Spoštovane gospe in gospodje, kolegice in kolegi, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 16. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc Kangler, Roman Jakič, Marko Diaci, Leopold Kremžar, Jelko Kacin za dopoldanski del seje, Franc Čebulj, Franc Pukšič, Jože Avšič, Matjaž Švagan za pričetek seje in Jurij Malovrh za pričetek seje. Prosim, da vstavite kartice, da ugotovimo prisotnost v dvorani. Prosim, "kvorum". V dvorani nas je več kot 43, tako da imamo spet nekaj težav. Lahko prosim, gospe in gospodje, da pogledate, če ste vložili kartice. Ugotavljamo prisotnost v dvorani, drugič. "Kvorum". Ugotavljam, da je prisotnih 56 poslank in poslancev, zbor je sklepčen in lahko odloča. Na današnje nadaljevanje seje so vabljeni predstavniki vlade Republike Slovenije, ki jih lepo pozdravljam - gospoda ministra in gospo državno sekretarko. Včeraj smo prekinili obravnavo 3. TOČKE DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNI SAMOUPRAVI. S tem bomo danes nadaljevali in potem obdelali še preostale zadeve v zvezi z lokalno samoupravo. Včeraj smo razpravo, kot sem že dejal, prekinili in po mojem seznamu so včeraj ostali še gospod Tanko, gospa Zupanova in gospa Širca. Smo pri 14. členu, za vsak slučaj povem še enkrat. Gospod Tanko želi besedo. Želite besedo, gospod Tanko?
Hvala za besedo. Včeraj smo razpravljali o členu, mislim, da 14. členu, in je bilo precej tudi dobrih pobud oziroma tudi utemeljitev, ki se nanašajo na določene zadeve. Tu bi dopolnil nekatere stvari samo s tem, da za vključitev romskih skupnosti ni dovolj, da se njihove lokacije samo lokacijsko opremijo z ustrezno komunalno infrastrukturo, ampak morajo občine poskrbeti tudi za nekatere druge zadeve. Poskrbeti morajo, da se ti otroci lahko enakopravno vključijo tudi v otroško varstvo, da se lahko enakopravno vključijo v šole. Praviloma povsod je treba za te zadeve zagotavljati tudi določene stroške, ki sodijo v kategorijo tako imenovanega nadstandarda, bodisi da gre za dodatno izobraževanje, bodisi da gre za uvedbo dodatnih logopedov in podobnih stvari. Zato tudi predlagam, da se v tem amandmaju priznajo občinam, kjer imajo Romi stalno prebivališče, to pa niso samo občine, ki so navedene v 14. členu osnovnega predloga, ampak so tudi druge občine, in tudi v teh občinah živijo Romi v neurejenih lokacijah, ki niso navedene, zato predlagam, da se dodajo vsem tem občinam, tudi tistim, ki niso navedene, dodatni stroški za vzpostavitev pogojev, da se romska skupnost lahko enakopravno vklopi, ne samo po komunalnem standardu, ampak tudi v tem izobraževalnem procesu, ki je navsezadnje ključen. Brez dobrih pogojev pri izobraževanju romska skupnost nima nobenih realnih možnosti niti za sodelovanje v organih lokalnih skupnosti, niti za vključitev v družbo, bodisi v poslovni svet, bodisi v družbeno dejavnost. Zato vam predlagam, da amandma, ki nadomešča amandma poslanske skupine ljudske stranke, da naš amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Zupanova, prosim.
Hvala lepa. Glede na to, da je veliko nejasnosti glede tega 14. člena in da vsi kar na besedo ne zaupamo vladi, predlagam, da nam vlada dostavi seznam vseh občin, kjer živijo Romi, koliko živečih Romov je v teh občinah in kako so homogeni in integrirani. Jaz mislim, da to ne bi smel biti problem in da bi to lahko dobili na mizo. Hvala lepa.
Gospe Širce ni tukaj. Gospod Fabjan.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Minister, gospe in gospodje! Jaz bi se nekako navezal predvsem na včerajšnjo razpravo. Ker sem jo dobro poslušal sem ugotovil in lahko rečem, da se večina razpravljavcev na to temo s problemom v živo ni soočila. Župani, občinski sveti, predvsem pa krajani v tistih občinah, kjer romska skupnost živi, še kako dobro vedo, kakšni so ti problemi, predvsem pa kakšne obveznosti občinskih proračunov tudi do njihovih naseljev so potrebne. Predvsem materialne obveznosti so tiste, ki bi problem začele reševati. Dejstvo tudi je, da Romi v Sloveniji živijo in tudi bodo živeli. Tretje dejstvo je vsekakor tudi to, da je država v preteklosti temu problemu namenila premalo. Vsekakor se strinjam z razpravo včerajšnjega govornika, gospoda Janše, ki je rekel, da bi bilo potrebno čimprej pripraviti ta krovni zakon, ki bi tudi nekako zabetoniral ali postavil temelje za finančno reševanje tega problema. Treba je povedati tudi to, da se Romi zavedajo predvsem pravic, premalo pa dolžnosti, in s tem bi osebno tudi podprl predlog, da dobijo možnost kot predstavniki Romov v občinskih svetih. S tem, ko bodo dobili to možnost in bili morda tudi v občinskem svetu, bo ta pravica do sedeža v občinskem svetu pomenila predvsem tudi prevzem določenih dolžnosti. Te dolžnosti so tiste, ki jih bodo danes, jutri začele vključevati v družbo in tudi v te probleme. Slovenska ljudska stranka je tudi vložila amandma k 14. členu in če si ga dobro preberete, predvsem obrazložitev amandmaja, nakazuje začetek poti reševanja tega problema. Zato vas tudi prosim, ko bomo prišli do tega amandmaja, da ga podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko razpravo s tem [[...]]Aha, še gospa Širca. Izvolite.
Hvala lepa. Že včeraj sem opozorila, da mogoče pri amandmiranju tega člena, v navednicah rečeno, "prodajamo" druge vsebine ali pa medvrstično, poskuša vsakdo uveljaviti svoje vidike. Ugotovili smo tudi včeraj že, da so nekateri zelo diskriminatorni. Pri amandmaju, ki ga je vložila ljudska stranka, opozarjam, da bi se uveljavila in naj bi se reševal položaj s finančnega vidika, in to v členu, ki rešuje zgolj imenovanje romske skupnosti v svet. Mislim, da je cepljenje pridobivanja nekih dodatnih finančnih sredstev znotraj ureditve, ki jo predlaga, ki rešuje to vprašanje, nekoliko sprenevedavo. Hvala.
Replika, gospod Fabjan. Prosim.
Glejte, glede na to, da tudi vlada ni imela mnenja na matičnem odboru, bi prosil vlado, da se glede amandmaja poslanske skupine slovenske ljudske stranke tudi opredeli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Položaj Romov in njihove pravice urejajo, kot vam je znano, številne mednarodne konvencije in priporočila, predvsem Združenih narodov, Sveta Evrope in tudi evropske komisije oziroma Evropske unije. Zelo pomembno je tudi to, da je bilo v naših pogajanjih z Evropsko unijo to vprašanje posebej izpostavljeno in bo v končnem poročilu o napredku tudi poročilo o tem, kaj je država kandidatka storila za zaščito pravic romskih skupnosti. Poleg tega je eden ključnih vzrokov za sedanjo novelo zakona o lokalni samoupravi, ki jo sprejemamo po našem predlogu po hitrem postopku, znana, večkrat omenjena odločba ustavnega sodišča, ki zahteva močnejše pravno varstvo Romom, kot je bilo doslej, ko se je po doslej še veljavnem zakonu moralo zagotoviti navzočnost v občinskih svetih povsod tam, kjer avtohtono živijo romske skupnosti. To pravno varstvo po kriterijih, ki jih je oblikovalo ustavno sodišče oziroma po njihovem mnenju, ni zadostno. Zato je bilo potrebno oblikovati močnejše pravno varstvo, in to je to, kar je zaobseženo v vladnem predlogu, ki našteva občine, v katerih je treba zagotoviti Romom to pravico. Vlada je prvotno razpravljala o predlogu ministrstva za notranje zadeve, ki je bil nekoliko drugačen, ki je pravzaprav želel našteti zgolj kriterije, razdelati kriterij avtohtonosti, predvsem pa vključiti kriterija trajne poseljenosti in pa organiziranosti Romov. Vendar je v razpravi na vladi predvsem ob upoštevanju mednarodnih primerjav na tem področju prevladalo stališče, da opredelitev pravic Romov preko kriterijev in prepustitev občinam, da na tej podlagi odločajo, ali bodo Romom podelili te pravice ali ne, da to ne zadošča. Država mora,tako je bilo enotno stališče vlade, zagotoviti, da se te pravice uresničujejo in ne na način, da takšno odločitev o tem, ali bo pravica ali ne z različnim upoštevanjem kriterijev, da bo ta odločitev prepuščena občini. Zato je v besedilu, ki ga predlagamo,našteto 20 občin, za katere obstaja po tem predlogu zakonska obveznost, da realizirajo to pravico. Po stališču vlade edino na takšen način zagotovimo dovolj visoko stopnjo trdnosti pravnega varstva romskih pravic, kot to izhaja iz mednarodnih dokumentov, pa tudi iz intence, iz obrazložitve ustavnega sodišča. Zastavlja se seveda vprašanje, na kakšen način smo prišli do teh 20 občin. To vprašanje se utemeljeno in upravičeno zastavlja. Povedal bi, da je to predlog, ki ga je izdelala stroka in relevantni organi pri vladi. Predvsem imam tu v mislih inštitut za narodna vprašanja, ki ima o tem številne raziskave in študije. Mimogrede, te študije odgovarjajo tudi na vprašanja, ki jih je zastavila kolegica poslanka Zupanova, o pogostosti, naseljenosti romskih skupnosti po posameznih občinah in o stanju njihove organiziranosti. Mimogrede naj dodam podatek, ki smo ga v zvezi z včerajšnjo razpravo še posebej proučevali oziroma ugotavljali. Namreč, stopnja organiziranosti v teh 20 občinah, če jo merimo po tem, kolikšno je število romskih društev v teh občinah, je takšna, da je po tem kriteriju zgolj v 11 občinah ustanovljeno romsko društvo, društvo ki se ukvarja s pravicami Romov oziroma se ukvarja z vprašanji njihovega statusa. Odločitev o 20 občinah torej temelji na študijah inštituta za narodnostna vprašanja ter na izrecnem stališču dveh vladnih institucij, to sta urad za narodnosti in pa komisija za zaščito romskih in drugih etičnih skupnosti. Podatek temelji na raziskavi in na stališču dveh relevantnih vladnih institucij. Štejemo, da je to dovolj trdna podlaga za to, da vlada lahko predlaga takšno odločitev. Seveda se pa strinjamo z vsemi tistimi, ki ste opozarjali na to, da to ni statičen ampak dinamičen podatek. Odgovor na to vprašanje je seveda možen edino na ta način, da se v primeru relevantnih sprememb, ki se ugotovijo na enak način, kot so se ugotavljala stanja v 20 občinah, pride s spremembo zakona, ki seznam občin spremeni, razširi ali skrči. To je edini možni način, če sprejmemo stališče, da mora država in ne občina zagotoviti varstvo pravic tako, kot to velevajo mednarodne konvencije. Predlagam torej, da podprete temeljno besedilo, ki je v noveli, v 14. členu določeno, in ne amandmajev, ki so vloženi k temu členu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Veber.
Hvala za besedo. Ob teh dodatnih razlagah bi rad dopolnil še naslednje. Dejstvo, ki bo sledilo sprejemu tega zakona, da te občine, ki so tukaj navedene, prevzamejo odgovornost reševanja problematike romske skupnosti, bo imelo za posledico zagotovo tudi to, da vse ostale občine, torej tam nekje blizu stopetdeset občin bo napotilo svoje Rome v te občine, ker bodo enostavno rekli, mi pa nismo pristojni za reševanje vaše problematike in bo v teh občinah prišlo do koncentracije romskih skupnosti. Še večje, kot je že danes. Čakati na to, da se bo zgodila romska skupnost v občini, ki tukaj ni navedena, je sicer lepo, vendar opozarjam na problem, da do tega ne bo prihajalo, ker bodo vse ostale občine elegantno reševale ta problem s tem, da jih bodo napotile v te občine, ki so zapisane v zakonu. Izredno nekorektna rešitev, hkrati pa ponovno opozarjam, da te rešitve teh obveznosti ni mogoče prevzemati brez ustreznih, tudi finančnih kriterijev, da lahko izpelješ vse te zahteve ali pa sprejmeš vse te zahteve in jih poskušaš potem realizirati, ki bodo zagotovo nastale s to obveznostjo. Gre za zadevo oziroma rešitev, ki ni dobro premišljena in bo zagotovo povzročala dodatne težave, dodatne obveznosti tem občinam. Rešitev, ki je nakazana v amandmaju ljudske stranke in ki ga tudi dopolnjuje potem kolega Tanko, je pač rešitev, ki omogoča v tem hipu skrajšani postopek. Če bi imeli redni postopek ali pa hitri postopek bi seveda lahko odpirali tudi druge člene. Ta hip v skrajšanem postopku ni mogoče odpirati drugih členov, vendar brez ustreznega mehanizma za zagotavljanje dodatnih sredstev smo naložili, trdim, prevelike obveznosti tem občinam. Poleg tega pa je zapisano, da te občine morajo zagotoviti predstavnike v občinskem svetu v rednih lokalnih volitvah v letu 2002. Če bi bil ta rok prilagojen temu, da se spremeni tudi ostala zakonodaja, ki bo to poskušala reševati, bi bil problem obvladljivejši. Vendar tukaj je zelo kratek rok. Leto 2002 je tisto, ko bomo morali zagotoviti prisotnostpredstavnika v občinskem svetu, vse ostalo je pa praktično nedorečeno, nedefinirano in zato je ta rešitev izredno nekorektno pripravljena. Tudi sicer, za ponazoritev teh obveznosti, normativi, ki že obravnavajo prisotnost Romov na nekem področju na področju ministrstva za šolstvo, govorijo o tem, če imaš oddelek po normativih, v katerem je 28 otrok, in če so v tem oddelku trije romski otroci, se ta oddelek lahko zmanjša na 21 otrok. Če pa gre zgolj za oddelek, ki je sestavljen samo z romskimi otroki, je pata oddelek lahko samo 16-številčni. Ministrstvo za šolstvo se je že zavedalo tega problema pri izobraževanju. Tudi pri ostalih področjih bo treba urediti ta problem in ga ne pustiti nerešenega. Gre pač enostavno za zahtevnejše postopke delovanja. Najbolj ponazorjeno je pa to mogoče ravno v teh normativih, ki jih je ministrstvo za šolstvo že pripravilo in jih ima pripravljene. Tudi ostala področja bi morala temu slediti, če gremo v tako zakonsko rešitev. Ta zakonska rešitev pa, ponavljam, tudi minister je nekako poskušal že zelo dobro razložiti, gre za mednarodne obveze, obveze ustave, odločbe ustavnega sodišča in vse te obveze nalagamo tem navedenim občinam. Prišlo bo pa zagotovo do še večje koncentracije Romov v teh občinah, če bo zakon sprejet tako, kot je zapisan. To je pa tisti dodatni problem o katerem se pravzaprav sploh še nismo pogovarjali. Hvala.
Replika, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Moram reči, da sem nekoliko razočaran nad odgovorom gospoda ministra. Mi smo namreč, kot je bilo že tudi v razpravi ugotovljeno, ugotovili, da je osnovna verzija, osnovna novela pomanjkljiva, ker izpušča vrsto občin, kjer zagotovo bivajo romske skupnosti. To lahko z gotovostjo trdimo, ker te zadeve dovolj dobro poznamo. Navsezadnje je tu kar nekaj ljudi, ki tudi na drug način upravljajo s teritorijem Slovenije, mnogi so tudi župani tu vmes in te zadeve dobro poznajo. Razočaran sem tudi nad tem, da tudi predlog, ki rešuje napako novele, se pravi bodisi predlog ljudske stranke bodisi nadomestilo, ki smo ga mi predlagali, ki je še kompletnejše, da nima podpore v vladi. Mi smo hoteli s tem predlogom zagotoviti, da se na neki način popravi obveznost ali pa da obveznost ali pa naloge tistim občinam, kjer romska skupnost obstaja in ki imajo ambicijo, da te probleme aktivno rešujejo. Zdi se mi skrajno, lahko rečem tudi neresno, da vlada enega ali drugega amandmaja v tem, kjer so navedeni, ne podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Podobnik.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. 14. člen rešuje zapleteno problematiko statusa romske skupnosti v povezavi z lokalno ravnjo in zakonom o lokalni samoupravi. Glede na nastop gospoda ministra, ki pravi, da vlada ne podpira nobenega vloženega amandmaja, bi se nam lahko zgodilo, da bi prišli v tretje branje in bi imeli člen zaprt. Včeraj pa je gospa Bitenčeva opozorila, da je prišlo do tehnične napake pri vložitvi amandmaja, zato bi v imenu poslanske skupine vložil amandma, ki bi bil bolj tehnične narave in bi se glasil: "Spremeni se napovedni stavek tako, da se glasi: 'Doda se nov 101.a člen, ki se glasi.'." Prepričan sem, da bo ta amandma sprejet, s tem nam je pa tudi omogočeno, da potem v tretji obravnavi najdemo rešitve in tudi rešimo vprašanja, o katerih sta zdaj govorila kolega Veber in kolega Tanko, pa še nekateri drugi kolegi. Torej ta amandma sem sedaj pravkar vložil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kdo želi še besedo? [[Nihče več.]] A, oprostite, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Torej, jaz tega ne razumem. Mislim, da ta člen govori samo o tem, da romske skupnosti imajo predstavnika v občinskem svetu, in nič drugega. Zdaj pa mešate tu na eni strani šolstvo, na drugi komunalo in tako naprej. Če je član romske skupnosti v neki občini, v občinskem svetu, potem vam bo predstavljal probleme, ki jih imajo, in potem jih boste rešili. Tudi v proračunu Republike Slovenije je za romsko skupnost nek določen znesek, ki ga lahko koristite bodisi za komunalo bodisi za, ne vem, šolstvo in tako naprej. Ampak tu govorimo samo o tem, da tam, kjer so Romi, kjer so organizirani, recimo - škoda za ta amandma, ki smo ga umaknili - da imajo svojega predstavnika v občinskem svetu. Lahko vam rečem, recimo, v naši občini smo zadovoljni, da imamo predstavnika, Italijani torej, v občinskem svetu, zato ker se spoznavamo s problematiko italijanske skupnosti. In mislim, da ni nič napačnega, da sedi v občinskem svetu ne vem katere občine, tam kjer so Romi, tudi predstavnik Romov s tem boste dobili samo plus, ostali problemi se bodo rešili, finančni in tako naprej. Ampak tu se ne govori o tem.
Hvala lepa, gospod Gasparini. Gospa državna sekretarka ali gospod minister, boste odgovorili?
Spoštovani! Poslanec Tanko je govoril o nekem amandmaju v zvezi s številom občin, v katerih prebivajo Romi. Sam tega amandmaja ne poznam oziroma z njim ne razpolagamo. Edini amandma ljudske stranke je vezan tu na financiranje in bi se rad opredelil do tega amandmaja. Mi smo vsekakor mnenja, da je vprašanje financiranja treba zakonsko urediti, tako kot je urejeno tudi za narodnosti, vendar tako kot je za narodnosti urejeno v zakonu o financiranju občin, bi bilo smiselno tudi za romske skupnosti oziroma za pokritje tega stroška zastopanja v občinskih svetih urediti v zakonu o financiranju občin.
Hvala lepa. Gospod Tanko, nato gospod Veber.
Hvala lepa. Ljudska stranka ima vložen amandma pod zaporedno številko 5 v pregledu amandmajev. Mi smo pa na ta amandma vložili amandma, s katerim besedilo ljudske stranke nadomeščamo s tekstom, kot je pod zaporedno številko 4. Predlagali smo izboljšavo teksta, ki ga je vložila poslanska skupina ljudske stranke. Obravnava pa popolnoma isto tematiko.
Hvala. Gospod Veber.
Replika ali pa nekako odgovor gospodu Gaspariniju glede na dejstvo, da naj bi ta člen govoril samo o volitvah oziroma izvolitvi predstavnika romske skupnosti v svet, v občinski svet. Seveda, o tem govori. Opozoril sem na to, da gre za zakon po skrajšanem postopku in da so zelo omejene možnosti, kako rešitve pripeljati v ta zakon, ker so odprti samo konkretni, no ti členi, ki jih je pač predlagatelj z vložitvijo zakona po skrajšanem postopku odprl oziroma predlaga njihove spremembe. Vendar ta zakon govori, da bo predstavnik romske skupnosti po volitvah v letu 2002 že sedel v občinskih svetih. Zakon o financiranju občin, se strinjam, mora reševati ta problem, ki ga omenja gospod minister. Dajmo pogledati, koliko predlogov za spremembo tega zakona je trenutno vloženih. Kdaj bo prišel na vrsto zakon o financiranju občin. Koliko časa bo preteklo do takrat - zelo nedefinirano obdobje. Obveznosti bodo pa nastajale, se strinjam, določen vir je predviden tudi pri posameznih ministrstvih za reševanje nekaterih problemov za potrebe romskih skupnosti, vendar vezano je tudi na delež občinskega proračuna. Vedno mora iti občina zraven. In seveda, zelo težko bo tudi razložiti v nekem okolju, ko boš delal prioriteto, ko veš, da imaš odprtih tisoče vprašanj, tudi komunalno opremljanje, bom rekel, nekaterih območij. Nacionalna stanovanjskovarčevalna shema je prioriteta - da boš to prioriteto zdajle spreminjal in šel pač komunalno opremljat in usposabljat zemljišča, ki jih pač potrebujejo tudi romske družine. Če pa boš združil te komplekse romske skupnosti in ostalih zainteresiranih za reševanje stanovanjskega problema, bo zagotovo zmanjšan interes za nakup zemljišča ob taki lokaciji, padla bo cena takega zemljišča in seveda nastali bodo zagotovo dodatni stroški pri občini, ki bo sicer ta sredstva vlagala v komunalno opremljanje. Tako da te rešitve so in ti problemi že obstajajo, se zavedamo, se ne odmikamo od njih, vendar ob teh dodatnih obveznostih, ki jih imamo že v letu 2002, moramo slediti tudi z drugimi rešitvami pri drugih zakonih. Žal pač lahko pričakujemo, da zakon o financiranju občin ne bo v kratkem obravnavan, ne bo v kratkem spremenjen in bo nastal zelo velik problem. Čeimaš pa sistemski vir za reševanje problematike romske skupnosti, pa prioriteta sploh ni vprašljiva. Veš, ta vir boš namenjal za ta in ta problem in se ni potrebno znotraj proračuna niti ne vem kako posebej o tem usklajevati. Tako da, ta hip v zakonu o skrajšanem postopku je nakazana rešitev, ni najboljša sistemska, se strinjam, vendar skrajšani postopek je in v letu 2002 bo treba imeti predstavnika v tem svetu, če ne, je pa treba reči, gremo na naslednje volitve, čez štiri leta, do takrat pa najbrž zakono financiranju občin bo spremenjen. V letu 2002 pa zagotovo ne.
Hvala. Gospod Fabjan, ste želeli besedo? [[Ne.]] gospod Anderlič.
Jaz moram reči, da sem strašansko razočaran in presenečen. Namreč, ali do sedaj za te Rome v teh občinah, kjer so avtohtono naseljeni, se ni skrbelo, se niso urejala zemljišča ali se ni skrbelo za vse druge stvari. Tukaj bi kvečjemu lahko zapisali amandma, v katerem bi rekli: Sedež svetnika romske skupnosti občino stane v občinskem svetu toliko in toliko. In za to naj država zagotovi denar. To je vse. Vse druge stvari, komunalna opremljenost in tako naprej, sodi, jasno, v skrb občine, v njen proračun in tako naprej. Jaz nimam nič proti, če vsi tisti, ki predpostavljate, da bolje poznate to problematiko, rečete, da moramo pri proračunu pri izravnavi občinam, ki imajo Rome, nameniti nekaj več sredstev, ali v neki drugi rešitvi, ne pa tukaj, ko govorimo izključno o sedežu. Lahko sprejmemo dodatni sklep pri zakonu, čeprav sem jaz zmerajproti dodatnim sklepom, da zato ker se bo povečala angažiranost Romov pri urejanju lastnih zadev, skupaj z ostalimi prebivalci na teritoriju neke občine, bodo nastali tudi večji finančni zalogaji, večji stroški in zato občine rabijo več denarja. Lahko, ampak lepo vas prosim, ta zakon govori o tem in ta točka, ta člen govori o tem, ali bodo imeli ali ne bodo imeli predstavniki sedež. Jaz resnično ne bi želel, da se ta diskusija nadaljuje na tej točki o teh vprašanjih, kajti če prav razumem, bi najbrž bilo potrebno še tako enkrat razpravljati o tem, ali imajo ti Romi dobre pogoje za šolanje, čeprav vem, da se občine mučijo, da jih vključujejo, pa ne hodijo in tako naprej. So razni problemi pri nekaterih drugih stvareh, ampak se mi zdi, da je ta člen namenjen nečemu drugemu in, vsaj jaz bi se rad ogradil od diskusije, ki bi sedaj pogojevala sedeže v občinskih svetih s tem, če bo zagotovljen dodatni denar, ti sedeži bodo zagotovljeni, če pa tega dodatnega denarja ne bo, pa ne vemo, ali bi ali ne bi. To se mi ne zdi prava diskusija.
Hvala. Gospod Fabjan, replika. Potem gospod [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]
Hvala za besedo. Jaz bi tukaj samo repliciral gospodu Anderliču v tem delu, pa mogoče začel z eno izjavo na okrogli mizi na temo reševanja romske problematike, ki je bila v Krškem, ko je nekdo takrat izjavil, da tisti, ki bo rešil romsko problematiko, bo dobil Nobelovo nagrado. Gospod Anderlič, s tem, kot ste vi prej govorili, da s tem členom dejansko rešimo v glavnem problem, se tukaj, po mojem prepričanju, veliko ljudi ne strinja. Vsekakor ste šli mimo, ste udarili mimo. Kar se tiče občinskih proračunov in pa državnega proračuna. Poglejte, ravno ta amandma Slovenske ljudske stranke nakazuje v tem zakonu, da je možno, če ga sprejmemo, da je možno zagotoviti dodatna sredstva občinam za reševanje tega problema. Če si ga točno preberemo, to je k 14. členu, predlagamo: "V 101. členu se doda drugi odstavek, ki se glasi: 'Občinam iz zgornjega odstavka se višina sredstev iz drugegaodstavka 56. člena tega zakona določi tudi upoštevaje status občine z vidika zagotavljanja položaja in posebnih pravic romske skupnosti.'." Ravno o tem govori, ravno o tem govori. Tako da, gospod Anderlič, poznate in tudi izhajate iz problemov kar nekaj občin, ki jih poznate, da je država tista, ki mora reševati to problematiko. Gospod minister je sam rekel, da priznava in da je v bistvu država, vlada tista, ki bo s proračunom to reševala. Ta naš amandma to nakazuje. In še enkrat pravim, podprite ga.
Hvala lepa. Gospod Školč.
Hvala lepa. Eden od teh ključnih problemov teh posebnih skupnosti je seveda zmeraj participacija tudi pri odločanju. In če pravilno razumem, ta člen govori samo o reševanju tega problema. Zato me, bom rekel, preseneča, da tokrat kolega Veber z levice govori jezik, ki ga opuščajo, ko govorijo o teh problemih, praktično povsod po svetu in se ga izogibajo še deklarirani, recimo jim žlahtni desničarji. S tega vidika je neznosno reči, da bodo potem selili Rome tja, kjer se bodo zagotavljale neke pravice, ali pa jih naganjali tja, kjer se bodo lahko zagotavljale neke pravice. Poglejte, v Murski Soboti živi veliko število Madžarov, pa jih tudi slučajno ne pošljejo svoje pravice realizirat na Goričko. Nočem s tem sprožati nobene diskusije. Tisto, kar je pa najbolj hudo, je, da kolega Vebra skrbi, da bodo Romi potencialno že leta 2002 lahko izvajali del svojih pravic - že leta 2002, mi pa imamo v bistvu odprto eno poglavje ustave že od samega nastanka Republike Slovenije. Se pravi, če ne že leta 2002, že 2006 ali 2010, približno v takih ciklusih gredo te stvari. Seveda se strinjam z vsemi drugimi, ki govorijo, da je treba nastaviti tudi druge instrumente, ki rešujejo druge probleme. Ampak osnova je v tem, da se zagotovi tudi pravica do participacije pri reševanju nekih lokalnih problemov. Mehanizmi, ki jih je uvedlo, recimo, ministrstvo za šolstvo ali pa lahko bi vam pripovedoval o mehanizmih ministrstva za kulturo, so enostavno spodbudili to, da so začeli ti ljudje, za katere se sploh ni vedelo, na kakšen način lahko realizirajo svoje pravice, se teh pravic zavedati in jih poskušali realizirati. Tudi na tak način je prišlo do teh društev, sicer ne bi prišlo, če se ne bi financiral poklicni animator in tako naprej. Torej, bo prišel čas, ko bomo govorili o financah občin, in takrat, kolega Veber, boste pač predlagali dopolnilo, ki bo tem občinam prineslo del denarja tudi za to. Danes govorimo o participaciji pri upravljanju javnih zadev. Mene skrbi nekaj drugega, da bo mogoče težko vzpostaviti imenike takoj, da bo težko v bistvu priti do tega, da se bo ta sedež kvalitetno popolnil, skrbi me pa tudi to, da bo recimo vaša ali pa tudi kakšna druga stranka takoj planila tudi na romsko skupnost in si poskušala preko tega zagotoviti še dodaten glas več v občinskem svetu, ko bo to možno. Takrat ne bo več problema s tem, da obstajajo tudi kot realna, recimo temu lokalna politična moč. Zato bi bil jaz za to, da to podpremo, da fiksiramo, tako kot je tudi za narodne skupnosti - se ve, v katerih, na obali se ve v Prekmurju se je po starem vedelo, v katerih krajevnih skupnostih živi narodna skupnost in na to so bile vezane pravice. In tudi tu ne gre drugače. Treba je povedati, v katerih lokalnih skupnostih je to možno organizirati. Kasneje se boste recimo, hipotetično vam rečem, borili tako, kot se borite za status mestne občine, za status občine, ki bo zagotavljala tudi te pravice, če boste ugotovili, da obstaja po eni strani ta skupnost in da obstaja interes za reševanje njih, ko bo mesto za to. Ampak preprečiti zato, ker še ni vse dorečeno, ker še ni tako imenovane, bom zlorabil besede, končne rešitve in popolne rešitve, bolj kot končne, zato da naredimo ta korak, to je, bom pa rekel, zelo problematično govorjenje, ki je skregano s temeljem tega, delom te ustave, in če hočete, vseh teh deklaracij, na katerih pač temelji sodobni svet. Hvala lepa.
Replika, gospod Veber.
Repliko imam gospodu Školču, ki je spretno poskušal obračati moje besede, sam pa je prišel do zaključka, da ministrstvo za šolstvo se je tega problema zavedalo in predvidelo te rešitve po finančni plati. In to, o čemer jaz danes govorim, govorim o tem, da moramo reševati in jih že do sedaj poskušamo reševati, vendar vemo, da jih ne moremo brez dodatnih finančnih sredstev na način, kot je to potrebno. In glede tega, da je v letu 2002 že izvolitev v občinski svet, predlagam, da se podpre ta dopolnitev, ki je vložena s strani ljudske stranke. To je to, o čemer jaz govorim. Saj tisto podtikanje, desničarski pristop, ne levičarski in tako naprej, ki je bilo z vaše strani nekorektno in upam, da ga ne boste več ponavljali. Ravno tako glede animacije, kdo bo koga volil v nekem okolju. Ravno tako, ne podtikajte tega, ker ne poznate razmer. Dejstvo pa je, da nekatere rešitve danes tukaj imamo, ki so identične s tistimi, ki jih ministrstvo za šolstvo nekoč že rešilo, ker se je tega problema zavedalo. Danes sprašujemo en segment, ni pa podprt z drugimi ukrepi, ki pa so ravno tako nujni. In ta logika, češ, ko bo financiranje občin, pa si takrat prizadevajte za to, da bo prišlo v proračun. Ja, glede na to, da je to ustavna norma, je verjetno logično, da bo to že samo po sebi umevno prišlo v ta zakon. Ali se bomo morali posebej boriti za to, da bomo pač te pravice izbojevali, tudi skozi razpravo v parlamentu. Gre za to, da želimo reševati ta problem, vendar ga želimo reševati na konkreten način. Ne pa tako, da rečemo, zakonsko je zdaj zadeva pokrita, preložili smo problem na lokalne skupnosti in država se od tukaj umika. To je tisti problem. Umikanje države.
Gospod Podobnik.
Hvala lepa za besedo. Repliciral bi rad kolegu Školču. Jaz mislim, da je državni zbor ob tej razpravi opravil svojo dolžnost, ko rešuje problematiko romske skupnosti, z visoko oceno. In tukaj ni delitve levo - desno. Vsi želimo rešiti problem romske skupnosti v Sloveniji in jaz ne vidim tukaj levih in desnih stališč. In kdorkoli bo usmerjal v to smer prinaša prvine kulturnega boja in določenih vprašanj, ki so zgrešene in je to nepotrebno podtikanje levo, desno, žlahtno in tako naprej. Pred seboj imam priporočilo Sveta Evrope 9397, sprejeto aprila letos. In to je odličen tekst in nam daje podlago za naše današnje odločitve. In tudi amandma poslanske skupine ima podlago v tem dokumentu. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani in sledimo tudi Svetu Evrope, da je treba iskati elemente vključevanja romske skupnosti tudi na lokalni ravni, v občini, v odbore občinskih svetov, pa tudi v občinski svet. To priporočilo pa izrecno poudarja tudi ekonomski aspekt in ostale. Torej, neposredni argument in podlago za tako rešitev imamo tudi v tem dokumentu in ga lahko kolegi pogledate. Tako da, jaz predlagam, da sprejmemo vsaj en amandma k temu členu in da potem v tretji obravnavi najdemo čimbolj korektno rešitev za rešitev tega vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Pozsonec, prosim.
Hvala lepa. Menim, da bi moral biti pri tej razpravi o reševanju problematike romske skupnosti bi moral biti predstavnik urada za narodnosti. Pa urad za narodnosti je odgovoren za to zadevo pa prav tako je odgovoren tudi za to, da nimamo še zakona o romski skupnosti.
Hvala. Gospa Širca.
Jaz ponavljam še enkrat, da ni lepo, da se s pravicami trguje, in v tem trenutku mislim, da se s predlaganimi rešitvami dejansko trguje s pravicami, ki jih Romi imajo. Z amandmajem se pravzaprav reče ja, seveda, Rom lahko v svet, samo njegova glava stane toliko in toliko. To pa se mi ne zdi, da je absolutno trenutek in mesto in prostor za reševanje tovrstnih zadev.
Hvala lepa. Razprava gre v druge smeri in se oddaljuje od tega, kar je njen namen. Jaz vas prosim, replike so možne samo v tem vsebinskem kontekstu, ne pa tako, da jo zdaj širimo na narodnosti, na politične opcije, na ne vem kakšne vse dimenzije. Takih replik ne bom dopuščal, ker niso v skladu s poslovnikom. Samo replike, ki so v skladu s tem, kar je predmet razprave. Gospod Peče ima besedo.
Že na začetku ob predstavitvi mnenja poslanske skupine smo bili prepričani, da stari 101. člen in pa 14. člen predloga zakona sprememb prinaša umetno ustvarjanje sedežev. Po tej razpravi, ki se je odvijala včeraj pozno popoldan in pa danes, pa smo o tem trdno prepričani. V Sloveniji tako ali tako velja aktivna in pasivna volilna pravica. Ljudje v taki ali drugačni organizirani skupini, kar predstavniki romskih skupnosti ponavadi tudi so, imajo pravico nastopati v lokalnih skupnostih. In če jim bo volilni rezultat prinesel zadostno število, bodo zastopani v organih lokalne skupnosti. Zakaj umetno povzročati to nesoglasje med vrednotami oziroma števili, ki so potrebna za izvolitev. V Slovenski nacionalni stranki še enkrat pravimo, smiseln je edino amandma, ki ga vlagamo, torej ki ga vlaga Slovenska nacionalna stranka, torej da se črta 14. člen, da se na volitvah vsi med sabo enakomerno pomerijo. Kajti če bomo zdaj selekcionirali občine, po drugi strani umetno ustvarjali sedeže za posamezne interese, izgubimo pojem demokracije v tej državi, izgubimo pojem splošnih volitev. Ali res to hočemo? Pojavile se bodo nove težnje na vseh korakih. Še enkrat poudarjam, vsi imajo pravico sodelovati, pod takimi in takimi pogoji, naj jih predlaga politična stranka, naj jih predlaga posamezno kvalificirano število podpisov, možnost imajo. Zakaj umetno ustvarjati sedeže za posamezne skupine? V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli samo amandma pod zaporedno številko 1. Hvala.
Hvala. Gospa Prašnikarjeva, prosim.
Hvala za besedo. Želela sem samo povedati, da gre v tem zakonu samo za delno zagotavljanje pravice zagotavljanja predstavnika Romov v občinskem svetu, da pa že danes na podlagi, lahko bi rekla, obstoječega zakona o financiranju občin, torej da ne glede na to, če ne bi prišlo morebiti do spremembe, da že danes poteka financiranje, lahko bi rekli, ustavne pravice pripadnikov romske skupnosti. In sicer lahko povem kar nekaj konkretnih primerov. Omenjeno je bilo že ministrstvo za šolstvo, obstajajo posebni standardi in normativi, prek katerih že danes tiste šole, v katerih se ti pripadniki izobražujejo, dobivajo dodatna sredstva. Prav tako je ravnokar zaključen že drugi razpis ministrstva za gospodarstvo, kjer je šlo za sofinanciranje komunalne infrastrukture na območju, kjer živi romska skupnost. In tudi urad za narodnosti v bistvu že danes financira dejavnost društev Romov. Tako da ne glede na to, da ni izrecno, tako kot je za italijansko in madžarsko narodnost navedeno v zakonu o financiranju, to določeno, že danes tako financiranje poteka. Vsekakor pa menimo, da ta sprememba mora nastati res pri spremembah zakona o financiranju in da ne spada v zakon o lokalni samoupravi. Hvala.
Še dve repliki, potem pa upam, da bomo lahko zaključili to točko in prešli na odločanje, ker nič novega več ne slišimo. Gospod Školč, prosim.
Hvala za besedo. Repliciram kolegu Vebru. Rekel bi, da ni šlo za nobeno sprevračanje besed, ampak za citiranje v mogoče za njega manj prijetnem kontekstu. Spomnili se boste, da je tudi kdo drug že kaj tu govoril, pa se je potem izkazalo, da je mogoče nekaj tretjega mislil, povedal, vsi drugi pa smo razumeli tako, kot je bilo izrečeno. Vendar se ne oglašam zaradi tega, da bi si med sabo pojasnjevali, pač pa zaradi neke logike, ki je vgrajena v to kupčkanje in ki s tem, da je treba imeti tudi denar, če hočemo izvajati participacijo Romov na lokalni ravni - ta teza je, bom rekel na koncu pravzaprav zelo sporna, ker ti ljudje so integralni del te skupnosti. Imajo neke, kot sem pač rekel, svoje posebne potrebe, recimo jezikovne in kulturne in te skupnosti so jih dolžne reševati, ne glede na to, ali dobijo poseben denar od države ali ne. To je ponavadi, bom rekel izhodišče reševanja teh problemov tudi v svetu. Sam se seveda strinjam, da so te skupnosti recimo finančno ne tako konsolidirane, da je potrebno, da se jim za reševanje teh posebnih interesov skupin prebivalcev zagotovi dodaten denar. Ampak, reševanje teh problemov tako, da bo najprej pritekel denar, potem pa bodo oni lahko povedali v občinskem svetu, kaj bi res radi imeli - to se mi zdi sprevržena logika. Zato od vas pričakujem drug vrstni red korakov, kot sami pravite, od izpričanega levičarja, da podprete participacijo in da v naslednjih korakih podprete tudi rešitev zakonodaje na drugih področjih. Ne bi bilo prvič, da se problem določene skupine ljudi rešuje v različnih zakonih. To ni nič nenavadnega. Mi praktično ob večini zakonov, kjer govorimo o jezikovnih praksah manjšin, pridemo tudi na to diskusijo, ali ožimo ali ne ožimo te pravice. Govorim o analogiji, povezano s tem, da je pač potrebno vse tu razrešiti. Govorili smo recimo pri zakonu o osebni izkaznici, govorili smo pri zakonodaji o šolstvu. In s tega vidika se bo treba navaditi, da bo potrebno tudi pri drugi zakonodaji upoštevati to posebnost, ki jo predvideva že ustava, in vgrajevati dobršen del tega v temeljni zakon, ki ga žal še ni, posamezne stvari pa takrat, ko bomo vodili posamične diskusije. Danes vodimo eno takšno posamično diskusijo, ki bo pripeljala do volitev. Če bo ta priložnost izpuščena, potem bo zamujena za najmanj pet let. Samo o tem sem govoril. In proti tej vaši logiki sem protestiral, da ker vse drugo ni urejeno, dajmo odložiti te pravice še za pet let.
Hvala lepa. Replika še gospod Jerovšek in potem gospod Battelli. Poslovniških možnosti, da teh replik ni, nimam.
Jaz bi kolegici Majdi Širci - zdi se mi njeno nastopanje izrazito dvolično. Neiskreno. Po eni strani se zavzema za pravice romskih skupnosti, kar cenim, kar je pravilno, po drugi strani pa obtožuje poslance, ki temu ne nasprotujejo, vendar imajo probleme s temi romskimi skupnostmi, ki zahtevajo neki denar, da trgujejo z romskimi skupnostmi. To je izrazito neiskreno, dvolično ravnanje. Dvojna morala. Če ste iskreno zato, se kot Ljubljančanka opredelite, da boste v mestnem svetu Ljubljane dali predlog, da Ljubljana kot izredno bogata skupnost krije stroške vsega tega po vsej Sloveniji. Ne, zakaj bi vsi ti župani, pa vsi ti, ki imajo izredne finančne probleme, ne smeli tega zahtevati. Vi pa jih obtožujete, da trgujejo z njihovimi pravicami. Vi trgujete, da boste vedeli. In se greste demagogijo. Hvala lepa.
Gospod Battelli.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se želim pridružiti razpravam gospe Širca, še včeraj, danes gospoda Anderliča, gospe Širca in gospoda Školča. In bi rad pojasnil v smislu replike kolegom, da tu govorimo o posebnem sedežu v občinskih svetih. In ne o čem drugem. Drugače pa, zgodovina parlamentarne demokracije se nekoč začne z volilno pravico bogatih plemičev, to se potem razširi na bogate moške, potem se razširi na vse moške, potem se to razširi na moške in ženske, potem se to razširi pač posebej še na lokalni ravni z vsemi skupinami, ki morajo imeti možnost sodelovati pri upravljanju z javnimi zadevami, tam kjer živijo skupaj z drugimi. In ni samo to, da Romi živijo skupaj z drugimi, ampak tudi drugi živijo skupaj z Romi. Ker to je tako. In začenja se končno po mojem mnenju zelo odgovorno reševanje določenih vprašanj na podlagi te točke. Skupne odgovornosti za skupni prostor v okviru lokalne samouprave. To delamo danes. Hvala.
Hvala. Ali lahko zaključimo zdaj razpravo na to temo? Ker mi novih vsebinskih dejstev nismo slišali, ampak zdaj govorimo samo o nekih fragmentih iz posamičnih razprav. Gospod Veber, replika.
Samo na kratko želim dopolniti ali pa še bolj pojasniti svojo razpravo, ker očitno se želi zlorabljati za drug namen. Nisem govoril o tem, najprej denar, potem izvolitev v občinski svet. Govoril sem o tem, če imamo predstavnika v občinskem svetu, moramo poskrbeti tudi za ostala področja, da se bo lahko to mesto tudi uveljavilo v tistem prostoru in da bomo lahko aktivno reševali ta problem. In vsa podtikanja, ki so bila v to smer, da govorim obratno, ne držijo in tudi predlagam, da se prebere magnetogram in se potem govori o tem. Mislim pa, da je prav, da še enkrat opozorim na to temo, da izvolitev bo leta 2002, kot je predvideno, zakon o financiranju občin bo lahko spremenjen šele ko bodo umaknjeni vsi zakoni, ki so danes že v proceduri, in to je ta časovni zamik, na katerega sem opozarjal, ne na drugo. Hvala.
Hvala. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. In sicer bomo šli po tem vrstnem redu. Torej, prosim, imamo dva lista papirja. Na enem so amandmaji, torej vseh pet amandmajev, pri čemer drugega ni, ker ga je gospa Majnikova umaknila. Na to mesto, pod zaporedno številko 2 uvrščam amandma, ki ga je vložil gospod Podobnik. Je razumljivo? Najprej glasujmo oamandmaju pod zaporedno številko 1. Smo pri 14. členu, prvi amandma. Glasujemo, prosim. Obrazložitev glasu najbrž?
Glede na to, da vsaj v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke nimamo vseh čistopisov, vas prosim, če predhodno, preden gremo na amandma, poveste predlagatelja. Hvala.
Gradivo je bilo vsem razdeljeno, tako da ni nobenih razlogov, nikdar tega ne počnemo posebej, ampak na posebno željo bom to naredil. Torej, še enkrat. To sicer ni razlog za prekinitev glasovanja, to bi lahko poslanec vedel, ampak dobro [[...]]14. člen, prvi amandma je vložila poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Za tiste, ki niso vedeli. Glasujemo. Od 60 prisotnih so za glasovali 3 poslanci in poslanka, proti pa 48 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 3.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Drugi amandma je vložil gospod Podobnik v imenu poslanske skupine SLS. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 42 poslank in poslancev, 13 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Tretji amandma je vložil gospod Janša. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 20 poslank in poslancev, 36 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Četrti amandma je vložil gospod Tanko. Glasujemo. Od 61 prisotnih je za glasovalo 21 poslank in poslancev, 35 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Peti amandma je vložila poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Glasujemo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 18 poslank in poslancev, 40 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujmo še o 14. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, 9 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Smo pri 15. členu, dva amandmaja. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Juri. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Govoril bom o drugem amandmaju, o katerem je že govoril včeraj ob predstavitvi stališč član poslanske skupine združene liste kolega Miran Potrč, zato, da bi pojasnil še nekaj okoliščin, ki so pomembne pri odločanju o tem amandmaju Gre za rešitev, ki jo predlaga vlada in kateri v naši poslanski skupini nasprotujemo, v zvezi z volitvami v mestni občini Koper. Pri tem gre povedati, da je bil prvotni predlog ministrstva oziroma urada za lokalno samoupravo povsem tak, kot ga predlagamo v amandmaju. Pravzaprav je sam amandma povzet iz prvotnega predloga ministrstva, ki je šel na vlado, ki pa je bil na vladi spremenjen. Naj spomnim tudi, da je bilo koalicijsko tudi usklajeno, da se taka prvotna rešitev podpre. Zato se čudim, da se vladatega dogovora ni držala. Zakaj je prišlo do spremembe? Prevladalo je mnenje službe vlade za zakonodajo, ki trdi - jaz sem dobil to gradivo - da mandat vseh tistih, ki so bili voljeni na predčasnih volitvah ali na naknadnih rednih volitvah, kakor je bilo to v Kopru, trdi služba, krajši. Jaz sem bil, to se spomnite tisti, ki ste bili v prejšnjem mandatu, tudi prvopodpisani pri predlogu zakona, ki je 1999. leta omogočil izvedbo lokalnih volitev v mestni občini Koper potem, ko jih je leto poprej ustavno sodišče zaradi znanih zapletov z razčlenitvijo mestne občine Koper prepovedalo, in seveda kot tak je bil ta predlog zakona takrat predlagan, je bil sprejet in omogočil je izvedbo volitev v letu 1999. Zato si upam tudi ocenjevati stališče službe za zakonodajo kot nekorektno. Glejte, kot prvo, volitve, ki so bile v Kopru pred tremi leti, niso bile ne predčasne ne naknadne, ampak zapoznele. Mukoma izborjene, zagotovo in vsekakor posebne ter izvedene s posebnim zakonom. Prav določbi, ki ju služba za zakonodajo navaja kot merodajni za reševanje koprskega primera, 41. člen zakona o lokalni samoupravi, ki določa [[...]]jaz bi bil hvaležen za malce več pozornosti [[...]]ki določa, da traja redni mandat organov lokalne skupnosti štiri leta, ne tri leta, štiri. In pa 24. člen zakona o lokalnih volitvah, ki določa, da so redne občinske volitve vsake štiri leta, ne tri leta, vsake štiri leta, utemeljujeta prvotni predlog ministrstva, da bi naj bile volitve v Kopru seveda izvedene ob koncu rednega mandata, torej 2003. Razlaga službe,da se razume pri tem, da so mišljene volitve v vsej državi, kot je normalno povsod po svetu, pa ne drži, ne zdrži kritike. Kot prvo seveda, v konsistentni zakonodaji ni prostora za poljudno razumevanje. Kot drugo, po svetu imamo različne situacije. V sosednji Italiji seveda so volitve v diferenciranih obdobjih. Niso v istem času. No, res je, da je mandat župana in občinskih svetnikov in svetnic v mestni občini Koper nekoliko specifičen, možno ga je seveda prekiniti po dikciji zakona o razpisu rednih lokalnih volitev v mestni občini Koper, ki je še veljaven, seveda samo v primeru, da pride do teritorialne reorganizacije mestne občine Koper z ustanovitvijo ene ali več novih občin na tem območju. V tem primeru seveda se tisti mandat prekine. Ampak to se ni zgodilo in zaradi tega trdimo, da ni upravičen poseg vlade, kot je predlagan. No, da seveda so naši pomisleki o predlogu, ki ga je dala vlada, utemeljeni, dokazuje tudi mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ki je problematiziralo stališča oziroma ugotovilo, da vlada ni dovolj pojasnila razlogov zaradi take rešitve. Da pa to ni pomembno, ko pa prevladajo neke politične kalkulacije, dokazuje glasovanje v odboru za notranjo politiko, kjer je bil seveda naš amandma zlahka zavrnjen. Zato tudi kaj dosti ne pričakujem, ampak če boste prisluhnili tem argumentom in naš amandma podprli, vam bom hvaležen, če ne, sem vam že tako hvaležen, ker ste me poslušali. Hvala.
Hvala. Gospod Maršič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Glede na to, da izhajam tudi sam iz mestne občine Koper in da sem v preteklosti v okviru lokalnega odbora veliko seveda tudi razpravljal in delal na tem, da predvsem bi občina Koper ostala taka, kot je, imam seveda dolžnost, da razpravljam na to temo, predvsem pa, če seveda pri tem amandmaju, ki, oziroma pri členu in amandmaju, ki določa volitve v tej občini. Jaz moram tu reči, da se je tam moj strah, da bomo o volitvah v mestni občini Koper spet odločali in razpravljali v zadnjem trenutku in da bodo volivci pravzaprav vedeli, kdaj bodo šli na volitve v mestni občini Koper, se praktično uresničuje. Ta strah se uresničuje. Zgodba s to občino se še kar naprej nadaljuje in ne dobi svojega mirnega epiloga, pa čeprav prebivalci in prebivalke mestne občine Koper že od začetka reforme lokalne samouprave vztrajno ponavljamo eno in isto, in sicer, da nismo nič posebnega in da želimo živeti v skladu z zakoni, ki veljajo za vse druge v Sloveniji, in v občini, za katero smo se izrekli na referendumu. Sam bi tudi spomnil, tako kot je kolega Juri, kaj se je dogajalo leta 1998. Volitev v Kopru ni bilo, ustavno sodišče je z odločbo ustavilo že začeta volilna opravila, s tem podaljšalo mandat tedanji županji in občinskemu svetu, podaljšanje mandata pa se jim je zdela manjša pravna škoda kot izvedba volitev. In nazadnje, na podlagi ustavne pravice do volitev organov lokalne skupnosti je državni zbor leta 1999 sprejel zakon o razpisu rednih lokalnih volitev v mestni občini Koper, na podlagi katerega je predsednik državnega zbora razpisal volitve v občinski svet in za župana. Tu moram, kolega Juri, povedati, ne gre samo za to, da, kot vztrajno ponavljate, da ste prvopodpisani pri tem zakonu. To, da je do tega zakona prišlo, je pa vendarle treba reči, da je prišlo na podlagi skupnih naporov vseh tistih, ki so bili podpisani pod ta zakon, pa tudi dveh strank, ki sta se tepli in borili, najprej da do delitve mestne občine ne bi prišlo in po drugi strani, da bi končno lahko šli na volitve, glede na to, da je bil mandat zamaknjen. In sedaj smo tu. Čeprav moram reči, da že kmalu po volitvah, takoj se je v strokovni javnosti, pa tudi med izvoljenimi funkcionarji ter med strokovnjaki in ljudmi razvila razprava in so postavljali vprašanje, ki je zdaj ponovno aktualno in se aktualizira - kakšen je mandat in pravzaprav kakšen je bil predviden. Zato sem tudi takrat, ko smo prišli v nov mandat državnega zbora, nemudoma postavil vprašanje predsedniku državnega zbora, ki sta ga podpisala tudi kolega Juri in kolega Battelli - vsi trije smo namreč iz Kopra - pisali smo mu pismo s prošnjo, naj postori vse, kar je mogoče, da Koprčani pridobimo predvsem pravočasne odgovore na vprašanja o volitvah. Popolnoma se zavedam tega, da predsednik državnega zbora tu posebnega vpliva ali pa, bom rekel, odločanja o tem verjetno v svoji ingerenci nima. Prav gotovo bi pa lahko to razpravo opravili prej. Zgodila se je spet zadnji trenutek in zadnji dan in je spet vprašanje tudi postopkovno, kdaj bomo izpeljali te stvari, da bodo volitve v Kopru opravljene. Sledil je predlog vlade za spremembo in dopolnitev zakona o lokalni samoupravi, ki vsebuje tudi določbe, s katerimi se medsebojno usklajujeta zakon o lokalni samoupravi in zakon o lokalnih volitvah, kar je nujno zaradi ureditve tega nejasnega trajanja mandatov občinskih funkcionarjev v naši občini, predvsem pa tudi določb, ki so povezane z uskladitvijo zakona o lokalni samoupravi in zakona o lokalnih volitvah in morajo biti vse sprejete in uveljavljene pravočasno, pred prvim možnim rokom za sklic rednih lokalnih volitev v letu 2002. Vlada se je pri predlogu zanašala na svojo vladno službo in pa kopico strokovnjakov, ki so menili enako - da je v Sloveniji glede na zakonodajo treba lokalne volitve opraviti na območju cele Slovenije hkrati in pa da v bistvu mandat sam po sebi, čeprav je v drugem zakonu določen kot štiriletni, še vedno ni neka izključna pravica, ki je vnaprej dana, in tu obstajajo tudi ustrezni pogoji, po katerih je ta mandat lahko krajši. Tu moram povedati še eno stvar. Kolega Juri je povedal, da je ta njihov amandma prvotni predlog ministrstva, ki je bil naknadno spremenjen in na vladi preglasovan. Kolikor jaz imam informacije, ni bilo glasovanja o predlogu vlade, pomeni tem originalnem, ki ga imamo zdaj pred sabo, kar pomeni, da ni res, da je bil preglasovan. O njem se glasovalo ni, kar pomeni, da je bil sprejet s konsenzom. Tako jaz razumem, kolikor vem, prakso delovanja vlade. No, predlog Združene liste socialnih demokratov predlaga, da so volitve zamaknjene ponovno oziroma da se gre z mandatom štiri leta, naj bi Koprčani pristopili na volitve leta 2003 in naslednji mandat naj bi bil zgolj 3 leta. Tisto, kar počnemo, je, da preprosto to izrednost situacije mestne občine Koper samo še podaljšujemo na leta naprej. Spet bomo naredili nek precedens po eni strani. In jaz sem tudi že na odboru postavil vprašanje, ali s tem ne kršimo tudi aktivne volilne pravice tistih, ki bi želeli nastopiti na prihodnjih volitvah, kajti ne bodo mogli iti na volitve za štiri leta, ampak zgolj in samo za tri. Z razliko, jaz se tega popolnoma zavedam, da sedanji župan, ko je šel na volitve, je seveda morda pričakoval štiriletni mandat, zdaj se mu krajša, bodoči bo pa vedel, da bo krajši, ampak s tem ne spremeni dejstva. Pa tudi to je vprašanje, ali je bilo znano in izrecno povedano, da bo mandat štiri leta, ne glede na to, da zakon govori o rednih lokalnih volitvah v mestni občini Koper, vendar pa po izjavah, tako predsednika volilne komisije takrat, pa tudi nekaterih funkcionarjev, ki so bili izvoljeni, se preprosto po volitvah ni vedelo, za kakšen mandat so bili izvoljeni. Morda je bil zakon takrat, tako kot je bil pripravljen, pomanjkljiv. Verjetno niso niti obstajali elementi, po katerih bi se lahko reklo, za koliko let je, kolikšen mandat je bil pravzaprav podan tisti garnituri politikov, ki so bili izvoljeni na tistih volitvah. In tako pri tem soočenju dveh različnih strokovnih pristopov in seveda tudi tu predlogov se sooča seveda tudi nekaj drugih različnih in nasprotujočih si včasih interesov. In sicer jaz mislim, da je treba upoštevati tudi naslednje, da prvo je treba, mislim da poskrbeti za to, da se mestna občina Koper že enkrat utiri, in to po mojem čim prej, v sistem volitev v državi. Da se, glede tudi po stroškovni plati volitve lahko opravijo letos, in to hkrati z volitvami za predsednika države, in s tem seveda prispevamo k zmanjšanju stroškov za volitve, in pa da se v bistvu s tem, ko se ta izrednost stanja v Kopru z letošnjimi volitvami nekako odpravi, se tudi izognemu izpostavljanju novega precedensa s tistim, kot sem že omenil, krajšim mandatom do leta 2006. In problem rešujemo zdaj, letos in ne več leta 2006 oziroma leta 2003, kot je predlagano. Jaz na koncu naj rečem le to. Jaz izražam tukaj še enkrat nezadovoljstvo, da je do tega prišlo zadnji trenutek. Mene to nagiba dostikrat do tega, da bi kljub vsemu bil za predlog, da je ta amandma, kot ste ga pripravili, sprejet. Vendar pa me vrsta drugih argumentov navaja, da je prav, da podpremo predlog vlade, da so volitve letos in da pač vašega predloga, dragi kolegi, ne sprejmemo in ne podpremo. Hvala lepa.
Tri replike. Gospod Juri, gospod Rupar, gospod Jerovšek. Oprostite, gospod Jerovšek ali imate vi razpravo ali repliko? Repliko. Potem se opravičujem. Gospod Rupar ima razpravo. Izvolite, gospod Juri.
Hvala. Kolega Maršiča bi spomnil na nekaj dejstev. Kot prvo, seveda prvoten predlog ministrstva je slonel na načelu zaupanja v pravo, po katerem veš vnaprej pravila igre. To, kar je odločila vlada, spreminja seveda pravila igre med samo igro. Torej vedelo se je, in to izhajaiz dikcije "redne lokalne volitve", da je mandat štiriletni in izjemoma se ga lahko prekine, v kolikor pride do teritorialnega preoblikovanja občine. To je bilo dovolj jasno. Drugo načelo je sočasnost v volitev v vsej državi, ker je ceneje. To je to, kar predlaga vlada. Bi pa spomnil tudi kolega Maršiča, da smo res mi takrat vprašali in sem se tudi sopodpisal na poziv predsednika državnega zbora, da se čimprej morebitni dvomi odpravijo. Zatem je bilo veliko časa, ker smo se tudi sami vključevali v razčiščevanje teh dvomov. Bilo je nekaj razgovorov v samem Kopru, med predstavniki združene liste in liberalne demokracije, ki sta skupaj v koaliciji. Bilo je tudi dogovorjeno, da se poišče tista najmanj sporna rešitev v situaciji, ko je lahko dvomov z ene in druge strani za vsakršno rešitev, kar je specifikum v mestni občini Koper. Bilo je tudi dogovorjeno, da se sprejme taka rešitev, kot je bila prvotno predlagana, in tudi tukaj v parlamentu, v dogovarjanju poslanskih skupin tudi usklajena. Zato me je presenetilo, da je naenkrat prišlo do drugačnih odločitev oziroma da je vlada naenkrat odložila razpravo o tem, ker tista rešitev ni bila seveda pogodu predstavnikom zlasti LDS-a. Jaz sem tudi takrat posumil, kolega Maršič, da ste to dvojno igro že v Kopru vodili inseveda, soglašali ste z nami glede rešitve, ki smo jo predlagali, ampak po drugi strani seveda nagovarjali vaše predstavnike v vladi, da ravnajo drugače. Kakorkoli že, jaz se zavedam, da velike moči ni, da tukaj bo prevladalo pač mnenje tiste stranke, ki je najmočnejša v tem državnem zboru. Zato se tudi seveda naša stranka normalno pripravlja na volitve in bo pristala, se teh volitev tudi letos ne boji. Ampak ponavljam, ponovno arbitrarno določamo tu v državnem zboru, kako se izvajajo volitve v mestni občini Koper, tako kot je arbitrarno svoj čas ustavno sodišče tudi tako odločilo. To je tisto, kar daje šele temu primeru neki pečat izrednosti. Torej, ne ravnamo se po nekem redu, ampak sproti določamo pravila. Jaz vsaj upam, da ne glede na rešitev, kakršna bo sprejeta, seveda da bo to končna rešitev in da se bomo vtirili, kot pravi kolega Maršič, v nek sistem in se ne bo več ponavljal. Hvala.
Replika, gospod Jerovšek in potem gospod Maršič.
Hvala lepa. Amandmaje združene liste oziroma gospoda Jurija seveda ne bom podprl. To pa zaradi tega, ker se še dobro spominjam vseh razprav, ki smo jih imeli ob odločbi ustavnega sodišča, da bi se območje Mestne občine Koper moralo integrirati v slovenski upravni in lokalnisistem, da bi območje koprske občine po lokalni samoupravi postalo podobno ostalim delom Slovenije. Kolega Juri je temu takrat odločno nasprotoval. Nasprotoval je tudi temu, ko je ustavno sodišče podaljšalo mandat takratnemu izvoljenemu občinskemu svetu in upravi Mestne občine Koper in je izrazito protestiral, kako so kršene pravice državljanom na območju koprskega, ker ne morejo iti na volitve v istem terminu, kot drugod po Sloveniji. Danes pa prihaja z obratno logiko. Da ima to območje neki posebni status, da morajo biti izvedene lokalne volitve izven datuma, v katerem bodo izvedene v celotni Sloveniji. Gre zopet za vsiljevanje nekega posebnega statusa temu področju. Šel je celo tako daleč, da je sugeriral, da bi moralo biti tako kot v Italiji, kjer lokalne volitve niso izvedene v celi državi na en datum. Jaz ostro protestiram proti sugeriranju in prikritemu vsiljevanju nekega posebnega statusa tega območja. To je prikrita težnja, ki se naj prime tu v Sloveniji. Še dobro, da niste predlagali, da morajo v Mestni občini Koper biti volitve takrat, ko bodo sosednjih italijanskih občinah, da bo ja čimbolj čudno, kaj je s tem ozemljem. Vedno bom nasprotoval tistim, ki ste demonstrirali po Ljubljani za takšen posebni status tega območja pod parolo - ko bom velik, bom carinik na Črnem Kalu. Hvala lepa.
Hvala, replika gospod Maršič.
Hvala za besedo. Najprej kolega Juri eno opozorilo. Moj priimek je Maršič, ne Marsič. Midva se že toliko časa poznava, da bi že to moral vedeti. Je to zelo pomembno, vsaj meni veliko pomeni. Spremljanje igre v toku same igre; zakon, tako kot je bil sprejet, je omogočal, da bi se zgodilo karkoli v Mestni občini Koper. Lahko bi prišlo do delitve, lahko bi prišlo do odstopa župana, občinskega sveta in tako naprej. Nič ni bilo vnaprej zagarantiranega. In kot sem že sam povedal na začetku, tedanje vodstvo ni vedelo, kakšen mandat ima. Če bi vedelo, ne bi spraševalo državnega zbora za obrazložitve. In to so tedaj storili. Kar se pa tiče dvojne igre, pa jaz mislim, da tu moram resnično zavrniti take insinuacije. Če je kdo igre pač počel, so jih pač počeli potem vsi. Ker jaz potem tudi ne vem, kakšen je interes združene liste v tem primeru. In tudi za vas konkretno vem, da kar se tiče tega, niste popolnoma razčistili, niste enakih stališč v zvezi s tem. To zagarantirano vem iz medsebojnih pogovorov z vašimi vodilnimi v stranki, ki so imeli nekoliko drugačno mnenje, kot ga imate vi, kolega Juri. Tako je težko reči, ali je to res in samo izključno v interesu LDS-a, da so volitve letos in ne tudi vašega, pa da morda igrate neko drugo igro, ki se pač na površini vidi tako, globlje je pa nekoliko drugačno. In na koncu, ker se bom ustavil z replikami, ker mislim, da ni več produktivno. Mislim, kolega Juri, da bi morali poskrbeti za to, da problem rešimo, da ga rešimo zdaj in da se skupaj začnemo ukvarjati raje z razvojem, ki ga naša občina nedvomno pričakuje in potrebuje. Hvala.
Hvala. Replika, gospod Kebrič.
Hvala za besedo. Spoštovani. Menim, da je ta razprava odveč. Če že gremo po pregovoru, stori danes, ne odlašaj na jutri, če je ta logika gospoda Jurija taka, da čez 3 leta pa bomo zopet prišli v tisti ritem na štiriletno obdobje, se mi postavlja osnovno vprašanje, kaj je v ozadju. Ali ni v ozadju to, trenutna politična ocena, kaj trenutno komu za sedanje stanje najbolj ustreza. Mogoče bodo nasledniki v ostalem obdobju v treh letih imeli manj pokazati, pa se bo drugače kalkuliralo, ali pa bodo ti, ki so sedaj na oblasti v Kopru, imeli v teh treh letih premalo za dokazati, pa bi radi še eno leto dalje bili na tem. Zato menim, da ne bom podprl tega predloga. Preidimo končno v tisti ritem, da bomo v vseh Sloveniji imeli takrat volitve, ko bodo razpisane za vse občine in za ostale institucije ob istem roku. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Juri, replika.
Hvala. Najprej na hitro kolegu Maršiču, kasneje pa kolegu Jerovšku, ki me vedno znova zabava s svojimi razpravami. Kolega Maršič, glede stališča v stranki vam zagotavljam, in to je jasno iz amandmaja, ki smo ga vložili, da je poslanska skupina, vodstvo stranke v Kopru, vodstvo stranke v centrali, povsem enotno, da je taka rešitev, kot je predlagamo, pravilna. Kolegu Jerovšku, da ne bi ponavljal zgodbe in vaje, te smo dale skozi v prejšnjem mandatu neštetokrat in me čudi, da kolega Jerovšek še vedno ni razumel. Ampak to je pač njegov problem. Zgodbo s Koprom zelo dobro poznate. Jaz sem jo pojasnjeval, ne samo tu v državnem zboru, tudi na pridružitvenem parlamentarnem odboru, je zgodba, ki jo poznajo tudi v Strasbourgu, na Svetu Evrope, na kongresu lokalnih, regionalnih oblasti. Je zgodba, s katero sta se ukvarjali dve komisiji, dve delegaciji Sveta Evrope, tu v državnemzboru, na vladi, na ustavnem sodišču, zato vam je ne bom ponavljal. Gre preprosto za to, da predlagamo rešitev, kakršna se nam je zdela korektna, ker sledi predvsem načelu zaupanja v pravo. Glede odločbe ustavnega sodišča je treba včasih tudi prebrati, ne samo sodbe oziroma sklepa, temveč tudi obrazložitev. Veste dobro, gospod Jerovšek, da ta odločba sloni na treh ugotovitvah: da je mestna občina Koper domnevno neustavna, ker ima preveč naselij, ker ima preveč teritorija in kjer sobivata urbano in ruralno okolje. Dokazal sem, in mislim, da so me v Evropi tudi poslušali in ugotovili, da je šest drugih občin, ki imajo po vseh parametrih te ocene še domnevno bolj sporne ustavne pogoje; je več naselij, je več območja, več kvadratnih kilometrov in sobivata tudi ruralno in mestno okolje. Šest občin je iz tega naslova bolj spornih kot mestna občina Koper. Pogoji za izvršitev odločbe ustavnega sodišča so dani takrat, ko bo podana ustrezna kvalificirana pobuda in ko bo ugotovljena ustrezna podpora tistih, ki sooblikujejo lokalno samoupravo, torej prebivalcev. Časovni vidiki takratne odločbe so žal preseženi že leta 1998 - veste, da je pisalo v tisti predzadnji odločbi, da šest mesecev pred razpisom rednih lokalnih volitev leta 1998. Državni zbor se je tudi enkrat trudil, veste, da je bil podan s strani vlade tudi predlog za ustrezno rešitev, ki pa ni bila podprta, ker so jo volivci na referendumu dvakrat zavrnili v razmerju 9:1, in se bo takrat odločba realizirala, ko bodo za to dani pogoji. Hvala.
Hvala lepa. Razprava, gospod Rupar. Prosim? Replika, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod Juri, meni očitati pa mene pozivati, naj spoštujem načelo zaupanja v pravo, se mi zdi pa cinizem z vaše strani. Vi, ki ste se tako odločno zavzemali za nespoštovanje odločbe ustavnega sodišča in ste to tudi izposlovali, vi pozivate druge, naj spoštujemo načelo zaupanja v pravo. Samo toliko. Sedaj pa ste vse skupaj zavili, vendar še enkrat vztrajam: vedno bom proti temu, da se doseže navidezna neintegriranost koprskega območja, mestne občine Koper, dvojezičnega območja, v slovenski prostor. In vaš predlog gre v tej smeri - prikazati svetu, da je to območje z nekim posebnim statusom. Brez skrbi. In na to opozarjam tukajšnji državni zbor. Te težnje so tako izrazite pri nekaterih, ki delate na tej opciji, da so izredno transparentne, zato bom tudi glasno nanje opozarjal. Hvala lepa.
Razprava, gospod Rupar. Prosim.
Hvala lepa. Gospod predsedujoči, gospod minister! Tudi sam absolutno ne bom podprl tega predloga združene liste in se pridružujem mnenju kolegov iz liberalne demokracije, izjemoma, bom pa povedal z argumenti zakaj. To, kar predlagate, je prelaganje odgovornosti na neke nove funkcionarje, ki bodo po vašem v prihodnosti izvoljeni na mesta, ki bodo po poteku tega vodstva občine "izpraznjena" in jim zavestno krajšate mandat. Zakaj niste tako "fer" in tega ne storite zdajšnji občinski upravi in občinskemu svetu? Osebno menim, da bi morali tako, kot trdite, večinoma zagovarjate recimo pravico, moralo biti tako, kot je v parlamentu. Vsak nadomestni poslanec, ki pride na sedež, točno ve, kdaj se mu izteče mandat. Nihče od teh poslancev ne more trditi, da je z dnem nastopa službe državnega zbora kot poslanca njegov mandat tudi štiri leta. Ni, je skrajšan, je tako dolg, kot od vseh ostalih, torej do naslednjih rednih volitev v državni zbor. Menim, da je "fer" in zelo primerno primerjati mandate in to problematiko tudi na lokalnem nivoju. Te primerjave delamo v državnem zboru velikokrat. Sam osebno menim, da je Pucarjev mandat in mandat tega občinskega sveta eno leto že pojedla prejšnja občinska uprava, ki je imela petletni mandat. Torej tudi drugače, kot smo ga imeli vsi ostali v občinskih oblasteh v prejšnjem mandatu. Še enkrat poudarjam, ni "fer" da zdaj "zajedamo" nekoga, za katerega še ne vemo, kdo bodo funkcionarji za eno leto in jih krajšamo. Posebej apeliram, sem že apeliral tudi na odboru za notranjo politiko, na župana mestne občine Koper, gospoda Pucarja in občinski svet, ki sedaj vlada mestni občini Koper, naj bodo toliko "fer" in naj odstopijo. To je po mojem najboljša karta pred volitvami, ki jih imajo v rokah, da gredo pred ljudi in rečejo: "Poglejte, "fer" smo. Želimo, da se tako zgodi tudi v Kopru, tako kot po vsej Sloveniji, odstopamo." Jaz mislim, da ima tu veliko kredita, če želijo ponoviti uspeh na volitvah v prihodnjem mandatu. To bi jaz storil. Jaz bi to storil. Sam bi to naredil. Ne, da se zdaj državni zbor ubada, ali bo imel Pucar in zdajšnji občinski svet tri ali štiri leta, ali bomo to prenesli na drugo vodstvo in tako naprej. Torej še enkrat, apeliram naj to naredijo, naj združena lista pozove svojega župana vsaj k razmisleku o tej potezi. Mislim, da bodo sami lahko rešili problem, s katerim se ubadamo zdaj v tem državnem zboru. Osebno pa mislim, da do teh stvari prihaja tudi zaradi tega, ker ministrstvo, prejšnje in zdajšnje, zamuja. Močno zamuja pri upoštevanju odločb ustavnega sodišča. Ta napaka in ti očitki, tudi ta diskusija, bi morali biti predvsem negativen predznak vladi, ker ni bila sposobna v tem dokaj dolgem obdobju rešiti tega problema. Če bi ga, če bi mi razpravljali o tej ustavni odločbi in jo upoštevali tudi pri oblikovanju novih občin in pa občine Koper, potem sem prepričan, da danes o tem sploh ne bi govorili. Torej absolutno ne bi govorili, ker ne bi bilo potrebe. Tako pa je ta zamuda zdaj prevaljena na državni zbor in zopet mi nosimo odgovornost nekoga, ki je bil to zadevo dolžan storiti do današnjega dne. Še enkrat, razmislite o apelu, pozivu, odstopu. Hvala lepa.
Replika, gospod Juri.
Morda bomo razmislili o apelu kolega Ruparja takrat ko bo, in če bo, sprejet amandma. Če naš amandma ne bo sprejet, potem je brezpredmetno, ker itak mandat bo prenehal novembra oziroma bomo šli na volitve. Jaz bi samo kolegu Ruparju povedal, da tisti mandat, ki bi naj ga prejšnja uprava požrla, je bil podaljšan zaradi odločbe ustavnega sodišča. Sami veste, da če ne bi sprejeli zakona o razpisu rednih lokalnih volitev v mestni občini Koper, verjetno še danes ne bi bil župan Pucer, ampak gospa Irena Fister, ker tisti mandat ni imel več omejitve. Mi smo seveda morali na tak način poseči. Vsa pravila so znana, kako in kdaj se prekine nek mandat, v državnem zboru, v občinskih svetih. To je vse jasno. Ko kdo odstopi, ko kdo zboli, kdo umre, kakorkoli že. V našem koprskem primeru, če bi prišlo do teritorialnega preoblikovanja občine, bi takrat mandat prenehal. Jaz sem samo opozarjal, da se to ni zgodilo. In ker se to ni zgodilo, mi smo uvedli, seveda z rešitvijo vlade, nov kriterij, da pač državni zbor odloča, da se izvedejo sočasno volitve v vsej državi. S tega naslova ni pomembno, koliko traja tisti mandat, se ga pač prekine v tistem trenutku. To je vse.
Hvala. Gospod Jerovšek, replika.
K apelu, ki ga je podal kolega Rupar, se jaz priključujem, ker sem že nekoč dal podoben [[...]]
Replika, ali ne?
[[...]]podoben apel o odstopu župana mestne občine Koper. Ponavljam ga in dajem tudi pred vas, kolegi poslanci. Mislim, da je nevzdržno, da sedež župana mestne občine Koper zaseda nekdo, ki je v času volilne kampanje tukaj po Ljubljani demonstriral pod parolo "ko bom velik, bom carinik na Črnem Kalu", kar je zavzemanje za neslovenski status mestne občine Koper. Skrajni čas bi bil, da bi nekdo, ki na tako proti slovenskih stališčih nastopa, odstopil. Prepričan sem, da je bil prvenstveno izvoljen z glasovi slovenskih volivcev. Svojo protislovensko naravnanost je pokazal tudi ob podpisu pogodbe o predaji koprske banke v italijanske roke s širokim nasmeškom, kakšno zadovoljstvo je to, da se je to zgodilo. Hvala lepa.
Držimo se teme, prosim. Držimo se teme, ne razširjajmo razprav na druga področja, ker res ne bom več dovolil razprav, ki gredo izven okvira. Gospod Battelli, replika.
Hvala. Replika v smislu pojasnila gospodu Jerovšku.
Ne, replika je replika, saj veste, replika je ugovor.
Pojasnilo. V poslovniku piše, da je to pojasnilo.
Izvolite, povejte.
Hvala. Ja, cariniki na Črnem Kalu - to se je začelo takrat, ko se je tudi iz teh klopi začelo Koper in Koprčane žaliti, žaliti na način, ki je bil popolnoma nedostojen. To je potem sprožilo tisto, kar se je, kako bi rekel, zelo infatično in tako naprej spremenilo tudi v tako parolo. Tudi zaradi tega, ker šezdaj ni cestnih povezav, železniških in tako naprej, ker se je žalilo Koprčane vsevprek in se jim je pravzaprav, kako bi rekel, s podporo močnih državnih institucij onemogočalo, da normalno urejajo svoje stvari s področja lokalne samouprave. Če se tega nedela, potem ima za posledico lahko tudi upor take vrste. Če se ne obravnava Kopra kot sestavnega dela te države, potem lahko Koper tudi tako reagira.
Mislim, da ni potrebno več nadaljevati te razprave, ker ne sodi v ta okvir. Zaključujem razpravo o amandmajih in členu, to je 15. člen, da bo vsem jasno. Tu imamo torej dva amandmaja in prehajamo na odločanje o teh dveh amandmajih. Najprej bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo, prosim. Od 51 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 12 poslank in poslancev, 42 je bilo proti. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o 15. členu v celoti. Glasujmo. Od 53 prisotnih, je za glasovalo 49 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Člen je sprejet. Smo pri 16. členu. Tu imamo samo en amandma. Amandma pod zaporedno številko 2 je brezpredmeten. Odpiram razpravo o amandmaju in členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju k 16. členu. Glasujmo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 16. členu v celoti. Glasujmo. Od 49 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 5 je bilo proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] 16. člen je sprejet. S tem smo opravili razpravo in odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujmo, prosim. Od 52 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Naslov je sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Sprašujem, ali želijo kvalificirani predlagatelji vložiti amandma. Prosim, gospod Sušnik.
Hvala. V imenu poslanske skupine socialdemokratske stranke prosim in predlagam za prekinitev te točke, da bi lahko pripravili amandmaje. Ta prekinitev bi morala trajati najmanj 2 uri. Predlagam, če je možno, da začnemo s tretjo obravnavo v popoldanskem nadaljevanju zasedanja.
Skladno s poslovnikom lahko ustrežemo tej pobudi. V tem hipu bi točko prekinili in bi ob 14.30 nadaljevali s to točko, to je s tretjo obravnavo. Sedaj prehajamo na naslednjo točko dnevnega reda, TO JE 4. TOČKA DNEVNEGA REDA, PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNIH VOLITVAH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Prehajam na prvo obravnavo. Sprašujem predstavnika vlade, če želi besedo. Izvolite, gospod minister.
Spoštovane gospe in gospodje, vlada predlaga skrajšani postopek za zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah, ker gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve tega zakona, predvsem pa zato, ker gre za uskladitev s pravnim redom Evropske unije. Posebej bi pa rad poudaril, da gre za povezanost tega zakona z zakonom, ki smo ga pravkar obravnavali, to se pravi zakona o lokalni samoupravi, ker oboje pravni temelj za izvedbo lokalnih volitev v letu 2002. Bistvo novosti, ki jo predlagamo ob še nekaj drugih manj pomembnih spremembah tega zakona, je uskladitev s pravnim redom Evropske unije v delu, ki je tudi bil predmet pogajalskih izhodišč za področje: prosto gibanje oseb. Tam smo se zavezali, da uredimo pogoje za uveljavljanje volilne pravice in tudi pravice do kandidiranja na lokalnih volitvah državljanom Unije, ki prebivajo v državi članici, niso pa njeni državljani. To vprašanje je tudi sicer urejeno z direktivo Sveta Evrope številka 94/80 z dne 19. decembra 1994. Predlagatelj predlaga širšo ureditev od navedene, to pomeni, da se pravica do volitev, sodelovanja na lokalnih volitvah, ne nanaša zgolj na člane Evropske unije, ampak na tujce, to se pravi tudi na tiste državljane, ki prihajajo iz držav, ki niso članice Evropske unije, in sicer, da so lahko izvoljeni v občinske svete, na županskih volitvah pa lahko volijo, ne morejo pa biti izvoljeni za župana. Skratka, glede županskih volitev imajo zgolj aktivno, ne pa pasivne volilne pravice. Povedal bi to, da smo ob tem upoštevali podobno zakonodajo v drugih evropskih državah in da ta odločitev o razširitvi iz državljank in državljanov Evropske unije na tujce ni pogojena z vstopom Slovenije v Evropsko unijo, ampak je stvar politične ravni, politične kulture v posamezni državi. Pri tem smo se naslonili na primerjalni pregled držav, ki sicer različnodoločajo pogoje za podelitev te pravice, pogoje v smislu dolžine trajanja stalnega bivanja ali pa dolžine, ki je pogoj za pridobitev stalnega prebivališča, in smo se ravnali tudi po teh primerjalnih ureditvah. Toliko o tem. Poleg te najbolj bistvene spremembe oziroma dopolnitve predlagamo še nekatere. Med pomembnejšimi od teh ostalih je ta, da se za razmejitev med uporabo večinskega in proporcionalnega sistema pri volitvah v občinske svete upošteva le število tistih članov, ki so izvoljeni na podlagi splošne volilne pravice. To pomeni, da člani sveta, ki so izvoljeni po posebni volilni pravici, Madžari, Italijani, Romi, pri tej razmejitvi ne štejejo. Druga od pomembnejših sprememb iz te skupine se nanaša na določitev upoštevanja preferenčnih glasov pri proporcionalnih volitvah. Predlagatelj je tu glede na razpravo v državnem zboru, da je to vprašanje treba urediti, glede na razpravo o tako imenovanem Krambergerjevem zakonu, določil absolutno upoštevanje preferenčnih glasov. Vendar gre pri tem vprašanju zastvar politične presoje, tudi doseganja političnega konsenza glede tega, kolikšno težo, kolikšen ponder dati preferenčnemu glasu. Mi ne bi nasprotovali amandmaju, ki ga je v tej zvezi sprejel odbor za notranjo politiko. Ta amandma pravi, da naj bi bil pogoj za to tretjina preferenčnih glasov od vseh glasov in pa 15% glasov, ki naj bi jih dobil posamezni kandidat. To je eden od možnih pragov, seveda je o tem možen tudi kakršenkoli drugačen konsenz. Povedati želim le to, da predlagatelj ne vztraja čvrsto pritem, kar je v besedilu, da gre za absolutno upoštevanje preferenčnih glasov, pripravljen je sprejeti tudi kakšno drugo tovrstno rešitev. Vztrajamo pri tem, da se to vprašanje reši, saj je to naložil ta državni zbor. Sedaj imamo priložnost, da vprašanje preferenčnega glasu uredimo. Še nekaj sprememb v zvezi z zakonom o lokalnih volitvah naj navedem zgolj po naslovih, da vam osvežim spomin. 9. člen določa, da so predsednik občinske volilne komisije, njegov namestnik, lahko sodniki oziroma le ljudje s pravno izobrazbo. 13. člen preprečuje možnost poslej določanja kandidatov na zborih volivcev. 22. člen na novo določa lestvico števila volivcev v razmerju do prebivalcev, potrebnih za določanje kandidatur za župana s strani skupine volivcev. In 23. člen določa, da drugi krog županskih volitev razpiše republiška volilna komisija in ne občinska volilna komisija. Potem je pa še nekaj manjših sprememb, od uporabe žreba do navedbe imen predlagateljev, kandidatov, na glasovnici za občinske volitve, do določitve roka in tako naprej. Skratka, gre za nekatere tehnične podrobnosti in tudi za odpravo kolizije med zakonom o lokalnih volitvah in zakonom o lokalni samoupravi. Gre za predpis, ki ga moramo sprejeti v povezanosti z letošnjimi lokalnimi volitvami, vezano tudi na zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi. Predlagam, da ga državni zbor sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca odbora, da predstavi mnenje odbora. Gospod Lavrinc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Torej poročila po mojem ni treba posebej predstavljati. Rekel bi samo še to, da je v razpravi, ki je bila na odboru, bila največja teža ali pa največji poudarek ravno na spremembah 4. člena, torej veljavnega 18. člena zakona o lokalnih volitvah, ki ureja preferenčni glas. Vsesplošna ugotovitev je bila, da sedanja ureditev ni v redu, ker je pravzaprav nekaj, "science fiction", da tako rečem, neka utopična zamisel, ki ni izvedljiva v praksi. Vendar [[...]]
Oprostite, gospod Lavrinc, ali lahko prosim tule na levi strani, gospodje iz vladne koalicije, gospod Anderlič, gospod Potrč, tako ne bo šlo naprej. Govori predsednik odbora. Prosim, oprostite, ker sem vas prekinil.
Hvala lepa. Torej diskusija je bila predvsem glede tega, kako in kaj zagotoviti, da bi volivci, če imamo to možnost, možnost torej oddaje preferenčnega glasu, uveljavili to svojo pravico. Od tega, torej od idej, da se preprosto 18. člen sedaj veljavnega zakona črta, pa do tega, da bi, kot je bilo najprej ponujeno, da bi imeli absolutni preferenčni glas. Odbor je predlagal po sistemu večine tisto, kar je predlagal v svojem amandmaju, vendar sem prepričan, da bo v razpravi ta amandma tudi še deležen kritik. Odbor predlaga državnemu zboru, da zakon po skrajšanem postopku sprejme skupaj z amandmaji, ki jih je odprl oziroma sam predlagal.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Peče, v imenu slovenske nacionalne stranke.
Na podlagi poročila odbora za notranjo politiko in na podlagi izvajanja predsednika odbora je bilo oziroma je razvidno, da se je osnovna debata okoli zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah dotikala predvsem teže oziroma vprašanja preferenčnega glasu. S tem mislim, da je matično delovno telo pokazalo zgolj in pa le politični interes posameznih strank pri vprašanju zakona o lokalnih volitvah in pa ne tisto, kar bi dejansko moralo. Zakon o lokalnih volitvah bi v osnovi moral od nas zahtevati zanimanje za čim kvalitetnejšo zasedbo organov lokalnih skupnosti in ne, kako si bodo politične stranke, posamezniki delili svoje sedeže na podlagi glasov, ki so jih dobili. Mislim, da je bila tematika na odboru predstavljena narobe, toda to je seveda avtonomna pravica predsednika odbora in pa članov odbora, da pokažejo interes le za tisti del, ki se dejansko tiče samo politikov. Glede na to, da je v tem trenutku govor o predstavitvi poslanskih skupin, se bom dotaknil točke v obrazložitvi 2.1. in pa delno 2.3, zaduje, to je preferenčni glasovi, le z besedo oziroma stavkom. Pod točko 2.1 na osmi strani Poročevalca je napisano: "Direktiva Sveta Evrope zahteva za državljane članice EU..." Pripravljavca gradiva moram s tega mesta opozoriti, da je samo en pravni akt v okviru institucij Evropske unije, najsi bo komisije parlamenta, sveta Evrope, ki ima moč obvezovati vse člane, poudarjam člane, Slovenija ni član, Republika Slovenija ni član Evropske unije. Tisti akt ni direktiva, ampak je uredba. Če se katerakoli odločitev iz prvega stebra Evropske unije, kjer so evropske skupnosti s svojimi institucijami, dotika vsega področja Evropske unije, so to lahko kvečjemu uredbe, ne direktive. Iz tega sledi, da je v prvem stavku napaka pripravljavca gradiva. Po drugi strani pa je treba povedati, da Slovenija še ni - in jaz iskreno upam, da tudi kmalu ne bo - polnopravna članica Evropske unije in bi za nas tudi v okviru sporazuma o pridružitvi te zadeve zahtevale več časa za premislek in ne tako kot ostali zakoni s tega področja, da bi jih obravnavali po skrajšanem postopku. Minister je sicer tudi v svojem uvodnem govoru povedal, da je v bistvu to stvar civilizacijskih, kulturnih in političnih standardov oziroma politične presoje, ali bomo dali v organe lokalnih skupnosti možnost aktivne in pasivne pravice tudi tujcem, ne samo tistim, ki prihajajo s področja Evropske unije, ampak tudi vsem ostalim. Po mojem osebnem prepričanju, po prepričanju Slovenske nacionalne stranke bi moral ta državni zbor skrbeti predvsem za to, da se izvajajo volitve v organe lokalnih skupnosti, najbolj v občinske svete, predvsem pod kriterijem kvalitete in možnosti enakega nastopanja za slovenske državljane, ali v skupini predlagateljev političnih strank, s kvalificiranim številom podpisnikov, ali na kateri drug način. Popolnoma nesprejemljivo pa se nam zdi, da bomo namen lokalne samouprave izničili s tem, ko bomo v te organe, npr. v občinski svet, ki je po zakonu o lokalni samoupravi najvišji organ v okviru vseh pravic in odločanja, spustili državljane tujih držav oziroma tujce, ki s posamezno lokalno skupnostjo niso živeli dalj časa, posebej če se zavedamo, kaj so naloge občinskih svetov. Gre za vprašanje infrastrukture, vprašanje komunale, vprašanje okolja, vprašanje proračuna, financiranja. Kako naj to verodostojno zagotavlja nekdo, ki s to lokalno skupnostjo ni dolgo živel? Po našem osebnem prepričanju oziroma po našem prepričanju gre za zmotno delovanje vlade, z edinim in izključno enim namenom: biti prijazen do Evrope. Biti celo več kot prijazen, ker dajemo pravico ne samo članom oziroma državljanom Evropske unije ali pa Evropske skupnosti, kakorkoli hočete, ampak razširjamo, razširjamo tuj vpliv na razvoj lokalnih skupnosti, vseh 192 lokalnih skupnosti. Tudi tistih, ki nimajo nobene zveze oziroma povezave s političnim lobiranjem v Evropski uniji. Nam se kratkomalo ta dodatna pravica, v katero nas dejansko nihče ne prisiljuje, zdi smešna in tako bo tudi smešna končna odločitev državnega zbora, za katerega ne dvomim, da bo ta zakon podprl, seveda brez glasov Slovenske nacionalne stranke. Bojim se, da bomo tokrat tudi edino mi trije, torej poslanci Slovenske nacionalne stranke v tem trenutku prisotni, bili toliko in zavarovali interese lokalnih skupnosti, organov lokalnih skupnosti. Gospodje in gospe! Z določbami iz obrazložitve 2.1. torej volilna pravica tujcev, dopolnitev 5., 8., 103. člena, bomo ali pa boste izničili osnovni namen lokalne samouprave. To je zagotavljati kvalitetnejše življenje v organih lokalne skupnosti. Ker sem rekel, da se bom samo s stavkom dotaknil tistih preferenčnih glasov, ki jim je bistveno težo dal odbor za notranjo politiko, pa moram reči samo to, da me veseli, da je tokrat tudi vlada Republike Slovenija priznala, da so lokalne volitve, izvedene na podlagi dosedanjih zakonov, torej lokalne volitve 1994. leta in pa lokalne volitve 1998. leta, bile ljudem predstavljene zmotno in da si je končno tudi vlada pred tretjim poskusom lokalnih volitev oziroma pred tretjo izvedbo lokalnih volitev priznala, da v prejšnjih dveh ni bilo osebne note oziroma osebne teže kandidata in pa možnosti njegove izbire. Predloga zakona predvsem zaradi točke glasovalne pravice oziroma izključno zaradi točke glasovalne pravice tujcem v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Zupanova, Nova Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, predstavniki vlade, spoštovani zbor! Res je, da se vladi mudi s sprejetjem tega zakona. Potrebno ga je uskladiti s pravnim redom Evropske unije. Gre namreč za ureditev pogojev za uveljavitev volilne pravice na lokalnih volitvah državljanov Evropske unije, ki prebivajo v Sloveniji, niso pa naši državljani, pa seveda zaradi uskladitve z ustreznimi zakoni, ker so lokalne volitve že pred vrati. Bistvena sprememba je namreč ta, da dobijo pravico tujci voliti na lokalnih volitvah in tudi pravico kandidirati za občinske svetnike, za župane pa bodo lahko še naprej kandidirali le slovenski državljani. Vlada to utemeljuje z uskladitvijo s pravnim redom Evropske unije, kar pa drži le deloma. Direktiva zahteva samo aktivno volilno pravico, in to le za državljane Evropske unije. Glede pasivne volilne pravice pa direktiva dopušča odstopanje pri vodilnih izvršilnih funkcijah. Vlada svojo radodarnost pri dodeljevanju volilne pravice, ki je ena temeljnih državljanskih pravic, ki že po definiciji pripadajo le državljanom, utemeljuje s 43. členom ustave. Ta člen v tretjem odstavku določa, da zakon lahko določi, v katerih primerih in pod kakšnimi pogoji imajo volilno pravico tujci; kdaj in zakaj pa se sprejmejo takšna določila, pa je vsekakor politična odločitev. Dejstvo je, da bi naša država državljanom Evropske unije volilno pravico lahko podelila šele ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Lahko rečemo, da vlada deli pravice vnaprej, še preden je to potrebno. Vendar pa menimo, da v tem primeru na jesenskih volitvah ne bi volilo tudi okrog 13.000 tujcev, ki niso iz držav Evropske unije, živijo pa v Sloveniji. Z vloženim amandmajem želimo, da bi le državljani Evropske unije pridobili volilno pravico na lokalnih volitvah. Predlog zakona želi odpraviti še nekatere pomanjkljivosti, na primer v zvezi z razpisom predčasnih lokalnih volitev. Zakon o lokalni samoupravi določa, da državni zbor, če razpusti občinski svet, tudi razpiše predčasne volitve. Zakon o lokalnih volitvah pa določa, da razpiše predčasne volitve župan. Predlog sprememb to neskladje ureja tako, da določa, če hkrati odstopi večina članov občinskega sveta, razpiše predčasne volitve občinska volilna komisija. Menimo, da bi bila boljša takšna rešitev neskladja med obema ureditvama, po kateri bi predčasne volitve še vedno lahko razpisal župan, če pa bi bil tudi ta razrešen, pa bi razpisala volitve občinska volilna komisija. V tem smislu vlagamo tudi amandma. V zvezi z nadomestitvijo na proporcionalnih volitvah izvoljenega člana občinskega sveta, situacijo, da je članu občinskega sveta prenehal mandat in noben kandidat z iste liste noče sprejeti funkcije, zakon o lokalnih volitvah določa, da se izvedejo nadomestne volitve. Zakon o lokalni samoupravi pa določa, da takega člana nadomesti drug kandidat. Predlog zakona to kolizijo odpravlja tako, da določa: "Če kandidat, ki je postal član občinskega sveta po nadomestnih volitvah za preostanek mandatne dobe, v osmih dneh ne sporoči, da sprejema funkcijo, se ta pravica prenese na naslednjega kandidata z iste liste kandidatov. Če takega kandidata ni, ga nadomesti kandidat z istoimenske liste v volilni enoti, v kateri je imela lista največji ostanek glasov v razmerju do količnika v volilni enoti." Posebej za ta zakon lokalne skupnosti niso dale svojega mnenja, čeprav obravnava določene spremembe, zlasti v zvezi s preferenčnimi glasovi, ki v praksi ne pomenijo korekture vrstnega reda kandidatov na listi. O tem smo veliko razpravljali tudi na matičnem odboru. Predlagatelj je želel s spremembo doseči boljšo rešitev glede legitimacijskega kvoruma števila volivcev. Personalizacija volilnega sistema na podlagi preferenčnega glasu naj bi bila tudi načelo večinskega volilnega sistema Ali predlagatelj res tako misli, saj vemo, kako je bil večinski sistem izničen in izigran? Ali res daje preferenčni glas najboljšo možnost za pluralizacijo oziroma razpršenost glasov v občinskem svetu in pravi odgovor na izvedbo sklepa državnega zbora s strani vlade o enakomerni zastopanosti vseh območij občine v občinskem svetu? Kakšna je prava formula in ali volivci sprejemajo takšno rešitev, bo pokazala praksa. Le-ta pa kaže, da tudi volilna tehnika, volilni material, izračunavanje mandatov in podobnoje marsikje in marsikdaj problematično. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kebrič, DeSUS. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister in kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini pa bom opustil vsako leporečje in zavlačevanje tega problema. Pred nami je predlog spremembe volilnega zakona za lokalne volitve oziroma volitve v lokalno samoupravo. Osredotočil se bom na tri zadeve. Prva zadeva je v 1. členu, in sicer drugi odstavek, ki pravi, da imajo tudi tujci oziroma člani EU s stalnim oziroma več časa obstoječim prebivališčem v Sloveniji volilno pravico. Mi smo že ob nastopu za državljanstvo nasprotovali ter pravici, kajti menimo, da je zadeva naša. Dokler ne bomo v EU, naj nam drugi ne krojijo naše nacionalne enotnosti, svobode, odločanja in naj nimajo vpliva na naše odločitve oziroma naj nimajo pravice soodločanja. Bistvo problema je v tem: Kdo lahko danes zapiše, da bomo res leta 2004, tako kot so predvidene te volitve, v Evropski uniji? Če mi tako jamstvo dajo, potem bi se s tem eventualno v naši poslanski skupini strinjali. Dokler pa takega jamstva ni, menimo, da naj vstopi ta odstavek takrat v veljavo, ko bo Slovenija v Evropski uniji. Če se osredotočim na drugo zadevo, in sicer 4. člen, ker govorimo o preferenčnem glasu in ker se govori oziroma ker že imamo na mizi razne amandmaje. Naše stališče je naslednje. Če hočemo v lokalni samoupravi volivcem občanom približati demokracijo in njihovo možnost demokratičnega odločanja, potem jim moramo to možnost na način preferenčnega glasu tudi omogočiti. Dosedanja odločitev 50% 1 glas je čisto praktično in teoretično omogočala, da je na celi listi, če govorimo o mestnih svetih, ki imajo celo 45 članov, ali občinski sveti z nižjim številom članov omogočala izvolitev samo enega. Ni bilo primera v prejšnjih volitvah, da bi kdo na ta način v Sloveniji bil izvoljen. Zato v naši poslanski skupini, ko smo prisluhnili mnenju volivcev, vsaj tisti, ki se mnogo "krečemo" in pogovarjamo z občani in državljani, smo prišli do naslednjega zaključka. Volivci pravijo tako. Na tej listi mi na prvem, drugem ali tretjem, ni važno katerem, mestu ta ni všeč iz teh ali drugačnih moralnih ali drugih razlogov, zato te liste enostavno ne bom volil. Volil pa bi, če bi imel možnost izvoliti iz te liste tistega, v katerega imam veliko zaupanje. Prvič, da bo, ker je šel na to listo te politične stranke, ker mi je ta politična opcija všeč oziroma me preprečuje, da bo zagotavljala izpolnjevanje tistih interesov, ki so tudi mojiinteresi, zato sem pripravljen, da podam preferenčni glas tistemu, za kogar imam največje zaupanje, ne glede na to, na katerem mestu na listi se nahaja. Na drugi strani se strinjamo s tem, da se lahko da preferenčni glas na listi tudi samo enemu. Ne strinjamo se z nobenim pragom. Kajti govorice, pa naj ne bodo v slabem smislu povedane, med volivci so naslednje. Tisti prvi ali drugi, če lista dobi, bom teoretično povedal, samo dva mandata, bosta ta dva do smrti občinska svetnika, ker jih pač ta lista vedno postavi iz takih ali drugačnih razlogov na prvo in drugo mesto. Zakaj ne damo možnosti, da se volivci odločajo brez ozira, ne sprejemamo argumenta, ja, lista, sigurno stranka ve, v koga ima največje zaupanje, zato ga postavlja v prvo, drugo, tretjo, četrto mesto in tako naprej, računajoč, da bo dobila toliko mandatov. Zato zaključujem s tem, da ne bomo glasovali za noben amandma, ki spreminja osnovno besedilo predloga, da velja preferenčni glas, tako kot je v osnovnem predlogu zapisan. Tretja naša pripomba se nanaša na 26. člen, ker, če boste pogledali konkretno, nagrada za določene funkcionarje volilnih komisij, odborov in tako naprej. Ne strinjamo se in poudarjamo, razmislite, kolegice in kolegi o tem, zakaj pa od te nagrade, od tega nadomestila, lepše rečeno, ne bi bila plačana dohodnina. Zakaj ne? Ali smo neenakopravni člani? Ali bomo v državnem zboru zopet delali takšne in drugačne izjeme? Pred zakonom, pred ustavo bodimo, tako kot je zapisano, vsi enaki, in zato naj vsak plačuje tisto dohodnino tudi od določenih nadomestil ali takih ali drugačnih prihodkov. Menimo, ker bomo v kratkem imeli rebalans proračuna - ker sem v imenu poslanske skupine že takrat izpostavljal, da moramo gledati ne samo, kako trošimo, ampak tudi, kako bomo polnili ta naš proračun. To se pravi, da se ne moremo strinjati z neenakopravnostjo, da se od teh nagrad oziroma nadomestil ne plačuje dohodnine. Hvala za vaše poslušanje.
Hvala. Besedo ima gospod Štemberger, Stranka mladih.
Hvala za besedo. V Stranki mladih Slovenije podpiramo večino predlaganih sprememb zakona o lokalnih volitvah, ki ga usklajujemo s pravnim redom Evropske unije. Ker pa se je v praksi uporabe zakona o lokalnih volitvah v preteklih letih predvsem v delu, ki določa vpliv preferenčnih glasov na izid proporcionalnih volitev, pokazalo, da so te določbe nujno potrebne korektur, v Stranki mladih Slovenije menimo, da je potrebno, da to storimo v tej noveli zakona. Predlagatelj se je odločil, da podlago direktive Sveta Evrope, ki določa, da morajo imeti državljani članic Evropske unije, ki imajo stalno prebivališče v drugi članici, na lokalnih volitvah tudi aktivno volilno pravico, razširi tudi na vse ostale tujce, ki imajo stalno prebivališče v Sloveniji. Odločitev, da bodo imeli tujci s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji na lokalnih volitvah aktivno in pasivno volilno pravico, razen pri volitvah župana, kjer naj bi imeli samo aktivno volilno pravico, v Stranki mladih Slovenije podpiramo, saj menimo, da je osnovna naloga vsake mlade demokracije doseči čim višjo stopnjo politične kulture in demokratičnosti in da je prav, da se z uvedbo te pravice postavimo ob bok večini držav članic Evropske unije, ki to pravico tujcem že omogočajo. Kot sem v uvodu že omenil, v Stranki mladih Slovenije menimo, da je nujno potrebno v zakonu popraviti določbe, ki opredeljujejo upoštevanje preferenčnih glasov pri proporcionalnih volitvah v občinske svete, saj so določbe veljavnega zakona v praksi popolnoma onemogočale vpliv preferenčnih glasov na izvolitev kandidatov, kar dokazuje tudi dejstvo, da do sedaj na tak način še ni bil izvoljen noben kandidat. V Stranki mladih Slovenije bomo zato podprli predlog amandmaja matičnega delovnega telesa, ki po naši oceni predstavlja najboljši kompromis v iskanju rešitve, da se poveča vpliv preferenčnih glasov. Tretjinski prag za upoštevanje preferenčnih glasov je v primerjavi s sedanjim absolutnim občutno nižji, kot sprejemljivo pa ocenjujemo tudi mejo 15% glasov kot pogoj, da kandidat prehiti na s strani stranke določeni kandidatni listi prvega kandidata. S tem amandmajem bomo omogočili tudi tistim izrazito dobrim kandidatom, ki so nizko uvrščeni na strankarski listi, da so kljub temu izvoljeni. Predlagani amandma pa po naši oceni še vedno zadovoljivo dopušča, da se v okviru znotraj strankarske demokracije določi nek prioritetni vrstni red kandidatov, ki jih preferira stranka. Skratka, v Stranki mladih Slovenije bomo predlog sprememb zakona vključno z dopolnilom matičnega delovnega telesa k četrtemu členu podprli. Hvala.
Hvala lepa. To so bile predstavitve stališč poslanskih skupin, pisnih prijav k razpravi nimam, zato bomo vse nadaljnje razprave omejili na pet minut. Prvi se je prijavil gospod Lavrinc.
Hvala lepa. V prvem delu bo to tudi nekoliko pojasnila, namreč, s strani oziroma iz ust gospoda Pečeta sem slišal neke blodne strahove, ki jih na seji ni bilo, zato seveda o njih nisem mogel poročati. Namreč, o členih, ki so bili tu omenjeni kot sporni za Slovensko nacionalno stranko, seveda na odboru ni praktično bilo besede. To je prvo. Drugo, bom rekel, da včasih, ne samo da težko poslušam, ampak preprosto ne morem verjeti, da sem v slovenskem parlamentu ob takih izjavah in teh je zadnje čase vedno več. Rekel bi še tole. Torej, civilizacija, dragi gospodje iz Slovenske nacionalne stranke, se ni ustavila v rodovni skupnosti, ampak gre naprej. In ljudje - govorim poudarjam, z veliko začetnico -, Ljudje, ki živijo tukaj, ustvarjajo tukaj,tukaj plačujejo davke, imajo otroke in tako naprej, naj bi po naši verziji, po vaši seveda ne, soodločali o lokalnih zadevah. Dragi gospodje, preberite si 21. člen zakona o lokalni samoupravi in poglejte, o čem naj bi soodločali. Ne noreti, da bodo sedaj upravljali to državo, upravljali z narodom in takšne stvari. To je, prav zgubim kontrolo, ko se na tak način te stvari predstavljajo. Sam bi povedal še to. Sam sem vložil en amandma, ampak seveda kasneje, ko je odbor že imel sejo in zato ga tudi nismo mogli obravnavati. Poznam dovolj od blizu, kako delajo občinske volilne komisije in volilni odbori in tako naprej. Tam glavno težo pravzaprav tajnik odpelje, tudi največ dela ima in to vsi vemo. In zdaj se to ureja tukaj tako, tam drugače. Zato sem preprosto predlagal, da se tam zraven, ko se govori o nagradah, da se zraven doda še tajnike, ki pa po moje tudi večji del naredijo. In še nekaj o nagradah. Zakaj tudi tam, kjer so sodniki, sodnikov ne morete dobiti? Zato, ker je to vezano na župansko plačo. Saj sodniške plače so pa daleč višje in je stvar seveda potem v tem primeru diskutabilna. Glede 4. člena oziroma tega preferenčnega glasu. Ta ne bo nikoli dober za nikogar zato, ker gre pač tako, da so tukaj manjše občine, so srednje občine in so velike občine. V velikih občinah in tam seveda, kjer se niso potrudili, pa naredili kolikor toliko primerljivih volilnih okrajev seveda, se ta stvar "sfiži". Tam tudi, bi rekel, če napišemo pet procentov, kot ta prvi prag, je to preveč, ker so tisoči glasov. Za male občine, seveda, je pa to preveč, ker potem pa res že ena družina potem nekoga izvoli. Zakaj sploh to tehtanje? To je treba povedati zato, ker po eni strani je strah, da bi se stranka na terenu dobesedno razbila v takem primeru, zaradi tega, ker tisti, ki so bolj pridni in so ponavadi potem tam kot na prvih mestih, recimo, zavoljo preferenčnega glasu ne bi prišli v občinski svet in tako dobimo nekoga tretjega. Po drugi strani je pa to spet tako, da na en način je pa le treba preprečiti to, kar se je zdaj dogajalo, da so se vlekli razni - in tukaj ni bilo razlike -, športniki, zdravniki, ne vem kaj vse; skratka, ljudje, ki imajo velik ugled in ga niso pridobili v politiki, seveda so vabili glasove. Garancija je pa bila, če si jih postavil na zadnje mesto, da ne bodo izvoljeni. Sam sem imel tak primer v Kamniku in vem, kako je to izgledalo. Torej za to, seveda, se bom zavzel, podpiram, zdaj sem videl, tukaj na mizo je prišel še boljši predlog, kar se tiče 4. člena. Podpisali so ga, mislim, da je prvopodpisani Tone Anderlič; in apeliram tudi na druge, da v to smer razmišljajo. Hvala lepa.
Replika, gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Repliciral bom gospodu Lavrincu, ki ne razume, da je tukaj slovenska država in da v Sloveniji naj bi najprej Slovenci živeli in bivali in ustvarjali in tiste ustvarjene darove tudi uporabljali za svojo korist in za svoje dobro, ne pa, da se gremo tukaj neko socialno državo, kjer bomo potegnili noter z vseh koncev in krajev kogarkoli. Namreč, dejstvo je, ko je govoril o "blodnih strahovih" gospoda Pečeta, bi jaz rekel, da če ima kaj "blodnega" katera stranka, zagotovo ima to Liberalna demokracija Slovenije in obenem tudi Združena lista in še posebej minister, ki govori, gospod minister za notranje zadeve, Rado Bohinc, ki hoče skozi ta zakon pripeljati noter 83 tisoč novih volivcev, ki so v Sloveniji trenutno tujci in ki bodo takrat volili za Združeno listo. Jasno, 83 tisoč volivcev prinese 9 novih poslancev. In to je edina, edina želja, ki jo hoče gospod minister skozi ta zakon pripeljati. Jasno pa, da Liberalna demokracija to podpira, kajti to bo v koalicijskih zadevah prineslo dodatnih toliko in toliko ljudi. Kajti ne bo se nehalo pri lokalnih volitvah, lokalne volitve so začetek, kasneje bo šlo naprej na državnozborske volitve. Dejstvo je, da v primeru, če vstopamo v Evropsko unijo in če dovoljujemo članom Evropske unije oziroma državljanom držav iz Evropske unije, da imajo volilno pravico tudi pri nas, bodite prepričani, da Evropa ne bo dala Slovencem pravice voliti v Nemčiji, Italiji, v Avstriji ali kje drugje. Ampak dobro, če ste že tako pokleknili, ni treba poklekati še naprej. Da bo pa vsak Kitajec, ki bo na črno prišel v Slovenijo, bo dobil zraven še volilno pravico. Saj bo vas bo Evropa po prstih. In še nekaj. Že včeraj ste govorili o enih čudnih nakanah Slovenske nacionalne stranke, vendar bi vas opozoril za včerajšnjo debato, o ciganu in o Romu. Povedal vam bom, da Slovar slovenskega knjižnega jezika besede "Rom" ne pozna in kot besedo "rom" uporablja okvir. Piše pa pod definicijo "cigan", pod 1, piše: pripadniki iz Indije priseljenega ljudstva, navadno brez stalnega bivališča; in kot 2, slabšalno, zvit, lahkomiseln ali malopriden človek. Vendar slovenski slovar slovenskega knjižnega jezika to definira tako. Vem, gospodje iz Liberalne demokracije, da bi naredili vse, da bi bili všečni nekaterim in določenim, vendar zaradi tega ni treba izničevati slovenskega naroda, slovenskega jezika in pa intencij tistih slovenskih državljanov, ki so se bili za Sloveniji bili pripravljeni boriti, so se borili in so se še pripravljeni. Ne tako, kot večina iz LDS-a. Hvala.
Gospod Jelinčič! Samo toliko si dovolim reči, da Cigan baron je opereta. V naši ustavi se pa uporablja termin Romi. To je bila podlaga za mojo opombo včeraj. Repliko ima gospod Lavrinc.
Vidi se, da je gospod Jelinčič od nekod pritekel in nima pojma, da smo pri zakonu o lokalnih volitvah. Mi ne govorimo o državnih volitvah in zato so bile žalitve in podtikanja na račun ministra in njegovih želja za Združeno listo neutemeljeni. Glede všečnosti oziroma silne želje po všečnosti Liberalne demokracije pa tole. Gospod Jelinčič, nikoli ne bomo tako poniglavo tekali za razno raznimi na novo izvoljenimi funkcionarji, kot se to vam dogaja v tujini, pa ste kljub temu zoper Nato. Še nekaj bom povedal. Tukaj gre za tiste, ki imajo stalno bivališče. Tisti, ki ponavljate zdaj neke, tudi neumnosti, če že hočete, vam povem: gre za ljudi, ki smo jim po postopku, ki ga imamo zapisanega in ni tako la-la-la, ampak je dovolj trd, dovolili, da med nami živijo, da delajo, da imajo otroke, da imajo družine in tako naprej. Za te gre. In ne tukaj kvasiti neumnosti. Drugo, tragedija je, če je toliko ljudi - to, kar je uporabil za to, da poslabša situacijo, gospod Jelinčič. Če med nami živi toliko tisoč ljudi, ki nimajo urejenega statusa - sram naj nas bo. Samo to naj rečem - sram nas bo. Da nismo sposobni teh stvari urediti, nas je lahko sram. Če so tukaj, živijo tukaj, delajo tukaj, skratka imajo družine, so ljudje. Potem je treba to urediti tako, kot je treba. Če so pa nezakonito prišli k nam, to je pa druga zgodba, druge službe, drugi postopki in tako naprej. In ne teh stvari mešati tako vedno, kadar komu kaj paše. Hvala lepa.
Hvala. Preden dam naprej besedo, bi samo želel opozoriti, da smo v prvi obravnavi in da v prvi obravnavi govorimo o ciljih zakona, da ne razlagam zdaj še enkrat. Repliko ima gospod Jelinčič in potem gospod Peče.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Najprej bi opozoril gospoda Lavrinca, da je slabo poslušal. Če bi poslušal, bi vedel, da sem rekel, začne se pri lokalnih volitvah in nadaljuje se pri državnozborskih. Morda pa gospod Lavrinc razume samo prvo polovico stavka, ker druge pač ne dojame, ker je morda stavek predolg, se bom trudil in uporabljal krajše stavke, gospod Lavrinc.
Brez žalitev, prosim.
Saj ne žalim, gospod podpredsednik. Ne žalim. O tem pač [[...]]
O tem jaz odločam.
Hvalim. Mislim, da še krajše stavke razume. Dejstvo je, da 83.000 državljanov ima stalno bivališče v Sloveniji in hočejo imeti državljanstvo, in zdaj jim bomo dali volilno pravico. To se ne dogaja nikjer na svetu. Po svetu so določene ovire, in če ne verjame, ne vem, kje je gospod Lavrinc slišal, da mi tekamo za nekimi funkcionarji po tujini. Ali tu misli, če nam kakšen LDS-ovec pobegne čez mejo pa se hoče tam predati, da ga ujamemo in dobimo? Ne vem. Vendar je pa dejstvo, da nobena država ne počne tega. Nobena država na svetu ne počne tega, edini smo. Pojdite si pogledat evropske dokumente, pojdite si pogledat neevropske dokumente, nikjer na svetu tega ni. Evropa zahteva omejevanje in večjo kontrolo, še posebej v zvezi s tem protiterorističnim bojem, ki si ga Liberalna demokracija tako zelo želi in se mu priključuje. Glede teh, za katere pravi gospod Lavrinc, da nas naj bo sram, ker bivajo v Sloveniji in ker nimajo ne vem česa vsega, predlagam gospodu Lavrincu, da vzame na svoj dom nekaj teh ljudi, pa ne bodo tekali po Sloveniji in bodo bolje živeli. Hvala.
Gospod Peče, replika.
Še enkrat hvala za besedo. Gospod Lavrinc, govorite neumnosti. Gospod Lavrinc, če so za vas neumnosti ohranjanje Slovenije in pa slovenstva, potem tudi sprejmemo besedo "neumnosti". Prepričani pa smo, da bi to ohranjanje slovenstva moral biti osnovni moto vsakega poslanca in ne v zameno za njegove najsi bo privilegije v okviru vlade Republike Slovenije ali pa zaradi njegovega občutka pomembnosti bil pripravljen prodati lokalno samoupravo in s tem funkcije, ki izhajajo iz lokalne samouprave. Govorite o "blodnih strahovih". Ja, mene osebno je strah, da če bomo sprejeli tak zakon, kot je ta, ki daje volilno pravico voliti in biti voljen tujcem, vsem, ne samo članom Evropske unije, tudi tistim izven, bomo s tem izničili namen lokalne samouprave. Kaj so naloge lokalne samouprave, si poglejte vi, in kdo jih je sposoben uresničevati - tisti, ki pozna probleme lokalne samouprave. Ne se zdaj zanašati na tistih nekaj "revežev", po vašem mnenju, sicer zelo bogatih, ponavadi članov vaše stranke, ki jih hočete na ta način vpeljati v odločanje, v organe lokalnih skupnosti. V Slovenski nacionalni stranki nočemo enostavno prevzeti te odgovornosti za izničitev in nekvalitetno delo organov lokalne skupnosti, predvsem v smislu korupcije. Zato temu nasprotujemo in samo lepo vas prosimo, da še enkrat premislite, ali je smiselno aktivno in pasivno volilno pravico dati tujcem, ob taki problematiki, kot jo imajo domače lokalne skupnosti. To je vse. Hvala.
Hvala. Repliko ima še gospa Potrata. Prosim.
Hvala za besedo. Prepričana sem sicer, da si bom zaslužila opombo ali opozorilo predsedujočega, ampak vseeno moram replicirati spoštovanemu kolegu Jelinčiču, ki se ob različnih priložnostih rad sklicuje na Slovar slovenskega knjižnega jezika. Dobro je, da bi vedel tudi to, kateri del besedišča slovenskega jezika ta slovar obsega. Zagotovo v njem zastonj iščete lastna imena, zato besede "Rom" za označbo pripadnika naroda ali narodnosti ni. Naj opozorim, da tudi razliko med "židom" in "judom", kar oboje uporabljamo v slovenščini, lahko išče samo kot pojasnilo za pripadnika vere, ne pa za pripadnika neke narodne skupnosti. Ne bom se pa spuščala v pojasnjevanje razlike poimenovanja "cigan" in "Rom". Gre za slabšalno oznako rabe "cigan". Pripadniki romske skupnosti poudarjajo, da je to zanje slabšalno, da pa govorim iz izkušnje pogoste uporabe Slovarja slovenskega knjižnega jezika, pa naj dodam, da gospod Jelinčič tudi Slovenca ne bo našel v Slovarju slovenskega knjižnega jezika, "francoza" pa samo kot orodje. Hvala.
Hvala. Vaše pričakovanje se ne bo uresničilo. Gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegici iz Združene liste bi še enkrat povedal, da pri besedi "cigan" imamo dve definiciji. Ona je navedla drugo. V prvi piše pa "pripadnik iz Indije priseljenega ljudstva, navadno brez stalnega bivališča". Še nekaj bi ji povedal. Glede na to, da Slovenca ni v tem knjižnem jeziku, ali potem lahko pričakujemo, da bo spoštovana kolegica v imenu Združene liste socialnih demokratov ob pomoči njihovega portparola, gospoda Krivica, predlagala, da se Slovence črta celo iz ustave.
Mislim, da je ta razprava zdaj odveč. Oprostite, to nima smisla! Govorimo namreč o povsem drugi stvari ta hip. Na razpravo že nekaj časa čaka gospod Sok. Izvolite, gospod Sok.
Hvala za besedo. Čeravno so te replike zanimive in jih je zanimivo poslušati, saj se človek nauči, kaj vse ne piše v različnih literaturah. Torej, rad bi razpravljal o 4. členu. Torej, vlada je predlagala, da bi zdajšnji zakon spremenili, in sicer da bi veljal, če pravilno razumem to dikcijo in ta predlog vlade, da bi vsak preferenčni glas odločal o izvolitvi. Rad bi opozoril, da pravzaprav imamo v tej državi večstrankarski sistem in torej politične stranke. Politične stranke so tiste, ki na lokalnih volitvah predlagajo liste in običajno je pač tako, da stranka na vrh liste uvrsti, bi rekel, svoje najbolj aktivne člane, na konec liste pa tiste manj aktivne. Če pa gledam ta predlog vlade, je pa tako, da bi potem po tem predlogu lahko lista dobila 100 glasov skupaj, nekdo pa bi dobil en preferenčni glas in bi potem tisti bil izvoljen v občinski svet. Torej, meni se, seveda,takšna rešitev zdi izredno sporna. Če ste s temi predlogi hoteli, bi rekel, nekako pripeljati v ta sistem lokalnih volitev večinski volilni sistem, potem ste pravzaprav imeli to možnost. Ustavno sodišče je naložilo parlamentu, da naj uzakoni večinski volilni sistem, pa tega niste želeli takrat narediti. Se pravi, sedaj spreminjati na takšen način in stremeti k nekakšni obliki večinskega volilnega sistema, se meni enostavno ne zdi modro. Zato iz tega razloga se mi zdi, seveda, amandma matičnega delovnega telesa boljši, je pa izredno komplicirano napisan. Ne vem, kako bomo našim volivcem obrazložili, da bo njihov preferenčni glas obveljal, če se bo za to odločila ena tretjina in če bo potem še, ne vem, posameznik dobil 15% vseh glasov, ki jih je dobila neka lista. Ne vem. Meni se zdi, da je to izredno komplicirano in pa težko obrazložiti. Veliko boljše je bilo seveda sedaj, ko je bila ta možnost preferenčnega glasu, ko smo lahko rekli volivcem: če dobi nekdo en glas več od polovice, glede na število, ki ga je dobila celotna lista, je izvoljen tisti, ne pa prvi z liste. Torej, do sedaj je veljal takšen sistem. To je, seveda, tak predlog matičnega delovnega telesa, je en popravek v nižanju števila preferenčnih glasov, je pa izredno komplicirano napisano. Torej, sam bi, če bi imel to možnost, predlagal, da se mogoče do tretje obravnave ta zadeva nekako bolj enostavno zapiše, da bi ljudje razumeli, za kaj pravzaprav gre. Kajti, večina ljudi še danes, čeprav že deset let imamo ta večstrankarski sistem, si ne predstavlja in ne razume, kaj bi naj bil to preferenčni volilni glas. Potem glejte, v 9. členu bi rad opozoril, do sedaj smo imeli napisano v zakonu, da je predsednik volilne komisije po možnosti izmed sodnikov ali pa ostali diplomiranih pravnikov. Sedaj se to črta. Rad bi vprašal, ali ste preverili možnost, da bi se lahko zgodilo, da bi v kateri od slovenskih občin, ne vem, ne bi rad našteval, ampak imamo zelo majhne nekatere občine, Solčava, Odoš in tako naprej, ali bi se lahko zgodilo, da sploh ne bi mogli imenovati predsednika volilne komisije. Ne vem, če mogoče nimajo nobenega sodnika ali pa diplomiranega pravnika. Prav tako mi ni jasno, zakaj bi naj občinska volilna komisija na predlog občinske uprave imenovala tajnika. To se meni ne zdi dobra rešitev. Do sedaj smo imeli rešitev takšno, da občinska volilna komisija imenuje tajnika izmed članov občinske uprave in to je bila sorazmerno dobra rešitev. Sedaj pa bi se naj to spremenilo in bi naj občinska uprava občinski volilni komisiji predlagala, koga si naj imenuje za tajnika. Kaj pa, če občinska volilna komisija tega ne bo želela storiti? Torej, tu lahko pridemo do nekih rešitev, ki se v praksi ne bodo dale izvajati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Kebrič.
Hvala za besedo, spoštovani navzoči. Repliciram spoštovanemu gospodu Soku v prvem delu njegovega izvajanja. Bistvo preferenčnega glasu si je treba pač malo pobliže pogledati, kaj prebrati, ni pa nič napak, če si kdo pusti pojasniti tudi tu v državnem zboru, če ne česa ne razume. Bistvo problema je namreč ravno v tem, kar naj bi ta amandma zadevo zakompliciral, da preprosti, pa mi naj oprostijo temu izrazu, volivec, se ne bo poglabljal v volilno zakonodajo v detajle in v teorijo in prakso, ampak če bi sprejeli osnovno besedilo zakona, bi vsakemu volivcu bilo jasno, ko bo dobil navodilo, da če hoče voliti stranko, obkroži tisto stranko, tisto številko, ki mu je po njegovem prepričanju najbližja ali pa je njegova politična opcija. Preferenčni glas pa bo imel samo možnost dati enemu iz tiste liste, katero je volil in tisti ne moremo vzeti, pa imamo vsekakor pravico absurden teoretičen problem in ni niti malo logično, da nekdo navaja, da je lista dobila 100 glasov, eden iz te liste pa en preferenčni glas, pa da bo izvoljen. Prvič, lista mora dobiti dovolj glasov po proporcionalnem sistemu, da sploh pride do mandata. Toliko mandatov bo dobila, kakršen je ta proporc po volilnem zakonu predpisan, na drugi strani pa je verjetnost, če bo lista postavila - recimo, govorimo samo za en primer, kjer se voli 20 občinskih svetnikov, 20 kandidatov, pa bo vsak od teh kandidatov delal reklamo za sebe, če bo želel biti izvoljen. Kajti, kot je iz prejšnje razprave tudi izhajalo, marsikdo spravi na svojo listo znana, pomembna imena, da naj bi nabirali politične glasove za listo, nimajo pa niti najmanjše želje ali namena sploh biti izvoljeni. Zato gredo na konec te liste, samo da pomagajo nabirati glasove. Preferenčni glas pa bo dal v volilni propagandi tisto orožje volivcem in pa kandidatom, da bojo povedali: za ta program se bom zavzemal - če govorimo o lokalnih volitvah, kar je predmet današnje razprave, to pa vemo, je bilo nekaj povedano: za socialo, za otroški vrtec, za ostalo, drugo, komunalo, infrastrukturo to, kar je občanom najbližje. Tistega, v katerega bojo imeli največje zaupanje, tistega bojo obkrožili, pa nikar se ne bojte, da bo kdo obkrožen samo od enega, pa da bo prišel v občinsko skupščino. Hvala.
Oba gospoda opozarjam, da to spada v drugo obravnavo, ne pa v prvo. Prosim, gospod Sok, replika.
No, bi se rad najprej zahvalil gospodu Kebriču, ker me je zelo veliko podučil. Vsega tega, o čemer je govoril, seveda nisem vedel. Tako se mu zahvaljujem, da mi je obrazložil, kaj pomeni preferenčni glas. Ampak v zakonu, ki je tu pred nami na mizi, seveda v prvem branju, piše točno to. Če bo lista dobila 100 glasov, seveda mora potem biti dovolj za en mandat. In bo eden iz te liste dobil, recimo, samo en preferenčni glas, potem bo izvoljen on. Pa če tudi bo na listi kandidiral iz tega razloga, ki ste ga vi omenili, in bo rekel: jaz ne želim biti izvoljen, želim pa pomagati tej politični stranki, napišite me na zadnje mesto. Torej, takšen predlog seveda pomeni uvajanje nekakšnega principa socialistične zveze delovnega ljudstva in pa vnašanje zmede v volilni sistem. Hvala.
Mi zdaj v tej razpravi, v prvi obravnavi o zakonu skušamo ugotoviti, ali gremo lahko naprej ali ne. Gospod minister, želite besedo ali lahko mi nekako zaključimo ta del? Prosim. Izvolite.
Če mi dovolite samo en stavek. Sicer kolega Jelinčiča sedaj ni tu. Jaz sem želel najodločnejše zanikati dve njegovi sodbi, trditvi. Mislim, da je prav, da to storim, da ne bi obviselo v zraku in bi morda koga navdalo z dvomom, da je vsaj trohica resnice v tem, kar je izrazil. Prva netočnost je ta, povezuje se z njegovo presenetljivo izjavo, da je predlog povzročen zgolj s političnimi interesi ene stranke. To a priori ne more biti res, ker takšen predlog, ne samo da bi bil povsem nedemokratičen, ampak tudi ne bi imel nobene možnosti na uspeh. Ampak ta njegova trditev se povezuje z drugo neresnico, ki je pa v tem, da nikjer, v nobeni državi na svetu nimajo tujci volilne pravice na lokalnih volitvah. Resnica je prav nasprotna. Mi smo izdelali analizo vseh evropskih držav in tu imam podatek za 12 držav, v katerih imajo volilno pravico tujci pod zelo različnimi pogoji. Ta volilna pravica se povezuje določuje z določeno dobo bivanja oziroma statusa bivališča, ki jim jih država podeli. Za Slovenijo je namreč, kot je verjetno poslancem znano, osemletno bivanje s statusom začasnega bivališča pogoj za pridobitev stalnega prebivališča. Stalno prebivališče je pa po našem današnjem predlogu pogoj za pridobitev volilne pravice. V 12 evropskih državah, kolikor smo jih analizirali, se ti pogoji gibljejo na mnogo nižji ravni, kar zadeva ta časovni pogoj. Gibljejo se med dva, tri, tam do pet let. Kar pomeni, da je Slovenija postavila razmeroma visok prag 8 let, kar je pogoj, iz začasnega v stalno bivališče, za pridobitev volilne pravice. Seveda pa je pridobitev volilne pravice za tujce civilizacijsko, kulturno in politično vprašanje in nima nič opraviti s trenutnimi kratkoročnimi parcialnimi političnimi interesi ene stranke. Naj ostane pri tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Ker nihče ne želi več besede, zaključujem splošno razpravo. Nadaljujemo ob 14.30.
Spoštovane, spoštovani! Pričenjamo s popoldanskim delom zasedanja. Obveščam vas, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 16. seje dne 29.5.2002 Miran Potrč od 17.00 do 17.30 ure in Branko Kelemina za popoldanski del seje. Ker bomo ugotavljali navzočnost, vas lepo prosim za pozornost. Ugotavljamo navzočnost v dvorani! Navzočih nas je 46. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Dr. Brejc je v dopoldanskem delu kot predsedujoči na predlog poslanske skupine Socialdemokratske stranke sprejel odločitev in tudi napovedal, da bomo ob 14.30 uri, torej ob pričetku popoldanskega dela zasedanja, na predlog poslanske skupine nadaljevali s tretjo obravnavo prekinjene 3. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi. Ker so kvalificirani predlagatelji želeli odmor in čas za pripravo amandmajev v tretji obravnavi [[...]]Gospod Sušnik, ste vložili amandmaje? Ta trenutek. Na klopi jih nimamo. Zato prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Na klop bomo vsak čas dobili amandmaje. Pred tem sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Ne, zato bomo počakali, da dobimo na klop amandmaje, ki jih je poslanska skupina Socialdemokratske stranke vložila v tretji obravnavi. Spoštovani, spoštovane! Ker bo očitno kopiranje kar številnih amandmajev, ki jih je poslanska skupina vložila, trajalo dlje časa, vloženi so bili pa ob 14.30 uri, zato jih na klopi nimamo. Če se strinjate, bi nadaljevali drugo obravnave prekinjene 4. točke dnevnega reda in seveda potem dokončali tudi 3. točko, da po nepotrebnem ne zavlačujemo. Hvala lepa. Prehajamo torej na drugo obravnavo prekinjene 4. točke dnevnega reda. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. O predlaganem sklepu bomo glasovali. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 45, proti štirje. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo torej na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 22.5.2002, na klopi pa imate tudi amandma na amandma odbora k 4. členu, katerega predlagatelj so štiri poslanske skupine. V razpravo dajem torej 1. člen in amandma poslanske skupine Nove Slovenije k 1. členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi razpravljal o 1. členu in amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije, ki predlagajo, da bi se beseda "tujci" črtala in bi se nadomestila z besedilom "državljani držav članic držav Evropske unije". Saj smo pri tej točki? [[...]] [[Medsebojni pogovor.]] [[...]] Pri tem bi ugotovil naslednje, da direktiva Sveta Evrope zahteva, da se za državljane članice Evropske unije, ki imajo stalno prebivališče v drugi članici, na lokalnih volitvah zagotovi aktivno volilno pravico. Vlada pa pravi, da gre za vprašanje civilizacijskih, kulturnih in političnih standardov oziroma politične presoje in gre torej preko te direktive in seveda vsem tujcem podeljuje to možnost. Rad bi vprašal eno zadevo in če je možno, bi prosil, če bi lahko dobil takoj odgovor. Namreč, v skladu s 43. členom ustave zakon določi, v katerih primerih in pod katerimi pogoji imajo volilno pravico tujci. Kriterij tega zakona pa je stalno prebivališče. To se pravi, po veljavni zakonodaji dobijo v Sloveniji tujci stalno prebivališče po osmih letih. Vprašal bi predstavnike vlade, ali mi lahko odgovorite na vprašanje, ali je možno, da bi se ta rok zlorabljal in da bi tujci dobivali prej stalno bivališče kot v osmih letih. V neformalnem pogovoru z nekaterimi kolegi v odmoru smo imeli na hodniku zelo žolčno debato o tem. Nekaj kolegov mi je zatrjevalo, da se to določbo v procesih zlorablja. Ali mi lahko odgovorite na vprašanje torej, ali se striktno držimo določbe, da šele po osmih letih življenja v Sloveniji tujec dobi stalno prebivališče? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. V odmoru sem dobil nekaj podatkov in tudi nekaj dodatnih informacij v zvezi s pridobitvijo statusa stalnega bivanja, ravno z zvezi z razpravo, ki je bila prej, ki je dala nekaj popolnoma netočnih številk v zvezi s tem. Ne bi rad rekel, da imate v obrazložitvi zakona številko. Približno 13.000 tujcev je takih, ki imajo dovoljenje za stalno bivanje. Ta podatek je star kakšne pol leta. Novejši podatek je natančno 14.400. Točno je, kar pravi cenjeni kolega Podobnik, da je rok za pridobitev dovoljenja za stalno bivanje po slovenskih predpisih nekoliko dolg in neprimerljivo dolg z roki, ki so v drugih državah. To sem povedal že prej. V drugih državah, imamo analizirane 12 evropskih držav, se ti roki gibljejo med 2, 3, tam do 5 let. To je, da bom zelo natančen, rok začasnega bivanja z dovoljenjem za začasno prebivanje. To pomeni, 8-letno neprekinjeno prebivanje na območju Republike Slovenije z dovoljenjem za začasno prebivanje ali zakonska zveza z državljanom Republike Slovenije tujca, ki ima veljavno dovoljenje za stalno prebivanje, ali tujca s statusem begunca, ali če obstaja interes Republike Slovenije. To je pogoj, povezan s pridobitvijo dovoljenja za stalno prebivanje. Dodatni pogoj, kot so vsi dodatni kumulativni pogoji, pa so zagotovljena sredstva za preživljanje, zagotovljeno primerno stanovanje, zagotovljeno zdravstveno zavarovanje inpa nekaznovanost. Če ni izpolnjen pogoj osemletnega neprekinjenega bivanja dovoljenje za začasno prebivanje ali zakonska zveza in tako naprej, potem takšno dovoljenje tujec ne more pridobiti. Ni pa to zadosten, ampak nujen pogoj. Zadostni pogoji so potem še ti okoli sredstev za preživljanje, primerno stanovanje, zavarovanje in podobno. Lahko bi ocenili - in pridružujem se tem možnim strokovnim ocenam -, da je ta rok sorazmerno dolg, to je današnja zakonska regulativa statusa tujcev. Če bi želeli ta rok spremeniti, bi morali spremeniti zakon o tujcih. Dejstvo pa je, da nikakor ni točno, da je tujcev s statusom, ki jih upravičuje na volilno pravico za lokalne volitve, 83.000. Ta podatek enostavno ne drži, sem ga preverjal. Točen je podatek na današnji dan 14.400. V letih od 1994 do 2001 je bilo letno izdanih dovoljenj za stalno bivanje pod tistimi pogoji, ki sem jih prej navedel, recimo leta 1994-317, pa potem 1995-308 in tako naprej. Dve, tri leta nazaj se ta številka giblje med 1.000 in 2.000 letno. To pomeni, govorimo o bistveno nižji številki kot tisti, ki je bila tu izrečena. Govorimo o približno 14.000 ljudeh z možnostjo rahlega povečevanja te številke v prihodnjih letih v odvisnosti od migracijske politike. Mimogrede naj povem, da je vlada pripravila dokument o resoluciji o migracijski politiki, ki se ukvarja tudi s temi vprašanji in bo v kratkem predložena državnemu zboru. Ampak ti kriteriji, ta standard, da tujci s stalnim prebivališčem imajo volilno pravico na lokalnih volitvah, to je evropski standard, civilizacijski standard, kulturni standard; politični standard, skratka, to je demokratična pridobitev v sodobni Evropi. Posebej bi povedal, da - to, kar sem že povedal in je tudi bilo poudarjeno - tu ne gre za pogoj, ki nam ga daje Evropska unija. Evropska unija pogojuje to samo za državljane iz članic Evropske unije, in da tu širimo ta standard v skladu z evropskimi civilizacijskimi dosežki.
Hvala lepa. Imam dva prijavljena k repliki, po sledečem vrstnem redu: najprej gospod Podobnik za repliko, nato gospod Jelinčič in dve razpravi. Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala lepa. Torej, zelo pomembno je, da je gospod minister navedel številko 14.400, in dajmo uporabljati potem to številko, mislim, da je to pomembno. Kolega Jelinčič je bil prej mnogo bolj ambiciozen in je govoril o mnogo višji številki. Moje vprašanje, gospod minister, je bilo intonirano nekoliko drugače. Čez nekaj točk dnevnega reda bomo imeli absolutne pa relativne pogoje za ustanovitev občin - poznate to, odločba ustavnega sodišča in tako naprej. Torej, moje vprašanje se je nanašalo na bojazen, na bojazen, da bi - osebno podpiram ta evropski kriterij, da imajo državljani Evropske unije v Sloveniji volilno pravico za lokalne volitve - moram pa priznati, da sem zaradi tega vprašanja bil skeptičen do tega, da nismo zapisali "državljani držav članic Evropske unije", ampak "tujci". S tem smo pač, kot tu piše, šli v smer nekih kulturnih, civilizacijskih in drugih standardov, ki naj bi bili lastni tudi Evropi, ne vsepovsod v Evropi, ampak tudi v Evropi. Ali je možno, da bi se na podlagi te določbe v letošnjem letu povečalo število tujcev v Sloveniji, ki imajo stalno prebivališče? Ali je osemletno bivanje absolutni pogoj, ali so vmes tudi interes države, zakonska zveza - oziroma ali bi lahko kdorkoli izrazil diskrecijsko pravico državnega uradnika in bomo drugo leto ugotovili, da je pa letos v Sloveniji dobilo status stalnega prebivališča 5.000 tujcev? To bojazen imam. In če bi se to zgodilo, pomeni, da je bila to predvolilna špekulacija. Sicer sem vas razumel, da to - nisem vas v celoti razumel, ali nam veljavni zakon daje to diskrecijsko možnost, tistim, ki odločajo o statusu stalnega prebivališča. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod minister Bohinc je govoril o 14.400 ljudeh, ki naj bi stalno bivali in ki naj bi lahko zdaj dobili tudi volilno pravico. Potem bi vprašal gospoda Bohinca, kako je mogoče, da je portparol Združene liste, gospod Matevž Krivic, bivši ustavni sodnik, v medijih navajal številko 83.000 in stal za njo. Spoštovani gospod minister, nikjer ni bilo objavljenega demantija ministrstva za notranje zadeve,da to ni res. Prvič, danes ste rekli, zdaj popoldne ste rekli, da to ni res. S tresočim glasom in z nervozo v glasu. Zato, ker mislim, da niste povedali prave številke. Nikakor ni tako enostavno, kot hočete predstaviti ta zakon. In ta zakon je daleč od evropskega, kakor pravite. Če želite imeti socialno državo, se zavedajte, da je to zapisano v slovenski ustavi, da je Slovenija pravna in socialna država, vendar je slovenska ustava pisana za slovenske državljane in državljanke, ne pa za ves svet. Gospod minister, na ta način bodo dobili možnost glasovanja tudi vsi tisti dvojni državljani, ki živijo ob meji s Slovenijo, in tudi tisti, ki nimajo slovenskega državljanstva, vendar bivajo na slovensko-hrvaški meji in hodijo na državne volitve na Hrvaško. Pri nas bodo pa lahko volili za lokalne skupnosti. In kaj se bo zgodilo potem? Počasi bo z blagoslovom slovenske vlade slovenski živelj izginjal in ga boste predali zopet v nekakšno bratstvo in edinstvo z ne vem katerimi južnimi narodi, kakor ste to enkrat že naredili. Zakaj smo se pa potem Slovenci osamosvojili? A zato, da boste pa zdaj vi na majhna vrata vozili noter ne vem koga vse? Kdo so tisti ljudje, za katere so mi zagotovili, da je samo ciganov na Štajerskem okoli 7.000, ki zahtevajo celo državljanstva, zdaj bodo dobili volilno pravico, ki od leta 1991 nimajo slovenskega državljanstva in katerih število se iz dneva v dan množi. Seveda bodo njihovi sonarodnjaki takoj poskrbeli in pričali, da so oni bili tam, kajti kot vemo, cigani nimajo stalnega bivališča- če pogledamo literaturo, na katero sem se prej zgovarjal, vsaj po večini ne. To so ljudje, ki so leta 1991 špekulirali s tem, ali bi vzeli slovensko državljanstvo ali ne, ker so pričakovali, da bo JLA udarila nazaj in bodo potem oni ostali čisti, ostali Slovenci bodo pa še naprej hlapci. V naši stranki smo strogo proti temu in bomo zagovarjali to vedno. Lahko, da izglasujete, in vem, da boste izglasovali, kajti takšna številka volilnih glasov prevaga marsikaj. In vam ni dosti do slovenskega in do slovenstva, ampak do vsega drugega in zato ste pripravljeni vse narediti.
Hvala lepa. Replike po sledečem vrstnem redu, gospod Rokavec, gospod minister in gospod Jerovšek. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Iz odgovora gospoda ministra nisem čisto jasno razbral, ali je bilo razumljeno, ali je osemletno bivanje tisti eden izmed absolutnih pogojev. Namreč, po informacijah, ki sem jih prejel - in to ne samo eno, jih je bilo še bistveno več -, pa obstajatudi verjetnost, da je možno pridobiti status stalnega bivališča, če ima zagotovljeno bivanje v stanovanju oziroma tako imenovano najemno pogodbo. Zato bi v zvezi s tem dejansko prosil za bolj ekspliciten odgovor. Ali je sklenitev zakonske zveze oziroma osemletno bivanje absolutni pogoj, ali samo relativni pogoj? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite. Minister, izvolite.
Rad bi odgovoril na dve vprašanji. Najprej morda z malo manj tresočim glasom ponovim številko, ki jo sicer ima kolega Jelinčič v obrazložitvi k temu zakonu zapisano, da se to nanaša na po tedanjih podatkih, kakšne pol leta nazaj, na 13.000 tujih državljanov, ki so pridobili status tujca s stalnim prebivališčem. Na pridobitev tega statusa se namreč veže volilna pravica. Torej ta številka je nekoliko narasla, zato sem povedal, da gre za podatek 14.400, ki je aktualen, ki je današnji, in o tej številki govorimo in o nikakršni drugačni številki. Ne morem komentirati številke, ki jo v kakšnem drugem kontekstu izreka gospod Krivic, ampak zanesljivo pa lahko demantiram kakršnokoli zatrjevanje, da je ljudi, tujih državljanov s statusom stalnega bivališča v Sloveniji več, kot sem povedal. Torej, več kot 14.400. To je podatek, ki gamoramo imeti pred očmi, ko se odločamo, da podelimo tem ljudem volilno pravico na lokalnih volitvah. To je prvi del vprašanja. Drugi del vprašanja se nanaša na razlago določila o pogoju za pridobitev statusa stalno prebivanje. To določilo imam pred seboj in ga interpretiram lahko na tale način. Pogoji so naslednji, jih bom še enkrat ponovil. Prvič, dovoljenje, veljavno dovoljenje za začasno prebivanje, osemletno neprekinjeno prebivanje na območju Republike Slovenije z dovoljenjem za začasno prebivanje - od tu naprej pa alternativno: ali zakonska zveza z državljanom Republike Slovenije, tujcu, ki ima veljavno dovoljenje za stalno prebivanje, ali tujcu s statusom begunca in verjetno naslednje, kar vas morda moti, ali če obstaja interes Republike Slovenije To pomeni, to je alternativno našteto. Zraven so pa kumulativno našteti še nekateri pogoji, to pa so zagotovljena sredstva za preživljanje, zagotovljeno primerno stanovanje, zagotovljeno zdravstveno zavarovanje in nekaznovanost. Če torej teh štirih razlogov ni, potem ni pomemben pogoj osemletnega neprekinjenega bivanja oziroma drugih statusov, povezanih z zakonci in tako naprej. To je razlaga določila, kakršno je sedaj v naši zakonodaji. Če obstaja sodba, da je to preveč restriktivno, da so ti roki predolgi, bo priložnost za razpravo o tem ob prej že omenjenem dokumentu, resolucija o emigracijski politiki, ki ga bo dobil državni zbor v naslednjih mesecih, kjer smo se prav s temi načelnimi vprašanji politike do priseljevanja ukvarjali z različnih zornih kotov. Mislim, da je zelo pomembno, da državni zbor o tem sprejme svojo opredelitev. Ponavljam pa, da tu ne gre za nikakršen politični manever ene stranke ali skupine; gre za tisto, kar je v praksi evropskih držav že dolga leta sprejeto. Pred sabo imam naštete države: Danska, Estonija, Finska, Irska, Madžarska, Islandija, Malta, Norveška, Nizozemska, Španija, Švedska, Velika Britanija - vse te države imajo v zakonih določeno volilno pravico za lokalne volitve tujcem z od dva do tri, do pet let stalnega prebivanja v državi. In po tem smo se zgledovali, ko smo se odločili za širši standard te pravice od tistega, k čemur nas zavezuje s svojo direktivo Evropska unija, ker le-ta se ukvarja zgolj z državljani in državljankami Evropske unije.
Hvala lepa. Imam še tri prijavljene k repliki in gospoda Brejca k razpravi. Replike po vrstnem redu, najprej gospod Jerovšek, potem gospod Battelli ter nato gospod Kebrič. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Tu smo sedaj priče medsebojnemu obkladanju dveh političnih strank, da gre za političen manever ene stranke oziroma druge stranke. Dovolite mi, da postavim tezo in sem nekoliko v dvomu, če ne gre dejansko za politične manevre, tudi ob tem tako resnem zakonu. Namreč, čisto možno bi bilo, da gre za spreten političen manever Združene liste in Slovenske nacionalne stranke. Namreč, objektivno obema strankama to predvolilno koristi. Vi se zavzemate kot ne vem kakšni zagovorniki, da boste podelili volilno pravico in državljanstvo vsem, ki so se slučajno znašli na ozemlju Slovenije, Jelinčič to seveda zelo ostro napada. In glede na to, da je bil gospod Jelinčič skozi dva mandata zelo blizu tej politični opciji in da izredno pozna notranjepolitično logiko in logistiko delovanja te stranke, domnevam, da nekaj na tem je. Namreč, gospod Jelinčič je izreden mojster za spreminjanje politične aritmetike volilnih rezultatov [[...]]
Gospod Jerovšek, lepo prosim, da nehate z ocenami poslanskega kolega, gospoda Jelinčiča, to ni predmet [[...]]
[[...]]Je predmet, seveda je - in pozna tudi vse finese, kako se [[...]]
Replicirati imate pravico na njegove izjave. Gospod Jerovšek!
[[...]]spremeni politična aritmetika. In je bil že v preteklosti pogosto v dogovoru s temi strankami oziroma s to politično opcijo, kako vplivati na volilne rezultate.
Gospod Jerovšek, opominjam vas, da prenehate ocenjevati gospoda Jelinčiča, imate pravico za razpravo.
Ne ocenjujem samo gospoda Jelinčiča, obe [[...]]
Potem vas drugič opominjam, da s tem prenehate.
Vem, da ste alergični, gospa, na to, ampak ravno to je pomembno, da razčistimo to pomembno zadevo.
Gospod Jerovšek, prosim, če nadaljujete z repliko o vsebini razprave naših poslanskih kolegov, drugače vam bom vzela besedo.
Gre za vsebino. Rad bi dejansko razčistil, koliko državljanov bo imelo oziroma koliko tujcev s stalnim prebivališčem bo imelo volilno pravico ob naslednjih volitvah. Dejstvo je, da je gospod Krivic dejansko uradni predstavnik Združene liste v marsikateri zadevi. In Združena lista molči na izzivanje oziroma na provociranje gospoda Jelinčiča se ne oglasi. V tej državi sem bil priča preveč volilnim prevaram. Vi veste, da je gospod Jelinčič, recimo, 1992. leta izredno napadal gospoda Miloševiča.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Jemljem vam besedo.
Če mislite, da imate [[...]]
Hvala lepa. Besedo za repliko ima gospod Battelli. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsednica. Popravek navedbe gospoda Jelinčiča za javnost, 63. člen ustave: "Protiustavno je vsakršno spodbujanje k narodni, rasni, verski ali drugi neenakopravnosti ter razpihovanje narodnega, rasnega, verskega ali drugega sovraštva in nestrpnosti." Zadnji odstavek 15. člena ustave Republike SLovenije: "Nobene človekove pravice ali temeljne svoboščine, urejene v pravnih aktih, ki veljajo v Sloveniji, ni dopustno omejevati z izgovorom, da je ta ustava ne priznava ali da jo priznava v manjši meri." Hvala.
Hvala lepa, gospod Battelli. Še dve, tri replike. Najprej gospod Kebrič, potem gospod Potrč in gospod Jelinčič.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, gospod minister! Podrobno, pozorno sem vas poslušal in dejali ste in sem si zapisal; interpretiral bom na ta način. Sprašujem vas: Ali obstaja še kakšen drug način ali samo ta, ki ste ga vi "izložili"?
Hvala lepa. Replika, gospod Potrč. IZvolite.
Hvala lepa. Najprej se nisem mislil javiti, ampak zaradi zaščite imena gospoda Krivica, ne Združene liste, ta se nima za kaj braniti. Bilo je govora, da je gospod Krivic portparol in bilo je govora, da je predstavnik v mnogih zadevah. Torej, vsi veste, da se on deklarira kot pravni zastopnik v primeru vatikanskega sporazuma in to je eno, edino in vse. Vse drugo, kar se tu govoriči, je zavestna laž, gospod Jerovšek, zavestna laž. In vsaj vas bi prosil, da je ne uporabljate, za gospoda Jelinčiča pa verjamem, da bo tudi določena dejstva sprejel. V zvezi z vsebinskimi vprašanji bi pa rad opozoril samo to. Žal je velika skupina živečih v Sloveniji, ki niso niti državljani, niti tujci mnogokrat, niti nimajo stalnega bivališča, prek svojih zahtev na ustavnem sodišču uspela z ugotovitvami ustavnega sodišča, da je treba ponovno oceniti njihov položaj. Takrat bomo v državnem zboru, deloma smo to s spremembami in dopolnitvami zakona že delali, deloma bomo s tem soočeni. Takrat bo pa o tem širšem vprašanju in o pravilnem ali napačnem ravnanju treba v miru sesti in govoriti, to pa s tem zakonom nima nobene zveze. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospodu Battelliju, ki je bral sicer dva člena slovenske ustave, 15. in 63, s čimer se popolnoma strinjam, vendar je malo zgrešil smer. Moram bi prebrati 3. člen ustave in to drugi odstavek slovenske ustave, kjer piše: "V Sloveniji ima oblast ljudstvo, državljanke in državljani jo izvršujejo neposredno in z volitvami po načelu delitve oblasti na zakonodajno, izvršilno in sodno." Še enkrat bom prebral, gospod Battelli. Državljanke in državljani - torej, Republike Slovenije, ne ne vem katere druge države - jo izvršujejo, oblast namreč, neposredno in z volitvami. Še enkrat, to se pravi: državljani in državljanke Slovenije izvršuje oblast neposredno in z volitvami. Ne pa, ne vem kdo, katerikoli državljani ali nedržavljani. Hvala lepa.
Hvala lepa. In zdaj ima besedo za razpravo gospod Brejc. Izvolite.
Hvala lepa. No, jaz bi želel najprej povedati, da podpiram amandma, ki ga je vložila Nova Slovenija, ki govori o tem, da imajo državljani držav članic Evropske unije volilno pravico, ne pa tujci. Mislim, da je ta zožitev pravic nujna iz več razlogov. Najprej bi spomnil na to, da je vlada sama v ciljih, v točki 2 napisala, citiram: "Cilji predlaganega zakona, da se uredi volilna pravica na lokalnih volitvah za državljane članic EU." Tako, je nekako iz tega mogoče sklepati, da gre vendarle za to tendenco. Res je, da potem v nadaljevanju tega poglavja, Volilna pravica tujcev, vlada govori o tem, da je širjenje tega pojma na tujce stvar civilizacijskih, kulturnih in političnih standardov oziroma politične presoje. In za to tudi gre. Mislim, da je to stvar politične presoje. Res je to tudi stvar kulturnih in drugih standardov. Imate prav. Vendar moramo mi kot država, ki je v nekem posebnem statusu ta hip in ki gotovo ni tako čvrsta in stabilizirana, da bi si lahko privoščila več, kot si lahko privoščijo druge velike države, vendarle ponovno premislila, ali so takšne formulacije v korist državljank in državljanov Slovenije. Sam, mislim, da niso. Tako široka dodelitev volilne pravice ni - je sicer, to je pozitivna diskriminacija na nek način -, ampak mislim, da po drugi strani pa postavlja v neenak položaj državljane Slovenije. Kljub vsemu. Opozoril bi še na nek drug vidik. Mi bomo v kratkem, čez leto, dve, čez dve leti imeli volitve, vsaj upam, v evropski parlament. V proceduri je že zakon o volitvah v evropski parlament. Tam se bo postavilo vprašanje, ki je sedaj - tisti, ki v konvenciji sodelujemo, se pač kar naprej srečujemo s tem pojmom: pojem evropskega državljanstva, "Europeancitizenship", kjer se predvsem poudarja to državljanstvo Evrope, ne pa države. In s tega zornega kota je amandma, ki ga daje Nova Slovenija, še toliko bolj utemeljen, ker poudarja pripadnost eni novi ideji. Ne komurkoli. Ne Američanu, ki tu živi toliko in toliko časa, namenoma uporabljam primer Američana, ne pa nekoga drugega. Zakaj bi on imel neko volilno pravico, ko ni državljan Evrope? Tako mislim, da je pretirano dajati tako širino, tako da vas prosim, da ponovno o tem razmislite. V Socialdemokratski stranki smo mnenja, da je rešitev, kot jo je predlagala Nova Slovenija, dobra, mi pa lahko kasneje, ko bomo dozoreli, ko bomo imeli zadostno moč, kasneje razširimo to pravico pa rečemo: ne zgolj državljani Evrope, ampak tudi drugi. Ampak za to imamo še čas. Pravzaprav imamo čas tudi za evropske državljane, mislim državljane članic Evropske unije. Ampak dobro. Mi smo tu pohiteli, jaz nimam nič proti temu, vendar pa mislim, da je to pa res pretirano. In nam ne koristi. Dejansko ne koristi interesom Slovenije. In če smem še nekaj reči. V odmoru smo se pogovarjali o poteku teh sej zadnjih nekaj mesecev in ugotovili, da v državnem zboru vse stranke, razen ene, se mi zdi, smo se dogovorili, da bomo dali prednost evropski zakonodaji. Tu pa zdaj poslušamo dneve in dneve razprave, ki nas oddaljujejo od tega, da bi to evropsko zakonodajo sprejeli v rokih, za katere smo se vsi skupaj zavezali. Meni je žal, da moram kot opozicijski poslanec opozoriti na to, da se v tej hiši dopušča neskončno razpravljanje v vseh smereh, evropska zakonodaja pa ne bo sprejeta. In to, bojim se, nekomu ustreza, da bo na koncu rekel: ja, preprosto evropska zakonodaja ni sprejeta, torej ne izpolnjujemo pogojev za Evropo in bomo ostali tam, kjer si, upam, vsaj mi ne želimo. Tako da prosim, da vsi skupaj razmislimo o svojih razpravah in prispevkih k nekemu skupnemu cilju in da se izognemo razpravam, ki nikamor ne vodijo. Tu moram še eno stvar reči, ki mene, kadar sem predsedujoči, zelo moti. Na odborih, na odborih se ne razpravlja, ker ljudi ni, ko pa sem pridejo in na odborih niso bili, recimo Stranka mladih je že tak primer, so pa prvi govorniki. To je zame nemoralno navsezadnje. Jaz nisem dolžan poslušati vsega tega. In še to povem. V tem zboru se ponavljajo razprave z odborov. Zakaj pa imamo sploh delovna telesa potem? Ukinimo delovna telesa in imejmo tu razpravo, ker je škoda časa. Čas bo minil, mi pa ne bomo sprejeli zakonodaje zaradi naše lastne nesposobnosti. Oprostite za ta zadnji del.
Hvala lepa. Opravičilo je bilo res na mestu, ker je, dr. Brejc, vaša razprava zagotovo sodila na kolegij predsednika državnega zbora. Želi še kdo razpravljati? Gospod Vučko, izvolite.
Hvala lepa podpredsednica. Jaz seveda razumem te pomisleke z ene in druge strani, vendar sam pa to določbo, ki je zapisana, jemljem povsem drugače. Gre za vprašanje, ali ima tujec, ki stalno živi in po nekem zakonu, po pravilih pridobi stalno bivališče v naši državi, pravico pri upravljanju lokalnih javnih zadev. Kdorkoli, kdo lahko v tem parlamentu seveda, zanika pravico tujcu, ki plačuje davščine in vse ostalo, živi v nekem kraju, lahko je celo poročen s slovensko državljanko - ali on nima potreb po skupnem urejanju lokalnih zadev? Ali ima pravico kaj reči o tem, kje se bo zgradil pločnik, ali ima pravico odločati o tem, ali vsaj soodločati o tem, kam se bodo odvažali komunalni odpadki - govorim o lokalnih javnih zadevah? In še nekaj, gre za strah, v smislu velike oči majhnega Kitajčka, saj tujca bodo volili volivci, in če je ta priljubljen, če je zgleden tujec in če je v nekem lokalnem kraju, bo moral dobiti toliko in toliko glasov, da bo sploh lahko postal član nekega občinskega sveta. S tega vidika se meni ne zdi nič sporno, ostali pa imajo seveda lahko pomisleke. Bojim pa se, če bi zapisali tudi tako, kot predlaga amandma, da bi šli v neko diskriminacijo nasproti - na kakšni osnovi pa mi lahko v tem momentu, če še nismo člani Evropske unije, delamo diskriminacijo nasproti ostalim tujim državljanom; tujcem s stalnim bivališčem, tako bom rekel - tujcem s stalnim bivališčem v nekem območju. Zakaj bi jih potem diskriminirali? Mislim, da je na to pri nekem drugem zakonu tudi sekretariat opozarjal, da si tega pač ne smemo privoščiti. Tako da gre tu za to, ali bomo ta standard uvedli ali pa ne.
Hvala lepa. Še dve repliki, najprej gospod Battelli, potem gospod Rokavec. Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa. Ne glede na to, da nekatere ureditve ne poznajo instituta stalnega bivanja, poznajo samo začasno in naslednji korak je državljanstvo. Mi pa imamo stalno bivališče, ki traja osem let, pogoji za državljanstvo so pa deset let, razen če ne gre za izredne primere, poenostavljam našo ureditev. Se pravi, zadeva, kot pravilno ugotavlja in ponavlja minister, je precej stroga, se pravi, ne glede na to. Kar zadeva Evropsko unijo, smo v nepremičninski, da tako rečem, zakonodaji naredili recipročno povezavo z Evropsko unijo iz znanih razlogov. Tu pa seveda ne gre za isti kontekst vprašanj in zaradi tega menim, da ta diskriminacija med državljani Evropske unije, ki tu bivajo, ki jih je pa med drugih strahovito malo, in tudi čudno je, primerjalno gledano z ostalimi državami kandidatkami, kako malo državljanov Evropske unije ima stalno bivališče v Republiki Sloveniji. Torej, ta podatek bi bilo tudi zanimivo pogledati. Skratka, ta povezava med pravico izvajanja oziroma oddajanja glasu za lokalne volitve in državljanstvom Evropske unije se mi ne zdi primerna. Kar pa zadeva splošen civilizacijski trend, ki se dogaja, seveda, ta se dogaja na način, kot smo slišali iz mnogih razprav doslej. Se pravi, širjenja participacije ljudi, ki za to tudi kaj prispevajo s svojim življenjem in bivanjem v danem okolju, in ta podton, ki ga je slišati in ki nekako spominja na neke pozive za Slovenijo, za izstop s civilizacijskega vlaka in kar na nek način spominja na tiste - za moje skromne pojme popolnoma nesprejemljive iz človeških in vseh ostalih razlogov -, se pravi zahtev, ki so se leta in leta ponavljale od strani določenih strank v parlamentu za odvzem državljanstev. Potem se je temu končno naredilo konec. Ampak ves ta kontekst, ki se tu vali, za moje skromne pojme kot nekaj grozečega, to po mojem mora biti - ne bom rekel, da stigmatizirano, ampak vsaj predstavljeno javnosti kot nekaj negativnega, kot nekaj kar ne odgovarja tudi civilizacijski izkušnji slovenskega naroda in tega prostora, katerega slovenski narod je sestavni del. Mi, ki smo kot antifašisti doživeli fašizem v lastni državi, morda tudi lahko rečemo o tem, ki smo se temu uprli - govorim seveda za svoje starše in stare starše in ne govorim osebno v tem smislu, ampak prav zaradi tega, ker takih primerov je bilo, hvala bogu, dosti.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, replika. Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod Vučko, jaz se strinjam z vami, namreč da tujci, ki živijo pri nas in tudi delajo, da tudi ustvarjajo za to državo. Ampak dejstvo je: vsi, kot vlada kot predlagatelj je danes priznala - in tudi zagovorniki predloga sprememb -, komu vse se bo omogočila volilna pravica, pač trdite, da dejansko se daje nekaj več in dejstvo je, da se daje nekaj več, kakor od nas zahteva Evropska unija. Sprašujem nekaj drugega, gospod Lavrinc. V koliko državah sveta pa imajo Slovenke ali Slovenci, ki so tujci, možnost volilne pravice na lokalnih volitvah? V zelo malo število držav. V zelo malo število držav smo pravkar slišali od gospoda ministra. Verjetno bi se morali najprej vprašati na tem segmentu.
Hvala lepa. Gospod Vučko, replika. Izvolite.
Jaz bom izkoristil repliko, da mogoče, ker se nisva razumela. Govorimo - in to bi bilo treba poudariti - o pasivni volilni pravici. Pravico voliti člana občinskega sveta, ki ga bo tujec, o katerem sva prej govorila in lahko greva v takšne ali drugačne primere tujcev s stalnim bivališčem. Običajno gre za tujce, ki imajo ob pogojih zakona preskrbljen vir preživljanja in tako dalje, ampak govorimo o pasivni volilni pravici. Se pravi, v čem je strah, da bi tujec s stalnim bivališčem ne mogel voliti neke politične stranke, člana občinskega sveta, ki mu odgovarja, ki bo v njegovem imenu zastopal tudi njegove interese kot nekega prebivalca nekega območja. Kolikor je meni znano, jaz imam teto v Nemčiji, je zelo močna slovenskega skupnost v Ingolstadtu in oni vedno sodelujejo na lokalnih volitvah, čeprav je slovenska državljanka v tujini in ima stalno bivališče.
Hvala lepa. Gospod Juri, replika. Izvolite.
Čisto na kratko kolegu Rokavcu. Vprašanje, ali smo mi sposobni, zreli, pripravljeni sprejeti take rešitve, ki so danes v Evropi in tudi drugje najbolj sodobne in napredne. Ali se teh rešitev bojimo in gremo po kapljicah? Če ocenjujete, kolega Rokavec, da je to v škodo slovenske države, lokalne skupnosti in njenih prebivalcev, seveda lahko razmišljate tako naprej. Jaz ocenjujem, da je to v korist lokalne skupnosti, ker če je tam tujec, ki ima tam stalno prebivališče, soudeležen v procesu lokalne demokracije, bo zagotovo tej skupnosti nekaj doprinesel. Izkušnje v najbolj naprednih državah govorijo temu v prid. Jaz predlagam, dajmo mi biti toliko pogumni, da tudi take izkušnje in take vzorne ureditve že danes definiramo. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da lahko zaključim s splošno razpravo ob 1. členu in amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju k 1. členu. Glasujmo! Navzočih nas je 75. Za je glasovalo 20, proti 34. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 36, proti 17. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je 1. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in o dveh amandmajih. V pregledu je amandma odbora, na mizi pa imate amandma na amandma odbora k 4. členu, katerega predlagateljice so poslanske skupine LDS Združena lista socialnih demokratov, SLS in DeSUS. O obeh amandmajih in 4. členu odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospod Anderlič, izvolite.
V imenu treh poslanskih skupin smo vložili amandma na amandma k 4. členu odbora za notranjo politiko. Najprej bi popravil obrazložitev, in sicer v predzadnji vrstici obrazložitve smo takrat, ko smo v amandmaju na amandma spremenili petino v četrtino, pozabili popraviti 20 na 25, tako da to popravljam sedaj, da je obrazložitev skladna z amandmajem na amandma. O tako imenovanem preferenčnem glasu je bilo veliko govora že ob predstavitvi zakona in izjasnile so se poslanske skupine ter posamezni poslanci. Želeli smo najti nek kompromis med tistim, kar je sedaj veljavno, torej med absolutno preferenco, ki jo mora dobiti kandidat za občinskega svetnika, torej 50% plus en glas, in pa med absolutno preferenco, ki je bila sedaj predlagana v spremembi zakona. Dejstvo je, da to, kar je bilo sedaj s to preferenco, je bilo tako rekoč resno zavajanje volivcev, kajti na nobenih volitvah do sedaj to ni bilo dosegljivo in, seveda, kakor na drugi strani je neko fetišiziranje strank skorajda pretirano in kakorkoli imamo večstrankarski sistem, seveda tega ne smemo uporabljati na način, da je to absolutna dominanta in nič drugega. Ker pa to na eni strani je problem, na drugi strani pa je tudi prav, da stranke oblikujejo kandidatne liste, da pa imajo volivci možnost najti tudi svojega kandidata na listi, ga obkrožiti, ga tudi izvoliti, je mogoče iskati rešitve vrazličnih smereh. Po tistem, ko je odbor tako rekoč soglasno pripravil amandma k temu členu, smo ugotovili, na osnovi preračunov in pa izkustvenih metod ter nekaterih analiz, ki smo jih napravili tako domačih volitev kot tudi nekaterih primerjav, menimo, da bi znižanje tega kvalifikacijskega praga s tretjine na četrtino - še to je visoko, ampak kljub vsemu - bilo prej dosegljivo in potem za posameznike še število 15, da zmanjšamo na 10%. Tako da je to na nek način kompromis in ga zato tudi podpiramo.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Že prej sem razpravljal o tem, tako da razprave ne bi ponavljal. Vendar bi predlagatelje samo nekaj vprašal. Glede na to, kar je bilo sedaj povedano, da je sedanji sistem dejansko zavajal volivce in jim nekaj obljubljal, česar v praksi ni bilo možno uresničiti, pa bi vas vprašal, ko ste pisali, bodisi odbor bodisi sedaj tri poslanske skupine, ta amandma, ali razpolagate s podatkom, da bi tako spremenjeni zakon pa zagotovil komu izvolitev - po do sedaj znanih podatkih na volitvah. Ali bi po tem amandmaju prišel kdo s preferenčnim glasom v občinski svet? Ker če ne, potem je to isto - nič drugega kot enostavno zavajanje, ki ga v praksi ni mogoče uresničiti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, replika. Izvolite.
Ne, samo pojasnilo oziroma odgovor na vprašanje. Ja, je odgovor. Pri manjših občinah to še bolj močno, pri večjih seveda manj. Tam, recimo, kjer so volilne enote narejene oziroma volilni okraji, je to še toliko bolj spet in tako naprej. Je to, tudi izračuni so bili narejeni, za nekatere, tako na preskok, občin.
Hvala lepa. Gospod Vnučec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. No ta predlog, če bi želeli res doseči, da bi dobili v občinski svet tiste kandidate, ki jih volivci želijo, potem bi, mislim, morali spremeniti sistem na večinskega za občinske svetnike. Še zmeraj mislim, da tukaj ne bo množica izvoljenih, sploh pri velikih strankah. Ker četrtina glasov še zmeraj pomeni pri stranki, ki dobijo tisoč, par tisoč glasov, je treba dobiti tistih 10 procentov, to je še zmeraj pri tisoč glasovih 100 glasov, kar je zelo težko dobiti pri preferenčnih glasovih. In mislim, da je ta prag še zmeraj pri velikih strankah nedosegljiv. Za manjše je možnost, vendar tudi tukaj se postavlja vprašanje, če bo kdo na ta način prišel. Tako mislim, da tukaj, če bi res želeli, da bi dobili mimo volje - oziroma saj če stranka naredi listo, potem najbrž vsi tisti, ki so na strankarski listi, imajo zaupanje stranke in bojo predstavljali stranko v občinskem svetu. In če bi želeli, da bi dobili tisti, ki jih volivci res želijo, ne samo vrh, vodstvo stranke, potem bi bil najbolj pošten večinski sistem. In potem, če bi imeli večinski sistem za občinske svetnike, bi, kot smo že včeraj povedali v naši poslanski skupini, lahko bile tudi volitve županov drugačne, bi bili legitimno izvoljeni, tudi če bi jih občinski svet izmed sebe izvolil. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kebrič, izvolite.
Hvala za besedo. Repliciram gospodu Soku, pa sedaj še gospodu Vnučecu. Ne mešajmo večinskega volilnega sistema s proporcionalnim, s preferenčnim glasom. To sta dve popolnoma različni zadevi. Kajti pri večinskem sistemu pridejo tudi tisti v lokalno samoupravo, če o tem govorimo, brez ozira, da jih volivci nočejo, če so se pač večinsko opredelili za neko stranko. Ne dajte zavajati javnosti, pa sami sebe, pa še druge od nas, ki se kaj spoznamo ali nespoznamo na volilno zakonodajo. Bistvo tega preferenčnega glasu s pragom je zavajanje, kajti zelo malo verjetno je, da bo v večjih volilnih enotah, kot so-recimo-občine z večjim številom prebivalcev, možno doseči eno četrtino. Če ste že, dragi kolegi, hoteli uvesti en prag in zagotoviti svojim strankarskim prvakom izvolitev v občinske svete, potem bi morali vsaj ta prag postaviti 10 procentov, kar bi bilo sprejemljivo. Vse drugo je pa čisto zavajanje samih sebe in na drugi strani navijanje za tiste, kar sem že dopoldne rekel. Če bosta dva na listi, ki je dobivala ali dobiva enega ali dva mandata, ne bo nikdar nihče izvoljen po preferenčnem glasu in bosta tista dva kandidata dosmrtna občinska svetnika. Hvala lepa. Zato ne bom podprl tega amandmaja.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Jaz moram žal obema, gospodu Vnučcu in gospodu Kebriču, pojasniti, zakaj pravzaprav sploh gre. Namreč, mi govorimo, za razliko od preferenčnega glasu, ki sedaj velja za lokalne volitve, ki je izključno glas posamezniku in jih mora eden dobiti 50% +1 od vseh glasov, ki so bili oddani za to listo. To je neuresničljivo. Mi smo sedaj že dali v proceduro in poznate zakon za volitve v evropski parlament, ki prav tako uvaja liste in seveda znotraj tega določa tudi kvalifikacijski prag, ki seveda omogoči, da se začne mešanje ali pa premešanje kandidatov, ki so na listi, po nekih preferencah, ki jih volivci dajo. Gospod Vnučec, ni res, da je teh 25% vezanih na kandidata, ampak na vse oddane preference na listo. Torej, če je 10 kandidato na listi, jih jaz kot 6. dobim 10, vi kot 1. 20 in tako naprej. Ko se vse to skupaj sešteje, jih mora biti 25% od vseh glasov na listi, da se jasno pripozna, da volivci hočejo nekaj drugega. Hočejo to stranko, ampak bi znotraj te stranke radi nekoga drugega. Ko ste to ugotovili, pa da bi prišlo spet ne zaradi kakšne kaprice - do vrstnega reda, do pravega vrstnega reda, ki bi si ga izposlovali volivci, mora tisti dobiti 10% tistih, da pride na vrsto te liste. To je vse. Ampak pravim, enkrat govorimo o kvalifikacijskem kvorumu in drugič - posameznika. Mislim, da je to dokaj pošteno.
Hvala lepa. Gospod Vnučec, replika. Izvolite.
Samo gospodu Anderliču bi odgovoril, da sam to dobro vem. Samo hotel sem reči, da govorim o temu, da pri večih strankah tudi po tem predlogu ne bo nobenega izvoljenega na ta način, ker je treba dobiti toliko veliko glasov, da je to tudi nemogoče. Tisti zdajšnji sistem je še toliko slabši. In zato to, kar je bilo predlog vlade, predlog zakona kot tak - zdaj ne vem, ali po pomoti - najbrž ga popravljati, ker je bilo mišljeno, da bi se samo referenčni glasovali upoštevali. To je pa skoraj isto, kot če bi imeli večinske volitve, skoraj. In ta predlog govori, da v velikih strankah ne bo prišlo do nobenih premikov na listi. Samo mogoče preko manjših. In zato govorim, da ta sistem še zmeraj ni enak za vse. Razumem pa sam način tega preštevanja in kdo bo prišel na prvo mesto, govorim pa, da v veliki stranki do tega ne bo prišlo.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Sam bom podprl možnost, da tudi s preferenčnim glasom dobimo sestavo, recimo, občinskih svetov bolj po volji volivcev. Ne vem, nisem se poglabljal v izračune, ali bo to na praktični ravni tudi mogoče. Vendar sem za to zaradi tega, ker v teh letih volitev smo doživeli številne [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]volivcev. Namreč,nekatere stranke, ki so bile ustanovljene ravno zaradi tega, da bi na nek način prevarale volivce, so na prvo mesto postavile tiste ideološko zaprisežene. Na drugo mesto pa tistega, s katerim so agitirali pri čisto nekem drugem delu volilnega telesa, katerega sploh niso predstavljali. Spominjam se, recimo, da so bile tako sestavljene liste, da je bil na prvem mestu zadrt antidemokrat, dobesedno bi rekel boljševik, na drugo mesto so pa postavili nekoga, ki je hodil vsako nedeljo v cerkev pa ono, pa s tistim propagirali. In teh prevar je bilo ogromno. In če bi bil takrat preferenčni glas, bi bil dobil tisti, ki je bil na drugem ali tretjem mestu. V občinski svet je pa prišel tisti prvi, ki je bil predviden kot volilna prevala. Želim si čim manj volilnih prevar v bodoče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika na izvajanje gospoda Anderliča gospod Kebrič, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani kolega Tone Anderlič. Ne me zavajati pa postavljati v neko zadevo. Sem pismen, pa znam brati in bom še enkrat prebral. Drugi odstavek 17. člena se glasi: in s tem spreminja ta predlog prejšnji zakon, ki je bil tako rekoč teoretično izvedljiv, praktično pa pokazala praksa, ni bilo mogoče priti do občinskega ali mestni svet s preferenčnim glasom z ozirom na predpis 50% in en glas. Ta člen lepo pravi v drugem odstavku. V primerih od 14. do 17. člena so izvoljeni kandidati, ki so dobili preferenčne glasove volivcev, ki so glasovali za listo, in sicer po zaporedju največjega števila preferenčnih glasov. Koliko in tako naprej. Kolega Anderlič, če razumemo ta problem in če hočemo pripeljati demokracijo do izraza pri volivcih, potem si nalijmo čistega vina. Ne mi karikirat od sto glasov en preferenčni glas, pa bo prišel noter! Ampak strankarski prvaki, ki bodo prvi na listi, pa drugi, pa tretji, pa četrti, bo stranka in simpatizerji za njih delali reklamo in bodo dobili toliko preferenčnih glasov in brez praga. Prag je krivica, kot je krivica kjerkoli drugje. To smo že večkrat izpostavljali in še enkrat izpostavim. Dajte razumeti ta člen, tako kot je napisan in ne karikirajte z enim preferenčnim glasom. Pa če gremo čisto teoretično, si bo vsak od tistih samega sebe obkrožil, pa bomo imeli celo listo vsakega s svojim preferenčnim glasom in bo tretji odstavek začel veljati in se bo po njem odločalo po žrebu, kdo bo prišel noter. Ne dajmo se smešiti sami pred sabo! Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, izvolite. Replika.
Zelo nerad bi izpadel nesramen, ampak vprašal bi gospoda Kebriča, o katerem amandmaju govori. Res. Namreč tisto, kar sem jaz tukaj prebral - to ni to. To ni absolutni preferenčni glas. To smo imeli in to se je popravilo, enkrat na odboru, zdaj smo to zmanjšali. O čemgovorimo? Vprašal bi vas, o čem govorimo?
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več očitno razpravljati in so stvari jasne, prehajamo na odločanje. Najprej seveda o amandmaju na amandma odbora k 4. členu treh poslanskih skupin. Odločamo o amandmaju na amandma odbora k 4. členu. Glasujmo! Navzočih nas je 59. Za je glasovalo 45, proti 10. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo o amandmaju odbora. Glasujmo! Navzočih nas je 60. Za je glasovalo 48, proti 4. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še o 4. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 4. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 6. členu in o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 19, proti 32. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 41, proti 7. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je člen sprejet Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in amandmaju poslanca Lavrinca k temu členu. Želi kdo razpravljati? Gospa Prašnikar, izvolite.
Ob tem amandmaju bi rada opozorila samo na to, da se sicer strinjamo s tistim, kar je bilo že v razpravi do sedaj povedano, kdo pravzaprav opravlja uradniško oziroma bi lahko rekli večino dela, kot so poslanci na to tudi že opozorili, ob volitvah; vendar menimo, da gre tu pravzaprav dejansko za uradniško delo, ki ga opravlja tajnik občine, sedaj pa se z zakonom spreminja, da je lahko tudi druga oseba izven občinske uprave. Zato menimo, da je mogoče, tako kot se je že do sedaj v občinah to delo izplačevalo, mogoče v skladu z veljavno zakonodajo to delo - torej več od tistega, kar tajnik opravlja - plačati prek pogodb, skratka, nadurnega dela; torej obstajajo druge možnosti. Kajti s tem členom se urejajo funkcionarske nagrade. Torej, sedaj govorimo o tem, da je volilna komisija samostojen in neodvisen organ lokalne skupnosti in da ti člani opravljajo občasno funkcijo, kar pomeni, da sedaj pri nagradah tajnika nekako izenačimo s to funkcijo, kar pa se nam ne zdi v redu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, izvolite.
Zdaj je to urejeno tako, kot je: nekje tako, nekje drugače. Večino dela in odgovornosti dejansko ti ljudje nosijo. Zdaj padajo pripombe, ali so funkcionarji ali niso - so, za moje pojme takrat so, ker so v posebni vlogi. To je tako, kot bi rekli, da funkcionarka ni naša državna sekretarka oziroma sekretarka državnega zbora. Je! Ima funkcijo, tam je izvoljen za tisti čas, navsezadnje vsak ne more biti, ima delo tudi, in lepo vas prosim, spomnite se, kako to izgleda - predsednik podpiše tako, pok pok. Ti pa delajo, pa še odgovarjajo za vse skupaj, navsezadnje tudi podpis nosijo.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 24, proti 20. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 43, proti 8. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 13. členu in amandmaju poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 16, proti 34. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 44, proti 10. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 15. členu in amandmaju poslanske skupine SDS k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 14, proti 35. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 43, proti 10. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 24. členu in o dveh amandmajih k temu členu, pod ena je amandma poslanske skupine SDS in pod dve amandma odbora. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, jo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 17, proti 36. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 43, proti 5. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prosim za nekaj pozornosti. Amandma in člen, ki ga dajem v razpravo, amandmaja ni v pregledu, in sicer gre za amandma poslanske skupine DeSUS k 26. členu. V razpravo in odločanje dajem amandma in 26. člen. Odpiram razpravo. Gospod Kebrič, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani navzoči, če pogledate besedilo tega člena, mi predlagamo, da se črta. Zakaj? Pred zakonom in pred vsem moramo biti vsi enaki. In če vas smem spomniti na včerajšnjo razpravo, ko smo ali ko so določeni želeli napraviti izjemo iz zakona, ki smo ga pred tem sprejeli, plače javnega sektorja, tu enako postavljamo zopet neko izjemo. Ali smo državni zbor, ki imamo, ne bom rekel neko linijo, ampak neko vizijo, kako bi naj naša zakonodaja izgledala in pred njo bili vsi enakopravni? Dovolite, da povem. Nimam nič proti tem nagradam, niti kdo iz poslanske skupine nimamo proti temu, čeprav v zakonu piše, da je funkcija častna. Vendar, ti ljudje delajo mnogo v volilnih odborih in so funkcionarji, da ne ponavljam teh besed, ki so jasne. Ampak dajmo enkrat za vselej povedati, da smo državni zbor tisti, ki bomo čuvali enakost pred zakoni in pred tem. In zato vas lepo prosim, podprite ta amandma. Še enkrat poudarjam, ne bodo toliko prizadeti, saj je višina teh nadomestil, nagrad za naše prilike in razmere primerno postavljena. Hvala za pozornost in prosim, da podprete ta amandma.
Gospod Lavrinc, izvolite.
Tokrat bom pa kolega Kebriča podprl. Še posebej zato, ker če preberete na 14. strani v Poročevalcu k 26., 27. členu obrazložitev, boste videli, da nas vlada oziroma predlagatelji zelo slabo cenijo. Povedali so samo to, da se od nadomestil predsednikov članov volilnih organov ne plačuje davkov. Nič obrazložitve, zakaj ne. Torej, ker sam osebno ocenjujem, da je treba tem stvarem streči tako, kot predlaga kolega Kebrič, bom ta amandma podprl.
Hvala lepa. Gospa Prašnikar, izvolite.
Torej tale člen smo v bistvu usklajevali z ministrstvom za finance in je bil tudi tako, kot je pač predložen, usklajen. Namreč, sistemsko naj bi se zadeva uredila tako, kot tudi v našem členu nakazujemo, torej obdavčenje tudi teh prejemkov z zakonom o dohodnini in takrat bi celostno pravzaprav ta problem rešili. Sedaj je pa ministrstvo za finance v bistvu tudi bilo mnenja, da gre za opravljanje izjemne funkcije na neki način, častne funkcije tudi v volilnih komisijah, v volilnih odborih, da gre za manjše nagrade - ker tukaj gre pač za volilne odbore, da gre za manjše nagrade - in v tem primeru, ko se težko dobi sploh člane volilnih odborov, da je nesmiselno in nesprejemljivo, da bi od tega še plačevali posebne dajatve. Lahko pa povem, da gre za približno številko 8.000 tolarjev izplačila za opravljanje te funkcije.
Hvala lepa. Gospod Kebrič, potem gospod Lavrinc. Gospod Kebrič, izvolite.
Se strinjam, spoštovana državna sekretarka, z vašo razlago. Bistvo problema je, res piše v tem prehodnem obdobju," ampak včeraj smo enako želeli pri tistem prehodnem obdobju napraviti izjemo za plače izven sistema plač javnih uslužbencev. Pa ne dajmo sami delati izjeme! Ko bo pa novi zakon, to bo - upajmo - čimprej, bo zadeva rešena. Zakaj komplicirati zopet z eno izjemo? Same izjeme hočemo v tem parlamentu določene izsiliti! Nimam nič proti višini nagrad, povedal sem, da je to. In nimate čisto prav, da je težko dobiti ljudi. Ko se apelira na stranke, da dajo predloge, jih imamo vedno preveč, ne pa premalo.
Hvala lepa. Gospod Lavrinc, izvolite.
Tole me spominja na eno zgodbo, ki jo ne bom omenjal, ker ni všeč niti mojemu predsedniku. Ampak poglejte, če je ta nagrada premajhna, potem jo je treba pač povečati. Ta stvar ne sodi sem. To ne sodi. To sodi v zakon, za katerega smo se dogovorili, da ga ne bomo obravnavali. To je dohodnina. Torej tam naj se celoten skup zapiše. To je eno. Drugo. Pri nekaterih bo to pomenilo, da bodo dobili malo, pri nekaterih bo to pomenilo, da bodo dobili več. Odvisno je od tega, v katerem tistem dohodninskem razredu so. In jaz se strinjam tukaj z gospodom Kebričem, da tukaj izjeme delati na tak način, da so raztrosene, kot bi jih kure nametale, ni v redu.
Hvala lepa. Gospod Sušnik, izvolite.
Poglejte, ko poslušam tole, se mi zdi, da najbrž ne veste, o čem se govori. Gre za člane volilnih odbor, kjer je nagrada bila na dosedanjih volitvah 5 tisoč tolarjev. Dobro ali pa osem. Jaz imam v spominu še 5. Teh članov volilnih odborov je, recimo, 12 krat vseh tistih, ne vem koliko tisoč volišč. Kako, koliko bo stalo, obračunanje, pa odvajanje tega davka, oziroma kako je sploh možno, oziroma če bomo še potem koga sploh dobili za to, da bo delal v teh volilnih odborih. Poslušajte! Tam, ko gre denar s "šajtrgo" ven, nič ne naredite, tukaj, ko gre pa za tolarje, se pa zdaj zapletate. To je smešno vse skupaj! Prej bi se vprašal, kako nihče ni videl, da lahko predsednik volilne komisije dobi za to, ko skliče 4 sestanke za neke volitve v eni manjši občini, mesečno plačo župana. Tega ni nihče pogledal. Ali pa: podpredsednik volilnega odbora plačo podžupana, da ne govorim, da gre to vse v breme lokalne skupnosti, izvedba teh volitev oziroma plačilo te volilne komisije. Pri tistih, ko pa dobijo tistih 5 jurjev, ki jih potempo volitvah običajno skupaj spijejo pa pojejo po krajevnem običajnem načinu - tukaj bi pa iskali zdaj davek. Lepo vas prosim!
Hvala lepa. Gospod Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Kolega, saj tukaj ne gre za višino sredstev, tu gre za red oziroma za sistem. In o sistemu govorimo. In kadar govorimo o sistemu, ne moremo delati, ne smemo delati takšnih razlik. O višini pa tu sploh ni govora.
Hvala lepa. Gospod Vučko, izvolite.
No, mislim, da je prav, da je vlada zdaj to zapisala tako, kot je. Ker poleg tega, na kar je opozoril kolega Sušnik, je bilo predvsem nekaj sporno. Republiška volilna komisija je rekla v svojem stališču, da od teh zneskov ni potrebno obračunavati davka, medtem ko je ministrstvo za finance dalo stališče: ja. In občine so imele probleme pri izplačevanju, neizplačevanju in tako dalje, nekje so izplačevali, nekje so obračunavali. In prav je, da se zmenimo, da v tem obdobju, dokler se to ne reši, da je zapisano, da se za te manjše, tiste, kar prejmejo člani odbora na volišču, ne obračuna dohodnine. Ker potem, poglejte, potem ima tudi občina, ko to izplača, mora konec leta zopet obvestila jim pošiljati, da oni to v dohodninsko napoved dajejo, govorimo pa o teh borih 5.000 tolarjih. Tako da: če je v zakonu to zdaj jasno zapisano, smo odpravili tisto, kar je bilo neskladno prej - da sta dva različna državna organa, en volilni en pa finančni, ministrstvi, dajali različne usmeritve in potem je prišlo do žive anarhije v Sloveniji. Potem se je pa povzročil revolt, ker so člani odbora morali denar vračati. Mislim, dajmo rešiti tako, da bomo vedeli za naslednje volitve, ali se obračunava ali ne.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ker ne, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine DeSUS, da se 26. člen črta. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 19, proti 29. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o 26. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 49, proti eden. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 27. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 45, proti eden. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. V drugi obravnavi so bili sprejeti amandmaji. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? Ker ne, sprašujem na podlagi 189. člena poslovnika sekretariat, če je zaradi sprejetih materialov porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ne.]] Hvala lepa. Zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Obrazložitev glasu. Gospod Barovič, izvolite.
Proceduralno. V imenu poslanske skupine prosimo za 20 minut odmora za posvet.
Hvala lepa. Pred odločanjem o zakonu v celoti na predlog [[...]]Izvolite, gospod Trofenik.
Jaz bi pa prosil, povezano s predlogom gospoda Kebriča, da vlada do končnega odločanja da točno postopek, kako se bo izplačevalo to, kar smo izglasovali v 26. členu. Mislim, da zadeva ni tako jasna, kot si kdo misli tu. Nič ni športov. Nič ni jasno. Dragi kolegi,naj direktno povedo, ali bodo izplačevali to kot "kvazi" dnevnice ali kot delo po pogodbi, honorar, brez da se to obračuna. Ni neto za neto, tako kot si vi mislite! Prvič: obstaja predpis, ki omogoča enkratno letno nagrado v višini nekega povprečnega dohodka brez obdavčenja in je to določilo skoraj nepotrebno.
Hvala lepa. Če kdo, vi, gospod Trofenik, seveda poznate poslovnik in vam je jasno, da smo v fazi [[...]]Prosim za pozornost! Smo v fazi odločanja o predlogu zakona v celoti. Poslanska skupina DeSUS je želela 20-minutni odmor pred odločanjem, zato prekinjam zasedanje in na odločanje o zakonu v celoti bomo prešli ob 16.32 uri. [[Seja je bila prekinjena ob 16.12 uri in se je nadaljevala ob 16.33 uri.]] [[...]]ali spoštovane, ker bomo nadaljevali. Lepo prosim, da se nam pridružite. Preden dam besedo predstavniku poslanske skupine, če želi obrazložiti stališče poslanske skupine, in za obrazložitev glasu tudi gospodu Baroviču, ki se je javil, bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, zato lepo prosim za nekaj pozornosti. Ugotavljali bomo navzočnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost. Navzočih nas je 51. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Gospod Kebrič, imate besedo, izvolite. Prosim za mir v dvorani.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Želeli smo tole pavzo, odmor, da smo se posvetovali med dvema možnostima, za ali proti. Kaj je boljše. Dogovorili smo se, da je prav, da spoštujemo osnovno demokratično načelo, da večina odloča, čeprav v manjšini ostajamo pri svojem mnenju. Obsojamo pa ministrstvo za finance, da tako soglasje za to, z ozirom na to, da pa npr. gasilska društva, ko prostovoljne prispevke dajejo, da nabavijo opremo, da bodo v požarni varnosti, te pa obdavčujemo, plačujejo vse. Ni korektno in bomo jim tudi to ob rebalansu jasno dali povedati. Drugo smo tehtali to, da nas državni zbor sam ne spoštuje, nima določene linije, določene vizije, da smo pred ustavo in zakonom vsi enaki. Vendar ker so pred pragom volitve lokalne samoupravne skupnosti, smo se odločili, da v tej potrebi podpremo ta zakon in ne bomo nasprotovali. Hvala za vaše poslušanje.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice, kolegi! Tako, kot ste že slišali, po oceni Slovenske nacionalne stranke in po moji oceni, govorim o oceni, je s 1. členom v tem zakonu kršena ustava. Ker tako menim, ocenjujem, mi seveda državljanska vest in pokorščina ne dovoljuje, da bi tak zakon podprl, zato bom sprejemu nasprotoval. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več obrazložiti svojega glasu, prehajamo torej na glasovanje, torej odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 60, za je glasovalo 46, proti 11. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko, torej 4. točko dnevnega reda. Vračamo se na prekinjeno 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je obravnava PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNI SAMOUPRAVI. Prehajamo na razpravo o vloženih amandmajih v tretji obravnavi predloga zakona. Na klopi ste dobili amandmaje, zato dajem v razpravo amandma k 11. členu, katerega predlagateljica je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije. Odpiram razpravo. Gospod Sušnik, izvolite.
Hvala lepa. Ponovno smo vložili amandma k 11. členu, ker smo prepričani, da je določilo, ki povezuje število občin v povezavi s številom prebivalcev v primeru izpolnjevanja pogojev reprezentativnosti, ustavno sporno. Občine, kot jih opredeljuje ustava, niso nikjer pogojene s številom prebivalcev oziroma niso rangirane po številu prebivalcev. Prepričan sem, da je tako določilo ustavno sporno inda s tem določilom delimo oziroma rangiramo občine, z zakonom o lokalni samoupravi, ki ga na ta način tako spreminjamo. Toliko v premislek. Mislim, da je vsa zadeva tako občutljiva in sporna, da je vredna, poudarjam, vredna premisleka, predvsem s tem, kar še enkrat poudarjam, da to določilo števila prebivalcev v povezavi s številom občin praktično rangira občine v naši državi v dva ranga, na majhne in velike. Da ni tako, me težko prepričate, ker lahko že kar zberemo zadostno število občin, ki zadostuje pogoju občine, ki ima premajhno število prebivalcev v skupnem seštevku oziroma tako, kot je napisano, enostavno ugotovimo, da potem te občine kot take ne izpolnjujejo pogoja, čeprav so občine pred zakonom enake, majhne in velike, glede pooblastil, glede pristojnosti in vsega, kar izhaja iz ustave in zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Mogoče bi to stvar samo nekoliko dopolnil z vprašanjem in bi prosil tudi na to odgovor. Zanima me, koliko zadnjih občin po številu prebivalcev je potrebnih, da pridemo do števila 150.000 in koliko zadnjih občin po številu prebivalcev je potrebnih, da pridemo do števila 250.000, se pravi tisto, kar je vneseno notri. Prosil bi odgovor, ker imam občutek, da zadnja četrtina občin ne izpolnjuje niti formalno ne more zadostiti pogoju števila 150.000, še manj pa 250.000. Mislim, da ta predlog, ki je bil sprejet, onemogoča tistim najmanjšim občinam, da bi same sestavile to reprezentativno združenje. Dejansko bi prosil za odgovor, če se ti kriteriji ujemajo. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem predstavnike [[...]]Gospod minister, izvolite.
Nismo docela razumeli vprašanja. Kaj štejete pod zadnje občine?
Najmanjše.
Vsekakor bi bil pa za to potreben izračun, ki je pa odvisen od tega, koliko prebivalcev ima občina, ki jo jemljemo v ta izračun. Vi pa veste, da so po številu prebivalcev občine zelo različne. Mi imamo občine od 300 prebivalcev do 300.000 prebivalcev. Težko lovimo sedaj povprečja. Tako, da če želite kakšen izračun, nam morate dati dvoje: prvič bolj natančne parametre, drugič pa nekaj časa.
Hvala lepa. Dve repliki. Najprej gospod Sušnik, potem gospod Tanko.
Nesporen je podatek, da je 91 ali 92 občin manjših od 5.000 prebivalcev. Vprašanje, ki ga je gospod Tanko postavil, se glasi: Koliko najmanjših občin je potrebno spraviti v združenje, da izpolni kriterij, kot je bil izglasovan? Jaz sem prepričan, 90 najmanjših občin ne izpolnjuje kriterija četrtine prebivalcev Slovenije. To je čisto preprost izračun, pa da imajo vse 5.000 prebivalcev. Mislim pa, da bi bilo potrebno preko 100 občin, da bi izpolnili kriterij števila prebivalcev. Zato je bilo vprašanje, koliko občin po velikosti od manjše do večje je potrebnih, da izpolnijo kriterije števila prebivalcev.
Hvala lepa. Gospod Tanko, replika. Izvolite.
Samo dopolnil bi. To se pravi, koliko občin po prebivalcih, ampak od zadaj navzgor, od 300 proti največji občini je potrebnih, da se izpolni kriterij 250.000, oziroma četrtina občin v bistvu, kar je tu napisano, tega kriterija v bistvu ne more izpolniti. Zadnjih 50 občin ne more izbrati praga prebivalstva, ker so premajhne občine in s tem jih enostavno izločimo, iz te možnosti kvote četrtin in drugega pogoja. Zadeva ni sinhronizirana.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Žal ne boste mogli biti zadovoljni z odgovorom. Mi tega podatka ta trenutek nimamo, smo ga pripravljeni pridobiti. Pomeni izbrati občine po vrstnem številu najmanjših občin navzgor in ugotoviti, koliko jih v seštevku dosega ta cenzus. Med sejo to lahko pridobimo, ampak prav ta trenutek vam odgovora ne dam. Rekel bi pa še naslednje, da prav veliko ta odgovor ne bo prispeval k razrešitvi tega vprašanja, ker zelo naključno bi bilo, da bi se zbrale v eno združenje samo občine po vrstnem redu najmanjšega števila prebivalcev. To sicer je možno, ampak je zgolj teoretično možno. Ampak ne glede na to, v naslednje pol ure lahko zberemo ta podatek skupaj. Prej pa ne.
Gospod Sušnik, izvolite.
No glejte, na osnovi tega, kar ste vi povedali, lahko trdim, da 160 občin, če izvzamem mestne občine, ne izpolnjuje kriterija četrtine prebivalcev. Zdaj pa presodite, v kakšen položaj smo s takšnim določilom postavili 150 občin. V kakšen položaj smo jih postavili?
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje o amandmaju. Obrazložitev glasu. Gospod Tanko, izvolite.
Naj proceduralno predlagam, da se obravnava prekine, dokler tega podatka ne pridobimo in da enostavno točno vidimo, kaj to pravzaprav pomeni, o čem glasujemo. Ker jaz sem prepričan, da velika večina nas tukaj niti ne ve, o čem glasujemo. Četrtina prebivalstva, to pomeni 500 tisoč ali koliko. In 500 tisoč, pa najmanj, to pomeni da je združenje absolutno eliminirano. In za to združenje je prej Sušnik lepo povedal, potrebujemo, za alternativno združenje 150 občin. Če mestne občine izločimo. In ta kriterij, kot je bil tukaj zapisan in sprejet, je absolutno nesprejemljiv. In ne omogoča nobenega svobodnega, niti kakršnegakoli drugega združevanja. In ta reprezentativnost je dejansko samo fikcija. To je, ne vem, to je, jaz mislim, da je to celo neustavna zadeva, če tako razmišljam. Ne omogoča občinam, da se svobodno združujejo, da dobijo dovolj veliko kvoto prebivalcev in enostavno mislim, da je nesmisel, da se taka določba zapiše v zakon.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci, mislim, da moramo imeti v vidu, da smo v tretji obravnavi; odločitev v drugi obravnavi, ki jo je večina v tem državnem zboru sprejela, je bila takšna, kot je bila. Vaš proceduralni predlog, da želite, da v pol ure pripravi ministrstvo podatke, kot ste zahtevali, bom dala v odločitevdržavnemu zboru. Mislim, da mi ni treba ponavljati. Sprašujem, ali preidemo na naslednjo točko dnevnega reda in damo pol ure časa, če ocenjujete, da je potrebno, ministrstvu, da pripravi podatke tako, kot so jih zahtevali poslanci poslanske skupine. Ta proceduralni predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 26, proti 23. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog sprejet. Mi bomo prešli na obravnavo 5. točke dnevnega reda, predstavnike vlade, gospoda ministra in državno sekretarko pa prosim, da za poslanke in poslance pripravite podatek, tako kot je predlagal gospod Tanko oziroma gospod Sušnik. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POLITIČNIH STRANKAH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Gospod minister za notranje zadeve dr. Rado Bohinc, izvolite.
Spoštovani! Gre za naslednjega od zakonov, ki so v funkciji tudi usklajevanja z Evropsko unijo in priprav na letošnje volitve. Tudi ta se povezuje z zakonom o lokalnih volitvah in zakonom o lokalni samoupravi. V osnovi gre za dve spremembi. Prva se nanaša na članstvo v političnih strankah za državljanke in državljane Evropske unije, druga se nanaša na dve spremembi, kar zadeva financiranje političnih strank za lokalne volitve oziroma nasploh. Kar zadeva prvo spremembo, bi vas posebej opozoril na distinkcijo z zakonom o lokalnih volitvah. Ne gre za možnost članstva v političnih strankah za tujce, ampak zgolj za državljanke in državljane Evropske unije, kar temelji na pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, ki uvaja evropsko državljanstvo, pa tudi na direktivah Sveta Evropske unije, dve direktivi sta to, 109 iz leta 1993 in 80 iz leta 1994. Ti dve direktivi urejata uresničevanje te pravice v državah članicah na volitvah dveh vrst, in sicer na volitvah v lokalnih skupnostih in v evropski parlament. 19. člen pogodbe o Evropski uniji pa priznava vsakemu državljanu Evropske unije s prebivališčem v državi članici, katere državljan ni, pravico dvojega: voliti ter kandidirati na volitvah za evropski parlament, kot tudi na občinskih volitvah, pod enakimi pogoji, kot veljajo za državljane te države. Direktivi pa hkrati določata pogoje za uresničevanje načela enakosti in nediskriminacije teh državljanov Unije pri uveljavljanju aktivne in pasivne volilne pravice. Uresničevanje teh pravic je v tesni povezanosti s članstvom v političnih strankah. Po sedaj veljavnem zakonu o lokalnih volitvah namreč kandidata lahko določijo na eni strani volivci s podpisi, na drugi strani pa, kot vam je vsem znano, politične stranke. Da bi se zagotovile povsem enake možnosti, da bodo torej na kandidatne liste političnih strank lahko dejansko uvrščeni tudi državljani članic Evropske unije, je treba vzpostaviti pogoje za to, da lahko postanejo člani politične stranke. V sedaj veljavnem zakonu o političnih strankah je, kot veste, prepoved, da bi tujci lahko bili člani politične stranke, in se članstvo v političnih strankah veže na državljanstvo. S spremembo zakona bi pa po vzpostavitvi evropskega državljanstva tudi v Republiki Sloveniji evropski državljani imeli pravico postati člani političnih strank. To je kratka obrazložitev prve spremembe. Druga sprememba se nanaša na financiranje in se s to tesno povezuje. Gre namreč za to, da se iz tujine kljub prepovedi iz 21. člena zakona [[to je prepoved financiranja strank iz tujine]] lahko plačujejo članarine in prispevki članov strank, vendar z vsemi omejitvami, ki so sicer v 22. členu zakona določene. No, in še ena zadeva v zvezi s financiranjem. Predlagamo premaknitev zgornje meje dopustnih proračunskih sredstev, ki jih lokalne skupnosti namenjajo za financiranje strank, zaradi tega, da bi bilo lokalnim skupnostim omogočeno, da za financiranje političnih strank namenijo več sredstev, vendar v skladu s svojimi proračunskimi zmožnostmi in veljavnimi predpisi s področja javnih financ. Pri tem bi posebej opozoril, da ta možnost, kot jo vlada predlaga, je zgolj možnost in ne obveza, da lokalne skupnosti tudi v tej povečani višini tudi financirajo politične stranke v zvezi z lokalnimi volitvami. Predlagam torej, da ta zakon, to spremembo podprete, hkrati z amandmaji vlade.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik odbora gospod Maksimiljan Lavrinc, izvolite.
Jaz mislim, da glede na to, da poročilo obsega tri strani in na koncu sledi običajen sklep, kakšnih posebnih dilem ni bilo, razen pri nekem amandmaju, ki so ga predlagali, pa ga odbor iz, bom rekel, bolj protesta ni želel posvojiti. Seveda zato bomo tisti, ki smo kot člani odbora sodelovali v tisti razpravi, podprli amandma vlade. Drugače pa mislim, da je pač treba zakon podpreti, skupaj z amandmaji ga je odbor podprl.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? Gospa Bitenc, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Želela bi tudi pred zborom povedati pomisleke sekretariata v zvezi z amandmajem poslanske skupine Socialdemokratske stranke, da se v tretjem členu predvidi črtanje besedice "lahko" v prvem odstavku 26. člena veljavnega zakona, s čimer bi se vzpostavila obveznost lokalnih skupnosti, da financirajo stranke iz svojih proračunov. Na odboru smo s strani sekretariata pravzaprav opozorili,da bi s tem vzpostavili novo obveznost lokalnih skupnosti z zakonom, za katero pa ti nimajo niti sistema zagotovljenih sredstev v bodoče, še zlasti pa nimajo zagotovljenih sredstev v tekočih proračunih in bi morale z inštrumenti, ki so jim na razpolago, torej bistvenimi prerazporeditvami ali celo z rebalansi proračunov oblikovati fond sredstev za te namene, česar pa pravzaprav ob sprejemu tega amandmaja ta zakon niti ne razrešuje. Torej da bi celo ureditev prelagal v bodoča proračunska obdobja, tako da s tega vidika postavlja občinske oziroma lokalne skupnosti v finančno nezavidljiv položaj. Zaradi tega smo na odboru povedali, da s stališča sekretariata glede celo ustavnosti pravzaprav tak amandma ne bi bil sprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Mnenje poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani, dovolite, da se oglašam iz klopi, ker bom kratek. Za začetek bom samo citiral zadnji stavek predlagateljeve obrazložitve: S spremembo zakona se lokalnim skupnostim omogoči, da za financiranje političnih strank namenijo več denarja, skladno s svojimi proračunskimi zmožnostmi. Mislim, da vsi med nami, posebej tisti, ki smo nekoč aktivno ali pa pasivno sodelovali v pripravi in pa sprejemanju občinskih proračunov, vemo, da je le-ta v dobršni meri odvisen tudi od državnega proračuna. S strani predlagatelja se mi v tem trenutku oziroma v danih razmerah javnih financ v Republiki Sloveniji zdi popolnoma neresno predlagati tako spremembo, da si bomo politiki preko financiranja političnih strank skozi občinske proračune dodeljevali finančna sredstva. Ni 30 dni, odkar smo tu notri v isti zasedbi, z istim ministrom govorili o plačahv javnem sektorju in je bilo govora o tem, da denarnih sredstev v tej državi ni. Ni 30 dni, odkar se pojavi finančni minister in pove, da prihodki države ne spremljajo odhodkov države, da je nesorazmerje, da bomo potrebovali rebalans. In kaj si politiki privoščite? Namenoma rečem privoščite, zato ker v Slovenski nacionalni stranki pri tem ne bomo sodelovali. To je to, da boste poslali celo državo na "šparanje", politiki si boste pa izplačevali večja finančna sredstva pod pretvezo v tistih občinah, kjer je to mogoče. Vsi pa dobro vemo, da bo to v dobršnem delu lokalnih skupnosti v okviru Republike Slovenije. Jaz apeliram, če ne za drugo vsaj v imenu tistih javnih uslužbencev, ki imajo danes referendumsko pobudo za zbiranje podpisov za korektivo plač, da vsaj ne podpremo, vsaj v imenu tistega tak zakon, ki je toliko dvoličen in nalaga le in pa izključno le finančna sredstva političnim strankam, da pokažemo to samokritiko in da rečemo ne. Bodimo taki, kot so ostali državljani. V Slovenski nacionalni stranki predloga zakona predvsem zaradi tega, ne bom se spuščal v pravico in obveznosti EU članov političnih strank, njihovo financiranje, kar vemo, da ima nekaj poslanskih skupin oziroma političnih strank že kar nekaj izkušenj s tem. Točno vemo, da se je računsko sodišče vpletlo v to zgodbo financiranja v predvolilni kampanji, ampak ne bom se spuščal v to. Dajmo enkrat pogledati samo na človeški vidik. Mi sebi bomo dodeljevali denar, in to politiki, področje, ki je najmanj potrebno. Tistim, ki ga pa resnično v tej državi rabijo, pa ga nočemo dati. Apeliram, da tega zakona ne podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil [[...]]Ne v imenu poslanske skupine? Se opravičujem. Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavila gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa. Dovolite, spoštovani, da na kratko predstavim mnenje poslanske skupine Nove Slovenije. Zakon o političnih strankah, sprejet pred lokalnimi volitvami leta 1998, na podlagi katerega je registriranih 34 političnih strank, članstvo tujcem dovoljuje le izjemoma. In sicer le tedaj, če je tako določeno v statutu stranke. Je pa tujec lahko častni član, vendar je ne sme materialno podpirati, saj zakon prepoveduje pridobivanje sredstev iz tujine. Vlada v noveli zakona po skrajšanem postopku predlaga, da smejo postati člani stranke tudi državljani članic Evropske unije, ki jim je z zakonom priznana volilna pravica, če izpolnjujejo druge z zakonom določene pogoje, kar mislimo, da je pravilno. Druga stvar, ki bi jo izpostavila, pa je financiranje. In sicer, besedilo predloga zakona vsebuje novo določilo glede sredstev, ki jih pridobiva stranka od lokalne skupnosti, če na lokalnih volitvah pridobi najmanj 50 glasov, potrebnih za izvolitev enega člana sveta lokalne skupnosti. Sedaj velja določilo, da v občinskem proračunu določena višina sredstev ne sme presegati 30 tolarjev na glas volivca, ki je glasoval, in ne 0,2% sredstev, ki jih ima lokalna skupnost opredeljene po predpisih, ki urejajo financiranje občin. Z novelo pa želi predlagatelj, da bi se delež, ki ga dobi stranka iz občinskega proračuna, določal tako kot deleži državnega proračuna, in sicer do višine 0,6% sredstev, kar pomeni povečanje sredstev z indeksom 136 oziroma dobrih 41 tolarjev mesečno na glas volivca. Tretja stvar, ki pa jo tudi podpiramo, pa se nanaša na vloženi amandma v zvezi z enakopravnejšim položajem političnih strank pri pridobivanju finančnih sredstev iz občinskega proračuna oziroma zagotavljanjem političnim strankam na lokalnem nivoju enakih finančnih pogojev za delovanje, kar je bilo sedaj odvisno od, lahko rečemo, dobre volje vodilnih v posamezni občini. Vendar glede na to, da smo se odločili za večstrankarski sistem, menimo, da je prav, da tudi na finančnem področju zagotovimo enakopravnejši položaj strank na lokalni ravni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo mnenja poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pismenih prijav k razpravi nisem prejela. K omejeni razpravi na pet minut se je najprej prijavil gospod Vili Trofenik, potem gospod Cukjati. Izvolite, gospod Trofenik.
Hvala lepa. Dotaknil se bom samo tistega dela spremembe zakona, ki se tiče povečanja javnih proračunskih sredstev za delovanje strank v občinskih proračunih. Včeraj sem bil namenoma tiho, vendar včeraj nesprejeti amandma je bil težak, govorim o plačah županov, 271 milijonov na nivoju letnega stroška za celotno Slovenijo. Predlog, ki ga predlaga vlada, je pa težak dvakrat 327 milijonov ali 654 milijonov, in na koncu si upa v obrazložitvi napisati, da ne bo finančnih posledic. Tisti, ki ne vedo, da v občinskih svetih politične stranke prek svojih svetnikov do maksimuma izkoristijo, da ne bom rekel izsilijo financiranje strank v okviru zakona, še celo več, v marsikateri občini je, in verjamem, da je še kje bilo, valorizirano mimo določil zakona, seveda ne poznajo situacije. In bi zdaj rad videl te dušebrižnike, ki jih je včeraj skrbela enoletna predčasna uskladitev za nekatere, ki je bila težka 271 milijonov, kaj bodo danes rekli, ko gre za, kot sem rekel, dvakrat 327 - zakaj? - da lahko vsak kontrolira. Obstoječa dikcija zakona je malo čudna, pa tudi sprememba zakona, in bi pričakoval, da bi uporabili termine, ki so v uporabi v zakonu o financiranju. Tu gre za primerno porabo, ki je 163 milijard v globalu za slovenske občine v letu 2002. In vsak lahko sam izračuna, kaj pomeni 0,2% teh sredstev in kaj pomeni 300% povečanje, z 0,2 na 0,6. Je pa zanimivo nekaj drugega. Da je sploh vprašanje, ali se zavedamo, kako teče trenutno financiranje političnih strank. In bi bilo zanimivo dobiti odgovor. Zakon, ki je bil sprejet leta 2000, je govoril o mesečnih akontacijah, potem sprememba ali mesečni zneski. Sprememba, ki je sedaj veljavna, ne govori nikjer o mesečnih zneskih in je možno razbrati, da je 30 tolarjev na leto. Sprašujem, tudi ta sprememba, ki je zdaj predlagana, kaj to pomeni. Letno kvoto ali dovoljena sredstva ali mesečno? V zakonu to podrobno ali decidirano ni zapisano. Ne bom ponavljal pripomb sekretariata, s katerim se v celoti strinjam. Mislim pa, da enako kot je politično bilo nedopustno včeraj sprejeti amandma za 271 milijonov, je najmanj toliko neprimerno politično sprejemati to rešitev, ki je predvidena s 300 - kratno oziroma 300 - procentno ali 3 - kratno povečanje. Pa še nečasa se je treba zavedati. Politične stranke na lokalnem nivoju nimajo več žiro računov. Centrale imajo žiro račune in postavlja se vprašljivost, ali je zakonito prelivanje sredstev, takšnih ali drugačnih, iz občinskih proračunov, namenjenih za delovanje političnih strank na lokalnem nivoju, preko žiro računov centrale, za katere ni nobene garancije, da bodo ta sredstva, pod narekovanjem povedano, namensko izkoriščena. In mislim,da gre tu za poskus, kako financiranje političnih strank, central, prevaliti v breme lokalnih proračunov in seveda tem rešitvam, tako v predlogu zakona kot v koalicijskem amandmaju, posebno ostro nasprotujem in bom glasoval tudi proti.
Hvala lepa. Gospod Cukjati, izvolite.
Hvala za besedo. Vsekakor financiranje političnih strank je pomembna stvar. Namreč iz naslova ustvarjati pogoje, v katerih bodo stranke neodvisne od oziroma čim bolj neodvisne od ekonomskih, kapitalskih lobijev in pa da bodo nastopale enakopravno oziroma izhajale iz enakopravnih izhodišč vse stranke, tudi tiste, ki nimajo raznih botrov na takšnih mestih. In menim, da je to pomembno tudi na lokalni ravni. Sama sredstva verjetno sedaj že obstajajo. Jaz ne poznam občine, kjer na lokalni ravni ne bi obstajalo neko financiranje strank, tudi na lokalni ravni. Po drugi strani pa, če ohranimo besedico "lahko", obstaja nevarnost, da se občine različno odločajo za to pomoč. In zopet bi potem v občinah, kjer pač ima vladajoča stranka veliko vpliva in korenin v določenem kapitalskem segmentu, povzročila nekako diskriminatoren odnos do drugih strank. Tako da predlagamo socialdemokrati tudi črtanje besedice "lahko". Menimo, da to ne pomeni tak hud poseg, kot je bil prikazan s strani sekretariata. Obenem pa menimo, da tudi predlog oziroma amandma, ki ga je poslanska skupina LDS predlagala, ni zelo sporen in se ga da vgraditi. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pucko, izvolite.
Hvala lepa. Gospa podpredsednica, spoštovani minister, kolegice in kolegi! V velikem delu se strinjam s tistim, o čemer je razpravljal kolega Vili Trofenik. Postavil bi pa samo dve vprašanji oziroma eno. Najprej me zanima, s katero določbo te spremembe zakona so onemogočeni primeri novih kalandrov. In drugo vprašanje: Ali je res, da ministrstvo za notranje zadeve pripravlja spremembo zakona o društvih po hitrem postopku v tistem delu, kjer bi naj lahko društva ustanavljale tudi pravne osebe? To je zelo pomembno vprašanje, ki je lahko zelo vezano tudi na zakon o političnih strankah. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kar zadeva zadnji dve vprašanji. Ni res, da ministrstvo za notranje zadeve pripravlja zakon o društvih po hitrem postopku. Res pa je, da pripravlja nov zakon o društvih, ki je tudi že v razpravi v strokovni javnosti, kjer gre za veliko število konceptualnih sprememb in ne za hitro spremembo te vrste, o kateri povprašujete. Kar zadeva vprašanja, povezanega s kalandri, če sem prav razumel. Ta zakon se ne ukvarja, kot sem v uvodu obrazložil, s tovrstnimi vprašanji. To je zakon, ki ga sprejemamo iz povsem določenih razlogov, urediti dvoje vprašanj, eno je urediti vprašanje članstva v političnih strankah za evropske državljane in drugo je v tej zvezi urediti financiranje in dodatno povečati financiranje s strani lokalnih skupnosti. V pripravah na ta zakon je bilo govora tudi o tem, ali morda poseči v obsežnejšo revizijo zakona o političnih strankah, da bi se zaprla tudi nekatera gibanja, vprašanja ali so v zakonu dovolj čvrste pravne podlage za dvome te vrste, o katerih govorite. Vendar je bila sprejeta odločitev, da zakon, ki ga sprejemamo po skrajšanem postopku, ni priložnost za temeljitejšo revizijo vprašanj te vrste. Skratka, v tej zvezi zakon ne prinaša nič novega. Rad bi pa komentiral še razprave nekaterih ostalih spoštovanih kolegov in pa amandma poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Kar zadeva ta amandma, kjer je predlog izpustiti besedico "lahko", do tega predloga je vlada sprejela odklonilno stališče iz razloga, ker bi to pomenilo, da bi iz sedaj fakultativne opredelitve možnosti, da lokalne skupnosti v skladu s svojimi finančnimi zmožnostmi financirajo politične stranke, formulacijo spremenili v obveznost, v nalaganje lokalnim skupnostim, da financirajo politične stranke. Predlagatelji smo mnenja, da bi takšna ureditev, kjer bi zakon naložil obveznost lokalnim skupnostim, da financirajo politične stranke, hkrati pomenila vzpostavljanje obveznosti države do lokalnih skupnosti. Ker če jim naložimo finančno obveznost, s tem vzpostavljamo tudi neko obveznostno razmerje do lokalnih skupnosti, česar pa država v tem trenutku ne predlaga, ker šteje, da iz sredstev državnega proračuna nima možnosti financirati lokalnih volitev, in ostaja pri ureditvi, kakršna je sedaj, da se politične stranke lahko financirajo iz sredstev, torej proračunov lokalnih skupnosti. Sprememba je edino, kot vsi zelo dobro veste, v tem, da se povečuje višina, obseg te možnosti, še vedno fakultativno. Tu deloma odgovarjam kolegu Trofeniku oziroma njegovemu izračunu, ki je vzel za podlago svojega zmnožka celotno proračunsko izravnavo. Mi štejemo, da ne bo tako. Upamo da ne bodo vse občine izkoristile te možnosti do maksimuma, in res je, da je ta maksimum povečan kar precej oziroma dovolj, še posebej po amandmaju odbora za notranjo politiko, ko je odpadel pomemben kriterij, ki ga je vlada vgradila kot varovalko, da bipreprečila nesorazmerna povečanja. Verjetno ste se seznanili s predlogom vladnega teksta, ki poleg dopustnega povečanja od 0,2 na 0,6 pravi, da pa vendarle glas ne more biti vreden več, kot je glas za volitve v državnem zboru. Lahko vam povem podatek, da ta glas trenutno velja 39 SIT in da je v povprečju dopustna višina financiranja po veljavnem zakonu v povprečju 30 SIT, čeprav so razlike med občinami zelo velike, ampak vladni predlog bi v povprečju pomenil - poudarjam, v povprečju, ne v posameznih občinah - da to povečanje ne bi smelo biti več kot 30%, s 30 na 39 SIT. To seveda še zdaleč ne pomeni 300% povečanja. Vendarle smatramo, da lokalne skupnosti, posebej tam, kjer imajo tesnejše finančne možnosti, ne bodo izkoristile tega praga v celoti. In še tole bi rad dodal. Včerajšnja razprava v zvezi s plačami županov je vendarle imela poleg finančne še eno dodatno razsežnost, namreč sistemsko razsežnost. Če bi sprejeli tisto odločitev, bi začeli podirati sistem, ki smo ga pravkar zgradili. Pa tudi finančna razsežnost ni taka, kot je bilo tu rečeno. Jaz bi vas rad spomnil na posebno poročilo, ki smo ga pripravili v zvezi s finančnimi posledicami uveljavitve tistega nesprejetega amandmaja. Tam je številka vseh posledic, tudi spremljajočih, dodatnih, uveljavitve tega amandmaja, milijarda stošestdeset milijonov tolarjev na letni ravni. In še tole bi rad rekel. Povsem jasno mislimo, da v zakonu piše, da je znesek, o katerem govorimo, skratka ta povečana možnost merjena za leto dni oziroma na letni ravni. V besedilu je izrecno rečeno "za to leto", kar pomeni, da besedilo ne pušča dvomov te vrste, da bi nekdo pomislil, da je ta znesek na mesečni ravni ali kako drugače.
Hvala lepa. Najprej replika, gospod Trofenik, potem gospod Pucko. Gospod Trofenik, izvolite.
Hvala za besedo. O pravilnosti izračuna, gospod minister, o včerajšnjem amandmaju, bova se, predlagam, konfrontirala, pa se bom opravičil pa posipal s pepelom, če je moj narobe. Očitno vam ga je nekdo pripravil, da bi argumentirali nasprotovanje. Jaz se nisem včeraj sploh oglašal. Vam pa izračunam tu, da koliko znese amandma, ker sem jaz amandma preračunaval in vem točno, kaj je, pa tudi vso odgovornost prevzamem. Zdaj bom pa začel pri zadnjem delu vašega izvajanja, da je trideset tolarjev letni znesek in da je tisto nadaljevanje vse skupaj letno. Zdaj bom pa ilustriral, kako to izgleda na primeru zadnjih lokalnih volitev. Milijon pa pol je volivcev, volilnih upravičencev, brez Kopra, se opravičujem, ker jebila volilna udeležba samo 58%, je to šestindvajset milijonov, ko izračunam osemsto tisoč pa nekaj, pa drugi krog še, ko je bil za župane, je enajst milijonov petsto in vse osemintrideset milijonov. Zdaj pa seveda moj izračun, ki sem vam ga prej povedal, je pod predpostavko stoprocentnosti, ki pa se v praksi ne zgodi, ker je, ne vem, veliko, pomembno število mislim, da večina županov izvenstrankarsko izvoljenih, strankam nič ne pripada. Pomembne so tudi izvolitve nekaterih svetnikov, ki niso na strankarskilisti, jim tam tudi nič ne pripada in seveda gre neusklajenost kriterija trideset tolarjev po prejetem glasu in 0,2, kot tekst govorim, da ne bom kaj narobe povedal, sredstev, ki jih ima lokalna skupnost opredeljena po predpisih, ki urejajo financiranje občin in s katerimi lahko zagotovi izvajanje ustavnih zakonskih nalog. Če to prevedem v jezik zakona o financiranju občin, je to primerna poraba in se opravičujem, verjetno je bil pri vas lapsus ko ste rekli finančna izravnava, ker tista je pa bistveno bistveno manjša. V vsakem primeru so potrebna sredstva, ki so potrebna za izvajanje ustavnih in drugih nalog, primerna poraba, ki je v proračunu za leto 2002 v globalu 163 milijard in nekaj sto milijonov tolarjev. 0,2 znaša toliko, 0,6 znaša toliko ali če zaključim zelo po domače. Pravica do trideset tolarjev ne izkoristi niti kvote 0,2 in ne vem, zakaj bi povečevali potem na 0,6, ker ta dva kriterija računsko elementarno nista usklajena. Seveda, pričakoval bi od predlagatelja ali predlagateljev kaj drugega. 30tolarjev je izhodiščna cena, če tako rečem, iz leta 1994, če se ne motim. Medtem je seveda bila inflacija, jaz sem šel iskat uradne podatke, in če bi bili korektni in valorizirali brez letošnje predvidene, bi moralo biti to 46% več. Če bi pa še letos vkalkulirali pred predpostavko, da bo to veljalo za drugo leto, ali pa za novi mandat ali po novih volitvah, je pa to 71% več. Korekten predlog bi bil, da bi 30 tolarjev na neki ustrezen način valorizirali, ker potem bi tudi izpodbili v preteklosti in ponekod še v sedanjosti prakso, da se stranke financirajo na nedovoljen način iz sredstev občinskih proračunov preko stroškov svetniških skupin. Vem, da je tako bilo, marsikje še tako je, ker ima malokatera občina to urejeno približno na tak način, kot državni zbor, da poteka strošek svetniške skupine v občinskem svetu preko žiro računa občine in marsikje se to kanalizira in tam so pa fantastična nadomestila priznana v nekaterih občinah, tudi po 80.000 tolarjev na svetnika in podobno in se ta sredstva prelivajo. Tobi seveda pričakoval od vlade, da bi kompleksno gledala ta dva segmenta in prišla z ustrezno rešitvijo. Taka rešitev, kot pa je še enkrat tu, je neustrezna in najmanj tako neustrezen je tudi amandma. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pucko, izvolite. Replika.
Hvala lepa. Če odmislim odgovor na drugo vprašanje, ki ni točka dnevnega reda, pa ne morem razumeti vašega odgovora na moje prvo vprašanje. V smislu skrajšanega postopka ste poskušali odgovoriti s tem, da ta ne omogoča vsebinskih popravkov zakona. To je lahko res, ampak od odgovorne in resne vlade bi pričakoval, še posebej zato, ker v minulem obdobju niste ali pa niso znali vaši predstavniki odgovoriti na vprašanja, kako je s posrednim financiranjem političnih strank. Da ne bom po nemarnem imenoval katerega koli primera. Zato me čudi, da tega niste vgradili v spremembe zakona. Še posebej zato, ker je bil zakon vložen pred več kot tremi meseci. Objavljen je v Poročevalcu 28. februarja letošnjega leta. Ne vem. Ne razumem tega, da se vlada noče, ker smo mi kot zakonodajalec odgovorni za korektno poslovanje političnih strank, katerim pripadamo in katere tukaj predstavljamo. Zato se res čudim, da niste bili v stanju oziroma niste hoteli, saj ne vem, kateri izraz jeboljši. Rezultat je ta, da tega popravka ali te izboljšave ni, da bi preprečili ali pa zmanjšali možnosti za posredno financiranje političnih strank. Hvala lepa. Ne bom se več oglašal, ker mi z nobenim odgovorom ne morete odgovoriti. Ker pač tega ni. Člen ali sprememba ima lepotne popravke. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ker ne, zaključujem splošno razpravo in prehajamo na drugo obravnavo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev in odločali in govorili tudi o amandmaju vlade, ki pa ga v pregledu ni, vložen pa je k 1. členu. Sam predlog spremembe zakona ima pet členov, zato bomo šli po vrsti. Pregled amandmajev nosi datum 23.5.2002. V razpravo dajem 1. člen, ki ga v pregledu ni, in amandma vlade k temu členu. O 1. členu in amandmaju vlade odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju vlade. Glasujemo. Prvo glasovanje o amandmaju vlade ni bilo uspešno. Prosim za nekaj pozornosti. Kolege in kolegice, ki so v bližini, prosim, da se nam pridružijo, posebej še upoštevaje razlog, da so vodje poslanskih skupin na mednarodnem pogovoru,zato prosim ostale kolegice in kolege, da se nam pridružijo, da bomo lahko veljavno odločali. Drugič bomo odločali o amandmaju vlade k 1. členu. Glasujemo. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. V dvorani nas je zadosti. Tretjič bomo glasovali, čez 10 minut bomo tretjič odločali o amandmaju, ob 17.38.
Spoštovani, spoštovane! Tretjič bomo glasovali o amandmaju vlade k 1. členu in s tem posredno ugotovili tudi navzočnost v dvorani ob tretjem glasovanju o amandmaju vlade k 1. členu. Tretjič torej odločamo. Glasujemo. Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 1. člen v celoti sprejet. Na opozorila nekaterih poslancev, ker sem točko 4, torej tretjo obravnavo prekinila za pol ure zaradi priprave podatkov, ki so jih zahtevali poslanke in poslanci po glasovanju, prekinjam to točko, 5. točko dnevnega reda in se vračamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA. Prekinili smo jo pred odločanjem o amandmaju k 11. členu po odločitvi poslank in poslancev, da nam po danem odmoru predstavniki vlade posredujejo podatke, ki jih je zahteval gospod Tanko oziroma gospod Sušnik. Gospa državna sekretarka, izvolite.
Hvala. Po naših podatkih število 5.000 oziroma mi smo izračunali 505.378 prebivalcev, to število lahko izpolni 130 občin, od 371 prebivalcev, kolikor jih ima najmanjša, Hodoš, do vključno 8.5000 prebivalcev. Torej 130 občin, 505.378 prebivalcev.
Hvala lepa. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Tu se približno vidi dimenzija tega amandmaja. Zadnjih 130 občin, v glavnem podeželskih občin, ne bo nikoli izpolnilo kriterija četrtine prebivalstva, če gremo zdaj od zadaj naprej. Z amandmajem, ki je bil sprejet, se stvari, kar zadeva združenje, izredno zaostrujejo. V bistvu samo mestne občine in nekaj največjih oziroma bivših občin, kjer so bili sedeži upravnih enot, izpolnjujejo te pogoje, da lahko ustanovijo samostojno združenje, ki ima status reprezentativnega združenja. Ostalih 129 občin nima v tem pogledu nobenih možnosti in mislim, da so tem občinam kršene pravice, da zastopajo interese okolja, v katerem so ustanovljene; nimajo možnosti združevanja, ne morejo predstavljati nobene kvalitetne podlage za pariranje in za razpravo z državnimi organi, ker bodo izgubili status, in je pravzaprav brez zveze, da take zadeve sprejemamo in onemogočamo lokalno samoupravo. Zato mislim, da bi bilo treba o tem, kar je tu napisano, oziroma tudi ta predlog amandmaja, ki je podan, izredno dobro premisliti, omogočiti občinam, da sprejmejo združenje oziroma tudi razmisliti, kaj pomeni status reprezentativnega združenja, ali je ta status, glede na to, kar je zdaj bilo predloženo in tudi kar sem povedal, sploh še smiseln. Mislim, da ta status reprezentativnega združenja ni več smiseln, ker pregloboko zadira v svobodo združevanja občin v smislu združevanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sušnik, izvolite.
Postavlja se mi še eno vprašanje. V bistvu gre za to, da smo s tako rešitvijo postavili v drugi plan 130 občin, ki imajo manj kot 8.000 prebivalcev. Zato sprašujem ministra oziroma službo vlade za lokalno samoupravo, ali je to zdaj kakšna nova meja, da se vemo konec koncev tudi tako obnašatioziroma predvidevati za naprej. Ker dejansko ste s tem onemogočili 130 občin, ki imajo manj kot 8.000 prebivalcev. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vučko, izvolite.
Mislim, da se zdaj s tem podatkom, ki je bil podan, malo manipulira. Kolikor vem, eno izmed združenj, ki je ustanovljeno, pogoj, ki je z amandmajem predlagan, že izpolnjuje. Ko smo razpravljali na odboru o teh kvorumih, ki bi jih naj združenje za status reprezentativnosti pridobilo, smo imeli pred očmi še en cilj. To pa je, da se ne bi združevale zgolj, če lahko uporabim ta izraz, kot sem slišal, podeželske občine, na drugi strani pa mestne, velike. To bi bil konflikt interesov med velikimi in manjšimi. Ravno v tem je, da reprezentativnost naj bi pomenila tudi, da so v tem združenju tako veliki, majhni in srednji. In če bi tem podatkom, ki jih zdaj navajate, dodali samo dve veliki mestni občini ali pa eno, pridemo do drugačne slike. Ni več potrebnih 130 občin, ampak samo še tiste, kar smo določili. Kako pa naj drugače določimo neko reprezentativnost, kot da smo določili dva kriterija, kumulativno, število prebivalcev, in število občin. Če bi šli samo na število prebivalcev, bi ena ali dve mestni občini, recimo Maribor in Ljubljana kot največji, imeli največjo reprezentativnost in peljale tudi tiste male žejne prek vode. Presodimo, ali je ta kvorum, ki je, uresničljiv. Sam mislim, da je. Nikjer s tem amandmajem ne posegamo v pravico katerekoli občine, da se združuje. Ne posegamo v pravico katerekoli občine, da je celo član obeh združenj, treh ali štirih, kjer bo lahko zadovoljevala svoje interese. Že zdaj so določene občine članice obeh združenj. Tukaj se umetno ustvarja in se zdaj 130, seveda, če pogledaš samo to številko, se lahko zgrožiš. 130 občin je potrebno, da bodo sploh lahko združenje ustanovili, ne, lahko jo tri združenja ustanovijo, ali bodo reprezentativne, je pa drugo vprašanje.
Hvala lepa. Gospod Cukjasti, izvolite.
Jaz mislim, zagotovo je cilj teh naporov, da se omogoči združevanje in ne definira reprezentativnost. Cilj vsega tega je, da se združujejo občine, ki imajo podobne interese, da te interese v svojem združenju artikulirajo in jih zastopajo do drugih institucij. Mislim, da se na tak način rešujejo konflikti interesov in ne na način, da se jim onemogoči združevanje oziroma dosega reprezentativnosti. Gotovo bodo male občine imele drugačne interese, vsaj v nekaterih pogledih, kot velike občine. Mislim, da če hočemo v bodoče ustvariti nek mehanizem razreševanja teh konfliktov, jim moramo omogočiti, da se male skupaj združijo in zastopajo svoje interese. Jaz ne vem, zakaj se tega bojimo. Bojim se, da če tega ne bomo dopustili, da potem bo resnično veliko nezadovoljstva v malih občinah, ki se bo artikuliralo na drugačen, neurejen, nedemokratičen način. Mislim, da to ni naša želja.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Sedaj ko sem poslušal mučenje gospoda Vučka, da je argumentiral to, da je potrebno več kot 130 občin, če bi hoteli v združenje. Jaz mislim, kolegi, oziroma gospodje, pridite s pravimi kartami ven. Po vašem ni potrebno, da govorimo o lokalni samoupravi, ampak recite, da je to zakon o centralni upravi slovenskih občin. In naj bo, dve, tri občine bodo imele združenje, pa gotovo bodo tisti odločali in komandirali v imenu vseh. To hočete. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani, spoštovane, lepo prosim, preden preidemo na odločanje, dovolite, da vas opozorim. Poslanska skupina SDS je vložila k 11. členu dva amandmaja. Eden je v zbiru amandmajev, ki so jih vložili, drugi pa je na posebnem listu, isto k 11. členu. Odločali bomo najprej o tistem, ki je na posebnem listu in se nahaja sam in govori, da se črta sedmi odstavek 11. člena. V osmem in devetem odstavku pa se črta beseda "reprezentativnih". Če bo ta amandma sprejet, bo amandma, o katerem je zdaj potekala večina razprave, brezpredmeten. Ta amandma pa se nahaja poleg amandmaja k 13. členu in 14. členu, kar je vloženo v kompletu. Ta amandma, o katerem bomo odločali najprej, pa je poslanska skupina vložila na posebnem listu. Smo razumeli? Prav. Prehajamo torej na odločanje. Najprej o amandmaju poslanske skupine SDS, da se črta sedmi odstavek in tako, kot se nadaljuje. Torej k 11. členu, najprej o tem amandmaju z opombo, če bo sprejet, o amandmaju, ki se nahaja, kjer je zbir amandmajev, ne bomo odločali. Glasujmo! Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 35. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zdaj odločamo o amandmaju k 11. členu, kjer se vsebina "najmanj ena četrtina občin na območju, katerih stalno prebiva" nadomesti z besedilom "najmanj ena petina" istih predlagateljev. Glasujmo! Navzočih nas je 61. Za je glasovalo 25, proti 34. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 12. členu, katerega predlagatelj so štiri poslanske skupine: LDS, Združena lista socialnih demokratov, SLS in DeSUS. Odpiram razpravo. Gospod Trofenik, potem gospod Školč. Gospod Trofenik, izvolite.
Hvala. Zdaj se bo mogoče malo čudno slišalo, da bom nasprotoval amandmaju, katerega sopodpisnica je tudi moja poslanska skupina, ampak na žalost je tako. Veste, že prejšnja razprava, lahko bi ji rekli kvadratura kroga. Jaz sem včeraj o tem razpravljal, vendar sem naredil napako, da sem na vprašanje, ki sem ga postavil ministru, sam odgovarjal. Reprezentativnost, bi nekdanji kolega Hvalica rekel, ni evropska kategorija. Ta zakonodaja tu je ne pozna. Mi smo pa hoteli uvesti nekaj, zdaj smo pa prišli na problem kvadrature kroga, ki je nerešljiv. Rešljiv je bil dober v dosedanji rešitvi, če hočeš reprezentativnost, potem moraš imeti vsaj po dveh kriterijih večino. To je pa večina občin in večina prebivalstva. Ko smo pa začeli kompromisarstvo, da bi malo eno, malo drugo, smo prišli v težavo, ki se ne bo dobro končala. V čem je problem tega amandmaja? Glejte, 11. člen, mislim da je to peti odstavek, ki je sprejet in veljaven, govori: "Združenje" - splošno združenje, ne reprezentativno - "predstavlja interese svojih članic pred državnimi organi, kadar ti oblikujejo ali sprejemajo zakone ali druge predpise" [[...]]Amandma pa pravi vprvem odstavku: "Predstavnike reprezentativnih združenj občin ali predstavnike posamezne samoupravne lokalne skupnosti vabi na seje delovnih teles, kadar te obravnavajo predloge zakona." To se pravi, s tem amandmajem, s tem odstavkom ožimo tisto, kar smo že dali na razpolago in kar je smisel združevanja. Odprli smo prosto možnost združevanja, kar je dobro, po interesih, zdaj pa takoj negiramo v naslednjem členu oziroma to ožimo v nemogočo zadevo. To je, kar se prvega odstavka tiče. V drugem odstavku je pa zadeva sporna, kakorkoli so mi prej predstavniki vlade poskušali dopovedati. Ta predlog, ki ga imate napisanega, se glasi: "Pred dokončnim oblikovanjem predlogov zakonov, ki jih predlaga vlada," saj zakon lahko še kdo drug predlaga, tiste zakone, ki jih vlada ne bo predlagala s tega področja, bodo obravnavali na nek drug način kot tiste zakone, ki jih bo obravnavala vlada, kar je zopet nesprejemljivo. In tudi zopet beseda oziroma dodatek, "reprezentativnih združenj, da imajo pravico sodelovati pri postopkusprejemanja zakonov", ni primerno ali enostavno nesprejemljivo. Čuden je pa ta amandma v tem delu, da mora pridobiti mnenje ministra, pristojnega za lokalno samoupravo, ali so bile lokalne skupnosti pravočasno in na primeren način vprašane za mnenje. Minister lahko da izjavo, so bile ali niso bile, kaj bo dal mnenje - na podlagi česa? - izjavo mora dati, potrditi, ali so bile ali niso. Vse skupaj je poskus neke, oprostite, enolončnice - ene bi spustili zraven, drugih ne bi spustili zraven, iz vsega skupaj pa smo naredili en velik cirkus. Sicer sem prezrl, da ne morem vlagati kot posameznik amandmaja, druge možnosti nimam, zato mi drugega ne ostane, kot da prosim, da se zresnijo predlagatelji in svoj amandma ustrezno popravijo, da ne bo prišlo do neustreznih rešitev, če smo že uzakonili prej nemogoče stanje s to reprezentativnostjo, ki bo delala cel kup problemov in bo vnaprej delila v škodo kvalitete lokalne samouprave temeljne celice, to so lokalne skupnosti, kar bo na žalost praksa pokazala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam bom nasprotoval temu amandmaju. Del argumentov je podal kolega Trofenik, sam pa imam tudi neke druge pomisleke. V principu se mi zdi - ampak to ni, bom rekel, vprašanje 12. člena - zgrešena ideja, da je mogoče to, kar se pričakuje kot soglasje lokalnih skupnosti, izpeljati skozi to proceduro zastopnikov. Ampak to je diskusija, ki jo bodo sprožile verjetno občine. Tu predlagatelje do neke mere razumem, da poskušajo neko nemogočo situacijo prebroditi s temi zastopniki lokalnih skupnosti. Tisto, zaradi česar jaz nasprotujem temu prvemu odstavku, je, bom rekel, čisto zakonodajni postopek. Tu bi kolege prosil, da temu argumentu kljub vsemu prisluhnejo, ne glede na to, da je ura 18.00 in da se dogovarjajo za druge sestanke. Ni mogoče v tem zakonu ali pa, bom rekel, ne, da ni mogoče, ni smiselno v tem zakonu urejati stvari, ki se sicer urejajo s poslovnikom državnega zbora oziroma delovnih teles. Mi praktično s tem zakonom uzakonimo neko dodatno proceduro in s tem, bom rekel, precedenčno odpremo priložnosti za vse tiste, ki se jih je, bom rekel, mukoma izgnalo iz postopka sprejemanja teh različnih odločitev. Recimo gospodarskih zbornic, recimo sindikatov in tako naprej. Zakonodajni postopek, kot je bil pred leti zamišljen, je bil v celoti podvržen temu, da so poslanci in parlament avtonomni. Zdaj pa mi s temi obveznimi, enkrat mnenji, drugič ne vem kakšnimi papirji, praktično delamo parlament za ujetnika nečesa, kar ne bi smel biti. Jaz seveda ne nasprotujem praksi, ki je zdaj, da se različne ljudi, ki imajo kaj o različnih stvareh, vabi na te seje. Ampak ta stvar, če bo šlo tako naprej, se bo končala, da bodo ne samo na delovnih telesih, ampak da bodo počasi tudi tu govorili. Govorili bodo več kot mi in mi jih bomo poslušali in jim bomo poskušali ugajati. To je, bom rekel, praksa dela v delovnih telesih, kjer predsedujoči prosijo, če bi kdo prevzel od koga amandma, da bi lahko diskusija stekla naprej. To je sprevržena stvar in je narobe. S tega vidika je treba to preprečiti. Verjetno je potrebno narediti nek drug amandma, ne vem, če je to še možno, ali pa tega popraviti, da se vrnemo nazaj in da tisto, kar je bilo storjeno v drugi fazi, tudi brišemo. Ampak moj argument v prvem odstavku je, da naj ostane parlament parlament, ne pa da mu dajemo različne uteži, ki se zdijo zelo prijetne, ki pa blokirajo neko odločanje. Zato to ne sodi noter in nimamo kaj. Drugo je to, kar se uvaja v novem tretjem odstavku in česar jazne razumem. Kaj je mnenje ministra k zakonu vlade? Vlada predlaga zakon in zakaj bi nek minister imel še posebno mnenje k temu. To je nekaj, kar je popolni novum. Če minister sedi na seji vladi, vlada ima neko proceduro, kako sprejema odločitve, mora pač zagotoviti ustreznost postopka. Ampak da mi vlado pripeljemo v situacijo, da bomo imeli tu, recimo, mnenje oziroma akt vlade in neko mnenje člana vlade k temu aktu, to je norost.
Lahko zaključite misel gospod Školč?Čas je potekel.
Lahko, se opravičujem, ker sem bil malo daljši, ker sem se komaj koncetriral na ves ta hrup. Ampak glede na to, da ga občasno tudi sam povzročam, si nisem upal protestirati. Iz teh razlogov nasprotujem iz čisto procesnih, prvi in drugi, in predlagam vodjem poslanskih skupin, da si vzamejo to pavzo in do zjutraj nekaj pametnega napišejo.
Hvala lepa. Ker sta se mi k razpravi ob amandmaju k 12. členu javila še gospod Kebrič in gospod Sušnik, prekinjam v fazi razprave to točko dnevnega reda. Jutri ob 10. uri bomo nadaljevali s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je predloga zakona o lokalni samoupravi, potem nadaljevali s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o političnih strankah in nato bomo prešli na 6.a in 6. točko ter nato po dnevnem redu dalje. Najlepše se vam zahvaljujem in na svidenje.