Vrlo kratko. Kada će Sabor raspravljati o arbitražnom sporazumu sa Slovenijom?
Još nam nije došao prijedlog od Vlade, međutim realno je očekivati u ponedjeljak.
Danas ne?
Teško danas. Prelazimo na – - Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa Predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske Vlada je predložila ovu odluku na temelju članka 11. Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti 129. članka Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandman je podnio zastupnik Zvonimir Mršić. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva, gospodin Miljenko Pavlaković. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospođe i gospodo saborski zastupnici. Pred vama je popis trgovačkih društava od posebnog državnoga interesa koji će utvrditi Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske, a u to upravo na temelju sukladno članka 11. stavka 6. Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti. Kao što i znate ova odluka o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog značaja donesena je po prvi puta 1. listopada 2004., pa je dopunjena 3. prosinca te iste godine. Kako su došlo do određenih izmjena našla se i potreba da i utvrdimo jedan novi popis. Prilikom utvrđivanja popisa trgovačkih društava od posebnog državnog interesa Vlada Republike Hrvatske vodila se je sa četiri kriterija prilikom utvrđivanja trgovačkih društava, od kojih su barem dvije ili više morale kumulativno ispunjavati kako bi se u određenom trgovačkom društvu još stavilo na ovaj popis od posebnog državnog interesa. Ti kriteriji su bili kao što i vidite pod broj jedan da trgovačko društvo mora biti u većinskom vlasništvu države ili u pretežnom državnom vlasništvu. Drugi kriterij je bio da trgovačko društvo mora biti od posebnog značaja za Republiku Hrvatsku. Treći, trgovačko društvo mora biti od osobitog infrastrukturnog značaja za Republiku Hrvatsku. Nadalje, trgovačko društvo moralo biti od posebnog gospodarskog značaja za pojedine regije Republike Hrvatske u kojim imaju sjedište, te da trgovačko društvo ima osobiti značaj za razvoj pojedine industrijske grane u Republici Hrvatskoj. Na temelju toga je sastavljen ovaj popis koji je pred vama, te tražimo njegovo izglasavanje. Hvala vam lijepa.
Hvala. Želi li izvjestitelj uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Zakon o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti u članku 11. određuje da članstvo državnih dužnosnika u trgovačkim društvima, upravama i nadzornim odborima trgovačkih društava, a stavcima 5. i 6. uredili smo to na način da dužnosnici mogu biti članovi uprava ili nadzornih odbora trgovačkih društava, ali iznimno i to u najviše dva nadzorna odbora trgovačkih društava, ustanova i izvanproračunskih fondova koji su od posebnog državnog interesa. Osim ako posebnim zakonom nije određeno da je dužnosnik član nadzornog odbora trgovačkog društva, ustanove i izvanproračunskog fonda po položaju. Također zakonom smo uredili da za članstvo u nadzornim odborima trgovačkih društava, ustanova i izvanproračunskih fondova dužnosnik nema pravo na ikakovu naknadu, osim prava na naknadu putnih i drugih troškova. Također na kraju stavka 6. članka 11. propisano je da Hrvatski sabor utvrđuje popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Danas raspravljamo o prijedlog Vlade i ovom popisu društava. Klub Hrvatske demokratske zajednice drži da sve tvrtke koje su popisane doista zaslužuju epitet tvrtki od državnog interesa, od "Croatia osiguranja", "Croatia airlinesa", Hrvatske poštanske banke, do brodogradilišta, javnih sustava kao što su Hrvatske željeznice, Hrvatska elektroprivreda, Hrvatske pošte i ine. Slažemo se s prijedlogom Vlade da se popis sa onih postojećih 211 smanji na 57 koje su ovdje predložene, jer su doista postojale nelogičnosti. Npr. uz jednu INA-u ili jednu Poštansku banku uz bok su išle i nekakovi računovodstveni biroi ili stanice za tehnički pregled sa 10-ak zaposlenih i to isključivo iz razloga jer je osnovni kriterij i jedini kriterij za to bio udio države u vlasništvu, dakle u tom trgovačkom društvu iznad 25% temeljnog kapitala. Kriteriji koji se navode u obrazloženju su primjereniji, jer udjeli ne mogu biti jedino mjerilo značaja tvrtki za ukupni gospodarski sustav, za razvitak pojedinih hrvatskih regija ili pojedinu industrijsku granu. Također treba uzeti u obzir i činjenicu da je od zadnjeg popisa tvrtki od posebnog državnog interesa prošlo i određeno vrijeme u kojem je sukladno privatizaciji i prodaji udjela od strane države, pa također i Fonda za privatizaciju došlo do smanjenja roja tvrtki u kojima država ima više od 25% vlasništva. U portfelju fonda je oko 810 tvrtki, oko 650 je vlasništvo države niže, odnosno ispod 25%. U 75 tvrtki je državno vlasništvo između 25 i 50%, a u samo 85 tvrtki država ima portfelj veći od 50%. Ovim prijedlogom i to treba konstatirati smanjit će se broj dužnosnika, odnosno tvrtki i nadzornih odbora u kojima državni dužnosnici mogu biti članovi. Klub Hrvatske demokratske zajednice, neovisno o raspravama koje su vođene i u javnosti i u medijima, pa dijelom potaknuti i događajima u "Podravci" ili HEP-u, klub podržava ovu odluku, a time i opredjeljenje koje smo definirali još i tijekom donošenja zakona da državni dužnosnici trebaju i dalje biti u tvrtkama koje su popisane u ovoj odluci, dakle u tvrtkama od posebnog državnog interesa. Također treba raščistiti još par dilema, naime, ovaj popis je isključivo u funkciji ovoga Zakona i sprečavanja sukoba interesa na način da su to tvrtke u kojima državni dužnosnici mogu biti u njihovim nadzornim odborima. Dakle, tu nemamo situaciju da temeljem ovog popisa se radi o tvrtkama koje će imati posebne povlastice, beneficije, nekakav poseban status prema drugim institucijama itd., nego se usko definira ovaj dio oko sukoba interesa, odnosno da u njima mogu, odnosno u njihovim nadzornim odborima mogu biti državni dužnosnici. I druga stvar, to što u nadzornim odborima tvrtki u kojima država ima značajnije poslovne udjele u temeljnom kapitalu, a koje nisu na ovom popisu, odnosno u njima neće moći biti državni dužnosnici u njihovim nadzornim odborima, ne znači dakle da se država odrekla svoga utjecaja u tim tvrtkama kao vlasnik. Dakle, država u svoje ime može imenovati različite stručnjake ili državne službenike koji trebaju zastupati u tim tvrtkama interese države kao vlasnika. Evo, s obzirom da je sve navedeno Klub HDZ-a će podržati Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba SDP-a gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Na početku vrlo otvoreno Klub zastupnika SDP-a neće podržati ovu Odluku i više je razloga zbog kojih će to tako biti. Klub zastupnika SDP-a smatra da politici, državnim dužnosnicima nije mjesto u nadzornim odborima tvrtki. Pokušat ću ukratko objasniti taj stav i on postoji radi osnovna dva razloga. Svjedoci smo zadnjih pet, šest godina dosta loše situacije u tvrtkama, pogotovo u javnim poduzećima, svjedoci smo da je 2004. donesena prva ovakva odluka da se uskladi sa zakonom da državni dužnosnici mogu biti u pojedinim tijelima i tada je krajem listopada 2004. godine bilo uvršteno 210 tvrtki u kojima su mogli državni dužnosnici sjediti u nadzornim odborima. Nećemo ulaziti kolika je suština i da li su te tvrtke zbilja bile od strateškog značaja. Tu je bilo tvrtke koje su se bavile pekarstvom, koje su se bavile knjigovodstvom, koje su se bavile krovopokrivanjem itd., znači nije bilo govora o tvrtkama koje su bile zbilja u vlasništvu, bile su one u vlasništvu države ali nije bilo govora da su one od strateškog značaja za Hrvatsku. One su bile jedino od značaja za tadašnju vlast HDZ, da određeni zastupnici HDZ-a i državni dužnosnici mogu sjediti u tim nadzornim odborima i ostvarivati interes i utjecaj na poslovnu politiku tih tvrtki. To je bio jedini interes ali taj interes ne možemo izjednačiti sa državnim. Upravo suprotno državni interes nije da zastupnici pogotovo ove vladajuće koalicije sjede u nadzornim odborima javnih poduzeća. Da, da gospodine Matušiću. Svjedoci smo, svjedoci smo posljednjih dana čitavog niza afera koje tresu javna poduzeća i ta poduzeća koja su bila navedena u toj odluci o državnom interesu. Svjedoci smo o „Podravci“ gdje su se HSS i HDZ dugo lomili oko utjecaja tko ima veći utjecaj u Podravci, podijelili su upravu društva ovi su iz HSS-a ovi su iz HDZ-a, a sada vidimo kakva je situacija vođenja takve poslovne politike. Ljudi su htjeli sa novcem Podravke za svoj džep kupiti dionice te tvrtke. Svjedoci smo u INA-i gdje je ministar financija bio predsjednik nadzornog odbora INA-e i sada nakon što se to promijenilo, taj isti ministar financija proziva INA-u da je dužna ne znam koliko milijardi kuna državnom proračunu. A do prije samo 4, 5 mjeseci on je bio taj koji je nadzirao rad te tvrtke, pa nije taj dug nastao u ova 3 mjeseca. Croatia osiguranje, konstantno se gubi udio na tržištu, isto predsjednik nadzornog odbora ministar financija Šuker. HEP šteta počinjena kupnjom skuplje struje, milijardu i 400 milijuna kuna, zapošljavanje stranačkih aktivista. Kupovanje stanova pa poklanjanje po jeftinijoj cijeni direktorima u HEP-u. Iznajmljivanje stana za 15 hiljada kuna mjesečno, sve je to nadzirao državni tajnik koji je by the way danas predsjednik uprave, Leo Begović. Brodosplit, o tome ne treba puno govoriti prije 3 godine predsjednik nadzornog odbora, ministar tada gospodarstva Vukelić. HŽ, Hac državni tajnik Livaković, sve državni dužnosnici u tvrtkama koje imaju najviše afera, i koje pune novinske stupce, iz kojih cure novci na sve strane, i normalno da smo onda zbog toga pri ovom stavu da državni dužnosnici ne da ne moraju, nego ne smiju biti članovi nadzornih odbora. Jer su pokazali i ova politika HDZ-a i HSS-a je pokazala da mora ići van jer nije sposobna voditi te tvrtke nego se radi upravo suprotno šteta. Još jedna stvar koja ide tome u prilog, nema potrebe da državni dužnosnici tu budu zbog toga što država može ostvarivati svoj interes putem skupština trgovačkih društava. Ako ima vlasništvo ona će u skupštini participirati i može imenovat stručne ljude koji će voditi te firme kroz uprave i kroz nadzorne odbore. Nema potrebe da zastupnici HDZ-a i HSS-a budu u nadzornim odborima tih javnih poduzeća. Recite mi kakve veze ima Tonči Vrdoljak sa Croatia airlinesom, kako on to nadzire tamo, njegova jedina kvalifikacija je ta što je član HDZ-a. Ili isto bivši ministar Žužul, na to je i Predsjednik Republike upozoravao. Znači jasna poruka sa ove govornice državni dužnosnici van iz nadzornih odbora, jer niste zaslužili biti tamo pogotovo ne u okviru ovakve politike HDZ-a i HSS-a. Htio bih par rečenica reći oko javnih poduzeća. Vlada Republike Hrvatske svake godine prati poslovna izvješća javnih poduzeća, 20, 21 otprilike tamo gdje je država apsolutni vlasnik ili većinski vlasnik. Nažalost ne prati izvještaje poduzeća na svojim sjednicama, ovih poduzeća koja su ovdje navedena. Znači samo 20 od ovih bivših 210, a sada po novom prijedlogu 80-ak. I te tvrtke, sad molim vas pazite ove podatke, 2007. godine ostvarile su ukupnu dobit od 1,6 milijardi kuna. Tu govorimo o poduzećima "HAC", "HŽ", "Croatia Airlines", ovim većim državnim poduzećima, svi znaju o kojima se radi. A dobile su subvencije iz državnog proračuna u iznosu 2 milijarde i 900 milijuna kuna, govorimo o 2007. godini. Znači ta poduzeća koja su monopolisti, koštala su državu 2007. godine milijardu i 300 milijuna kuna. To je, vidjet ćete po Poljacima, još dobar rezultat. Sljedeće godine su ta ista poduzeća ostvarila dobit od samo 287 milijuna kuna, znači 1,3 milijarde manje nego prethodne godine, a subvencije su ostale iste. Koštale su državu opet gotovo 3 milijarde kuna. Ove godine ta je dobit još i manja i bit će još i manja. Da napomenem 2008. u izvještaj nije uvrštena "INA" koja je imala gubitak od 700 milijuna kuna, valjda da malo uljepša tu cijelu priču. Kada bi "INA" bila 2008. u ovom izvještaju gubitak tih javnih poduzeća bi bila otprilike 400 milijuna kuna. I to dovoljno govori o tome koliko nadzorni odbori upravljaju sa tim poduzećima, koliko su sposobni ljudi koji sjede u tim nadzornim odborima. Ja ne kažem, možda ti ljudi zbilja nemaju vremena jer teško je sjediti ministru financija uz to što mora se brinuti o državnim financijama još i u Nadzornom odboru "Croatia osiguranja" ili u Nadzornom odboru "INE". Teško, to je gotovo nemoguće. Državnim tajnicima po 2, 3 nadzorna odbora. Naravno da onda ne mogu obavljati svoj posao kako spada i naravno da onda prolaze stvari, kao što sam ih već napomenuo ranije, koje prolaze. Ono što SDP traži i zbog čega će do sljedeće sjednice uputiti interpelaciju o radu javnih poduzeća i ulozi Vlade u radu javnih poduzeća, jer svi smo svjesni da je to bogatstvo Hrvatske. Ta poduzeća moraju poslovati, ona su monopolisti, moraju poslovati na korist hrvatskih građana, ne smiju biti na trošak proračunu. Ona moraju biti generator razvoja, ona moraju umjesto da troše novac iz državnog proračuna investirati u infrastrukturu koja će onda biti na koristi i na bolju uslugu hrvatskim građanima. Znači mi tražimo da Vlada po raspravi o toj interpelaciji u 60 dana da izvješće Hrvatskom saboru na raspravu o radu u tim poduzećima, da se zaduže skupštine tih poduzeća da promijene nadzorne odbore da u njima ne sjede državni dužnosnici, da novi nadzorni odbori raspišu javne natječaje za uprave tih poduzeća ne da opet imamo situaciju da se ljudi bez kvalifikacije i bez ikakvog iskustva stavljaju u uprave kao što je bio slučaj u "HEP-u" gdje čovjek meteorski napreduje u firmi i postaje član uprave, a ljudi ni ne znaju uopće koja je njegova kvalifikacija. Znači takve situacije, takve afere se moraju zaustaviti. S druge strane, tražimo od Vlade RH da i od ovog Sabora da Državna revizija svake godine uđe u najveća državna poduzeća. Znači sva poduzeća koja imaju promet veći od 50 milijuna kuna, Državna revizija mora izvršiti reviziju poslovanja. Jer onda nećemo čekati 3 godine da ispliva na vidjelo situacija oko "Podravke". Onda će neke stvari biti jasnije puno ranije. Bez obzira što je oko "Podravke" puno ranije morala reagirati i "HANFA" i drugi sudionici na tržištu kapitala. Znači svake godine revizija mora obaviti reviziju poslovnih izvještaja tvrtki koje imaju veći promet od 50 milijuna kuna, a ostale tvrtke gdje država ima veći udio u vlasništvu putem fondova ili direktno veći od 25% dionica se mora obaviti u 3 godine kako bi mogli izvršiti kontrolu da li se tamo zakonito posluje i kako bi izbjegli situacije koje ove godine pune novinske stupce, kao što su "HŽ", "HEP" itd., "Podravka" itd. I naravno na osnovu tog izvješća smatramo da Državna revizija mora raditi taj posao zbog toga jer Državna revizija kontrolira trošenje proračunskog novca u općinicama koje imaju promet milijun, dva kuna godišnje, a ovdje prolaze, ja bi rekao, velike tvrtke bez ikakve kontrole i tu se zbilja svašta onda radi. Evo ga, na kraju jasno je iz ovog mog izlaganja zbog čega nismo za to da državni dužnosnici sjede u nadzornim odborima tvrtki. Nema razloga, rekao sam, prvenstveno država može svoj interes štititi kroz skupštine i tu su ministri članovi skupština svih ovih poduzeća koje sam nabrojao. Ili participirati u skupštini ako je situacija da je država 25%-ni vlasnik ili kao u "INI" 44%-ni vlasnik, znači može država ostvariti svoj interes, a da državni dužnosnici ne sjede u nadzornim odborima. Postoje ljudi koji se mogu naći na tržištu, koji će za korist države i za korist njenih građana vršiti kontrolu puno bolje nego što su je vršili dužnosnici HDZ-a, HSS-a u ovih 5 godina. Rezultati koje sam naveo govore o tome da je razlika od 2007. do 2008. oštetila, znači rezultati su lošiji u tim tvrtkama za gotovo 2,5 milijarde kuna. To je 2,5 milijarde kuna gospodine Matošiću za tvrtke koje su monopolisti, koje nisu snizivale cijene nego su ih povećavale, koje imaju redovnu naplatu. Ne govorimo tu o nikakvoj recesiji jer one imaju redovnu naplatu. "HAC" naplaćuje na licu mjesta gotovinom račune, "HEP" isključuje hrvatske građane u slučaju da ne platiš nakon mjesec dana struju, te tvrtke nemaju problema sa likvidnosti, nego je problem jedino u njihovom poslovanju. I dok se to ne promijeni, dok ova politika koja podržava netransparentnost i neefikasnost u tim poduzećima ne ode sa vlasti stvari neće biti bolje. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvi je gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Uvaženi kolega Maras kaže, ispravio bih netočan navod "Croatia osiguranje" konstantno gubi udio u tržištu što normalno nije istina. Međutim, lijepo je ovo slušati, ovo politiziranje vezano za nadzorne odbore gdje kolega kaže da politika vani iz nadzornih odbora i uprava firmi, a SDP upravo suprotno radi. Jedno govori, drugo misli, a treće radi. Navest ću samo jedan primjer u Šibeniku koji se dogodio ovih dana, gdje čovjek, magistar koji je poduzeće sa 20 milijuna gubitka doveja da pozitivno posluje. Oni su ga upravo ovih dana smijenili sa osobom koja nema dana radnog staža u gospodarstvu, a postao je direktor isključivo iz toga razloga što je ... [[Govornik se ne razumije.]] za novog gradonačelnika što zna cijeli Šibenik. Prema tome, ovo ovdje slušanje, to je fino slušati ali to treba raditi u praksi. Hvala.
I ispravak gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, ispravio bih netočan navod kolege Marasa koji je konstatirao da je HDZ odlukom iz 2004. sa popisom tvrtki zapravo proklamirao svoju politiku da želi državne dužnosnike u nadzornim odborima. To apsolutno nije točno. Politika da državni dužnosnici budu u nadzornim odborima je politika SDP-a. 9. listopada je stupio na snagu 2003. godine. Dakle, vaša Vlada i vaša većina u Saboru je donijela zakon u kojem ste propisali da državni dužnosnici mogu biti članovi nadzornih odbora. Čak niste ograničili ni koliko ih može biti, u koliko može biti. I drugo, nije mi jasno kažete klub SDP-a je protiv toga da državni dužnosnici budu u nadzornim odborima, a gospodin Ljubo Jurčić prihvaća članstvo u nadzornom odboru, pa mi nije jasno jer to puca po šavovima klub kao što puca Skupština Grada Zagreba.
Ispravak, gospodin zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ispravio bih netočan navod kolege Marasa gdje je nabrajao različita javna poduzeća u kojima postoje različiti problemi i mutni poslovi. Zaboravio je na tom popisu i nabrajanju Zagrebački holding. Zagrebački holding je jedini član Skupštine SDP-ov gradonačelnik gospodin Milan Bandić gdje jedan čovjek žari i pali, odlučuje o svemu. Govori se o cijelom nizu problema i prljavih poslova ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] digao ruke od svog gradonačelnika Milana Bandića, da će i ti prljavi poslovi napokon izaći na vidjelo. Hvala.
Ispravak gospodine Anđelko Mihalić.
Hvala lijepa. Pa evo ja bih ispravio kolegu Marasa kad veli da politika podržava netransparentno vođenje javnih, trgovačkih društava. To nije točno. Ako je netko nešto radio krivo to sigurno nije radio pod zaštitom svoje stranke ili politike, nego isto tako ako govori ovdje što se dešava na državnoj razini ja bih ga podsjetio da SDP ono kako je rekao kolega Kulušić na lokalnim razinama, a ima dosta županija i općina gdje su sada na vlasti. Smijenili su sve ljude koji su imali stručne spreme i sposobne ljude pogotovo u Županiji varaždinskoj i postavili isključivo svoje ljude koji često puta nemaju ama baš nikakve veze sa firmama di su postavljeni u nadzorne odbore za predsjednika nadzornih odbora itd. Dakle, rekao bih da prvo trebate ako i proklamirate takvu politiku onda je provodite u djelo tamo gdje obnašate vlast. Hvala lijepa.
Ispravak gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa netočno je kolega rekao da država podržava netransparentnost poslovanja, jer navodno ne kontrolira izvješća ovih društava. To nije istina. Naravno da ih kontrolira i kroz ministarstva i kroz druge institucije. Ali kolega, licemjerje je reći da državni dužnosnici iz redova ove koalicije, znači samo iz redova ove koalicije državni dužnosnici i članovi stranaka, dakle HDZ-a i HSS-a ne smiju biti u nadzornim odborima. Znači, da članovi SDP-a ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] Isključili ste me, ali čut ćete. Dakle, danas državni dužnosnici moraju biti iz redova SDP-a i možda sa članstvom iz SK. Ali kolega zaboravili ste u vaše vrijeme je bilo članova ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] bilo je pojedinaca koji su imali više od 30 nadzornih odbora. Neki čak 72 kao što je bio jedan od zamjenika vašeg premijera. Dakle, biti član preko 30 nadzornih odbora u vrijeme SDP-a očito je bio neki super talent koji se može natjecati, super talent iz SDP-a.
Hvala. Gospođa Božica Šolić, ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja bih molila da me ne isključuje ova moja, na ovoj strani desna strana. Ja bih lijepo molila kolege. Evo kolega Maras je u svojoj raspravi rekao i govorio, nabrojio nekoliko državnih poduzeća gdje smatra da je korupcija unutra u tim poduzećima i smatra i predlaže da u državnim poduzećima se ne imenuju ljudi iz redova stranaka koje su na političkoj sceni u Republici Hrvatskoj, da to nije dobro jer dolazi do korupcije. Ja se s tim ne slažem i to nije točno jer mi imamo u praksi jedan primjer, primjer koji je star 10 godina, a to je Zagrebački holding. Jer Zagrebački holding je danas u gubicima 7 milijardi, ni blizo poduzećima državnim što se tiče pomanjkanja financija. To je jedan primjer kada je SDP donio odluku, svoju ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]] i zato nemamo. Gospodine predsjedniče ovo je jako važno. Niti škole ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]] plaćaju 18% prirez jer se vodi kampanju iz sredstava Grada Zagreba. Gospodine Jovanović sumnjivo mi je da vi to niste uočili ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]] Molim vas gledajte realno situaciju, a ne gledati licemjerno i mislite da ćete ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]]
Hvala, hvala, hvala. Evo kolege i kolegice imam jedan prijedlog. Ako nemate dovoljno vremena za ispravak netočnog navoda čekajte sljedeću priliku pa nastavite, je li, a treba ipak se držati Poslovnika. Imamo jednu povredu Poslovnika gospodin Gordan Maras, izvolite.
Kolegica Šolić je povrijedila Poslovnik. Nije ispravila ništa šta sam ja govorio, a ova vaša opaska vrijedi samo za zastupnike HDZ-a jer oni ispravljaju obično navode koji ne postoje u govornikovom izlaganju, tako da mi ćemo ispravljati ipak ono šta se govori.
Zastupniku koji želi govoriti o povredi poslovnika, članak 209., predsjedatelj daje riječ čim je ovaj zatraži, kao što ste i dobili. Govor tog zastupnika ne može trajati dulje od jedne minute, a zastupnik odmah mora navesti članak Poslovnika o čijoj povredi govori. Dakle, razumjeli smo se. Niste naveli ni član Poslovnika, ali… … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ja ga nisam čuo, ali ne možete govoriti da se samo dozvoljava saborskim zastupnicima s ove desne strane da govore, a da ne ispravljaju. Moja je stalna praksa da opominjem svakoga, nažalost uzalud do sada pa onda sam prešao preko toga tako da svak govori što misli da je ispravno. Nastavljamo sa ispravcima. Evo gospodin Stjepan Milinković. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Kolega Maras je izrekao tvrdnju da ljudi htjeli sa novcem Podravke kupiti za vlastiti džep. Vi to, dragi kolega, ne možete tvrditi. Institucije rade svoj posao i neka pravna država utvrdi tko je što htio i tko je što činio. Ne možete vi dakle odmah podizati optužnicu i presuđivat. To je na neki način neozbiljno i neodgovorno. Hvala lijepa.
Ispravak, gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Kolega Maras je kazao da su mnoge afere izbile u kompanijama u kojima sjede u nadzornim odborima državni dužnosnici. Nabrajajući među mnogima je spomenuo i Podravku. Istine radi treba kazati da je FIMA prve dionice Podravke kupila od jedne banke u kojoj je predsjednik uprave te banke bio u isto vrijeme ujedno i predsjednik Nadzornog odbora Podravke, a u istom tom nadzornom odboru je sjedio i dekan jednog fakulteta, dakle nezavisni stručnjaci. Znam mnoge tvrtke koje su završile u stečaju u kojima sjede tzv. tobože nezavisni stručnjaci. Hvala.
Iscrpili smo ove ispravke. Prelazimo na raspravu dalje. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Nakon ovog cijelog niza ispravaka i jednostavno sama prilika i ukupna situacija govori o licemjerju pristupa čitavom ovom poslu. Licemjerje je tvrditi jedno, licemjerje je tvrditi drugo, ali vjerujte mi kolege, stvarno je licemjerje ispravljati navod spominjući nešto što se desilo prije deset godina, a citirat ću ono što se dešava iz minute u minutu upravo ovih dana. Govorim o korupciji u javnim poduzećima. Prema tome, podržavamo da Vlada Republike Hrvatske napravi spisak poduzeća od javnog interesa. Podržavamo i smatramo da je nužno da u javnom poduzeću u nadzornom odboru sjede i predstavnici Vlade, sigurno ne na način kao što je to bilo do sada, sigurno ne na način kao što se i u ovom prijedlogu zakona predlaže, jer postoje poduzeća koja jesu od javnog interesa, ali međutim ovdje na ovoj listi poduzeća u prijedlogu poduzeća od javnog interesa su i poduzeća koja su direktno vezana bilo uz interes pojedinog dužnosnika, pojedinih regija i normalno stranke na vlasti. Prema tome, stav kluba Hrvatske narodne stranke je da u poduzećima od javnog interesa, prije svega u javnim poduzećima trebaju sjediti državni dužnosnici, ali sigurno ne na način kao što je to bilo do sada. Sigurno ne. E sad je drugo pitanje da li tu dozu odgovornosti u postojećoj Vladi možemo očekivati. Ja osobno mislim da ne i mi u klubu Hrvatske narodne stranke imamo čitav niz argumenata zašto ne i da jedne odgovornost inače koja je nužno potrebna u politici, jednoj vrlo važnoj temi evo nakon izlaganja kolege Marasa, čitav niz ispravaka netočnih navoda ne znam da li je ijedan bio suštinski, ali populistički da i to je problem. I to je problem članova u nadzornim odborima, između ostalih problema. U ovom Prijedlogu odluke o popisu trgovačkih društava pored kriterija vlasništva uvedeni su i kriteriji, značaj za razvitak pojedinih regija i značaj za razvoj pojedinih industrijskih grana. Odlično. Međutim, to je jedna općenita fraza. Mi u Klubu hrvatske narodne stranke smatramo da o tim kriterijima treba voditi računa kad govorimo o dužnosnicima koji sjede u pojedinim nadzornim odborima, ali isto tako tvrdimo da treba uvesti kriterije. Koji su to kriteriji, temeljem čega? Što znači za razvitak pojedinih regija? Moja županija, Varaždinska županija, Međimurska županija, da li je zastupljena negdje, da li je to regija od nekog interesa za ovu državu? Kad govorimo industrijske grane, da li ima koje tekstilno poduzeće ovdje? Da li ima netko iz drvne industrije ovdje? Nema nijedno. Da li je tekstil nama važan kao industrijska grana, da li je drvna industrija nama važna kao industrijska grana? Mislim da su to problemi i mislim da je to nešto o čemu treba razmisliti i nešto o čemu treba Vlada preuzeti svoju odgovornost. Ja vas želim, kolegice i kolege, podsjetiti na jednu raspravu koja je bila u 4. mjesecu ove godine, znači prije 6, 7 mjeseci, kada je klub Hrvatske narodne stranke uputio u Sabor jedan prijedlog zaključka, a kojim zaključkom bi se obvezala Vlada da jedanput godišnje proslijedi u Sabor Izvješće o poslovanju javnih poduzeća, izvješće koje u pravilu uvijek, o kojem je u pravilu uvijek Vlada raspravljala na zatvorenoj sjednici. Čitav niz događanja. Koji je to značaj javnih poduzeća mislim da nema potrebe govoriti, poznato je svima. Afere "Brodosplit", kamioni, "Podravka", čitav niz HAC i "Coning". Tako je kolega, i "Coning". Slažem se s vama kolega Mihalić i "Coning". I bilo bi dobro da pravna država nakon 18 godina riješi pitanje "Coninga", bilo bi dobro kolega Mihalić. A i ne samo to, nego i mnoge druge stvari s kojima ste vi vrlo dobro upoznati i znate što je prijavljeno u Državnom odvjetništvu, konkretno za vašu priču … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, vrlo jasno, licemjerni smo s jedne strane, tražimo, odgovorni smo s druge strane, a u svemu tome korupcija iz dana i dan, i to prije svega sa javnim novcem. Ja vas želim kolegice i kolege podsjetiti na još jednu činjenicu, a to uglavnom svi znamo, da javna poduzeća čine 60% ukupnog hrvatskog gospodarstva, da uprave se uglavnom biraju, ponavljam uprave se uglavnom biraju ili gotovo uglavnom po političkom ključu da je javna tajna da u nekima od javnih poduzeća i tvrtki koje su i sad na ovoj listi tvrtki od posebnog državnog interesa, da tim tvrtkama glavnu riječ vode dobavljači, dobavljači sa jakim političkim zaleđem. Javna je tajna da u brodogradnji glavnu riječ vode kooperanti. Znači sustav prelijevanja iz državnog novca u privatne džepove. Činjenica je, ja bih vrlo rado da me netko demantira, da je jedan najčešćih gostiju u javnim poduzećima u zadnje vrijeme je policija, Državno odvjetništvo. U nekim javnim poduzećima. Prema tome, mislim da je i po toj osnovi je učinjena pogreška kad ste naš prijedlog zaključka da se u Saboru, a Sabor je jedini koji predstavlja javnost, a javna poduzeća u vlasništvu svih građana ove države. Mislim da ste pogriješili odbijanjem našeg prijedloga da se ovom Saboru raspravlja o javnim poduzećima. Rasprava o javnim poduzećima se vodi, i u tisku, i mi moramo zahvaliti medijima, prije svega predstavnicima tiska što imamo mogućnosti dobiti informaciju kako nam posluju javna poduzeća, jer od Vlade to ne dobivamo. Vlada o tome raspravlja na zatvorenoj sjednici. Mi imamo državnu reviziju. Točno je državna revizija kontrolira, ali ja sad pitam da li je državna revizija kontrolirala nabavku vojnih kamiona? Da li je ili nije? Samo je jedan primjer. I želim podsjetiti na još jednu stvar, a to su zaključci koordinacije državnih istražiteljskih agencija koja je održana potkraj srpnja, a čija je jedina tema bio kriminal u javnim poduzećima. Ponavljam potkraj srpnja, dva mjeseca nakon rasprave o našoj inicijativi da se u Hrvatskom saboru raspravlja jedanput godišnje o poslovanju javnih poduzeća. I zaključak je bio, hrvatska javna poduzeća potrebno je temeljito istražiti, nad dijelom uprave provesti kriminalističku obradu, a njihovo poslovanje podvrgnuti stalnoj revizijskoj kontroli. Prioritet treba dati istragama o sklapanju štetnih ugovora u HŽ-u, HEP-u, ali i u drugim javnim tvrtkama HAC-a, Hrvatskih voda itd., itd., da ih sad dalje ne nabrajam. Prema tome ne treba gurati glavu u pijesak, znamo, sudionici smo vrlo negativnih događanja, prije svega na štetu građana ove države i smatramo izuzetno nužnim i potrebnim i prije svega odgovornim da se u Hrvatskom saboru jedanput godišnje raspravlja o poslovanju javnim poduzećima. Ako ćemo to uvesti, onda nije problem da li će državni dužnosnik sjediti u nekom nadzornom odboru ili neće. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke smatramo da treba sjediti, ali njegov rad u tom javnom poduzeću mora biti odgovoran. I na kraju, meni je drago da je kolega Mršić podnio jedan amandman koji je potpuno identičan našem zahtjevu o kojemu smo raspravljali prije 6 mjeseci, a to je da jedanput godišnje Vlada Republike Hrvatske uputi u Hrvatski sabor i izvješće o poslovanju javnih poduzeća. Ja vjerujem kolegice i kolege iz pozicije zbog potrebe, zbog zamagljivanja kad smo raspravljali o našim zaključcima, o prijedlogu našeg zaključka prozivalo nas se da smo populisti, da obmanjujemo hrvatsku javnost, događanja iza toga peti, šesti, sedmi, odlazak premijera bez navođenja razloga, osmi, deveti, deseti, dolazak europskog USKOK-a Olafa u kontrolu nabave pojedinih javnih poduzeća. Mislim da smo dovoljni argumenti da se ispravi ona pogreška koja je napravljena odbijanjem našeg prijedloga zaključka, a ukoliko se usvoji, kad već niste usvojili naš prijedlog zaključka u 4. mjesecu, ukoliko se prihvati ili usvoji zaključak kolege Mršića, ustvari amandman kolege Mršića da Vlada uputi u Hrvatski sabor jedanput godišnje izvješće o poslovanju javnih poduzeća, a o kojem izvješću Vlada isključivo raspravlja na zatvorenoj sjednici, u tom slučaju mi u klubu Hrvatske narodne stranke spremni smo podržati ovaj prijedlog odluke uz primjedbu. I očekujemo da Vlada Republike Hrvatske po ovim kriterijima važnosti za razvoj pojedine industrijske grane, po kriterijima važnosti za razvoj pojedine regije, da stvarno te kriterije i utvrdi, ne općenito, nego konkretno i da kompletnu i svoju i industrijsku i razvojnu politiku usmjeri u tome, a činjenica da mi još uvijek nemamo ni industrijske politike, a da ne govorimo o strategiji regionalnog razvoja i sve ono ostalo što čuči u ladici, ali nismo spremni iznijeti, a direktno je vezano sa poslovanjem javnih poduzeća i direktno je vezano sa prisustvom dužnosnika, državnih dužnosnika u nadzornim odborima javnih poduzeća. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravak, gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Koračević je kazao da ispravci kolegi Marasu ni jedan nije bio suštinski, a svi su bili populistički. Tako ste točno kazali. Moj ispravak kolegi Marasu nije bio ispravak dojmova, nego ispravak činjenica. A činjenica je ta da kaj je FIMA prve dionice "Podravke" kupila, kupila ih je od jedne banke, a u to vrijeme predsjednik Nadzornog odbora "Podravke" bio je predsjednik Uprave te banke od kojeg je FIMA kupila dionice. A u istom tom nadzornom odboru nisu sjedili državni dužnosnici, nego dekan Ekonomskog fakulteta.
Ispravak, gospodin Anđelko Mihalić.
Hvala lijepa. Evo kolega Koračević veli da javni dužnosnici trebaju sjediti u nadzornim odborima ali ne iz ove koalicije. Što aplicira da najsposobniji ljudi koji trebaju sjediti u nadzorni odbori su upravo iz njegove stranke. Pa eto u Varaždinskoj županiji oni sjede u svim nadzornim odborima bez ikakvih kriterija. I možemo samo reći ja ne sjedim ni u jednom nadzornom odboru, neka velik gospodin Koračević koliko on nadzornih odbora sjedi, a isto tako kada govori o tome ta Varaždinska županija pod njihovim vodstvom je zadužena danas blizu milijardu kuna. Naravno oni to prebacuju sada to sve skupa na Vladu, i ove sve skupa objede koje je iznio ovdje gospodin Koračević a koje dolaze iz njihove stranke dakle permanentno prijava državnim odvjetništvima svih načelnika, svih sposobnih ljudi iz naše županije rezultira upravo tome da eto koriste ovu govornicu da bi na sasvim drugačiji način prikazao stvarnost u Varaždinskoj županiji.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika gospodin Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, vi ste danas stvarno tolerantni, omogućavanje ispravljanje nečega što ja osobno sasvim sigurno nisam rekao a konkretno se odnosi na iznošenje činjenica da iz vaše stranke ne može nitko sjediti u nadzornom odboru. To nije točno, kolega Mihalić ja vam predlažem uzmite si fonogram, ja znam da je vama teško ići raspravljati jer ne razumijete, vaša jedina stvar u koju se razumijete to je kupoprodaja općinskih zemljišta. Hvala lijepo.
Ovo je odgovor na odgovor, a ne povreda Poslovnika. Idemo dalje, u ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Znači da pojednostavimo stvar sada su svugdje HDZ, HSS vaši koalicioni partneri sutra će doći do primjene vlasti, IDS, HNS, SDP pa onda nećete više sjediti vi nego ćemo sjediti mi. To isto tako nije dobro, to jednostavno gospodo nije obećavajuće iako to daleko nije od Hrvatske zbilje. Drugo što želim reći a sada je riječ o ovome Izvješću ispred nas, znači Prijedlog odluke, treba biti samo iskren, reći ljudima samo istinu, Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebno državnih interesa. Ovdje je navedeno ako se ne varam 57 tvrtke, počev od ACI-ja zaključno sa Croatia banke. Tu ima dobrih tvrtki, tu ima katastrofalnih tvrtki, tu ima propalih tvrtki, tu je jedna Podravka, tu je jedan HEP, tu je jedan HAK tu su Hrvatske željeznice, Hrvatske ceste znači one tvrtke koje se slobodno to možemo reći i najviše potkradaju, koje nagrizaju na neki način nacionalnu supstancu da ne kažem nacionalni suverenitet i to uvijek na isti način. Uvijek u korist privatnog, uvijek na štetu države. Ništa drugačije da budemo, ili često je toliko slično i na lokalnoj razini. Danas sam pročitao koliko ljudi se zaposlilo u posljednjih godinu dana u ministarstvima, preko 1000, znači u našoj Vladi je zaposleno ukupno 1081 novi službenik, to državni proračun opterećuje za dodatnih 35 milijuna kuna samo u ovoj godini, i da sada ja ne nabrajam dalje. Kod gospodina MIlinovića ministra zdravstva njih 294, kod Pankretića 162, kod Šukera 278, i tome slično. Koliko je s druge strane zaposleno novih ljudi u ovim tvrtkama, od tih 57 ili sa popisa 57 čiji je ukupni temeljni kapital procijenjen na 51,4 milijarde kuna, a državni portfelj u tom temeljnom kapitalu težak je 42,8 milijardi kuna. Zaposleno je u prošlih 6 godina sigurno 20-tak tisuća. Na ovoj ljestvici tih 57 tvrtki je i Podravka, ta Podravka u državnom portfelju ima vidimo ili država svojim portfeljem kontrolira 20,46%, vrijednost tih 20,46% je 332 milijuna kuna, plus normalno tu je i Hrvatski fond za privatizaciju koji kontrolira 9,84% ukupne vrijednosti 159 milijuna kuna. Evo ovih 500 milijuna kuna bilo je u funkciji preuzimanja grupe menadžera u ovoj drugoj fazi, a u prvoj fazi menadžeri su preuzeli preko ove famozne FIMA-e u vlasništvu do jučer jednog opozicionog prvaka 10,64%. Ono što mene kao Istrijana najviše tangira kako su nam digli ispod nosa Mirnu. Afera s kojom kupnjom Podravkinih dionica mogla bi kompaniju sljedeće godine koštati 50 milijuna eura, to je relativno skromna procjena. Šta je danas na djelu, ne znam da li ima potrebno otvarati ovu temu ali ako budem imao vremena zasigurno ću se nju dotaknuti jer je ona jedan od prvorazrednih skandala kojega pratimo kroz naše medije u ovom trenutku. Rekoh šteta da nemamo podatke o zaposlenima u tim tvrtkama, da nemamo pregled gubitaka, koliko je država sudjelovala u sanaciji tih tvrtka, prometu, za koliko su neki drugi sustavi preuzeti, jednom riječju kao što govori gospodin KOračević da nemamo to izvješća o poslovanju tih javnih poduzeća. Ponavljam ovi sustavi sa te tablice njih 57 su predmet svjesnom preuzimanja, svjesnom potkradanja, svjesnog isisavanja te nacionalne supstance. E sada, dolazimo do onog pitanja da li dužnosnici mogu biti članovi nadzornih odbora, pa budimo realni, jasno je da mogu, ja nisam niti u jednom, da li je dobro rješenje da dužnosnici budu, sigurno da to rješenje nije idealno rješenje. DA li je s druge strane idealno rješenje da nadzorne odbore drže tobože neovisni kao u Podravci, pa nije, pa evo vidimo ne treba nikoga spominjati ali moram, gospodin Vedriš bio je član nadzornog odbora Podravke od 2007. de facto do današnjeg dana, da li još i danas da li gospodin Jurčević, da li je preuzeo taj nadzorni odbor. Jasno, trebalo bi maknuti politiku ali da li sve ostaviti menađerima koji sve rade s druge strane za svoj privatni interes, to je isto loše kao u nadzornom odboru imati i same političare. Da li je na primjer gospodin Marinac iz Podravke bio član ijedne stranke? Nije, ali je sve dobio preko ovih stranaka. Ne znam, pretpostavljam. Teza neovisni daleko možda i više ova teza koja se čuje da neovisni sud da moraju biti, možda to još više potkopava jednu materijalnu supstancu od samih stranačkih ljudi. Da li su šefovi brodogradilišta stranački ljudi? U pravilu nisu. Da li su bili u Podravci? Nisu. Jesu u jednome HAK-u, Hrvatskim cestama, HEP-u, tu su možda, tu se radi sa najviše novaca pa se i može najviše dizati. Da li su naši vodeći menađeri koji su preuzeli odnosno privatizirali to nacionalno bogatstvo kroz pretvorbu odnosno privatizaciju danas stranački ljudi? Nisu. Ali 90., 91., 92., 93. godine itekako su bili. Da li su oni danas apolitični? Ma jasno da nisu. Pa oni danas preko kapitala shvaćajući da im gospodarski sustavi "propadaju" žele predsjednika koji će naprosto zaštititi njihove interese. Da li je danas jedan predsjednički kandidat gospodin Vidošević neovisan? Kaže danas jesam, ali da li je bio i pred dva mjeseca i da li je mogao sa svojom neovisnošću postići sve ovo što danas ili steći do danas ima. Sve što je govorio maloprije gospodin Maras je naprosto točno ali ja isto tu logiku ako želimo biti pošteni mogu preseliti i na lokalnu samoupravu, nije bitno da li je riječ o Zagrebu, Rijeci, Splitu, Puli, mom Buzetu, Poreču i zato nemojmo gospodo biti licemjeri. Politika zasigurno bi trebala ići van ali sad da li ti "neovisni" nisu dio politike. Razvlastiti sebe a dati i gorima od sebe je jednako neobećavajuće i loše i pogubno kada je riječ o javnim poduzećima. Ista stvar je gospodo u medijima. Na primjer, mi predlažemo neovisne članove ovoga ili onoga vijeća, ali predlažemo po svojoj volji, znači da stranke biraju. Koliko su oni neovisni o tome možda nekom drugom prilikom. I zato dosta demagogije, nemojmo se farbati. Recimo jednostavno narodu istinu. Dužnosnici u tim nadzornim odborima vjerojatno su katastrofalno rješenje, tobože "ti neovisni" koje bira politika isto tako nisu ništa bolje rješenje i ništa drugačije nije na lokalnoj razini no što je na državnoj razini. Što treba stoga napraviti? Pa po mom sudu trebalo bi uvesti odgovornost, trebalo bi jasno početi primjenjivati i tu kaznenu odgovornost, nije na nama nego na državnom odvjetništvu, sudovima. Treba početi primjenjivati tu materijalnu odgovornost a ne sve da se završava time. A ništa, tko jamio naprosto jamio. Nije istina na primjer da svi kooperanti u brodogradnji danas koji posluju posluju sjajno. Od nekih 250 tvrtki njih 200 i nešto posluje izuzetno loše i negativno sa brodogradilištima koji da isplaćuju i podmiruju račune. Ali kome je dobro? U pravilu neovisnim direktorima, u pravilu šefovima nabave i tome dalje. Znači, mi ni u buduće ako želimo istinu govoriti narodu politiku nećemo moći izbjeći u tim javnim poduzećima. I uvijek će biti volja politička pri izboru. Nije bitno sada, bilo da je riječ o ravnatelju Hrvatske radio-televizije ili glavnoj urednici, bilo da je riječ o glavnom uredniku ili ravnatelju radija, bilo da je riječ o ravnatelju HINA-e, brodogradilišta, Hrvatske auto-ceste, Hrvatskih cesta, Hrvatske elektroprivrede, Holdinga ili Istarskog vodovoda iz Buzeta. Jednako tako, politička volja uvijek će biti i kada biramo državnog odvjetnika koji će za sebe reći da je neovisan kao što će politička volja biti implementirana i u izboru sudaca i državne revizorice koja je ovdje malo prije ili će pojaviti se naknadno pred nama i politička volja je prisutna i pri izboru predsjednika Vrhovnog suda i predsjednika Ustavnog suda, i HANFA-e, svi su oni danas neovisni ali svi isto tako jako dobro znaju kako su izabrani ili izabrane, kome su odgovorni i kome su naklonjeni. Prema tome, ono što je cilj kako postaviti jedan pravičan model, o tome bi trebalo raspravljati kao što bi trebalo permanentno raspravljati i o poslovanju tih za naciju vitalnih naprosto tvrtki, to je bit. To je bit između ostalog i tog hrvatsko opstanka, Hrvatske koja svaki dan ako se ne varam gubi nekih 160 radnih mjesta, koja svake godine za subvencije poljoprivredi, brodogradnji itd. izdvaja nekih preko 8 milijardi kuna, koji je svake godine morao otpisivati desetine milijardi kuna svojih potraživanja prema tim javnim sustavima dok s druge strane u roku odmah će blokirati nekog malog obrtnika, privatnika, zanatliju itd. Jednom riječju, moj je sud da u ovom trenutku doista treba ovoj državi jedan totalni zaokret kada je riječ o politici, jedna nova politika, jedan novi način mišljenja. Možda bi doista za početak bilo dobro da neki neovisni tajkun završi iza rešetki, neće, možda i neki ministar, možda neki zastupnik, ne znam. Ali bit je u slijedećem, da nam je potrebna u ovoj zemlji jedna nova radna etika, potrebna nam je jedna nova kaznena politika, jedna nova socijalna politika, jedna nova gospodarska politika. Potrebno je da se solidariziramo sa građanima i jasno da nam je isto tako potrebna jedna posve nova politika kada je riječ o vođenju tih tvrtki od nacionalnog interesa. Jednom riječju, potrebno je jednako tako uvesti i odgovornost za ono što netko radi ili što je netko preuzeo. Ne može taj samo računati da će preko tog sustava zaposliti prijatelje, da će uvesti u poslovanje svoje kompanjone. Poglavito je to interesantno kod dužnosnika jer ne dobivaju nikakvu naknadu, a onda što će se zbiti nije bitno jer će nakon njih ionako doći neka druga vlada. Jednako tako bilo bi više nego nužno otvoriti sjednice Vlade o radu ovih javnih poduzeća kako bi i cjelokupna hrvatska javnost naprosto dobila saznanja što se tamo zbiva, jer da je tome bilo tako možda ne bi imali i ovu štetu koju će pretrpjeti "Podravka", a slobodno se može reći da će ona biti najmanje u iznosu od nekih 500 milijuna kuna. U ovom trenutku već dospijevaju ove mjenice na naplatu i pitanje je kako će takav jedan sustav, on će preživjeti, on će se othrvati svemu tome, prolazila je "Podravka" možda i gore, ali doista da će je netko na tako bezobziran način, sredstvima "Podravke" iznutra, po modelima iz '90-te pokušati preuzeti, nadali smo se da je ta praksa ostala za nama u '90-im, da nije moguća danas, ali eto prevarili smo se. Prema tome treba biti pošten, treba pošteno odgovoriti i mislim da samo tako možemo od sebe i ovoga Doma otkloniti zablude.
Hvala. U 10,48 je prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta i još imamo klub HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice zastupnice i kolege zastupnici, gospodo iz Vlade. Nakon ovoga, rekao bih, inauguracijskog govora predsjedničkog kandidata teško se može nešto dodati, ali ipak ne mogu i nisam odolio da sa stanovišta HDSSB-a ne izađem za ovu govornicu u ime kluba i da kažem nekoliko riječi. Naime, naš sustav potpuno je jasno koncipiran na tome da upravljačke strukture, nadzorni odbori i upravna vijeća u ustanovama određuje vladajuća garnitura, vladajuća struktura. Prema tome, u razdoblju vremenskom od 2000. do 2004. i u ovome poslije ovih 5 godina, jasno je da je i SDP sa njegovim koalicijskim partnerima i HDZ sa svojim koalicijskim partnerima određivao sastave po načelu podobnosti i poslušnosti u nadzorne odbore tzv. trgovačkih društava, kažem tzv. jer kada sad vidimo ove afere onda su zaista trgovačka društva jer su trgovali s onim s čime su raspolagali na način da su zapali zapravo sada u korupciju, kriminal koji se manifestiraju u aferama koje niču kao gljive poslije kiše i otkrivaju svakodnevno. Dakle, nema tu nekakve razlike. Takav je sustav, tako je sustav postavljen i tako su postupali i SDP u kojemu je bilo članova Vlade koji su bili u desetinama nadzornih odbora, pa mi nije jasno kako je uopće fizički se moglo stići obaviti nadzorni odbor u 27 ili 30 trgovačkih društava, vrlo zanimljiv naziv trgovačka društva, iako sam ja mislio da je "Đuro Đaković" metalna industrija, tvrtka ili nekada poduzeće, ono je sad trgovačko društvo u državnom portfelju. I kada gledamo ovaj spisak o kojemu je gospodin Kajin, predsjednički kandidat, govorio pa je naveo da je to 57 tvrtki, i da kapital tih tvrtki je 51,4 milijarde kuna, a od toga u portfelju države 42,5 milijarde kuna onda sam uspio za ovo kratko vrijeme kako sam malo materijal promotrio, vidjeti da od tih 57 tvrtki evo u našoj Slavoniji, Baranji i našem lijepome kićenom Srijemu imamo svega skupa 6 tvrtki od 57, a ukupni kapital je 2 milijarde kuna od 51 milijarde kuna. Evo malo zanimljiv podatak, možda statistika je čudna znanost i može se tumačiti svakojako, ali još samo jedan, kažem, mali primjer o tome kako je zastupljenost vlasništva države, udjela vlasništva države, ajde u neku ruku po regijama. Kada govorimo o nadzornim odborima u tim trgovačkim društvima onda je ili upravljačkoj strukturi, onda moram vas podsjetiti da je taj isti "Đuro Đaković" 1990. godine prije Domovinskog rata imao zaposlenih 17 tisuća radnika, a danas je spao na 2,5 do 3 tisuće zavisno od broja zaposlenika na određeno vrijeme. Nitko se nije u ovome Saboru niti u Vladama koje su vladale Republikom Hrvatskom, niti u upravljačkim strukturama ni počešao zato što je to što se dogodilo sa najvećom metalnom industrijom u Republici Hrvatskoj, dakle sa "Đurom Đakovićem". Istovremeno se u brodogradilišta dokapitaliziralo, ulagalo na milijarde kuna, ili bolje rečeno možda milijarde eura. Eto kako nekome država i nadzorni odbori i upravljačka struktura postaje majka, a zapravo nekom maćeha. Međutim, zgodan je primjer koji se dogodio u Slavonskom Brodu da je u tom istom holdingu održan tečaj kojeg je organizirao Ekonomski fakultet i ovaj spominjani dekan Ekonomskog fakulteta koji je bio neki u "Podravki" također u Nadzornom odboru, čini mi se, za 28 polaznika tečaja obuke za nadzorne odbore. Možete misliti, ima tečaj za nadzorne odbore. I to je plaćeno od holdinga "Đuro Đaković" sa 540 tisuća kuna. Pa bih vas i informirao i o tome kada se pogleda stranačka struktura tih polaznika tečaja onda biste lako uočili tko to pohađa tečaj za nadzorni odbor u Slavonskom Brodu. 27 su stranački ljudi, a 1 je navodno nestranački. I to je plaćeno 540, dakle pola milijuna kuna. Iako holding "Đuro Đaković" sam rekao u ovom kontekstu lošem koje mu se odvijao njegov pad i njegovo rasulo pa sad imamo tamo u krugu "Đure Đakovića" i proizvodnju pilića i kartona i tapetariju itd., to vi dobro znate u što se sve pretvorio krug tvornice i trgovačkog društva holdinga "Đuro Đaković" Prema tome, niti imate u neku ruku pravo ni vi s desna ni vi lijevo da se raspravljate i da se nabacujete o tome tko je to pravio greške. Pa pravili su greške jedni i drugi, pravili ste greške i to se sad pokazuje kada se polako razotkriva sve ono zlo, sav onaj nerad i nemoral u obliku grabeži koji je učinjen u državnim tvrtkama, u državnim firmama, u javnim poduzećima ili kako se ovdje kaže u trgovačkim društvima od posebnog državnog interesa. Treba razmisliti i slažem se tu sa gospodinom Kajinom, treba razmisliti i raspraviti ovdje u Visokom domu i u javnosti kako zapravo postaviti nadzorne odbore, na koji način ostvariti stručnost u njima ali i kontrolu države ako su oni u vlasništvu države ili u većinskom vlasništvu države. Jasno je da je stručnost a ne podobnost ta koja je bitna. Također sam čuo prije mjesec dana izjavu da kažem najvišeg dužnosnika SDP-a koji predlaže uvođenje stranaca u upravljačke strukture i nadzorne odbore. Vrlo zanimljiva misao, kao da mi nemamo ni pameti ni poštenja u Republici Hrvatskoj pa eto trebamo strance da nam upravljaju državnim tvrtkama ili državnim poduzećima. Jasno da je ta vijest vrlo brzo skinuta sa medijskih stranica tako da se puno nije ni spominjalo ali eto svojim sam očima vidio u udarnoj informativnoj emisiji Hrvatske televizije da je eto izjava bila da bi trebalo dovesti strance u naše firme. Ja sam uvjeren da među našim visoko obrazovanim mladim ljudima, ljudima koji su završili fakultete ovdje kod nas, koji su se obrazovali kod nas ima i poštenih i stručnih ljudi koji mogu voditi i upravljati našim firmama i biti u nadzornim odborima i bez utjecaja politike ali biti i u upravljačkoj strukturi. Ove stranačke oligarhije okoštale već, rigidne koje zapravo putem nadzornih odbora vuku konce u svim tim trgovačkim društvima, javnim poduzećima, zato su odgovorni za sve ovo. I malo pomalo doći ćemo od kamiona i Rončevića, "Podravke" i Polančeca i do onih do samoga vrha jer sasvim je sigurno da onaj kako kaže narodna poslovica "Tko krade jednako je odgovoran kao i onaj koji drži ljestve.". ... [[Upadica se ne čuje.]] Može i to. Prema tome, ovaj naš Visoki dom Hrvatski sabor ili nekad Hrvatski državni sabor i svi skupa bez obzira na stranačku pripadnost trebamo razmisliti i trebamo se dogovoriti kako organizirati nadzorne odbore da u buduće ovakve stvari koje su rekao bih proističu iz Zakona o javnoj nabavi, Zakona o javno-privatnom partnerstvu zapravo iz zloupotrebe tih zakona proizlaze afere koje oštećuju Hrvatski državni proračun a time i hrvatske građane i porezne obveznike za milijarde, milijarde kuna. I ne možemo mi naprijed ovako, dok je tako ne možemo naprijed ovako. Ajde da malo damo i rime. Zbog toga ne znam u svezi samog glasovanja jasno da je ovo samo činjenica, konstatacija, dakle pobrojana su trgovačka društva u vlasništvu države i zapravo nema se tu šta posebno glasovati ili ne glasovati odnosno odlučivati ili ne odlučivati ali u svakom slučaju bio bi dobar prijedlog da se jedanput već dogovorimo kako pokušati ostvariti dobar rad i uprave i nadzornih odbora u tim društvima kako bismo napokon krenuli naprijed. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prije prelaska na pojedinačnu raspravu obavještavam da planiramo glasovanje o proširenju dnevnog reda i glasovanje o prijeđenim točkama dnevnog reda u 13 sati, pa molim klubove da u tom smislu organiziraju se i da dođu. Pojedinačna rasprava. Prvi je gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani kolegice i kolege, gospodine predsjedniče. Kad smo 2004. godine u Hrvatskom saboru donosili prvi popis poduzeća u čije nadzorne odbore mogu državni dužnosnici rekao sam da radimo besmisleni popis bez kriterija. Tada je kriterij bio jedino udio državnog vlasništva i na temelju toga došlo se do popisa od 211 trgovačkih društava. Sada Vlada predlaže da se taj popis smanji na 57 i ova rasprava pretvorila se u to da li državni dužnosnici jesu bolji ili lošiji članovi nadzornih odbora od onih koje obično nazivamo nezavisni. Po svim iskustvima do sada u Hrvatskoj nadzorni odbori kada je sve dobro primaju zlatne kune a kada započinje problem onda postaju oni koji ništa ne znaju. Na jeziku sjeverno-američkih Indijanaca takvi koji ništa ne znaju a sjede zove se "bik koji sjedi". Tako se otprilike ponašaju većina članova tih nadzornih odbora. Kao jedan od takvih primjera a kolega Marić voli govoriti o pojavama a kaže da ne želi o pojedincima jedan slučaj kada nezavisni stručnjaci vode državno vlasništvo. Privredna banka prodaje dionice "Podravke" FINA-i u vrijednosti nekih 150 milijuna kuna i vrijednosti 400 kuna ako se ne varam. Sve je to ok, ali tog istog trenutka direktor Privredne banke gospodin Prka predsjednik je Nadzornog odbora "Podravke" kada se ta transakcija obavlja. I odmah nakon te transakcije vrijednosti dionice padaju daleko iznad 400 kuna. Postoji li nešto u našem zakonodavstvu što se zove korištenje povlaštenih informacija? Da li direktor banke na čelu nadzornog odbora raspolaže po ovlaštenim informacijama? U Hrvatskoj to nije zabranjeno. Vjerojatno će me gospodin Marić ispravljati, jer ja sam rekao oko, ne znam točne podatke. On je uvijek precizan pa njemu na dušu. Sada Vlada ovu listu od 57 tvrtki obrazlaže da su kriteriji vlasništvo više od 25%, posebni značaj za pojedinu regiju ili posebni značaj za pojedinu djelatnost. Gospodine državni tajniče, tri pitanja. "Agencija Alan", 100% vlasništvo države, nema je na popisu, a bio je. Što je likvidirana? U stečaju? Agencija za komercijalnu djelatnost bila je na popisu 100% državno vlasništvo, nema je. Gdje je ona, što je s njom? Golf projekt u osnivanju, državni projekat. Niste ju uspjeli osnovat ili je u međuvremenu i propao? Golf projekt u osnivanju bio je na listi, sad ga nema. Ovo posebno oko "Agencije Alan" molim da mi odgovorite. Drugo pitanje. Na listi su hoteli Medena 54% državno vlasništvo, Orebić 68, Živogošće 76% državnog vlasništva. Gospodine državni tajniče, recite mi koji je to interes veći da ova tri hotela i još neki drugi budu na popisu, a recimo "Čateks" iz Čakovca sa više od 30% državnog udjela ne. "Meiso", Goričan sa više od 70% državnog udjela ne. Zato što je to tekstil, koža, guma, obuća? Ne treba, to škartiramo u Hrvatskoj? Ili zato što su to međimurska poduzeća? Istovremeno u tom "Čateksu" Hrvatski fond za privatizaciju 74 tisuće dionica rezerviran bivšim vlasnicima pretvara u 10 tisuća koji bi trebali postati dionice malih dioničara. Na svim natječajima gdje je "Čateks" i njegov konzorcij najpovoljniji ponudama, a raspisuje je država, oni se poništavaju kao Ministarstvo unutarnjih poslova. Dakle, "Čateks" iz Čakovca nije državni interes. "Meiso" iz Goričana gdje ga radnici spašavaju već godinama nije regionalni interes niti interes za pojedinu djelatnost i ovim potezom, a neki hotelčić tamo negdje je jer je to Jadran, to je jug Hrvatske. Pa dobro dokle će vam ta rijeka Drava biti toliko problem? Dokle će takav odnos državne vlasti prema Međimurju biti prisutan da čak i tom simboličnom gestom, da bi ulaskom nekog državnog dužnosnika u nadzorni odbor se moglo nešto napraviti dobro za te ljude. Nadam se barem da ćete mi dat neku razumno obrazloženje zašto tekstilne tvrtke najedanput nisu ni regionalnog značaja niti za pojedinu djelatnost. Bilo bi dobro da ubuduće kad se takve nove odluke donesu, kao predlagatelju priloga, date stare popise, a i kriterije malo pobliže objasnite. Možda ova pitanja ne bih trebao postavljati da ste to obrazložiti, da ste to pojasnili, jer nećete me uvjeriti da tekstil gdje je 70% žena, kao i kod obuće, nije barem, barem regionalni interes. I na kraju, gospodine predsjedniče ja vas molim za jednu pomoć. Prošlo je 30 dana od dana aktualnog prijepodneva kada mi je premijerka Kosor na moje zastupničko pitanje, a zatražio sam pisani odgovor, obećala dati pisani odgovor, a u vezi objave tajnog ugovora o prodaji INA-e. Prošao je poslovnički rok od 30 dana, nisam primio niti odgovor niti ugovor o prodaji INA-e pa vas molim da mi zaštitite moja poslovnička prava i sudujte da konačno dobijem odgovor. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo ispravak, gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Točno je, gospodine Lesar, da stranke delegiraju članove nadzornog odbora zbog zbrinjavanja svojih poslušnika. I točno je da se oni ponašaju poput, kako ste vi rekli, sjedećeg bika u Sjevernoj Americi. Ali u Sjevernoj Americi se ne govori hrvatski nego engleski ili indijanski pa se tamo kaže Sitting bull, a na indijanskom Vatanka Tatanka.
Imamo repliku, gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Kolega Lesar, neću vas ispravljati jer vaši su podaci prilično točni, ali koristim repliku da malo dopunim te podatke. Naime, FIMA je kupila prve dionice od "Francka" i od PBZ-a, kao što ste kazali, ali od PBZ-a u vrijednosti 154 milijuna kuna, ukupno 347 tisuća 250 dionica po cijeni 451 kunu i to 22. svibnja 2006. godine. Deset dana nakon toga cijena dionica je pala istina ispod 400, ali je još i više, ispod 380 kuna. Razlika u cijeni u tih deset dana samo na dionicama banke je bila 24 milijuna kuna. U to vrijeme, točno je kako ste kazali, predsjednik Nadzornog odbora "Podravke" nije bio državni dužnosnik nego je bio predsjednik upravo te banke. A i član nadzornog odbora nije bio državni dužnosnik nego je bio dekan jednoga fakulteta. Dekanima mislim nije mjesto u nadzornim odborima kompanija državnih, njima je mjesto na fakultetu. Dekanima je mjesto u upravnim vijećima državnih znanstvenih instituta, državnih znanstvenih agencija, a nije mjesto u nadzornim odborima državnih kompanija od državnog interesa ni poslovnim partnerima te kompanije, niti predstavnica interesne skupine. I ja se nadam da ćete se i vi složiti da odgovornost ionako državni dužnosnici i politika snosi za događanja u takvim kompanijama, pa će onda efikasnije i učinkovitije nadzirati upravo predstavnici vlasti, a ne predstavnici interesnih skupina, predstavnici fakulteta ili bilo kojih drugih institucija. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, gospodin Lesar.
Kolega Mariću, ja vam se zahvaljujem na korekciji mojih podataka, jer doista 400 i 450 kuna po dionici nije isto. Moram provjeravat ubuduće svoje izvore podataka. 24 milijuna kuna zarade na cijeni u par dana zbog pada vrijednosti dionice. To je jako dobro. Ne znam kaj da velim, da možda nakon one akcije USKOk-a i Državnog odvjetništva, "Indeks", sazreli smo za jednu operaciju, dekanat možda jer gdje god prstom udarite ispliva neki savjetnici o ESO programu vele. ESO program predviđa da mali dioničari, radnici postanu vlasnici. Ova modificirana varijanta hrvatskog ESOP-a dovodi do toga da dekani postaju vlasnici ne mali dioničari.
Hvala. Replika, gospodin Silvano Hrelja.
Uvaženi kolega Lesar, vaš popis transakcije sa dionicama Podravke na burzi su me podsjetile na jedan događaj 2001. godine kad su isto tako na Zagrebačkoj burzi trgovane dionice Arena turista i to u iznosu 36% dionica po najnižoj mogućoj cijeni. I na moje bezbrojne upite svi odgovaraju da je to zakonito. A vi ste upotrijebili famoznu formulaciju korištenje povlaštenih informacija i utvrdili da to nije protuzakonito. Ja mogu se s time složiti, ali je to nemoralno. Ali postoji mogućnost koruptivnog djelovanja. I meni se čini da ako mi kao društvo i kao najveće predstavničko tijelo u Hrvatskoj o tome šutimo onda smo tolerantni prema određenim obrascima korupcije. Ili obrascima zarade pojedinaca bez davanja doprinosa društvu, tako da mislim da je ovo vrlo interesantna tema i hvala vam što ste je otvorili. Drugo je pitanje da li netko tko je predsjednik uprave privatne tvrtke, privatne banke a istovremeno u nadzornom odboru tako velike tvrtke ja bih postavio jednu dilemu. Da li se radi o sukobu interesa ili javno-privatnom partnerstvu?
Hvala. Odgovor gospodin Lesar.
Kolega Hrelja, govorit ću o korištenju povlaštenih informacija. Postavio sam sam sebi, pa dobro da ste i vi nastavili na tu temu da li je doista u Hrvatskoj dozvoljeno korištenje povlaštenih informacija. Ja smatram da nije. Ali ono što je bitno kad se takve stvari dese u Europskoj uniji svi koji su na burzi koristili ili zloupotrijebili povlaštenu informaciju i ostvarili materijalno-financijsku dobit završavaju samo na jedno jedino mjesto – u hapsani, a kod nas dobivaju zlatne kune.
Hvala. Gospodin Petar Mlinarić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih se vratio da se vratimo na bit problema. Popis trgovačkih društava u državnom vlasništvu od posebnog državnog interesa donosi se na temelju zakona o sprječavanju sukoba interesa i u tim poduzećima u nadzornim odborima sjedit će državni dužnosnici, ali neće moći biti u trgovačkim društvima. Inače, podnosim predstavku u ime društva Luka Vukovar d.o.o iz sljedećih razloga. Luka Vukovar d.o.o. je prema Zakonu o plovidbi lukama unutarnjih voda razvrstana u luku međunarodnog prometa i značaja kao najvažnija luka na međunarodnoj rijeci Dunav u Republici Hrvatskoj. I sve su luke na popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa osim luke Vukovar koja je bila na popisu dok je bila u sastavu VUPIK-a. U dosadašnjoj odluci iz 2004. godine luka Vukovar je bila sastavni dio vukovarskog VUPIK-a, te je samim time bila na popisu društava od posebnog državnog interesa. Odlukom Vlade Republike Hrvatske 17. studenog 2007. luka se izdvaja iz VUPIK-a i njen vlasnik je u sto postotnom iznosu Republika Hrvatska, odnosno Ministarstvo financija. Mišljenja sam da su naprijed navedeni postupci i aktivnosti dovoljan razlog za ispunjenje mojega zahtjeva u priloženoj predstavci, a priložit ću i amandman. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Sada kada već govorimo nakon toliko godina ponovo i imamo u rukama ovaj prijedlog odluka o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa ipak evo drago nam je i meni osobno da je od 2004. godine taj broj znatno smanjen. Tada smo mi imali veliki prigovor da je preko stotinu poduzeća, preko stotinu tvrtki bilo označeno i našlo se na ovom popisu od posebnog državnog interesa. Tu su se čak i našle neke veterinarske stanice. Međutim, je li to dovoljno? Hajmo se samo jednom, ja ću se samo jednom rečenicom vratiti unazad u ovu povijest koja seže od devedesetih godina kada su državni dužnosnici mahom, osim velike dužnosničke plaće imali i plaćene nadzorne odbore. Od 2002. godine odnosno treće, ostali su državni dužnosnici u nadzornim odborima, ali više nisu imali plaće. Ali ni to nije bilo dobro. Dakle, ja mislim da vrijeme kada se nakon svakih izbora, bilo lokalnih, bilo državnih nakupi razno razna klijentela i pobjedničke ekipe stanu slati svoje ljude odnosno one koje treba namiriti u pojedine nadzorne odbore. Ako je išta kompromitiralo politiku i to politiku u cijelosti to je upravo članstvo u nadzornim odborima, pa čak i onda kada članstvo u nadzornim odborima nije proizvelo ni jednu aferu u toj tvrtki. To je dodatno degradiralo politiku i smanjilo povjerenje građana u politiku i u političke stranke. Dakle, hajmo vidjeti što možemo učiniti i zbog čega molim vas. Zašto se ljudi tako grčevito bore da bi bili članovi nadzornih odbora. Stvar je vrlo jednostavna, imaju plaću a ne odgovaraju ni za što. Dakle, to su ljudi, evo kolega Lesar je malo prije govorio da su zaslužni a bježe od odgovornosti. Dakle, ljudi koji su zaslužni za sve a odgovorni ni za što. I zbog toga moraju se svi dužnosnici maknuti iz nadzornih odbora. I ja mislim da oko toga treba postići konsenzus za afirmaciju politike, za rehabilitaciju politike ali na dobrobit tih tvrtki. Istina cijeli taj proces, a koji sam evo ovako ukratko prikazala ide prema tome, ali to je još uvijek sporo, a afere se gomilaju i množe. Dakle pod hitno ovo je prilika i upravo ova aktualna događanja gdje isplivavaju takve stvari, je prilika da se postigne konsenzus i da se prije svega donese najprije Zakon o izmjeni Zakona o sprječavanju sukoba interesa gdje će izrijekom biti zabranjeno da, pod jedan dužnosnici državni, jednako tako i lokalni mogu i smiju biti članovi nadzornih odbora. Drugo, da dužnosnici koji su se, ljudi koji su se opredijelili za politiku, da njihove tvrtke i najbližih srodnika i s njima povezanih osoba ne mogu poslovati s tim tvrtkama. Ne mogu poslovati. Ili politika ili biznis. I to bi puno doprinijelo prije svega čistoći poziva, za koji smo svi skupa odgovorni. To su jednostavne stvari. Zašto oko toga ne postignemo konsenzus. Ako su i bile zablude da ipak dužnosnik najbolje poznatu stvar, da će najbolje voditi računa o tome da o tome ovisi i uspjeh vlasti i tako, pokazalo se da tomu nije tako, iz više razloga. Druga stvar koju pod hitno treba učiniti i izmijeniti Kazneni zakon, po kojem će članovi upravnih i nadzornih odbora biti prvi pozvani na odgovornost kada se nešto s tom tvrtkom zbiva. Na kraju krajeva to je model poslovanja i odgovornosti u svim uljuđenim zemljama. Ja ću ponovno podsjetiti, mi smo u onoj noveli iz Kaznenog zakona 2003. dizajnirali kazneno djelo upravo za upravljačke strukture, po kojem su oni prvi pozvani, po kojem je, oni su pozvani da znaju za sve što se događa. Ukoliko nisu … [[Govornik se ne razumije.]] odgovorni. I tako ta stvar svugdje i funkcionira. Na žalost taj zakon je ukinut. Imali smo izmjene Kaznenog zakona u nekoliko navrata, ali toliko željena promjena upravo u ovom smislu nije se nikad dogodila. Dakle to je nešto što nas čeka ja mislim i nakon i promjene Ustava kao imperativ. I zbog, onda mnogi, prije svega ministri, drugi dužnosnici izbjegavali bi upravo i kad bi bili pozvani da budu članovi nadzornog odbora neke tvrtke, prije svega zato što stati na čelu, biti na čelu jednog resora, pogotovo u vremenu reformskih zahvata zahtjeva puni angažman. I takva osoba jednostavno ne može i nema vremena obaviti jednu zaista dužnost koju je, na kraju krajeva, i po Zakonu o trgovačkim društvima data u nadležnost. I kad bi oni odgovarali i sa osobnom imovinom za štetu koju prouzroče, mi bismo morali, itekako ćemo mi onda tražiti osobe koje će se uopće javiti. Onda te treba osobe i nagraditi adekvatno, ali onda je to politika čistih računa. Ne bi palo na pamet, čak i kad bi ostala mogućnost državnim dužnosnicima da budu članovi kada bi odgovarali. Kad bi po slovu zakona izrijekom odgovarali. Svugdje u svijetu oni koji imaju kazneno to djelo, nitko se ne može braniti nisam znao što se događa u tome, jer je on pozvan i poslan upravo da zna. Eventualno može se … [[Govornica se ne razumije.]] odgovornost ako mu je netko radio iza leđa, ali to itekako treba dokazati. A da ne govorimo za izdavanje lažnih bilanci itd., gdje u svijetu su zapriječene najteže kazne. Oni koji imaju doživotne kazne zatvore, čak i doživotne kazne zatvora. A 30 i 40 smatra se umjerenom kaznom godina zatvora. Kod nas to u pravilu nije kazneno djelo. Ili što je još gore, ponekad pod pritiskom javnosti, čak se i pokrenu neki postupci, ali nikad ne doživljavaju adekvatni sudski epilog, pa onda i to stvara jedno dodatno zbunjivanje javnosti i nepovjerenja u sve institucije, prije svega onda u pravosuđe. Dakle, činjenica je, to nije nikakva tajna i nitko to ne može negirati da te državne tvrtke služe kao mjesta za uhljebljenje. Koliki broj, ja sam nedavno postavila i zastupničko pitanje, koliki je broj ljudi zaposlen u pojedinim tvrtkama? To je fascinantan broj, i to čak u vremenu kada i Vlada otvoreno govori da imamo veliki broj ljudi koji su zaposleni u državnoj administraciji. Prema tome, te tvrtke, državne tvrtke trebaju prestati ili ondje gdje je država vlasnik u pretežnom dijelu ili u bilo kojem dijelu trebaju prestati biti skladišta podobnih. Pogotovo i zbog toga što one počesto u svom poslovanju moraju se služiti javnim nabavama, a te javne nabave onda počesto su tajni ugovori, a ne javne nabave, a s tim imamo najviše problema. Upravo izvještaj Europske Komisije o progresu, o napretku Hrvatske 2009. govore da su javne nabave ostaju, doslovno citiram na stranici 10., javne nabave ostaju najveći izvor korupcije u Hrvatskoj. To je sve na neki način i povezano, jer upravo i država i kroz svoje tvrtke upravo je najveći poslodavac, odnosno davatelj tih poslova. Prema tome, evo da takve, da državne tvrtke ne bi postale i ne bi ostale casa nostra, jer mi znamo što se događalo prije nekoliko godina dok eto i pritisnuti čak i Bruxellesom, kako su mnoge državne tvrtke financirale kampanje, dok nismo izrijekom, to je nešto što se podrazumijevalo da ni ne mora po slovu zakona biti, da ne treba posebno i izričito biti i napisano i zabranjeno. U zakonu morali smo promijeniti zakon da se to otvoreno ne radi. Ali i dalje ima sumnje da se isisava novac iz državnih tvrtki i kojekakvo … [[Govornica se ne razumije.]] , neovisno o svim ovim aferama koje sada isplivavaju. Sjetimo se samo lota, gdje je javno bilo obznanjeno kako je loto, kako je ta tvrtka financirala predsjedničku kampanju jedne kandidatkinje. Prema tome, evo da zaključim, ono što je nama potrebno da se ne bi suočavali s ovim i ovakvim sličnim problemima, trgovačka društva u vlasništvu države prestaju biti tajna društva, prestaju biti skladišta podobnika. Nama treba jednostavno izmjena ova dva zakona i puno stvari bilo bi onda jasnije i ne bi imali ovih problema s kojima se moramo danas susretati.
Hvala lijepo kolegice Antičević Marinović. Imamo dvije prijave za repliku. Najprije uvažena kolegica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Antičević, ja se slažem s vama da je potrebno promijeniti nekoliko zakona koji se odnose na odgovornost nadzornih odbora, ali potrebno je mijenjati posebno Zakon o trgovačkim društvima, gdje se bi trebala na drugačiji način definirati, s jedne strane uvjete za članove nadzornog odbora, s druge strane odgovornost za članove nadzornog odbora. Međutim, mi sada ne raspravljamo o trgovačkim društvima u vlasništvu države, nego o društvima od posebnog državnog interesa. MI nigdje nismo definirali što je to posebni državni interes, koje su to djelatnosti, a ova odluka bi trebala zadovoljiti ova dva razloga, s jedne strane što je to državni interes u pojedinim tvrtkama u državnom vlasništvu i drugo kada mogu državni dužnosnici biti članovi nadzornog odbora. Mislim da prevladava mišljenje da državni dužnosnici ne bi trebali biti članovi nadzornih odbora, da to moraju biti stručni ljudi sa posebnim znanjima ali i posebnim odgovornostima. S druge strane, pitanje što je to državni interes i kada gledamo posebni državni interes i kada pogledamo ovaj popis, sigurno da državni interes nije da državni dužnosnik sjedi u nekom nadzornom odboru nekog hotela, pa ni neke možda tvrtke koje ovdje piše. Ja bih rekla da jedna od definicija državnog interesa jeste da je to energetika, da je to infrastruktura i da je to još nešto. Međutim, kako mi nemamo nigdje definiciji što je državni interes, onda svaka tvrtka u kojoj država ima udio može biti posebni državni interes, a samo da kažem kako je država stekla vlasništvo u pojedinim tvrtkama, pa stekla je kao posljedicu pretvorbe i privatizacije bivših društvenih poduzeća. Prema tome, jedno je državni interes a drugo je vlasništvo države u tvrtkama.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Na žalost kolegice Zgrebec imamo definirano što je to državni interes. Kod golf igrališta članak 1. kaže da izgradnja golf igrališta je od posebnog državnog interesa, eto to je državni interes na žalost. A slažem se s vama da ga je upravo u strateškim granama i kod energetike i kod lučkih poslova i luka trebalo proglasiti državnim interesom i to trebamo napraviti što prije. Ali kakav je to poseban državni sada interes i u čemu se on ogleda u praksi. Ja ću ponoviti ono što sam rekla i u svojoj raspravi, on se ogleda i ogledao se i do dana današnjeg se ogleda u tome gdje nakon izbora smjestiti svoje podobnike, gdje smjestiti članove svojih koalicijskih partnera da ih zadovoljimo i dignu ruku u kakvoj skupštini, u kojem vijeću ili u saboru. Pa onda se nemojmo ni čuditi da oni ne upravljaju poduzećima, niti ih nadziru ta poduzeća, nego jednostavno i svojom nesposobnošću, nepripremljenošću, ali onda kada ne rade pravi posao rade krivi posao, rade na način da ovladavaju tim poduzećima a materijalna šteta poreskih obveznika koji će to kasnije nadoknaditi i sanirati je golema. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I druga prijava za repliku uvaženi kolega Šime Lučin. Izvolite kolega Lučin.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa nisam baš siguran da bih se u cijelosti mogao složiti s mojom kolegicom Ingrid pogotovo u dijelu gdje je riječ o državnim dužnosnicima. Ja ne mislim da će se problem riješiti time što u nadzornim odborima neće sjediti državni dužnosnici. Ja mislim zapravo da nije tu problem samo u predstavniku vlasnika nego i u vlasniku. Kada bi se Hrvatska država, prije svega Hrvatska vlada odnosila odgovornije prema svojim resursima, prema svojim firmama onda bi onda vodila računa što rade njeni predstavnici u pojedinim nadzornim odborima. Meni se zapravo čini da vlasnika uopće nije briga što se dešava u tim nadzornim odborima. Jer pazite da neki državni dužnosnik otiđe u nekakav nadzorni odbor, i kada bi on bio svjestan činjenice da ako ta tvrtka posluje loše, ako eventualno propadne, da će zapravo njegova karijera, ne samo u tom nadzornom odboru, nego inače biti upitna, ja zapravo nisam baš siguran da bi se državni dužnosnici tukli za mjesta u nadzornim odborima pogotovo u firmama koje ne stoje dobro. I još jedna stvar koja mi se čini jako bitna. Meni se čini da u konačnici možda ne bi bilo ni loše uz ovakva zakonska rješenja da državni dužnosnici sjede tamo, prije nego nekakvi poslušnici ili ne znam onako koje treba uzgred nagraditi, jer zapravo treba mijenjati u cijelosti odnos vlasnika prema imovini, a ne zapravo da li će sjediti ovaj ili onaj na tom mjestu.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvažena kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
To je bila bit upravo moje čitave rasprave, to je pitanje odgovornosti. Ali odgovornost ne dolazi izgleda sama od sebe, mi nju moramo prije svega ozakoniti. Gotovo da je ovo normalna posljedica nenormalnog stanja. Ljudi su tamo plaćeni, dužnosnici doduše nisu ali imaju drugačiji utjecaj, ljudi su plaćeni ako je kakva zasluga zato su zaslužni, ali odgovorni nisu ni za što. Kod nas članovi upravnih i nadzornih odbora kažu ja nisam znao i onda kaže ja nisam odgovoran. Dok mi ne izmijenimo i ne budemo imali suvremene gospodarske inkriminacije koje su dizajnirane, ponovit ću, svugdje u svijetu i koje su dizajnirane prije svega za upravljačke strukture neće biti pomaka ali će biti ovo o čemu vi kolega Lučin i govorite, neće onda biti strke i tuče za ta mjesta. Dapače.
Hvala lijepo. Dalje se raspravu prijavio kolega Davor Huška. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ne bih nastavio ovo politiziranje sa članovima nadzornih odbora u tvrtkama od posebnog državnog interesa nego želim od jednog primjera na području posebne državne skrbi na ratom stradalom području naše Republike jednog trgovačkog društva, znači od pojedinačnog prema općem stanju tih društava reći i izreči nekoliko riječi. Da država nije ušla i proglasila u trgovačkim društvima od posebnog državnog interesa veliki broj tvrtki i trgovačkih društava sa ratom stradalih područja, danas područja od posebnog državnog interesa od Konavla do Iloka pa evo preko Lipika i Pakraca, područja iz kojeg dolazim veliki dio tih društava danas zasigurno ne bi postojao. Došlo bi do razno raznih privatizacija, vjerojatno bi te tvrtke bile brisane sa lica zemlje. Na svu sreću u velikom broju slučajeva to se nije dogodilo upravo kroz snažnu ulogu države u tim tvrtkama, trgovačkim društvima, došlo je do njihovog oporavka, došlo je do njihove obnove, došlo je do stvaranja povoljnijih uvjeta za privatizaciju tih tvrtki, i zahvaljujući svemu tome na ovom popisu od 57 tvrtki nema velikog broja trgovačkih društava sa područja posebnog državnog interesa jer je u njima provedena uspješno privatizacija. Danas je u takvom stanju upravo i Zdravstveno-rekreacioni centar Lipik jedna tvrtka koja je u ratu u cijelosti uništena, jedno bogatstvo koje je bilo u Lipiku na području Slavonije, u ratu potpuno stradalo, doživjelo je djelomičnu obnovu, stvoreni su uvjeti uz pomoć države da se raspiše natječaj za privatizaciju, natječaj je raspisan i u tijeku je upravo prikupljanje ponuda za privatizaciju tog trgovačkog društva. Da nije bilo pod ingerencijom države, da država sve ovo vrijeme nije, kao tvrtku od posebnog državnog interesa ZRC "Lipik" pomagala na različite načine, da nije ušla u postupke obnove, danas od te tvrtke ne bi bilo ništa, ne bi bilo zaposlenih, ne bi bili stvoreni uvjeti da se takvo društvo privatizira. Znamo da je privatizacija i u vukovarskom "VUPIK-u" da su stvoreni kvalitetni uvjeti i da je cijeli niz trgovačkih društava upravo uz pomoć države na ratom stradalim područjima obnovljen. Nastavljeno je sa radom, zaposleni su ljudi poslije Domovinskog rata, a evo uspješno su nakon toga i provedeni privatizacijski postupci. Upravo s tog stanovišta želim reći da je bilo dobro proglasiti veći broj trgovačkih društava sa statusom od posebnog interesa za državu. Vjerujem da će i ovaj broj koji je danas pred nama 57, a na zadnjem popisu prije ovoga bilo ih je 180 društava, biti u skoro vrijeme smanjen. Da će država uspješno privatizirati pojedine tvrtke i da će status trgovačkih društava od posebnog državnog interesa zadržati stvarno ona društva koja po danas normalnim kriterijima i standardima to i trebaju biti. Evo to je jedan primjer sa ratom stradalih područja gdje je država kroz upravo ove programe posebne državne skrbi, posebne brige o trgovačkim društvima uspješno sačuvala veliki broj radnih mjesta, uspješno provela privatizaciju tih trgovačkih društava. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega Huška. Imamo jednu prijavu replike, kolega Lučin. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Ja bi samo kolega htio upozoriti da nemamo samo dobrih primjera tamo gdje država je stavila na registar te firme, odnosno tvrtke od posebnog interesa. Vidite, ja ću se vratiti na ono što sam maloprije govorio. Dakle, ja imam primjer brodogradilišta gdje sjede pojedini državni dužnosnici i gdje zapravo privatizacija ide na određeni način, usudio bi se reći, kilavo ili ne ide nikako. Ne samo da privatizacija ne ide nikako i kilavo nego zapravo u svih ovih godina tamo su sjedili nekakvi ljudi, državni dužnosnici, a niti nekakvo restrukturiranje, prestrukturiranje nije se desilo. E vidite, kad bi se članovi nadzornih odbora učinili dakle odgovornim i to prije svega tvrtki s ovog popisa onda ja nisam siguran da bi se moj kolega Rožić trsio da uđe u brodogradilište "Trogir" kad svi znamo, ili netko drugi, kad svi znamo kakva je situacija u brodogradnji, nego bi dobro razmislio da li tamo poslati nekog vrhunskog inženjera, ekonomistu, planera ili da on otiđe tamo. U tomu je poanta. Moramo se pokušati držati suštine. Dakle, ima dobrih primjera, ali imate, nažalost, još više loših primjera sa ovih spiskova gdje su firme loše, bez obzira što su dakle od posebnog državnog interesa.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Huška. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Lučin slažem se u jednom dijelu vašeg izlaganja naravno, ali svoju raspravu fokusirao sam na područja ratom stradala u Domovinskom ratu jer da nije bilo aktivnosti države kroz ovakav način pomoći tim tvrtkama, kroz status tih trgovačkih društava kao od posebnog državnog interesa, ta društva bi nestala sa lica zemlje. Izgubila bi se radna mjesta, ne bi došlo do kvalitetnih stvorenih uvjeta za privatizaciju. Naravno i u tom djelu lijepe naše ima propusta i dogodilo su se nekakve neobične privatizacije, neke tvrtke su propale, ali velik broj trgovačkih društava sa ratom stradalih područja, sa statusom posebnog državnog interesa uspješno su privatizirani, sačuvana su radna mjesta, a ja vjerujem da će i kroz ovaj model privatizacije brodogradilišta i ostalih trgovačkih društava u Hrvatskoj doći do uspješne privatizacije u interesu naravno i zaposlenika i države i u konačnici državnog proračuna. Zahvaljujem.
Hvala. Na redu je prijava za raspravu uvaženog kolega Davora Bernardića. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege pa evo ja moram na početku reći da je ovaj prijedlog kakav je došao prilično nepripremljen i ne bi volio da se blamirate bez veze sa ovakvim tekstom jer ukoliko pogledamo na naše klupe već troje zastupnika je podnijelo amandmane da se uvrste neke stvari u popis trgovačkih društava od javnog interesa. Poput zračnih luka, poput luke "Vukovar", poput slavonske konfekcijske industrije, znači očito je da ili niste s dovoljno pažnje izradili taj prijedlog popisa trgovačkih društava ili niste konzultirali dovoljan broj ljudi u tom procesu, a pogotovo zbog toga što ne postoje jasni kriteriji već samo rečenica objašnjenja da se pri popisu stavljalo u popis ona trgovačka društva koja su jako doprinijela razvoju pojedinih regija i industrijskih grana. Ali volio bih da taj kriterij podrobnije imamo, nažalost ga nemamo. Nemamo ni onaj usporedbu kriterija, odnosno popisa koji je bio prije. Dakle, i to nam fali. I 3 amandmana su već podnijeta, postavlja se pitanje da li ćete te amandmane uvažiti? Ako nećete onda sigurno imate neke kriterije po kojima ste to radili. Ako hoćete onda nemate kriterije zato jer očito je da sa strane mogu ući i nekakvi drugi trgovačka društva u taj popis. To je ono što fali i ja ne bih stvarno volio da dolazite ovdje i da se bez veze blamirate jer fali detaljna analiza i detaljno objašnjenje zašto je pojedino trgovačko društvo tu, a drugo trgovačko društvo u državnom vlasništvu nije. No međutim kad se govori o trgovačkim društvima u javnom sektoru onda treba reći da je to izuzetno bitno područje hrvatskog gospodarstva koje sudjeluje sa vezanih 80 milijardi kuna prihoda u bruto društvenom proizvodu RH. To je 30% bruto društvenog proizvoda. O upravljanju državnim poduzećima ovisi kako će živjeti hrvatski građani, ovisi da li će se stvarati nova vrijednost u Hrvatskoj, na kraju krajeva ovisi da li će ljudi raditi i ovisi da li će ta poduzeća funkcionirati i stvarati novu vrijednost. Afere koje su zadnjih godina, mjeseci, potresale hrvatsku javnost, poput afere "Brodosplita", afere "Pliva", afere "HEP" afere u novije vrijeme ali sve češće spominjano afere "Podravka", Hrvatskih auto-cesta, Hrvatskih željeznica u kojima je preko 400 menađerskih ugovora ljudi koji rade s plaćom od 20 tisuća kuna a gomilaju ogromne gubitke preko INA-e, gubitaša Hrvatskih pošta, Hrvatske poštanske banke koju treba dokapitalizirati, plov puta da ne govorim o čitavom nizu državnih poduzeća koje su potresale i potresaju afere. I ne samo to. U 2007. je njihova dobit umanjena za dotacije iz državnog proračuna iznosila minus 1,3 milijarde kuna. Dakle, sama sva državna poduzeća bez dotacija iz državnog proračuna posluju sa minusom od minus 1,3 milijarde kuna dok je u ovoj godini 2008. taj poslovni rezultat negativniji za još 1,4 milijarde kuna. To znači da umjesto da stvaraju novu vrijednost, da razvijaju hrvatsko gospodarstvo, da stvaraju dobit koja na taj način i treba biti potpora državnom proračunu državna poduzeća gomilaju ogromne gubitke što je jedna strašna pojava pogotovo u situaciji u kojoj bi ona trebala biti generator gospodarskog rasta gdje sudjeluju u bruto društvenom proizvodu za 30% i to definitivno nije obećavajuće. Uz to u državnim poduzećima je prisutno sve veće zapošljavanje i uhljebljivanje kadrova, i to je nešto što i po medijskim napisima možete jučer, danas i prekjučer naći da se svako malo dolazi do novog zapošljavanja. Evo, konkretno uzmimo javnu upravu. U ovoj godini prema nekim podacima u državnoj administraciji je zaposleno tisuću ljudi. Pa nije valjda da će tih tisuću ljudi u godini kad hrvatski gospodarski bruto društveni proizvod pada za 7%, kad se suočavamo sa krizom, vlastitom krizom prije svega a onda više uvezenom krizom. Nije valjda da će tih tisuću novih ljudi pomoći da Hrvatska izađe iz krize. To je ono što je problem, ogroman broj novih zapošljavanja koji stvaraju ... [[Govornik se ne razumije.]] I to je u ocjeni Svjetske banke za svaku godinu redovit kriterij usporedbe. Svjetska banka svake godine lupi packu i kaže broj zaposlenih i u državnoj administraciji koji raste i u s državom povezanim poduzećima je neodrživ, smanjuje produktivnost, povećava troškove rada. I sve te stvari nažalost ni isplivale ni djelom na površinu da nema istraživačkog novinarstva. I ja im ovim putem stvarno želim zahvaliti na jednoj predanoj i marljivoj borbi za hrvatsku savjest, jer da nije bilo istraživačkih novinara i to ću ponoviti mnoge ove afere koje su izbile na površinu, o njima se ne bi ne znalo niti pisalo. A političari koji sjede u nadzornim odborima od državnih tajnika, ministara po zakonu mogu sjediti u dva nadzorna odbora imaju dvije mogućnosti kad su afere u pitanju. Oni ili ne znaju i za to nemaju vremena što prihvaćam ili znaju i odobravaju. To su jedine dvije mogućnosti političara dužnosnika koji su sudjelovali u upravljanju državnim tvrtkama koje su između ostalog potresale afere. A koliko afera se događa a da se za njih još ni ne zna. I još ću na kraju reći da je SDP i upravo na tragu toga nužnosti funkcioniranja, zdravog funkcioniranja državnih tvrtki poslao interpelaciju, tj. poslat će interpelaciju u Sabor sa jasnim kriterijima da se državne tvrtke imaju držati trogodišnjih planova a ne da se planovi mijenjaju iz godine u godinu, da se svake godine raspravlja o državnim poduzećima ovdje u Saboru. Pa tko je odgovoran između ostalog za funkcioniranje državnih tvrtki? Ne može biti samo Vlada ako je to u vlasništvu svih građana Republike Hrvatske. Da se državna revizija šalje svake godine u državne tvrtke a ne jednom u tri godine jer tada bi se možda i otkrile brojne druge nepravilnosti. I na kraju, kriterij za plaće. Po kojoj osnovi u određenim državnim tvrtkama pojedini menađeri mogu imati takve privilegije i plaće koje su puno veće od plaće predsjednika države a od saborskih zastupnika da ne govorimo. Takvih ljudi imaju po dvije, tri tisuće u državnim tvrtkama. I to je ono što opterećuje državni proračun. Ja sam napravio analizu. Kad bi samo na plaće ograničili na primanja tih ljudi koji imaju veće plaće od saborskih zastupnika na primanja saborskih zastupnika koja su sasvim pristojna mi bi ove godine u Hrvatskoj bi ostalo pola milijarde kuna više ili to novca za besplatne udžbenike za svu djecu, samo sa restrikcijom plaća u državnim službama. ... [[Upadica se ne čuje.]] U svim holdinzima, pogotovo HŽ holdingu. Znači, ono što se događa je da se pri zapošljavanju u državnim tvrtkama zbrinjava određeni broj ljudi koji ni kasnije neće biti sretni zato jer će se zbog restrukturiranja koje će doći prije ili kasnije i nama plaće morati smanjiti 20 ili 30% možda već u ovoj godini a jedno zapošljavanje u državnoj tvrtki otima deset novih zapošljavanja na slobodnom tržištu rada. Znači, deset zaposlenih u državnim tvrtkama otima sto zaposlenih na slobodnom tržištu rada, kruh iz ruku. I to je ono što želimo reći, Hrvatska mora ulagati u ono što donosi novu vrijednost, što može povećati bruto društveni proizvod i što može zaposliti ljude. Bez toga država, upravljanje državom, upravljanje državnim tvrtkama nema apsolutno nikakvog smisla i s tim i bez tih podataka najbolje govori podatak Hrvatske udruge poslodavaca koja je uz optimistične i rezervne prognoze za 2010. godinu izrekla da će 51 tisuća ljudi u 2010. godini ostati bez posla. To je podatak nad kojim se moramo zgroziti. Hvala.
Hvala. Na redu je rasprava uvaženog kolege zastupnika Dragutina Bodakoša. Izvolite kolega Bodakoš.
Hvala lijepo. Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ova današnja rasprava za ovih par papira koje ovdje imamo o Prijedlogu odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa ima svoj ovako jedan tijek koji kad bi se ovo gledalo ne bi mislili da će do njega doći. Međutim, sigurno da bi trebali današnju raspravu svesti da li i sami sebi reći da li ova odluka se radi zbog toga da se državni dužnosnici, da im se da li ograniči ili smanji broj mogućih sudjelovanja u nadzornim odborima, ili bi trebali si postaviti pitanje tko je odgovoran za to državno vlasništvo odnosno za ta trgovačka društva od posebnog državnog interesa. Da li bi za to trebao biti odgovoran netko izvan ove države, odnosno netko tko nema veze ni sa politikom ni ne znam s čime ili bi to trebala biti na neki način država koja je i u najvećem dijelu i vlasnik ovih poduzeća? Upravo zbog toga dilema da li to trebaju biti državni dužnosnici koji su preopterećeni, saborski zastupnici, ministri i tajnici itd. ili to trebaju biti službenici u državnom aparatu koji su stručni ljudi ili to treba biti netko izvan toga. Međutim, pitanje svakoga od nas ako nešto imamo pa vjerojatno se mi trebamo brinuti o tome kako to egzistira, šta radi i kako na neki način teče tok života takvog jednoga poduzeća ili konkretno u porodici posla. Upravo zbog toga i ovi kriteriji za donošenje odluke su, što je već par puta bilo rečeno, na vrlo jedan netransparentan način i rečeni, od toga da su to posebni značaji poduzeća za Republiku Hrvatsku, da imaju gospodarski značaj za regiju, da imaju značaj za tu svoju granu, uz ovaj jedan adekvatni podatak koji se može izračunati, a to je iznad 25% dionica od posebnog državnog, znači od državnog portfelja. To je podatak koji je ovako jedan, koji se može kao takav i izračunati. Ovo drugo izgleda da je jako malo sa ovo smanjenje od 210 poduzeća na 50 i nekoliko poduzeća da su ti kriteriji drugi, da li su razmatrani, nisu razmatrani. Međutim nažalost, evo ja sam zato i upravo na inicijativu i ljudi koji žive i rade u poduzeću "Slavonija modna konfekcija" koji su ukazali na to da ovaj kriterij "Slavonija modna konfekcija" Osijek nije poštivan u dijelu objedinjenog državnog portfelja. To je ovako jedna stvar koja je evidentna i upravo zbog toga je i podnesen ovaj amandman. Međutim, sada ako bi razmatrali ove druge kriterije, to je gospodarski značaj za regiju, za tu granu itd., mislim ono što je evidentno to je da tvrtka "Slavonija" ne nalazi se na tom popisu, premda je to društvo koje je nekada imali 3 tisuće zaposlenih, koji je danas ostao rudiment tekstilne industrije Osijeka koja je imala 7 i pol tisuća zaposlenih i upravo zbog svega toga u toj tekstilnoj industriji radio je veliki broj ljudi, radilo je posebno veliki broj ženske radne snage, 90% skoro ženske radne snage i upravo i sama ta Slavonija je zapošljavala 3 tisuće i više radnica. Posebno je značajna i pozicija gdje se nalazi to poduzeće. Pa mislim da se ono nalazi u jednom frekventnome dijelu grada na mjestu koje, bojim se, da danas sutra ne završi kao i ostale tekstilne industrije na čijim ruševinama su niknuli trgovački centri, kao što je to primjer BIOTEX-a gdje se sad nalazi jedna tvrtka itd. Sve to ukazuje da ne može se baš samo tako na ovakav jedan način sa ovakvih par papirića i par stranica ovoga materijala odreći onoga što ova država i ovo društvo ima i prema tome jer to je još uvijek poduzeće od državnog značaja jer najveći dio dionica i ima država. Posebno kad gledamo tekstilne industrije, ovdje je već bilo spominjano, tekstilna industrija hrvatska je sigurno u nestajanju, ne samo u Slavoniji nego i u drugim dijelovima, a u isto vrijeme smo govorili kad smo ulazili u NATO da će ta tekstilna industrija sigurno moći imati novih poslova, vezano za izradu uniformu, za ovo ono, izradu ovakvih ili onakvih odjevnih i obućnih predmeta. Prema tome, zbog čega se samo na jedan ovako jednostavan način bez razmišljanja i nekih obrazloženja izbacuje sa popisa ovakvo jedno poduzeće, a to je ustvari državno poduzeće. Oni imaju i pokušaja i restrukturiranja i potrebna su im hitna obrtna sredstva i potpore određene. Iz ovoga ispada da je država dala jednu poruku, jednog maćehinskog odnosa, znači mi smo koje smo ostavili ovdje o tome ćemo još razmišljati i pokušati ih na neki način oživjet, pomoći, dati im savjete kako da se održe ako ne može se neke veće financije, a druge na jednom sasvim drugačijem razmišljanju otpuštamo. I to mogu vam reći, kod tih ljudi i stvara jednu drugačiju sliku i mogu vam reći da je izazvalo i određene i loše odnose i jedno žalosno stanje kod ljudi koji se smatraju, kao uostalom i Slavonija, često puta u jednom odnosu koji nije adekvatan prema onome što treba davati i ona kao takva. I zato na kraju mislim da još jedna poruka iz ovog ispada, da i država sprema na neki način stečaj i gašenje ove tvrtke čija je ona pretežiti vlasnik s time da to ne bi bilo dobro da se kao takvo učini. I evo zato najmanje što mogu tražiti i u ime ljudi koji tamo rade i što sam dao u obliku ovoga amandmana, da se ovo trgovačko društvo stavi također na popis od posebnog državnog interesa. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu prijavu za repliku. Uvaženi kolega Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ma naime, ja sam i govoreći u ime kluba pokušao dati naglasak vezano za ovu odluku da zapravo ovaj popis tvrtki za koje smo mi kazali da su od posebnog državnog interesa, da se taj popis neće koristiti za nikakve beneficije, za nikakav privilegirani nastup prema državnim institucijama. Dakle, on ima svoju jednokratnu, jedinstvenu ulogu, isključivo popis tvrtki u kojima mogu bit državni dužnosnici u nadzornom odboru dakle, a one koji nisu na popisu da u njemu ne mogu bit državni dužnosnici u nadzornom odboru. Prema tome, da ne bi ostao krivi dojam ako neke tvrtke nismo stavili u popis ovih tvrtki od posebnog državnog interesa da su one od manje brige, od manjeg mara itd. i države dakle i njihovih vlasnika. Prema tome, sve ovo što ste rekli za EMKA Slavoniju ja to potpisujem. Dakle, apsolutno važna tvrtka, važna za naše ono tamo područje osječko i za uopće tu tekstilnu branšu gdje se oni godinama zapravo bore za svoje mjesto na tržištu itd. E sad, što ima jedna stvar koja se također provlači ovdje u raspravi a vi ste isto kazali. Kaže da, kao neće biti državni dužnosnici nego će doći stručni ljudi, dakle državni službenici. Ja evo prvi ne prihvaćam tu tezu. Dakle, ja smatram da većina nas državnih dužnosnika, a posebice ovi koji obnašaju su ravnatelji koji su državni tajnici itd., da je to zapravo hrvatska elita što se tiče struke, a još uz struku imaju i onu dimenziju odgovornosti koju nekad ljudi ovdje koje kažemo da su samo stručni uglavnom i nemaju. Dakle, ljudi koji imaju veliko iskustvo rada u državnoj upravi, koji znaju organizirati posao, koji znaju što znači sustav odgovornosti itd. tako da ne mogu prihvatiti tezu da smo mi evo političari kao da smo došli s ulice bez zvanja, bez znanja, kao da nam je politika jedino zanimanje. Baš obrnuto, mislim da smo upravo većina nas na osnovi struke, na osnovi posla kojim smo se bavili kao stručnjaci ušli u tu politiku. I zato ne mogu prihvatiti tezu da onda mi političari zbog toga trebamo i temeljem ovog zakona izlaziti iz struktura itd.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Bodakoš. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Kovačević, ja sam čuo ovo vaše, međutim što ste rekli u uvodnom. Međutim, na žalost mnogi to vjerojatno nisu čuli, a nismo ni u prethodnome, kak' se zove nije bilo. Jer upravo zbog materijala koji je vrlo štur i koji nije i koji se prvenstveno odnosi na kriterij da li dužnosnici mogu biti u nadzornom odboru ili ne mogu biti. To je izgleda najvažnije. Međutim, trebalo se ipak više naglasiti posebno ljudima koji žive u tim poduzećima i rade, govorimo konkretno o Slavoniji koju vi isto tako još isto dobro poznajete kao i ja da ti ljudi kad su to čuli i vidjeli da je to jedan bio fijasko za njih misleći upravo ovo što sam rekao. Evo sada država nas odbacila, priprema nas za stečaj i gašenje. Mislim da to ne bi bilo dobro, pa evo bez obzira na to ja ne znam niste mi, niste ništa rekli vezano za ovaj kriterij 25%. Vjerojatno će to državni tajnik nešto, da li to poduzeće po tome i ovim ostalima što sam govorio ne bi trebalo ući. Druga stvar je ovo što sam govorio oko državnih dužnosnika. Ja samo govorim u smislu, postoji tolika hajka ili ne znam itd. da ne treba biti najvažnija stvar da netko tko je u Vladi, ne znam državni tajnik ili nešto da on mora i treba biti u nadzornim odborima. Sigurno da ima ljudi koji su spremni uz struku da taj posao obavljaju također isto, a imaju i određenu stručnost. Slažem se i ja da mnogi među nama sigurno imamo stručnost da možemo sjediti u nadzornim odborima, ali o tom potom ali to je druga priča. Međutim, ono što je bitno u nadzornim odborima treba se imati veća odgovornost. I ono što je bilo ovdje govora, jednom ako tamo nešto zafušaš onda sigurno ne bi trebao biti više ni političar. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I posljednja prijava za raspravu, uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite kolega Stazić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Dakle, tu imamo popis od 57 društava od posebnog državnog interesa. Možemo reći da je to popis društava u kojima možemo očekivati afere. U nekima su se već dogodile – Podravka, Autoceste, Elektroprivreda, Željeznice, Brodosplit. E pa sad zašto afere baš o tim poduzećima? Zbog toga što je odnos države prema poduzećima, društvima gdje država ima pretežito vlasništvo posve je nakaradan. Naime, oni se shvaćaju kao izborni plijen, pa kad se dobiju izbori onda se ova poduzeća shvaćaju kao dijelovi privrede na koje politika ima isključivo pravo, pobjednička politika. I onda imenuje uprave takvih poduzeća po političkom ključu. Evo, imali smo primjer Podravke podijeljeno između HDZ-a i HSS-a. Ovo su HDZ-ovi kadrovi, njih je malo više. Ovo su HSS-ovi kadrovi njih je malo manje, ali te dvije stranke su podijelile upravu Podravke. Dok ja ovo govorim ministar Polančec vjerojatno drži press konferenciju i daje svoju ostavku. To je posljedica ovakvog odnosa prema državnim poduzećima. Jer šta će raditi te uprave, tako imenovane uprave? Šta će one raditi nego će se dolaziti savjetovati sa onima koji su ih tamo doveli, s kim drugim. Pa ako ih je doveo HDZ i HSS a one će ići u HDZ i HSS i pitati šta da radimo. A HDZ i HSS će voditi iz svojih stranačkih centrala politiku u tim poduzećima. E pa kad onda HDZ i HSS vode u Podravci politiku, pa kad se otkrije da tu posla ima Državno odvjetništvo, pa kad se otkrije kriminal, pa kad oni koji se pohapse kažu da će početi govoriti onda ministar Polančec daje ostavku. I time, tom svojom ostavkom zapravo dokazuje da je točno sve ovo što govorimo. On je odgovorna osoba. Kad se osvoji vlast, kad se stekne odgovornost za državu i odgovornost za državnu imovinu onda politika kaže, pa naravno da ćemo tamo ministre poslati u nadzorne odbore. Pa tko će to kontrolirati? Pa mi smo vlast koja je odgovorna za državu i koja mora to kontrolirati, jer to nema tko drugi kontrolirati osim nas. Ali kad se otkrije pljačka u tim poduzećima, onda ta ista politika kaže i ti isti nadzornici, ti isti ministri u nadzornim odborima pa ja s tim nemam veze, šta se to mene tiče. Primjer "Brodosplita". Vukelić, predsjednik nadzornog odbora, otkrije se pljačka 6, 5, 6 milijuna dolara, a Vukelić kaže pa kako sam ja to mogao nadzirati. Pa ja nemam pojma šta su oni tamo radili. Pa ne mogu ja sad svaki papir gledati tamo. Znači kad treba nekoga imenovati, onda je država jako odgovorna, onda je vlast jako odgovorna, a kad se otkrije krađa, onda se to vlasti ne tiče. A malo tko može povjerovati da su te uprave radile bez znanja tih nadzornih odbora i bez znanja tih ministara i bez znanja tih političara koji su njihove partijske centrale tamo poslale. Tu je i, naravno tu je problem uhljebljenja svojih podobnika, stranačkih drugova, rođaka, prijatelja, šta ja znam koga. Sve to ide sistemom barba Luke. Ajde barba Luka nađi mi posao, ja sam puno učinio za HDZ. A barba Luka se onda odazove tome. Pa mora čovjeku vratiti dug. Zadužio je HDZ. Pa kud će s njim? Pa jasno, u državna poduzeća od posebnog interesa državnog. Znate, da li politika koja osvoji vlast ima pravo brinuti o tim poduzećima? Ne da ima pravo, ona ima obavezu o njima brinuti. Ali način na koji se iskazuje ta briga danas je apsolutno nakaradna. Na toj istoj politici je odluka hoće li ona tamo imenovati stručne ljude koji će njoj, politici biti odgovorni ili će poslati ministre. Što me briga. Nek pošalje ministre ako misli da su ministri dovoljno odgovorni, ili dovoljno stručni. Nek ih pošalje. Ali ljudi božji kad se otkrije krađa, kad se otkrije korupcija, kad se otkrije loše poslovanje, onda više nema rasprave. Onda ide ministar i Vlada, koja je takvog ministra izabrala. Jer Vlada mora snositi odgovornost za svoje ljude. Onda nema izvlačenja. Ja jesam za to da vladajuća politika odgovara za stanje u ovim poduzećima. Jesam za to. Jer tko će odgovarati? Tko drugi? I jesam za to da imaju pravo imenovati tamo ljude. Ali sam Boga mi i za to da onda za ta imenovanja i za njihov rad odgovaraju. To što odgovara danas Polančec svojom ostavkom, to je dokaz da je taj isti Polančec tamo doveo ljude, i da im je govorio šta da rade. I sad dug dolazi na naplatu. Gledajte, Hrvatske autoceste, bojaju se tuneli. I tamo nekakva tvrtka braće Žužul dobija poslove, pet puta je to više plaćeno nego što se to može dobiti na normalnom tržištu. Radnici Hrvatskih autocesta kažu pa mi smo, sindikat kaže pa to su naši radnici mogli za plaću napraviti i ofarbati. A onda ta uprava koju je dovela politika, HDZ i koalicijski partneri, pa tko drugi, onda ta uprava kaže pa da, ali gledajte ta firma Žužulovih je ipak, gledajte ona je ipak rekla da neće ofarbati one semafore, signalizaciju. I to je zato pet puta skuplje, jer oni su se obvezali da neće signalizaciju prebojati. Pa oni se izruguju javnosti. To ako nije ismijavanje javnosti ja ne znam što je. Kao da bi neki drugi izvoditelj prebojao signalizaciju, semafore. Izvješća o radu javnih poduzeća uglavnom se objavljuju u novinama, na naslovnicama ili u rubrici crna kronika. To su izvješća o radu javnih poduzeća. Ja mislim da je posve opravdan zahtjev da Vlada jednom godišnje barem u ovaj Sabor dostavi izvješće o poslovanju tih poduzeća. Ona je imenovala članove uprave, centri političke moći, oni su imenovali nadzorne odbore. Nek dođu pred Sabor i nek odgovaraju za njih. Pa ne može nestati 6 milijuna dolara, ne odgovara nitko. Pa to ne može. Ako ste te ljude tamo doveli, vi za njih odgovarate. Tko drugi? Izmijenit će se vlast. Doći će netko drugi na vlast. Taj će imenovati, ali taj mora i odgovarati. To izbjegavanje odgovornosti, to neprestano izvlačenje ja nisam znao, čujte pa kakve ja veze imam s tim, pa šta se to mene zapravo tiče, e pa to ne ide. To ne ide. Jer to je pokušaj političkog prikrivanja pljačke i zapravo jednog stava, kad sam osvojio vlast a imam pravo po tim javnim poduzećima pljačkati koliko hoću a odgovarati ma neću nikome, šta me briga. Uvedimo mi pravilo da taj predsjednik nadzornog odbora, zvao se on Vukelić u "Brodosplitu", odgovara svojom imovinom za tu štetu ili da HDZ koji ga je tamo poslao odgovara stranačkom imovinom za tu štetu. Pa mislim da će se onda malo drugačije ponašati. Hvala.
Imamo prijavu ispravka navoda, Suzana Bilić Vardić. Uvažena kolegice, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega je iznio niz navoda, ja ću ispraviti samo jedan. Rekao je, citiram: "Ovo je dokaz da je Polančec doveo ljude u "Podravku" i naredio im šta da rade." Kolega Staziću, jako dobro znate da to nije istina, jer je istina ono da se vi ne možete odreći nasljeđa nekog vremena, odnosno ne nekog nego vremena pred demokracije u kojemu je bilo normalno da vi sumnjičite, optužujete, presuđujete, a po mogućnosti i kažnjavate bez obzira na Ustavom zajamčenu trodiobu vlasti i na ulogu i funkciju pravosudnih organa u ovoj državi. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo repliku, gospodin Davorko Vidović. Izvolite uvaženi kolega.
Kolega Stazić, da problem je naravno dovođenja nekompetentnih ljudi u nadzorne odbore tvrtki kada je riječ o tim tvrtkama, ali još je veći problem ono ako te javne tvrtke ne odrađuju svoj posao, onda problem postaje problem građana ove zemlje. Čitam upravo na portalu jutros oko 5 sati i 15 minuta županijski centar 112 primio je dojavu od djelatnika željezničkog kolodvora Sisak-Caprak da je na kolodvoru vlak udario jednu žensku osobu. Pasarela koju je HŽ srušio u sisačkom Capragu i ostavio 18 tisuća ljudi, staraca, djece, studenata da preskaču 6 ili 7 kolosijeka, nakon 4 godine što ja ovdje sam sebi smiješan tražim i molim da se ta nesretna pasarela izgradi govori o totalnoj neodgovornosti ne samo uprave HŽ-a nego i onih koji su tamo poslani u ime građana ove zemlje, da brinu, da se javne djelatnosti funkcije zbog koje te tvrtke postoje da se izvršavaju. Ovo je pitanje koje nadilazi puko financijsko poslovanje pojedinih tvrtki i javnih poduzeća u Hrvatskoj. Ovo je pitanje kako te tvrtke funkcioniraju i u kojoj mjeri one izvršavaju svoju javnu funkciju zbog koje su osnovane.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Stazić.
Uvijek je to samo pitanje odgovornosti za ono što se čini, ili za ono što se ne čini. Ako su nešto nisu učinili a trebali su učiniti, pa su još i upozoravani pa naravno da snose odgovornost. Ali ponavljam, ne samo ti ljudi u upravi, prvenstvenu odgovornost snose oni koji su ih tamo postavili. Na izborima ste od građana dobili pravo da to radite, građani su vam dali to povjerenje jer su vjerovali da ćete to raditi pošteno i odgovorno, da ljude koje ste tamo doveli neće krasti, da ljude koje ste tamo poslali će napraviti ono što su trebali napraviti o čemu Vidović govori. Oni to nisu napravili, doveli ste pogrešne ljude. Tko je kriv? Vi, vi ste krivi. I ponesite jedanput teret svoje odgovornosti, dođite jedanput pred taj narod i recite da pogriješili smo, poslali smo svoje stranačke ljude jer smo im bili dužni jer od njih očekujemo neku protuuslugu, jer su nam prijatelji, jer su nam rodbina, jer su nam znanci, jer uživamo u moći, uživamo u tome da te koje smo mi tamo poslali kod nas dolaze pitati što da radimo, a mi smo onda veliki političari, šefovi stranaka, pa im onda dajemo upute. A kada se otkrije pljačka u Podravci, pa tko onda pita te koji su ih tamo poslali. I vas gledam gospodine Friščiću. I vas. Kao čelnika HSS-a koji je tamo imao presudan utjecaj. O odgovornosti se ovdje radi.
Upravo odgovornosti kolega Stazić koju vi želite relativizirati, a kada je Podravka u pitanju onda smo tamo propustili smijeniti one koje ste nam vi poslali. Da smo to napravili, ovoga bilo ne bi. Kolegice Šolić vi ste na redu za repliku.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja sam osjećala kao da nisam tu zapisana za ispravak. Kolega Staziću rekli ste u svojoj raspravi da u Podravci su postavljeni ljudi i odgovorni ljudi iz HSS-a i HDZ-a. Treba reći ovdje jednom istinu. Dovoljno je bilo šućenja. Recite vi meni kolega Staziću koji od ovih ljudi koji su trenutno pod istragom je član HDZ-a i HSS-a, kada su ti ljudi došli u Podravku, 2000. 2000. kada ste vi postavljali, vaša Vlada postavlja, mi smo krivi HDZ i HSS jer možda krivicu ima što ih nije odmah smijenio čim je preuzeo odgovornost nad državom. To je kriv HDZ i HSS ali to su vaši ljudi, i vaši koalicijski partneri u ono vrijeme. Drugo, zadnji ste ovdje u ovoj Sabornici koji možete govoriti o moralu, koji možete govoriti o nepotizmu. Zašto namjerno i svjesno zaobilazite Zagrebački holding, 7 milijardi je manjka u Zagrebačkom holdingu, 10 godina gospodine Staziću SDP vodi grad Zagreb, 10 godina. I danas to ne bi otkriveno bilo i danas bi šutjeli, i sinoć na skupštini gradskoj bi šutjeli, da glavni čovjek grada Zagreba se nije mimo SDP-ove volje kandidirao za predsjednika. Ali nije sve ono odgovoran, odgovorni ste vi jer ste 10 godina pljačkali grad Zagreb, financirajući svoje kampanje, 10 godina. I upravo iz tog razloga nema, Brezovica Dječjeg vrtića, osnovnih škola, nema ništa. Vi ste krivi, SDP ali se vrlo izvlačite i prebacujete krivnju na druge. Vi ste ti koji znate dobro manipulirati i koji znate sve svoje prljavo rublje bacati u tuđu veš mašinu.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Stazić.
Da ne bi bilo šućenja o ovoj temi da bi se rekla puna istina, da te ljude tamo je dovela bivša vlast. To je, koalicijska vlast HSS-A, SDP-a, HSLS-a i HSS-a to je točno, ali ti ljudi su 2004. godine bili pod kontrolom te vlasti, a opcijske dionice, počeli su muljati tek 2004. godine po nalazu USKOK-a tek onda kada ih je preuzela ova koalicijska vlast sada, HSS je nastavio vladati skupa sa tim svojim ljudima, tek tada su počele njihove pljačke, tek tada kada je politika koja ih je tamo dovela izgubila vlast, tek tada kada je došla druga politika koja im je tu pljačku dozvolila, a možda ih na tu pljačku i potaknula. I baš zbog toga da ste vi u pravu, Polančec danas ne bi ostavku podnosio.
Hvala lijepo. Povreda Poslovnika uvažena zastupnica Šolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Zastupnik Stazić povrijedio je 209. članak Poslovnika Hrvatskog sabora jer nije mene ni u jednoj riječi i rečenici ispravio. On je govorio svoje mišljenje, svoje mišljenje je govorio kao što to govori ko papagaj već punih godinu dana i obmanjuje javnost.
Hvala, hvala. Završimo ovo. S prijavama za raspravu smo gotovi, završno gospodin državi tajnik. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo saborski zastupnici, nakon vaše iscrpne rasprave po ovoj točki koje je u smislu bila da se utvrdi popis trgovačkih društava od posebnog državnog interesa za RH i koje se odnosilo na članak 11. stavka 6. Zakona o sprečavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti. Znači, jedina svrha ove točke je bilo da se utvrdi tamo gdje dužnosnici mogu biti prisutni. Ja moram samo kratko reći da ni u kom slučaju se ovaj spisak, koji je pred vama, ne znači da se Republika Hrvatska odriče bilo koga. Jasno vlasništvo je utvrđeno, Republika Hrvatska ima svoj udio u vlasništvu i one tvrtke koje nisu na ovom spisku Republika Hrvatska se ne odriče nikoga, a temelj je upravo zakon ovdje govorimo o Zakonu sprečavanja sukoba interesa iz 2003. godine koji jasno je trebalo dopuniti jer je on bio dopunjavan i 2004. gdje se ograničilo na 2 nadzorna odbora za dužnosnike, a sada ovom odlukom koja je pred vama isto taj faličan zakon iz 2003. godine se pokušava smanjiti broj tvrtki koji je bio i preko 200 na ovih 60-ak koji je pred vama. To je jedini cilj bio ove točke. Hvala vam lijepa i nadam se da ćemo ju izglasati.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu po ovoj točki. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti
Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio zastupnik Zvonimir Mršić, zastupnik Dragan Kovačević i zastupnik Dragutin Bodakoš i zastupnik Petar Mlinarić. Molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika gospodina Miljenka Pavlakovića da se očituje o amandmanima. Prvo zastupnika Zvonimira Mršića.
Vlada prihvaća djelomično prijedlog, ako bi išlo se na izmjenu da do kraja 8. mjeseca stoji u amandmanu za izvješće s obzirom iz tehničkih razloga dionička društva ne mogu podnijeti izvješća do kraja 5. mjeseca.
Molimo, ovako glasovat ćemo. Dakle Vlada je prihvatila u ovom obliku. U onom obliku koji nije prihvatila stavljam ovaj amandman gospodina zastupnika Mršića na glasovanje. Tko je za taj amandman kojeg Vlada u tom obliku ne prihvaća? Jedan. Nije dobio potrebnu većinu. Drugo, amandman jedan, amandman zastupnika Dragana Kovačevića na, amandman jedan koji se odnosi na redni broj 57 i onda nastavak 58 do 65.
vlada prihvaća u potpunosti.
Ovaj amandman je prihvaćen. Postaje sastavni dio prijedloga. I amandman gospodina Dragutina Bodakoša na, dakle taj amandman koji se odnosi na konfekciju d.d. Osijek.
Vlada Republike Hrvatske ne može prihvatiti ovaj amandman iz onih kriterija koji su bili navedeni u raspravi i ne zadovoljava kompletno dva i više kriterija. Ne prihvaća se.
Gospodin Bodakoš. Izvolite.
Pa čudim se državnom tajniku, pošto je prihvaćen maloprije ovaj gdje je IPK Osijek prihvaćena kao tvrtka, a što se tiče Slavonije, modne konfekcije d.o.o. Osijek mislim da u onome dijelu oko državnog portfelja, a ne znamo ovo drugo što ste rekli da ne zadovoljava da li je to vezano zato da Slavoniju treba ukinuti, da tekstilna industrija treba biti iskorijenjena ili ne znam koji su to razlozi. S tim više što u tekstilnoj industriji Slavonije konfekcije koja je nekada imala preko 3 tisuće, danas radi 300 pretežno ženske radne snage i kroz ovakav način maćehinskog odnosa prema ovome društvu koje je u vlasništvu … [[Govornik se ne razumije.]] 79% državnog portfelja, postavlja se pitanje zbog čega se to kao takovo treba odnositi. Mislim da bi ipak trebali prihvatiti i tekstilnu industriju kao takovu koja je u Osijeku značajna bila nekada, a danas izgleda da je ostavljena na, da ne kažem cjedilu, i od države, a i od cjelokupnog društva koje. I postavljam si jedino pitanje šta će biti sa tim ženama koje rade u takovoj tekstilnoj industriji. Hvala lijepa.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Amandman zastupnika Petra Mlinarića, koji se odnosi na redni broj 58 luka Vukovar, itd.
U ime Vlade Republike Hrvatske, prihvaćamo ovaj amandman, s obzirom da su sve luke u prijedlogu tako treba biti i riječna luka Vukovar. Prihvaćamo amandman.
Hvala. Postaje sastavni dio prijedloga. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Molim da se uključimo i glasujemo. Rezultat? Ovaj prijedlog odluke je prihvaćen većinom glasova 77 glasova za i jedan glas suzdržan, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
prelazimo na točku 12. To je - Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2008. godinu Podnositelj je Državni ured za reviziju. Državni ured za reviziju predao je ovo izvješće temeljem članka 11. Zakona o državnoj reviziji i članka 20. Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata. Prijedlog dokumenta akta primili ste poštom. O tome se Vlada očitovala, imamo njeno mišljenje. Dokument je raspravio Odbor za financije i državni proračun. Izvještaj s odbora smo također primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospođa Šima Krasić, glavna državna revizorica. Izvolite uzeti riječ. Hvala.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici, dame i gospodo. Pa evo, konačno dođosmo na red da ono što smo napravili drugi puta, reviziju financijskog poslovanja političkih stranaka da predstavimo u Saboru. Velim da predstavimo jer ovdje je vrlo teško o tome govoriti, ali ove godine mi je puno jednostavnije jer je manje nepravilnosti jer se to radi o parlamentarnim političkim strankama i samo se za njih podnose te financijske izvještaje. Od početka 2007. godine stjecanje i raspolaganje sredstvima za rad političkih stranaka nezavisnih lista i kandidata, financijsko poslovanje te nadzor nad financijskim poslovanjem propisani su novim Zakonom o financiranju političkih stranaka. S obzirom da se pod pojmom nadzor podrazumijevaju aktivnosti revizije i inspekcije, nadležnost ureda, smo procijenili da se obavljaju revizija financijskih izvještaja i poslovanja kojom se obuhvaćaju djelokrug rada i unutarnje ustrojstvo planiranja i financijskog poslovanja, financijski izvještaji i završni računi te prihodi i rashodi političkih stranaka i nezavisnih zastupnika koji se, parlamentarnih stranaka i zastupnika u Saboru, kao i sve druge revizije dosada. Revizije financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih provedena je na jednak način i prema postupcima koji su utvrđeni Zakonom o državnoj reviziji i … [[Govornica se ne razumije.]] standardima i kodeksom profesionalne etike i državnih revizora. Ovdje treba naglasiti da je to malo više i kontrola, s obzirom da ako se primjenjuje i Zakon o financiranju političkih stranaka koji je rekao da treba pregledati i prihode i da treba pregledati i dokumentaciju tako da kod političkih stranaka u pravilu radimo pregled kompletne dokumentacije kako bi postigli jedan cilj koji nam je svima zadaća da se financijska sredstva troše u skladu sa zakonima i drugim propisima. Ciljevi revizije su bili provjeriti istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja. Provjeriti primjenu zakona i drugih propisa vezanih uz organizaciju i financijsko-računovodstveno poslovanje. Provjeriti pravilnost stjecanja prihoda iz proračuna, dobrovoljnih priloga, članarina te iz drugih izvora. Provjeriti pravilnost izvršenja rashoda, odnosno jesu li sredstva korištene isključivo za ostvarenje ciljeva iz programa i statuta političkih stranaka? I provjeriti pravilnost izvršenja drugih transakcija. Za potrebe ostvarenja spomenutih ciljeva postupcima revizije obuhvaćeni su financijski izvještaji, poslovne knjige, popis imovine, obveza, stjecanje prihoda, izvršenje rashoda te objava podataka na web stranicama. Provjereni su i donatori koji su ujedno i dobavljači subjekata revizije koji se financiraju iz javnih sredstava. U okviru ovog izvješća nalaze se i pojedinačna cjelovita izvješća o obavljenoj reviziji što su ih izradili ovlašteni državni revizori za 11 parlamentarnih stranaka i 4 nezavisna zastupnika, a ima ih ukupno 292 str. Mi dostavljamo cjelovita izvješća iz jednostavnog razloga što je članak 19. Zakona o financiranju političkih stranaka, a ovdje dajemo sažetke svih, rekao da su političke stranke i nezavisni zastupnici dužni sami objaviti određene podatke, završne račune, sve prihode, donatore, izvršenje rashoda. Znači sve se već nalazi na web stranicama političkih stranaka i nezavisnih lista koje mi kontroliramo. Prihodi 11 političkih stranaka su iznosili 114 milijuna 95 tisuća 456 kuna. Iz državnog proračuna je ostvareno 52 milijuna 325 tisuća 449 ili 45,9%. Iz proračuna lokalnih jedinica 33 milijuna 890 tisuća 150 kuna ili 29,7, ovdje vidimo da se većina prihoda ostvaruje iz državnog proračuna. Članarine iznose 4 milijuna 895 tisuća 626, donacije 11 milijuna 748 982 te drugi izvori prihoda 11 milijuna 234 549 kuna. Isto tako je za rashode utrošeno 112 milijuna 242 tisuće 852 kune, za zaposlene 19 milijuna 096 342 ili 17%, materijalni rashodi u što spadaju i promidžbe i ostalo 77 milijuna 662 126 ili 69,2%, amortizacija milijun 681 tisuću 395 ili 1,5%, financijski rashodi 5 milijuna 611, donacije pomoći koje daju drugima 4 milijuna 646 732 i drugi rashodi 3 milijuna. Ukupni prihodi parlamentarnih političkih stranaka iznosili su 114 a rashodi 112 242 te je višak prihoda nad rashodima ostvaren milijun 852 604 tisuće ukupno. Prihodi nezavisnih zastupnika, njih je četiri iznose milijun 404 756. Tu je većina prihoda iz državnog proračuna ili milijun 403 tisuće 225 to je 99%. Drugih izvora vrlo je mali iznos i to tisuću 529 kuna. Rashodi nezavisnih zastupnika iznose milijun 186 tisuća 83 tisuće, za zaposlene jer neki zastupnici plaćaju i knjigovođe, računovođe, zaposlenike 75 tisuća 053, materijalni rashodi 515 tisuća 217, za amortizaciju 11 milijuna 176, financijski rashodi 6 tisuća 238, te donacije ili pomoći 578 tisuća 399. I nezavisni zastupnici su ostvarili razliku između prihoda i rashoda te višak prihoda iznosi 218 tisuća 673 kune. Najznačajnija područja u kojima su revizijom utvrđene nepravilnosti i propusti kod političkih stranaka odnose se na planiranje, znači u odnosu na poslovanje, stjecanje prihoda i razrješenje rashoda a kod nezavisnih zastupnika revizijom nisu utvrđene nepravilnosti i propusti koji bi utjecali na istinitost i realnost financijskih izvještaja. U skladu s revizijskim standardima uobičajena je praksa institucija državne revizije na temelju utvrđenih činjenica izražena su mišljenja o financijskim izvještajima i o poslovanju političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Za političke stranke izraženo je šest bezuvjetnih mišljenja a pet uvjetnih, a za sve nezavisne zastupnike izraženo je bezuvjetno mišljenje. Ja ovdje moram naglasiti da ovdje u reviziji financijskog poslovanja političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata došla je do izražaja i uloga državne revizije. Naša je zadaća pomoći da se sredstva koja su iz proračuna koriste u skladu sa zakonom ekonomično, racionalno i prema svojim programima. Znači, prošle godine je bilo puno znatno više nepravilnosti da su stranke u pravilu postupile po tim nepravilnostima i sada ih je veoma malo, znači da je i revizija postigla onu osnovnu zadaću. Jer naša zadaća nije napraviti nego pomoći da se sredstva koriste u skladu s propisima i zakonima koji su tu. I tu se ovom ostvarilo. Ja moram reći da kada bi ostali subjekti revizije postupali po nalazima koje mi damo da bi onda u potpunosti revizija imala učinak onakav kakav je bio. Ja sam jako zadovoljna s time ali nastojat ćemo da bude bolje. Ovdje ću samo naglasiti jedno da imamo sada jedan veliki posao, jedan veliki zadatak koji je proizašao iz Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata promidžba gradonačelnika, načelnika i župana. Rečeno je u Zakonu o financiranju političkih stranaka da se primjenjuju propisi i na lokalne jedinice, znači nezavisni kandidati, zastupnici. Izborno povjerenstvo je dalo tumačenje da moraju otvoriti svoj račun, da trebaju podnijeti privremeno izvješće sedam dana prije početka i na kraju nakon završenih izbora završno izvješće o financijskim transakcijama. I rečeno je da moraju imati sve ove podatke. Mi smo krenuli, isto je tako bilo rečeno da trebaju izvršna izvješća podnijeti izbornim povjerenstvima koja su ih dužna objaviti u lokalnim sredstvima priopćavanja. Mi smo to shvatili da je to ipak u lokalnim da svi vide i da je to za javnost sasvim dosta. Međutim, iz ovoga proizlazi da smo i mi nadležni pogledati ta financijska izvješća i tu prikupljamo podatke. Došli smo do podatka da imamo tisuću 983 kandidata, da je bilo objavljeno niti jedna trećina tih izvještaja konačnih, da smo mi do sada prikupili tisuću 481 izvješće i dat ćemo podatke ovom Saboru. Tražili smo od izbornih povjerenstava da nam i za ostalih 460 dostave podatke kako bi ovaj Sabor a i javnost bili upoznati sa ukupnim troškovima izbora ovih lokalnih koji su sada. Vjerojatno će iz toga proizaći i naši nekakvi možda zahtjevi da se to na drugi način malo riješi, da se evo ured u tom dijelu. Nema nas baš previše, nema nas dosta, smanjuje se broj revizora jer odlaze na druga radna mjesta kako bi mogli obaviti redovne svoje poslove. To samo radi informacije jer će ta informacija doći pred ovaj Sabor kad mi napravimo te poslove. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a uvažena kolegica zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite kolegice Zgrebec.
Gospodine potpredsjedniče, glavna državna revizorice sa zamjenikom, kolegice i kolege. Vrlo kratko ću se osvrnuti na ovo izvješće državne revizije. Naime, suvremeni demokratski politički sustavi temelje se na političkim strankama. Za njihovo funkcioniranje zakonom se propisuju između ostalog i izvori financiranja i nadzor nad njihovim financijskim poslovanjem, pa tako i naš Zakon o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata regulira stjecanje prihoda, zabranu financiranja i pogodovanja, nadzor nad financijskim poslovanjem te kaznene odredbe, dakle to su najvažniji dijelovi ovog zakona na kojem se temelji i državna revizija. Političke stranke mogu stjecati po tom zakonu prihode od članarina, donacija, prodaja, propagandnog materijala, imovine, državnog proračuna, proračuna lokalnih jedinica i slično. A financiranje političkih stranaka mora biti usklađeno s programom same stranke a nadzor nad njihovim poslovanjem vrši Državna revizija i Porezna uprava. Dakle, stranke su obvezne izvještavati javnost o svom poslovanju na zakonom propisani način a Državna revizija evo upravo kroz svoja izvješća o kojima mi danas raspravljamo to također čini. Raspravljamo zapravo danas o drugom revizorskom nalazu Državne revizije a iz njihovog izvješća može se iščitati napredak kod većine političkih stranaka. Prvom revizijom samo je jedna stranka zapravo dobila bezuvjetno mišljenje. Ovom revizijom obuhvaćeno je 11 parlamentarnih stranaka i od njih ukupno čak 6 stranaka je dobilo bezuvjetno mišljenje. Revidirani su prihodi u kojima dominiraju prihodi iz državnog proračuna i jedinica lokalne samouprave. One od ukupnih 114 milijuna kuna sudjeluju sa 86 milijuna ili preko 75%. Ocjenjujemo da je dobro da političke stranke u ovom vremenu većim dijelom svoje prihode ostvaruju iz poreznih prihoda, dakle iz proračuna što državnog što lokalnih jedinica, jer mi još uvijek razvijamo i parlamentarni sustav i stranački sustav. U izvješću se navodi da su najznačajnija područja u kojima su utvrđene nepravilnosti odnose na planiranje, računovodstveno poslovanje, prihode i rashode, da je nakon prve revizije poslovanja kad je, kao što sam rekla, tek jedna stranka imala bezuvjetno mišljenje, učinjen je značajan napredak u vođenju poslovanja što govori i podatak da je 6 stranaka dobilo bezuvjetno, a 5 stranaka uvjetno mišljenje. Nepravilnosti se odnose, kao što je i državna revizorica rekla, na izradu godišnjeg programa rada koji nisu usklađeni sa financijskim planom, zatim na kontrolu knjigovodstvenih dokumenata od strane zakonitog predstavnika, na popis imovine, na evidenciju članarina i donacija, na obračun amortizacije i još neke kao što je i obračun poreza i doprinosa. Za neke od ovih nepravilnosti propisane su Zakonom o financiranju političkih stranaka i određene kazne u financijskim iznosima pa će se iza ovog revizorskog nalaza vidjeti hoće li neka od političkih stranaka platiti i financijsku kaznu. SDP je u postupku postupio zapravo prema svim nalozima i preporukama iz prethodnog revizorskog nalaza. Preporuke Državne revizije za našu stranku su bile i instruktivne i korisne, jer smo već u ovom drugom revizorskom nalazu za 2008. godinu dobili bezuvjetno mišljenje. Izvješće Državne revizije o poslovanju parlamentarnih političkih stranaka i nezavisnih zastupnika jest zapravo i informacija javnosti kako posluju političke stranke i na što troše svoje prihode. To je informacija koliko je trošenje političkih stranaka sukladno njihovih političkim programima, ali i istupima njihovih političara kada se govori o programu i o financiranju pojedinih aktivnosti koje te stranke provode. Klub SDP-a prihvatit će Izvješće Državne revizije o obavljenoj reviziji poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2008. godinu.
Hvala lijepo. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Davor Huška. Izvolite, zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo glavna državna revizorice, kolegice i kolege. Na početku izlaganja u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice želim reći da će klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatiti Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2008. godinu, a iz izlaganja koje slijedi bit će jasno zašto takva odluka. Na prvom mjestu želim istaći da se pred nama nalazi uobičajeno kvalitetno i stručno pripremljeno izvješće Državnog ureda za reviziju. Ovaj put za jedno relativno novo područje koje obrađuje državna revizija, a to su financijski izvještaji poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Kažem relativno novo područje čiji rad kontrolira Državni ured za reviziju zbog toga što je ovo tek drugo ovakvo izvješće o obavljenoj reviziji, a u skladu s odredbom članka 20. Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata iz 2007. godine. Navedeni zakon uređuje način i uvjete stjecanja sredstava za rad političkih stranaka te nadzor i transparentnost stjecanja i trošenja tih sredstava, a iste odredbe koje se odnose na dobrovoljne priloge, donacije, zabranu financiranja i pogodovanja te nadzor i financijsko poslovanje odgovarajuće se primjenjuju i na nezavisne liste i kandidate. Zakonom je propisano da nadzor nad financijskim poslovanjem političkih stranaka provode upravo Državni ured za reviziju i Ministarstvo financija u prvom polugodištu svake kalendarske godine za prethodnu godinu što smo upravo i vidjeli iz ovog izvješća. U skladu s odredbama Zakona o državnoj reviziji nadležnost ureda odnosi se na reviziju financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata kojom su obuhvaćeni kao prvo djelokrug rada i unutarnje ustrojstvo političkih stranaka. Nadalje, računovodstveno poslovanje i planiranje, novčana sredstva, prihodi i rashodi te cjelokupno poslovanje političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Ciljevi revizije bili su provjeriti istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja, nadalje provjeriti primjenu zakona i drugih propisa vezanih uz organizaciju i financijsko i računovodstveno poslovanje. Zatim provjeriti pravilnost stjecanja prihoda, provjeriti pravilnost izvršenja rashoda, odnosno jesu li financijska sredstava korištena isključivo za ostvarenje ciljeva utvrđenih programom i statutom i na kraju provjeriti pravilnost izvršenja drugih transakcija. Prema svemu sadržanom u ovom izvješću držim da su ciljevi revizije uspješno ostvareni. Mišljenje revizije izražava se u standardiziranom obliku u skladu s INTOSAI revizijskim standardima i može biti bezuvjetno što je najbolja ocjena, nadalje uvjetno, nepovoljno i suzdržano. Revizijom su obuhvaćene političke stranke koje su tijekom 2008. godine imale zastupnike u Hrvatskom saboru, a to su, da podsjetim, Hrvatska demokratska zajednica, Hrvatska narodna stranka, Liberalni demokrati, Hrvatska seljačka stranka, Hrvatska socijalno-liberalna stranka, Hrvatska stranka prava, Hrvatska stranka umirovljenika, Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje, Istarski demokratski sabor, Samostalna demokratska srpska stranka, Socijal-demokratska partija Hrvatske i Stranka demokratske akcije Hrvatske. Također, revizijom su obuhvaćeni i financijski izvještaji poslovanja za 2008. godinu sljedećih nezavisnih zastupnika: gospođe Zdenke Čuhnil, gospodina Nazifa Memedija, gospodina Furia Radina i gospodina Deneša Šoje. Smatram da posebno u ovom izvješću treba reći nešto o prihodima, a koji su prema odredbama Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata koje političke stranke mogu stjecati prihode od članarina, dobrovoljnih priloga, izdavačke djelatnosti, prodaje propagandnog materijala, organizacije različitih stranačkih manifestacija i iz državnog proračuna što smo vidjeli da je najveći izvor prihoda, proračuna jedinica lokalne i područne samouprave, od imovine u njihovom vlasništvu i drugih prihoda. Političke stranke su tijekom 2008. godine ostvarile prihode u ukupnom iznosu od 114 milijuna 95 tisuća i 456 kuna, a prema financijskim izvještajima ukupni prihodi nezavisnih zastupnika za 2008. godinu iznose milijun 404 tisuće 756 kuna, a odnose se na prihode iz državnog proračuna za redovan rad i prihode od financijske imovine. Ne želim ovom prilikom ulaziti u detalje svih pojedinačnih izvještaja i nalaza, ali treba konstatirati da je poslovanje političkih stranaka i nezavisnih zastupnika poboljšano u odnosu na prethodnu 2007. godinu, pa su tako izražena mišljenja Ureda za državnu reviziju daleko bolja. O financijskim izvještajima i poslovanju političkih stranaka za 2008. godinu izraženo je 6 bezuvjetnih i 5 uvjetnih mišljenja. Smatram da treba istaći ovdje stranke koje su dobile najbolju ocjenu u ovom nalazu. Znači, bezuvjetna mišljenja. To je Hrvatska demokratska zajednica, Hrvatska seljačka stranka, Hrvatska stranka prava, Istarski demokratski sabor, Socijaldemokratska partija Hrvatske i stranka Demokratske akcije Hrvatske. Uvjetna mišljenja o financijskim izvještajima i poslovanju izražena su za sljedeće stranke. To je Hrvatska narodna stranka liberalni demokrati, Hrvatska socijalno liberalna stranka, Hrvatska stranka umirovljenika, Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje i Samostalna demokratska srpska stranka. O financijskim izvještajima i poslovanju svih nezavisnih zastupnika za 2008. godinu izražena su bezuvjetna mišljenja. Na kraju, uz čestitku svima koji su zaslužili bezuvjetna mišljenja očekujemo i nadamo se da će i ostale političke stranke uložiti dodatni napor u svom poslovanju i financijskim izvještajima kako bi otklonile uočene nepravilnosti. I još jednom ponavljam da će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvatiti u cijelosti Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2008. godinu. Zahvaljujem.
Hvala lijepo kolega Huška. I treći klub koji se prijavio za raspravu, odnosno u ime kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite kolega Grčić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena glavna državna revizorice, kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite mi da prije svega u ime kluba Hrvatske seljačke stranke zahvalim Državnom uredu za reviziju na dolasku i izvršenom financijskom pregledu poslovanja stranke, te ukazanim propustima u našem radu. Iako je na prvi nalaz i na drugi dolazak Državnog ureda za reviziju velika pomoć u otklanjanju propusta, ali što je još važnije velik je to doprinos u promjeni percepcije naše javnosti o radu političkih stranaka. Vjerujemo da će se percepcija javnosti tijekom narednih godina bitno mijenjati u pozitivnom smislu o radu političkih stranaka za što će u velikoj mjeri svoj doprinos dati vjerujem i budući nalazi revizije, jer sam uvjeren da će u njima svake godine biti sve manje nedostataka. Revizija je utvrdila u svome pregledu određeni stupanj istinitog, objektivnog, financijskog poslovanja stranke u namjeri da provjeri istinitost i vjerodostojnost financijskih izvještaja, kao i pravilnost stjecanja prihoda i pravilnost rashoda. Kao što smo i očekivali vidljiv je napredak u urednom financijskom poslovanju stranke u 2008. godini u odnosu na nalaze iz 2007. godine. Bezuvjetni prolaz od revizora za poslovanje govori o smanjenim nepravilnostima u poslovanju. Jedan od razloga za izvršenje revizije i utvrđivanje korištenja financijskih sredstava isključivo za realizaciju programa rada stranke temeljenog na statutu stranke. U raspravi ćemo istaći samo neke specifične primjere bez namjere pravdanja nekih od propusta. I zbog toga si moramo postaviti neka pitanja kao što je što je program rada političke stranke, iz čega on proizlazi, koliko je on stalan i u kojoj mjeri podložan stalnim i čestim promjenama. Program rada političke stranke ne smije se promatrati kao program rada neprofitne udruge građana ili neke sportske udruge u kojoj je kalendarom natjecanja određeno mjesto, vrijeme i sudionici natjecanja, pa se sukladno tome mogu točnije predvidjeti i potrebna financijska sredstva. Program rada političke stranke u velikoj mjeri pretpostavlja i eventualne moguće događaje u toku godine i njega se može izraditi, ali su također moguća i velika odstupanja od tog programa. Željeni program ne mora se ostvariti radi određenih političkih okolnosti i drugih nepredviđenih društvenih događanja na koje politička stranka ne može utjecati. U takvim okolnostima jasno je da će i nalaz Državnog ureda za reviziju ukazivati na određene nepravilnosti. Jer troškovi stvoreni na temelju programa rada su utrošeni na nešto drugo od planiranog, odnosno utrošeni su sukladno novonastaloj potrebi. Koje su to situacije? Prije svega su to izvanredni izbori općina, gradu ili županiji. Koja politička stranka može u svoj program staviti i takve događaje, jer u preko 550 općina i gradova se odvijaju određeni procesi iz kojih često puta kao završna aktivnost proizlazi i potreba za održavanjem prijevremenih izbora zbog određenih okolnosti. Iz ovog primjera se vidi da plan rada stranke ovisi o niz elemenata koje se ne može predvidjeti i na koje se ne može utjecati jer plan rada kod nas nije puki zbir određenih događaja prema kojima se mogu planirati i financijska sredstva, što znači program rada političke stranke ipak je specifičan program i na određeni način predstavlja dokument podložan stalnim promjenama, a uvjeren sam da će te činjenice uvažiti i Ured državne revizije. Percepcija javnosti je da su političke stranke korumpirane i da se korupcija u velikoj mjeri odvija u političkim strankama. Namjera mi je ukazati na jedan detalj iz nalaza gdje smo učinili određeni propust, a odnosi se na potpuno ispunjavanje uplatnica za plaćanje mjesečne članarine od svega 2 i pol kune. Ovdje se jasno uočava da su troškovi uplatnice njezinog ispunjavanja i izrade veći od samih dvije i pol kune i nepobitna je činjenica da taj iznos ne može biti izvor korupcije. Treći propust na koji nam se ukazuje neispunjavanje spomenika, neupisivanje spomenika Stjepanu Radiću podignutom u gradu Zagrebu u vlasništvu HSS-a, odnosno kao osnovno sredstvo rada. Izradu i postavljanje spomenika financiralo je članstvo stranke, postavilo spomenik na javnu površinu građana grada Zagreba, kao i građanima cijele Republike Hrvatske. Mišljenja smo da postupak evidentiranja spomenika ne bi trebao biti isti kao i sa drugim osnovnim sredstvima za rad, kao što su računala, namještaj, kompjuteri ili drugo. Govorim o detalju još iz nalaza 2007. godine. I ovo je primjer koji govori o specifičnostima u radu političkih stranaka, koji će vjerujem u sljedećim nalazima državna revizija uvažiti i uzeti u obzir kod ocjenjivanja rada političkih stranaka i time doprinijeti u percepciji stavova građana o radu i djelovanju političkih stranaka. Izvješća koja je izradila stranka pružila su točan i istinit i pouzdan pregled izbora sredstava, te prihoda i rashoda i time ispunila uvjete propisane uredbom o računovodstvu kao i drugim zakonskim propisima. Mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci otklonili smo nedostatke navedene u nalazima revizije i uvjereni smo da će tih nedostataka u narednim izvješćima biti još manje. Mi u HSS-u smatramo da građani imaju pravo znati kako mi upravljamo svojim novcem, jer tim načelom, načelom dobrog gospodara utjecat ćemo i na trošenje novaca sutra naših poreznih obveznika. I nadamo se da će se percepcija javnosti u radu i poslovanju političkih stranaka mijenjati u pozitivnom smjeru. Klub Hrvatske seljačke stranke podržat će izvješće o obavljenoj reviziji. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegi Grčiću. Završili smo s raspravom po klubovima. Prelazimo na pojedinačne prijave. Uvaženi kolega Gordan Maras. Nema ga. Onda gubi pravo na raspravu. I druga prijava je uvažena kolegica Nadica Jelaš. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, glavna državna revizorice sa kolegom, kolegice i kolege. Ova izvješća o obavljenoj reviziji političkih stranaka, poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika po meni su izuzetno važna, prvenstveno iz razloga što političke stranke troše, kao što znamo, javni novac i porezni obveznici dakako imaju pravo znati da li one to čine na zakoniti način. Naime u 2008. godini prihodi 11 parlamentarnih političkih stranka čije je poslovanje bilo predmetom državne revizije, iznosili su 114 milijuna kuna. S tim da su čak tri četvrtine tog novca, dakle od 4 kune, 3 kune su potjecale iz proračuna, 46% ostvarenih prihoda alimentirao se iz državnog proračuna, a daljnjih 30% iz proračuna lokalnih jedinica. Još veća ovisnost o novcu poreznih obveznika evidentna je kod nezavisnih zastupnika. Naime, nezavisni zastupnici, njih četvoro, raspolagalo je s 10-ak puta manjom svotom prihod nego što je to bilo kod političkih stranaka, dakle oni su oprihodovali negdje oko 1,4 milijuna kuna, s tim da je gotovo cjelokupan iznos ovako ostvarenih sredstava dobiven upravo iz državnog proračuna. Kako je državna revizija ocijenila financijsko poslovanje političkih stranaka i nezavisnih zastupnika. Od 11 revidiranih političkih stranaka njih 6 je dobilo bezuvjetno mišljenje, dok je 5 stranaka dobilo uvjetnu ocjenu i već po tome se vidi jedan značajan napredak, jer znamo da je u 2007. godini bezuvjetno mišljenje dobila samo jedna politička stranka. U 2008. godini nezavisni zastupnici svi su redom dobili bezuvjetna mišljenja. Ono što je potrebno ovoga trenutka pohvaliti, to je činjenica da su dvije najveće političke stranke koje raspolažu s više od dvije trećine ukupnih financijskih sredstava parlamentarnih političkih stranaka dobile bezuvjetna mišljenja. Očito je dakle da stvari idu nabolje, a tome u prilog govore i podaci o broju naloga i preporuka kojima Ured državne revizije nalaže političkim strankama otklanjanje određenih nepravilnosti koje se eto utvrde u postupku revizije. Naime u 2007. revizija je dala 63 takva naloga, a u 2008. svega 20., uz napomenu da je čak 6 od tih datih naloga išlo, dakle možemo reći gotovo svaki treći, išao na adresu jedne te iste političke stranke. Riječ je o HSLS-u. Interesantno je da je ista stranka i u 2007. godini dobila najveći broj takvih naloga, čak njih 11, s tim da je samo manji broj naloga i izvršila, dok po većem broju naloga još uvijek na žalost nije postupila, odnosno postupci otklanjanja tih nepravilnosti su u tijeku. S druge strane, i kad se o ovome govori, dakle o tim nalozima vrijedi naglasiti da dvije velike političke stranke u 2008. godini nisu dobile niti jedan nalog ili preporuku za otklanjanje nepravilnosti, i to zapravo govori o njihovoj ozbiljnosti i o njihovoj odgovornosti u raspolaganju novcem hrvatskih poreznih obveznika, dakle hrvatskih građana i o njihovoj volji da urede svoje financije i učine ih transparentnima. Nezavisni zastupnici dobili su u 2007. godini ukupno 6 naloga i preporuka, i po svima njima su postupili, što je rezultiralo time da je u 2008. izdan svega jedan nalog za ispravak nepravilnosti. Svi ovi podaci koje sam iznijela u svojoj raspravi ukazuju na jedan veliki edukativni značaj Državne revizije, što iz godine u godinu rezultira značajnim smanjenjem broja nepravilnosti i nezakonitosti u financijskom poslovanju većine političkih stranaka, s izuzetkom nekoliko njih koje su još eto uvijek tvrd orah. Jednom riječju počela se eto ostvarivati svrha donošenja Zakona o financiranju političkih stranaka i nezavisnih zastupnika, a to je više reda u financijama političkih stranaka, više transparentnosti u raspolaganju novcem hrvatskih građana, a u konačnici sve to bi trebalo polučiti i više povjerenja i bolju percepciju političkih stranaka od strane hrvatskih građana. Hvala lijepa.
Hvala lijepo uvaženoj kolegici. Da li se predstavnica predlagača želi završno obratiti? Može. Evo. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Pa evo meni je drago da smo s ovim izvješćem, ja sam zadovoljna, ali da i u svako vaše primjedbe, svaka vaša sugestija, pogotovo gospođa … [[Govornica udaljena od mikrofona, ne razumije se.]] prodiskutirala o tome kako se ponavljaju nalazi, nama dobro dođe. Jer uvijek pokušamo to primijeniti i poboljšati naš način rada. Primjerice rečeno je ako se ponavljaju nalazi, zašto sada ne bi dali drugo mišljenje, mi smo sada to uzeli, ako netko ponavlja, znači ne može više dobiti uvjetno nego dobiva drugo mišljenje. Tako da se ovdje danas zahvaljujem. Još bih ovdje danas naglasila da za nas to znači jako puno, moji kolege iz Europske unije s kojima smo i mi s njima u kontaktnom odboru nama pomalo zavide jer većina njih ne može obavljati reviziju političkih stranaka. Većina revizija, pa čak i ovi koji su nama bili mentori iz Velike Britanije, ne obavljaju, ne rade, to rade neki drugi odbori na neki način se to pravda, tako da je za našu javnost ja mislim jako puno. Što se tiče revizija ovih koje mi radimo za načelnike i gradonačelnike to je jedan veliki, ogroman posao ali mislim da je isto za javnost jako bitan ali smo si dali puno truda da Sabor izvijestimo tako da Sabor može predstaviti javnosti i te troškove. A jedino, evo ja moram reći da mi se smanjuje broj zaposlenika, kod mene je kao i kod svih drugih, ne može se zapošljavati, pa smo svake godine zapošljavali do 10 novih pa smo ih na neki način osposobljavali. Nadam se da ćemo u sljedećem razdoblju to moći činiti, hvala vam još jedanput na potpori.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2008. godinu. Podnositelj Državni ured za reviziju. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlog matičnog saborskog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja političkih stranaka i nezavisnih zastupnika za 2008. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno jednoglasno sa 78 glasova.