u ovakvim situacijama uraditi. Kako možemo raspravljati o Sejdiću i Finiciju a da djeca ne mogu da dobiju matični broj ovdje. O čemu mi govorimo? Dajte da se vratimo Zakonu, Zakonu o oduzetoj imovini, a ovo ostavimo očigledno nekima drugima koji budu imali želje i volje da ovo završe. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegi Jurišiću želim da kažem. I mi smo za Dejtonski sporazum. Dakle, onog momenta kada nas pronađete na tački koja se ne odnosi na poštovanje slova Dejtonskog sporazuma možete dad kažete da smo pogazili sve principe. Dakle, nikada do sada poslanici iz RS-a nisu uradili nijedan potez koji se kosi sa Dejtonskim mirovnim sporazumom. Ali je zaista neshvatvljivo to da smatrate da je u skladu sa Dejtonskim sporazumom ako se pripadnicima srpskog naroda sudi po Zakonu koji je nastao nakon događaja, a predstavnicim druga dva naroda se sudi po Zakonu bivše Jugoslavije, kao povoljnijem. Pa za isto krivično djelo predstavnik srpskog naroda osuđen je na 11 godina, a predstavnik bošnjačkog na 3. I to kažete da je to u skladu sa Dejtonskim mirovnim sporazumom. Je li u skladu sa Dejtonskim mirovnim sporazumom, ako smo se dogovorili oko prenosa nekih nadležnosti, svjesno-nesvjesno, ali napravili 70 institucija. Zar nije bilo logično da baš u skladu s tim Dejtonskim mirovnim sporazumom sjednemo i da vidimo koje to od institucija 28 ne rade svoj posao? A čuli smo gomilu, ima gomila institucija ne dolazi ni na posao. Uzimaju plate ne dolaze na posao. Nema te priče, Federacija nikada ne bi prihvatila da takvo pitanje otvori, jer je to pitanje – zamisli diraš u samo srce BiH, ako pričaš o radu njenih institucija. Ne možemo se razumjeti. Dakle, nikada do sada ni na jednom pitanju niste pronašli da smo krivi bili, da smo bili protiv toga, a to je pitanje bilo vezano za isključivu nadležnost BiH. Ali ćemo se mnogo razgovarati, i boriti i ne slagati, ako ponovo bude pokušaj da se ono što nije na nivou Federacije urađeno da se to preseli na nivo BiH. Dakle, da hoćemo da se razumijemo, gospodine Jurišiću, mi bismo sjeli pa o tome razgovarali. I ne bismo bili zakovani u stim stavovima. Poštujte Dejtonski sporazum i nećete nikada imati problem sa usvajanjem zakona i sa predstavnicima RS-a.
Zahvaljujem. Dozvolite mi sada kao predsjedatelju, evo da s ovoga mjesta sa par riječi i repliciram, ali i da pokušamo vratiti raspravu o ovoj točki u one okvire koje ona svojim nazivom definira. Radi se o Prijedlogu zakona o upravljanju imovinom privremeno i trajno oduzetom u kaznenom postupku pred Sudom BiH. Kolega Živković je ispravno primijetio, dakle, tko je to nadležan da ocijeni što je normalno, što nije normalno ako je osoba u pitanju, ako je u pitanju društvo, onda opet imate socijalnu, sociologe, imate socijalne patologe čak. Međutim, ono što zasigurno mi se možemo složiti ovdje je ova država nije funkcionalna. Ako je država zbir institucija na različitim razinama, koje trebaju funkcionirati da zadovolje interese njenih građana i položaja te zemlje u svijetu, mi također možemo reći da ona nije funkcionalna, da nije čak ni samoodrživa, s obzirom da imamo institucije međunarodne zajednice koje ovdje još uvijek presudno uređuju neka pitanja. Prema tome, ja bih samo zamolio da ne idemo sad u raspravu oko toga, oko nekakvih bazičnih pitanja oko kojih mi u ovoj državi još nismo postigli dogovor, a nadam se da ćemo postići i da ćemo je onda učiniti funkcionalnom i da se vratimo točki dnevnog reda. Zahvaljujem se na pozornosti. Uvažena zastupnica Milica Marković, replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja upravo i hoću da govorim o onome što je na dnevnom redu, dakle, u vezi sa pomenutim Zakonom. Ja sam mislila da smo na prošloj sjednici potpuno razjasnili, odnosno da su kolege iz Federacije shvatile zašto mi iz RS-a ne možemo podržati ovaj Zakon i smatrali smo da je poslije takve jedne obavljene diskusije najlogičniji slijed bio ili da ministar povuče ovaj Prijedlog zakona ili da Zakon pusti, da Zakon doživi sudbinu, znači da bude definitivno oboren, da ne prođe u ovoj proceduri. Neko je ovdje pozivao ministra da kaže, da izađe i da kaže da on zapravo brani ovaj Zakon, a ja sada se pitam i sebe i ministra – šta bi on sada imao da kaže nama ovde, ako je predložio 29 Zakon u ime Vijeća ministara za koji nema podršku ministara iz jednog konstitutivnog naroda. Šta se tu može reći na to? On nema, on po toj osnovi apsolutno nema nikakav argument da brani taj zakon, ako se zna da zakoni mogu proći u Predstavničkom domu samo oni koji imaju podršku sva tri konstitutivna naroda u redu ministara u Vijeću ministara koji predlaže te zakone. I ako neko misli, gospodine Belkiću, ja sam Vas pažljivo slušala dok ste govorili, dakle, ako neko misli, i sada hoću da moja replika se odnosi na izlaganje gospodina Zvonka Jurišića, kojem ja moram da kažem, da li Vi kolega Jurišiću ste slušali sebe šta pričate dok ste diskutovali, dok ste o ovome govorili? Čas kažete da treba se pozvati na Dejtonski mirovni sporazum, baš bih voljela da mi nađete u kom članu Dejtonskog mirovnog sporazuma se kaže da mora se donijeti ovakav zakon u kojima se osniva nova agencija, za koju je vrlo diskutabilno i upitno šta će raditi, na kojim osnovama, s kojim sredstvima, u koju svrhu? Znači, zakon je promašen u suštinskom smislu, a ne u smislu da li mi želimo ili ne želimo agenciju na nivou BiH o kojoj se govori u pomenutom Zakonu. A onda kažete poslije toga, stranci su ti koji treba da razriješe određene dilemične situacije u BiH, a odmah nakon toga kažete mi treba da se dogovorimo i da kažemo ono šta treba da prođe. Zato Vam kažem da li Vi slušate sebe šta govorite i šta pričate i da li ste uopšte slušali diskusiju na prošloj sjednici, kada su poslanici iz RS-a ovdje govorili i obrazlagali, argumentovali, zašto mi ne možemo podržati ovaj Zakon. I ovo je bespotrebno gubljenje vremena i trošenje energije na ovakav Zakon. Kolega Džaferović kaže, eto otklonjene su neke, to nije ništa strašno da mi glasamo, sada nije negativno, sada je pozitivno mišljenje Komisije. Uopšte nije stvar u mišljenju Komisije, nego je stvar u tome što je Zakon suštinski promašen. Znači, suštinski je promašena Agencija o kojoj se govori. Postoji u RS-u, u velikom kapacitetu radi svoj posao, Federacija, čuli smo, radi na tome, i sada neko traži da se zaposli novi, osnuje Agencija, zaposli novih osam ljudi, obezbjedi za početak 400.000 maraka, u situaciji kada se Budžet BiH redukuje. Znači, ja ne znam stvarno da li se mi uopšte slušamo ovdje i da li uvažavamo jedni druge ili mislite, evo mi, ovi iz RS-a su na prošloj sjednici pričali to, a sada će glasati za to. Pa, neće se to desiti, moramo biti principjelni.
Vrijeme.
Ako nešto kažemo onda je to tako i stojimo od početka do kraja iza toga, kao i do kraja, dok se ne iskristališe sudbina ovog Zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zvonko Jurišić, replika. Izvolite.
Ovo što se tiče Dejtonskog sporazuma koji je ovdje nekoliko puta spomenut, vi očito iz RS-a, ili pojedini od vas, promatrate Dejtonski sporazum na način da je to, znači, da je to mirovni 30 sporazum, odnosno vas zanima Aneks IV Dejtonskog mirovnog sporazuma, aktuelni Ustav BiH i ništa više. Aneks VII, njega nikada niste spomenuli, niti želite o njemu raspravljati. I ova, sve one ovlasti koje kažu da u BiH tumač Ustav zakonu je taj i taj, tj. visoki predstavnik u BiH. To su potpisali u ono vrijeme predstavnici Srba, Hrvata, Srbije, Hrvatske, Bošnjaka i td. Mislim da se ne vraćamo. I zato govorim da trebamo biti u okvirima Dejtonskog sporazuma. Na razini države BiH, naravno da se dogovore dva entiteta i tri naroda, znači da je to prioritet dogovoru. Znači da je prioritet i daje se prednost dogovoru, a nikako nametanje bilo kakvih rješenja. Ali sam i ponovio, znači temeljem Dejtonskog sporazuma visoki predstavnik je taj koji može nešto i nametnuti, jer smo tomi i potpisali. Ako je visoki predstavnik i ta dva ambasadora nametnuli i predsjednika i dopredsjednika Federacije nelegalno i nelegitimno, vratimo se i 15-tak godina unazad u RS, je li, kada je nametnuta i nova Vlada, čiji ste vi danas članovi, isto tako na jedan vrlo, vrlo jedan neuobičajen način za normalne države. Helikopteri, padobrani, sazivanje sjednica i izbor Vlade, je li. To je bilo recimo '98. ili '99. ali o tome tada nismo, eto bitno je danas da su sinoć dva ambasadora rekli da treba ostati predsjednik i dva dopredsjednika Federacije i td. Nećemo to, ja sam isto tako da se vratimo materiji. Znači, ovdje je ponuđen Zakon. Meni je jasno i ja cijenim to i poštujem ako ste rekli nije znači postignut dogovor. Jasno je meni kolegice Marković što ste Vi rekli zadnji put da za donošenje bilo kakvog zakona, pa i ovoga, treba iz RS-a najmanje pet ruka u onom drugom krugu, to je jasno ... tako, je li. Znači ako nije postignuto predlagatelj zakona je mogao povući ovaj Zakon što se tiče toga. Ali evo, toliko da, i mislim da bi se trebali vraditi materiji koja je. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Mato Franjičević. Izvolite.
Ma, ja vrlo cijenim ovo, gospodine predsjedatelju, što ste Vi rekli i apelirali na nas da se vratimo u okvire materije koja je definirana točkom dnevnog reda, međutim ne mogu a da ne repliciram na jednu konstataciju kolegice Marković koja je rekla da se ne treba trošiti bespotrebno, jer preduvjet da nešto prođe je da se poštuje volja sva tri naroda u ovom Domu. Bilo bi kolegice naravno dobro da je to tako i bilo bi normalno da je to tako uzevši u obzir sržnu definiciju BiH, a ona glasi da je to država tri konstitutivna naroda i svih, i ostalih i svih građana koji u njoj žive. Međutim, mi nažalost imamo situaciju da dva naroda defakto mogu, imaju zaštitne mehanizme od preglasavanja u Zastupničkom domu a i na razini Parlamentarne skupštine. Jedan narod, hrvatski narod, te mehanime nema i ja vas zato pozivam da budete u dosluhu sa tom potrebom da budemo zaista jednaki u pravima na razini odlučivanja u Parlamentarnoj skupštini BiH i da podržite amandmane koje su zastupnici iz reda oba HDZ-a podnijeli, u cilju implementacije presude Evropskog suda za ljudska prava, u predmetu Sejdić-Finci. Hvala.
Uvaženi zastupnik Milorad Živković, zamjenik predsjedatelja, replika. Izvolite. 31
Zahvaljujem. Samo kratko, znači uvaženom kolegi Franjičeviću da ispravim netačan navod. Naime, maloprije sam bio, ambasador iz Slovačke na sastanku u odlazećoj posjeti mi je rekao jednu stvar kioju želim da podijelim sa vama. Znači, nije bilo bolje Federacije od Čehoslovačke i mehanizma u kome 2/3 Čeha i 1/3 Slovaka, gdje su Slovaci bili apsolutno zaštićeni da ih ne mogu preglasati ni na kojem nivou, ali nije im bilo volje da se ta država održi. Znači, ovdje nije pitanje da li će Hrvati dobiti zaštitni mehanizam u BiH, nego da li će tri naroda imati volju da očuvaju ovu zemlju? Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Petar Kunić, rasprava. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Da se i ja uključim u neke stvari koje nisu, nemaju pravnog osnova koje su iznesene u diskusijama. Suštinsko pitanje u ovom Parlamentu, inače u BiH, je upravljanje, dakle donošenja odluka, što je rekao gospodin Ljubić, i slažem se. Dakle, efikasno donošenje odluka. Za jednu modernu državu najvažnije je da bude efikasna, transparentna i pravedna E sad bi mogli analizirati u kojoj je to mjeri, posebno kad se radi o sudstvu, što je gospodin Kalabić naglasio, ja imam slično stanovište. Suštinsko pitanje efikasnosti rada ovog Parlamenta je naravno u efikasnom donošenju odluka, ali se postavlja pitanje ko je kriv za to? Da li je kriv onaj koji predlaže odluke koje nisu ustanovnog karaktera ili onaj koji sprečava takvu mogućnost? Čini mi se da se to povlači već godinama, dakle godinama da se predlažu odluke koje nisu ustavnog karaktera, i to je najveći poblem ovog Parlamenta. Ja sam taj koji se malo bavim s ovim stvarima, pa je apslutno za uočiti to pitanje. Gospođa Aleksandra, gospođica pardon, Aleksandra je jednu stvar fantastičnu rekla, gdje se pozvala na član 7. Zakona o Sudu BiH, gdje sud BiH može preuzeti neku nadležnost od sudova entiteta. Dakle, to pitanje je suštinski protivno Ustavu BiH. Dakle, suštinski. Zašto? Zato što je Ustav BiH uspostavio isključivu podjelu nadležnosti. I ne može, nigdje ne stoji da jedan organ, državni organ zajedničkih institucija može preuzeti nadležnost entiteta ili jedinica lokalne samouprave. Dakle, da ne govorim o tom, to je princip federalnih država gdje se daje presunkcija u korist Federacije ili entiteta i td., ali tvrdim da je ovo suštinski antiustavno. Suštinski antiustavne su mnoge stvari kad su u pitanju pariteti. Već u entitetima mi imamo zahtjeve i inicijative za promjenu Ustava, mislim u RS-u za predsjednika i podpredsjednika. Postavlja se pitanje ako se primijeni taj princip kako će biti konstituisana vlast u entitetima? To je ozbiljno pitanje, a naizgled djeluje ovako da nije toliko važno. Ovdje je suštinsko pitanje, mi smo rekli na Ustavnopravnoj komisiji, dakle što se tiče ovog zakona, pa ne možete zakonom ovlastiti Sud BiH da oduzima imovinu koja pripada, šta ja znam, Prnjavoru. I članovi ovog zakona su u tom pogledu jasni. Stoji ovako, član 25. – nepokretna imovina koja je trajno oduzeta na osnovu pravosnažne sudske presude upisuje se u zemljišne 32 knjige kao svojina BiH i s njom se postupa u skladu sa propisima koji uređuju postupanje sa nepokretnostima u svojini BiH. Onda imate član koji je potpuno, član 31. pročitajte, koji je decidno jasan. Prema tome, zakon je neprihvatljiv. Sličan zakon imali smo u onom predprošlom sazivu gdje sam ja bio, gdje je bio predložen Zakon o oduzimanju nezakonito stečene imovine. I meni je uvijek žao što taj zakon nije donešen. Tad se radilo o sličnoj situaciji. Pa nemojte, ako oduzmete imovinu u Brodu da ide na knjiženje državi. Ne. To bi mogao biti vrlo opasan put, pogotovo ako ga uvriježi u svojoj praksi Ustavni sud čije odluke su također, barem po mom skromnom stanovištu, ponekad veoma, veoma diskutabilne. Hvala. /kratko prekinuto snimanje/
Gospodine Belkiću, samo ako možete uključit mikrofon.
... [[nije uključen mikrofon]] apsolutno nisam imao namjeru ...
Riječ ima poslanik Drago Kalabić. Izvolite.
nije uključe mikrofon
Ja bih zamolio stručne službe da osposobe tehniku za rad. Pauza 10 minuta da osposobe tehniku. /PAUZA /
Kolegice i kolege, nastavljamo sa raspravom o točki 5. dnevnog reda. Uvaženi zastupnik Drago Kalabić. Izvolite.
Jesu li nam uključili ovo? Jesu, vidim da, vjerovatno u nadi da ćemo biti malo blaži u tim ocjenama svih onih koji na ovim prostorima vedre i oblače, ali tako je kako je. Kada je, rekao sam maloprije, kada je u pitanju ovaj zakon, sve je tu manje više rečeno. Neću naravno da branim ministra na ova pitanja zašto odgovara ili ne odgovara, pretpostavljam da on nije htio biti taj koji će zaustaviti zakon nego da Parlament kaže svoje na svemu tome i to, ja to potpuno razumijem, jel' dobiće odgovor. Dobiće odgovor od Parlamenta takav kakav je, koji se 33 znao unaprijed. Znamo i to da će tu biti sada optužbi, neki će možda dočekati da kažu da smo protiv borbe protiv kriminala i korupcije. Pa evo, šta je ovo sve što smo do sad uradili, niko nam nije dao nikakvo priznanje, jer ovdje je po sistemu da je ćoravoj mački džabe bacati. Znači, što god vi uradite bićete na neki način precrtani. Vidio sam jedan zanimljiv podatak da je, recimo, i to čak onaj čovjek, koga smo kritikovali ovdje i stojimo i dalje na tim kritikama, iz Ureda za žalbe podnio 24 krivične prijave za namještene tendere u BiH. Kad je Pilav, onakav kakav je, podnio 24 prijave i sklopio svu tu dokumentaciju to znači da je to dobro dokazano, i da je vjerovatno to napravljeno i urađeno, je zato što on meni, neće se čovjek ljutiti, nije ličio na toga koji će to uraditi, ali evo. Da bi se te stvari procesuirale ne treba nikakva agencija, a ja tvrdim neće se ni jedna procesuirati. Svi tenderi, sve priče koje idu ovih dana, zato ne treba puno ni pameti, niti treba puno znanja, niti treba puno vremena zato što ljudi to sve dokumentuju i jasno kažu da najveći tokovi korupcije idu preko javnih tendera koji se mogu lako na neki način provjeravati i procesuirati. I za to ne treba nikakva imovinska ni oduzeta imovina, ni agencija, ni ostalo. Govorim samo o jednom segmentu koliko je sav taj sistem, i kad je u pitanju borba protiv korupcije i kriminala, u ovom momentu na određenim mjestima, iz nepoznatih ili poznatih razloga nama, blokirana. Nema ni jedne prepreke trenutno, niti je ovaj zakon prepreka da svi državni organi rade svoj posao. Ovaj zakon, bez obzira kako ga neki pokušavaju predstaviti kao manjeg značaja zakon, kao nebitan zakon, kao nešto što eto prošlo je mnogo toga pa što ne bi i ovo prošlo. E sad smo došli u situaciju da se ono što je sve prošlo do te mjere nagomilalo i postalo toliki problem i postalo tolika smetnja da je više nemoguće bilo šta razgovarati dok se ne završi strukturalni dijalog da vidimo. I odmah da vam kažem nisam ja nekakav optimista, kad je u pitanju strukturalni dijalog, da će se tu nešto posebno desiti. Ali pouka jedino iz rasprave o ovome zakonu je i ministru i ministarstvu da do daljnjega ne bi trebalo ovako slični zakoni da se predlažu i da jednostavno gubimo vrijeme. Eto ako sam i ja bio povod za nepotrebne replike izvinjavam se. Ja kad sam govorio o predsjedniku Federacije nisam znao da je njegov poslanik ovdje, a na Balkanu bolje udarite na porodicu, na ženu, djecu, nemojte dirati predsjednika. To je odmah katastrofa, to se odmah predsjednik se brani do zadnjeg. I on je imao potrebe vjerovatno da kaže neke stvari koje sada nećemo otvarati. Kao što vješt blef koristi Stranka za BiH, ali to isto na Balkanu samo može da prođe. I ne trepnuvši moja kolegica Azra kaže, eto vi ste birali, a mi smo nevinašca mi nikad ni u čemu nismo učestvovali. Ali to može na Balkanu, to ide na kratko pamćenje. Ja predlažem da to nastavite, to pali, to prolazi, nemojte vi odustajati zbog tog što ja to pričam. Stranka za BiH koja je postavila preko 700 ministara, načelnika, funkcionera, vlada, vijeća ministara, naravno da će sad prodati priču da ni u čemu nije učestvovala. I ja vjerujem da će to čak i proći. Ja mislim da, ima šanse, što ne bi prošlo kad je prošlo kod drugih, proće i kod vas. I naravno da smo mi sad u ovome učestvovali, ali evo ja ću potvrditi, ako iko ovo sluša, vi do sada ni u čemu niste učestvovali. I mislim da ste vi nove face i da ste vi nova snaga i nova politika i ja vam želim svu sreću da na tome prođete. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić, rasprava. Izvolite. 34
Hvala poštovani predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, poštovani ministre. Pa, više puta ovdje nisam znao naći bolji termin nego apelovao sam, ne mogu reći sad molio, nemam koga da molim. Ali moja dužnost kao poslanika je bila da upozorim da nikada se u proceduru ne stavljaju zakoni za koje se u startu zna da neće dobiti podršku ili je možda jedina intencija bila u tome i smisao da se neki zakon stavi u proceduru, a da se odmah unaprijed zna ko bi mogao, pod navodnim znacima, biti eventualni krivac ako taj zakon propadne ili bude oboren u Parlamentu. I ako nije postignuta saglasnost na svim nivoima, ako nisu konsultovani svi, a ovdje se bez konsultacija sa entitetima ne može ni na Savjetu ministara postaviti ni jedan, ni jedna tačka doći prijedloga zakona. Pa kad tamo to ne prođe, bude preglasavanje, ja ne vidim zaista smisao da se to stavlja u parlamentarnu proceduru i da se mi dovodimo u ovu poziciju da raspravljamo, a u startu, kao što se moglo i na početku ove diskusije odmah reći u prvih pet minuta, da ne trošimo vrijeme, ovo neće proći i da završimo priču. Dakle, kad je u pitanju sama ova agencija, i upravo sve o čemu su kolege govorile, uvijek može Sud BiH, ako bi proglasili oni i vidjeli neku korist, proglasit se nadležnim i oni to da urade. Pa kad su nadležni, evo nek u okviru svog osoblja formiraju agenciju i nek obeštete budžet BiH, koji su oni oštetili, jer sam dobio na poslaničko pitanje odgovor za 2010. godinu, čekam za 2011. i 2012., jer ti odgovori kasno stižu, oštetili su budžet za 4,5 miliona maraka. I to sam obrazlagao ovdje u više navrata, isfabrikovane neke optužnice, ljudi pritvarani bez ikakvog razloga, dokaza, pa onda naknadno prikupljani dokazi, sud kasnije presudio da je to sve bilo bez veze, da nije bilo nikakvog osnova. I šta se desilo? Desilo se to da je oštećen budžet BiH, kaže za 2010. godinu za 4,5 miliona maraka, a ni marke u budžetu nije bilo predviđeno za te namjene. Pa imaju brate oni osoblja da u okviru svoje institucije formiraju agenciju i da kažu – evo agencije, ne za oduzimanje u presudama imovine nego za oštetu budžeta BiH. Da formiraju stručno neko tijelo, Kolegij nek raspravlja o tome, nek se ne zove agencija, kako god hoće. Dakle, potpuno je ovdje jasno. I ja opet, ponovit ću što sam ponovio ne znam više ni ja koliko puta, molio, kažem molio jer ne znam drugi način šta da uradim, ali mi je dužnost kao poslanika da kažem da ne stavljaju nikada u proceduru prijedloge zakona za koje se u startu, kad neko vidi tekst, naslov, ne treba gledati preambulu, ne treba gledati članove, ne treba gledati obrazloženje, kad odmah se zna da to neće dobiti podršku. I šta će se desiti? Onda će biti, ovi iskoristili entitetsko glasanje oborili zakon, naravno, predviđa Ustav, predviđa naš Poslovnik. Pa onda, novinari, i ono što sam govorio svak ima svog novinara, novinar svaki ima svog poslanika, svaki klub ima svoju redakciju, ovaj ima iz redakcije nešto drugo. Ali ne možete relaksirati svoju poziciju, a najbolja je pozicija ako vas nema u medijima, onda ste pošteni, onda ste čisti pred svim i svakim. Jer ne postoji tekst, ne postoji kamera, ne postoji komentar koji vas neće na početku pohvaliti kao da ste vi nešto angažovani, pa vi ste dali doprinos, pa vi ste se javljali puno puta, od javljanja baš i mojih nema neke koristi, ali evo da iskoristim priliku, a na kraju, rekao sam prošli put i reći ću uvijek pozdravljam nevladine organizacije, ali će, ne znam što pominjem ali moram, uvaženi moj prijatelj, zaista prijatelj pošten Ivica Čavar izaći na konferenciju sa svojom ekipom i kaže – Parlament usvojio 3% zakona. I onda što je najgore poredi nas sa Srbijom i Hrvatskom, a oni jednonacionalne države. Kao digresija, pratim, i to vam je primjer našeg Parlamenta, pratim dva dana zasijedanje Parlamenta Srbije i raspravljaju dva dana o ratifikaciji dvije konvencije međunarodne, a u svakoj državi je međunarodna konvencija ima supermat nad domaćim Ustavom. I oni raspravljaju dva dana o dvije konvencije i haos nastao u Parlamentu. Sjetim se ja naših 35 ratifikacija, ja ne pamtim da smo ikad i o jednoj ratifikaciji ikad išta govorili. Nego stiglo iz Predsjedništva, neko potpisao, da li Ministarstvo za inostrane poslove, da li Predsjedništvo, koje je nadležno, i mi onda nađemo najbolje rješenje, i tim sam najzadovoljniji i ja, hajmo to u paketu ratifikovati. Nikad o tome nismo raspravljali. I hvala Bogu da nismo jer pitanje je šta bi onda mi sve otvorili tek, pa bi onda došla i ova agencija u toj ratifikaciji koja veze nema sa dnevnim redom. Ali evo da se vratim na ovu agenciju. Dakle, uvijek će postojati razlog da se Sud BiH proglasi nadležnim za nešto. Kad bi vidio i kad bi oni procijenili da je u nekom krivičnom djelu ogromna mogućnost da se oduzme neka imovina, ne to što bi oni donijeli korist budžetu BiH i toj agenciji koja bi gazdovala tom imovinom, nego da se oni proglase kako su oni napravili revolucionarni posao, kako su donijeli neku presudu istorijsku, kako oduzeta imovina. I to, završavam, vraćam se na onaj prijedlog inicijative da me razriješe u onoj komisiji, pa da smo htjeli da riješimo probleme, imali svoju komisiju koja nije, ona jest Istražna bila, ali nije ona sud, tužilaštvo, Agencija za oduzetu imovinu, a svi gdje stanujemo, ponavljao bezbroj puta, samo u 100 ili 200 metara okrenemo se, najmanje ćemo dvojicu, ne valja o komšijama ružno govoriti, komšije su najpreče, bliže i od rodbine, ali najmanje dvojica iz tog komšiluka su na nelegalan način stekli imovinu. Dana radnog staža nemaju, a tri firme, pet firmi. Pa ženu prijavili tamo, sina ovamo, pa ne znam ni ja, da ne idem dalje. Dakle, od ovakve agencije, pvo niko neće imati koristi. Druga stvar, ako u entitetima postoje te agencije i ako vidimo da su oni polučili neki rezultat, pa valjda će neki drugi saziv shvatiti pa reći – ljudi evo ovi su uradili, hajmo i mi to na nivou BiH. Ali ... da obaveže samo institucije BiH, jer bi ta agencija trebala biti nadležna za to, ako su one entitetske nadležne za entitete. Dakle, ja još jednom apelujem, jer ne znam, kažem, termin koji ću, ne mogu da vas molim, ne vršim ne daj Bože pritisak, odakle mi pravo, da nikada u proceduru na dnevni red ne dolaze nam prijedlozi zakona za koje se u startu, ama baš u naslovu nekog zakona zna da neće dobiti podršku. I onda šta ćemo, šta radimo? Iscrpljujemo se. Na svu sreću, niko se oko prijedloga bilo kojeg zakona između nas kolega, bez obzira iz kojeg naroda dolazimo i političkih opcija, neće oko toga svađati, zavaditi, možda oko rasprave imaćemo uvijek normalno nesporazuma, ali čim je pauza sješćemo zajedno, popiti kafe i biće to uredu. I ne treba nam tu nikakva agencija i od nje, čak i kad bi oduzela od nekog, ko bi imao koristi? Građani i narod neće imati. Šta ćemo sa tom agencijom?
nije uključen mikrofon
Ko me upozorio na vrijeme? A dobro, hvala. Uvažavam kolegu Tomića moram se s njim vratiti, pošto mi je rekao da je vrijeme ja odma prekidam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Jovičiću, posebice što nije ostao samo na konstataciji da ne treba trošiti vrijeme na one zakone koji ne mogu biti usvojeni, već što je to iscrpno i obrazložio i bio je i u okviru vremena. 36 Ja ovdje na displeju vidim prijavu za repliku uvažene zastupnice Azre Hadžiahmetović, međutim prema našoj evidenciji ona je iskoristila svoje poslovničko pravo na replike i pozivam uvaženog zastupnika Adnana Bašića koji se prijavio za raspravu. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedavajući. Ma, vjerujte nisam toliko htio da diskutujem jer vidim da su neki htjeli da kažu ono što sam ja već u sebi zamislio. Ali poslije svega ovoga sam malo zbunjen i dodao bih tu još dvije asocijacije, iako nisam iz porodice Fazlinovića sada se pitam ko je ovdje lud, ko zbunjen a ko normalan. Izgleda da još dijagnoza nije utvrđena, ima dosta ljekara među nama. Dame i gospodo, imam drugi jedan osjećaj koji, evo vidite iz nekoliko prethodnih govornika, se to, ne naslućuje nego očigledno vidi. Kada se god ova naša još uvijek napaćena i jadna domovina BiH spomene kao država i njena državna prava otvori se nova Pandorina kutija. Nelogično je meni, zato sam i zbunjen, da Državni parlamenti, poslanici Državnog parlamenta, najviše energije potroše na rušenju države, virtualno. Sve što je jača treba uništiti. Evo, ovo je najbolji dokaz. Nije ovo neki veliki zakon koji će izazvati buru u državi BiH. Ali ne treba da bude jaka država, što slabija to bolja. Kome to odgovara? A svi smo mi njeni državni poslanici. Nikad na ovaj način niko od vas neće da kaže niti da razmišlja, i zato sam zbunjen. Ali dobro. Ovdje nismo svi pravnici, nismo diplomirali pravo, ima nas različitog intelektualnog obrazovanja, ali ja vjerujem, veliki broj dobrog životnog iskustva, da laički kao svaki građanin pristupamo, naravno svakom zakonu u državi u kojoj živimo. Moramo, život nas tjera da malo razumijemo zakonodavno pravni sistem svoje države da bi mogli po njemu postupati, jel'. Dakle, tom logikom i logikom zdravog razuma ja sam postavio ove stvari onako kako sam smatrao da će biti postavljene u ovom Parlamentu kada je ovaj zakon u pitanju. Neumitnost logike je da uvijek ima niža i viša instanca u svemu. U ovom sistemu je to pravosuđe. Dakle, najveća instanca države BiH je Sud BiH. Ako je on pokrenuo krivični postupak protiv lica ili institucija, ili bilo koga ko potpada pod Krivični zakon, nad kojim on ima ingirenciju, onda kompletan proces on vodi i njegova je zadnja, kao što bi rekao narod. U ovom slučaju se radi samo o jednoj činjenici koja zbunjuje. Ako Sud BiH vodi proces protiv nekog kome je zaplijenjena imovina, nije važno koja i kakva uglavnom ona je zaplijenjena, sud nastoji da iznađe mogućnost zaštite te imovine do donošenja konačne presude. Druga je stvar šta će biti u toj presudi. I to mi ne možemo da prejudiciramo. Ali je problem u tome, i to je neko rekao, što sam i ja razmišljao kao čovjek, a ko će odgovarati ako se uništi ta imovina? Iz RS-a, oni otvoreno kažu da su oni već donijeli te zakone koji to regulišu. Međutim, ovo je Sud BiH. Njegova nadležnost je taj krivični postupak i definitivno i zadnja i konačna presuda je njegova i tada će se odlučiti šta će biti s tom imovinom. Ali ne može sud tada odlučiti ko će biti odgovoran što je ona uništena, ili rasprodana, ili pokradena, ili devastirana. I ovim, ja sam shvatio, molim vas da me shvatite ja logički razmišljam, da se ovdje samo radi o tome da se konačno osnuje ili stvori neko tijelo koje će biti pod pokroviteljstvom Suda BiH, jer je to njegov nadležni postupak, kako sačuvati tu imovinu i na kraju ili je vratiti vlasniku, kako neko od vas reče, ili je jednostavno zaplijeniti, a daljnji postupci se znaju. A ovdje niko nije govorio o tome šta će se dešavati poslije toga sa tom imovinom. Sve se bazira na tome ko će se brinuti o toj imovini. Ja mislim da je najviše ovdje, koliko sam vidio, nesporazuma oko toga. Da li je to nadležnost BiH ili 37 entiteta? Ne znam, vjerujte, sad sam ponovo, kažem, zbunjen. Ona dva sufiksa i prefiksa ću ovaj put izostaviti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Niko Lozančić, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, članovi Vijeća ministara, gosti. Pa, ja sam prošli put dobrim dijelom govorio šta mislim o Prijedlogu ovog zakona, a ponovit ću neke stvari, da ne bi se pomislilo da sam promijenio mišljenje. Ja mislim da je ovo zakon koji ne bi trebao nikom smetati i prošli put sam obrazlagao što ne bi trebao nikom smetati. To je jedan provedbeni propis koji omogućava da Sud BiH u okviru svojih nadležnosti riješi jedan dio problema koji se tiče upravljanja imovinom koju je sud oduzeo u postupku. Znači, ovo nije agencija i ponovit ću i to, jer je takvih rasprava bilo kao da je ovo agencija koja će oduzimati imovinu, znači ovo nije zakon o agenciji koja će oduzimati imovinu, nego Zakon o agenciji koja bi trebala upravljati imovinom koju u postupku oduzme Sud BiH. Točka. I propisani su načini kako će se to raditi. Ne vidim, moram reći, što je ovaj zakon izazvao toliko polemika i pozivanja na Dejtonski mirovni sporazum, znači jer obično kad su krupnije stvari u pitanju onda mi posegnemo za Dejtonskim mirovnim sporazumom i svim drugim sporazumima koji su definirali stanje ovako kako jeste. Ovdje je drugo ključno pitanje, koje se isto tako nametalo čitav dan rasprave, predlagati ili ne predlagati zakone pitanje je sada. Znači, i to ključno pitanje. Ovo je zakonodavno tijelo i osnovna funkcija ovog tijela gdje mi sad sjedimo, gdje smo zastupnici, jeste zakonodavna aktivnost. Ukoliko neće Vijeće ministara predlagati zakone, ukoliko mi nećemo predlagati zakone, postavlja se pitanje smisla postojanja ove institucije. Jedna od osnovnih aktivnosti Vijeća ministara jeste isto tako predlaganje zakona. I mi smo skloni, kako nam kad odgovara, prozivati ministre, Vijeća ministara za neučinkovitost, da ne rade i td., onda kad ne predlažu zakone. A mi danas imamo na dnevnom redu, jedne od dvije sjednice u okviru ovog mjeseca planirane, imamo osam zakonskih prijedloga, od kojih je njih šest izmjena i dopuna do, uračunajući i ovo uvaženog kolege Magazinovića koja u biti mijenja dvije riječi u nekom članku. I to je jedan od zakona od tih šest. Imamo dva iz Vijeća ministara, onaj drugi će doći na dnevni red, pa evo i o njemu ćemo vjerovatno reći svoje mišljenje šta mislimo, gdje već imamo zakon, znači koji regulira tu oblast, ali evo procjena na Vijeća ministara da treba novi zakon. I imamo ovaj zakon koji, eto će urušiti sve odnose u BiH ako ga ne daj Bože usvojimo. I moram prokomentirati povremeno pozivanje iz petnih žila na Dejtonski mirovni sporazum, pa se da stvoriti slika kako mi ni slučajno ne bismo smjeli taknuti niti razmišljati da tu uzvišenu riječ spomenemo jer ne daj Bože mogli bismo izazvati nered u ovoj zemlji. Ja ću vas, kolegice i kolege, podsjetiti samo na jednu stvar o kojoj se bavi čitava država evo 2-3 godine, pa nemao rješenja. Presuda Suda u Strazburu u slučaju Sejdić-Finci je u žestokoj suprotnosti sa Dejtonskim mirovnim sporazumom i njegovim Aneksom VII, u žestokoj suprotnosti. Znači, nije 38 Dejtonski sporazum, sad ću malo okrenuti, da okrenem malo ploču, nije Dejtonski mirovni sporazum u suprotnosti sa Sudom u Strazburu nego je odluka Suda u Strazburu u suprotnosti sa Dejtonskim mirovnim sporazumom. Hajde da zaključimo da ne ispoštujemo to. Što se patimo, mislim, zabavljamo javnosti, tri godine zabavljamo, tragamo za nekim rješenjima kako bi mi to proveli a da, eto da nikog ne zaboli. I nemamo još uvijek rješenja. U suprotnosti s tim Dejtonskim mirovnim sporazumom, ako bismo ga tako, su mnoge druge stvari ili u suprotnosti sa logikom je Dejtonski mirovni sporazum. U suprotnosti sa pravdom je Dejtonski mirovni sporazum, u suprotnosti sa racionalnosti je Dejtonski mirovni sporazum, u suprotnosti sa zdravom logikom je Dejtonski mirovni sporazum. Ali nemojte slučajno da ga diramo, nemojte da ga diramo. Jer mi ćemo i dalje braniti tu svetu kravu, ali ćemo povremeno kukati nad vlastitom sudbinom jer se u ovoj zemlji u 14 parlamenata donose zakoni, a niko ni s kim nije dužan da ih uskladi. I onda se čudimo odakle ovoliki haos u državi. Pozivamo se na racionalnost. Što će nam 14 parlamenata? Jel' to racionalno, 14 vlada? Jel' to racionalno? Pa ako već hoćete racionalnost, da idem do kraja, ako već hoćemo racionalnost pa hajmo samo jednu agenciju napraviti u državi za upravljanje oduzetom imovinom, pa da upravlja svom imovinom koju oduzme bilo koji sud u BiH. I to je racionalno. Odakle to neracionalno samo ako se uspostavlja državna agencija, mislim po kojim kriterijima, ja bih volio da mi se kriteriji objasne? Znači, ovaj zakon je jedan od ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Uvaženi kolega Vama se ne mora dopasti ovo što ja govorim niti se meni dopada što mnogi drugi govore, ali ja ne prekidam nikoga, ja iznosim svoje stajalište i nemam obvezu da se dopadnem bilo kome. Znači, govorim o logičkim stvarima, govorim o stvarima u kojima mi pozivamo da ministar procjenjuje. Hoće li neki klub, neki zastupnik slučajno podržati rješenje koje je u okviru procedure, u okviru standarda da se uradi i predloži i prođe Vijeće ministara? Koji je to čarobnjak? Ko to može znati? Mi smo imali ovdje zakon koji nije prošao, koji nije predložio ovaj ministar. Ne znam ni ja i ja sam se začudio, svi smo ga hvalili ovdje u raspravi. Evo, on je danas kao predmet Izviješća Kolegija, ovdje pred nama. Ne znam što taj zakon nije prošao. Koji to ministar može u takvim uvjetima raditi? Koje to Vijeće ministara može napraviti bilo kakav pomak i bilo kakvu učinkovitost? Dajte da budemo korektni, mislim samo, znači da kažemo i da uspostavimo standarde kad procjenjujemo i ocjenjujemo i kad dijelimo lekcije evo ministrima ili ne znam ni ja bilo kome drugom. Samo da standarde uspostavimo i lako ćemo onda. Kažemo nećemo više, previše smo zakona donijeli, previše agencija donijeli, odsad raspravljamo samo o zakonima koji ukidaju agenciju. To je standard i hajmo u tom pravcu ići onda. Ali mislim da se dogovorimo, a nemojmo samo kako nam kad odgovara iščitavat ono što samo nama odgovara. I pozivanje, pazi, kad bismo mi ovdje stavljali van snage sve zakone u ovoj zemlji, protiv kojih su bili zastupnici iz jednog od konstitutivnih naroda, puno zakona ne bi prošlo, ako se poziva na preglasavanje. Ja pripadam i klubu i narodu koji je najčešće preglesavan, vjerovatno u ovoj državi. Činjenica tako je, ali poštujemo demokratske procedure, nismo zadovoljni time znači, ali poštujemo, i ne vidim ni jednog razloga da se stalno vraćamo. Ovo govorim, meni nije problem ja o ovoj temi mogu pričati tri dana, nije mi problem. Hajmo samo raspravljati o Dejtonskom mirovnom sporazumu, evo 39 zalažem se i za to, samo da o tome raspravljamo. I da vidimo, da izlogiciramo sve dijelove Dejtonskog mirovnog sporazuma, od preambule do zadnjeg stavka. Nemam ništa protiv, pa da jednom više raščistimo to, a ne da se pozivamo na to samo kad nam i koliko odgovara. Znači, ovaj zakon je jedna od obveza BiH iz Mape puta za bezvizni režim. Ovaj zakon, ponavljam, ne uzima nikom nikakve nadležnosti. Ovaj zakon uspostavlja agenciju, možda ima previše nekih drugih agencija koje su neotrebne, hajmo otvoriti raspravu koje su nepotrebne pa da ih ukinemo ako nam ne trebaju, ali ova agencija treba. Treba Sudu BiH. Sud BiH postoji, postavljen temeljem zakona. Mi možemo govoriti koliko je ko podržavao ili ne podržavao uspostavu tog suda i kako ga je podržavao, mislim na kojim elementima, ali on postoji ljudi moji, on sudi. Prema tome, samo da pokušamo malo stvari stavljati u jedan kontekst. Mi ćemo raspravljati o različitim preporukama različitih institucija koje nikog ne obvezuju. Pa kome to treba danas više u ovoj državi? Mislim, ili da radimo ili da se razilazimo, mislim, ali uistinu ako napadamo svaki pokušaj da se predloži neko zakonsko rješenje, ne znam dokle ćemo stići. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Već ima jedno vrijeme kada se ministar javio, međutim imamo još dvije replike i jednu raspravu, pa hoće li ministar na kraju ili sad odmah?
nije uključen mikorofn
Dobro, replika uvažena zastupnica Milica Marković. Izvolite
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa da je racionalnosti u ovom Parlamentu mi vjerovatno danas ne bismo ovdje učili jedne druge šta je principijelnost i kad neke zakone podržavamo, kad neke zakone rušimo. Pa to ide dotle, do te mjere da se sad problematizuje i dovodi u pitanje uopšte zakonodavna aktivnost ovog Parlamenta, kao da je zakonodavna aktivnost samo se odnosi na to kad treba da donesemo neki zakon, a ne i kad treba da ga oborimo. Bio je zakon, kolega Lozančiću, i kad je Klub SNSD-a predlagao zakone o ukidanju Suda i Tužilaštva BiH, pa to se tad smatralo, vi ste ga odbili iz prve, znači to se smatralo da to uopšte nije, ne treba se raspravljati o tome, šta mi to postavljamo, šta mi to dovodimo u pitanje. I to je bila zakonodavna aktivnost, pa mi smo pomirili se s tim i prihvatio Klub SNSD-a da je to oboreno ovdje, da nije uopšte prihvaćeno i da zakon nije prošao. A što se tiče principijelnosti Dejtonskog mirovnog sporazuma ja znam da danas nekima u Federaciji BiH je zlo kad se spomene Dejtonski mirovni sporazum, ali kad se govori o tom dokumentu onda se trebalo misliti nekad davno ljudi kad određene stvari ne urade ili ne naprave u trenutku kad je vrijeme da se to uradi, mogu poslije trčati i pokušavati u beskonačno da to urade neće nikad stići više te stvari. E tako isto, kolega Lozančiću, kad pričate o Dejtonskom mirovnom sporazumu, o njemu ste trebali misliti kad ste potpisivali Vašingtonski sporazum, pa danas 40 vjerovatno ne bi se pričalo o nekim stvarima koje se mogu nazvati zajedničkim imeniocem ravnopravnost Hrvata u BiH. Tad ste trebali o tome misliti da li je bolji Dejtonski mirovni sporazum ili Vašingtonski sporazum. A što se tiče Dejtonskog mirovnog sporazuma on je nama najbolji dokument, nama u RS-u, i slavimo dan kad je donesen i slavićemo dok postoji RS, bez obzira koliko se on nekima ne dopadao, i branit ćemo uvijek u ovom Parlamentu. Dakle, sve dok je poslanika iz RS-a Dejtonski mirovni sporazum za RS će biti najbolji mogući i sve ćemo učiniti da se on ne promijeni i da mu se ne promijeni ni jedno slovo koje postoji u njemu.
Uvaženi zastupnik Zijad Jagodić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja bih takođe kao poslanik želio da prokomentarišem malo ovaj prijedlog i ovu debatu prethodnih govorinka. I mislim da, evo prije svega kolega Slavko Jovičić je rekao, kad je u pitanju ovaj Zakon, dajte da na neki način sve što je u zaglavlju, u preambuli i td., tako usmjereno, prije svega prema entitetu RS, da to za njega i za ostale poslanike nije prihvatljivo i td. Ja se slažem u velikom dijelu da treba poštovati upravo sve, sve praktično prijedloge upravo predstavnika, poslanika tog entiteta, međutim ipak ono što je na nivou BiH trebamo isto tako uvažiti. Što se tiče kolege Bašića, on je rekao da upravo treba malo više, obzirom da smo državni poslanici, da moramo više težiti tome. I u tome se slažem, međutim kolega Bašiću, Vi ste koliko ja znam u zadnje vrijeme upravo u koaliciji sa većinskom strankom iz RS-a SNSD-om i td., da ne govorim još iz Federacije, ali vi bi definitivno trebali sjesti pa se dogovoriti, naći najbolje rješenje koje će riješiti ove dileme koje su danas pred nama. I mislim da oko toga, preporučio bih da malo podebatirate i da i mi jednostavnije rješimo ovo pitanje. Kolega Lozančić, on je rekao da bi bilo dobro na neki način sve te nadležnosti, svih sudova moguće uspostavom neke organizacije ili agencije koja bi sve skupa to objedinila i pobrinula. Ja mislim da i to objektivno nije ni logično, nije ni normalno. Ja koliko znam, radeći kao, u privredi sa sudovima, svaki sud na svakom nivou ima svoje određene službe, tijela u stečajnim, odnosno ne samo u stečajnim, nego u izvršnom postupku, zna se tačno, nije ovaj predmet od juče, sudovi to rade proteklih 10, 15, 20 godina, ne znam od kad postoje. Mislim da što se tiče ove nezakonito stečene imovine moguće bi bilo dobro da se oko tog razmisli ako već ne možemo, ne možemo naći rješenje, jer je bolje ikakvo nego nikakvo. Kolegica Marković, ona govori definitivno da, vezano na Dejtonski sporazum, da smo mi praktično, da se moramo toga Dejtonskog sporazuma držati. Jeste ali mi se držimo samo ono što nekom godi. Ja mislim da moramo definitivno gledati i druge. I upravo isto kolegama iz Federacije smatram da moramo razumjeti mišljenje i stavove poslanika iz RS-a, ali mislim da moramo učiniti nešto da po ovom pitanju praktično dođemo do rješenja koji će olakšati sudovima problematiku koja se nalazi pred njima. Ja bih zamolio i očekujem predlagača ovog Zakona, da u ... nam pojasni, da li je to pritisak, da li je to od međunarodne zajednice urgencija, od Direkcije evropskih integracija, da li mi to zaista moramo i na kraju krajeva pojasnite nam da znamo sami da li moramo, da li moramo ili treba tražiti 41 konsenzus među nama poslanicima ovdje da se riješi ovaj problem. Ja smatram da u tom pogledu treba i tražiti rješenje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Evo ministar je tu, on će sigurno obratiti se, ali evo ne damo mu prilike. Uvaženi zastupnik Niko Lozančić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. Pitanje prava predlaganja zakona od strane zastupnika nije dio Dejtonskog mirovnog sporazuma, uvažena kolegice Marković, to je poslovničko pitanje ovog Doma i ja sam se uvijek zalagao i uvijek ću se zalagati za pravo zastupnika da predlažu zakon kakav god hoće. Znači, tako da ovaj, moguće da ste me krivo razumili, znači nikad i nikad neću osporiti pravo zastupnika ili kluba zastupnika ili grupe zastupnika da predlaže zakon, apsolutno to podržavam. Drugo, Vašu konstataciju da smo trebali misliti u vrijeme kad smo potpisivali i Dejtonski i Vošingtonski sporazum, apsolutno prihvaćam s Vaše strane i to, da ne ..., neću Vam sve odbiti. Znači, prihvaćam stvarno smo trebali misliti. I ja poštujem ovaj Dejtonski mirovni sporazum, da se mi razumijemo, ja poštujem Dejtonski mirovni sporazum, ali mi se ne dopada. Pazite, znači ja poštujem. Normalno je ako Vi očekujete od mene da ja kažem da mi se on sviđa, a ne sviđa mi se, onda Vi od mene očekujete nešto nenormalno. Znači, ja ga poštujem dok je on na snazi tako da nećete imati problema sa mnom što se toga tiče. Ali ja očekujem da ga svi poštujemo, ne samo kad nam odgovara, nego uvijek. Znači, meni nikako ne odgovara al' ga poštujem. Pa očekujem i od vas ostalih koji ga volite da ga poštujete i kad vam malo ne odgovara. Eto, ništa više. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Saša Magazinović, rasprava. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja ću početi tamo gdje je kolega Kunić stao kada je rekao – žao mi je što nije prošao Zakon o oduzimanju nelegalno stečene imovine. Dakle, ja se sa njim slažem i iako to nije zakon koji je danas na dnevnom redu, ovaj Zakon o kome raspravljamo nas je podsjetio i na to da nam je jednom ovdje u Parlamentu falilo tako malo da usvojimo taj Zakon, ali šta je tu je. Zakon o upravljanju imovinom privremeno i trajno oduzetom u krivičnom postupku pred Sudom BiH je Zakon koji će dobiti apsolutnu podršku od strane Kluba SDP-a i čak i da se ne ide u detalje dovoljno je pročitati obrazloženje ovog Zakona iz kojega je sve više nego jasno. Ne samo što je neko od prethodnika pomenuo da je Mapom puta za liberalizaciju viznog režima u 42 nadležnost data aktivnost za donošenje jednog ovakvog zakona, a samim tim i obaveza, nego je u obrazloženju vrlo jasno rečeno i precizno rečeno i kada, da je ovaj Parlament 2009. godine donio zaključak kojim je zadužio Vijeće ministara BiH u vezi sa pripremom zakona. E sad ja postavljam pitanje, ja sam provjerio, ako sam dobio tačnu informaciju, a nema razloga da ona nije tačna, ovaj zaključak je donesen jednoglasno. Ja sad postavljam pitanje – da li se mi to igramo kao Parlament sa Vijećem ministara? Prvo ih zadužimo da naprave zakon, a onda kažemo da je zakon neprihvatljiv uopšte da o njemu raspravljamo i ne znamo zašto je došao uopšte u parlamentarne klupe. Zašto ljudi nisu tad kad je bio predlagan zaključak kazali ovo što se danas govori kad su, kad je puno vremena i resursa potrošeno da se napravi jedan ovakav zakon. S druge strane ja razumijem i potrebu da ovakvi zakoni uvijek otvaraju mogućnost da se govori o efikasnosti tužilaštva, da se govori o efikasnosti sudstva. Vrlo rado bih upitao, iako to nije dio samog Zakona, ali u obrazloženju tamo stoji koja je imovina, koje godine, u kojem iznosu oduzeta – kako to da recimo, konkretno u Federaciji BiH, od '97. godine do danas je Finansijska policija zadokumentovala preko 550 krivičnih djela koja obuhvataju više od 1.700 ljudi koji učestvuju u njima, gdje je procijenjena šteta finansijska veća od 3 milijarde? Kako to da je svega četrdesetak slučajeva uzet u razmatranje, a nula riješeno do kraja? Ali to nije tema, ali veže nas između ostalog i tema ovog Zakona. Osim što nije tema, mogu nas optužiti, jel' da vršimo pritisak na tužilaštva, ali neko to pitanje mora postaviti. U ovom obrazloženju vrlo je jasno podcrtana i segment izvještaja o napretku BiH koji se takođe tiče onoga čega je predmet ovaj Zakon, gdje vrlo jasno kaže da nedostaju efikasne strukture za upravljanje oduzetom imovinom i njeno održavanje. I da ne bih ponavljao ono što je kolega Lozančić rekao na početku svog izlaganja, dakle mislim da smo otišli malo u krivom smjeru pozivajući se na Dejton, na ingerencije i ne znam ni ja šta. Ovo je jedan vrlo praktičan zakon koji će omogućiti da ono što je neefikasno, a s tom ocjenom se slažu i oni koji predlažu ovaj Zakon, a ta ista ocjena je i od strane suda, da je neefikasan sistem upravljanja ovom imovinom, dakle da učinimo efikasnijim. I ako ga posmatramo na taj način, onda nema nikakvog, nikakvog razloga da ne podržimo principe ovog Zakona. A ako neko ima neku primjedbu konkretnu ima priliku u amandmanskoj fazi popravljati ovaj Zakon. I još jednom na kraju, dakle Klub SDP-a će u potpunosti podržati Zakon, principe ovog Zakona na način kako su predloženi. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Hvala Vam predsjedavajući. Ja se moram samo kratko osvrnuti na riječi uvaženog kolege Magazinovića koji je ovdje izrazio žaljenje što nemamo Zakon o oduzimanju nezakonito stečene imovine. Ja ću odmah reći niko iz RS-a nikada na nivou BiH neće glasati za takav zakon. Zadivljena sam Vašom zaista željom da se borite protiv korupcije, ali ja ne znam zašto, evo u Federaciji gdje SDP već preko dvije godine vrši vlast, nije napravljena agencija koja će upravljati imovinom koja je oduzeta 43 izvršenjem krivičnih djela pred entitetskim sudovima u Federaciji i zašto nije donijet federalni zakona za oduzimanje nezakonito stečene imovine? Bar SDP to kao neko ko vrši vlast u Federaciji može uraditi, ako smo već mi kao opozicija u RS-u, u Narodnoj skupštini RS mogli nametnuti, i evo usvojen je nacrt jednog takvog zakona za oduzimanje nezakonito stečene imovine. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić, replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ma, izađe kolega Magazinović, ali evo sve se ovo moglo preduprijediti na jednostavan način. Čak i Sud BiH, pa rekli smo više puta, al' da se ne vraćamo jel' legalan, nelegalan i Tužilaštvo, kad bi donio takvu presudu da oduzima imovinu zašto ne može u presudi da kaže – oduzeta imovina od tog i tog lopova, stečena lopovskim radnjama, kriminalom, kako hoće stručno neka zovu, stavlja se na raspolaganje Agenciji RS-a, ako je taj lopov iz RS-a. A ako je lopov iz Federacije u presudi, pa to je vrlo jednostavno, napišu biće na izdržavanju kazne, ne znam u kojoj kazneno-popravnoj instituciji, a imovina koja mu je pravosnažnom presudom oduzeta stavlja se Agenciji RS-a(?) Ali opet i tu sad zamka, čim dođe on na Sud BiH, iz RS-a, njemu je izrečena presuda svaka, i zatvorska, i imovinska, i materijalna, i moralna i ne znam kakva druga. Pa znamo mi svi iz drugih predmeta koji su bili tu, a onda je to lanac neprekidni, neprekidni lanac od kojeg nema izlaska. Zato ova agencija i ovakvo, ona bi možda imala efekta u nekoj državi koja je jednonacionalna, koja nema ovih drugih tenzija. Ali navedite mi primjer gdje je Srbin na Sudu BiH, u bilo kojem postupku i procesu, imao ravnopravan tretman kao što su ostali građani BiH. Ni u jednom, imam dokaze pa ih mogu kasnije obrazložiti.
Riječ ima predsjedavajući Predstavničkog doma, doktor Božo Ljubić. Izvolite.
Uvaženi kolegice i kolege zastupnici. Ovdje je neko rekao o vršenju vlasti u ovoj državi, možda toga ima, ali nema upravljanja nigdje. I evo tretiramo jedan problem upravljanja privremeno i trajno oduzetom imovinom i ne možemo se oko toga složiti. I onda se tužimo svi skupa kao građani i kao zastupnici da je država nefunkcionalna, da je neefikasna, da nam propadaju resursi i td. Pitam vas ja – šta će biti sa 100 kvintala krompira, rećemo, koji se oduzmu u nekom procesu, privremeno i td. ako nemamo subjekta koji će s tim upravljati? Dakle, sagnjiće i propašće. I na kraju, ja zbilja ovdje, evo ponovo se vraćam na jednu stvar koja je moja svježa uspomena sa jednoga putovanja u Baku. Dvorana od 20 tisuća mjesta napravljena za osam mjeseci, od ledine do spremnosti za Eurovision Song Contes, a mi ovdje u Parlamentu za osam mjeseci ne možemo da nabavimo šest kompjutera i šest laptopa, zato što smo neefikasni. Zato, prema tome nema ko drugi ovdje razgovarati o boljem upravljanju nego mi. 44 I evo, ja se ... [[isključen mikrofon]] replika, uvažni ministar se javio za riječ već davno.
Replika, poslanik Borislav Bojić. Izvolite.
Uvaženi kolega zaista ovo što ste rekli je zanimljivo. Kad pogledamo sad, recimo npr. sljedeći zakon, a to je, recimo Zakon o zaštiti novih sorti bilja, gdje je uz dodatan napor i konsultacije na svim nivoima vlasti u kojima i Vi, kolega Ljubiću, učestvujete, došlo do potpunog saglasja među onima koji su trebali da kažu svoju riječ o određenom zakonskom projektu. Takav projekat dobije potpunu saglasnost i ja vjerujem da će sljedeći zakon dobiti podršku u ovom Parlamentu. Što znači da predlagač nije ni imao namjeru da ovaj Zakon prođe, nije se uopšte potrudio da ovaj Zakon prije svega dobije podršku svih onih koji u BiH odlučuju, a ovdje odlučuju svi, ovdje odlučuju i entiteti i konstitutivni narodi i vi lideri političkih partija pravite tu atmosferu. Dakle, ja mislim da ovdje nije bilo namjere da ovaj Zakon bude prihvaćen. Da je bilo namjere prošla bi se procedura kao što je recimo npr. kod Zakona koji slijedi. Pa je čak ovdje, vidjećete kod ovog Zakona, uzmite pa pogledajte ovaj Zakon, vidjećete tamo kad uzmete, recimo, npr. konsultacije u postupku izrade zakona. A pogledajte s kim se konsultovao ovaj predlagač Zakona, pa ćete vidjeti da se ovdje konsultovalo sa nadležnim ministarstvima entiteta, pa sa Distriktom Brčko, pa sa, ne znam ni ja, raznoraznim drugim institucijama, ko god je bio zainteresovan imao je priliku da nešto kaže o Zakonu. O ovom Zakonu kazao je samo predlagač, jel’ on ustvari nije ima namjeru da Zakon bude donešen. Nadam se da se razumijemo kolega Ljubiću.
Zahvaljujem. Ministar pravde Bariša Čolak. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedatelju. Cijenjene zastupnice, cijenjeni zastupnici. Ja ću biti vrlo kratak jer sam praktično prozvan od uvaženog zastupnika Belkića za pasivnost. S druge strane osjećam se prozvanim zašto se uopće ovakav jedan zakonski prijedlog nalazi u parlamentarnoj proceduri. Vjerujte ovo nije hir ovog ministra i, a ne daj Bože da pomislite da je namjera ovog ministra da ovaj Zakon ne prođe, a i takvih sam konstatacija čuo. Naime, uistinu Mapa puta za liberalizaciju viznog režima je definirala, dakle, tada još naše obveze po ovomo pitanju. BiH nema učinkovite mehanizme skladištenja, upravljanja i raspolaganja imovinom koja je stečena na nezakonit način. Ovaj Parlament je donio u tom smislu zaključak na 55. sjednici, održanoj 10. lipnja 2009. godine, zadužio Vijeće ministara da se pripremi taj Zakon. Ako se sjećate i izvješća Evropske komisije o napretku BiH iz 2011. godine vrlo je jasno podcrtan nedostatak učinkovitih mehanizama za upravljanje, raspolaganje, skladištenje ovom imovinom koja je oduzeta na privremenoj ili na trajnoj osnovi. Ja neću govoriti jesu li sva, jesu li svi prijedlozi najbolji, mogu li biti bolji. Dakako, da mogu. Ali vjerujte meni je cilj da se svaki zakon na Vijeću ministara donese jednoglasno. I tamo gdje je bilo prijedloga da se neke stvari isprave, 45 poprave, da se izostavi neki članak, pa po cijenu manje kvalitete tog zakona, ja ću to uvijek prihvatiti i mogu vam kazati na koliko sam mjesta to, u koliko sam slučajeva to napravio. Naravno, na vama je da odlučite što ćete. Zaista se ovdje ne radi, dakle, u nikakvom slučaju o zadiranju u nadležnost, ovdje se radi, dakle, o tome o upravljanju tom imovinom koju je oduzeo Sud BiH. Vidite, ja mogu razumjeti i razumijem pojedine zastupnike koji s pravom ukazuju i na neke druge stvari koje mogu imati i imaju veze i sa ovim Zakonom. Dakle, ja to ne, ni u kom slučaju ne želim negirati, ali vjerujem da ćemo u ovom postupku koji vodimo, odnosno u ovom strukturalnom dijalogu doći do kvalitetnih rješenja i da ćemo sigurno objektivizirati i ono što cijenimo da nije objektivno, dakle, da nisu dovoljno objektivni kriteriji ni vezano za članak 7. Zakona o Sudu BiH, to je činjenica. Jednako tako mislim da ćemo uspješno riješiti i pitanje drugog stupnja na Sudu BiH u smislu jednog drugog neovisnog suda. Ja se nadam da ćete isto tako i te zakone dobiti vrlo brzo u parlamentarnu proceduru i nadam se da ćemo već do sljedećeg strukturalnog dijaloga imati usuglašena rješenja po ovom pitanju. Ja se nadam usuglašena, ali vjerujte jako teško je doći do usuglašenih rješenja. I sada, ako ne možete, dakle, doći do potpuno usuglašenih rješenja, pitanje je, dakle, nije sad pitanje moga izbora, hoću li ja nešto ili neću, nego jednostavno cijenim ako je obveza ovog ministarstva na kome sam ja trenutno na čelu da to moram raditi. Kažem, jesu li rješenja najbolja ili nisu, moja bi bila želja kad bi ste vi popravili taj Zakon, ali normalno na kraju ćete vi odlučiti. Ovaj Zakon je sigurno potreban, ali kažem na kraju će odlučiti, prije svega odlučiće ovaj Parlament. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu o točki 5. dnevnog reda. Prelazimo na šestu točku dnevnog reda, Ad. 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u BiH – predlagatelj: zastupnik Denis Bećirović (prvo čitanje) I ovdje je slična situacija kao i u prethodnoj točki. Na 41. sjednici Doma, održanoj 31.01.2013., nije usvojeno negativno Mišljenje Ustavnopravnog povjerenstva, te je Povjerenstvo sukladno članku 107. stavak 3. Poslovnika zaduženo da sačini novo mišljenje. Povjerenstvo je novo Mišljenje dostavilo 13.02.2013. Principi Prijedloga zakona su prihvaćeni. Otvaram raspravu. Uvaženi zastupnik Mato Franjičević. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedatelju. 46 Ja se javljam iz razloga što sam bio spriječen nazočiti sjednici Ustavnopravnog povjerenstva kad se raspravljalo o ovom Zakonu. A da sam tamo bio onda bih rekao ono što sada kanim reći, a sada ne bih rekao to što da sam tamo to rekao, ne bih to rekao sada, šalim se naravno. Dakle, radi se o činjenici da, po mom mišljenju, nisu ispunjene neke temeljne ustavnopravne pretpostavke da se raspravlja o izmjenama i dopunama Okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju, jer je riječ o materiji koja nije u mjerodavnosti BiH, nego je u mjerodavnosti nekih drugih razina i tijela vlasti. Kad se, naravno mi imamo donijet Okvirni zakon o osnovnom i srednjem obrazovanju, međutim činjenica da se on mijenja i dopunjava, složićete se naravno, može stvoriti, najčešće i stvara, određene obveze prema tim razinama i tijelima vlasti koja su isključivo mjerodavna kad je riječ o oblasti obrazovanja. Iz tog razloga je, po mom mišljenju, u proceduralnom smislu bilo neophodno da se, da Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama ovog Okvirnog zakona bude popraćen odgovarajućim mišljenjima, odgovarajućim izjašnjenjima tih razina i tih tijela vlasti, a iz materijala koji su nam poslani i koje imamo nije uopće vidljivo da je takvih konzultacija bilo. Iz tog razloga mi u Klubu HDZ-a BiH ne možemo podržati ovaj Zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Ismeta Dervoz. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Koleginice i kolege, članovi Vijeća ministara i gosti. Ako postoji oblast o kojoj treba razgovarati, bez obzira na nadležnosti i nenadležnosti, trenutnu zainteresiranost ili nezainteresiranost, to je svakako oblast obrazovanja. Da li nam je nadležnost, smatram da bi smo je morali prigrabiti i smatrati jednom od svojih glavnih obaveza, jer je obrazovanje i kultura, dakle, dvije oblasti o kojima toliko vodimo malo računa u našoj zemlji i toliko loše vodimo o njima računa, u temelju dobrog funkcioniranja i budućnosti svakog društva u cjelini. Ja ću vrlo ukratko kazati da u potpunosti podržavam svaki prijedlog izmjena, dopuna, novi zakon koji će dovesti do toga da se ustanovi bolje, uređenije, sve ono što je vezano za oblast obrazovanja, a osobito na ovim nivoima o kojima govori ovaj Prijedlog izmjena i dopuna, dakle na nivoima osnovnog i srednjeg obrazovanja, tamo gdje formiramo i stvaramo ličnosti koje kasnije u našem društvu treba da preuzmu sve uloge od značaja da ono kao takvo postoji, živi i napreduje. Ono što bih osobito htjela kazati je da predlagaču izmjena i dopuna Zakona zahvaljujem za član 2., odnosno za dodane tačke k), l) i m), osobito podcrtavam tačku l) – odgoj i obrazovanje učenika u skladu s općim kulturnim i civilizacijskim vrijednostima, ljudskim pravima i pravima djece, osposobljavanje za život u multikulturalnom okruženju, za poštivanje različitosti i tolerancije, te za aktivno i odgovorno učešće u demokratskom razvoju društva. Je li nešto potrebnije nama danas u BiH od ovoga pobrojanog u tački l)? Svjedoci smo svakodnevno povećanja stope nasilja među srednjoškolcima i osmoškolcima, svjedoci smo da u školama u glavnom gradu BiH imamo zaštitare koji brinu o onome šta se događa u ustanovi koja treba da obrazuje nove kvalitetne i dobre ličnosti. Negdje smo pogriješili, negdje nismo dali ni 47 dovoljno prava, ni dovoljno obaveza ovoj djeci koja se obrazuju i zbog toga ove izmjene i dopune smatram potrebnim. Treba li ih još na određeni način doraditi, treba li im dodati još određene elemente, evo dajemo priliku svima nama da o ovome još porazmislimo i damo svoj doprinos. Još jedanput želim naglasiti obrazovanje, naročito obrazovanje mladih u ovom uzrastu je obaveza svih nas, bez obzira na to na kojem mjestu i na koji način radimo i doprinos svakoga od nas, a osobito nas kao zastupnika u parlamentarnim skupštinama u BiH je potreban i neophodan. Zahvaljujem gospodinu Bećiroviću na prijedlogu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Milica Marković, replika. Izvolite.
Moja replika se odnosi na izlaganje koleginice Dervoz. Ali prije nego što kažem šta je replika hoću da kažem da mislim da danas ovdje ne treba niko, ne trebamo se uopšte ubjeđivati koliki je značaj obrazovanja, posebno kod mlade generacije. Dakle, to je svima ovdje jasno i svi smo svjesni te činjenice i te potrebe. Ali isto tako ne treba da predstavljamo stvari da ako obrazovanje nije na nivou BiH ono i ne postoji. To se moglo, to kad bi neko htio tako da zaključi iz izlaganja koleginice Dervoz mogao bi i to da zaključi. Ali ja se nisam javila zbog toga, nego sam se javila zbog rečenice koju je ona rekla kad je govorila o tome čija je nadležnost obrazovanje, pa ste rekli da li nam je nadležnost ili ne, smatram da bi smo je trebali prigrabiti. Draga koleginice Dervoz ja mogu da prihvatim da je to lapsus lingre, znači da ste to omaškom rekli, ali mjesto gdje to izgovarate Vas poziva na odgovornost za takve izrečene riječi i stavove i to ukazuje i govori da sve dok se smatra u BiH da mi možemo nešto raditi po principu da nekom nešto otmemo ili prigrabimo, to je odlična formula da zemlja ne funkcioniše. I ako Vi smatrate da to po tom principu treba usvojiti ovakve ili slične zakone onda ste na odličnom putu da se ništa od toga ne uradi i da ništa ne profunkcioniše ovdje i što bi trebalo da profunkcioniše. Dakle, molim Vas da vodite računa, vrlo dobro svi znamo ovdje šta je čija nadležnost, na kojim nivoima su nadležnosti, šta gdje funkcioniše, a ovakve i slične konstatacije mogu samo pogoršati možda i dobre namjere, neko ako je imao dobru namjeru o nečemu to može da pokvari tu priču.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Ismeta Dervoz, replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Nije mi namjera na određeni način sad proizvesti nove replike koje mogu proizaći iz ovoga što ću kazati, ali mislim da ipak moram. Većina ljudi s kojima ja živim, radim i komuniciram ne razmišlja na način da nešto od nekoga otimamo, dijelimo, raspoređujemo, čuvamo za sebe ili 48 nekome drugom nešto branimo. Mi uvijek razmišljamo o tome kako sinergijom, zajedničkim djelovanjem, možemo prigrabiti za sebe mogućnost i privilegiju da sudjelujemo u nekom procesu koji će dovesti do poboljšanja života u našoj zemlji, ako nam je to u mogućnostima. Dakle, u tom kontekstu sam upotrijebila termin koji se Vama nije dopa. To nije način na koji ja razmišljam, to nije način na koji mislim da mi smijemo razmišljati u ovoj Parlamentarnoj skupštini. Naš zadatak nije da samo stvaramo razlike, naš zadatak je i da pokušamo da se približimo, da se dogovaramo i da nalazimo rješenja za probleme o kojima razgovaramo. Dakle, prigrabiti mogućnost, gospođo Marković, zajedno s Vama da promjenimo neke stvari u BiH na bolje to je bila moja intencija i namjera će mi biti uvijek, a ja Vas pozivam da se priključite. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Pa evo, pošto je ova, vidim, rasprava žestoka, da mi se ne omakne da kažem muška rasprava. S obzirom da se ne upotrebljavaju vrlo jaki argumenti u ovome naći ću vezu sa jednom od prethodnih tačaka kada smo mi govorili da stvari koje su regulisane na jedan drugačiji način i zna se gdje ne bi trebale biti ponovo predmet i kad znamo kakve je ishod. Ali evo, uvažena kolegice Vašim tim riječnikom, predpostavljam da znate šta ste rekli i rezumijem, Vi ste to što, o čemu govorite da prigrabite mogućnost prigrabili tu mogućnost u Socu. Znači, Republika Srpska nema nikakve nadležnosti i veze sa Stocem i ne vidim neku, napredak i neku sreću od te prigrabljene mogućnosti. Kada riješite tu prigrabljenu mogućnost u Stocu onda ćemo vidjeti da imate dobru namjeru, ali kada vidim kako imate namjeru rješavati Stolac onda ne možemo na ovaj način razgovarati. Zanemariti Stolac a pričati o nečemu drugom mislim da nije u redu. Mi smo to par puta vama kazali da neko ko na zaobilazan način hoće da riješi određene probleme, koje je mogao sam da riješi, preko leđa drugoga, što bi se narodski reklo, vjerovatno ovdje neće proći. I to smo nekoliko puta do sada konstatovali i mislim da ne treba da to ponavljamo, jer ima uvijek ona narodna, malo je neprikladno, kad u vašem dvorišto nešto nije u redu a vi komšiji držite predavanje kako da on to riješi. Ali Boga mi kad svoje očistite, uredite i kažete – vidite, e onda niko ne može, bez obzira koliko se s vama ne slagao, ne može ostati nijem na te argumente da ne kaže – pa možda, možda je to civilizacijski napredak, hajde da vidimo možda bi i mi mogli tako da uradimo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, rasprava. Oprostita, kasno istina, ali za repliku se javila uvažena zastupnica Ismeta Dervoz. Oprostite gospođo Pandurević.
Ja se izvinjavam ... stiskala sam krivo dugme. Ja ne znam kako smo stigli do ovoga o čemu govori gospodin Kalabić. Očigledno je da ovdje postoje dobro navježbani sistemi kako se 49 odmaknuti od svega što je pozitivno, dobronamjerno, izgovoreno u kontekstu želje za napretkom, suradnjom i boljitkom. Tako da, oprostite mi, ja u ovome, gospodine Kalabiću, priznajem, sam potpuno nevješta i ne znam sudjelovati, ali si neću prigrabiti mogućnost da to naučim. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, rasprava. Izvolite. Odnosno, opet, dakle ispričavam se, uvaženi zastupnik Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Sad, jesam li Vas dobro razumio ili nisam, ali neću komentarisati ali moram da Vam kažem – ako ne razumijete stvar uzimate nam vrijeme, znači, uzimate nam vrijeme. Vi hoćete da kažete da je Stolac u Crnoj Gori. Znači, imali ste priliku da na ustavan način pokažete tu Vašu volju i energiju sa svojom političkom partijom i sa vlasti u kojoj participirate da to riješite u Stocu. Šta je problem da odete u Stolac? Je li to naša država? Jeste, i riješite to, gdje imate sva ustavna i sva druga moguća ovlaštenja, ali ne ide. Ne ide. I sad Vi ovdje hoćete da kažete – ne, neću, to ne može nego ću na drugačiji način. Ne može na drugačiji način, ne može na drugačiji način zato što bježite od te rasprave i hoćete ovdje gdje ona nema osnov. Ovdje to ne ide. Znači, Vi nebiste ta pitanja rješavali zato što Vi mislite, nemojte da ja budem Vaš prevodilac, jer Vi mislite da ste to sa Hrvatima riješili. Njih se ništa ne pita, ne glasaju, preglasavate ih i vjerovatno Vi mislite da je to dole riješeno pitanje. E hajte da to sad još riješimo s ovima. E vidite – ne može. E to je suština priče, što Vi kažete da za vas Stolac ne postoji i što vi ne želite da to rješavate jer vjerovatno mislite da je to riješeno. Nije jedini Stolac, ne znam što sam ja uzeo samo to mjesto, ali govorim Vam o nekorektnosti u ovom Parlamentu koja se iz godine u godinu pokušava na neki način da neko ko iskreno vjeruje u tu zajedničku priču neće da je riješi u svom dvorištu, nego gleda u ono tamo, kad bi mogao tamo da nađe rješenje preko leđa onog trećeg. Nisam ja siguran da Vi ovo ne razumijete ali vjerovatno ste možda očekivali da mi o tome nećemo govoriti na ovakav način. I inače, neću se javljati za diskusiju, ja da mogu povukao bih glas i za onaj zakon, koji sam ovdje glasao, za visoko obrazovanje. Onaj zakon je, ne iz razloga što je donesen na državnom nivou, ne iz tog razloga, onaj zakon je nanio neviđenu štetu obrazovanju BiH i napravio neviđeni belaj koji, pitanje je hoće li generacije moći da ga riješe. To je neka druga priča.
Zahvaljujem. Makar nemam na displeju, da sad se pojavila, dakle, uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, rasprava. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa, ja moram reći da kolege iz SDS-a koji su ovdje sjedili u prošlom sazivu nisu glasali ni za ovaj Okvirni zakon zato što smatramo da je on neustavan. No nastranu to. Što se tiče u ovim 50 izmjenama i dopunama, koje je predložio uvaženi kolega Bećirović, recimo ovdje je nama prihvatljiv jedino ovaj član 1. i član 3. koji stoje. Sve ostalo bojim se da bi napravilo štetu i konfuziju i vrlo često je u kontradiktornosti sa entitetskim i kantonalnim zakonima. Evo recimo u ovom članu 2. koji govori o opštim ciljevima se poziva na jednako pravo i dostupnost i td. bez diskriminacije prema mjestu prebivališta ili boravišta. Pa molim vas, upisna područja škola se baziraju na mjestu prebivališta i boravišta. Šta bi ..., evo navešću vam konkretan jedan primjer, uvaženi kolega Prodanović to zna, u Bratuncu postoje dvije osnovne škole od kojih je jedna odlična, među najboljim osnovnim školama u RS-u i čiji đaci u svakoj generaciji osvoje po jedno prvo mjesto u BiH pa i čak na svjetskim takmičenjima iz matematike i fizike. Svi roditelji hoće, jer škola ima mnogo jači nastavni kadar od druge, svi roditelji trče kad je školska godina traže veze, hoće svoju djecu da upišu u tu školu. Šta ćemo sad kad im ovu zakonsku mogućnost damo. Ona druga škola bi ostala bez đaka. Znači, ovo je jedna apsolutno neprihvatljiva odredba. Dalje, u članu 5. se kaže – srednje škole mogu biti organizovane kao opšte i stručne. Zakon o srednjem obrazovanju i vaspitanju RS-a kaže – u zavisnosti od vrste nastavnog plana i programa škola može biti osnovana i registrovana kao gimnazija, umjetnička škola, stručna tehnička škola, stručna škola, vjerska škola, škola za učenike sa posebnim potrebama. Znate li šta bi ovo značilo? Da moramo promijeniti entitetski zakon, da moramo preregistrovati sve škole, da moramo napraviti potpuno novu organizaciju obrazovnog sistema. Što se tiče ovog člana 6. mislim da je potpuno nepotrebno jer je ovo sve definisano već u postojećim entitetskim i kantonalnim zakonima. Tako da bojim se, možda su namjere predlagača bile najbolje, ali bojim se da se ovim ništa ne dobija, ali da, izuzev mnogo novih problema. Hvala.
Riječ ima dr Božo Ljubić, predsjedavajući Predstavničkog doma. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege zastupnici. Ja naravno nisam protiv toga da se oblast obrazovanja koja je po Ustavu i BiH, i entiteta, i kantona, županija, stavljena u nadležnost, dakle, entitetskih, odnosno županijskih razina vlasti. Nisam, dakle, protiv toga da se regulira na razini standarda i okvirnim zakonom, ili već kako ćemo ga zvati, na razini države. I stoga naravno ja uvažavam i motive i cijenim i trud kolege Bećirovića koji se potrudio predložiti nam Zakon o izmjenama i dopunama Okvirnog zakona, koji već imamo, o osnovnom i srednjem obrazovanju. Međutim, upravo uvažavajući činjenicu da se radi o jednoj od najvažnijih oblasti za svako društvo pa i za državu smatram da do ovakvog zakona je najbolje doći na način da se u okviru nadležnog ministarstva, a to je u Vijeću ministara Ministarstvo civilnih poslova, obave neophodne konzultacije sa razinama vlasti kojima suštinski pripada ova oblasta, dakle sa entitetima, sa županijama, ili bolje rečeno sa entitetom kad je u pitanju RS a sa županijama kada je u pitanju Federacija. Jer ja želim ovdje podsjetiti svoje kolege zastupnice i zastupnike da je Ustavni sud Federacije donio odluku da je Federalno ministarstvo obrazovanja neustavno utemeljeno i ono je trebalo već odavno biti ugašeno. Međutim, kada već ovdje se otvorila rasprava i o određenim pitanjima iz sadržaja ovoga zakona ja evo ovdje ću se samo fokusirati na članak 21.a) i to njegov kraj koji kaže – obveze 51 učenika su, pod a) pohađanje obveznog ... programa i drugih oblika odgojno-obrazovnog rada koje je izabrao, pridržavanja pravila kućnog reda, pridržavanja ... učitelja i nastavnika, stručnog osoblja, direktora i zaposlenika iz škole a koja su u skladu sa pravnim propisima i kućnim redom, čuvanje udžbenika i drugih obrazovnih nastavnih sredstava. Ja mislim da Okvirni, ... pogotovo zakon ne bi trebao ulaziti u pitanja kućnog reda u školama jer to može biti regulirano efikasnije i detaljnije drugim propisima, dakle mnogo nižega ranga. A ako već to reguliramo onda ovim zakonom onda bi valjda trebalo biti, predvidjeti neke sankcije koje su sankcije za učenike koji se ne pridržavaju toga, jer zakon bez sankcija, zapravo njegova provedba nema smisla. Dakle, evo ja se tu na neki način dijelom ispričavam što sam uzeo nekakvu argumentaciju i kolege Franjičevića, zbog ovih razloga naravno mi ne možemo podržati ovaj zakon. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić, rasprava. Izvolite.
Pa evo, ja hoću da povjerujem da sve ove današnje diskusije neće biti izgubljeno vrijeme i da ćemo ... nešto što će nam poslužiti kao memorija za buduće prijedloge zakona. Ja vjerujem da ni Savjet ministara ... nismo zadovoljni time što ne slušaju, ali evo, imamo nekog ko prati u ime predsjedavajućeg Savjeta ministara pa se nadam da će prenijeti sve ove stvari da više nikom ne padne na pamet da pravi prijedloge zakona za koje unaprijed zna da neće proći. Hoću ovo da kažem iz prostog razloga što je evidentno da je predlagač znao da je ovo nadležnost entiteta odnosno kantona i to nije prvi zakon koji je predložio a koji se, za koji je znao da neće dobiti podršku. To i nije njegov cilj. Svi dosadašnji prijedlozi ovog predlagača su uvijek bili vezani isključivo za to da podigne temperaturu. I nijedan dosad, kao mladog čovjeka koji je zaista mogao da da puni doprinos da se stvari ovdje poslože eto on nije dao ni jedan, ni najmanji doprinos. Bilo je poslanika koji su svašta predlagali ali sjediti na tom mjestu i predlagati isključivo zakone koji su protuustavni to je nezabilježeno. Ima jedna stvar koja je greška nas iz RS-a a to je što smo povjerovali da će okvirni zakoni koji se ovdje budu donosili poslužiti kao mjera da se unutar kantona, kad je u pitanju obrazovanje, i RS-a napravi neka sredina, i da će to služiti za podešavanje. Poslije nekoliko slučajeva koje smo imali priliku da vidimo, istog momenta kad su ti zakoni usvojeni u Federaciji je precrtano okvirni i to je postao zakon o ovome ili onome u punoj formi. To znači da nam se više nikad ne treba desiti, i neće nam se desiti, da usvajamo okvirne zakone, jer oni su pokazali šta su. Dakle, rekla sam o predlagaču, i zaista znamo čim pogledamo u prijedlog koji je on, i čim pogledamo temu koju je on dodirnuo znamo da je ona uperena protiv nekoga, nikad za nekoga, jer da jeste on bi uradio nešto na onim stvarima na koje bi imao uticaja. ... recimo vezano za aktivnosti koje se odnose na Ministarstvo inostranih poslova, stanje DKP mreže i sve ono što je njegov šef stranački, gdje bi on mogao jako lako da pomogne da BiH napravi ozbiljan iskorak, na tu temu ovaj predlagač nikada ni jednu riječ nije rekao. Dakle, ono što hoću da kažem – dal ste mislili valjda, niste mislili znali ste unaprijed, da prihvatanjem ovakvog prijedloga Vašeg zakona da ćemo pristati da derogiramo zakon koji ... u RS-u. Znali ste vi to da nećemo. Dakle, ako ste mislili da ćemo se prevariti valjda ste i to zaključili da do sada ni jedan zakon koji je mirisao na prenos nadležnosti nije bio, nije mogao proći. Sad ste čuli i kolege iz reda hrvatskog naroda koji kaže takođe nemojte da dirate ono što je protuustavno. Vama je to vjerovatno sad smiješno ali taj smijeh 52 će Vam sigurno nestati onog momenta kad budete znali da Vam ništa, ni jedan Vaš prijedlog ubuduće neće dobiti našu podršku.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Denis Bećirović, zamjenik predsjedatelja, rasprava. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege. Mi ovdje koji smo u Parlamentarnoj skupštini BiH morali smo se već naučiti da se naviknemo na neke apsurdne i nelogične situacije i to nam je izgleda sastavni dio posla. Ja moram reći da, bilo mi je potpuno jasno već na Ustavnopravnoj komisiji koliko je sati u vezi sa ovim zakonom. Dakle, teško da možete naći primjer i u jednoj zemlji svijeta da imate jedan zakon usvojen od strane Državnog parlamenta, dakle usvojen je zakon, a onda kada se glasa o ustavnom osnovu kaže se nema ustavnog osnova za njegove izmjene i dopune. Ali eto, to je naša situacija. Ipak, za početak treba reći da nije ovaj zakon pao s neba. Ovaj zakon je usvojila Parlamentarna skupština BiH, i Predstavnički dom i Dom naroda, i potrebnom većinom glasova i u jednom i u drugom domu i potrebnom većinom glasova i iz Federacije i iz Republike Srpske. Dakle, to je činjenica, oko toga se vjerujem ne možemo sporiti. Kad već imamo zakon sasvim je logično da svaki ovlašteni predlagač ima priliku da demokratski predloži izmjene i dopune tog zakona. Da li će to biti prihvaćeno ili neće to je sada stvar poslanika koji sjede u određenom domu, odnosno u Parlamentarnoj skupštini BiH. Ja moram reći u vezi sa ovim zakonom da sam ja prije tri godine predlagao mnogo opsežnije izmjene i dopune ovog zakona. I pažljivo sam pratio šta su tada kolege i koleginice govorile o tom zakonu. Pripremajući ovaj zakon uzeo sam stenogram sa te sjednice i izbacio sve iz zakona ono na šta su bile primjedbe prije tri godine. Dakle, ostavio samo ono što u toj raspravi nije bilo problematično nadajući se u najboljoj volji da zaista možemo barem usvojiti one izmjene i dopune koje ne prenose nikakve nadležnosti jer ovadje toga nema u ovom prijedlogu izmjena i dopuna. Međutim, šta je tu je. Nije ovo jedini zakon koji će danas pasti, izgleda da je trend da padaju i zakoni od Vijeća ministara i od poslanika i td., i to je sada mnogo šira priča i ja neću u okviru ove tačke otvarati neke velike rasprave o Ustavu i nekim drugim stvarima. Biće vremena, mjesta i tema kada o tome možemo razgovarati. S druge strane ubijeđen sam da, recimo evo, neki su govorili o pravima i obavezama učenika, jedna od najodgovornijih obaveza svakog čovjeka u životu, po mom mišljenju, je uloga roditelja. Ne vjerujem da ijedan roditelj i u RS-u i u Federaciji BiH bi imao ijednu primjedbu na ova prava koje treba da imaju učenici u školama i td. Uostalom kada pogledate slične zakone, bez obzira na nadležnosti, i druge zemlje su to na sličan ili potpuno identičan način propisale. Međutim, moramo se, dakle, naviknuti u ovom Parlamentu da postoji i drugo i drugačije mišljenje. Mi smo ovdje izabrani voljom naših birača, predstavljamo političke opcije, predstavljamo građane BiH, ovo je Predstavnički dom. Ono što ima većinu proći će, ono što nema neće proći i to je to. Hvala. 53
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Dragan Vrankić, rasprava. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, samo ću se nadostavit na ono što je kolega Bećirović rekao – ono što ima većinu proći će, ono što nema neće proći, i tu i jeste problem, i tu i jeste početak problema a možda i kraj BiH ako se bude nastavilo raditi ovako kako se radi. BiH jeste zemlja tri konstitutivna naroda koja bi trebala biti ravnopravna a nisu. Mi danas govorimo o obrazovanju koje je jedno od osnovnih elemenata da čini jedan narod samoodređenim, konstitutivnim, odnosno ravnopravnim, daje mu se mogućnost da pokaže svoju osnovnu karakteristiku, svoj jezik, svoj govor. Mi smo došli u poziciju da tamo gdje je to i Ustav po svojim nadležnostima rasporedio da se to dešava na županijskoj razini, je li, kroz sve mehanizme pokušalo se da se izvuče sa te razine da bi se onda kroz procese koji se dešavaju došli defakto da evo počinjemo zaboravljati mi Hrvati svoj jezik. Ja nisam ovdje puno puta postavio pitanje ili pokrenuo ono što mi pripada pravom kad dođem po ovim našim kancelarijama vjerujte da nema 1% dokumenata na hrvatskom jeziku. Ali evo, ponekad smatram fragmatično košta, nemojte, pa to ćemo negdje drugo rješavati. Pa nam se onda postavlja pitanje da možemo ići u školu, pa ne znam ni ja, pa nam neki uvaženi postavljaju zašto, ja sam dobio to pitanje, zašto moje dijete nije u Sarajevu i ne ide u školu u Sarajevu, jer ja živim u drugom dijelu BiH, kao da to nije BiH. A ja želim reći da je meni isponiženja, mada sam katolik, i uvažavam katoličke školske centre, da mi dijete u BiH ide u Katolički školski centar. To kad budem u Ruandi onda ću rado prihvatiti i biti zahvalan što su mi to omogućili, ali u ovoj zemlji želim da idem u školu gdje se uči po hrvatskom nastavnom planu i programu. A ovo je samo uvod za ono što želim reći. Da su ove stvari već dobrim dijelom obuhvaćene u prethodnim zakonima i nema nikakve potrebe da ih rješavamo kroz ovaj sad zakon okvirni, koji u jednim elementima i može ostati, kao što je predsjedavajući rekao, u elementima osnovnim okvirnosti ali nikako u provedbenim propisima koji to dalje tretiraju. I ja bih zamolio da na jedan način, nisam se javljao ni kod prethodnih točaka, to ste već primijetili ja upravo i ne volim ovakve rasprave jer mi sve znamo, mi ovdje otprilike znamo svako kad upre u ovo dugme kako će diskutirati, koji je njegov politički pogled i šta to zastupa. Ali moramo se vratiti na početak i ono što vi ovdje u Parlamentu ne volite reći mi smo svi preko političkih partija, znači stvaramo parlamentarne većine i mislim da je to nešto što moramo jednom shvatiti da moramo na političkoj razini postići konsenzus i pokušati se dogovoriti da napravimo ovu zemlju po mjeri sva tri naroda i svih njenih građana, i da ne trošimo ove sate i novce poreznih obveznika, da idemo raditi konkretan posao. Ja sam danas ili prethodni put postavio pitanje – ima li BiH strategiju razvoja? Nisam zadnji put bio na sjednici ali sam danas dobio odgovor, pa pošto nisam bio pročitan u tom dijelu nisam se ni očitovao prema tom odgovoru, onda sam, je li, vrlo lako ste mogli vidjeti da mi nemamo osnovnih postulata u ovoj zemlji, mi nemamo strategije razvoja, odgovor koji smo dobili je sraman, sraman za ovu instituciju, za onoga ko je poslao, a kamoli da razgovaramo o nekim osnovnim ili drugim ljudskim stvarima koje moraju pripadati svakom čovjeku. Zato apeliram još jedanput s manje tenzija, ja to često ne činim zato to govorim, sa više volje i želje da uredimo BiH 54 i po mjeri sva tri naroda, a ja vas uvjeravam da je hrvatski narod politički pokazao posljednjih godina da je jako konstruktivan, zainteresiran za BiH ali tražimo u njoj mjesto i nemojte nam ni pokušati da nam institucije i institute koji nas čine narodom omalovažavate i da nam ih neko uzima. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Saša Magazinović, rasprava. Izvolite.
Da govorimo o potpuno novom zakonu i da se, evo i na ovakav način iznosimo svoje stavove ja to ne bih podržao ali bih pokušao razumjeti, ali mi govorimo o izmjenama i dopunama zakona koji je već na snazi. Zbog toga me malo čudi tolika žuč oko izmjena predloženih, za koje ja ne vidim razloga da se o njima na ovaj način govori. S druge strane ovaj zakon je bio prilika, odnosno njegova sudbina na Ustavnopravnoj komisiji jednom, pa drugi put, da vidimo da se zakonu koji je usvojen u ovoj Parlamentarnoj skupštini, da se njegovim izmjenama i dopunama može osporiti ustavni osnov. Ja razumijem da se neko ne slaže sa nekim zakonom ali da se osporava ustavni osnov tome to mi je nejasno. A ja sam prvi kao član Ustavnopravne komisije više puta digao ruku da ima nešto ustavni osnov da ide u Parlament zašta na kraju nisam glasao. To nije jedna te ista stvar. Ali dobro. Mi otprilike vidimo u kome pravcu će ići glasanje i nema potrebe jedni druge da ubjeđujemo na koji način trebamo glasati, rezultat glasanja će biti takav kakav će biti. Ali, po meni je zabrinjavajuće da dio člana 2. Izmjena i dopuna zakona koji govori o jednakom pravu i dostupnosti odgoja i obrazovanja djeci bez diskriminacije i izdvajanja po osnovu spola, etničke, religijske, socijalne ili druge pripadnosti, pa da ne nastavim dalje šta sve je nabrojano, može biti problematičan za bilo koga u ovoj sali. Ali očigledno da i tu imamo neki problem. Ovo me brine, ne iz razloga da li će ovaj član i ovaj zakon proći ili ne, nego zato što je vrlo jednostavno povući paralelu sa imerativnim zahtjevom i našom obavezom rješavanja presude u slučaju Sejdić i Finci protiv BiH koja ne kaže ništa drugo nego upravo ovo što je ovdje napisano – da svi imamo jednaka prava, umjesto na obrazovanje, kao što je u ovom zakonu, da budemo kandidovani, da biramo i budemo birani bez diskriminacije na osnovu tačno ovoga što piše u ovom članu. I zbog toga mi je žao što smo o ovom segmentu zakona razgovarali na taj način jer me čini skeptičnim po pitanju implementacije presude o kojoj govorimo i za koju smo se svi na određen način opredijelili da smo saglasni za njeno konačno provođenje. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boško Tomić, replika. Izvolite. 55
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Ma, koliko god da se trudimo da na neki način napravimo sjednicu efikasnijom i da o stvarima koje su već definisane ne nalažemo ovde ponovo da se definišu, moram da uputim repliku gospodinu Saši Magazinoviću koji kaže – ko je protiv toga da su djeca ravnopravna, da su nediskriminisana, da imaju svi ista prava. Pa nađite to u bilo kom zakonu, evo ja ne znam kako je to regulisano na entitetskim, na nivou Federacije, ali uzmite Zakon o obrazovanju RS-a, pa ćete vidjeti da li u tom Zakonu postoji bilo kakva vrsta diskriminacije. Zato ja sa puno poštovanja predlagača koji ima pravo da predloži, ali nemojte da se dovodimo u poziciju da raspravljamo i da se danas ovaj Parlament optuži za to što nije prihvatio odredbe Zakona sa kojima se zabranjuje bilo koja vrsta diskriminacije. Pa pobogu ljudi, evo već 20 skoro godina od rata na ovamo, obrazovanje na nivou entiteta i kantona i mislim da se bar ovo osnovno i srednje može i pohvaliti s tim. Uzmite primjer Njemačke, skoro je naša delegacija bila. A tamo je isto obrazovanje na nivou pokrajina i ništa im ne smeta. Ovde izleda, ja zato i ne volim da dolijevam ulje na vatru i izazivam replike, ovde sve što nije na državnom nivou, pravi se problem. Nemojte, hajte da krenemo, ja nisam ni zagovornik neće proći neke stvari, ali hajte da krenemo od onoga oko čega se možemo dogovarati, ono od čega se živi, a to je realni sektor i njegova proizvodnja. I da tu pokušamo popraviti standard naših građana, a ne da sada ovde nadmudrujemo se sa pojedinim prijedlozima određenih zakona koji su već dobro i definisani, a nisu uopšte u našoj nadležnosti. Zato bih zamolio da se suzdržimo od ovakvih izjava. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu po točki dnevnog reda i dajem stanku od sat vremena za ručak. Vidimo se dakle za sat vremena. [[PAUZA]] Kolegice i kolege zastupnici, nastavljamo sa raspravom. Na redu je točka sedam, Ad. 7. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakon o zaštiti novih sorti bilja u Bosni i Hercegovini – predlagatelj Vijeće ministara BiH (prvo čitanje)
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Evo, ja bih samo rekla da Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novih sorti bilja u BiH treba prihvatiti, pogotovo sa stanovišta evropskih integracija. Očigledno je da je Zakon dobro pripremljen, da su oni koji su predlagači, odnosno Agencija za zaštitu zdravlja bilja BiH, provela dobar postupak u smislu, znači, da je konsultovala relevantne činioce iz EU koji su potvrdili mogućnost da se, znači, dali prijedloge da se ovaj Zakon doradi. Zatim je napravljena jedna situacija u kojoj su svi relevantni faktori i iz Federacije i iz RS-a dali svoje mišljenje, koje je uglavnom pozitivno, i došlo se do Prijedloga zakona koji zaista treba sa, baš kažem stanovišta ovih evropskih integracija usvojiti, zbog toga što je apsolutno usklađen sa evropskim integracijama i naravno sa Sporazumom i svim ostalim relevantnim tokovima. Tako da ću ja ovaj Zakon da podržim i mislim da je to uredu.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Vrlo kratko, nemam namjeru oduzimati vrijeme. Dakle, apsolutno mi je Zakon prihvatljiv i sve ovo o čemu je Vesna govorila. Međutim, brine jedna činjenica. Ako se pažljivo pogleda, vidjet ćete da smo izgubili 2-2,5 godine nepotrebno. Dakle, konsultacije o usklađenosti su vršene tek nakon što smo Zakon donijeli, pa smo onda 2,5 godine praktično izgubili usaglašavajući i td., tako da praktično hoću da uputim jednu vrstu kritike i žaljenja što smo propustili 2 godine članstva u Uniji, a vjerovatno to članstvo donosi određene benefite. I, ključni razlog zbog kojeg sam se ja javio – ima li načina da ovo probamo po hitnom postupku ili skraćenoj proceduri, ako nema nešto što ja ne vidim, a da nekome ovdje smeta, jer radi se o članstvu u ovoj Međunarodnoj uniji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa evo, vidimo da je ovaj Zakon očito pored toga što je nastao kao potreba usklađivanja sa evropskim zakonodavstvom, ima još jednu važnu stvar zbog koje će predstavnici RS-a glasati za njega. Dakle, predlagač a to znači Agencija za zaštitu bilja je prvo formirala Komisiju. U Komisiju je imenovan predstavnik Ministarstva RS-a. Poslije završetka rada na tom poslu, vršeno je ponovo 57 usklađivanje i usklađeno je sve ono što je bio predmet, ... debata po bilo kom pitanju. Dakle, ovakvi zakoni, sa ovakvim prijedlogom, na ovakav način izdiskutovani, uvijek će dobiti našu prolaznost. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zijad Jagodić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja evo želim da prokomentarišem bez obzira što sam najmanje iz ove branše. Ali čitajući ovaj Prijedlog zakona, vjerujte mi čudi me da i ovaj Zakon, ako je toliko bitan i toliko značajan za BiH u odnosu na sve ostale zakone o kojima smo raspravljali, mislim da, i čudi me da definitivno sada smo tako jedinstveni i složni da to moramo da usvojimo. Pogledajte, mene prije svega zanima zašto u svim obrazloženjima nema, evo pogledajte kaže u članu 2., molim vas samo jedna riječ se mijenja i nama pravi čudo u BiH i to moramo da usvojimo. Mene zanima posljedica toga, a to u obrazloženju nema. Kaže ovako, u članu 2. stav 2. tačka 1) alineja 1) – riječi „koje je kreiralo ili otkrilo, razvilo ili proizvelo novu sortu“, zamjenjuju se riječima „koje je kreiralo ili otkrilo i razvilo novu sortu“. Molim vas lijepo, šta to znači? Druga stvar, kaže u alineji 3) – „koje je pravni sljednik lica koje je kreiralo ili otkrilo, razvilo ili proizvelo novu sortu“ zamjenjuje se riječima „koje je pravni sljednik lica koje je kreiralo ili otkrilo i razvilo novu sortu“. To su izmjene. I to su takve ..., hitnom postupku, odnosno ne znam kakvoj proceduri, ali definitivno smatram da bi bilo dobro da dobijemo, poslanici, vi koji znate, koji ste 10 godina u Parlamentu, ne znam koliko, moguće da je to vama jasno, ali ja bih zamolio da zbog javnosti izbog nas samih da imamo jedno obrazloženje. Evo, pogledajte u članu 8. isto tako kaže – „do dana podnošenja zahtjeva“ zamjenjuju se riječima „u vrijeme podnošenja zahtjeva“, a riječi „opće poznatom do dana podnošenja zahtjeva“ zamjenjuju se riječima „opće poznatom od dana podnošenja“. Šta to znači sada? Da li je to materijalno, da li je nematerijalno, o čemu se to radi? Ja bih zaista zamolio, i da ne nabrajam. Evo, i u članu 12., 14. I td. Pogledajte kako je interesantno da raspravljamo o ovim stvarima, isto kao o prethodnom Prijedlogu zakona. Dajte da pojasnimo šta to znači od ili do. Molim vas, i smatram da oko ovog Zakona, ja dok ne bih dobio obrazloženje ja definitivno ne vidim razloga šta je to toliko bitno. Neko sigurno ima interes. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić, replika. Izvolite. 58
Pa, ja razumijem ovog mladog poslanika da je on na neki način hendikepiran u odnosu na nas starije je li. Tačno je ovo o čemu Vi govorite da postoje neke, neke od promjena. Dakle, tačno je da postoje neke promjene i izmjene koje su takve narave kako Vi kažete, naizgled nevažne i td. Međutim, ako ste pažljivo pogledali obrazloženje vidjeli ste da je ovaj Zakon prošao kroz ovaj Sekretarijat Međunarodne unije za zaštitu novih vrsta biljaka i da su određene sugestije od tamo došle u izrazima, stručnim izrazima proizvodnja, promet. Razlike su velike u tim izrazima. Dakle, ipak ovaj Zakon nije nevažan. I maločas sam ja rekao Zijade, ali evo vidim ne slušate me, ja sam maločas rekao da je ključna stvar što nam ove izmjene i dopune omogućavaju ulazak u Međunarodnu uniju. E sad ne znam jedino je li Vam šta podpredsjednik sugerisao da još me pitate? Ako jeste, da vam odgovorim. Ali dajte da mi ovo usvojimo, pa da imamo plus jedan. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zijad Jagodić, replika. Izvolite.
Ja mislim da sam ovim svojim javljanjem rekao što sam mislio. I mi zaista što se tiče bar i nas i naše stranke SDA, mi nećemo ni po jednom zakonu koji se tiče evropskog puta, nećemo biti protiv. Ali ono što sam želio zaista saznati, da vidim obrazloženje šta to znači, šta se iza toga krije, jer smo isto tako u prethodnom Zakonu, odnosno Prijedlogu zakona imali istu takvu debatu, gdje su mnoge aktivnosti učinjene, ali smo rekli to ne ide, jer te stručne službe su nešto drugačije se ponašale. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Borislav Bojić, rasprava. Izvolite.
Uvažavajući potrebu i interes poslanika da govore o predmetnom Zakonu ja ću iskoristiti priliku da kao član Odbora, odnosno kao predsjedavajući Komisije za spoljnu trgovinu i carine kažem da smo mi pomno razmatrali ovaj zakonski propis iako to možda od ili do vama nije važno, ali je jako važno da li je do nove godine ili je od nove godine, tako da tu postoje ogromne razlike, znate. Prema tome ja ne bih se upuštao u taj dio razjašnjavanja od ili do, nego bih pogledao ipak i vjerovao onome što piše, dakle Kancelarija za zakonodavstvo koja je na kraju dala svoje mišljenje, i ja tamo vjerujem da sjede stručni ljudi koji mogu daleko bolje od mene sigurno, možda od Vas ne, ali daleko bolje od mene da sagledaju da li su te stvari o kojima Vi govorite precizirane u samom Zakonu. 59 Ne bih ja rekao da je ovdje moglo da promakne nešto onima koji su učestvovali u konsultacijama o postupku izrade Zakona, a ovdje su učestvovali, između ostalog, nadležna ministarstva entiteta i Distrikta Brčko. Sigurno su pazili na svaku riječ. Ja sam u to potpuno uvjeren. Na kraju krajeva ovdje su takođe u konsultacijama učestvovali eksperti koji su imenovani kroz projekat IPA. Dakle, podrška Upravi BiH za zaštitu bilja. Potpuno sam uvjeren da nisu promašili ili propustili i tačku i zarez. Ako je nešto propušteno onda je to sigurno pomno pogledano od strane mišljenja koja je dala Direkcija za evropske integracije koja je takođe posmatrala predmetni Zakon. Ako pogledate dalje u obrazloženju kolega ..., kada je u pitanju EU i sugestije koje su uključivale ovaj Nacrt zakona kada su u pitanju tekovine EU, i taj dio je obuhvaćen. Dakle, ne bih ja rekao da ovde ima nešto što nije obuhvaćeno. Na kraju krajeva, svi predstavnici nadležnih organa Distrikta Brčko, rekoh maloprije oba entiteta, direkcije i td., agencije koja je, čak i Agencija za ravnopravnost spolova imala je primjedbe. Jedan član, su tražili da se izmjeni taj član i ta primjedba Agencije za ravnopravnost spolova uvrštena je u sam predmetni Zakon. I niko na Komisiji nije napravio ni jednu jedinu primjedbu. Stoga kolega ja mislim da nema razloga da i vi iz SDA ne podržite predmetni Zakon. Uvjeravam vas da Zakon nije štetan ama baš ni za koga. Ovaj je benigan i kamo sreće da svakom zakonu bude posvećena pažnja kako je posvećivana ovom Zakonu. Kada bude konsultacija u mjeri u kojoj je bilo oko ovog Zakona i budu uključeni svi nivoi vlasti, kao što su uključeni u ovom slučaju, ja sam uvjeren da će zakoni mnogo brže i kvalitetnije da prolaze u proceduri u Predstavničkom domu i bez određenih stvari koje ćemo evo raspraviti na nekom drugom mjestu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se. Čini mi se naročito važnim ovo što je Povjerenstvo za ravnopravnost spolova dalo svoje stajalište, s obzirom da biljke imaju tučak i čašicu. Zaključujem raspravu po točki 7. Prelazimo na točku osam, Ad. 8. Prijedlog zakona o izbjeglicama iz BiH, raseljenim osobama i povratnicima – predlagatelj Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Vijeće ministara BiH je 10.1.2013. dostavilo u proceduru ovaj Prijedlog zakona. Nadležno Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azil i etiku. Ustavnopravno povjerenstvo je Mišljenje o ustavnopravnoj osnovi dostavilo 13.02.2013. Nadležno Povjerenstvo je Mišljenje o principima dostavilo 13.02.2013. Otvaram raspravu. Uvaženi zastupnik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite. 60
Zahvaljujem. Ja bih se osvrnuo na potrebna financijska sredstva za provođenje Nacrta zakona. Kao što je svima nama poznato i jasno povratak se ne odvija onom dinamikom u BiH kojom je planirano i nijedan do sada plan po tom pitanju nažalost nije ostvaren. A evo, u prosjeku je 20 godina od kada, dakle, od 16, od 18 do 22-3 godine u prosjeku je od kada su ljudi pomjereni sa svojih ognjišta i napravljena im šteta po materijalnim i fizičkim pitanjima. Financijska sredstva je ovdje kazano Strategijom koja je napravljena da je potrebno odprilike 1,3 milijarde KM, odnosno 900 miliona za obnovu kuća i 400 miliona za infrastrukturu. Isto je kazano da određeni dio sredstava će od Razvojne banke Vijeća Evrope, od OPEKA i Saudijskog fonda i isto od Donatorske konferencije 101 milion eura. Dakle, ukupno negdje oko 320 miliona sredstava je u toku da bi se pribavilo za ovaj dio. I rečeno je da entiteti i Brčko Distrik izdvajaju na godišnjoj razini negdje oko 45 miliona, što znači da nam ostaje još skoro milijarda nepokrivena. A ovom dinamikom ako entiteti i Brčko Distrikt nastavljaju izdvajati, dakle ta milijarda, nekih 25 godina još bi se trebalo izdvajati za taj dio. Dakle, 25 još godina i ovih 20, 45 godina. Po planu sve kada bi bilo 45 godina bi rješavali povratak, a to je ona poznata izreka kada je u pitanju pravo i pravda, možda je spora pravda najveća nepravda. Dakle imamo tu istuaciju kada bi sve išlo po planu. A i danas na ovoj raspravi, danas smo ovdje znali čuti da BiH ne ide po planu i čuli smo i da BiH nema uopće strategije razvoja ni kako naprijed ići. A imamo Vijeće ministara, imamo predsjedatelja, imamo stranku koja se je borila da imenuje tog predsjedatelja. Ne znam u čemu je problem zašto to ne naprave? Ključ na nivou države BiH koji nažalost ni Vijeće ministara, na neku ruku i ovaj Parlament, do sada nisu dali doprinos razvoju BiH, a imaju alate u rukama, ekonomske politike. Nažalost i u ovom Parlamentu, evo dvije godine od kada sam ja u njemu, najmanje je bilo rasprave, i pod navodnicima, i svađe oko ekonomskih politika, a ključne ekonomske politike na nivou države koje jesu fiskalna, monetarna i vanjskotrgovinska, da bi ispunili ovaj plan i da ne bi prevarili kao do sada što smo na neki način lažna obećanja davali ljudima kojima stvarno je napravljena šteta i koje stvarno treba obeštetiti. Dakle, ove ključne politike nažalost ni Vijeće ministara ne predlaže i ovaj Parlament ne usvaja. Fiskalna politika, znamo osnovni stub preko 60% Proračuna na javnom računu je od PDV- a. Tu se još, ne znamo ni kakva je politika, a znamo da je stanje loše, a dakle osnovni alat ne upotrebljavamo. Monetarna politika, istina tu jesmo suženi s određenim dijelo, ali da se i tu popravak napraviti a i posebno vanjskotrgovinska politika. Imali smo ovdje inicijativu gospodina predsjedavajućeg i moja inicijativa oko stavljanja, ja ne bih kazao zaštitu domaće proizvodnje, nego stavljanje u ravnopravni položaj naše domaće proizvodnje, dakle i oko toga nemamo. Ja još jedanput, što je moj prijatelj Slavuj kazao, apeliram da, ako hoćemo ovaj, ja se slažem da ovaj Zakon treba donijeti, ali ako hoćemo njegovu sprovedbu, ako ne bude opet mrtvo slovo na papiru i ako opet ne bude zabluda za sve one na koji se odnosi, dakle trebamo se osvrnuti ka ove ključne tri ekonomske politike i tu da napravimo pomak i da uistinu iznađemo sredstva i da ovaj Zakon ostvarimo. Toliko od mene, hvala lijepo. 61
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa evo, želim da kažem da je poslije dugo vremena i dugo čekanja ovaj Zakon došao u parlamentarnu proceduru. Hoću da podsjetim Predstavnički dom da je on posljedica Revidirane strategije povratka, koja je bila samo povratak, pa smo poslije, znamo da smo intervencijom u Domu naroda da je to izmijenjeno i da su sad zastupljena praktično sva tri prava. A to znači pravo na povratak, pravo na ostanak i pravo na naknadu štete, i da sva tri prava ravnopravno su zastupljena u ovom Zakonu. Šta jeste problem ovog Zakona? Problem je što on dolazi više od dvije godine nakon onoga kada je trebao. Dakle, jeste trebalo vremena dosta da se uradi da bi se Zakon pripremio, ali šta je problem? Mi smo sada u poziciji da su sredstva mnogo više redukovana nego što su bila u onom momentu kada je donesena Revidirana strategija povratka. I sada smo u poziciji da Budžet BiH za koga se, evo član 6. govori jasno odakle se sredstva uzimaju, da Budžet BiH je, usvojen je dokumen Okvirnog budžeta do 2015. i neće biti promijenjen. Znači ne mogu se uzeti sredstva iz tog nivoa. Budžeti entiteta, Brčko Distrikta, kantona i opština niko ih nije pitao. Nije korektno da napišemo u Zakonu da ćemo uzeti pare od onih koje nismo konsultovali za to. I na kraju, iz kredita u vrijeme kada je usvojena ova Strategija, svi su govorili kako BiH treba da uzme milijardu kredita i riješi, konačno na ovo pitanje stavi tačku. Sada smo tri godine kasnije i svaki od ovih parametara o kojim sam govorila je problematičan za sebe. Ima još jedna stvar koja je problematična čak kad bi Zakon ovako prošao. Ono što sam saznala sada dok sam se pripremala za ovaj Zakon je nešto što me je zaista neprijatno iznenadilo. Vlada RS-a je od 2008. godine do danas za povratak u RS izdvojila oko 70 miliona maraka. Istovremeno Vlada Federacije je u istom periodu za povratak Srba u Federaciju izdvojila svega 2 miliona. Dakle, 70 a na drugoj strani 2 miliona. Danas u bazi podataka Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice stoji da 15,5 hiljada zahtjeva za obnovu srpskih kuća u Federaciju i istovremeno oko 13 hiljada zahtjeva za povrat Bošnjaka i Hrvata, ali moram da napomenem, s obzirom na visok procenat realizacije povratka u RS, ovdje se već radi o drugom i trećem koljenu. Dakle, kada usvojimo Zakon ovakav kakav jeste RS bi po ovom osnovu morala redovno izdvajati, znači ovdje se kaže da se to dok god se ne realizuje povratak, i dalje bi izdvajala na način kako je to izdvajala do sada, a za razliku od toga Federacija bi po principu koji je već probala da za 6-7 godina izdvoji svega 2 miliona i dalje bi ostala na tom principu. To je nešto o čemu treba govoriti. Dakle, nemam primjedbi na sam Zakon. Zakon je riješio sve ono što smo smatrali da je problematično. Poslije je formirana, predlaže ustvari ta Komisija za izbjeglice i raseljena lica, koja se stara o obezbjeđenju da ravnopravno bude raspoređen sav taj novac. Imamo i umjesto bivšeg Fonda za povratak, imamo Fond za izbjegla i raseljena lica, imamo mnoge stvari koje su dobro poslagane. Ali ova sumnja da će se jedan entitet strogo pridržavati onoga što je zakonom utvrđeno, a da će drugi zaboraviti za tu svoju obavezu, ostaje i dalje. I sada, kada sve analiziram sa aspekta ispravnosti Zakona i sa aspekta poštovanja tog Zakona, ja vidim da postoji, dakle, velika dilema i srpski predstavnici treba da o tome misle. Ako do sada nije poštovano i ako je takva nesrazmjera 62 do sada, onda zaista ne znam kako kad usvojimo ovo, hoće li ponovo RS izdvajati tolika sredstva na račun drugih. Evo, dakle to su neke od dilema koje bi trebalo riješiti prije definitivnog usvajanja Zakona, ne tvrdeći da principe ne treba podržati.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Beriz Belkić. Izvolite.
Evo, prije nego što krenem sa diskusijom o samom Nacrtu zakona, jedna kratka informacija za gospođu Majkić. Dakle, ovaj podatak koliko koji entitet i td., samo da vas podsjetim – u Federaciji postoji deset kantona koji imaju ministarstva za raseljena lica i izbjeglice i postoje budžetska sredstva koja se implementiraju u ovu svrhu i preko kantona, tako da ne treba se plašiti da će tu neko nekoga posebno prevariti, dakle, ali sve se to može i sračunati. Ali je suština da postoje jasni znaci da ovaj Zakon ima visok stepen saglasnosti. Prošao je i komisiju jednoglasno, vidim i kvalifikacije je položio, konsultacije prošao, premda ne piše tamo jesu li entiteti dali saglasnost, samo piše da su vršene. Jeste istina da nema ni novih agencija, institucija, doduše promijenjena su imena. Međutim, već kada govorimo o ovim jedinstvenim pravilima i ovim obaveznim konsultacijama bilo bi dobro da ste, obzirom da se radi o vrlo stručnim ljudima koji su radili na ovom Zakonu, da ste kao prilog stavili i pregled podzakonskih akata koji će se po ovom Zakonu morati donijeti. Radi se, po mom mišljenju, ono koliko sam ja mogao izanalizirati, o značajnom broju podzakonskih akata i radi se o materiji koja je prilično ozbiljna, koja će se uređivati tim podzakonskim aktima. Dakle, bilo bi dobro da imamo taj pregled. Ja se u najvećem dijelu slažem s ovim o čemu je gospođa Majkić govorila, kada nas je podsjećala na Revidiranu strategiju za provođenje Aneksa VII Dejtonskog sporazuma, na temu ravnopravnost i sve tri mogućnosti utvrđene i Dejtonskim sporazumom i td., Strategiju iz 2009. godine. Dakle, mi smo se tada opredijelili u najvećem dijelu da se prioritet stavi na suštinsko okončanje procesa povratka. Tada je bilo riječi, koliko se ja sjećam, o 40 i nešto hiljada registrovanih porodica za povratak. I, tačne su ove cifre o kojim je Dušanka govorila ili gospodin Lijanović, 1.300.000.000 – 900 za obnovu stambenih jedinica, infrastruktura i čak smo u dva navrata, ovaj Parlament je donosio zaključke kojim zadužuje Vijeće ministara da pokrene procedure, obezbjeđenje kreditnih sredstava jedanput 400, jednom 500 miliona u pravcu procesa povratka i td. Tri godine poslije mi praktično ne znamo šta se je od toga svega realiziralo. I bilo bi dobro da smo prije nego što se je krenulo u ovaj projekat da smo imali informaciju šta se je desilo sa ovim ciljevima koje smo imali, kada je riječ o, definitivno o okončanju procesa povratka. Drugi zakon tretira ova sva tri prava i ja apsolutno nemam nikakve dileme da su ona jednakopravna i td. Međutim, ipak na nekinačin ovaj povratak se ovim zakonom, doduše implicite, stavlja u drugi plan, a u prvi plan izlaze ova dva druga načina. Dakle, odabir drugog, pravo izbora 63 drugog prebivališta, kompenzacija, naknada štete i td. Bez elemenata i pokazatelja, ni u obrazloženju, koliko takvih kvantitativno, nemamo podataka, koliko takvih kategorija po brojevima imamo i na neki način da se pokuša orijentaciono i finansijski izraziti koliko bi ti projekti ostvarivanja tih prava koštali. Tako da bez tih stvarno egzaktnih podataka je vrlo teško govoriti i o izvorima jer nije naveden način obezbjeđenja sredstava, barem ja u članu 6. nisam mogao izvore prepoznati. Ovdje se takođe, po mom mišljenju, ne definišu okolnosti, odnosno ne precizira se pod kojim, pravo izbora drugog prebivališta, država treba finansijski podržavati. Da li je to pravo izbora posljedica nemogućnosti povratka, žrtava rata, neprijateljskog odnosa vlasti, okruženja i td., ili je to jednostavno odluča čovjeka da on jednostavno kaže – ja hoću tu da živim i td. Dakle, to su, po meni, vrlo tanane stvari, da tako kažem, koje treba imati na umu i biti precizan kada država podržava izbor, pravo na izbor prebivališta, jer u suprotnom to će ličiti na jednu vrstu svjesnog djelovanja vlasti na demografsku prekompoziciju u BiH. Također nije, po meni, uredu da se pravo na ovaj izbor dovodi u vezu sa pravom na povratak, tamo u članu 6. tačka 3. da kaže da se, da tamo zadržavaju pravo, istovremeno pravo na povratak, pravo na izbor, a govori se i o tome a ninakoji način neće ugrožavati pravo na povratak onog predratnog koji je tu živio. Dakle, ključ je u tome jesmo li mi svi sve, kao vlast, učinili da ljudi u skladu sa svojom odlukom ako žele da se vrate, jesu li se vratili ili smo sve učinili da ljudi su dovedeni u situaciju da biraju novo mjesto. Povrat imovine ili kompenzacija, nadoknada imovine koja se ne može vratiti. Kroz ove definicije, ja sam shvatio da definicija imovine, imovine koja se ne može vratiti je ustvari ista, s tim što je ova druga koja se ne može vratiti, odnosno imovina koja se ne može vratiti je praktično razlikuje se samo po tome što vlasnik ne može da dođe u to svoje prebivalište i ne može da s njom raspolaže, ako je, i da je on lišen tog prava tokom sukoba, počevši od 30.04.'91. Meni je to pomalo nejasno, ali dobro, da ne idem sada u detalje. Po meni je sporno takođe što nema ni ... ni u brojevima ni u iznosima novca, nema preciziranja i o nemogućnosti raspolaganja, odnosno nema preciziranja zašto je čovjeku onemogućeno raspolaganje. Je li to oteto, spaljeno, porušeno ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa stanite, dakle nemogućnost raspolaganja je vrlo širok pojam i vrlo je važno, po meni, znati zbog čega se to dešava. Uzima se ovaj datum 30.04.'91. kao dan D. Meni, ja znam zbog čega se taj datum uzima, predpostavljam da se radi o onom Zakonu, nametnutom Zakonu o napuštenim stanovima i td., ali mi se otvara jedno pitanje, možda ja nisam u pravu, recimo u najvećem dijelu BiH od 30.04.'91. do početka '92. ili do kraja '91. kada se desilo Ravno i još neke stvari, moglo se je prometovati i dodjeljivali su se stanovi i ljudi su kupovali i mijenjali i td., može se desiti da jedan broj ljudi u ovom intervalu ne bude ravnopravan u odnosu na ove. Dakle, da oni ne budu mogli imati ovo pravo, tako da taj princip jednakosti pred Zakonom pomalo je sporan. Generalno, dakle o tome su govorili i prethodnici, ne mogu, nisam mogao nazrijeti koliko bi ovaj projekat koštao. Ja sam se potrudio i raspitivao i vidio da i Ministarstvo finansija nije moglo dati procjenu iz prostog razloga što nije imalo dovoljno informacija, pa je jednostavno reklo da se ne može očitovati o finansijskom aspektu. 64 I još jednu stvar, malo sam evo i odužio, dakle postoji jedna vrsta nedoslijednosti, neprincipjelnosti, pa da ne kažem diskriminacije prema raseljenim osobama koje borave u BiH, govorim član 11. gdje se kaže pravo na rekonstrukciju imaju samo osobe koje u BiH nemaju drugu stambenu jedinicu uslovnu za stanovanje. A to isto ne govori za one koji žive u zemljama regiona. Dakle, ovi su na neki način koji su trenutno nalaze u BiH diskriminirani u odnosu na one koji su van BiH jer ovi van BiH ne moraju dokazivati da imaju neku stambenu jedinicu tamo gdje su sada trenutno, što ne bi bilo dobro. Također, ne znam iz kojih razloga, Zakon za razliku od dosadašnjeg ukida status posmatrača ljudima iz civilnog društva. Ja vjerujem da su poslanici dobili na neki način žalbu ili zahtjev, molbu Unije za povratak. Dakle, oni su izgubili status posmatrača. Tamo su bile i međunarodne organizacije, prije svega OSC i UNHCR vrlo važne za povratak. I mislim da ne bi trebalo ih eliminirati sa statusa posmatrača, jer ih uključujete u članu 15. da imaju pravo da prikupljaju i pripremaju projekte, ako sam dobro shvatio. Jednostavno da učestvuju u ovom procesu prikupljanja i pripremanja projekata. I na kraju, molim da se ovaj eufemizam koji se koristi kada se želi reći šta se je u BiH dešavalo od '92. do '95., dakle ujednači. Na jednom mjestu se govori o sukobu a na ostalim, a na drugim mjestima o neprijateljstvima. Pa eto, opredijelite se, predlagač neka se opredjeli ili će to kao sukobe ili će kao neprijateljstva. Dakle, u svakom slučaju jedna vrsta eufemizma, da ne kažem, da ne kažem šta je u ovoj zemlji bilo, vi to dobro znate, nemam potrebe. Sukob i neprijateljstvo, to je riječ mira.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Milica Marković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa evo, s obzirom da su prethodnici dosta toga rekli u vezi sa Zakonom, ja želim samo da napomenem nekoliko stvari koje mislim da su bitne. Prije svega kada čitate Prijedlog zakona u cjelini vidi se definitivno da postoji dobra namjera resornog ministarstva, dakle da se konačno nakon ovoliko godina pokuša riješiti pitanje izbjeglih i raseljenih lica u BiH, što znamo svi da je vrlo, vrlo složeno i kompleksno pitanje. Ali, kao što se često događa u životu da o jednoj te istoj stvari teorija kaže jedno, a praksa sasvim drugačije, bojim se da se tako nešto može, pod tako nešto se može podvesti i ovaj Zakon. Zašto to kažem? Upravo iz razloga, što su rekli i prethodnici, iz teoretskog dijela ovog Prijedloga zakona se vidi, dakle razrađene su sve varijante kako bi se pitanje raseljenih i izbjeglih lica definitivno stavila tačka na to u smislu uvođenja tri varijante kako da se to definitivno riješi – povratak, ostanak ili adekvatna kompenzacija na imovinu koja treba da se obešteti. Međutim, s obzirom da u ovom Prijedlogu nemamo finansijskih, s obzirom da uz ovaj Prijedlog ne ide finansijska konstrukcija i prijedlog, dakle nejasno je hoće li ovo biti samo mrtvo slovo na papiru, zakon radi zakon ili zaista postoje realni okviri da ovo što ovdje piše da bude i realizovano. Naravno, predlagač je ovdje rekao koji su to izvori iz kojih bi se ovo trebalo 65 finansirati, ali znamo mi našu situaciju u BiH i postavlja se pitanje da li je to realno ili ćemo možda za godinu dvije doći u situaciju da ovo sve pogledamo pa dakažemo da to nije tako. Ja ću vam navesti samo jedan primjer da smo u okviru za Ministarstva za ljudska prava, izbjegla i raseljena lica u 2010. godini u budužetu Fond za opstanak i povratak je imao na svojoj stavci 35 miliona raspoloživih sredstava. Ta sredstva su sva ukinuta u 2011. godini, i sada u 2012. mislim da je ostalo nekih 500 hiljada ili možda ni toliko. Znači, neka simbolična sredstva su ostala iz kojih se 2010. upravo gro ovih pitanja i problema finansirao i riješio u značajnoj mjeri po lokalnim zajednicama i sredinama gdje ljudi žive. Ovdje se kaže, dakle, to je tako kada je riječ o Budžetu BiH, da ne govorim da sada možemo pričati o nekim sredstvima koja će se planirati u Budžetu BiH a rekli smo da je on fiksiran do zaključno sa 2014. godinom. Da ne govorimo o lokalnim zajednicama koje su možda pored entitetskih ministarstava za izbjegla i raseljena lica najveći teret podnijeli u rješavanju ovih pitanja i problema. I šta sad treba, recimo da o ovom Predlogu gdje se kaže da se uzima 2% iz budžeta entitetskih, opštinskih, kantonalnih budžeta, da se recimo lokalnim zajednicama nametne još jedna dodatna obaveza, a znamo da su lokalne zajednice recimo dale besplatne placeve za izgradnju kuća, da su gradile zgrade u kojima su, dakle, stambene jedinice isto tako besplatno, da su more stvari uradile koje su njih koštale. Sve je to novac, sve su to pare, dakle, iz čega se to finansiralo iz lokalnih zajednica. I isto tako entitetska ministarstva koja su davala besplatne građevinske pakete da se to rješava. I naravno, ima ovdje još dosta dilema u Prijedlogu ovog zakona gdje kaže se ne znam, da neko ko već ima stambenu jedinicu neće imati pravo na obeštećenje, ali se postavlja pitanje koja to kategorija stambene jedinice. Da li ona što su recimo ljudi pošto nisu mogli vratiti svoju kuću, stan recimo u nekoj opštini iz koje su izbjegli, pa su uzeli kredit, napravili sebi kuću ili stan, a do danas dan nisu vratili stambenu jedinicu ili je li to isto kao onaj recimo koji je dobio besplatni plac, paket građevinskog materijala i ostalo i danas i on ima stambenu jedinicu. On će svakako imati pravo da se pojavi pred državom i da traži obeštećenje. Dakle, to su vrlo dilemične stvari o kojima nemamo jasno razjašnjenje u Prijedlogu ovog zakona. Ali ponovo kažem, dakle ključna stvar je ono što su rekli i predhodnici, kako ovaj Zakon provesti sa finansijskog aspekta. Ja se bojim da nam nailaze još teži periodi i mjeseci i godine, da ćemo mi doći u situaciju da samo to teoretski konstatujemo, a onda naravno snosimo dio odgovornosti kao Parlament koji je usvojio ovakav Zakon a nema finansijske podloge da ga implementira. Onda je poštenije ne usvajati nešto i nikom ništa ne obećavati ako nemate realne mogućnosti da to izvedete, da dovedete do kraja i da ispunite to što ste, što smo zapravo, što ćemo donijeti. Ali naravno ja znam da ima i onih koji će vjerovatno reći – pa od nečeg se mora početi, od nečeg se mora krenuti. Ako ne krenemo sa ovim nećemo vjerovatno doći ni do situacije da to finansijski rješavamo. Zato ja mislim da ovaj Zakon treba da prihvatimo danas i da ga pustimo u prvom čitanju, a onda da vidimo da li ga je moguće dotjerati još u drugoj fazi putem amandmana. I, u svakom slučaju da ovo bude permanentna aktivnost, što i jeste resornog ministarstva, dakle da se stalno radi na tome da se iznalaze mogućnosti kako da ovo bude realizovano u konkretnom i pravnom smislu u realnom životu, da bi to zaista bilo istinska namjera i želja, ako ga danas usvajamo da to zaista tako i želimo, da riješimo te probleme i ta pitanja. Hvala. 66
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolegice i kolege. Evo, kratak osvrt mene kao zastupnika na ovaj Zakon, odnosno Prijedlog zakona ovdje koji je pred nama. Ja bih se najprije, čestitao bih predlagatelju Zakona, to je Ministarstvo za raseljene na čelu sa ministrom koji ovdje nazoči, gospodin Damir Ljubić, koji se na neki način odvažio i da predloži nam ovakav Zakon. Evo moj prijedlog je, nakon ovih nekih naših diskusija, ministre, da se ne obeshrabrite nego da, nisam rekao da eventualno neke stvari ne treba popraviti u ovome Zakonu, nego da ovo donesete u ovaj Parlament, znači da to donese i da to provede. Ja ... čak ovaj Zakon u BiH, a u entitetima postoji nekoliko zakona koji se zovu leks specijalis, kada je u pitanju Razvojna banka, kada je u pitanju Agencija za privatizaciju, koja ne radi, kada je u pitanju Lutrija. Oni rade tako po tim nekim zakonima, ne znam ni ja koji se zovu leks specijalis ili ove nekakve bankarske agencije, ... znači i ovaj Zakon, znači, bi mogao, po meni, imati i takav naziv. Ovdje kaže da je ovo Ministarstvo izradilo, znači, Revidiranu strategiju BiH za provedbu Aneksa VII Dejtonskog mirovnog sporazuma. Evo, danas smo se ovdje izjašnjavali. Čini mi se da smo svi za Dejton, a vidite kako je Dejton i ovdje neke stvari propisao. Što će reći Anesk VII Općeg okvirnog sporazuma, za mir u BiH, odnosno Dejtonskog mirovnog sporazuma propisano je da sve izbjeglice i raseljene osobe imaju pravo slobodno se vratiti u svoje domove, imaju pravo na povrat imovine koje su lišeni tijekom neprijateljstava od '91. godine i na naknadu za imovinu koja im se ne može vratiti. Sve piše, sve piše. Ovo je ministar samo i Ministarstvo koje je predlagatelj obrazložilo, upravo prepisalo ovo, da oni ljudi koji su pretrpili od '91. pa do kraja '95. koji su pretrpili stradanja, znači obiteljska, imovinska ili bilo kakva druga, znači da mogu nadoknaditi tu štetu danas na načine kako oni to žele. Povratkom što bih dao, što je navedeno u ovom Zakonom, što bih dao prioritet. Znači, novim prebivalištem, je li, što bih stavio na drugo mjesto i kompenzacija ili naknada za učinjenu štetu na tim objektima. U međuvremenu ljudi su nešto radili, digli kredite, napravili kuće. To ćemo zanemariti, ili se tamo nisu mogli vratiti, ali oni su ostali bez oštećene imovine i to se može nazvati ratna šteta. E sad od koga će se ona naplatiti i to možemo eventualno raspravljati. Znači, zna se točno, svi mi ovdje ili većina nas je ovdje imala i neke stare devizne štednje, pa se država obvezala ili entitet da će to ljudima vratiti i oni to vraćaju. Oni koji su imali do sada neke manje štednje, oni će to vratiti. Ne ovdje, ovdje treba otkinuti od svakoga, otkinuti od svakoga, ne sada da diskutiram na način kako je zacementiran Proračun BiH na 950 miliona maraka plus dug do kraja 2014., odnosno početka 2015. godine. I entiteti i država i kantoni trebaju sjesti, a već jedan dio sredstava je prikupljen ovom Donatorskom konferencijom i ova sredstva, daj Bože da ih utrošimo ove 2013. godine, tako da ne treba se ovdje obeshrabriti, znači, ako smo iskreno za ovo svi. Treba postaviti i krajnje rokove dokle će se ovo završiti. Da država BiH i entiteti podignu kredite i da završe ove, upravo ovako ovim prioritetima kako je navedeno ovim Zakonom. Najprije znači za povratak, pa onda za drugo prebivalište, pa eventualno naknada imovine koja je oštećena u ratu. 67 I ovdje ću samo reći, nisam siguran da su točni ovi podaci što je iznjela kolegica Dušanka Majkić, da je u Federaciji za povratak Srba izdvojeno 2 miliona KM iz Vlade Federacije, već kakav je sustav je li ili iz kantona. Ovdje nema kolege Franjičevića, pa znate šta, Srba se vratilo u Hercegbosanski kanton ja mislim jedno 7-8 tisuća, od prijeratnh možda 11 ili 12 je li, da se vratilo. Prema tome, obnovljeni su gore veliki broj objekata, a znam i u Hercegovačko-neretvansku županiju, znam da je prošle godine Vlada Federacije dala milion i po maraka samo za obnovu Saborne crkve u Mostaru. Prema tome, nisam siguran bar da stoji, nisam siguran baš da stoji ovo 2 miliona maraka, je li, za povratak Srba. Kažem za povratak svih izbjeglih i prognanih. Nažalost što mi ovdje dijelimo je li to bilo za povratak Hrvata. Je li, ako su sa prostora RS-a protjerani Hrvati i Bošnjaci, pa onda je to povratak za njih. Ako je sa prostora, evo ne znam, maloprije sam spomenuo je li Herceg-bosnansku županiju, ako su protjerani Srbi, je li, znači gore i ta Vlada kantonalna a i Vlada Federacije izdvojila taj dio sredstava, pa evo, ali ne bih ulazio u te, nisam ni ja siguran, ali evo može se to vrlo lako provjeriti. Mislim da bi ovo trebao biti prioritet i Ministarstva na čelu sa ministrom i ovog Parlamenta i ne samo ovoga, nego i svih parlamenata i onda ćemo izkonzumirati sve one odredbe Dejtonskog mirovnog sporazuma, izmeđuostalog i ovaj Aneks VII koji se vrlo, vrlo rijetko spominje za razliku od Aneksa IV. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Uvaženi ministri, ministre sa svojim saradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pa, javio sam se najviše pošto je nadležna komisija, čiji sam ja član, dala podršku ovom Zakonu, dakle principima ovog Zakona i mi ćemo to i danas glasati o principima, s tim što odmah sad ću najaviti amandmane da ćemo uložiti u zakonskom roku na neke dijelove. Ali danas pričati o ovako kompleksnom pitanju ne zna čovjek odakle bi počeo i odlično bi došlo ono gospodina Jagodića od do. Samo što sad bih ja dodao od kada do kada i sad još i ono glavno pitanje zbog čega? Dakle, ako samo, vrlo kratko ću zaista, neću da puno dužim jer su moje kolegice već rekle o tome i kolege koje su govorile sve, sve je ovo trajalo predugo iz razloga ne zbog ovog sastava Parlamenta, nego iz ranijih. Da je Centralna banka BiH osnovala fond koji je tada bila dužna, kao treći ravnopravni vid koji predviđa Dejtonski sporazum za nadoknadu imovine, taj treći vid je o kojem ja želim da govorim, čini mi se tada je trebao biti iznos od 5 miliona KM, vjerovatno bi tada i donatori, mada međunarodna zajednica, moram odmah da sad i to ponovim, je selektivno nastupila od početka. Bio im je samo u interesu povratak. To ostanak niti ih je interesovao a ovo treće nisu htjeli, i ja sam sa mnogima razgovarao, ni da čuju – kakva nadoknada imovine. Ostao on tamo a hoće da uzme pare gdje bio tamo, mislim ono u prevodu kako vi svi možete da razumijete. Dakle od tada je to krenulo sve. E sad ne bih želio da licitiram gdje se koliko vratilo, jer bi svi od nas zaslužili najveće nagrade kada bio uopšte znali koliko nas ima u BiH bilo gdje, pa trenutno i u ovoj sali, znamo da 68 ima 42 poslanika, pa dođu i ovi koje interesuje ponekad nešto iz Savjeta ministara, prvi red naravno nikad, koji uvijek pozdravljam, prazan. Ovi naši prijatelji koji prate sve ovo šta mi govorimo dođu, novinari su hvala Bogu već otišli jer ovo ih ne interesuje, njih interesuje neka gužva koju mi ovdje treba da napravimo, a hvala Bogu nikada je nećemo napraviti, ovo je civilizovan, normalan Parlament koji demokratski o svemu raspravlja. Imamo Kolegij koji izvanredno to vodi sa iskustvom. Jeste da nekada ostane sam predsjedavajući, ali sekretar je tu uz njega. Dakle, ovo je sve tačka dnevnog reda. Nema smisla da govorim, ako sam ovo već govorio 50 puta do sada, barem i ja, ali evo. Dakle, mi ćemo ovo, podržali smo na komisiji, podržaćemo i danas principe, uložićemo amandmane, ali kada ja sada kažem amandmane, nemoj odmah neko da ruši, evo Slavuj hoće uložiti amandmane da sruši Zakon, nego naprotiv da ga popravimo i da krenemo sa ovom realizacijom. I da budemo otvoreni – ko se je htio vratiti, vratio se, odprilike. Ne znam procenat, neću da licitiram, neću sebi grijeh da uzimam na dušu, pogotovo dan zaljubljenih, ha taman posla. Pa onda ko je uspio nešto da napravi od nekog donatora snašao se. Ti donatori koji su ovdje i oni su prali novac. Jesu dosta pomogli, hvala im za to, ali i oni su ovdje došli i niko vam džaba ništa neće dati. Da vam nešto džabe a dva puta vam uzme i nešto više. Dakle, i oni se razbježali, e to nema u ovom Zakonu, naravno ne može zakon predvidjeti, ali ono što ima, hajmo sada sve uraditi. Evo vam jedan primjer. Ja molim sve političare, pogotovo ove iz vrha, ne pozivajte vi nigdje izbjeglice da se vrate, jer niko vas neće poslušati. Ko će se vratiti od Srba u Sarajevo. Recimo primjer ako je pod nuždom da mu ostane goli život prodao stan u Sarajevu za 20 ili 30 hiljada maraka a njegova vrijednost je bila 150 hiljada u to vrijeme tržišna, da bi se danas vratio trebao bi da ima 200 hiljada eura da kupi taj svoj sopstveni stan. Prema tome, nema govora o tome. To je završen taj proces. E hajmo ono što nije završeno, što je ministar dobro predvidio sa svojim kolegama, da riješimo se ljudi ovih kolektivnih centara. Pa ja vas pitam kao prijatelje – ko je posljednji put od vas posjetio ijedan kolektivni centar? Dvadeset je prvi vijek, 2013. godina, ko je odnio jedan paket u taj kolektivni centar? Ja neću da vas ovdje optužujem ni da sada ja budem donator, a evo ja jesam. Ljudi otiđite malo sevapa zaradite, da vidite kako tu ljudi žive. Pogledajte šta se tamo dešava. E to je ovo što trebamo riješiti. Kolektivni ti centri, i dobro ste to predvidjeli, i ovo da krene napokon ako ostvarimo. I da se vratim ovo što je kolegica Marković i kolegica Majkić što su govorile, sve će opet zakočiti se a ne zbog nas iz RS-a ili vas iz Federacije, ljudi gdje su pare? Hoćemo li ostvariti ovo? Hoćemo li ispuniti uopšte te mogućnosti i uslove koje ste vi predvidjeli? Pare trebaju za ovo. I sad da opet kažem pare, hoćemo li ostvariti i ovaj Budžet? Hoćemo li išta ostvariti? Dakle, sve će biti to problemi. I hajmo više jednom krenuti u realizaciju, mada odmah da bude jasno, neka se naljuti ko hoće, nikada se ovi problemi neće riješiti, nikada. Ali će uvijek neko biti od političara, koje i ja čujem, dok se ne vrati posljednji povratnik nije implementiran Dejtonski sporazum, nije implementiran Aneks VII. Ma nije ljudi to, pa nemojte oko toga da pravimo barem probleme, kada ih i ovako previše imamo. Hvala vam lijepo i da krenemo u realizaciju.
Zahvaljujem. S obzirom da nemamo kvoruma dajem stanku 5 minuta da pokušamo ostvariti kvorum. 69 [[PAUZA]] Kolegice i kolege zastupnici nastavljamo sa radom, imamo kvorum. Uvaženi zastupnik Dragan Vrankić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, ja ću, poštovane kolegice i kolege, nastojati biti što kraći. Pozdravljam inicijativu resornog ministarstva da, evo definitivno ovaj Zakon ugleda svjetlo dana i da se definira ova vrlo važna životna oblast. Naime, znamo svi da je jedno od temeljnih ljudskih prava pravo na imovinu, pravo na povratak, pravo na baštinjenje vlastitog identiteta, pa prema tome sve je to vezano za jedan kvalitetan i moguće ... povratak. Ja se bojim ovdje da kroz ove sve moguće varijante koje se mogu desiti, uzimajući u obzir jedan vremenski odmak od 20 i toliko godina i uzimajući proširenju paleta prava koja se stvorila, bojim se da ne otvorimo jednu Pandorinu kutiju iz koje ne možemo izaći sa mnogo stvari koje nisu indirektno i pravno regulirane, ali posebno više govorim sa aspekta financiskih sredstava. Vidjeli ste ovdje, i ovaj malo se spominju cifre, ja mislim da ona nako prekomotno rečena, vidim Ministarstvo financija nije ni dalo svoj stav oko toga i ja mislim da je to nešto što će se vrlo teško definirati. A onda se spominju kreditne linije, a vi znate da kao ministar imao sam zaduženje od vas Parlamenta da se osigura, pa onda kad sam to počeo raditi vidio sam da ni jedna financiska međunarodna institucija nema kreditne linije za ovu djelatnost koja stoji, možda u nekim drugim dijelovima svijeta da, ali ovdje ne, i to će se vrlo teško ostvariti. A kod postojećih kreditnih linija, samo ću vas podsjetiti ovaj OPEK fond da sam ja prije pet godina potpisao predugovor u Beču, pa se vidim još nije realiziralo. Samo sa aspekta da ljudi ne bi bili u zabludi šta to čeka i koji su to svi problemi. Ali isto tako moramo biti svjesni i odgovorni mi našim sad ovim istupima ne smijemo obeshrabriti povratak i kazati ljudima da to ne može, nego naprotiv moramo činiti sve da se oni vrate i da im mi to pomognemo. A ja bih prije svega ovdje istakao jedan prioritet u forsiranju održivog povratka, jer to onda samo može dati ljudima moral i onog drugo, što smo malo i politički prethodno govorili, oko njihovog, je li, osjećaja samoodređenosti, u tom smislu da im se to maksimalno osigura. Mislim da posebno će trebati, a to će opet biti na neki način u ovim klupama, voditi brigu o domaćem finansiranju. Vidjeli ste mi smo donijeli i globalne fiskalne okvire za, ne znam, '12., '14. pa ćemo inovirati, nigdje ovih sredstava nema. To će biti vrlo ozbiljne stvari, znate da nam je deficit ove godine bio, ne znam ja, vjerovatno i ne znamo koliki je, ali proračunski sigurno blizu 8%, ovaj da ćemo mi vrlo teško uklapati ove cifre. Znači, moraćemo razgovarati o prioritetima. Znači nešto što je sad bio prioritet moraće ići u drugi plan, ako smo iskreni prema povratku onda on mora ići u prvi plan i na jedan takav način to pokušati rješavati. I ja bih još samo zamolio predlagača da malo pogleda ovaj članak 26. oko nadzora. Ne može se zadužiti Ministarstvo financija za nadzor utroška Fonda. Ono ima svoje zakonom obaveze i nadzore koje mora raditi, a isto i Glavni ured revizora. Znači ovim zakonima ne možemo mu davati što je već dobio, niti možemo ekstra davati, naprotiv, ako se želi neki poseban nadzor u 70 okviru Fonda ili vašeg ministarstva onda to nešto imenujte, ne znam, neko nadzorno tim ili tijelo koje će biti da prethodno ili vam pomaže u provedbi ili kvalitetnom trošenju tih sredstava, a ove dvije institucije će raditi svoj posao sukladno pozitivnim zakonskim propisima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Vrlo kratko, evo nažalost 17 godina poslije mi još pričamo o povratku umjesto da pričamo o nekim drugim stvarima kad je u pitanju ekonomski opstanak povratnika. Ali evo, i da kažem da pokazali smo u periodu koji je iza nas da nismo baš dovoljno imali razumijevanja kad je povratak u pitanju, da smo kao Parlamentarna skupština već u dva navrata donosili zaključke da Vijeće ministara, Ministarstvo finansija, da obezbjedi sredstva, i to je suštinska stvar. Sredstva su suštinska stvar da se ovaj proces povratka završi. Evo podsjetiću vas, zadnji put kad smo usvajali Zakon o popisu stanovništva, ali evo i primjer jedan, znači na zadnjem i predzadnjem usvajanju budžeta, sjećate se koliko smo vodili polemike oko toga hoće li se obezbjediti onih 7 miliona da bi se mogla povući donatorska sredstva sa Konferencije iz aprila 2012. godine. Mi, ovaj Zakon je sigurno dobro rješenje, mi ćemo kao Klub SDA intervenisati, ja o tome neću sad govoriti, kroz amandmane u nekim stvarima za koje mislimo da ih treba ljepše i drugačije i praktičnije urediti. Ali hoću i da kažem i to da smo imali zakon koji smo, da smo imali razumijevanja, da smo uspjeli da obezbjedimo sredstva, da smo ozbiljno shvatili ovaj problem, mogli i kroz postojeća dosadašnja zakonska rješenja implementirati proces povratka. Nadam se da će ovim Zakonom i našim razumijevanjem ovdje, ne samo sljedeći budžet već i kroz ovu fiskalnu godinu, naći se određenih finansijskih sredstava da se stvar, kad je povratak u pitanju, popravi. Evo, ja da ne bih više dužio, mi ćemo ispred kluba određene amandmane u drugoj fazi rasprave o ovog Zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedatelju. Uvažene kolegice i kolege, gospodine ministre. Pa evo, ja čestitam ministarstvu na hrabrosti da predloži zakon i tu ću stati. Prije 22 godine je definiran početak stanja i osoba na koje se odnosi ovaj Zakon, znači '91. u trećem i četvrtom mjesecu, je li tako, 22 godine. I mi nakon 22 godine govorimo da ne postoje uvjeti za povratak. Jedna od često ponavljanih teza, fraza, kako bih nazvao, u Zakonu ili imovina koja se ne može vratiti. Prije 18 godina je potpisan Dejtonski mirovni sporazum i jedan od Aneksa VII koji je 71 definirao prava. Sudeći po zakonima koji prestaju da važe donošenjem ovog novog zakona vidim da smo '99. godine prvi put donijeli Zakon o izbjeglicama i raseljenim osobama i td., što prije 14 godina. I zakon kao zakon meni je, moram reći iskreno, dilema treba li novi zakon, iskreno, treba li nam novi zakon. Jer ne zato što ovaj Zakon je dobar ili je loš, nego što sam debelo uvjeren kroz sve ove, zato sam godine spominjo, da nije problem ni u jednom zakonu, nije problem bio ni u dasadašnjim zakonima, nije problem bio ni do sad u deklariranju prava, nije do sad bio problem u garantiranju prava, problem je bio kao što je i danas, 22, 18, 14 godina poslije, zato što ne postoji minimum političke volje da se uistinu ovaj problem razriješi. Nepostojanje, iako smo mi kad smo raspravljali o revidiranju Revidirane strategije govorili da ćemo revidiranjem te strategije otkloniti sve dileme i da će, pošto prethodnih godina nije to išlo, odjednom krenuti sve geometrijskom progresijom. Moram reći i zaboravio sam kad smo je raspravljali, koliko ima godina, ima godina, ima četiri, pet godina kako smo raspravljali o njoj, ne vidim da se baš išta promjenilo, ako nije nagore, nabolje nije garant. Imamo situaciju u kojoj imamo važeći zakon, znači ovaj prošao ne prošao, u kojoj, koliko ministre dvije godine, tri, nemamo ovo povjerenstvo koje i sad postoji po zakonu, postoji po zakonu ali nema ga u praksi, ne znam što nemamo, ja ne znam da budem iskren, da ne nagađam ko hoće, ko neće, ko ne želi, iz kojih razloga ne želi, ali je to pokazatelj, znači, bez obzira što su sredstva koja su do sad predviđena za ove oblasti, za ove namjene minimalna, da ne postoji politička volja. Znači, koristi se svaki mogući oblik da se ovo pravo ili ova oblast nerazriješi, da se ne realizira ovo pravo. I vi imate ovdje, kad je u pitanju povratak, jednu rečenicu – druge oblike pomoći u povratku u cilju osiguranja ekonomskog, socijalnog, pravnih i drugih i td. ... Nema razrade toga kako, koji su drugi oblici? Imovina ovdje po ovom Zakonu, moram reći nemam tekst starog zakona kod sebe, je svedena isključivo na stambene objekte, znači isključivo na stambene objekte, nije to samo imovina, mislim ja moram reći da znamo da nije samo to imovina, ima još različitih vrsta imovine. Imovina koja se ne može vratiti, meni je sad dilema, kad čovjeku vratite srušenu kuću, jeste li mu vratili imovinu njegovu, je li se na to možda misli da se imovina ne može vratiti pošto je kuća srušena? Ili se misli da postoje neke druge barijere, pravne, političke, da neko ne da ni tu ruševinu nekome, mislim ne znam, nisam siguran šta se podrazumijeva pod ovim pojmom imovina koja se ne može vratiti. I pošto je bilo špekulacija, namjera kamo sreće da je puno ranije, mislim moram reći ovo posebno, namjera da se iz domaćih budžeta zakonom obvežu sve razine vlasti, da izdvajaju najmanje 2% je po meni izvrsna, po meni, izvrsno, samo bojim se da je poprilično okasnila i ovo nije prigovor, vama je kompliment što ste se makar sad sjetili, a prigovor je svim onim ranije što se nikad niko toga nije sjetio. Ali evo, vidimo da se plašimo da će i tu neko nekog prevariti u tim izdvajanjima. Ono u što sam ja apsolutno uvjeren, jedini koji će opet garant biti prevareni su oni na koje se odnosi ovaj Zakon, uvažavajući poštene namjere ministra i ministarstva. Neću ulagati amandmane jer mislim da nije problem ni u ovom ni u prethodnom zakonu, znači problem je puno dublji, mi smo svjesni toga. Nažalost, dok hoće li postojati, opet kažem 22 godine su prošle, mi danas imamo tu prvu generaciju o kojoj govorimo izumrlu, znači tako da mi smo svjesni da se oni ne vraćaju. Mislim vraćaju se, ja moram reći iskustveno to govorim, u mene na prostoru općine na kojoj ja živim od ukupno sahranjenih osoba pola pola je, pola povratnika, a pola onih koji su domicilni, znači, ali kažem umru ljudi u progonstvu pa se tako vrate u groblja da 72 se sahrane, jer je valjda najjeftinije kod nas se sahranjivati. Znači, to je nažalost morbidna istina, jer nemaju uvjeta, nisu imali uvjeta, da su imali uvjete, ja moram reći, teško mogu razumiti nekoga da ne želi živjeti u svom zavičaju gdje su mu djedovi rođeni, on rođen i td., ali razumijem ljude koji nemaju ni minimum uvjeta ni 22 godine poslije da mogu opstati tu. Tako da plašim se da donošenjem zakona koji se neće provesti, jer oni su, poprilično su načelni moram reći ovi zakoni i ovaj zakon, nisam siguran da ćemo popraviti stanje. I uz svo uvažavanje volio bih, volio bih se pridružiti kolegi Vrankiću da ohrabrimo ljude, da pošaljemo poruku ohrabrenja, volio bih to. Nažalost, kome god danas počnete pričati nešto o tome, ljudi vas jedino mogu prozvati velikim demagogom, jer ne vjeruju više ni u kakvu priču, a vide da realizacije nema nikakve. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući dozvolite da pozdravim sve prisutne. Na Zajedničkoj komisiji za ljudska prava i izbjeglice, rasaljene, razgovarali smo o Prijedlogu zakona o izbjeglicama i uglavnom jednoglasno smo opredjeljenja zajedničkog da ustvari ... je potreba za donošenje ovakve vrste zakona neophodna. Prije 10 godina donesena je Strategija BiH o provedbi Aneksa VII Dejtonskog mirovnog sporazuma i to je faktički jedini dokument koji smo imali. Potreba, i uvažavajući broj izbjeglica koji mi imamo, potreba za ovim dokumentom je neupitna. Ona se temelji na načelima jednakopravnosti svih izbjeglica ma gdje oni bili i gdje živjeli i, ovo što kaže gospodina Niko, trebamo im, trebamo ih ohrabriti i dati im mogućnost za povratak, da znaju da su oni građani i dio BiH i da pripadaju nama i dati im prostora da se vrate, da vrate svoju imovinu, da vrate svoje stanove i da im vratimo dostojanstvo. Mi u SDP-u suglasni smo s tim da ovaj Zakon ide u dalju proceduru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem.
Riječ ima predsjedavajući Predstavničkog doma, dr. Božo Ljubić. Izvolite.
Kolegice i kolege. Dakle, ja naravno podržavam usvajanje jednog ovakvog Zakona i bez obzira što je prošlo preko 20 godina od kada je taj problem nastao ovdje u BiH smatram da još uvijek je vrijeme da možemo učiniti puno više nego što činimo. ... hronološki ... povratka već bi radije koristio termin dovršetak povratka. Dovršetak povratka je sve dotle dokle god ima ljudi koji se žele vratiti, a njih će biti još dugo. 73 Ono što ja u ovom Zakonu posebice želim istaći, po meni je izuzetno važno i zbog toga smatram također dodatan razlog da se on treba podržati, on stvara jedan institucionalni okvir za ubrzanje povratka sukladan današnjem vremenu, dakle, kroz povjerenstvo, kroz fond. S druge strane, naravno ovdje se, ovdje je bilo govora o glavnoj brani ustvari za povratak i do sada, a čini mi se nažalost i sada, to je nedostatak političke volje da se taj povratak podupre. Pa onda smo svi skupa puni deklarativnih, da tako kažem, zauzimanja za povratak, a kad treba izdvojiti određena sredstva na bilo kojoj razini onda uvijek ima većih prioriteta, pa ni samo Vijeće ministara, kojega evo podržava i parlamentarna većina čiji sam ja dio, nije pokazala zapravo vjerodostojnost sukladno čak ni ovom Zakonu, jer bi inače izdvojili u Proračunu za ovu godinu dvadesetak milijuna maraka za povratak, jer je to nekih, dakle, evo ovaj 2% od ukupnog Proračuna. Zato ja podržavam takođe i obvezu, i nadam se da ona neće biti deklarativna, da će sve razine izdvojiti najmanje 2% iz svoga proračuna. S druge strane, ono što mislim da predstavlja novi kvalitet ovdje i što bi moglo, da tako kažem, povratak učiniti održivim ili barem održivijim nego što je do sada bio, su neke stvari koje se ovdje stavljaju u nadležnost pojedinih od ovih institucija koje realiziraju taj povratak, povjerenstvo. Posebice bi tu istakao pod 2., dakle, članak 18. izbor zajedničkih projekata. Zašto? Mi znamo da pojedinačna pomoć jednom povratniku za obnovu kuće, pa čak i povratak imovine, nije dovoljna da bi taj povratak postao održiv. Dakle, potrebno je stvoriti određene baze ekonomske iz kreditnih sredstava, donatorskih sredstava, i td., i td., da bi ti ljudi mogli proizvoditi, ako bi se oko tih baza, dakle, onda stvarali mali klasteri, gospodarstava malih, bilo poljoprivrednih, bilo proizvodnih. I ja upravo pod ovim terminom „izbor zajedničkih projekata“ vidim tu stvar, dakle da se iz kreditnih sredstava Razvojne banke Vijeća Evrope, fondova, pomoći država kao što je Hrvatska, Turska, ili neki drugi fondovi, stvaraju takve baze zajedničke koje će onda povratak izbjeglica učiniti održivim. Prema tome, koliko vidim i raspoloženje u Parlamentu je danas da se ovaj zakon podupre u prvom čitanju. Naravno uvijek se može nešto i popraviti amandmanima i u svakom slučaju ovaj Zakon treba ići i treba biti usvojen. Hvala lijepo. Ministar je izrazio spremnost da se obrati, ali prije toga ima zastupnik jedan za raspravu, pa ako ministar se slaže da damo riječ zastupniku, pa da se onda ministara obrati. Saša Bursać. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ma evo, obzirom da dolazim iz najvećeg izbjegličkog i najvećeg povratničkog grada u BiH hoću da kažem par stvari. Slušam kolege poslanike ovdje, čuo sam masu stvari, sa masom stvari se ne bih složio, a i rečeno je dosta toga što je na mjestu. Vi rekoste nema političke volje za povratak. Mislim da onaj ko je razmišljao o povratku da se vratio, još porodica ili ljudi možda u tragovima ima onih koji bi se vratili na svoje staro prebivalište, znači na svoju staru adresu stanovanja i živjeli na nekom tom svom imanju, mislim da je prošlo previše godina i da su se ljudi već privikli tamo gdje jesu i da ne žele doći. Recimo u moj grad postoji grupa ljudi, odnosno postoji velika masa ljudi koji su u Njemačkoj, Holandiji, Švedskoj, Švicarskoj, Austriji, Sloveniji, koji se nikad zaista neće vratiti ovdje u BiH, nikad za nikad. Znači, ni oni ni njihova djeca, samo dođu da se 74 ukopaju, znači odande odakle su potekli imaju želju da tu se vrate i da se sahrane i nemaju više apsolutno želja što se tiče povratka. Imaju novaca, izdvojena su velika sredstva, napravljena im je infrastruktura, ljudi su sa svojim novcem i nešto od pomoći, nešto ovako onako, obnovili te svoje kuće i ogromna količina kuća je zaključana. To ako zovete povratkom, to povratak nije. Znači i od toga povratka nema ništa. S druge strane imate istu, isto u mom gradu, znači ljude koji su došli iz drugih gradova, koji su protjerani isto tako sa svojih ognjišta i koji su se nastanili u jednoj većoj, da ne kažem velikoj gradskoj sredini, čija djeca idu u osnovnu, srednju školu. Znači imaju sve te uslove, pomogla im je ova ili ona vlast da naprave svoje kuće i oni su tu ostali i oni su, i oni se odatle ne misle micati. Znači ne misle se vraćati u opštine i u sela u kojima nema struje, nema vode, nema škola, nema uslova jednostavno za život. Neko se malo bolje, neko lošije snašao, uglavnom našli su i tu neku svoju egzistenciju. Tako da o povratku ne treba pričati nešto euforično, neki veliki povratak, nešto će se desiti spektakularno. Neće. U BiH više što se spektakla oko povratka tiče, znači tog spektakla više nema. Ovo eventualno još omogućiti infrastrukturno ako se neko vratio da mu se može nešto pomoći i eventualno još ako ima neko od tih starijih osoba ako se želi vratiti na svoje ognjište tu da skonča i to je to. Znači, sav povratak može se svesti na to, ko se mislio vratiti taj se vratio. Ja podržavam ove izmjene Zakona i kroz amandmane popraviće se ovdje sigurno dosta stvari, ali nemojte da pričamo sad o povratku kao nekoj previše bitnoj stvari za BiH. To je bila previše bitna stvar onoga trenutka kad je stao rat i narednih četiri, pet godina i tada je sva ta priča završena. Sada je to samo mala pričica koja je, nije ništa spektakularno. Ono što treba rješiti to su zaista, nekoliko je kolega reklo, znači ovi smještaji, kolektivni smještaj, znači to je zaista u današnje vrijeme da neko živi u kolektivnom smještaju, te stvari treba omogućiti, tim ljudima treba eventualno omogućiti da se vrate i da imaju neke osnovne uslove za život, a povratak je po meni 97, 8% završena priča u BiH. Hvala lijepo.
Replika, predsjedavajući Božo Ljubić. Izvolite.
Kolega Bursać, ja ne znam da li ste Vi svjesni supstancijalne sadržine onoga što ste rekli malo prije, a ja ću Vas citirati – onaj koji se želio vratiti taj se vratio. Gledajte, kad bi to bilo suštinski bilo čije stajalište to bi bila strašna uvreda za te ljude. Konkretno evo govorim o Hrvatima iz RS-a kojih je živilo oko 240 tisuća prije rata, sad ih tamo ima oko 15-ak tisuća, prema podacima katoličke crkve i popisa. Što znači njih 230 tisuća se nije želilo vratiti? To je uvreda za te ljude. Dakle, bolje bi bilo da ste rekli tko se mogao vratiti i tko još uvijek danas želi da se vrati, a ima takvih, a mi im moramo omogućiti, da je jedan mi mu moramo omogućiti to. Prema tome, ja se slažem, ja nisam preoptimističan da će se svi oni vratiti, ali mi ne smijemo zapravo iz ove sabornice otići takve, takve riječi bez odgovora, onaj tko se želio vratiti da se vratio. Uvaženi zastupnik Boško Tomić, replika. Izvolite. 75
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa evo, da kažem samo nekoliko riječi. Moja replika se odnosi na, možda na neki način neshvatanje kolege Bursaća. U principu u svijetu kod ovakvih katastrofa kada se, koje zadese tu zemlju otprilike 7% ljudi se vrati na ta prethodna svoja odredišta. I mislim da smo mi u BiH zahvaljujući upravo politici omogućili da taj procenat bude veći. I ja sam na stanovištu da sve i jednom čovjeku koji želi da se vrati treba to omogućiti. Međutim, samo deklarativno reći – znate mi vama omogućavamo time što smo vam napravili kuću, od toga nema ništa. Ako nema održivog povratka onda ne pravimo pravi posao. Ja za održiv povratak smatram za ljude koji su u ruralnim prostorima da im se omogući da mogu da se bave svojom proizvodnjom, poljoprivredom i td., i onda je to nešto što daje mogućnost da ti ljudi opstanu. U gradovima bi ste na neki način trebali da im omogućite da oni mogu da se zaposle. A mi imamo 5 stotina i 40 hiljada nezaposlenih koji su već tu i sad još kad to budemo vraćali prema tim centrima onda nisam siguran da ćemo im time dati dobru poruku – vratite se, ovdje imate siguran posao. Ljudi sada ne biraju da nađu posao, i po 50 km idu i uopšte ne gledaju u kome je to entitetu, mislim da je to politički dobro. Dobro je da čovjek može iz bilo kog mjesta iz RS-a ići u Federaciju da radi ili obrnuto i na tome se slažem da politički treba da djelujemo i da se ti ljudi osjećaju tamo slobodno i sigurno, ali mi moramo mnogo više sredstava ulagati kroz ovo. Ja Zakon pozdravljam, mislim da ste ga uradili kvalitetno, ali moramo mnogo više raditi na tome kako bi se stvarali određeni ambijenti za održiv povratak. I sve do posljednjeg, dok i jedan čovjek želi da se vrati mislim da tu mogućnost treba da mu se omogući. Ko nije bio izbjeglica on to ne može i ne zna da cijeni. Prema tome ja u potpunosti to shvatam i podržavam i mislim da na tome treba da istrajemo, ali vi mora malo više iz ministarstva da vodite računa da uz te popravke i td. ide se sa mogućnošću i drugih načina održivog povratka, ali nije to isključivo samo vaš posao to je i sviju nas zajedno. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Saša Bursać, replika. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Ja sam apsolutno svjestan onoga što sam ja rekao i definitivno je to tako. Hrvati koji su se htjeli vratiti u RS su se vratili, svi su povratili svoju imovinu, svi su povratili svoju imovinu, što nije recimo slučaj sa Srbima iz Hrvatske. I ti Hrvati, ova razlika između 230 hiljada i 15 hiljada, Vi veoma dobro znate gdje su, nisu u kolektivnim centrima, smješteni su u kuće, u domove, oni danas imaju svoje kuće, domove, uglavnom država Hrvatska vodi o njima računa i oni tamo imaju, znači, sve ono što im je potrebno i stimuliše ih da ostane u Hrvatskoj, da ostane upravo na srpskim imanjima i kućištima koji su kupljeni najčešće od strane Republike Hrvatske, i td., i td., znači da ne ulazimo u te probleme. Hrvati su svoju imovinu, po mojim informacijama, vratili ali ne žele da se vrate, nisu po kolektivnim centrima, ne vucaraju se kojekuda po bijelom svijetu, dobro im je i bolje ima je sigurno tamo gdje jesu nego u BiH. I moje mišljenje, imam pravo na svoje mišljenje, 76 je upravo to da ne žele da se vrate u BiH. I mislim, i još uvijek iza toga stojim, svako ko je otišao gdje mu je bolje sigurno se neće vratiti u BiH, a malo je ko otišao gdje je lošije nego u BiH. Hvala lijepo.
Replika, predsjedavajući Božo Ljubić. Izvolite.
Pa fala Bogu da ti ljudi nisu na ulici, ali sigurno njihova egzistencija nije riješena iz onih 70 milijuna koje je izdvojila Vlada RS-a za njihovo rješavanje. Ali ono što nemate pravo, to ne možete, nemate pravo suditi kako se tko osjeća, da li tko želi se vratiti u svoju Derventu, i Banja Luku, i Prijedor, i Šamac, i td., i td., to vjerujte možda ja kao Hrvat mogu bolje suosjećati s njima, a ne mogu ni ja dovoljno jer nisam bio u toj situaciji. Prema tome toliko. Ministar za ljudska prava i izbjeglice, gospodin Damir Ljubić želi se obratiti Domu i eventualno odgovoriti na neka pitanja i pojasniti neke djelove zakona. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Prvo se želim zahvaliti na, po meni, kvalitetnim i dobrodošlim sugestijama i primjedbama. Ono što mi je posebno drago, evo izuzev malo kraja, ali i to je dobro jer otvara neka dodatna pitanja, da postoji dobar ambijent i volja, kao što je rekao mislim gospodin Lozančić i još neko od zastupnika, da ovo pitanje učinimo još prioritetnijim, aktualnim, jer se radi i pored političkih i drugih pitanja stvarno o ljudskim sudbinama i da nakon dugo vremena pokušamo pomoći ljudima da trajno riješe svoj status. Ono što smo pokušali novim Zakonom a to je da one odredbe koje su, koje sadrži Revidirana strategija koja je usvojena prije dvije godine u ovom Parlamentu, da ih pretočimo u ovaj Zakon i naravno uvažavajući i nadležnosti i podjele u BiH vezano i za Vijeće ministara i za entitete i općine i mislim da smo tu negdje, evo svi skupa odprilike pogodili manje više, uvažavajući vaše sugestije, i tako smo i koncipirali ovaj Zakona i takve su i njegove odredbe. Ono što možda da naglasim a to je da, kad govorimo o povratku, ne govorimo nužno o povratku i da ljudi tu moraju ostati. Ono što ovim Zakonom želimo poručiti i ohrabriti ljude i osigurati im jednakopravnost bez ikakve diskriminacije, da oni slobodno svojom slobodnom voljom se odluče koje će pravo koristiti. I naravno, čini mi se da je danas bolji ambijent, da mi svi skupa iskoristimo ovaj ambijent i da zajedno sa još uvijek, ja bih rekao da postoje i u međunarodnim institucijama spremnosti da se izdvoje dodatna finacijska sredstva kako bi se ovo pitanje ubrzalo i počelo na jedan malo ubrzaniji način rješavati. Zašto to govorim? Evo mi smo kroz Regionalni stambeni program i prošlogodišnju Donatorsku konferenciju koja je održana u Sarajevu, BiH je trebalo pripasti negdje oko 80 miliona eura. Međutim sve, taj mehanizam ide presporo. U prvom mjesecu ove godine je nam Razvojna banka Vijeća Evrope odobrila 40 miliona eura za zatvaranje kolektivnih centara. Treba realizirati sredstva OPEKA i Saudijskog fonda negdje u iznosu od 30 miliona KM. Znači, to su značajna sredstva gdje čekamo njihovu operativnost, to je negdje oko 200 miliona maraka u različitim 77 fazama operativnosti i realizacije. Naravno, evo i ja kao resorni ministara i mi svi skupa nismo pokazali dovoljno osjetljivosti da kao država BiH, kao BiH ili kao, izdvojimo sredstva koja bi značila u percepciji ako ništa drugo da mi jesmo i da nam je ovo prioritet kad je u pitanju traženje trajnih rješenja za prognane i izbjegle osobe, jer se to od nas očekuje. Znači da smo bar u vlastitom proračunu, izuzev simbolike, osigurali značajna sredstva i to na neki način, ono što kažu, sa riječi pretočili u djela. Zato bih ja molio, evo sve nas skupa, da zajedničkim snagama, postoji dobar ambijent, postoje više nego inicijalna sredstva kad govorimo oko 200 miliona KM koje čekaju u različitim stupnjevima realizacije, se potrudimo i da svatko sa svoje strane pomogne da počnemo u realizaciji, kako je neko od zastupnika rekao, da ona bude brža, snažnija. I mislim da nema nekih ozbiljnih zapreka u BiH kad je u pitanju ova problematika, više kao što je to bilo nekada prije, i da pomognemo ljudima da dođu, u pravnom smislu oni jesu u posjedu svoje imovine, ali da im pomognemo da dođu da obnove svoje domove. Šta će oni raditi, kakav će njihov dalji izbor biti i mjesto življenja o tom po tom. Mi ovim Zakonom osiguravamo znači sva tri prava, pravo na povratak, hoće li ljudi ostati ili neće, hoće li tu boraviti godinu, dvije, tri, pet, pravo na izbor drugog mjesta prebivališta i pravo na nadoknadu štete do razine prava na dom. I sad kad govorimo o održivom povratku i drugim pravima ili mogućnostima da ljudi tu ostanu i žive, o zapošljavanju, zdravstvenoj zaštiti, školstvu, ova brojka od milijardu i 300 bi dosegla možda 10 milijardi kad bi je promatrali u ukupnom segmentu. I ona nije samo u nadležnosti ni ove razine vlasti, ni ovog ministarstva. Znači, moja osnovna poruka bi bila dobar je ambijent, dobra je atmosfera, da se svi skupa, ali stvarno potrudimo, i mislim da je dobar momenat, jer imam obećanja i od evo nekih kreditora i možda eventualno budućih donacija, ako pokažemo mi vlastitu učinkovitost u rješavanju ovog pitanja i ubrzamo sav taj mehanizam i budemo malo brži i učinkovitiji, da još uvijek možemo računati na neka povoljna sredstva, manje donatorska, ali povoljna kreditna sredstva. I mislim da ćemo svi skupa učiniti veliku stvar ako damo još malo vjetra u leđa i institucijama i ohrabrimo ljude da će njihovo pitanje biti riješeno u skladu sa odredbama Aneksa VII, to su ova tri prava, i naravno odredbama ovog Zakona gdje smo znači prava iz Revidirane strategije i Dejtonskog mirovnog sporazuma prepisali i na neki način kroz ovaj Zakon pokušali stvoriti ambijent da to sve ide malo brže. Evo hvala vam puno i hvala na diskusiji.
Zahvaljujem ministru. Zaključujem raspravu. Prelazimo na točku devet, Ad. 9. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku Bosne i Hercegovine – predlagatelj Vijeće ministara BiH (prvo čitanje) Ovaj Prijedlog zakona dostavljen je u proceduru 15.01.2013 godine. Nadležno je Ustavnopravno povjerenstvo. Ustavnopravno povjerenstvo je Mišljenje o ustavno pravnoj osnovi i principima dostavilo 1302.2013. godine. 78 Otvaram raspravu i skraćujem raspravu na 5 minuta za ovu tačku i sve koje slijede zbog vremena. Uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, ja ću nastojati što je moguće kraće. Prvo, poslanici Stranke za BiH će naravno u sklopu, pretpostavljam i u kontekstu strukturalnog dijaloga i reforme i pravosudnih institucija, podržati kad dođe na red i ovaj zakon, odnosno ove izmjene koje su pred nama. One za nas nisu sporne, ali postoji nešto što nam je sporno i na šta želim skrenuti pažnju svima nama, naravno posebno Kolegiju, odnosno odgovarajućim službama odgovornim za proceduru. Dakle, čini mi se da možemo upast, ružna riječ ali adekvatna, u proceduralni problem. Dakle, radi se o sljedećem. Zakon o krivičnom postupku BiH je svojevremeno nametnuo visoki predstavnik u BiH. Mi smo u adekvatnoj proceduri preuzeli zakon koji je proglasio visoki predstavnik, a kasnije 2009. godine visoki predstavnik je nametnuo izmjene i dopune Zakona o krivičnom postupku. Vijeće ministara je u parlamentarnu proceduru u novembru 2011. godine uputilo zahtjev za hitni postupak u smislu preuzimanja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku, što je Parlamentarna skupština odbila. Dakle, odbila je hitni postupak, što automatizmom znači da je taj zakon, koji znači preuzimanje zakona koji je proglasio visoki predstavnik, u redovnoj proceduri. Možda bi bilo korisno da od resornog ministarstva čujemo i obrazloženje, odnosno eventualno prije izjašnjavanja da ne bismo upali u proceduralne teškoće. Dakle, pred nama je Prijedlog koji je predložio Vijeće ministara Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku ali u drugačijem tekstu u odnosu na onaj tekst koji Parlamentarna skupština treba preuzeti. Ja hoću samo da skrenem pažnju slično je i sa amandmanom na Ustav koji se odnosi na otklanjanje barijera za eventualno smanjenje plata izabranim zvaničnicima i td., jer nam je, kao što smo mogli vidjeti i u medijima, Vijeće ministara kao novinu predložilo isti sadržaj amandmana na zakon. Inače hoću da pomenem da za nas nije ovaj zakon sporan, tim više što vidimo da je, kao što piše ovdje u zakonu, on rezultat zajedničkog rada predstavnika izvršne i sudske vlasti svih nivoa u BiH, što znači i adekvatan pristup u tom smislu. I još jedno, ja hoću samo da podsjetim, iako je prijedlog ovog teksta koji je pred nama prihvatljiv, svojevremeno je Tužilaštvo BiH u kontekstu reformi pravosuđa predložilo amandman na član 27.a) Zakona o krivičnom postupku i evo čak i sa ovom upitnom procedurom, koju sam pomenula u kontekstu teksta koji je pred nama i koji zaslužuje pažnju, ja nisam uspjela da vidim da je uvažen opravdan zahtjev Tužilaštva BiH za dopunu člana 27.a). Pa evo, ako predstavnik ministarstva može odgovoriti na ova pitanja koja se tiču, dakle, procedure i drugo zahtjeva svojeremeno Tužilaštva, bilo bi čini mi se korisno da to čujemo. Hvala.
Izvolite. Ja bih Vas zamolio samo da se tačno predstavite radi stenograma. 79
Hvala predsjedavajući. Ja sam Milana Popadić, pomoćnik ministra pravde BiH u Sektoru za pravosudne organe. Nesporno je da je visoki predstavnik nametnuo izmjene i dopune Zakona o krivičnom postupku. Shodno propisanim procedurama Ministarstvo pravde je dostavilo Parlamentarnoj skupštini na usvajanje te odluke visokog predstavnika. Prvi put, evo imaju tačni podaci ali ja ih nemam, ne znam napamet sad, prvi put to nije dobilo parlamentarnu podršku. Nakon toga ponovo su uslijedile inicijative za izmjene Zakona o krivičnom postupku i Ministarstvo pravde je ponovo pokrenulo proceduru da se odluka visokog predstavnika potvrdi u Parlamentarnoj skupštini. Međutim, kako do toga nije došlo nove inicijative izazvale su potrebu za izmjenama Zakona o krivičnom postupku. I to su upravo ove izmjene koje su dostavljene Parlamentarnoj skupštini. Što se tiče inicijativa koje su dostavljene od strane Tužilaštva, ja ću podsjetiti da je 2003. godine na snagu stupilo u BiH novo krivično zakonodavstvo. Tada je formiran tim za praćenje primjene i ocjenu krivičnog zakonodavstva, evo da vidim samo jel upravo se tako zove, jeste. I taj tim je, prepoznatljive su odredbe i prepoznatljiv je posao koji je uradio tim od 2003. godine do danas. To su nekoliko puta dostavljene izmjene, kako Zakona o krivičnom postupku tako i Krivičnog zakona. Sve inicijative, bez obzira od koga dolazile, razmatra tim. Inicijativa koju je dostavilo Tužilaštvo BiH razmatrao je sigurno tim i pošto u timu imaju predstavnici, evo neću imenovati ali slučajno znam koji predstavnik ispred Tužilaštva BiH je u timu, sigurno ti predstavnici znaju koji su razlozi pa tim nije prihvatio tu inicijativu koju je dostavilo Tužilaštvo. Što se tiče samih izmjena ja bih napomenula da zaista ukazala se je potreba, bez obzira na odluku visokog predstavnika, koja nije potvrđena u parlamentarnoj proceduri, da ovakve izmjene idu, jer sjetićemo se da obaveza iz Međunarodnog ugovora Svete stolice još iz 2006. godine. Takođe imali smo i jednu odluku Ustavnog suda BiH, to je izmjena člana 138. kada se tiče obaveze pritvora. I imamo obaveze koje proizilaze iz Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći ili evo neke druge inicijative, sve je to uvršteno u ove izmjene i dopune zakona. Ja toliko.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Dakle, gospodine predsjedavajući, već je sve kazano. Postoji radno tijelo, ekipa stručnjaka, ljudi koji razumiju ovaj problem i ova stručna pitanja, visoko stručna pitanja, prate dakle praksu i predlažu izmjene i dopune. I ovdje treba dati odgovor samo na pitanje, koje je istakla uvažena koleginica Azra Hadžiahmetović, da li, mi znamo da ne mijenjamo zakone ukoliko ga je proglasio visoki predstavnik prije nego što usvojimo te zakone, ovdje se postavlja sada pitanje da li je moguće mijenjati zakon kojeg je donijela Parlamentarna skupština BiH, ukoliko je intervenirao visoki predstavnik nekom izmjenom i dopunom, kada se ponovo u redovnoj proceduri mijenja i 80 dopunjuje taj zakon, a posebno ukoliko on zahvata neke dijelove koji se tiču odluke visokog predstavnika. I treba dati odgovor na to pitanje. Dakle, ovo je suština. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim vas lijepo, dakle mi ćemo dati ako treba, i Ustavnopravna komisija, dakle odgovor na to pitanje, izanalizirat ćemo ovu stvar i mislim da tome treba posvetiti dužnu pažnju, a zakon pustiti u prvom čitanju da ide. Vidjet ćemo, možda se Ustavnopravna komisija opredijeli za javnu raspravu, ne mogu sad ništa kazati, ali vidjet ćemo kud će to i kako će sve skupa otići. Mislim da, ovo su rješenja koja nam predlažu ljudi koji primjenjuju ovaj zakon i ovo znači poboljšanje u praksi. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam prijavila se kao repliku samo kao mali dodatak, prijedlog u kontekstu diskusije. A to je da predlažem ovom Domu da odgodi izjašnjavanje o ovom zakonu dok se ne utvrdi procedura, odnosno status ovog prethodnog i obaveze koje proizilaze po osnovu izmjena i dopuna zakona koje je proglasio visoki predstavnik, jer ovo je drugačiji tekst. Dakle, da li, a znamo da ne možemo prije nego što preuzmemo proglašeni, da kažemo, tekst, jel'. Dakle, predlažem odgađanje izjašnjavanja. Hvala.
Mi očekujemo da ćete Vi taj zaključak i dostaviti u odgovarajućoj formi. Za raspravu se prijavila poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Samo kratko. Mi nećemo podržati Prijedlog ovog zakona iz prostog razloga što RS ni na koji način nije učestvovala u ovome. Ministarstvo pravde nas je obavijestilo da bar bi trebali da poštujemo, ako ništa zakone koje smo sami donijeli, pa evo recimo vezano za član 75. Jedinstvenih pravila za izradu pravnih propisa, ali i takođe postoji obaveza da se izvrše konsultacije sa svim institucijama BiH na koje se odnosi. Pored toga nije ispoštovan član 16. Pravila za konsultacije za izradu pravnih propisa gdje je takođe propisano da se izvrši konsultacija sa svima onima na koje se zakon odnosi. Dakle, nismo konsultovani, ne znamo, čekamo da se završi strukturalni dijalog i da 81 najveći dio tih propisa iz ove oblasti bude jasan i donesen ... I sad mijenjati ovaj zakon smatram da nema smisla i mi nećemo podržati ovaj Prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu o devetoj tački dnevnog reda. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda, Ad. 10. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona Bosne i Hercegovine – predlagač: Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigracije, izbjeglice, azil i etiku (prvo čitanje) Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda, Ad. 11. Imenovanje direktora i zamjenika direktora Agencije za zaštitu ličnih podataka u Bosni i Hercegovini, rang lista Privremene zajedničke komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure imenovanja direktora i zamjenika direktora Agencije za zaštitu ličnih podataka u Bosni i Hercegovini
... do sada trošili. Ja neću obrazlagati svoju inicijativu nego ću predložiti da se podrži Mišljenje Komisije za vanjsku politiku i carine koja predviđa da se ova inicijativa nastavi razgovorom sa ljudima iz Uprave za indirektno oporezivanje i pronađe neko adekvatno rješenje za budućnost. Dakle, podržavam Mišljenje Komisije za vanjsku politiku i carine.
.../kratko prekinuto snimanje/... Prelazimo na 15. tačku, izvinjavam se zaista, poslanik Beriz Belkić. Izvolite.
Dvije rečenice, ja naravno podržavam ovu inicijativu, međutim imam potrebu da kažem i ono ranije što smo u više navrata svi govorili oko sporosti i procedura i td. Vidite ova inicijativa se odnosi na lakokvarljivu robu i td. Od 19.07. traje procedura. I nešto se stvarano oko ovih inicijativa mora uraditi, da one postanu prohodne, da im se napravi prihodnost, da daleko brže o njima odlučujemo jer se nakon godinu, dvije, ili pola godine postanu bezpredmetne. Ova me je inicijativa ponukala da ovo stvarno, da kad se bude ovaj Poslovnik radio, ovo o čemu je Šefik govorio, da se vidi može li se to odmah odlučivati, hoćemo li ili nećemo nešto raditi, jer ovo prestaje imati smisla. Hvala. 83
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu o 14. tački dnevnog reda. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda, Ad. 15. Razmatranje inicijative poslanika Denisa Bećirovića s 40. sjednice Predstavničkog doma, održane 03.01.2013., koja glasi: "Na osnovu člana 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH" ("Službeni glasnik BiH", br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), podnosim poslaničku inicijativu kojom se zadužuje Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH da u 2013. godini pripremi odgovarajuća zakonska rješenja za formiranje Agencije za okoliš Bosne i Hercegovine" Otvaram raspravu. Za riječ se prijavila poslanica Dušanka Majkić. Izvolite.
Ja samo hoću da podsjetim da je Savjet ministara 2002. godine pokrenuo inicijativu za donošenje državnog Zakona o zaštiti okoline, te zadužio Ministarstvo za spoljnu trgovinu i ekonomske odnose da napravi prijedlog zakona. Taj zakon nije dobio entitetsku većinu, tako da mislim da ne radite, da se ne bi dogodilo da opet vi ne budete predlagač, takoreći.
Ja bih odgovorio ali mi nema ko dati riječ tako da moram zaključiti tačku dnevnog reda. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda, Ad. 16. Razmatranje inicijative poslanika Beriza Belkića i Šefika Džaferovića koja glasi: "U skladu s članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH ("Službeni glasnik BiH", br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 87/09 i 28/12), dostavljamo inicijativu za uvrštavanje u dnevni red jedne od sljedećih sjednica Predstavničkog doma tačke dnevnog reda koja glasi – Analiza dosadašnjeg toka provođenja Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja" Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu. Ima. Evo ipak ima. Izvolite, poslanik Beriz Belkić.
Dvije rečenice. Dakle, kolega Džaferović i ja prvo se zahvaljujemo Ustavnopravnoj komisiji i njezinom predsjedniku na podršci jednoglasnoj. Sama formulacija tačke, dakle molim 84 vas da me pratite, govori da je naša namjera praktično da se na kvalitetan i sveobuhvatan i realan način ispitaju okolnosti i posljedice i primjena, sama primjena, prvo sama primjena zakona i posljedice i okolnosti pod kojim on djeluje i šta on proizvodi. Dakle, ne prejudicirajući nikakvu vrstu promjena ni stavljanja van snage, niti bilo šta, dok ne dobijemo kvalitetnu analizu i dok ne budemo znali šta je ovaj zakon proizveo. Prvo, je li se primijenio u potpunosti, drugo, šta on kao posljedicu proizvodi? Motiv i razlozi što smo s njim krenuli, na desetine inicijativa pema Parlamentu, vjerovatno ste i vi mnogi dobili, najvažnija je ona od zajednice gradova, odnosno opština i gradova Federacije BiH koja je, ta se zajednica bavi već pola godine ovim pitanjem, nezadovoljna rješenjima, nezadovoljna provedbom zakona. I ključni problem je nema novca za ono što smo zakonom propisali, na štetu životinja a Bogami pomalo i na štetu ljudi. Dakle, mi očekujemo jednu ozbiljnu raspravu i molimo da ministarstvo resorno, dakle očekujemo od resornog ministarstva i Ureda za veterinarstvo da će zaista pripremiti jednu ozbiljnu analizu koja će nama biti osnova da donesemo odgovarajuće zaključke. Jel' tako Šefik?
mikrofon nije uključen
Hvala. Može, tako sa prijedlogom mjera. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Saša Magazinović. Izvolite.
Klub poslanika SDP-a će u svakom slučaju podržati ovu inicijativu. Sami smo u prethodnom periodu imali niz kontakata, kako sa udruženjima za zaštitu životinja, tako sa i udruženjima za zaštitu ljudi. Da ne zvuči smiješno, ali neka udruženja se baš bave time kada je u pitanju ovaj problem pasa lutalica. Jedina stvar, dakle nije sporno uopšte da ćemo podržati, jedina stvar za koju smo imali bojazan kad smo o ovome razgovarali na sjednici Kluba, jeste upravo ono o čemu je kolega Belkić govorio vezano za inicijativu kolege Mirsada Mešića, dakle i vrijeme. Mi ćemo zaključiti da treba napraviti analizu dosadašnjeg toka provođenja Zakona o zaštiti dobrobiti životinja, ali nisam siguran da, ukoliko se to bude odvijalo po tempu kako smo imali prilike da vidimo da se ovakve stvari odvijaju, da ćemo u skoro vrijeme moći biti u prilici razmatrati možda i izmjene i dopune zakona ako to bude jedna od preporuka, odnosno zaključaka imajući u vidu što ste i vi kazali i što ja smatram ispravnim, ne prejudicirajući rješenjima ma šta ko od nas pojedinačno mislio i kakav odnos imao prema ovom pitanju. Dakle, ono što je danas u žiži javnosti jeste problem pasa lutalica, ali ja želim iskoristiti priliku da kažem da to nije jedini problem u implementaciji ovog zakona. I volio bih da, možda vi kao predlagači ograničite ovaj zaključak i da na neki način imamo tu vremensku dinamiku kako bi 85 ovo zaista bilo nešto što je operativno i čijim rezultatima bi se mogli nadati u relativno brzom vremenu. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Senad Šepić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Evo, ja podržavam svakako ovu inicijativu. Dakle, mi smo svi svjedoci da u posljednje vrijeme smo imali jako puno inicijativa i jako puno kontakata prema svima nama ponaosob da se uključimo u rješavanje ovoga pitanja. I ja bih, evo u skladu sa ovim, sugerisao i da ova analiza između ostalog odgovori nam na nekoliko pitanja, a to su – da li je zakon kojeg trenutno imamo zahtjev EU, da li se u zemljama EU prakticira utanazija i po kojim principima? Dakle i da dobijemo informaciju o broju prijavljenih napada na građane, te koliki je broj pasa na ulicama i odprilike kolika sredstva bismo mi u skladu s tim trebali planirati za ovu oblast, odnosno za implementaciju ovoga zakona?
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Lazar Prodanović. Izvolite.
Podržat ćemo ovu inicijativu i uvažavam, to je jedan dobar primjer kako poslanici opozicije predlože konstruktivnu poslaničku inicijativu. Smatram da ima potrebe, ovo je jedno značajno upozorenje, ne samo vezano za ovaj Zakon o zaštiti dobrobiti životinja već da će Savjet ministara i ova Parlamentarna skupština ...
Samo sekundu. Ja ću zamoliti kolege zaista da saslušate, pri kraju smo sjednice, pa ...
da će Savjet ministara i ova Parlamentarna skupština morati uskoro narednih mjeseci da stavlja na dnevni red analizu sprovođenja niza usvojenih zakona i svrsishodnost njihovog usvajanja u ovoj Parlamentarnoj skupštini. Hvala vam lijepo.
Zahvlajujem. Riječ ima poslanik Saša Bursać. Izvolite. 86
Hvala lijepo. Ja podržavam svog kolegu Lazara kad je rekao da treba da osvrnemo se znači oko zakona koji su na snazi. To je sasvim uredu, ali mislim da mi pričamo o jednom prosječnom komunalnom problemu koji se rješava na nivou mjesne zajednice i mislim da ne treba tome pridavati neki veliki značaj. O ovome smo mi raspravljali nekad kad sam bio odbornik, znači o ovome smo pričali. U državnom parlamentu pričat o psima lutalica po meni je to bezpredmetno. Hvala.
Riječ ima poslanica Nermina Zaimović-Uzunović i zatvaramo raspravu.
Bez obzira koliko moj kolega Bursać mislio da je ovo pitanje komunalno, vjerujte mi nisam dobila nikad toliko mejlova, na ovaj parlamentarni kao i vi, koliko sam dobila vezano za ovaj zakon. Dakle, to je nešto što jako zanima ljude, a zakon o tome je donio ovaj Dom, odnosno Parlament BiH i naravno da ga on treba onda i vidjeti kako se taj zakon provodi, i zbog čega toliko ljudi sada nama piše mejlove, zbog čega toliko ljudi apeluje na nas da ovaj problem riješimo? U namjeri da pomognem, evo da, naravno i da podržim ovu inicijativu, ja ću vas ... da sam u jednom svom zahtjevu tražila od Istraživačkog centra u Parlamentu da napravi jedno istraživanje vezano za ovaj problem i ono ima preko 100 kucanih stranica i vjerovatno će pomoći ovima koji budu pravili analizu da ona bude sveobuhvatnija. Što se tiče samih podataka, kako ljudi pišu i šalju mejlove, imamo podatke i čak i trend porasta i broja pasa, također i njihovih aktivnosti i da kažemo dosta napada na građane. Pa mislim da bi to bilo dobro, kako su već predhodnici napomenuli, da se to što prije uradi jer će poslije biti besmisleno kad se još desi takvih neprijatnih slučajeva, a mi ne poduzimamo ništa. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu. Prelazimo na, odnosno prije nego što pređemo na 17. tačku, predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava po tačkama od 17. do 21. dnevnog reda, jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma. Pozivam vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu, da smo prihvatili ovaj zaključak. 87 Ad. 17. – 21. Davanje saglasnosti Mišljenje nadležne Komisije za vanjske poslove ste dobili. Otvaram raspravu. Da li ima prijavljenih? Nema. Zatvaram raspravu. Sad je odprilike, evo 17:08 časova. U 17:25 časova glasanje, eto nekih 15 minuta. [[PAUZA]]
Kolegice i kolege zastupnici pripremite se da pristupimo glasovanju. Glasujemo o točki 1. – Usvajanje Zapisnika 41. sjednice Zastupničkog doma. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 37 glasova za i 1 suzdržanim, sa dovoljnim entitetskim većinama usvojili Zapisnik. Prelazimo na 3. točku dnevnog reda – Zahtjev zastupnika Saše Magazinovića za razmatranje Prijedloga zakona o dopuni Zakona o osnovama sigurnosti saobraćaja na putevima u BiH po žurnom postupku, sukladno članku 127. Poslovnika. Sada glasujemo o zahtjevu za žurni postupak. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 38 glasova za, bez glasova protiv, bez suzdržanih, uz dovoljne entitetske većine usvojili zahtjev za žurni postupak. Sada otvaram raspravu o Zakonu. Nema prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. Glasujemo o Prijedlogu zakona. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 38 glasova za, bez glasova protiv, bez suzdržanih, uz dovoljne entitetske većine usvojili ovaj Prijedlog zakona. Sada predlažem da glasujemo o zaključku koji je predložila uvažena zastupnica Dušanka Majkić. Treba li ga pročitati? 88 Pripremite se za glasovanje o zaključku. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 37 glasova za, bez glasova protiv, bez glasova suzdržanih, uz dovoljne entitetske većine usvojili zaključak uvažene zastupnice Dušanke Majkić. Prelazimo na 4. točku dnevnog reda – Izvješće Povjerenstva Kolegija o nastojanju za postizanje suglasnosti o Prijedlogu zakona o protuminskom djelovanju u Bosni i Hercegovini – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (zakon u drugom čitanju). Glasujemo u drugom krugu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da, sa 24 glasa za, 13 protiv i 1 suzdržanim, ali sa 13 glasova protiv iz RS-a, ovaj zakon nije usvojen. Prelazimo na točku 5. – Prijedlog zakona o upravljanju imovinom privremeno i trajno oduzetom u kaznenom postupku pred Sudom BiH – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Glasujemo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da, sa 23 glasa za, 14 protiv, bez dovoljne entitetske većine iz entiteta RS-a, nismo, dakle, usvojili zakon. Usuglašavanje?
Naknadno.
Naknadno usuglašavanje. Prelazimo na 6. točku dnevnog reda – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Okvirnog zakona o osnovnom i srednjem obrazovanju u Bosni i Hercegovini – predlagatelj: zastupnik Denis Bećirović (prvo čitanje). Glasujemo o Prijedlogu zakona. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. S 19 glasova za, 19 protiv, dakle nema opće većine, dakle ovaj Prijedlog zakona nije usvojen. Sada glasujemo o prijedlogu zaključka zastupnika Senada Šepića. Treba li ga čitati? Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da, sa 25 glasova za, 13 glasova protiv, ali bez entitetske većine iz RS-a nismo usvojili ovaj zaključak. 89 ____________(?) Drugi krug. Glasujemo, dakle, o ovom zaključku u drugom krugu. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da, sa 24 glasa za, 14 glasova protiv, ali sa 14 glasova iz RS-a ovaj zaključak je odbijen, odnosno nije usvojen. Prelazimo na točku 7. – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novih sorta bilja u Bosni i Hercegovini – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 36 glasova za, bez glasova protiv, 1 suzdržanim, uz dogovljne entitetske većine usvojili Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti novih sorta bilja u Bosni i Hercegovini u prvom čitanju. Prelazimo na točku 8. – Prijedlog zakona o izbjeglicama iz Bosne i Hercegovine, raseljenim osobama i povratnicima – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 29 glasova za, 8 protiv, bez suzdržanih glasova, uz dovoljne entitetske većine usvojili Prijedlog zakona o izbjeglicama iz Bosne i Hercegovine, raseljenim osobama i povratnicima u prvom čitanju. Prelazimo na točku 9. – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Vijeće ministara BiH (prvo čitanje). Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada.
Ima zaključak ... [[nije uključen mikrofon]]
Glasujemo o Zakonu.
Ne, ne, o zaključku.
Zaključak odgađa izjašnjavanje. 90
Dobro, ok, ja sam evo upozoren od strane sekretara da glasujemo najprije o zaključku, pa pripremite se za glasovanje o zaključku. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da, sa 24 glasa za, 14 glasova protiv, ali sa nedovoljnom većinom iz entiteta RS ovaj zaključak nije usvojen. [[usaglašavanje Kolegija]]
Naknadno, drugi krug.
Naknadno usaglašavanje.
Konstatiram, dakle, da zbog nepostojanja suglasnosti u Kolegiju u ovom momentu naknadno izjašnjavanje. Prelazimo na točku 10. – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona Bosne i Hercegovine – predlagatelj: Zajedničko povjerenstvo za ljudska prava, prava djeteta, mlade, useljeništvo, izbjeglice, azail i etiku (prvo čitanje). Ovdje imamo također zaključak iz Mišljenja Ustavnopravnog povjerenstva. Prvo o Zakonu, dakle. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 37 glasova za, bez glasova protiv, s dovoljne entitetske većine usvojili ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona Bosne i Hercegovine. Sada glasujemo o zaključku Ustavnopravnog povjerenstva. Pripremite se za glasovanje, treba li pročitati zaključak Ustavnopravnog povjerenstva. Dobro, dakle, prije izjašnjavanja zaključak iz Mišljenja Ustavnopravnog povjerenstva glasi: - Prije razmatranja Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona Bosne i Hercegovine u drugom čitanju potrebno je pribaviti mišljenje Vijeća ministara BiH, odnosno radne grupe za praćenje primjene krivičnog zakonodavstva. Možemo li glasovati? Glasujemo, dakle, o zaključku. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 38 glasova za, bez glasova protiv, bez suzdržanih, uz dovoljne entitetske većine usvojili ovaj zaključak Ustavnopravnog povjerenstva. 91 Točka 11. – Imenovanje ravnatelja i zamjenika ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka u Bosni i Hercegovini, rang-lista Privremenog zajedničkog povjerenstva obaju domova Parlamentarne skupštine BiH za provođenje procedure imenovanja ravnatelja i zamjenika ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka u Bosni i Hercegovini. Sukladno preporuci i prijedlogu Kolegija Doma predlažemo da se odgodi izjašnjavanje o imenovanju ravnatelja i zamjenika ravnatelja Agencije. Glasujemo o prijedlogu Kolegija da se odgodi izjašnjavanje o ovoj točki. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 30 glasova za, 7 protiv, 1 suzdržanim, uz dovoljne entitetske većine usvojili ovaj prijedlog zaključka, odnosno da se odgađa izjašnjavanje o ovoj točki dnevnog reda za sljedeću sjednicu. ¸ Prelazimo na točku 12. – Imenovanje jednog člana iz Zastupničkog doma u Međuresornu radnu skupinu za izradu Zakona o političkim strankama u Bosni i Hercegovini, materijal Ministarstva pravde BiH. Glasujemo o imenovanju zastupnice Nermine Zaimović-Uzunović u Međuresornu radnu skupinu. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 34 glasa za, bez glasova protiv, 4 suzdržana, uz dovoljne entitetske većine imenovali zastupnicu Nerminu Zaimović u Međuresornu radnu skupinu. Prelazimo na tačku 13. – Razmatranje produljenja mandata članu Upravnog odbora BHRT-a, materijal Tajništva Upravnog odbora BHRT-a. Glasujemo o prijedlogu zaključka Povjerenstva za promet i veze koji glasi: Član Upravnog odbora BHRT-a iz reda ostali kojem je mandat istekao 29.01.2013. produljuje se mandat do imenovanja novog člana a najkasnije do 90 dana. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 34 glasa za, bez glasova protiv, 3 suzdržana, uz dovoljne entitetske većine usvojili prijedlog zaključka Povjerenstva za promet i veze. Prelazimo na točku 14. – Razmatranje inicijative zastupnika Mirsada Mešića s 32. sjednice Zastupničkog doma, održane 19.07.2012., koja glasi: „Predlažem Kolegiju Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH da u dnevni red jedne od sjednica u rujnu 2012. godine uvrsti točku – Informacija o sudbini lakokvarljivih roba oduzetih u upravnom postupku, odnosno u vezi s počinjenim prekršajima od strane Uprave za neizravno oporezivanje BiH“. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 37 glasova za, bez glasova protiv i 1 suzdržanim podržali ovu inicijativu, a zaključak je, zapravo nema potrebe da se o njemu glasuje. 92 Idemo na točku 15. – Razmatranje inicijative zastupnika Denisa Bećirovića s 40. sjednice Zastupničkog doma, održane 03.01.2013., koja glasi: „Na temelju članka 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), podnosim zastupničku inicijativu kojom se zadužuje Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH da u 2013. godini pripremi odgovarajuća zakonska rješenja za formiranje Agencije za okoliš Bosne i Hercegovine“. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da, sa 15 glasova za, 12 protiv i 6 suzdržanih, ali bez entitetske većine iz RS-a ova inicijativa nije podržana u prvom krugu. Naknadn o usuglašavanje. Prelazimo na točku 16. – Razmatranje inicijative zastupnika Beriza Belkića i Šefika Džaferovića koja glasi: „U skladu s člankom 8. Poslovnika Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH („Službeni glasnik BiH“, br. 33/06, 41/06, 81/06, 91/06, 91/07, 87/09 i 28/12), dostavljamo inicijativu za uvrštavanje u dnevni red jedne od slijedećih sjednica Zastupničkog doma točke dnevnog reda koja glasi – Analiza dosadašnjeg tijeka provođenja Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja“. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 38 glasova za, bez glasova protiv i bez suzdržanih, uz dovoljne entitetske većine usvojili predloženu inicijativu. Time je, dakle, usvojen i zaključka iz Mišljenja Ustavnopravnog povjerenstva. Sada se izjašnjavamo o tome da, točke od 17. do 21., se izjašnjavamo u paketu, radi se o ratifikacijama. Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 35 glasova za, bez glasova protiv, 1 suzdržanim, uz dovoljne entitetske većine odlučili da o ovim točkama od 17. do 21. glasujemo u paketu. Točka 17. – 21. Davanje suglasnosti za ratificiranje sporazuma Pripremite se za glasovanje. Glasujte sada. Konstatiram da smo, sa 38 glasova za, bez glasova protiv i bez suzdržanih, uz dovoljne entitetske većine dali suglasnost za ritificiranje ovih sporazuma od tačke 17. do 21. Zaključujem 42. sjednicu Zastupničkog doma. Napominjem da je naredna sjednica planirana za 28. veljače 2013. Zahvaljujem na suradnji i želim sretan povratak. Sjednica završena u 17:55 sati.