Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam nadaljevanje 23. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Bogdan Barovič, Matevž Frangež, Miran Potrč, Jože Tanko od 16. ure dalje in Milan Gumzar. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA KANDIDATA ZA MINISTRA ZA KMETIJSTVO, GOZDARSTVO IN PREHRANO. Predsednik Vlade Borut Pahor je 29. aprila 2010 Državnemu zboru predlagal, da za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano imenuje mag. Dejana Židana. Besedo dajem predsedniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga. Prosim, gospod predsednik Vlade Borut Pahor.
Dober dan. Lep pozdrav, spoštovani gospod predsednik. Visoki zbor prosim, naj mi ne zameri, če sem nekoliko zadihan, ker sem prišel iz zborovanja s študenti, kjer smo poskušali najti neko rešitev za njihove probleme. Danes pa bomo skupaj skušali najti rešitev za moje probleme, to je za probleme slovenske vlade, ki zadevajo prosto delovno mesto. Danes bo skratka eden brezposeln manj, če boste tako odločili. Da kasneje ne pozabim, ta visoki zbor prosim, da mag. Dejana Židana imenuje na položaj ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Je magister veterine, njegove izkušnje so izjemno obširne in raznovrstne, bodo dragocene. Tisto, kar me je na koncu pri najinem pogovoru o morebitnem sodelovanju prepričalo, mislim, da tudi kolegice in kolege v Vladi ter koaliciji, je, da gre za človeka, ki poleg strokovnih znanj na tem področju obvlada tudi menedžment, da ima bogate izkušnje v vodenju poslovnih procesov i In da na tako zahtevnem in obširnem resorju kot je kmetijski potrebujemo nekoga, ki bo imel oboje, ki bo hkrati ugleden strokovnjak, kar mag. Židan gotovo je, in ki bo izkušen poslovnež, kar mag. Židan tudi je. Jaz se bom v tem nastopu, zato da bom izkoristil čas za pomembnejše stvari, izognil tistemu, kar že veste o Dejanu Židanu, in to so njegove pomembne kvalitete in reference za opravljanje tega dela, in bi se rad posvetil enemu vprašanju, ki je bilo pomembno, ko je šlo za zadnji del mandata prejšnjega ministra, ker je bil interpeliran in nato je zavoljo svoje odločitve odstopil zaradi drugega vprašanja. Toda, interpelacija se je nanašala na neko odločitev, ki je bila in je še vedno sporna. Pravno sporna v stroki in sporna tudi v javnosti. Gre za odločitev, ali bi moralo Ministrstvo za kmetijstvo usmrtiti nevarne živali potem, ko je za to imelo utemeljene dokaze, ali pa je bilo dolžno čakati na odločitev Upravnega sodišča in spoštovati to sodno instanco. Obljubil sem, in to obljubo držim, da bom, to mi je ne nazadnje pisala tudi ena od opozicijskih poslanskih skupin, razrešil ministra te odgovornosti, da pojasnjuje in razlaga, mislim, da je bila to Poslanska skupina SLS, da razlaga in pojasnjuje njegovo stališče do tega vprašanja. To stališče, seveda, on ima kot strokovnjak, je veterinar in je pripravljen, seveda, odgovarjati tudi na to vprašanje. Toda, ker sem bil jaz tisti, ki je vztrajal na tem, da moramo priti do konca vprašanju, kaj, kdaj, kako je šlo narobe v primeru tragedije Baričević, kaj je potrebno spremeniti, če je potrebno kaj spremeniti, moram danes dati nek kratek zaključek, vsaj tako menim, tega vprašanja. Ta zaključek je, da bi takrat pristojni morali, ko so imeli utemeljene dokaze o tem, da gre za nevarne pse, pse tudi usmrtiti. Ko sem se pogovarjal z ministrom, bodočim ministrom, če bo tako odločil ta visoki zbor, se je s tem strinjal tudi kot strokovnjak in veterinar. Dejstvo pa je, in na to bi vas rad opozoril, in to tudi v prid in zagovor bivšega ministra, morate vedeti, da je, ko je prihajalo do odločitev o ravnanju z nevarnimi psi leta 2008 in 2009, bilo stanje kolizije dveh zakonov, enega, ki je prihajal v veljavo in drugega, ki je v veljavi še bil, pa je postajal obsoleten. Za ljudi, za uradnike, ki so odločali, kaj je prav in kaj ni prav, ta situacija ni bila transparentna in pregledna, kot se zdi komurkoli danes. Danes zakon, ki je sprejet, dokončno ureja to vprašanje [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prosim, kolega Grims? [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Prosim, mir v dvorani!
Rad vas poslušam. Nimam težav s tem, če kdo za hip dobronamerno vstopi v diskusijo drugega. Na koncu smo v demokratični hiši, ampak to, kar pravite, ni res. Problem, ki ga boste lahko videli iz dosjeja, ki vam bo na voljo - tisti, ki so ga že hoteli vpogledati, jaz ga imam pred seboj, so to že videli - je, da pravna stroka ni enotna, da niso enotni inštituti, da niso enotni pristojni organi, da ima drugačno mnenje Zakonodajno-pravna služba Vlade in da imajo različna stališča sami pravni strokovnjaki posamezno. In to je problem. Toda, na koncu, in zdaj sem pri bistvu zadeve, je, da, prvič, nisem želel, da bi se končala še ena tako imenovana afera, čeprav zame to ni bila, bila je tragedija, ki je povzročila, da je lastnik za voljo ljubezni do svojih psov bil njihova žrtev. Da je prišel do njih, je uporabil vsa pravna sredstva, za katera je pristojno ministrstvo oziroma so organi menili, da je do njih upravičen. Ker sem želel kot predsednik Vlade ugotoviti, kaj je treba storiti, da se ta tragedija ne bo ponovila, smo prišli do pravega zaključka, kaj bi bilo treba storiti takrat in vemo, kaj je treba storiti danes. Tako, da mislim, da je prav, da ta visoki zbor ve, da je Vlada držala obljubo, ki jo je dala, in to zadevo do te mere razčistila. Tukaj ne bo šlo za kazensko odgovornost tistih, ki so ravnali narobe, šlo bo za disciplinsko odgovornost, ki jo bo določil novi minister. Predsednik Vlade te pristojnosti nima. Mislim, da ni treba glede tega zdaj reči nič več kot to, da smo prišli do ugotovitve, kaj je bilo takrat prav in kaj narobe, in to ob različnih pravnih tolmačenjih, kjer se je bilo potrebno opreti na tisto, ki je na koncu delno tudi vrednostno pogojeno, in to je, da je interes človeka pred interesom živali. Drugič, da se bo zaradi tega ugotovljenega dejstva sprožila neka odgovornost, ki pa ne bo kazenska odgovornost. Nihče ni z naklepom, da bi se zgodilo nekomu nekaj hudega ali protipravnega, ravnal tako kot je. Ravnal je v dobri veri. Po mojih podatkih in po mojih raziskavah nihče ni ravnal tako zato, ker bi ravnal pristransko zaradi kakšnih posebnih koristi kot odgovoren za to odločitev. Torej, lahko nosi kvečjemu neko disciplinsko odgovornost, če in za katero se bo odločil bodoči minister. Vidim, da je nekaj šumov v dvorani ob tej diskusiji. Prav lahko jih ne bi bilo, ker se mogoče verjetno kakšen drug predsednik Vlade s tem ne bi ukvarjal in bi šel mimo tega. No, jaz nisem iz tega testa in sem želel priti do konca tej diskusiji. In smo do konca te diskusije tudi prišli. Ta zadeva dobiva epilog. Bili smo priča tragediji, ki je zahtevala, da smo strnili vse moči zato, da smo ugotovili, kaj je prav in kaj je narobe, da bodo ustrezni, ki so sprejemali odločitve v dobri veri v koliziji pravnih stališč, nosili neko primerno odgovornost, ne kazensko, ampak disciplinsko in da se takšna tragedija, kolikor bo v človeški moči, ne bo več ponovila. Novi minister za kmetijstvo pa ima pred seboj, in s tem končujem, celo vrsto drugih pomembnih nalog. Razmere v kmetijstvu niso dobre in si ne smemo pred tem zatiskati oči. Mali kmetje zlasti doživljajo to krizo danes z zamikom, bolj kot so jo na začetku mogoče delavci. Za to je treba biti občutljiv. Treba je pogledati, kaj je treba storiti s podeželjem. Polovica našega prebivalstva živi na podeželju. Mi želimo, da tam ostanejo, da mladi ostanejo tam in da bi imeli približno enake kvalitete življenja, kot jih imajo tisti njihovi vrstniki, ki so se odločili ostati v mestu. Smo tretja najbolj gozdnata država v Evropi. Zakaj nimamo velike dodane vrednosti od lesa? Zakaj samo posekamo les, zanj danes skrbimo slabše kot smo skrbeli pred leti in ga izvažamo v države, v katerih pa naredijo in ustvarijo dodano vrednost iz njega. In na koncu, Slovenija mora biti prehrambno bolj suverena kot je. Ta hip ni, pa bi lahko bila. To je naloga novega kmetijskega ministra - če ga boste imenovali, ima voljo, pripravljenost, znanje in izkušnje. Jaz sem hvaležen pristojnemu odboru, da mu je dal zeleno luč, vas pa prosim, da mu namenite podporo in omogočite, da Vlada zdaj v celoti opravlja svoje delo, vključno z ministrom za kmetijstvo. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade Borutu Pahorju se zahvaljujem za dopolnilno obrazložitev in dodajam, gospod predsednik, da boste imeli še 30 minut časa za razpravo s poslankami in poslanci. Proceduralno, gospod Grims. Ampak proceduralni predlog prosim.
Spoštovani. Predlagam, da izjemoma enkrat dovolite v tem uvodnem delu besedo tudi predstavniku ali predstavnici Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora za pojasnilo, da se pravno tak položaj, ko bi veljal delno še odhajajoči zakon, in že delno veljal bodoči zakon, ne more pojaviti. Zato so prehodne določbe v zakonu, ko se uveljavijo ene določbe, prenehajo veljati določbe dotedanjega zakona. Tak je pravni red.
Hvala. Vaš proceduralni predlog bom zavrnil. Žal, gospod predsednik Vlade, 30 minut boste imeli časa, takoj po predstavitvi stališč poslank in poslancev, ko se začenja razprava. Red v dvorani velja za vse enako. V skladu z 230. členom Poslovnika Državnega zbora se je kandidat predstavil Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter odgovarjal na vprašanja članov odbora. Poročilo odbora ste prejeli. Mnenje odbora bo predstavil predsednik odbora Franc Bogovič, prosim.
Lep dober dan, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovane kolegice, kolegi. Spoštovani predsednik Vlade. Spoštovani ministri. Sam imam to nalogo in možnost, da spregovorim o predstavitvi bodočega kandidata za kmetijskega ministra, se pravi kandidata, o predstavitvi mag. Dejana Židana, ki ga je opravil na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano 3. maja, se pravi v tem tednu. Predsednik Vlade Republike Slovenije je 29. 4. 2010 [[...]]
Prosim mir v dvorani.
[[...]]je 29. 4. 2010 podal predlog v Državni zbor za kandidata za ministra mag. Dejana Židana. Predlagani kandidat za ministra se je v uvodni predstavitvi najprej predstavil in navedel nekatere podatke o svojem dosedanjem poklicnem in strokovnem delu, spregovoril o šolanju - tako na Srednji veterinarski šoli, na Veterinarski fakulteti in pa tudi kasneje na Ekonomski fakulteti v Mariboru, kjer se je izpopolnil v ekonomskih vedah. V poklicni karieri je najprej opravljal delo terenskega veterinarja, kasneje deloval v razvojnih in raziskovalnih institucijah, bil vodja Nacionalnega veterinarskega inštituta Veterinarske fakultete, Enote v Murski Soboti, hkrati pa deloval na področju zdravja in razmnoževanja živali, predvsem prašičev. Od maja 2003 je kot član vodstva Kmetijskega gospodarstva Rakičan in od začetka leta 2007 kot predsednik uprave skupine Panvita, Kmetijsko gospodarstvo Rakičan, sodeloval pri izgradnji slovenske kmetijske in živilsko-predelovalne verige, ki obsega dejavnosti od poljedelstva, proizvodnje krme, reje prašičev in perutnine do klavniške ter živilsko-predelovalne industrije in proizvodnje zelene industrije. Tam si je pridobil izkušnje, ki jih želi pokazati in bodo pomembne pri njegovem delu na ministrstvu, kot je sam dejal. In ta prva izkušnja je zelo pomembna, po njegovem - in mislim, da tudi po prepričanju mnogih - , da mora biti v Sloveniji poudarek na proizvodnji varne, zdrave in okusne hrane. Da je treba to zagotoviti tudi s sistemom sledljivosti in nadzora. Druga pomembna izkušnja, ki jo je pridobil, je ta, da se zaveda, da slovensko kmetijstvo predstavljajo tako mali, srednji in veliki kmetje in da je vloga kmetijstva multifunkcionalna na različnih področjih. Tretja izkušnja je, da mora biti kmetijska politika zastavljena in vodena načrtno, da se lahko doseže največje možne učinke. V nadaljevanju je predstavil svojo vizijo in program dela ter program prioritet ter področja, s katerimi se bo ukvarjal. Spregovoril je o statistiki Eurostata, ki kmetijstvu daje visoko mesto, podobno tudi v Sloveniji, ter o strinjanju, da mora biti evropska politika usmerjena v pomoč in javne subvencije v kmetijstvu tudi v bodoče. Kar se tiče evropske kmetijske politike, je opozoril na problem, da se je začelo dogovarjanje o novi finančni perspektivi v Evropi in da je zadnji čas, da tudi Slovenija prevzame aktivno vlogo, tudi na podlagi sprejete strategije v Državnem zboru, ki jo ministrstvo že pripravlja. V nadaljevanju je v osmih točkah predstavil osnovne usmeritve svojega dela. Na področju črpanja sredstev ugotavlja, da je le-to na področju kmetijstva generalno v redu, saj smo precej nad evropskim povprečjem, kjer je iz sedanje finančne perspektive v Evropi povprečno počrpanega 27%, v Sloveniji 35%. Opozoril pa je na slabo črpanje iz tretje razvojne osi, se pravi, diverzifikacija kmetijstva in podobne zadeve. Poslanke in poslanci smo v nadaljevanju zastavili številna vprašanja, na katera je kandidat za ministra podal jasne, celovite in izčrpne odgovore, pa tudi dodatno pojasnil določene zadeve. Na koncu smo, kot običajno, opravili glasovanje glede mnenja, da je mag. Dejan Židan kot kandidat za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ustrezen. Takšno mnenje je dobilo soglasno podporo osmih članov odbora, nihče od članov odbora ni glasoval proti temu mnenju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. V imenu Poslanskega kluba LDS ima besedo za predstavitev stališča mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik, za besedo. Prijazen pozdrav mandatarju, obema ministroma, ki sta prišla podpreti bodočega kolega, in državnim sekretarkam! Za razliko od uvodne razprave bom začel malo drugače, kajti v Liberalni demokraciji Slovenije smo prepričani, da slovensko kmetijstvo, gozdarstvo in prehrana niso na psu, zato bom govoril o drugih, pomembnejših in kmetijstvu potrebnih temah. Slovenija si ta trenutek zagotovo želi, potrebuje in pa zasluži dobrega ministra in prepričan sem in priložnost imamo, da ga danes tudi dobi. Dokaz zrelosti in priznanja ne samo politiki Vlade, tudi temu področju bo, če bo minister dobil tudi kakšen glas iz nasprotne strani, iz opozicije. Kajti na predstavitvi je bil dober, pozna se mu, da je strokovnjak, da je menedžer, da pozna predelovalno verigo v Sloveniji, od proizvodnje do končnega izdelka. Predvsem pa se mi zdi pomembno, to je lahko njegova velika prednost ali pa slabost, da ni vešč in da ni doma na parketu politike in tu se bo seveda odločilo, ali bo postal - in ima vse možnosti - eden od boljših slovenskih ministrov iz tega področja. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se nam zdi programsko pomembno izpostaviti predvsem sledeče zadeve. Prva je seveda, do leta 2013 se bomo odločali o skupni politiki v okviru Evropske unije. Tu bodo pogajanja in pa predstavitev stališč manjših držav izredno pomembna in prepričani smo, da se bo na bruseljskem parketu znašel. Kajti primer, kot smo ga imeli pri odzivih in ravnanjih naše države ob reformi sladkornega sektorja, primer slabe prakse, se v tej državi ne sme več ponoviti. Zdi se mi pomembno tudi povedati v imenu poslanskega kluba, da je v okviru programa skupne kmetijske politike za razdelitev sredstev Slovenija neto prejemnica tja do 2013 in od kandidata v Liberalni demokraciji Slovenije pričakujemo in zahtevamo, da kot minister stori vse, da bo v celoti izrabil pripadajoča sredstva iz tega naslova. Zdi se mi pomembno poudariti tudi, da nadaljuje prizadevanja predhodnika na področju kmetijske politike, da dobimo ministra, ki ima slovensko kmetijsko zemljo rad, jo spoštuje, tudi tiste, ki na njej služijo kruh v potu svojega obraza in žuljih svojih rok, in to je pomembno. Kmetijsko zemljo je treba zavarovati, župani in županje z vsem njegovim izrečenim ne bodo zadovoljni, toda Slovenija bo s tem čez leta zagotovo zaustavila trend pozidave najboljših kmetijskih zemljišč. Občine, ki bodo želel zidati, morajo seveda vzpostaviti nadomestno stanje za kmetijsko proizvodnjo na drugih zemljiščih, v veliki večini primerov se bo to dalo. Treba je ustaviti zaraščanje, tudi tukaj je kandidat za ministra imel prave odgovore. In pa seveda nadaljevati tudi s postopkom dokončanja predloga novele Zakona o kmetijskih zemljiščih, ter da bo storil vse, da zakon pride čim prej v parlamentarno proceduro. Pričakujemo tudi njegovo takojšnjo angažiranje pri pripravi že načrtovanega programa za zmanjšanje zaraščanja kmetijskih zemljišč. Veliko je bilo tudi pobud in pa mnenj v zadnjih tednih, da Slovenija nima strategije, če bomo trošili čas za to, da bomo mesece in leta pisali nek dokument, potem ne bomo storili za podeželje veliko dobrega. Treba je pljuniti v roke in poprijeti, zavihati rokave in pa poprijeti za delo, kajti strategije, papir, akademske diskusije veliko ne rešujejo. Nujno je tudi nadaljevati uresničevanje multifunkcionalnosti kmetijstva in s tem podeželja. Zato znotraj Poslanskega kluba LDS še posebej opozarjamo na ekološko pridelavo, ki je pomembna, najhitreje rastoča tržna niša, ki pa potrebuje boljšo promocijo in trženje, kar mora intenzivno podpreti tudi Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in pa prehrano. Od kandidata tudi pričakujemo, da se bo v okviru svojih pristojnosti zavzel za postopno večanje deleža ekoloških pridelkov, hrane v vrtcih, šolah in drugih javnih institucijah. Takoj ob tem je pa treba povedati in se zavedati dejstva, da zdrava varna hrana nikakor ni poceni hrana. Ti dve zadevi enostavno skupaj ne gresta. Slovenke in Slovenci se bomo morali navaditi in pa zavedati, če bomo hoteli jesti, uživati najboljšo slovensko hrano, da bo ta vedno dražja, kot pa cenena uvožena. Od novega ministra pričakujemo, da bo pospešil proces zaščite kmetijskih pridelkov oziroma živil z eno izmed shem kakovosti ali geografsko označbo ali označbo porekla, kar povečuje tržno zanimivost in doseže dodatno vrednost. Pričakujemo tudi, da bo spodbujal v slovenskem okolju prijazno kmetijsko prakso. Naša lepa dežela, ki jo je skozi stoletja najbolj oblikovala ravno kmetijska obdelava in pridelava, si to pozornost zagotovo zasluži, zatorej previdno na področju fitofarmacevtskih sredstev. Treba je več narediti za osveščanje in pa izobraževanje uporabnikov teh sredstev, predvsem v tistih delih, kjer gre za vrtičkarsko uporabo. Kandidat prihaja iz živilskopredelovalne industrije, zato smo v LDS prepričani, da bo uresničeval svojo zavezo za vzpostavitev trdnejših povezav med kmetijskimi pridelovalci in domačo živilskopredelovalno industrijo. Pri tem bo imel našo podporo. Pozdravljamo tudi kandidatovo namero, da se za 50% povečajo sredstva za ciljne razvojne programe. Smo namreč še kako prepričani, da je treba povečati podporo vrhunskemu znanju s tega področja, s področja kmetijstva, ter pospešiti prenos tega znanja v kmetijsko in živilsko predelovalno industrijo. Tu bi dodal, da se kot poslanci LDS-a ne ukvarjamo s tem, kaj je po osnovni izobrazbi, pomembneje kot to, da je veterinar, se nam zdi povedati, da je predvsem izkušen menedžer. V predstavitvi smo opazili, da kandidat ni poznavalec gozdarstva in z njim povezane problematike, da pa je imel željo in pa voljo, da se s tem seznani. Zato posebej poudarjamo pozornost gozdarskemu lesnopredelovalnemu sektorju. To je ena naših redkih naravnih dobrin in surovin, ki jo je treba večplastno izkoristiti, seveda, z ustreznimi rešitvami, spodbudami na področju gospodarstva, gradbeništva, gradnje domačih objektov in ključni cilj mora biti, kako povečati dodano vrednost surovinam iz slovenskih gozdov. Tisto, kar omenjamo vse prevečkrat na prvem mestu, pa mora biti na zadnjem, je snovna izraba oziroma energetski namen slovenskih gozdov. O tem se moramo pogovarjati na koncu, pri odpadkih in pri ostankih. Podpreti je treba tudi slovensko papirno industrijo, ki je metla za slovenske gozdove. V njih dela red in čistočo in tudi to je pomembno. Prepričani smo, da se bo zavzemal za multifunkcionalnost, predvsem pa široko uporabnost in javno dostopnost slovenskih gozdov, ki opravljajo široko funkcijo in da bo vzpostavil take mehanizme, da bo upravljanje in izkoriščanje slovenskih gozdov tudi po letu 2016, ko pretečejo 20 letne koncesije, ostalo v naših rokah. Da bo, recimo, dal ustrezno pozornost tudi lovstvu, da bo lovstvo ostalo v javnem interesu, ne v zasebnem in da bo dal težo in pomen loviščem s posebnim pomenom, ki se morajo bolj kot s komercialo ukvarjati z zašito okolja in vzrejo živali. Pomembno je tudi, da bo vodil ustrezno politiko v gozdarskem resorju, za katero ocenjujemo, da zadnja leta ni najboljša. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je tudi odgovorno za pomorsko ribištvo, ki je že od osamosvojitve naprej bolj ali manj na robu preživetja. Temu je treba dati ustrezen pomen. Ker se iz malenkosti rojevajo velike zgodbe in veliki projekti, ga tudi prosimo, da ne bo pozabil na ohranitev kranjske sivke, čebelarjev, čebelarstva. To je bila veda in panoga, ki presega pomen pridobivanja medu, čebeljih pridelkov in opraševanja, ampak je pomemben indikator stanja in odrazov v okolju. Zato smo prepričani, da bo podprl in nadaljeval s prizadevanji, ki uvrščajo ogroženost kranjske čebele, ki je že uvrščena na ustrezne evropske sezname, in projekt ta trenutek stoji. Kranjsko čebelo jo je treba uvrstiti med ogrožene živalske vrste v evropskem merilu. Naj zaključim. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije bo kandidata enotno podprl. Ocenili smo ga kot strokovnjaka, kot menedžerja, zdaj pa pričakujemo, da se bo izkazal tudi na političnem parketu, kar bo zahtevno in težko, vendar bo pri tem imel pomoč in podporo našega poslanskega kluba. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine narodnih skupnosti bo predstavil dr. Laszlo Göncz.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, članice in člani Vlade, kolegice in kolegi! Uvodoma želim izraziti zadovoljstvo, da kljub sorazmerno dolgotrajnemu iskanju kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano lahko danes v Državnem zboru le odločamo o tej pomembni funkciji. Zadovoljen sem, da kandidat za ministra prihaja iz pomurske oziroma vzhodnoslovenske regije, in to ne iz nekih ozkih, načelnih, lokalno-patriotističnih razlogov, temveč zato, ker imata na omenjenem območju kmetijstvo in pridelava hrane zgodovinsko pogojeno tradicijo. Sicer strokovne kvalitete predlaganega kandidata mag. Dejana Židana le delno poznam, deluje pa spodbudno njegova vizija reševanja oziroma vodenja kmetijske politike, ki jo je v zadnjih dneh vključno s predstavitvijo na matičnem delovnem telesu posredoval javnosti. Glede na njegovo dosedanjo poklicno kariero lahko sklepamo, da gre za dobrega organizatorja, kar je pri opravljanju ministrske funkcije poleg strokovne primernosti nedvomno najvažnejši pogoj. Iz nekaterih pomurskih sredin je sicer tudi slišati, da kandidat ni preveč naklonjen manjšim in srednje velikim kmetijam, ki pa predstavljajo pomemben delež obdelanih kmetijskih površin na omenjenem območju. Vendar iz njegovih izjav, ki jih je v zadnjih dneh podajal kot kandidat za ministra, tega ni bilo mogoče zaznati in upam, da je temu res tako. Nedvomno so spodbudni elementi njegove vizije, ki se nanašajo na reševanje socialnih problemov, povezanih z agrarnim življem, in bolj učinkovitem izkoriščanju evropskih denarnih sredstev, da ostalih vsebin, ki jih je predstavil v tako imenovanih 8. točkah svojega programa sedaj podrobneje ne omenjam. Osebno menim, da je strokovnjaku, ki ima za seboj že kar nekaj uspešno opravljenih nalog in se je preizkusil v več panogah, ki so neposredno ali poredno povezane s kmetijsko prehrambno dejavnostjo, treba zaupati ter mu ponuditi priložnost vodenja tega pomembnega resorja. Zato ga bova na glasovanju s kolegom poslancem italijanske narodne skupnosti podprla. Vsem nam je jasno, da bo naloga novega ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano vse prej kot lahka, pri tem ne bom omenjal posrednih vprašanj, ki so v zadnjih tednih oziroma mesecih bila postavljena v ospredje, vendar se kljub temu sekundarnega značaja z vidika kmetijske politike. Kot je to bilo že velikokrat poudarjeno, žal v preteklih desetletjih kmetijska politika največkrat ni sledila naravnim danostim območij, ki so v tej državi prav zaradi svojih naravnih danosti najbolj primerna za kmetijsko proizvodnjo. V Sloveniji je bilo veliko vprašljivih dejanj, zamujene pa so bile tudi nekatere priložnosti na kmetijsko prehrambnem področju. Temu je nedvomno do neke mere pogojevalo, da precejšnji del območja slovenske države niso pretežno agrarno orientirane regije. Žal so tudi zaradi tega najkrajše potegnile regije kot so Pomurje, del Štajerske, Dolenjske, Bele krajine in še katere, kjer pa je v preteklosti kmetijska panoga veljala za pomembno, marsikje za prioritetno gospodarsko dejavnost. Sicer se je stanje oziroma razmerje na področju prisotnosti gospodarskih panog, in pri tem sedaj mislim prvenstveno na kmetijstvo, v posameznih regijah v zadnjih desetletjih objektivno zelo spremenilo. Kljub temu je dejstvo, da je področje kmetijstva zaradi zamujene priložnosti ali neustrezne kmetijske politike v preteklosti danes še posebej zahtevno, z malo možnostmi za hitro doseganje konkretnih rezultatov. To nam pri odločanju za novega ministra mora biti vsem jasno. Kot sem že posredno omenil in na to opozarjajo tudi agrarni strokovnjaki iz Pomurja, je danes najbolj pereče vprašanje na tem področju ekonomski položaj kmeta oziroma kmetov, posebno na družinskih kmetijah in pri malih kmetih. Zadnji podatki te trditve zelo potrjujejo. V letu 2009 se je ekonomičnost v vseh analiziranih panogah bistveno poslabšala v primerjavi s prejšnjimi leti. Z zniževanjem odkupnih cen pšenice, oljne ogrščice, koruze, krompirja in tudi drugih kultur je ekonomski položaj kmetov postal nevzdržen in povzročene so bile velikanske izgube. V mnogih primerih se ne krijejo niti spremenljivi stroški proizvodnje. Za ilustracijo navajam, da je v Pomurju po podatkih Kmetijsko-gospodarske zbornice Murska Sobota v letu 2009 prenehalo s kmetovanjem 210 kmetij. Od leta 2005 do 2010 pa so žal prenehali kmetovati na 1250 kmetijah. Na obmejnem, narodnostno mešanem območju, tam, kjer živi pretežno madžarska skupnost, je stanje žal še nekoliko slabše. Pri analizi neugodnih gospodarskih socialnih kazalnikov v Pomurski regiji so se ti podatki velikokrat zanemarjali, vendar pa se moramo zavedati, da so poleg neposredno povzročene škodo, to je zaradi omenjenih negativnih trendov na področju kmetijstva, nastali tudi veliki strukturni problem. Brez tega, da bi se danes spuščali v konkretne analize, naj še omenim, da po mnenju strokovnjakov na nižje odkupne cene kmetijstva proizvodnje nedvomno zelo vpliva tudi trenutna gospodarska kriza, vendar le-ta ni edini razlog. Kot negativni dejavniki so omenjeni še ukinitev mlečnih kvot, letni ciklusi v prašičereji, težave na področju zavarovanja ter drugi razlogi. Pomembno je tudi poudariti, čeprav sem prepričan, da se tega tudi kandidat za ministra dobro zaveda, da je socialni položaj kmetov trenutno na najnižji točki v zadnjih devetnajstih letih oziroma po osamosvojitvi Republike Slovenije. Podatek je več kot alarmanten, zato bo imel novi minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano po mojem mnenju precej več izzivov, kot bi kdo od zunaj morda pričakoval. Kljub temu pa upam, da jim bo gospod Židan v večini kos in v korist agrarni dejavnosti ter vsem državljanom Republike Slovenije in širše regije, zato mu želim že vnaprej uspešno, predvsem vsebinsko kreativno ministrovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Janko Veber. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. S predlogom predsednika Vlade, da po odstopu dr. Milana Pogačnika prevzame vodenje Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan, prehajamo v sklepno fazo imenovanja novega ministra. Čas, ki je bil potreben, preden je bil predlog posredovan Državnemu zboru, kaže na to, kako pomembno je to ministrstvo. Kmetijstvo ima poleg glavne proizvodnje in gospodarske tudi druge družbeno pomembne funkcije. Ta čas pa je bil hkrati tudi izrabljen za to, da je predsednik Vlade javno seznanil z ugotovitvijo o objektivni odgovornosti dr. Milana Pogačnika, ki je sledil upravnemu sodišču v zvezi s tožbo lastnika psov, ki je odločilo, da sta odločitvi Veterinarske uprave in ministrstva nezakoniti in sta predvidevali usmrtitev psov ter naložilo ministrstvu, da v ponovnem postopku, če meni, da je potrebno, psa usmrtiti, poleg tega, da gre za nevarne živali, ugotoviti tudi to, da nevarnosti za okolico ni mogoče drugače preprečiti. In ravno ta odločitev je bila tista, ki je pozneje postala jabolko spora in tudi usodna za lastnika psov, ki je poskušal z vsemi sredstvi priti do tega, da psi pridejo domov. Z odstopom ministra se je prekinila aktivnost pri izvajanju programa, ki smo ga Socialni demokrati pred volitvami pripravili, ko smo računali na to, da bomo prvič v zgodovini samostojne Slovenije lahko prevzeli tudi ta resor. V njem smo izpostavili, da skoraj polovica državljank in državljanov živi na podeželju, zato smo program oblikovali tako za kmete kot tudi za urbane prebivalce, ki živijo na podeželju. Slovenija se namreč uvršča med članice Evropske unije z nadpovprečnim deležem podeželskih območij, in to s kar 77% celotnega ozemlja. V podeželskih občinah pa živi 41% prebivalcev. Zato smo Socialni demokrati mnenja, da je treba program razvoja podeželja prilagoditi ohranjanju poseljenosti in s tem zagotoviti podobo Slovenije, kot smo je vajeni danes. Slovenija torej potrebuje močno strategijo razvoja podeželja, osredotočenost na razpršenost gospodarskih dejavnosti na podeželje in vključevanje kmetij z možnostjo zaposlitve tudi zunaj kmetijstva. Izvedba ekonomskih in strukturnih reform v slovenskem kmetijstvu ter podeželskem prostoru je torej nujna razvojna potreba. Kandidat za ministra mag. Dejan Židan je s svojim programom, ki ga je predstavil na predsedstvu Socialnih demokratov, sledil tem ciljem, saj so njegovi poudarki osredotočeni na naslednje teme. Dokončanje izdelave strategije razvoja kmetijstva, ki bo tudi osnova za pogajanje v Evropski uniji o novi kmetijski politiki. Za nami je namreč obdobje, ko je bila strategija razvoja kmetijstva sprejeta davnega leta 1993 in na podlagi katere smo lahko ugotavljali predvsem to, da izvajamo skupno kmetijsko politiko Evropske unije in da se poskušamo prilagoditi predvsem institucionalno na vse tiste postopke, ki so potrebni za to, da lahko tudi črpamo evropska sredstva za razvoj kmetijstva in podeželja. V tem obdobju je bilo to, lahko rečemo, uspešno opravljeno, vendar se je tudi pokazalo, da so samo nekatere kmetije v Sloveniji sposobne preživeti samostojno s kmetijsko dejavnostjo in tudi v konkurenci z ostalimi kmetijami v ostalih državah članicah Evropske unije. Teh je zgolj nekje 15%. Vso ostale kmetij so izjemno izpostavljene in zato v Sloveniji potrebujemo novo strategijo razvoja kmetijstva, ki bo tudi osnova za pogajanja v Evropski uniji o tem, kako naj oblikujemo skupno kmetijsko politiko v Evropski uniji. Torej bo s sprejemom strategije razvoja dano prvič Sloveniji, da tudi zelo konkretno oblikuje skupno kmetijsko politiko Evropske unije in to je ena do pomembnih nalog, ki jo je kandidat še posebej opredelil in izpostavil. Naslednje je opozoril, da je nujna deregulacija in poenostavitev postopkov na področju kmetijstva in proizvodnje hrane, predvsem zaradi boljše konkurenčnosti kmetijstva. Tudi tukaj smo se v dosedanji zgodovini srečevali s tem, da smo si zapisali preštevilne ukrepe, ki jih ne bi bilo treba, glede na direktive Evropske unije za to področje, ampak se je najbrž da poskušalo zaščititi v neki meri tudi neznanje uradnikov pri obvladovanju predpisov in so zato podpisovali dodatne in dodatne predpise in naloge, ki so ne nazadnje omejevale naše kmetije, da bi lahko postajale konkurenčne in pravzaprav hitreje pridobivale tudi sredstva, ki so jim bila namenjena tako v evropskem kot tudi slovenskem proračunu. Socialno v kmetijstvu in kmetijski proizvodnji je tisto, ki je tudi danes zaskrbljujoče na tem področju, in izpostavil je, da bo pri tem še posebej pozoren prav na vse kmetijske proizvajalce, ne glede na njihovo velikost. In glede na to, da je ugotovljeno, da resnično zelo malo število kmetij lahko samih preživi, je to ena od tistih prioritet, ki bo zagotovo izboljšala socialni položaj kmetov na podeželju. Tudi povečevanje učinkovitosti javnih služb v kmetijstvu je ena od tistih nalog, ki bo zelo pomembna. Danes lahko govorimo o tem, da imamo številne institucije, ki imajo javna pooblastila na tem področju ali pa imajo status javnega sektorja, ki pa so med seboj tudi nekoliko oddaljene, lahko rečemo velikokrat tudi nepovezane. Njihova skrb za učinkovitost preneha v tistem trenutku, ko ugotovijo, da imajo dovolj sredstev v proračunu za lastno dejavnost, za opravljanje svoje osnovne dejavnosti. Potem zelo poda tudi aktivnost pri tem, kako pravzaprav razvojne priložnosti v večji meri prenesti iz kabinetov oziroma raznih pisarn na teren. Tudi usmeritev kandidata, da je potrebna decentralizacija v kmetijstvu za posamezne administrativne in strokovne funkcije, kaže na to, da se lahko s tem ukrepom zelo približamo tistim realnim potrebam na podeželju, na kmetijstvu in da je treba nekatere službe, ki so danes organizirane tukaj v Ljubljani, vendarle poskušati organizirati tudi na podeželju, ki je bližje vsem tistim razmeram in potrebam, ki jih zasledijo predvsem obdelovalci kmetijskih površin. Pri proizvodnji hrane je treba preseči ločitev na primarno in živilskopredelovalno industrijo, saj gre ne nazadnje za verigo, ki mora biti še kako tesno sklenjena, predvsem znotraj slovenskega prostora, da bomo lahko govorili o tem, da tržimo slovenske proizvode v večji meri, kot jih tržimo danes, in da se zmanjšuje poraba trženja oziroma prodaja proizvodov, ki prihaja k nam zaradi odprtega trga iz drugih članic Evropske unije, pa tudi iz drugih držav, ki niso članice Evropske unije. Torej, to nesoglasje znotraj same dejavnost in nezaupanje je tisto, ki ga bo treba dejansko preseči. Obdobje, ko se je poskušalo predvsem gledati na to, kdo bo postal pomembnejši lastnik posameznega podjetja, in ne gledati na to, ali bi se ta podjetja programsko morala povezovati, da bodo učinkovitejša in da bo predvsem hrana cenejša, kvalitetnejša, mora biti presežena, mora biti za nami. Enako velja tudi za povezovanje pri gozdarstvu in lesno predelovalni industriji. Tudi tukaj lahko beležimo, da je najenostavnejše poslovanje, ko gozdni sektor poskuša poslovati s svojimi interesi, lesnopredelovalna industrija pa poskuša iskati svojo priložnost na domačem in tudi zunanjem trgu. Tudi tukaj bo potrebno preseči, te razlike povezati, celotno verigo, v lesni predelavi od načrtovanja poseka gozdov do spravila tega lesa in nadaljnje predelave. Vse prepogosto se srečujemo in smo se srečevali v tem obdobju z dejstvi, da se je pravzaprav tudi namenoma omejevalo sečnjo v gozdu, zato da so se lahko dosegali nekateri politični interesi, ki so bili vezani na onemogočanje, recimo, gozdarske službe v praksi. Vse to je povzročilo številno škodo, zelo veliko škodo, ki se odraža v tem, da je ta dejavnost med seboj nepovezana. In to je tudi ena od nalog, ki bo zagotovo velik izziv za novega kandidata. In če govorimo o tem, da Slovenija potrebuje resnično močan razvoj podeželja, potem usmeritev kandidata, da poskuša za 50% povečati sredstva za razvojne programe in vzpostaviti učinkovit nadzor nad uporabnostjo teh sredstev in doseganje rezultatov na drugi strani, kaže na to, da je mogoče tudi z večjimi sredstvi, in upam si reči tudi s sredstvi, ki jih že imamo na razpolago, doseči še boljše rezultate, kot smo jih dosegali do sedaj, pri oblikovanju razvojnih programov na podeželju. Še posebej je tukaj pomembno dejstvo, da so ti ukrepi vezani na črpanje evropskih sredstev. In ko namenjamo ta sredstva za usposabljanje za delo, ne nazadnje tudi namakanje in prilagajanje klimatskim spremembam, za prilagajanje kmetiji na nove programe, za oblikovanje podpor mikro podjetjem, obnovi in razvoju vasi ter ne nazadnje tudi ohranjanju in izboljšanju kulturne dediščine na podeželju, so to tisti ukrepi, ki so težko pričakovani in so res nujno potrebni, da ohranjamo poseljenost podeželja in da ohranjamo podobo Slovenije takšno, kakršno danes poznamo. Mislim, da ne more biti cilj nobenega kmetijskega ministra v Sloveniji ta, da se življenje v Sloveniji organizira zgolj v velikih urbanih središčih in prepustimo podeželje zgolj temu, da ga zaraste gozd ali pa ga obdeluje le peščica velikih kmetijskih gospodarstev. Vse to so izzivi, ki jih je kandidat s svojimi pogledi in dosedanjimi izkušnjami zmožen v veliki meri tudi realizirati. Zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov kandidata podprli in mu seveda tudi nudili podporo pri pomembnih odločitvah, ki bodo kmalu na dnevnem redu v Državnem zboru. Te se predvsem nanašajo na ohranjanje kmetijskih zemljišč, kajti v zadnjem obdobju, v zadnjih mogoče osemnajstih letih smo izgubili zelo veliko kmetijskih zemljišč in tukaj je pravzaprav katastrofalno stanje, ki ga nekako zaznavamo v tem trenutku. Številna, zelo kvalitetna kmetijska zemljišča so bila predvsem tudi zaradi kapitalskih interesov pa tudi zaradi izvajanja denacionalizacije izgubljena, razpršena in danes se seveda pogovarjamo o tem, kako izvesti zahtevne postopke komasacij, ki naj ponovno združijo ta zemljišča v komplekse. Vse to seveda bo kmalu na dnevnem redu Državnega zbora pri novem zakonu o kmetijskih zemljiščih. Upam, da bomo pri razpravah v Državnem zboru presegli tokrat videnje in razpravo zgolj o tem, ali je kapitalski interes tisti, ki ima prednost, ali je ohranitev podeželja in ali je ohranitev kmetijskih zemljišč resnično vitalnega pomena za nadaljnji razvoj Slovenije. Pri tem pa želimo še posebej izpostaviti dejstvo, da smo v svoji zgodovini, v svoji samostojnosti sprejeli pomemben akt, ki se imenuje Strategija prostorskega razvoja Slovenije, v katerem smo zelo jasno zapisali, da je treba zelo tesno povezati urbana središča s podeželjem in da je infrastruktura tista, ki jo nujno potrebujemo za enakomeren razvoj podeželja, in da so to tudi tisti vitalni interesi, ki jih bomo zagotovo sledili pri tem, ko se bo potrebno odločati o tem, na kakšen način se lahko poseže tudi v nekem trenutku na kmetijsko zemljišče, in ali je to resnično potem namen, da se tudi podeželsko območje čim bolje poveže z ostalimi urbanimi središči. Prepričan sem, da bo kandidat mag. Dejan Židan vse te naloge z veliko vnemo, energijo in tudi z znanjem, ki ga ima, dobro opravil in še enkrat ob zaključku povem, da ga bomo seveda Socialni demokrati pri tem podpirali. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Jože Tanko. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav, lep pozdrav tudi odsotnemu predsedniku Vlade in ostalim vladnim predstavnikom, ki so pobegnili pred razpravo in stališči poslanskih skupin. Najprej bi rad opozoril, da smo mesec in pol čakali na predlog kandidata za novega ministra za kmetijstvo. Ta čas se ni dogajalo pravzaprav nič omembe vrednega, potem pa smo dobili resnega kandidata in to čez noč, čez noč oziroma čez praznični vikend. Vse je steklo po najkrajših rokih, in sicer najbrž zato, da ne bi bilo nobene velike razprave, da ne bi kaj preveč vprašali oziroma da bi pri teh razpravah čim več prezrli. Primera, da bi imeli časa za pripravo na hiring, na zaslišanje ministra samo čez nedeljo oziroma čez prvomajske praznike, se ne spomnim. Tudi sicer so prvomajski prazniki izgubili ves nekdanji sijaj, saj je eden najpomembnejših predstavnikov in podpornikov levega trojčka, ljubljanski župan Janković, za 1. maj navdušujoče govoril o delavskih pravicah, istočasno pa so mu delavci pokladali tepih travo na njegovem ljubljanskem stadionu. Tu lahko že ugotovimo, da gre pravzaprav v vseh teh primerih in zavzemanjih za delavske pravice, za kmečke pravice in ostale pravice za veliko dvoličnost in pravzaprav se v takih primerih nič ne zgodi. Ne reagira inšpekcija, ne reagira niti koalicija, niti Pahorjeva politična ekipa, kajti vsi so očitno močno vpeti samo v navidezen boj za delavske pravice. Tudi v samem postopku imenovanja novega ministra za kmetijstvo je koalicija pokazala veliko servilnost do Vlade, ko je koalicijski stroj pravzaprav postal poslušno orodje in Državnemu zboru čedalje bolj onemogoča nekako resno delo in razprave, sploh če je potrebno razpravljati o, recimo, Jankoviću, Kresalovi, Golobiču in drugih koalicijskih pomembnih predstavnikih in pa seveda o njihovih napakah. Iskanje novega ministra za kmetijstvo je razkrilo nezainteresiranost stroke in politike znotraj skupine Socialnih demokratov in tam pač ni bilo moč najti kandidata za to prestižno, pomembno in tudi odgovorno funkcijo. Eden izmed povabljenih ali naprošenih ni želel reševati dobrega imena prejšnjega ministra, kar je obelodanil tudi v pismu predsedniku Vlade, ki je prišlo v javnost. Na pisno povpraševanje, ki smo ga posredovali predsedniku Vlade, o tej njegovi nenavadni želji, še nismo prejeli odgovora. Spet drugi povabljenec za prevzem ministrstva se je izgovoril na kolizijo interesov, ki bi utegnili nastati pri umestitvi priključka ceste, ki povezuje območje ribniškega in kočevskega na avtocestni obroč na Škofljici. Namesto da bi reševal problem, se mu je na daleč izognil. Zdaj, ko je občina Škofljica definirala traso s sprejetjem ustreznega sklepa na občinskem svetu, bo najbrž stekel tudi postopek na Vladi. Vendar pa bi ta kandidat kot kmetijski minister verjetno zlahka zagotovil nadomestne površine za metuljčka okarčka, ki je ena največjih ovir, in to naravnih ovir za umestitev trase v prostor. Ob tem izgovarjanju na kolizijo interesov je pravzaprav zanimivo, da nobene kolizije interesov niso zaznali njegovi kolegi ministri niti njegovi kolegi poslanci pri odločanju o arbitražnem sporazumu, da imajo nekateri počitniške hiše ali pa apartmaje na Hrvaškem, in je arbitražni sporazum postal najbrž velika mora koalicije in slovenske države nasploh. Lahko bi ta kandidat kot minister veliko pripomogel k ponovni strokovni presoji Nature 2000, ki je sicer v razumnih mejah potrebna, vendar marsikje pretirana in velika ovira za razvoj prostora in predvsem razvoj podeželja, kajti omejitev Nature 2000 ni v Mestni občini Ljubljana niti v drugih mestnih občinah, pač pa Natura 2000 zadeva predvsem majhne ali podeželske občine. Spet nekdo tretji ali četrti se ni strinjal ali pa ni bil zadovoljen s plačilom ali, kot sem že prej omenil, s politično trgovino in zamenjavo resorjev. Očitno kmetijstvo za nikogar v koaliciji ni prioriteten resor, saj ni bilo nobene panike, pa realno gledano že nekaj mesecev nimamo operativnega ministra. Vršilec dolžnosti, ki je po odstopu ministra Pogačnika prevzel resor, je zlahka za 100% več, kot je bilo predvideno, opravljal to "vedejevstvo". In tu je tudi očitno, kako hitro se napovedi predsednika Vlade podrejo, pravzaprav na primerih, ki jih sam definira; rekel je, štirinajst dni, trajalo je več kot mesec dni. In nihče tega ne opazi ali noče opaziti. Kandidata predsednika Vlade, gospoda Dejana Židana, sta takoj podprla tudi predsednika koalicijskih Zares in Liberalne demokracije, ministra Golobič in Kresalova, kar naj bi sicer sprostilo napetosti v koaliciji. Vendar tudi to njihovo hitro soglasje, hiter pristanek, ne bo zmanjšal njune politične odgovornosti in ne bo preprečil razprave o njunih aferah. Odstop ministra Pogačnika, ki se je zgodil 10. marca, je v Državnem zboru onemogočil razpravo in razčiščevanje politične in drugih odgovornosti v primeru privilegiranega vračila bulmastifov, saj je bila preprečena razprava na interpelaciji o tej vsebini. Vendar kljub vsemu je ta afera strla številne niti klientelističnih povezav, kjer se je na zelo transparenten način pokazalo, kako in na kakšen način delujejo potipravne paradržave. Afera je poleg ministra Pogačnika in Socialnih demokratov postavila v zelo neprijeten položaj še Liberalno demokracijo in njihovo predsednico, ministrico Katarino Kresal. Koalicijski partnerji so poskrbeli, da je minister Pogačnik, zaradi preiskave o domnevno koruptivnih ravnanjih, o povsem drugi zadevi po priporu odstopil, s čimer se je hotelo doseči preusmeritev pozornosti in dokončanja afere z bulmastifi. Vendar tudi iz današnje razprave in predstavitve predsednika Vlade kaže, da ta manever ni uspel. Predsednik Vlade Pahor, naj bi kot medijsko všečna figura prevzel manipulacijo z vsiljenim in elegantnim zaključkom afere, da bi ta afera na nek način z lepim slovesom potonila v pozabo, preden bi se razčistile vse podrobnosti in odstranile vse sence dvoma in da bi vse izgledalo v najlepšem redu. Ko bi bila minister Pogačnik in tudi Socialni demokrati oprana, ker je minister odstopil, naj bi nase prevzel tudi bremena in grehe ostalih, objektivno odgovornost in potem bi naprej vse potekalo po tem ustaljenem redu. Kako si je zamislil predsednik Vlade Pahor rešiti ta problem, je pravzaprav razvidno iz pisma enega od kandidatov za ministra, dr. Igorja Vojtica, ki je prišlo v javnost in v katerem sicer previdno, vendar jasno razkril namero predsednika Vlade, ki je dr. Vojtic kot potencialni kandidat za ministra ni bil pripravljen realizirati, za vsako ceno zaščititi integriteto dr. Pogačnika, koalicijske Liberalne demokracije in predvsem njihove predsednice, ministrice za notranje zadeve. Vladno razkritje dokumentov ni prineslo nič novega. Nič, česar ne bi že vedeli. Samo jasno je postalo, da se predsednik Vlade Pahor ne more odločiti, ali je šlo samo za objektivno ali pa morebiti tudi za subjektivno odgovornost prejšnjega ministra. To nedvoumno premirje o izmikanju glede nadaljnjih postopkov proti bivšemu ministru nakazuje bodoča ravnanja in predvsem njegovo odločenost, da se ta afera ne razčisti in da ne bomo prišli do konca. Toda vloge in morda tudi krivde Liberalne demokracije in političnega in rodbinskega sorodstva ministrice Katarine Kresal ni mogoče prezreti. Ne v tem primeru in ne v primeru Nacionalnega preiskovalnega urada in morda se bo še kaj še kje pokazalo, kajti delajo z "veliko žlico". In predsednik Vlade je, recimo, namesto da bi prekinil pogodbo z Ram Investom, dal Ram Invest le na črno listo, kar pomeni, da se na njihov račun še kar naprej natekali milijoni evrov. Po predstavitvi kandidata za ministra je bila lansirana nova paradigma - kadar je izbira med dobrobitjo živali in človeka, se vedno izbere dobrobit človeka. Kako bo ta paradigma delovala v primeru velikih zveri, ki zaradi zaraščanja in propadanja kulturne krajine posega v življenjski prostor človeka, bomo lahko kmalu preverili. Kako bo to delovalo v primeru metuljčka okarčka, ki je glavna ovira, glavna naravna ovira za umestitev trase priključka avtoceste na obroč na Škofljici - bomo lahko tudi kmalu preverili. Kako se bo to realiziralo v primeru Nature 2000 na mnogih drugih področjih Republike Slovenije - bomo tudi lahko preverili to paradigmo. Ali beseda in stavek oziroma stavek, da v primeru, ko imamo izbiro med živaljo in človekom, prevlada dobrobit človeka. bomo videli. Najbrž je samo za potrebe nekega dogodka, neke zgodbe bila lansirana všečna izjava. Tudi, recimo, v primeru izgradnje elektrarn na spodnji Savi, kjer se tudi predvideva širitev z Naturo 2000, tudi tam bomo lahko zelo kmalu preverili, kateri interesi bodo prevladali - ali ta paradigma ali inverzija te paradigme. Kakšen odnos ima koalicija do kmetijstva, lahko preberemo v izhodni strategiji. Tam ni napisan niti en ukrep s področja kmetijstva v izhodni strategiji. Niti en ukrep, ki bi reševal izredno težke razmere na tem področju, pa jih ni malo! In če lahko v tem primeru verjamemo besedam predsednika Vlade, ki jih je izrekel ob predstavitvi, so razmere še težje kot na drugih področjih, pa kljub temu ni v izhodni strategiji za področje reševanja problemov kmetijstva predvidenega niti enega neposrednega ukrepa. Nekaj pa je bilo predlaganih. Mi smo aprila lani predlagali, v Slovenski demokratski stranki, dvig kmečke pokojnine z 220 evrov na približno 450 evrov, kot znaša najnižja pokojnina. Pa koalicija tega ukrepa ni podprla. Obrazložitev, zakaj niso podprli: zato, ker naj ne bi ti ubogi kmetje na slovenskem podeželju plačevali v pokojninsko blagajno. Vendar istočasno je koalicija s prvopodpisanim poslancem Potrčem predlagala zakon, s katerim je omogočila vdovske dodatke po upokojencih Jugoslovanske ljudske armade, pa tudi ti niso vplačevali v slovensko pokojninsko blagajno. Nekateri so bili celo vojščaki JLA v času agresije na Slovenijo. Tem vdovcem po vojaških osebah ste priznali dodatek k pokojnini, čeprav so pokojnine teh zavarovancev že tako ali tako višje, kot so povprečne pokojnine. Tistim kmetom, ki prejemajo polovico minimalne pokojnine, pa niste priznali oziroma ste jim odrekli dvig do minimalne pokojnine. Taka diferenciacija, če uporabim termin iz obdobja pred osamosvojitvijo, zagotovo ne bo prinesla pozitivnih sprememb na področju kmetijstva. Če ni nobenega državnega zagotovila za varno in neodvisno starost kmetov, če ni nadomestila za njihovo 40-, 50-, 60- letno životarjenje na gorskih ali objemnih kmetijah ali pa na malih in razdrobljenih kmetijah, potem se gremo oziroma se boste šli težko resno kmetijsko politiko. Kako sicer v teh primerih zagotoviti nasledstvo in naravni proces oblikovanja kmetij, ohranjanja kulturne krajine, poseljenost ob državni, še zlasti ob južni meji, in zagotoviti njeno varovanje in tako naprej, če država ne zagotovi niti minimalnih sredstev za varno starost kmetijskih zavarovancev. Oktobra 2009 je podoben zakon vložila tudi Slovenska ljudska stranka, pa je tudi ta padel. To se pravi, da tudi popravnega izpita koalicija ni opravila. Na tak način oziroma s takim pristopom je možno samo oblikovanje veleposesti, ko prihaja do prevzemov zapuščenih ali finančno izčrpanih kmetij, tako kot se to dogaja v Pomurju ali Prekmurju. Kadrovski predlog predsednika Vlade najbrž sledi temu konceptu. In tu smo spet pri paradoksu. Ideološka koalicija, ki je po drugi vojni razbila veleposestnike, jih razlastila in jim storila še druge krivice in ki je uvedla zemljiški maksimum, bo sedaj prestrukturirala podeželje in ustvarjala veleposesti. Slovenska demokratska stranka je že v tem mandatu dvakrat predlagala novele zakona o kmetijskih zemljiščih, s katerimi bi pospešili postopke komasacij, to se pravi postopke, s katerimi bi izboljšali parcelno in posestno strukturo na podeželju, s katerimi bi omogočili oblikovanje večjih kmetijskih enot, ko bi s primerno, pa vendar še vedno dovolj visoko dvotretjinsko stopnjo soglasja izvajali nebolečo strukturno reformo kmetijskih površin, ko bi sprostili proces oblikovanja ekonomsko zadostno velikih površin in kmetij, sicer se bo nadaljnje propadanje kmetij in zaraščanje kulturne krajine neizbežno nadaljevalo. Vendar oba poskusa za koalicijo nista bila sprejemljiva. Celo več, koalicija je julija lani napovedala, da bo že septembra lani, najkasneje septembra lani vložila zakon o kmetijskih zemljiščih, s katerim se bo urejanje tega področja lotila bolj celovito, bolj sistemsko, tudi z drugimi rešitvami. Od takrat je minilo skoraj devet mesecev in koalicija še vedno ni predložila zakona, ki bi področje komasacij, področje zaokroževanja parcel in kmetij premaknil z mrtve točke. In najbrž bomo čakali še kar nekaj časa, da se bo tak oziroma podoben zakon pojavil v postopku. Izgubili smo skoraj leto dni v tem času. Zdaj se pa sprašujem, ali so res besede o tem, kako je treba pomagati podeželju, predvsem območjem, ki so razdrobljena, kjer je do tega pripeljala tudi zemljiška reforma in omejitve po drugi svetovni vojni, da bi se imelo na tem področju nek resen namen, da se nekaj stori. Če bi ta namen bil, bi tista dva naša poskusa podprli in bi po tem postopku zadeve že potekale, bistveno manj bi bilo pritožb tudi na drugi stopnji in tako naprej. Tu pa zadeve vse stojijo in se nič ne dogaja. Po nekaterih podatkih propade letno okrog 3.000 kmetij, s čimer izginjajo kmetijske površine, s čimer se zmanjšujejo možnosti za samooskrbo z varno in kvalitetno hrano, zmanjšujejo se možnosti za ekološko kmetovanje, zmanjšuje se področje kultivirane krajine in s čimer se povečuje odvisnost od tujine, in to v večini, če ne celo prav na vseh segmentih kmetijske proizvodnje. Če govorimo, da 41% prebivalstva živi na podeželju, se pravi, zunaj urbanih središč, in če vemo, da so pravzaprav ta območja nekako najbolj prizadeta, najbolj ogrožena, potem bi temu morala slediti tudi državna, nacionalna politika. Vendar mi sprejemamo zakon o metropoli, zakon o glavnem mestu, predvidevamo rešitve za najbogatejšo občino v Sloveniji, ne naredimo pa ničesar in nismo sposobni storiti ničesar za tista območja, ki dejansko te ukrepe potrebujejo. Imamo celo zakon o skladnem regionalnem razvoju, kjer je predvideno, da bi moralo biti po tem zakonu 1,5% BDP sredstev - tisti, ki ste finančno podkovani, veste, da je to nekaj 100 milijonov evrov. Zdaj pa poglejte, koliko sredstev je možno razdeliti na osnovi tega zakona! Ni problem, da je zakon slab, zakon je soliden, še vedno soliden, čeprav ima že kar dolg datum. Problem je, da z zakonom o izvrševanju proračuna izvzamete iz tega zakona vse tisto, vsa finančna sredstva, ki morajo biti po zakonu na razpolago prav področjem z omejenimi dejavniki za take in podobne zadeve. Zagotovo je pomemben del ali pa predstavlja pomemben del podeželja tudi gozd. Tudi vse tisto, kar je vezano na gozd, to se pravi gozdarstvo, lesnopredelovalna industrija. Zagotovo na tem področju z uporabo ali pa boljšo izrabo biomase nismo naredili dovolj in najbrž bo potrebno na tem področju sprejeti marsikaj, kar bo omogočilo lesni industriji, ki je ravno tako v težavah, da se bo izboljšala dodana vrednost lesnim produktom. Kar zadeva področje kmetijstva, in sektor kmetijstva je tudi zelo močno vpet v prostorsko politiko, v prostorski razvoj. Tu bi rad opozoril, da pravzaprav na dveh resorjih, to se pravi, na kmetijstvu in okolju, stojijo akti občin, za veliko večino primerov so padli že vsi roki. Po ZUP-u, če gre za instruktivne roke so nenormalni dolgi, ker so zamude že leto ali celo več v nekaterih primerih, in tu poteka pravzaprav potrjevanje prostorskih aktov občin, ki so temeljni razvojni akti, neverjetno počasi. Mnogi oziroma vsi ti akti so vezani na investitorje, vsi ti akti so vezani na dogajanja v občinah, na nova delovna mesta. Vendar, če je prostor zaprt, če je prostor blokiran, na tem področju ni možno storiti ničesar. Nekoliko bode v oči tudi stališče, da bodo težave pri potrjevanju aktov, sploh, v primerih v katerih bo šlo za rezervacije nekih posebnih površin. Občine sprejemajo prostorske akte za naprej, ne za nazaj in če se bo na tem področju zastavila izredno toga politika, potem zagotovo ni možno računati na nikakršen razvoj. Kajti nemogoče je sprejeti katerega koli investitorja, če nimaš za to opredeljenega prostora v prostorskih aktih občine, ki omogočajo gospodarski, ali pa obrtniški, ali pa kakršen koli drugi razvoj. Skratka, pri teh zadevah bo potrebno biti izredno previden. Prav tako je nekaj potrebno storiti tudi pri črpanju evropskih sredstev. Številke so zaskrbljujoče na tem področju, kar zadeva črpanje obstoječe finančne perspektive. Zaskrbljujoče je pa tudi, da potekajo že pogajanja o novi finančni perspektivi, pa tam mislim, da nimamo, ker ni ministra, kompetentnega predstavnika, da se bo boril za novo finančno perspektivo. To se pravi, ko bodo veliki, in tisti, ki so pomembni igralci na tem prostoru in pri tej politiki, ki predstavlja pravzaprav tudi daleč največji del proračuna Evropske unije, razdelili prioritete, lahko tudi mimo interesov Slovenije, ker se tam ti interesi ne slišijo, potem bomo zagnali vik in krik. In mi manjkamo tam, kjer je nujno potrebno, in se prerivamo tam, kjer nimamo in kjer ne bomo imeli prav nobene koristi. Seveda, ta napačen pristop ni zasluga opozicije v tem mandatu, to so odločitve koalicije, posledice, težave, problemi pa so skupni in ti problemi se množijo in pritiskajo tako na ljudi kot na državo. Prav tako je bilo iz odgovorov ministra zaznati, da se bo zelo potrudil in angažiral na pripravi strategije na področju kmetijstva. Najbrž bo to samo še ena študijska naloga, ki ne bo doživela implementacije v tem mandatu, ki bo obležala v predalih in kmetijska stvarnost bo šla svojo pot. Odgovori kandidata na hearingu ne dajejo podlag ali upanja na korenitejše spremembe kmetijske politike in iz odgovora je bilo zaznati, da bodo izjemo pomembno vlogo na tem področju imele tudi obstoječe strukture na kmetijskem ministrstvu. In zdaj, če je koalicijsko okolje, v katerem prevzema ali pa bo prevzel naloge bodoči minister, slabo, potem to ne daje upanja, da bo tudi kandidat, ki je lahko visoko profesionalno usposobljen, prinesel pomembne spremembe na kmetijskem področju. In tu moram zelo jasno povedati, da v naši poslanski skupini ne podpiramo ne takšnega pristopa do reševanja gospodarskih razmer v državi in ne takšnega pristopa do reševanja kmetijskih težav na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Tadej Slapnik. Prosim.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi. Kmetijstvo je pomembna panoga, a žal v Sloveniji v velikih težavah. Na to kaže tudi dejstvo, da je predsednik Vlade tako dolgo iskal novega ministra. Nekateri kandidati, ki so se pojavljali v tem času, so bili zelo dobri, a žal niso hoteli aktivno vstopiti v to zgodbo, in to samo potrjuje trditev, da je cela vrsta stvari na področju kmetijstva v slepi ulici. Zaraščanje kmetijskih površin je v Sloveniji problem in novega ministra čaka močno zaraščena in zanemarjena njiva. Ne le v naravi, ampak je težko stanje tudi na področju kmetijstva v celoti. Zato mu želimo veliko poguma, smelosti in moči, da bo presekal z marsičem iz preteklosti. Pri tem bodo pomembni sodelavci in upamo, da bo imel možnost poiskati nove ljudi za nove pristope in prioritete v kmetijstvu ter proizvodnji in nadzoru hrane. Bodoči minister za kmetijstvo ima polno podporo stranke Zares pri uveljavljanju varnostnega pridržka na področju gojenja gensko spremenjenih rastlin in pri nasprotovanju Slovenije v Evropski uniji uvajanju novih gensko spremenjenih rastlin. Kaj pričakujemo spoštovani kandidat, mag. Dejan Židan? Državljani si želimo varno kakovostno hrano, želimo si takšnih projektov in načrtov, da bomo lahko v trgovinah kupovali pretežno doma pridelano hrano in ne predvsem uvožene zelenjave in sadja iz evropskih veletržnic. Pričakujemo ustrezen nadzor in strokovno neodvisne institucije, ki bodo vlivale zaupanje, da je vzpostavljena kontrola, pri čemer nas veseli, da kandidat zagovarja jasno in vidno označevanje. Želimo si več poudarka ekološkemu kmetovanju in razvoju podeželja, kar bo obenem pomagalo reševati tudi številne socialne probleme. Kandidata za ministra za kmetijstvo bomo podprli pri njegovi napovedani skrbi zavarovanje kmetijskih zemljišč in povečanju samooskrbe in prehranske varnosti v Sloveniji. Za slovensko kmetijstvo je v primerjavi s stanjem kmetijstva v razvitih državah članicah Evropske unije žal še vedno značilna nizka produktivnost, nizka delovna intenzivnost in nizka stopnja profesionalizacije. Na slovenskem podeželju beležimo tudi izrazito negativne demografske in gospodarske trende. Zaradi tega Slovenija z doma pridelano hrano ne pokriva svojih potreb po kmetijsko-živilskih proizvodih. Stopnja samooskrbe z zelenjavo je pod 40%, z žitom med 50% in 60%, s svežim sadjem in krompirjem pa med 60% in 70%. Izkušnje svetovne finančne krize in gospodarske recesije, ki je boleče zarezala tudi v slovensko družbo, nas opozarjajo, da moramo spremeniti dosedanje razvojne strategije. V Poslanski skupini Zares zato podpiramo napoved kandidata za ministra, da se bo pri svojem delu prednostno posvetil dokončanju izdelave strategija razvoja slovenskega kmetijstva. Pričakujemo pa, da bo pri izdelavi strategije upošteval tudi usmeritve in cilje programa zagotavljanja večje samooskrbe z lokalno pridelanimi kmetijskimi in živilskimi proizvodi Marjetica. Program Marjetica namreč prinaša večplastne učinke in pozitivne posledice na različne nivoje življenja v naši družbi. Predvsem s svojim vplivom na povečanje samooskrbe z doma pridelanimi svežimi živili, na kmetijstvo, na razvoj podeželja, zagotavljanje prehranske varnosti, varstvo okolja, ohranjanje naravnih virov, ohranjanje obdelanih kmetijskih zemljišč, ohranjanje biotske raznovrstnosti in ohranjanje kulturne krajine. Dodana vrednost programa Marjetica je tudi v tem, da ni usmerjen le na razvoj podeželja, temveč tudi na izgradnjo sožitja med podeželjem in mestom. Zato ima z izvajanjem tega programa veliko korist tudi mesto. V dosedanjih programih razvoja podeželja je manjkala prav ta povezava. Obojestranski odnos med mestom in podeželjem je namreč nujen, če hočemo, da se podeželje učinkovito razvija. Podeželje trži svoje izdelke v mestu, učinkovito trženje izdelkov podeželja pa je tisti dodatni ključni motiv za razvoj podeželja. Program razvoja podeželja se izvaja v Sloveniji že več kot desetletje. Če pa pogledamo rezultate stanja slovenskega podeželja, vidimo, da so ti slabi. Kljub večletnemu trudi in vloženim sredstvom ni želenih rezultatov. Do sedaj je bilo v Sloveniji izvedenih že kar nekaj parcialnih poskusov vzpostavljanja prepotrebnega sožitja med podeželjem in mestom, kar bi obojnim prineslo velike koristi. Vendar so ti poskusi predvsem zaradi velike razdrobljenosti v nacionalnem prostoru, žal, ostali ne na nivoju prvih korakov. Spoštovani mag. Dejan Židan, danes vas bomo v Poslanski skupini Zares podprli kot novega ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Ob tem upamo, da dobivamo dobrega, zagnanega in energije polnega ministra. Hrana in samooskrba ostajata strateška cilja, bistvena za pravo varnost državljank in državljanov. Veseli bomo, če se bomo ob koncu vašega mandata počutili bolj varni in bo Slovenija sposobna svojim državljankam in državljanom zagotoviti, da jih lahko prehrani, da je hrana kvalitetna, zdrava, ustrezno kontrolirana in da bodo kmetijska zemljišča ustrezno zaščitena, njihova cena in vrednost pa bistveno večja.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Franc Bogovič. Prosim.
Lep pozdrav vsem prisotnim še enkrat. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo večkrat izpostavili zaskrbljenost nad neuspešnim iskanjem kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Ta resor se nam zdi eden izmed najpomembnejših in glede na situacijo v kmetijstvu nas ne preseneča, da je to eden izmed najmanj zaželenih resorjev. Slovensko kmetijstvo ima ogromno težav že brez gospodarsko-finančne krize in brez afer, ki so ministrstvo pretresale v zadnjem času. Zato smo zadovoljni s tem, da nam je predsednik Vlade končno dal prav in priznal objektivno odgovornost bivšega ministra za kmetijstvo gospoda Pogačnika za nastalo afero z vračanjem nevarnih psov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da je s tem na nek način bodočega ministra za kmetijstvo odrešil nehvaležnega razreševanja okoliščin tragedije in postopkov vračanja spornih psov in mu s tem dal priložnost, da se loti težav, ki vsakodnevno in vse bolj tarejo kmetijstvo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo zadovoljni, da je predsedniku Vlade končno uspelo najti kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, bil pa je to tudi že čas. Seveda se nadejamo, da bodo menedžerske izkušnje gospoda Židana dobro vplivale na njegovo morebitno vodenje kmetijskega resorja. Menedžerski pristop je, po našem mnenju, v javni upravi dobrodošel. Prepričani smo tudi, da danes takšnega pristopa primanjkuje v celotni Vladi Republike Slovenije. Mora pa minister vendarle poznati tudi sistem delovanja javne uprave in predvsem poslanstvo javnega interesa. Če bo gospod Židan prevzel vodenje kmetijskega resorja, ga čaka mnogo izzivov in v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo, da se jih bo lotil z vso modrostjo in zagnanostjo. Pričakujemo, da bo znal vzpostaviti pravo razmerje med malim kmetom, družinskimi kmetijami in kmetijskimi podjetji, kajti za razvoj in ohranjanje podeželja so potrebni vsi. Pomemben je tako imenovani mali kmet, ki iz dneva v dan gara za svoj obstoj, za obstoj svoje kmetije, svojega delovnega mesta, pa tudi za obstoj in izgled celotne Republike Slovenije. Še posebej je to obliko kmetovanje treba ohraniti in spodbujati na obmejnih območjih Republike Slovenije. Od novega ministra pričakujemo, da bo tudi preko zakona o kmetijskih zemljiščih, ki bi moral biti že sedaj v proceduri Državnega zbora Republike Slovenije, pa ga še žal ni, da bo torej preko tega zakona znal zastaviti dobro zemljiško politiko. Krčenje kmetijskih površin je namreč izredno resen problem, ki se bo, kot kaže, v prihodnosti še stopnjeval. Največji problem je zaraščanje površin, ki postanejo nezanimive za kmetijsko dejavnost, tudi s strani malih kmetov, ki počasi opuščajo svojo osnovno dejavnost. Pri tej problematiki upamo, da bo minister znal vključiti Sklad kmetijskih zemljišč, ki bi na nek način lahko naredil opuščena zemljišča zanimiva za kmetovalce, ki imajo še interes vlagati v kmetijstvo. V tem kontekstu v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo tudi določene omejitve in popravke v dosedanji politiki sprememb namembnosti iz kmetijskih zemljišč v zazidalna. Mnogo je normativnih nedorečenosti, ki tarejo kmetijstvo, med drugim tudi sporne določbe Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč gozdov Republike Slovenije, kjer smo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke že pomagali in sami napisali spremembe, ki stanje popravljajo in za katere upamo, da jih bo tudi novi minister podprl. Tudi na področju gospodarjenja z gozdovi bo treba marsikaj spremeniti. Predolgo čaka na sprejetje že omenjeni zakon o kmetijskih zemljiščih, zakon o promociji, pa tudi strategija razvoja kmetijstva do leta 2020, da o protikriznih ukrepih, ki jih ni, sploh ne govorimo. Tu po našem mnenju ležijo resnične težave kmetijskega resorja, ki jih bo treba čim prej začeti reševati. Na koncu naj povem le še to, da iz same predstavitve kandidata na odboru sklepamo, da mu je problematika kmetijstva zelo dobro poznana, da se je dotaknil pravih tem, kot so varna hrana, multifunkcionalnost slovenskega kmetijstva, varovanje okolja, skupna evropska kmetijska politika in črpanje evropskih sredstev, trajnostni razvoj, javne intervence v kmetijskem sektorju, zmanjševanje administrativnih ovir in večja učinkovitost javnih služb, povezanih s kmetijstvom. Tudi težnja h konsenzu glede strategije kmetijstva se nam zdi prava pot. Izpostavljen je bil problem cene proizvodov, kjer obstaja absolutno prevelik razkorak med tem, kar dobi za svoj proizvod kmet, pridelovalec, predelovalna industrija, in med tem, kar na koncu zasluži trgovec. Na tem področju bi absolutno bilo potrebno nekaj spremeniti, pa najsibo to s samim zakonom o promociji, ali pa spodbujanje večje lokalne samooskrbe s prehrambnimi izdelki, ali pa z akcijami, kot so "Kupujem slovensko" in podobno. V Poslanskih skupin Slovenske ljudske stranke v večini podpiramo kandidata za ministra gospoda mag. Dejana Židana, njegove poglede na situacijo v kmetijstvu in nekako se nam zdi, da so dobri tudi predlogi in morebitne rešitve, vendar pa močno upamo, da ne bo po imenovanju ponovno vse skupaj zvodenelo in ostalo pri besedah, kot se je to zgodilo že prevečkrat doslej na tem ali na kateremkoli drugem ministrstvu. Močno upamo, da boste hitro poprijeli za delo, saj je konec koncev delo na Ministrstvu za kmetijstvo zadnjega pol leta kar nekako zastalo. Posledice pa trpijo naši nič krivi kmetje. Upamo, da bo kandidat deležen politične podpore v Vladi, ki bo potrebna z dodatnimi sredstvi v proračunu, in na takšen način reševati pereče probleme na področju kmetijstva, kajti prišel je čas, da se vsi zavedamo, da je kmetijstvo z nacionalnega vidika strateško zelo pomembna panoga, česar se zaveda zelo veliko ljudi po Sloveniji in širom po svetu. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Franc Jurša. Prosim.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Kolegice in kolegi! Poslanski skupini DeSUS bomo podprli mag. Dejana Židana za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Kot je razvidno iz predstavitve kandidata in iz poročanja medijev, gre za osebo, ki prihaja iz stroke in ji agromenedžment ni tuj. Mag. Židan je predstavil nekaj nujnih nalog, ki jih je po njegovi oceni potrebno izpeljati v slovenskem kmetijstvu, če želimo z našim kmetijstvom ostati konkurenčni in uspešni. Z večino teh nalog se strinjamo, upamo pa, da mu jih bo z veliko volje tudi uspelo izpeljati, saj pred njim ostaja le polovica mandata. Poseben poudarek bo moral dati predvsem strategiji razvoja kmetijstva v Sloveniji. Vedeti moramo, kakšno kmetijstvo bomo v prihodnje imeli. Še posebej se strinjamo z oceno kandidata, da je tudi na področju kmetijstva potrebno vztrajati na decentralizaciji administracije ter da za posamezne adminisrativne in tudi strokovne funkcije ne obstaja razlog, da se izvajajo v Ljubljani. Tukaj lahko kot dober primer navedemo tudi primer sprejetja zakona o razvoju Pomurja. Zakaj ne bi na najbolj kmetijskih področjih imeli tudi del kmetijske administracije? Prav tako se strinjamo s kandidatom, da je sedanje krizno stanje povzročilo ogroženost dela kmetijske populacije, zato je potrebno v okviru ministrstva izdelati socialni program in ukrepe, ki bodo ustvarili varnost tudi za tiste slovenske kmete, ki jih je kriza najbolj prizadela. Na tem mestu pa bi rad izrazil zaskrbljenost glede črpanja evropskih sredstev. Naša država še vedno ne zna ali ne zmore učinkovito črpati denarja iz Evropske unije, zato počrpamo precej manj sredstev, kot bi jih lahko. Prepričani smo, da bo kandidatu za ministra uspelo v sodelovanju s predstojnimi službami pospešiti črpanje teh sredstev, ki so nam na voljo in ki bi jih nujno rabili za razvoj najbolj perečih področij slovenskega kmetijstva, kot so na primer razvoj kmetijskih gospodarstev, obnova in razvoj vasi. Zaskrbljujoče je, da imamo na tem področju na razpolago 30,3 milijona evrov, počrpali pa smo jih le en milijon evrov - namakanje, podnebni izzivi, ohranjanje in izboljšanje dediščine podeželja in tako naprej. Naj se na tem mestu dotaknem še ene problematike, ki je zelo pomembna za razvoj lokalnih skupnosti, in sicer občinskih prostorskih načrtov. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano daje smernice pri izdaji občinskih prostorskih načrtov, vendar je žal pri tem precej počasno. Zato smo prepričani, da bo novi minister znal preseči dosedanjo prakso ministrstva in pospešite te postopke, ki so nujno potrebni za razvoj lokalnih skupnosti. Verjamemo, da bo znal uskladiti težnjo po ohranitvi kmetijskih zemljišč in smernice za izdajno občinskih prostorskih načrtov na način, da bo šel razvoj lokalnih skupnosti naprej, vendar ne na račun zmanjšanja števila kmetijskih zemljišč. V to smo še posebej prepričani, saj kandidat sam prihaja z območja, kjer so kmetijska zemljišča tista, ki omogočajo ne samo oskrbovanje naše države s kmetijskimi pridelki, temveč tudi preživljanje mnogih slovenskih družin. Bodoči minister bo moral posebno skrb nameniti samooskrbi v Sloveniji. V Poslanski skupini DeSUS nam je žal, da zaradi naglice, ki smo ji priča pri tem predlogu, kandidat ni prišel v našo poslansko skupino, da bi se nam predstavil. Kajti po naši oceni na tak način poslanci dobimo boljšo priložnost, da kandidata vsaj osebno spoznamo in se pogovarjamo o njegovih prioritetah in viziji delovanja ministrstva. Po drugi strani pa tudi razumemo to hitenje, saj je eno najzahtevnejših ministrstev že kar dva meseca brez svojega ministra. Na srečo je dr. Gjerkeš trenutno, poleg svoje Vladne službe za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, vodil še kmetijsko ministrstvo, tako da je delo na ministrstvu potekalo dokaj normalno, vendar pa tako ni šlo v nedogled. Zato nas kljub naglici veseli, da je premier odigral svojo vlogo in našel primernega človeka oziroma kandidata za ministra. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da mora na čelo ministrstva stopiti predvsem odločen človek z menedžersko izkušnjo, z jasno vizijo vodenja, ki bo znal usklajevati delo znotraj svojega resorja v korist slovenskega kmetijstva, ki bo znal izbrati posebno ekipo, ki bo dobro parirala različnim interesnim skupnostim, kot so na primer Sindikat kmetov Slovenije, Kmetijska-gospodarska zbornica, Sklad kmetijskih zemljišč. Prepričani smo, da ima kandidat vse naštete lastnosti, zato ga bomo v poslanski skupini z veseljem podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Lep dober dan vsem skupaj. Po dolgem času in mukotrpnih poskusih dobiti ministra za kmetijstvo, smo ga le dobili. Prejšnjega je uspešno odstavila gospa Katarina Kresal zaradi zadev, ki se tičejo bolj drugih sfer kot kmetijstva, pa vendar. Uspelo ji je, in zdaj je premierju uspelo, da je dobil nekoga, ki je pripravljen dve leti pred krahom sedanje koalicije prevzeti to ministrstvo. Od leta 1992 gre v Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano vse samo navzdol. Nič nismo uspeli narediti oziroma nič niso naredile dosedanje vlade, da bi se karkoli izboljšalo. Zadeva je vsak dan slabša, vsak dan bolj stihijska in vsak dan bolj brez koncepta. Dejstvo je, da govorimo o nekih prednostnih ciljih, o nekih strategijah razvoja, pa vendar nismo naredili še niti enega koraka, da bi implementirali kakršnokoli dobro idejo s tega področja. Cela vrsta neumnosti se dogaja, in če pogledamo slovenske kmetijske površine, vidimo, da jih je vedno manj, da so vedno bolj zaraščene, da se kmetijstvo usmerja v tiste smeri in tiste načine razvoja, ki so jih v razvitem svetu že davno opustili, da v ministrstvu ne vedo, kaj je to sonaravno gospodarjenje, navkljub temu da imajo tam kar 1.054 zaposlenih. Od teh bi jih mirno lahko vrgli na cesto vsaj 600 do 700 in bi kmetijsko ministrstvo delovalo normalno, lepo, seveda s tem, da bi morali biti tisti, ki so ostali, odgovorni ne le Državnemu zboru, ampak predvsem svojim volivcem in državljanom Republike Slovenije. Te odgovornosti ni, kajti vsakomur je vseeno, kaj se dogaja, glavno, da se kje dobi kaj v žep - ponavadi pa ravno tisti, ki že tako ali tako imajo največ. Kako so se delile subvencije v kmetijstvu, vemo. Vemo tudi, katera stranka je imela pravzaprav v svojih rokah kmetijsko ministrstvo, večji del, od leta 1992 dalje. In tako je tudi šlo. Zato mene to poročilo oziroma predstavitev kandidata za ministra nekako ne prepriča. Govori se o dokončanju strategije razvoja slovenskega kmetijstva do leta 2020 in o določitvi prednostnih ciljev. Skoraj 20 let je, kar bi že lahko imeli vsaj cilje določene, če že ne kaj drugega. Nimamo niti ciljev. Zdaj bomo do leta 2020 nekako ugotovili cilje, kaj sploh hočemo in kje kaj hočemo; strategije je še toliko manj. Zato pa niti ni čudno, da od evropskih sredstev počrpamo nekaj malega več kot 3% denarja. In še tisto, kar počrpamo, gre ponavadi v privatne žepe, ne pa tja, kamor bi moralo iti. Govori se o deregulaciji in poenostavitvi postopkov na področju kmetijstva in proizvodnje hrane. To bi morali storiti že zdavnaj. Že zdavnaj bi se morali približati tistim, ki nam iz tujine vozijo hrano, kajti postopki v tistih državah so bistveno lažji. In bistveno lažje je seveda potem uvoziti neko hrano, kot pa jo pridelovati doma, kajti po možnosti bomo naredili vse, da te zadeve ne bodo izpeljane tako, kot bi morale biti. Po drugi strani imamo pa tudi kmete, ki špekulirajo in ki, recimo, z velikim veseljem sadijo koruzo, kajti tu je največji profit, saj če ni drugega, bo pa država povrnila škodo, ko bo toča stolkla tisto koruzo. Nihče pa ne pomisli, da je ravno koruza tista, ki pravzaprav uničuje vso nizko poljsko divjad. In namesto da bi razmišljali, kako se narava obnavlja in kako gre ta sonaravni razvoj, delamo neumnosti, kajti bodo že kakšne subvencije, država tako ali tako daje največ sredstev Ministrstvu za kmetijstvo, iz tega se hrani tistih 1.054 "veseljakov" tam na ministrstvu in seveda nekaj predvsem velikih in debelih kmetov. Za samo državo ne naredimo praktično ničesar. Naprej govori gospod Židan v svoji predstavitvi o socialni politiki v kmetijstvu. Če imamo prave cilje in če imamo izdelano strategijo, potem je socialna politika urejena. Potem ne potrebujemo dodatne socialne politike. Kaj pa je to socialna politika? Ali da bomo poleg 570 tisoč slovenskih državljanov, ki dobivajo razne vrste socialnih pomoči zdaj sem zraven dali še kmete, zato da bomo reševali socialno politiko v kmetijstvu? Kaže, da kandidat za ministra ravno ne ve dobro, kaj bi hotel narediti, kajti ta njegova točka o socialni politiki v kmetijstvu je - hm - zelo čudna. Predvsem pa že zdavnaj bi moralo biti kaj narejeno na tem področju. Potem tudi povečanje učinkovitosti javnih služb v kmetijstvu. Že tako ali tako je teh javnih služb cela vrsta. Ena drugi ne delajo nič, predlagajo ena drugi določene ukrepe, ki se jih potem vsi skupaj družno izogibajo. Razvoja in pa napredka - nobenega. Vsega skupaj je preveč. Mislim, da bi ena dobra inšpekcijska služba opravila več kot vse javne službe v kmetijstvu, ne pa, da jih povečujemo in da povečujemo število zaposlenih na kmetijskem ministrstvu. Kar se tiče decentralizacije v kmetijstvu, lahko mislimo, da je tukaj zadaj tudi še večja razdrobljenost slovenskega kmetijstva. Kaj pomeni decentralizacija? Da bo vsaka občina določala, kaj se bo tam gojilo, kako se bo tam gojilo in sosednja občina zopet nekaj svojega, namesto da bi to urejala država? Tukaj pridemo do sklepa, da ne bo nobene kontrole oziroma da bo kontrole še manj, kot jo je bilo. Pri proizvodnji hrane, seveda, smo zopet pri tistem vprašanju o sonaravnem gospodarjenju in o tem, da je vendarle že treba tudi slovenskemu kmetu spregledati, da večja poraba insekticidov, pesticidov, repelentov in ne vem česa še vse, ne vodi k večji proizvodnji določenega artikla, ampak k večji zastrupljenosti slovenskega okolja in slovenskih državljanov, ampak to nikogar ne briga, kadar je tukaj vprašanje nekaj centov zaslužka več pri toni kakšnega produkta. V Slovenski nacionalni stranki se bomo pri glasovanju za ministra odločili na čisto poseben način. Eden od poslancev bo glasoval za ministra, eden od poslancev bo glasoval proti ministru in eden od poslancev se bo vzdržal oziroma bo pritisnil kvorum. Gospoda Baroviča ni, drugače smo imeli zmenjeno, da bosta dva poslanca "za" in dva poslanca "proti", kajti se, da ne bi gospa Kresal s policijskimi enotami zopet vdrla v parlament in nas zaradi kakršnekoli vrste suma podkupovanja zaprla in odpeljala in potem delala doma pri nas še preiskave in ne vem kaj vse. Zadeva je pač tako naravnana, da je treba v Sloveniji biti zdaj pazljiv. Kolegi poslanci, pazite, kako boste glasovali. Mi celo razmišljamo, da bi zahtevali 20 do 45 minut odmora, da bi se dogovorili, kateri od poslancev bi glasoval na poseben način. Pa, ker bi se morda v tem primeru komu zazdelo, da sem jaz preveč vplival, smo razmišljali, če bi poklicali nekje iz javnosti okoli Državnega zbora neodvisno komisijo, ki bi določila vse skupaj, pa smo tudi rekli, če bomo to naredili, se bo že gospa Kresalova spomnila, da je zagotovo kdo iz komisije bil "naštiman" in vrinjen, da bo izrazil svoje mnenje in da bo izsilil določen način glasovanja. Skratka, preljuba Slovenija, dobili bomo novega ministra, ne glede na to, kako bo glasovala Slovenska nacionalna stranka. Mislim pa, da z vsem skupaj ne bo nič kaj bolje v naši domovini.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Besedo ima gospod Franco Juri. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Obljubljam, da ne bom govoril ne o bulmastifih, ne o ministrici Kresalovi, govoril bom o ministru pa o kmetijstvu.Obeta se dokaj široka podpora mag. Židanu, tudi podpora naše poslanske skupine, ki jo je kolega Tadej Slapnik že utemeljil. Prepričal nas je s svojimi pogledi do nekaterih ključnih in strateških vprašanj slovenskega kmetijstva in slovenskega kmetovanja. Tudi s svojim odnosom do tako aktualnih, perečih tematik in problemov, kot je gensko spremenjena hrana ali vprašanje kakovosti, varnosti kmetijske proizvodnje in kmetijskih oziroma kmetijskih pridelkov in seveda hrane. Navdihuje nas tudi spoznanje, da je hrana strateškega pomena in samooskrba tudi dolgoročno strateški cilj, ki ga moramo doseči na najboljši, najracionalnejši in najkvalitetnejši način. Vzgledi in dobre prakse v Evropi obstajajo. Obstajajo tudi sistemi delovanja v duhu socialne odgovornosti tudi pri razvoju kmetijstva, razvoju kooperativ, ki delujejo tudi tržno izjemno učinkovito. V sosednjih državah imamo kar nekaj takih primerov. Jaz bom izkoristil teh nekaj minut tudi za poudarek, ki morda bo izgledal regionalno, lokalno naravnan, ampak, ki govori o posebni niši našega kmetijstva, ki je bilo žal v vseh mandatih in Državnega zbora in tudi pri vseh vladah dokaj zanemarjen, in to je en delček, ki lahko veliko prispeva h kvalitetnejši ponudbi, predvsem pa k zdravi hrani. Vsi vemo, da je mediteranska dieta izjemnega pomena, da jo promovirajo po celem svetu, da jo promovirajo še posebej v Evropi. In tudi Slovenija ima to veliko prednost, da je hkrati celinska, alpska, subalpska, panonska in tudi mediteranska država. To pomeni z vidika kmetovanja tudi veliko priložnost, da to primerno vrednotimo, tako kot delajo naši oljkarji, naši vinarji, pridelovalci tistih mediteranskih pridelkov, ki so vedno zelo cenjeni, zelo iskani in jih večkrat primanjkuje. Ampak ključni problem, ki ga bo moral minister upoštevati, je, kako spodbujati in kako podpirati te kulture, te specifične, butične kmetijske panoge. V številnih pogovorih z našimi kmetovalci, zlasti s temi posebnimi kmetovalci, oljkarji in vinarji, ki izhajajo iz tradicije mediteranskega kmetovanja, sem zaznal pričakovanje, da bi vendarle ta vlada prenehala z marginalizacijo tovrstnega kmetijstva na način, ki bi omogočil hitrejši razvoj, recimo, oljkarstva, ki nam ponuja izjemno kvaliteto; vsi vemo, da je, recimo, slovensko oljčno olje med najboljšimi v Sredozemlju, na svetu. In prav zaradi te klimatske in geografske lege nam vsi dejavniki dejansko ponujajo možnost, ki jo je treba vrednotiti tudi sistemsko. Kaj to pomeni? To pomeni, da bo treba intervenirati tudi s primerno davčno politiko in takim, majhnim panogam, ki vendar ponujajo visoko kvaliteto in visoko dodano vrednost, ponuditi boljše pogoje za to, da bomo dobili na policah izjemno kakovostno slovensko oljčno olje nekoliko bolj poceni. Kajti danes je izjemna kakovost, žal, še draga in nekonkurenčna, če jo primerjamo z drugimi mediteranskimi državami. Torej, dovolil sem si omeniti to problematiko, ker vem, da žal ni bilo nikoli dovolj posluha za te posebne, četudi tudi kontinentalni, celinski Slovenci so vsi vse bolj navdušeni nad oljkarstvom, vinarstvom, kupujejo svoje nasade v slovenski Istri, se s tem zelo ukvarjajo, jih zanima. Ampak, ko gre za sistemsko reševanje položaja oljkarjev, je seveda treba bolj prisluhniti in nekaj več energije. Drugo vprašanje, ki ga bom tukaj načel, čeprav je bilo že v nekaterih uvodih, tudi s strani kolega Sajovica izpostavljeno, je vprašanje ribištva. Kot veste, je to tudi butična panoga, ki ima močno kulturno dimenzijo, zlasti ko želimo dokazati, da smo ne le mediteranska država, ampak tudi pomorska država in si prizadevamo za to, da bi končno uredili status in tudi razmere za naše ribiče, ki zdaj ne vedo, do kod lahko ribarijo, ob dejstvu, da je Tržaški zaliv vse bolj onesnažen, vsaj preveč "oplemeniten" težkimi kovinami. Torej je nujno zagotoviti razmere, kjer bodo lahko ribarili in ponudili zdravo ribo, pri tem pa seveda ne gre zanemarjati dejstva, da zgolj ekonomija in zgolj tržni principi uničujejo ribištvo v zaledju. Nedavno je morala zgodovinsko pomembna ribja industrija Delamaris zapustiti svoje naravno zaledje oziroma svoj naravni prostor in se seliti na Notranjsko, v Pivko. Seveda, to zaradi tržnih kriterijev, ki se jim je težko izogniti, ampak s pametno kmetijsko politiko in s posebno pozornostjo do teh specifičnih panog bi bilo možno rešiti tudi to zgodovinsko pomembno industrijo Izole. Dotaknil sem se problematike svoje regije, četudi se zavedam, da bi podobne probleme bi lahko našli tudi drugje. Recimo, vizavi druge izjemne ponudbe Slovenije, to je bučno olje, ki ga jaz zelo cenim in tudi uporabljam, in prihaja s čisto nasprotnega konca Slovenije, in po moje je to ena tistih ponudb, ki jo je treba tudi primerno ovrednotiti. O drugih panogah ne bom tukaj govoril. Nisem strokovnjak za kmetijstvo. Še enkrat, polagam na dušo ministru mag. Židanu: večjo pozornost do teh posebnih pridelovalcev. V slovenski Istri so oljkarji organizirani v Društvo oljkarjev slovenske Istre, tako imenovan DOSI. Upam, da bodo postali resen sogovornik in da bodo njihovi predlogi za boljše davčne pristope tudi ustrezno upoštevani. Zagotovo, prepričan sem, da bo gospod Židan kot agromenedžer prisluhnil tem pričakovanjem, tem zahtevam in tudi primerno ukrepal v sodelovanju z drugimi resorji, ki se ukvarjajo s finančno platjo kmetijstva, zlasti s finančnim ministrstvom. To je zaenkrat vse. Ministru želim uspešno delo. Prepričan sem, da je poln energije in poln znanja, in upam, da ga bomo videli kjerkoli v Sloveniji, tudi v slovenski Istri. Hvala.
Hvala. Gospod Kres, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Po podatkih, ki jih imam, bodoči gospod minister mag. Dejan Židan je dokazal, da zna trdo delati, da zna organizirati, da zna voditi podjetje v smer dobrih ali odličnih rezultatov podjetja, ki mu je zaupano v vodenje. Po informacijah, ki jih imam, je tudi res, da so z delom in rezultati nekateri zadovoljni. Je pa tudi res, da je veliko tistih, ki pa niso zadovoljni z njegovimi rezultati, tistih malih kmetov, malih kmetijskih gospodarstev. Dobil sem informacije, da je kar veliko število tako zadrug kot kmetij na robu propada ali pa so že prenehali z dejavnostjo na območju delovanja podjetja Panvite zaradi cenovnega izžemanja. Po mojem mnenju je gospod Židan menedžer kapitalističnega in globalizacijskega tipa. To je za današnji čas in za trenutne razmere v Sloveniji in v slovenskem kmetijstvu napačna usmeritev in napačen tip menedžerja. Danes govorimo o socialnem menedžmentu. V slovenskem kmetijstvu potrebujemo kombinacijo. Težko bo sicer slediti temu cilju, kajti ekonomija je neizprosna in pozna samo donos na kapital, profit za lastnike. Tukaj mora država odigrati svojo vlogo. V Sloveniji imamo, lahko rečem, zelo negativne izkušnje z globalizacijskimi prevzemi. Imamo tri trgovce, ki imajo skoraj poravnane cene, uničili so male trgovine, ki so delovale tudi na podeželju, tem velikim trgovcem pa jim po nobeni logiki ekonomije še na misel ne pride, da bi delali na podeželju, da bi poslovali izven večjih naselij. Samo kmetijske zadruge še vztrajajo s svojimi prodajalnami na podeželju. Pri mlekarnah je skoraj ista situacija. Sprašujem se, do kdaj še bo to sploh šlo, če se ne bo pristopilo k kakšni boljši rešitvi tega problema. Tudi s pomočjo države, ustreznih ministrstev, mogoče Ministrstva za kmetijstvo, Ministrstva za gospodarstvo. Porazdelitev profita med kmetov, predelavo in trgovcem je napačna, ni poštena. Zakaj je kmet v tako podrejenem položaju nasproti predelovalni, prehrambni proizvodnji in trgovcu? Ne zaradi neznanja ali pomanjkanje izobrazbe, ampak zaradi šibkosti in tako finančne kot tudi časovne omejitve. Naš kmet mora trdo garati od jutra do večera vse dni v tednu, mesecu in letu. Preprosti nima časa, da bi se lahko uspešno organiziral in se postavil v enakopraven položaj nasproti glavnim igralcem na področju kmetijstva, prehrane in gozdarstva. Tisti, ki bi pa morali biti v oporo temu kmetu, pa so predvsem poskrbeli za svoje položaje. In rezultat takšnega početja? Kmet je postal pasiven, boljše se živi od socialne podpore kot pa od dela na malih kmetijah. In kam nas to pelje? V zaraščanje naše krajine in vso večjo odvisnost odvisnost od uvoza hrane. Naša prehrambna oskrba je po nekaterih podatkih že pod 50%. To je zelo zaskrbljujoč podatek. V sami predstavitvi sem tudi zasledil podatek, med cilji in izkušnjami, ki jih ima minister, piše: "Druga izkušnja, ki jo je pridobil, je ta, da sta slovensko kmetijstvo in proizvodnja hrana funkcionalna, sestavljena iz malih, srednjih in velikih kmetij ter gospodarskih družb. Sobivanje vseh teh subjektov omogoča, da je slovenska kmetijska proizvodnja fleksibilna, na drugi strani pa povezovanje omogoča, da se zbere dovolj resursov za skupno promocijo za preboj na tuje trge." Doma imamo dovolj prostora, doma imamo dovolj velik trg pri takšni podhranjenosti oziroma nezadostni samooskrbi. Treba je tržiti in tukaj je treba pomagati našim podjetjem, da bodo lahko enakopravno tržila, enakopravno reklamirala svoje izdelke, kot na primer Danone. Ta zadeva je draga in tukaj notri brez kakšnih velikih akcij o "uporabljajmo domače", bi se dalo sofinancirati takšne zadeve in sem prepričan, da bi prišli lahko do ene zmerne odvisnosti, to pa je po mojem mišljenju največ 20%. Jaz sem prepričan, da bomo danes dobili novega ministra. Pri glasovanju se bom vzdržal, ampak če grem na začetek, bi rekel tako. Gospod minister je dokazal, da zna dobro delati za lastnike. Od danes naprej bomo mi tisti lastniki, naši kmetje tako veliki kot majhni in treba je delati v dobro vseh teh kmetov in v dobro vseh državljank in državljanov. In tukaj bo potreben preklop iz kapitalističnega ali globalizacijskega vodje v vodjo, ki bo znal to zadevo dobro peljati v dobro nas vseh. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Majhenič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kandidat za ministra mag. Dejan Židan je bil na hearingu ocenjen kot strokovnjak, ki pozna stroko, za katero ima tudi ustrezno izobrazbo in izkušnje. Res je, da bi si vsi želeli idealnega ministra za kmetijstvo, ki je v Sloveniji v slabem položaju, pa ne zaradi slabih ministrov, ampak nas je do tega pripeljala uskladitvena zakonodaja z Evropo, za katero smo verjeli, da je dobra, kasneje pa se je pokazalo, da v vsem pa le ne bi smeli ustreči Evropi. Zato je potrebno, da imamo na tem odgovornem mestu ministra, ki bo znal to področje popeljati v boljše čase za kmetijstvo in za ljudi, ki se s kmetijstvom tudi ukvarjajo. Da se bo poznalo pri pridelavi zdrave hrane, ki bo dostopna vsem našim državljanom po ugodni ceni, da se gozdovi ne bodo samo sekali in izvažali, dodano vrednost pa bodo ustvarjali tujci. Da bo znal oceniti, katera zemljišča, tudi gozdovi na obrobjih urbanih naselij, se bodo pozidala, kajti širitev pozidave na gozdna in kmetijska zemljišča je stalnica, ki se izvaja kljub prostim kapacitetam znotraj urbanih naselij, podleže pa se interesom lastnikom zemljišč in kapitalu, ki vedno prevlada nad razumom. Kandidata bom podprl v upanju, da bo kos takšnim in podobnim pritiskom in bo delal v skladu z razvojem kmetijske dejavnosti in podeželja. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Pečan, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Dober dan vsem prisotnim v dvorani! Moram reči, da je danes dan, ko sem se naposlušala izjav in trditev in razprav, pa čeprav še daleč nismo prišli do polovice napovedanega časa, ki sploh nimajo nobene zveze s predlogom za imenovanje ministra za kmetijstvo. Samo še, mislim, da ni nihče omenil, kdaj se je rodil Jezus Kristus, vse drugo pa od takrat dalje smo slišali, s tem, da nihče ni kaj dosti govoril o tem, no, moram biti poštena, ne nihče, ampak tisti, ki so si privoščili govoriti o vsakršnih temah, ki nimajo zveze, kot sem rekla, z imenovanjem ministra, ni omenil tega, da je pred ministrom za kmetijstvo, ne glede na to, ali je usmerjen kapitalistično in globalno ali je usmerjen neoliberalno, zelo težko delo, ker bo moral nadaljevati zelo pozitivne premike, ki so se zgodili v času od nastopa Vlade na področju kmetijstva, gozdarstva in prehrane, od konca leta 2008 naprej. Treba je namreč pošteno priznati, da je v preteklem letu ministrsvu za kmetijstvo uspelo uloviti večji del zaostankov oziroma poravnavati večji del zaostankov direktnih plačil za kmete v Sloveniji, da skoraj nobenih zaostankov januarja meseca ni bilo, medtem ko je ministrstvo in minister Pogačnik sprejel v roke zaostanke, ki so znašali tudi leto in več. Ne glede na to, da smo v finančni krizi, smo uspeli doseči tisto, česar predhodnim ministrom in vladam ni uspevalo. Lahko bi še naštevali. Jaz bi novemu ministru, ki ne dvomim v to, da bo izvajal program Vlade na tem področju in program tudi koalicije, povedal je to tudi na predstavitvi na seji Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, tako da, ne glede na nenavadne zamere, ki smo za njih slišali v zvezi z njegovim dosedanjim delom, verjamem, da bomo dobro sodelovali, predvsem mu pa želim, in tudi želim tej državi in kmetom, da se ne bi ustrašil tega, kar je doletelo njegovega predhodnika. Sama sem namreč globoko prepričana, da so resnični razlogi za odstop ministra Pogačnika skriti vse kje drugje kot v dogodkih, ki so neprestano ponavljani in navajani kot razlog za njegov odstop. V resnici gre za to, da je posegel v pravice, ki so si jih nekateri prisvojili, prilastili skozi zakon na Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, da je Zakon o kmetijskih zemljiščih pripravljen v enaki smeri in da je tudi napovedan - in sem prepričana, da ga bomo tudi v tem mandatu sprejeli - zakon o gozdovih, ki bo omogočil, da bodo gozdovi in kmetijska zemljišča uporabljena, izkoriščena, namenjena tistemu, zaradi česar jih tudi želimo zavarovati. Sprenevedanja okrog tega, kako zelo ogrožena so kmetijska zemljišča, ob tem da je šele ta vlada začela sistematično financirati čiščenje kmetijskih zemljišč v zaraščanju, da vemo, da je v preteklih 20 letih kvadratura oziroma površina pod gozdovi prav zaradi tega zaraščanja zrasla, namesto da bi skrbeli za to, da bi bila kvaliteta obstoječih gozdov dovolj dobra in da bi jih tudi izkoristili v skladu s tistim, kar imamo zapisano in zarisano v gozdnogospodarskih načrtih. Prepričana sem, da bo ta minister ravno zato, ker prihaja iz gospodarstva, ker je moral v času, ko je delal v gospodarstvu, izkoristiti vse rezerve, ki so bile na razpolago, da bo znal izkoristiti tudi vse rezerve, ki so v Ministrstvu za kmetijstvo, zlasti mislim tudi rezerve v človeškem potencialu, v znanju, ki ga imajo zaposleni v Ministrstvu za kmetijstvo. Prepričana sem tudi, da bo znal tiste, ki niso pripravljeni svojega znanja, sposobnosti in časa v celoti posvetiti svojemu delu in nalogam, za katere so bili postavljeni na ministrstvu, tudi z ministrstva odstraniti. Dejstvo je, da skoraj 1.100 zaposlenih na Ministrstvu za kmetijstvo ne opravičuje in ne upravičuje svojega delovnega razmerja, da bi lahko bili rezultati njihovega dela daleč bolj vidni in bolj plodni. Vendar mislim, da bo človek, ki je, kot je bilo mimogrede rečeno, tudi veliko delal na učinkih kapitala, skozi to, da je kmete prisiljeval v nizke odkupne cene - sama sicer v to rahlo dvomim -, ampak ker tako in tako imamo trg kmetijskih pridelkov, za katere imamo cene določene, se pravi, da si tudi v gospodarstvu ne morejo privoščiti nekih velikih stran poti na tem področju, da bo znal iz ljudi potegniti vse, kar je najboljšega in kar je najbolj kvalitetnega v tem ministrstvu. Želim si, da bi konec mandata dočakali z še večjimi uspehi tega področja v okviru vlade, kot smo jih doživeli do sedaj. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Hrovat.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani, spoštovane! V uvodu želim povedati, da se na nek način strinjam do določene mere z gospo Pečanovo, ki je rekla, da smo danes oziroma so nekateri govorili vse drugo, ne pa tisto, o čemer bi pravzaprav morali. Začel bi pri predsedniku Vlade. Dejstvo je, da je imel predsednik Vlade danes na voljo 10 minut za dodatno obrazložitev, ampak dodatno obrazložitev predloga kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Gledal sem na uro, 9 minut je porabil za afero "bulmastifi", samo minuto, pravzaprav še nekoliko manj, pa za predstavitev kandidata za ministra za kmetijstvo. Že v samem uvodu lahko rečem, da sem nekoliko razočaran nad odnosom predsednika Vlade, ki je kljub vsemu predlagatelj in bi lahko danes pojasnil še marsikaj. Upam, da se bo še vrnil in kakšno stvar povedal okoli gospoda Židana. Dejstvo je, da smo bili na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano na nek način nekoliko omejeni s časom. Ker se je seja začela ob drugi uri, je bilo pač treba zaključiti in vsakdo je imel na voljo pravzaprav samo en sklop vprašanj. Na podlagi odgovorov kandidata za ministra so se odpirale nove in nove zadeve, o katerih bi bilo treba še povprašati. Dejstvo je, da sem zelo pozorno prisluhnil predstavitvi. Tudi zelo natančno sem si prebral magnetogram. V uvodu je treba tudi povedati, da rezultat glasovanja le ni bil tako soglasen, kot je bilo predstavljeno v medijih. Pokazano je bilo 8 "za" in nič "proti". Ampak dejstvo je, da nas je bilo takrat v dvorani 11. Hočem povedati, da pričakujem, da bo koalicija prevzela odgovornost in tudi podprla kandidata. Veste, treba je vedeti, da nekoga oceniti po 15 minutnem ekspozeju na odboru in po nekaj odgovorih je po mojem mnenju praktično nemogoče. In bilo bi tudi neodgovorno, da bi se jaz zdaj opredeljeval, kako je ta kandidat za ministra dober ali slab. Prepričan sem, da v koaliciji bistveno bolje poznate kandidata in mu boste na koncu tudi z lahkoto dali podporo. Čeprav v to na nek način nekoliko dvomim, glede na hitrost in konspiracijo vsega dogajanja okrog imenovanja oziroma iskanja kandidata za ministra, tako rekoč preko vikenda, in ne verjamem, da veste, kakšnega človeka boste danes potrdili. Jaz vam želim srečno roko in srečno roko tudi bodočemu ministru, ker verjamem, da bo izvoljen, ker bo koalicija to zadevo izvedla tako, kot se pričakuje. Prva izjava kandidata za ministra, ki sem jo videl v javnosti, je bila: "Slovensko kmetijstvo je brez cilja, brez vizije in brez strategije." In vsi govorite, kako je dober poznavalec kmetijske politike v Sloveniji. In če je izjavil to, kar tudi sam vem, potem lahko rečem, da mogoče pa res ve, v kakšnem stanju je slovensko kmetijstvo ta čas. Od nastopa te vlade je minilo leto in pol. Tri mesece je bilo na nek način uvajanja, tistih 100 dni miru. V nekaj mesecih ste speljali zakon, ki je bil interesno povezan s koalicijo, in potem se je zgodila afera "bulmastifi" in šest mesecev se na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ni delalo nič. Nič! To so podatki, ki sem jih dobil od ljudi, za katere lahko rečem, da vedo, kako se je delalo na tem ministrstvu. Ukvarjalo se je le s tem, kako se izmazati iz nastale situacije. Kaj smo v enem letu in pol naredili na področju kmetijstva, ki je tudi v krizi, v globoki krizi, kot sta gospodarstvo in finančni sektor? Nič nismo naredili. V strategiji ni niti z besedo omenjeno reševanje kmetijstva. Niti z eno besedo. Izhodna strategija te vlade tega noter nima. Minister je do zdaj deloval v skupini Panvita, ki je za slovenske razmere precej velika predelovalna veriga. Prav zanima me, kakšen bo njegov odnos do predelovalcev v takšnih verigah in kakšen bo njegov odnos do kmeta - tudi do majhnega, najmanjšega kmeta. Ta trenutek so na najslabšem ravno kmetje, ki od končnega kolača dobijo daleč najmanj. Poglejte, v medijih je bilo po zaslišanju na matičnem delovnem odboru slišati tudi oziroma zaslediti tudi hude kritike na račun kandidata. Jaz upam, da bo uresničil tisto, kar je napovedal na samem zaslišanju, kjer je rekel takole: "Pri odnosu do predelovalne industrije in do malega kmeta slovenski kmetijski in predelovalni prostor je, in to je dobro, da je multifunkcionalen. Kot kmetijski minister se bom zavedal pomembnosti vsakega od teh treh segmentov in vsakemu od teh segmentov bom poskušal ustvariti najboljše možnosti za razvoj." In potem je na koncu dejal: "Ampak v končni fazi je pa razvoj odvisen od vsakega posameznika." Ali to pomeni, da bomo pustili kmeta ponovno na cedilu? Jaz mislim, da je treba kmetom pomagati tudi takrat. Takrat je kmet potreben pomoči. Kaj se je v prejšnjem mandatu oziroma v tem mandatu dogajalo? Sprejet je bil zakon o Skladu kmetijskih zemljišč. Ta zakon je kontaminiran. Preiskava se je zgodila in sprašujem se, ali je bil ta zakon sprejet zakonito ali ne. Zanima me, kakšna bo njegova reakcija, ali bo ta zakon ostal v takšni obliki, kot je, ali pa bo na njem vedno ostala neka senca dvoma. Zakon o kmetijskih zemljiščih - Slovenska demokratska stranka je dvakrat vložila spremembo tega zakona in vedno je bil zavrnjen z eno in isto obrazložitvijo: Ta zakon pripravlja ministrstvo in bo celostno urejeval zadevo. Na ta zakon čakamo že eno leto, pa ga ni. To je ključen zakon za kmetijstvo. Mogoče še nekaj besed glede občinskih prostorskih načrtov. Na Ministrstvu za kmetijstvo in razvoj se pravzaprav vse ustavi. Vse se ustavi tam in skrbi me izjava kandidata za ministra, ki je rekel, da bo, zdaj bom citiral, "...treba je pogledati, tudi jaz poznam primere, upam, da jih ni veliko, to bomo pregledali, primere sprememb namembnosti na rezervo. To je nek pojav, ki je škodljiv, tako da se ne načrtuje bodoči razvoj in tako se načrtuje samo zato, ker ni zadaj finančnih posledic in zato moram povedati, da dejansko, ko razmišljam o finančnih posledicah, ko razmišljam o viru namenskega denarja za spreminjanje zemljišč v kmetijska zemljišča ravno vidim veliko možnosti na področju v bistvu dajatev, ki nastajajo pri spremembi namembnosti." Poglejte, ta izjava je zaskrbljujoča za razvoj Slovenije. Sprašujem se, kaj pa teh 5%, ki jih je tudi sam kandidat za ministra navedel, slovenskih kmetijskih zemljišč, ki so v zaraščanju. Moj predlog je in mislim, da bi bilo to prav, najprej je treba ustaviti zaraščanje kmetijskih zemljišč in šele potem ustavljati razvoj lokalnih skupnosti na takšen način, kot se ta trenutek dogaja. Mislim, da gre za napoved preveč toge politike pri prostorskih spremembah, kar vodi na nek način v stagnacijo. Bodo še kolegi kaj več povedali, ampak bi zaključil s ključno ugotovitvijo. Najbolj oziroma največ časa je pri sami predstavitvi porabil za govor in pripravo strategije razvoja kmetijstva v Sloveniji. Jaz se bojim, kot je že kolega Tanko danes na začetku povedal, da bo to le še ena študijska naloga, ki bo obležala v predalih in se ne bo nič spremenilo. Odgovori kandidata, na koncu lahko rečem, so šli v to smer, da bistvenih sprememb na področju kmetijske politike ne bo. Če bo tako, potem to ni dobra popotnica za kmetijstvo. Jaz koalicijskim poslankam in poslancem predajam to možnost, da se odločijo, ali bodo kandidata potrdili ali ne. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kek. [[Ga ni.]] Mag. Žerjav, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Če sem prav razumel uvodno razpravo gospoda predsednika Vlade se želi z današnjim imenovanjem novega ministra za kmetijstvo zaključiti afera Baričevič brez pravega epiloga, brez pravih odgovorov, brez prave odgovornosti tistih, ki so v postopkih vrnitve teh nevarnih psov kršili veliko, veliko pravil in celo Zakon o zaščiti živali. Danes je kristalno jasno, da je Slovenska ljudska stranka, ki je o nepravilnostih opozarjala že lani junija in letos ponovno, imela popolnoma prav, in je bila interpelacija zoper kmetijskega ministra Pogačnika utemeljena. Rečemo lahko, da je bila uspešna. Imeli smo prav lani, in imeli smo prav letos. Pristojni organi in tisti, ki so raziskovali vse skupaj, so potrebovali cele tri mesece, da so ugotovili tisto, kar smo v naši stranki trdili lani, lani junija in to, kar so lani junija, trdili mnogi mediji, še enkrat bom dejal: Dobro jutro, dobro jutro. Sprašujem pa se, kaj bo s tistimi, ki so pod pritiski in zato, da bi komu ustregli, so kršili pravila in zakone. Kršili so en zakon. Ni bilo nobene kolizije med zakoni. Tega ni. Ni kolizij med zakoni. En zakon se je kršil: veljavni zakon o zaščiti živali. Kaj bo s tistimi, ki so od tragičnega dogodka naprej z namenom prikrivanja kršitev zavajali javnosti in javno lagali? Med njimi so bili pomembni uslužbenci, tudi pomembni politiki. Ali jim bomo odpustili? Ali bomo stopili čez? Kaj bomo storili, da tistih, ki so se v tej aferi tako ali drugače izpostavili, ne bo strah? Kako jih bomo zaščitili? Kako bomo zaščitili veterinarje in druge javne uslužbence, ki so bili tako ali drugače pod pritiski? Danes lahko rečem celo pod grožnjami, da se vrne pse. Kako tiste, ki marsikaj vedo, pa ne upajo spregovoriti, da bodo spregovorili? Spoštovane kolegice in kolegi, to ni normalno. Ni normalno, da lahko nekdo v današnjem času s pozicije moči, statusne, politične, premoženjske ali kakršnekoli druge, pritiska, ustrahuje in grozi javnim uslužbencem in drugim v upravnem postopku, da doseže tisto, kar si želi. Gospod predsednik Vlade, držimo vas za besedo in pričakujemo, da se ugotovi tudi subjektivna odgovornost. Če smo ugotovili, da se je kršil zakon, ga najbrž niso kršili marsovci, ampak ga je kršil nekdo z imenom in priimkom. Kako lahko danes trdimo, da ne gre za kazensko odgovornost? Kako lahko to trdimo? Najbrž je to potrebno ugotoviti in preveriti. Vsega tega ne pričakujem od novega ministra za kmetijstvo, ker bo novi minister za kmetijstvo imel veliko veliko opravka z mnogimi pomembnimi temami na področju kmetijstva. Mimogrede, tisti, ki ste se obregnili ob naša stališča, ko smo ves čas trdili, da afera Baričević ne sme in ne more biti oziroma razčiščevanje ne sme biti delo novega ministra, vam zdaj javno odgovarjam: želimo, da se razišče afera Baričević do konca, tudi s subjektivnimi odgovornostmi. Pričakujem od predsednika Vlade subjektivno odgovornost [[tudi kazensko]] tistih, ki so samozavestno, predvsem pa naklepno kršili zakon. Glede na to, da so bili pritiski tudi na nas, zagotovo ni šlo za kršenje zakonov ali zakona iz nevednosti, pa tudi nevednost ni opravičljiva. Kar se tiče mag. Dejana Židana, lahko rečem, da se poznava že nekaj časa, predvsem iz časov, ko še nisva bila v politiki. Takrat sem ga spoštoval kot gospodarstvenika, kot strokovnjaka, kot človeka, kot nekoga, ki ve, kaj hoče. Tudi zdaj, ko sva oba globoko zakorakala v politiko, ne more biti nič kaj drugače. Tudi zdaj ga spoštujem kot gospodarstvenika, kot strokovnjaka, kot človeka in kot nekoga, ki ve, kaj hoče. Mag. Židan je do zdaj bil v gospodarstvu, ki je bilo neposredno povezano s kmetijstvom. Igral je nogomet za eno ekipo in zadeval gole zanjo. Zdaj prestopa v novo ekipo in pričakujem, da bo tako uspešno zadeval tudi za to ekipo. Pričakujem, da se bo takoj spoprijel s težavami slovenskega kmetijstva, predvsem s težavami malega kmeta, da se bo spoprijel s pripravo strategije razvoja slovenskega kmetijstva, da se bo spoprijel s težavami kmetijskih zemljišč, lastniške konsolidacije agroživilske proizvodnje in še in še bi lahko našteval. V Slovenski ljudski stranki bomo zagotovo vse te aktivnosti budno spremljali in se aktivno vključevali v to, ga tudi pokritizirali takrat, če bo kaj narobe. Zaskrbljen pa sem kam smo vsi skupaj pripeljali pozicijo ministra. Danes praktično nihče več noče biti minister, razen morda kak profesor, ki se lahko kadarkoli vrne na staro pozicijo. Glede tega bi morali biti vsi zaskrbljeni. Ko pa se najde kdo, ki si to upa storiti, ki upa prevzeti odgovornost, in tu se spominjam tudi razprave, ki se je vodila v tej dvorani ob moji kandidaturi, pa se na tega kandidata zlije vsa gnojnica - vsa gnojnica - ki jo je moč najti. Pustimo mu čas, naj se dokaže. In Dejan, želim ti vse dobro. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima mag. Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Mag. Dejana Židana kot kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano sem imela možnost do zdaj slišati razpravljati o kmetijstvu dvakrat. V svet politike vstopa na novo, za sabo ima uspešno strokovno kariero v veterinarski stroki in izobraževanju, pravijo pa zdaj, da je agromenedžer. Odvisno od tega, s katerega konca se lotevamo stvari, nekatere moti, da je agromenedžer, druge moti, da je veterinar, mene pa ne moti ne eno ne drugo, ampak zaupam, da bo delo, ki ga je pripravljen prevzeti, če mu bomo danes izrekli podporo, opravljal z vso zavzetostjo. In če bo pri svojem delu tako sistematičen in načrten, kot je znal sistematično, jasno in jedrnato predstavljati svoje stališče o stanju v kmetijstvu in nalogah, ki so pred njim, potem bo ta del mandata v Vladi uspešno opravil in se uspešno spopadel tudi s tisto težavo, ki je navzoča vedno tedaj, kadar mora posameznik stopiti v čevlje nekoga drugega. Čevlji, ki so ostali za ministrom dr. Pogačnikom, niso bili popolnoma izhojeni, ker se je odločil pred tem za to, da je zapustil položaj. To je seveda situacija, v kateri bi marsikdo, ki stopa na njegovo mesto, lahko izrekel vrsto pomislekov ali nepriznavanj za opravljeno delo, vendar mi je pri kandidatu mag. Dejanu Židanu všeč prav to, da je priznal tisto, kar je priznati treba, in se tudi ni skril pred tem, da sta poklicna in strokovna kolega ter tudi prijatelja. Tisto, kar se mi zdi vredno v tem trenutku povedati in kar se je slišalo zdaj iz nekaterih razprav, kako da je bilo to področje v tem mandatu doslej zapostavljeno, bi pa vendar rekla nekaj malega, kar sem zaznala v spremljanju kmetijstva v tem času. Da je ministru Pogačniku uspelo urediti direktna plačila, ki so na tekočem, za neposredne proizvajalce, kar je po moje bistvenega pomena za stanje v kmetijstvu. Da je bil sprejet Zakon o Skladu kmetijskih zemljišč - verjamem, da je marsikomu to trn v peti in da so nekateri že povedali, kje so resnični razlogi za to, da se je zgodilo, kar se je zgodilo, da se pravzaprav ni bilo mogoče ukvarjati s strokovnimi vprašanji v taki meri, kot bi se po svoji strokovni kapaciteti prejšnji minister lahko. Začeli so plačevati zarasla kmetijska zemljišča, torej to, da se je pravzaprav spodbujanje obdelovanja povečalo in da se je v tem času povečala ugodna bilanca črpanja evropskih sredstev. Ministrstvo za kmetijstvo je med vsemi resorji v Vladi bilo pri črpanju evropskih sredstev najbolj uspešno. Če pa pogledamo, kakšna je uspešnost med novimi državami v Evropskimi uniji, pa je 35 odstotki Slovenija nad povprečjem črpanja evropskih sredstev, ki je 27 odstotno. Ko je minister govoril o teh dosežkih, pa je vendarle vedel povedati ali znal povedati, kje bodo njegove prioritete tudi pri črpanju evropskih sredstev, to pa so tisti programi, ki zadevajo razvoj podeželja in kjer je pa zaenkrat črpanje sredstev zastrašujoče slabo. Tisto, kar je meni posebej blizu, je to, da je kandidat za ministra iz izkušenj, ki jih ima pri izobraževanju v kmetijstvu, zlasti v živinoreji, znal to svojo izkušnjo lepo preslikati tudi na to, kaj ga čaka in kaj čaka slovensko kmetijstvo pri spodbujanju izobraževanja proizvajalcev v kmetijstvu. Pravijo, da je bila razprava, vsaj nekateri so tako menili, da je bila razprava na odboru prekratka. Jaz sem na odboru bila. Vsi, ki smo želeli zastaviti vprašanja, smo jih lahko zastavljali. Se pa seveda vedno zastavlja vprašanje, če bi bili sami v komentarjih nekoliko krajši in zastavili več vprašanj, bi verjetno tudi dobili več odgovorov. Jaz sem z odgovori, ki jih je povedal minister, popolnoma zadovoljna. Izid glasovanja, o katerem je bilo govora. Res je, na predstavitvi kandidata nas je sedelo 11, 8 je izreklo kandidatu za ministra podporo, in to ne samo koalicijskih poslank in poslancev. Tako seže podpora čez bariero koalicija-opozicija. In zato sem tudi prepričana, da bo kandidat za ministra danes dobil podporo. Točne so navedbe, da ni bilo nobenega glasu proti. Bi pa tudi težko trdila, po slišanem in po izkušnjah, ki jih imam, da bi se opozicija odločila, vsaj največja stranka, izreči podporo, tudi če bi bilo časa za predstavitev še več in če bi bili odgovori še številčnejši in vprašanja še bolj vrtajoča. Tisto, kar se mi pa vendarle zdi nekorektno do kandidata, ko govorimo o njegovi predstavitvi, reči, je pa to, da ni jasno povedal, kakšne so njegove prioritete. Strategija je bila omenjena na prvem mestu, pri čemer je povedal, da strategija že ima neko predzgodovino, da je nastajala že pod dvema ministroma, ampak da je to prva prioriteta. Meni se zdi, da je to ustrezno zastavljen cilj, ki bi, povezan z vsemi drugimi, vendarle zagotavljal doseganje tudi drugih točk in teh je bilo osem, ki nam jih je nanizal. Meni je še posebej blizu tisti cilj, če razmišljam s stališča tega, da je ministrovo delovanje namenjeno ljudem, predvsem tisto prizadevanje, ki gre v smeri zagotavljanja varne hrane, razumljene seveda po novih principih, da to ni samo varna hrana v smislu zdrave, in kot on pravi tudi okusne, hrane, ampak da je to tudi varna hrana, ki je zvezana s samooskrbo. In takih stališč, tudi v podporo doma pridelani hrani, tudi taki, ki ima jasno predstavljeno stališče do gensko spremenjenih organizmov, ki ima jasna stališča do uporabe fitofarmacevtskih sredstev, ki razume in podpira ekološko pridelavo hrano in integrirano pridelavo, in še bi lahko naštevala, to so vse stvari, ki so mi kot uporabnici in kot predstavnici interesov ljudi blizu in zaradi česar se mi zdi, da bom toliko lažje podprla izvolitev kandidata za ministra. Seveda pa ne morem mimo tega, da prihaja minister iz tistega dela Slovenije, v katerem smo posebej občutljivi, če predstavniki na najbolj odločilnih mestih niso naše gore list, bi se reklo. Zaradi tega, ker se mi zdi, da minister vse dejavnosti, povezane s kmetijstvom v tem delu Slovenije, odlično pozna in ker pozna tudi izkušnje stroke, ki so v tem delu Slovenije z bogatimi izkušnjami, sem bila seveda zadovoljna zlasti s tistimi vprašanji, ki so se nanašala na nekatera specifična vprašanja iz tega dela Slovenije. Še enkrat poudarjam, z mag. Dejanom Židanom bomo dobili nov profil ministra, po seriji univerzitetnih profesorjev, po seriji drugih strokovnjakov s tega področja, pač zdaj nekoga, ki ima dovolj nabranih izkušenj z drugih področij, pa v sebi še dovolj energije za nove izzive. Želim mu pri opravljanju njegovega dela veliko energije in tudi veliko podpore, da bo vse, kar si je zastavil, lahko tudi opravil. Hvala.
Hvala. Gospa Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni kolegi in kolegice, predsedujoč! 21. stoletje je stoletje interesantnih premikov in presenečenj. Vrsta stvari je takih, ki so nas zelo presenetila, zlasti pa tudi področje, o katerem imamo danes možnost poslušati iz zelo različnih zornih kotov in aspektov. Kandidata za ministra mag. Dejana Židana bom podprla iz več razlogov, in sicer zaradi tega, ker mislim, da je ob svojem nastopu dosti jasno povedal in nakazal smer, v katero bo vodil to ministrstvo. Pa ne samo zaradi tega, da bi vodil eno skupino ljudi, 1.000 in ne vem koliko zaposlenih ljudi, ampak enostavno zaradi tega, ker je pokazal in nakazal, kakšna je vizija kmetijstva v Sloveniji, kmetijstva kot gospodarske panoge, ker mi o kmetijstvu dejansko zelo malo govorimo kot o gospodarski panogi. Mislim, da človek, ki prihaja iz agrosektorja, z določenimi menedžerskimi izkušnjami, verjetno o tem nekoliko več ve, kot so imeli mogoče vedenja drugi, ker dejansko prihaja iz prakse in jaz mislim, da taki, ki prihajajo iz prakse, dejansko lahko ugotovijo, kje so tisti razkoraki med teorijo, med predpisi, med zakonodajo in med tistimi zadevami, ki so izvedljive in jih je možno urediti in narediti. Mene kot poslanko pa verjetno zanima dosti tudi drugih zadev. Zlasti pa me zanima v letošnjem letu biodiverzitete, kako in na kakšen način se bo tega področja lotil minister. Verjamem, da bom skrbno sledila vsem ukrepom in postopkom, ki jih bo vodil v tej smeri. Vse sodobne metode dela v kmetijstvu ogrožajo mnoge živalske. In druge vrste in ravno pestrost živalskih vrst nas je nekako ohranila in pokazala, kako pomembno je skrbeti za vsako pa tudi najmanjšo živalico na tem svetu, pa tudi v Sloveniji. Slovenija, glede na to, da ima relativno dobro ohranjeno naravo, je na tem področju toliko bolj potrebna varovanja, da smo lahko na tem področju vzor mednarodni skupnosti. In iz tega sledi tudi neko moje vprašanje, ki ga nisem zaznala. Kakšen odnos bo minister pokazal na mednarodnem področju pri tej ureditvi mednarodne trgovine z ogroženimi vrstami? Vemo, da je o tem ravno v zadnjih desetih oziroma petih letih zelo veliko razprave in diskusije. Na to me je spodbudilo gledanje enega zelo interesantnega dokumentarnega filma o tem, kako in na kakšen način so se naravovarstveniki lotili preučevanja lova in iztrebljanja delfinov na Japonskem in koliko so morali dejansko svojega znanja, korajže in vedenja uporabiti, in nenazadnje vztrajnosti, da so na tem področju naredili premike. Bilo bi interesantno, da Slovenija kot država, ki je že naredila na tem področju zelo veliko, pri ohranjanju svojih živalskih vrst, vendarle tudi mednarodni skupnosti pokaže in tudi izkaže svoj odnos do tega, ga tudi bolj na en način profilira in ga tudi jasno izpove. Kmetijstvo je zelo povezano s prehrano in prehrana je pomembna za vsakega posameznika in od prehrane je odvisna kakovost življenja vseh nas. Vemo, da je bilo do zdaj kar dosti akcij o tem, na kakšen način se lotevati prehranske strategije oziroma uresničevanja prehranske strategije, koliko so mediji naredili o ozaveščanju posameznikov in posameznic. Verjetno bo ta minister tudi na tem področju nadaljeval s tem delom in močno mu priporočam, da eno skrbno izdelano strategijo in resolucijo, ki je dokaj zajetna in zelo zahtevna, nacionalni program prehranske strategije, kako in na kakšen način jo bo implementiral tudi skozi ukrepe in predpise, ki jih ima možnost ministrstvo na en način sprejemati in s tem tudi usmerjati politiko na teh področjih. Veliko je bilo govora o zdravstvenem varstvu rastlin v tem parlamentu in o različni zakonodaji, ne nazadnje tudi o nadzoru in inšpekcijskih službah. Vemo, kako so področja na tem delu in segmentu razdeljena na različna ministrstva. Verjetno bo pokazal vso svojo integrativno delo in, kako se da sodelovati tudi na tem področju in mogoče tudi nekoliko bolj skrbno urediti to področje, ker nadzor je najbolj pomemben, ne samo pri pesticidih in drugih zadevah, ampak tudi pri tem, kako in na kakšen način vplivajo številne neraziskane bolezni in vse bolj tudi alergije na posameznike, njihovo delo in življenje. Jaz verjamem, da bo uspel na tem področju. Sigurno bo potreboval veliko energije, strpnosti in vztrajnosti in pomoči ne nazadnje vseh v tem parlamentu. Verjamem, da je moč vseh v tem parlamentu taka, da bomo zmogli to področje, ki je zelo zahtevno, tudi izboljšati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Grill.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Če pogledamo, da na prostoru za ministra in predsednika Vlade ne sedi nihče od ministrov, nobeden od državnih sekretarjev, je to lahko zelo slaba popotnica za novega ministra. Upam, da bo sodelovanje boljše. Kot je bilo danes že povedano, je ob predstavitvi kandidata predsednik Vlade več kot 9 minut porabil, da je razlagal afero Baričevič, ki je več ali manj vsakemu Slovencu poznana, pa jo še vedno zavija v celofan, noče razkriti tista dejstva, in samo slabo minuto je namenil samemu kandidatu. Prav je, da se tudi danes, pa tudi sam minister, verjamem, da bo dobil podporo, v prihodnje ne bo ukvarjal z afero, ki je pretresla Slovenijo in pa tudi to ministrstvo, ampak da se bo ukvarjal s problemi ministrstva, ki jih je zagotovo veliko. Bivši minister, ki je tudi zaradi te afere in tudi nekih spletov okoliščin odstopil, nosi objektivno odgovornost za tiste nesrečne, tragične dogodke, vendar pravi krivci, tisti subjektivni, pa še vedno sedijo na ministrskih stolčkih in tukaj bi bilo treba narediti odločilni rez, ne pa, da se stvar pometa pod preprogo. Tukaj sta v igri predvsem minister za pravosodje in ministrica za notranje zadeve. Vsi vemo na kakšen način so se v preteklem letu dogajali vsi zapleti v zvezi z vračanjem teh psov in vsem kar je s tem povezano. Pa preidimo sedaj na moje konkretno razmišljanje o novem kandidatu za ministra. Uvodoma mu bom čestital, čeprav ga ne poznam, da je zbral dovolj poguma, da se je odločil, da prevzame ta zahteven resor. Očitno velikega povpraševanja po tem ni bilo, kajti v nasprotnem primeru se ne bi predsednik Vlade tako dolgo časa prizadeval, da je našel ustreznega kandidata. Sam o gospodu, bodočemu ministru, težko sodim, ker ga ne poznam, o njem nisem imel možnost slišati v bistvu v preteklosti nič oziroma skoraj nič pa tudi v času njegove predstavitve, na kateri sam nisem bil prisoten, ampak iz magnetograma sem lahko razbral samo nekaj tistih ključnih poudarkov, ki jih tudi zaznava. Nedvomno je moč zaslediti, da je prepoznal ali pa pozna številne probleme, ki jih to ministrstvo ima in jih bo treba tudi v prihodnje reševati. Sam tudi ocenjujem, da je treba narediti bistveno več za ohranjanje kmetijstva, ne samo velikih pridelovalcev, tudi srednjih, malih. To so tisti, ki še vedno pomembno prispevajo k pridelavi in predelavi hrane v Sloveniji, in to predvsem zdrave, kakovostne hrane. Potem se strinjam s tem, da je treba bistveno več narediti za poenostavitev postopkov administracije, ki jo v tem času izvaja tudi to ministrstvo, potem za boljše črpanje evropskih sredstev in še kar nekaj pomembnih točk bi naštel, vendar ne bo časa, da bi se vsake od teh dotaknil. Bi pa tukaj povedal, da me preseneča oziroma sem vesel, da se je dotaknil in pošteno povedal kandidat v svoji predstaviti o dosedanjem črpanju evropskih sredstev na tem resorjeu. Po nekaterih kazalnikih smo najuspešnejša država od pristopnic, kar 35% sredstev smo uspeli izčrpati, vendar je prav, da vemo, da je to zasluga predvsem pretekle vlade. Ampak v času te vlade, bivšega ministra, leto in pol pa na ključnih področjih nismo uspeli počrpati nič ali pa zelo malo. Bilo je že nekaj povedanega, ampak, glejte, to so tista področja, ki bi ohranjala naše kmetijstvo, malo kmetijstvo, naše vasi, odpravila težave, ki jih prinaša suša, težave, ki jih prinašajo številne vremenske nevšečnosti. Naj navedem samo nekaj podatkov, ki jih je predstavil minister, da ne bi kdo očital, da so to podatki, ki jih je privlekla na plan opozicija oziroma SDS. Za obnovo in razvoj vasi imamo 30 milijonov evrov namenjenih, pa smo v tem času počrpali samo milijon. Za namakanje 26 milijonov evrov, počrpanih nič evrov, pa kakšne težave nam prinaša suša. Ohranjanje in izboljšanje dediščine podeželja 14 milijonov sredstev na razpolago, počrpali smo 0,25 milijona. Da ne govorim o usposabljanju za delo. Vemo, da tudi kmetijstvo zahteva vedno več znanja, več veščin, in prav bi bilo, da naše kmetovalce, predvsem tiste, ki se bodo s tem ukvarjali v prihodnje, naučimo novih prijemov, novih veščin. Evropa za to zagotavlja sredstva, mi jih ne znamo izkoristiti. Kandidat je navedel ali zaznal kar nekaj pomembnih področij. Navedel je tudi, da nimamo strategije, s čimer se tudi sam strinjam. Ni pa navedel, in tega mu niti ni moč zameriti, nobenih konkretnih predlogov, kako se bo tega lotil. Verjamem, da ne pozna resorja, ni se ukvarjal s politiko. Upam, da bo prej kot v času treh mesecev že lahko z nekimi konkretnimi predlogi prišel v Državni zbor, da bomo začeli to področje tudi reševati. Kandidat je podedoval slabo dediščino, to nedvomno drži. Imel bo veliko problemov, s katerimi se bo soočal v prihodnje. Naj izpostavim nekaj ključnih, ne bom vseh, vsaj nekaj, na katere bo, pričakujem, posebej pozoren. Pred tem - upam, da gleda gospod kandidat, bodoči minister - mu dam nasvet, ki velja ne samo zanj, ampak tudi verjetno za druge resorje. Naj se že takoj na začetku zaveda tega, da on vodi ministrstvo, tako kot sam misli, da je prav, in da ne bo ministrstvo oziroma teh tisoč zaposlenih vodilo njega, kar se je dogajalo velikokrat. To je tisto ključno, in to mora prvi dan v prvem tednu zagotoviti. Birokracija tudi tega ministrstva velikokrat zavira razvoj občin, zavira razvoj celotne Slovenije. Birokrati v Ljubljani v svojih pisarnah velikokrat na podlagi napačnih, slabih podatkov sprejemajo slabe odločitve, ne dajejo soglasij tam, kjer bi bilo to treba. Naj navedem, kot je bilo že rečeno, sprejemanje prostorskih načrtov. 200 občin čaka na prostorske načrte in velikokrat je tukaj cokla tega sprejemanja ravno Ministrstvo za kmetijstvo. Prav je, da se ohranjajo kmetijska zemljišča, vendar naj se ohranijo tam, kjer je to smiselno, kjer je res kvalitetna zemlja. Žal pa so podatki velikokrat takšni, da zemljišča, ki so napačno navedena v evidencah, niso najboljša zemljišča in jih tukaj potem v nekih okoljih, ki so obdana z industrijskimi naselji, s spalnimi naselji, ščitimo kot najbolj kvalitetna kmetijska zemljišča. Sam sem se s temi problemi soočal. In kot poslušam številne župane, je ta problem prisoten na veliko takšnih območjih oziroma občinah. Nisem zaznal, da bi kandidat posebno pozornost namenil, upam pa, da bo v prihodnje, promoviranju zdrave hrane, ki je pridelana in predelana v Sloveniji. Treba je spodbujati, da bodo že v vrtcih, v šolah naši otroci deležni predvsem slovenske hrane, ki je zdrava in ki zagotavlja, da bomo vnaprej potrošniki kupovali predvsem slovensko hrano in s tem zagotavljali našemu kmetu, da bo lažje preživel. Prepričan sem, da bo to njemu v večjo pomoč, da se bo na ta način lahko preživljal, kot pa, da dobiva subvencije. In še eno, zadnje področje, več časa ne bom imel, nikjer ni omenjal področja čebelarstva. Čebelarstvo je eno izmed najpomembnejših področij, kajti brez čebelarstva ni kmetijstva. V Sloveniji smo priča številnim pomorom, posledica je pa neodgovorna uporaba fitofarmacevtskih sredstev. Tukaj je treba narediti več za zaščito čebele, za spodbujanje čebelarstva in, da pridemo do zakona o čebelah. To je neka prioriteta, za katero upam, da se bo bodoči minister tudi zavzel. Pričakujem v najkrajšem času, da bodo konkretni rezultati v parlamentu. Sam pa bom skozi poslanska vprašanja skušal pridobiti tiste informacije, ki me bodo zanimale, pa tudi ljudi s tega področja. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Franc Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Mag. Dejan Židan je brez dvoma strokovnjak, ki mu smemo zaupati ministrstvo za katerega se je pojavil kot kandidat. Verjamem, da bo storil vse, da bo pridelava hrane, o kateri razmišlja, cenejša, da bomo imeli več zdrave hrane, da bo ta tudi za potrošnika cenejša. K temu bo prispevalo izobraževanje kmetov. verjamem, da bo več pozornosti posvetil tudi malim kmetom, ki jih je v naši državi zelo veliko in jih ne moremo in ne smemo zatreti, če pričakujemo in želimo, da bo podeželje poseljeno in da bomo ohranili tudi zaselke in majhne kmetije v hribovitem dolenjskem področju in na štajerskem delu, Zasavju in tako naprej. Mislim, da pozna menedžerski način upravljanja resorja in to utegne pomagati pri reševanju, kot je bilo rečeno, slabe dediščine na tem področju. Pri tem bi rad samo to povedal, da je ta dediščina nastajala pravzaprav od vsega začetka lastne državne kmetijske politike po osamosvojitvi. In da je v začetku vse kazalo, da bomo majhne kmetije združevali v velike. Na zadnje se je vendarle izkazalo, da to ne bo šlo, da preprosto ne gre, da tudi Slovenija ni taka, da bi to lahko na ta način razvili in da bo treba pomagati tudi tako imenovanim malim kmetom. Če bomo to storili, namreč za subvencije in nepovratna sredstva, ki so jih dobivali veliki kmetje, trdim, da bi imele veliko večji učinek, če bi jih dobilo veliko večje število majhnih kmetov, ki bi si v času, ko so bili tako rekoč na tleh lahko s tem pomagali. Kar zadeva kmetijsko politiko, verjamem tudi, da bodo sredstva, ki jih bodo dobivali kmetje, šla rajši v nabavo mrež proti toči kot v odškodnine zaradi toče, za napeljavo denimo namakalnih sistemov, namesto v poplačevanje posledic suše in tako naprej, za zavarovanja pridelka, namesto v odškodnine, zaradi pozebe in tako dalje. Če se bo tukaj začela z zdravo pametjo, kot se temu reče, reševati nakopičena problematika, verjamem, da bomo prišli naprej. In pri tem bi rad izrazil globoko zaupanje v kandidata, da se bo lotil teh nakopičenih problemov, da je čas do konca mandata, če bo trajal, premajhen, da bi se lahko dosledno izkazal, zato sem trdno prepričan, da bo njegovo znanje in da bodo njegove sposobnosti do pravega izraza prišle šele v naslednjem mandatu, ko bo verjetno kot dober kmetijski minister lahko ponovil to funkcijo in potem seveda v nekem daljšem obdobju pokazal, kaj zna in kaj se da storiti tudi na tem področju. Sam bom kandidata za ministra za kmetijstvo zelo rad in z veseljem podprl. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Lojze Posedel. Ga ni. Gospod Anton Kampuš.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. Kandidata za kmetijskega ministra Dejana Židana poznam kot vrhunskega mednarodnega kmetijskega strokovnjaka, ki si je pridobil tudi veliko menedžerskih izkušenj, ker je načeloval ali pa še načeluje eni najboljših firm v Pomurju, torej Panviti, ki prihaja iz Pomurja. Torej tudi v Pomurju ni vse tako slabo, kot radi prikazujemo. Tudi v Pomurju imamo vrhunske strokovnjake. Še ko izhajamo iz dejstva, ki še vedno velja, da je Pomurje še vedno žitnica Slovenije, potem si upam trditi, da je samoumevno, da strokovnjak tega kova prihaja iz te regije. Iz njegovih predstavitev je bilo zaslediti, da je tenkočuten predvsem do kmetijske politike, da točno pozna vse segmente malega, srednjega in velikega kmeta ter politiko kmetijskih zadrug, pozna politiko pridelovalne industrije, je naklonjen argumentom in jih želi imeti v razpravi, je sklon kompromisom, ki so pa seveda potrebni ob množici kmetijskih sogovornikov, s katerimi se bo vsak dan srečeval. Od njegove vizije ciljev in kmetijske politike, ki jo bo vodil, bo v veliki meri odvisno, kakšna bo izgledala naša krajina. Ali bo urejana in bo nudila možnost in priložnost preživeti tudi tistim, ki imajo samo nekaj hektarjev zemlje, da se bodo vedeli preusmeriti v zelenjavarstvo, gojenje rož ali kaj podobnega, ali bomo imeli krajino zapuščeno in prebivalstvo samo še v mestih. Sem pa danes ob poslušanju predstavitev, stališč in razprav zgrožen. Bilo je rečeno vse samo negativno. Koliko nerešenih problemov imamo v kmetijstvu, kako je bila naša kmetijska politika zgrešena v zadnjem času, kako je vse slabo in brez vizije in ciljev, kaj vse in kdo vse je s kmetijsko politiko nezadovoljen, kako nismo pravočasno počrpali sredstev, ki so na razpolago v Evropi za razvoj kmetijstva, kako v Sloveniji ne skrbimo dovolj za kmetijstvo, obdelovalno zemljo, pri nas 800 kvadratnih metrov na prebivalstva, v Nemčiji, na primer, 2.400. Eden izmed govornikov je pa eksplicitno povedal sledeče: "Nič nismo naredili na področju kmetijstva. Vse je slabo, niti ciljev nismo imeli. Kje so in kaj so naredile prejšnje vlade na tem resorju? Kje so in kaj sta naredili stranki, v katerih domeni so bili ves čas kmetijski resorji?" Spoštovani, novi minister, če bo imenovan, lahko prične - prosim, da to dobro poslušate - z vizijo in cilji, ki jih je v svoji predstavitvi omenil, tam, kjer ste mu vi, dosedanji, pripravili startno pozicijo. Samo od tam naprej se lahko resno gradi kmetijska politika. Želim mu obilo uspehov! Glasoval bom za njega, ker mu seveda zaupam. Hvala.
Besedo ima gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni, spoštovani predsednik Vlade, ki nas verjetno kje posluša, lepo pozdravljeni! Veliko je bilo danes že povedanega o tem, zakaj se pogovarjamo o novem kmetijskem ministru, zakaj je prejšnji kmetijski minister odstopil. Toda vseeno, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke nas veseli, da je gospod premier v današnjem nagovoru omenil prizadevanja naše opozicijske stranke pri pozivih kmetijskemu ministru in premierju že od 3. junija 2009, da je bil postopek vrnitve bulmastifov sporen s strani kmetijskega ministra, da se je v postopku zasledovalo zgolj interese lastnika in ne javni interes, ki pa je varnost življenja in nedotakljivost teles ljudi pa še koga. V samem postopku vračanja smo predvsem v naši poslanski skupini čutili pritiske, naj se z zadevo ne ukvarjamo. To smo še posebe3j čutili s strani ministra dr. Milana Pogačnika kot tudi s strani osebja njegovega kabineta in posredno še marsikoga drugega. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke nas boli, da kljub poročilom vaše službe o razgrnitvi nekakšnega "dosjeja bulmastifi", v javnosti še vedno krožijo trditve o objektivni in subjektivni krivdi prav bivšega ministra. Zaradi tega namigovanje predsednika Vlade, da bo novi kmetijski minister izvedel disciplinske sankcije, nas ne prepričuje, da novega ministra ne boste obremenili z zadevami, ki ste jih že prevzeli na svoja ramena. Vaš današnji nagovor je zvenel kot zaključni nagovor afere bulmastifi. Pa vendar je prav do javnosti, da izve tudi okoliščine tragedije, tudi zato, da do takšnih podobnih tragedij ne bi nikoli več prišlo. Spoštovani premier, zaskrbljeni smo tudi zato, ker ste vse papirje imeli na svoji mizi že par dni po tragediji, pa ste šele v zadnjih dneh pred odločanjem o novem ministru očitno preučili in sprejeli odločitev. Ne zdi se nam prav, ste tako dolgo odlašali s priznanjem resnice o spornosti postopka vrnitve bulmastifov, jo prenašali na ramena ministrskih kandidatov in puščali strateško pomembno kmetijsko ministrstvo tako dolgo v brezvladju. Zadeva v zvezi z nevarnimi psi bulmastifi z našim razočaranjem nad pravnimi postopki in tako naprej naj bo bogata izkušnja kandidatu za novega ministra, kako se ne dela in da je včasih tudi dobro prisluhniti kakšnemu poslancu, pa če je tudi iz opozicijske Slovenske ljudske stranke. Predlagani kandidat je izpostavil nekatere naloge, ki zelo zamujajo pri razreševanju kmetijske problematike. Te naloge ocenjujem zelo pozitivno. In ker želim kmetijstvu in kmetom čim prej dobro, ker se mi zdi kandidat strokovno podkovan in ker je predsednik Vlade končno prisluhnil mojim opozarjanjem, da pa še naj bo kdo v tej vladi iz mariborskega konca, kandidat za ministra pa prihaja iz tega dela Slovenije, ga bom tudi podprl. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi. Rad bi pozdravil tudi predstavnike Vlade Republike Slovenije, toda, žal, ni nobenega tukaj. Iskanje ministra za kmetijstvo je v tem času potekalo precej nerodno, včasih prav škandalozno, zelo dolgo kot na tržnici. Posamezni kandidati so zavračali ponudbe in to je pomenilo oziroma pomeni na nek način že vnaprejšnjo diskreditacijo za vsakogar, ki je vzel to ponudbo za kandidata za ministra za kmetijstvo. Na Koroškem imamo dve osebi, ki bi sprejeli vsako kandidaturo, celo za predsednika Vlade. Žal nista dobili te ponudbe. Danes je bilo tukaj izrečeno veliko lepih besed o kandidatu za ministra za kmetijstvo. Se strinjam, tu so pomembne tudi osebnostne značilnosti, vrednote. Sam sem pred kratkim postavil prejšnjemu ministru poslansko vprašanje, na katerega mi ni vedel odgovoriti, pa sem ga poprosil, da mi na poslansko vprašanje odgovori pisno. Vendar tega pisnega odgovora nisem nikoli dobil. Šlo je za zadevo Rožanc oziroma Žačen na Koroškem, v Črni, kjer so problemi pri odkupu gozdnih površin, v bistvu odkup lastne gozdne površine. Ne odgovoriti poslancu na poslansko vprašanje dva, tri mesece je aroganca ministra. Jaz upam, da se to ne bo dogajalo tudi sedaj. Ko sem ministra, denimo, vprašal o vlogi Sonje Bukovec v zadevi Barsos oziroma trgovanju z Rimskimi toplicami, od ministra nisem dobil odgovora, pač pa sem dobil odgovor od same gospe Bukovec. To je seveda malo čudno. Očitno bo področje gozdarstva s strani tega ministra ponovno zapostavljeno. Jaz sem pregledal magnetogram in njegovo uvodno izvajanje. Poglejte, gozdarstvu je minister, ki bo tudi minister za gozdarstvo, ne samo za kmetijstvo in prehrano, gozdarstvu je kandidat namenil vsega tri povedi. Tako prvi: "Gozdovi v Sloveniji predstavljajo neprecenljivo bogastvo." Res je. "Omogočajo, da tudi preko programov tretje osi pridobimo nova delovna mesta." In: "Gozdovi nam omogočajo učinkovit odgovor v borbi proti klimatskim spremembam. To je področje, ki ga moramo dodatno razviti." Skratka, tri povedi iz področja gozdarstvo. Nobene vizije, nobene nadgradnje, nobene dodane vrednosti, kaj naj Slovenija počne s tem izjemnim bogastvom, ki ga imamo: Rudnike zapiramo, nafte nimamo, zlatokop nimamo in Sloveniji ostanejo gozdovi in kot je rekel gospod Pahor, pravilno je ugotovil, danes s Koroške vozijo les čez mejo, Avstrijci les obdelajo in ga na koncu kot pohištvo prodajo nazaj v Slovenijo. Seveda je to zelo slabo. Nismo slišali nobene vizije o hribovskih in gorskih kmetijah. V prejšnjem mandatu smo sprejeli spremembo Zakona o gozdovih, ki omogoča gorskim kmetom brez gozda, da dobijo v najem ali v zakup oziroma s koncesijo gozdne površine, da lahko na teh kmetijah preživijo. Žal prejšnji minister ni sprejel potrebnih podzakonskih aktov, da bi se to lahko zgodilo. Nimamo niti enega primera, ko bi visokogorski oziroma hribovski kmet brez gozda lahko najel gozdne površine, da bi tam preživel, seveda, ovira so GG. Kaj se dogaja v GG? To so postala tajkunska podjetja, kjer imajo zelo razvejano strukturo, ki se ne ukvarja več samo z gozdovi, ampak z gradbeništvom, polnilnicam, vode, s turizmom in podobno in dobro bi bilo, da bi enkrat dobili na mizo koncesijske pogodbe med državo in temi GG, da vidimo, kaj je tam zapisano. Za Koroško je dr. Franc Sušnik pred mnogimi desetletji rekel, da fabrika prazni koroške kmetije, kmetije na obronkih Pece in Uršlje. To je bilo res, toda danes prazni koroške kmetije neustrezna kmetijska politika, s tem, da je problem v tem, da kmetje, ki gredo v dolino, v dolini več nimajo kaj početi, ker je brezposelnost tako velika. Koroški kmet ob meji, visokogorski kmet pa je bil vseskozi branik slovenstva. Žal danes na kakšnih proslavah ob obletnicah partizanskih bojev ali kakšnih drugih obletnicah nič ne slišimo o pomenu slovenskega kmeta. Kaj je pomenil slovenski kmet v času narodno osvobodilne borbe? In zelo malo slišimo kaj pomeni slovenski kmet danes ob ohranjanju kulturne krajine in poseljenosti ob meji. Od novega ministra za kmetijstvo pričakujem, da se bo več ukvarjal s kmetijskimi problemi, s problemi kmetijske politike v korist slovenskega kmeta in manj s psi. Če hoče biti uspešen minister pa je boljše, da gre po nasvete k Iztoku Jarcu, kot pa gospodu Pogačniku. Hvala.
Besedo ima gospod Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Eden izmed poslancev Slovenske demokratske stranke je dejal, da je kandidat za ministra Dejan Židan podedoval slabo dediščino. Jaz bi lahko poslancu vrnil vprašanje, kakšno dediščino pa je podedovala naša vlada, ki je nastopila novembra 2008? Od 20 let, od leta 1990, je ta resor, skoraj 18 let obvladovala večino tega časa ena izmed strank tako imenovane pomladi. V vseh 18 letih pa so se zvrstili ministri in ministrice tako iz vrst Slovenskih krščanskih demokratov, Slovenske ljudske stranke in tudi Slovenske demokratske stranke. Zato lahko rečem, da dediščina na tem področju ni bila ne vem kako bogata. Res je tudi, da je v teh 18 letih par mesecev bil minister Osterc, pa tudi minister Pogačnik, ampak skoraj vseh teh 20 let je bil ta resor pod okriljem strank slovenske pomladi. Toliko o tej dediščini in kakšna je bila. Potem smo videli, kakšno veliko skrb je Slovenska ljudska stranka posvečala v tem mandatu aferi bulmastifov. Če bi bila ta skrb Slovenske ljudske stranke res iskrena, bi se začela že prej, v času njihove vlade. Kolikor vem, je bil tisti prvi grozljivi napad teh psov 15. marca leta 2006. In v prejšnji vladi sta bila v tem času skoraj tri leta na ministrstvu ministrica Lukačičeva in minister Jarc in lahko bi že ona dva razbremenila to afero, ministrstvo in stroka pa dejansko nista bila uspešna in se je epilog zavlekel v današnji čas in prav je, da je predsednik Vlade danes novega ministra razbremenil te zadeve, tako, da se bo res lahko posvetil resorju in kmetijstvu, gozdarstvu in prehrani. Vesel sem, da je ta resor prevzel strokovnjak in menedžer, skoraj idealna kombinacija za vodenje nekega ministra, čeprav so po mojem mnenju pomembne tudi politične izkušnje. Jaz sem predstavitev kandidata za ministra Dejana Židana poslušal, ko je predstavil svoj program v okviru naše stranke, in bil sem zelo presenečen nad njegovim poznavanjem in mislim, da bo dobro vodil ta resor. Bi pa vseeno apeliral na eno področje, ki se tudi dotika tega ministrstva, čeprav ne sodi v izključno kompetenco tega ministrstva, ampak je eden izmed načrtovalcev v prostoru. Namreč, govorimo o občinskih prostorskih načrtih. Od 210 občin ima nove občinske prostorske načrte komaj 30 občin, na eni izmed spletnih strani slovenskih občin sem zasledil, da je takšnih komaj 7. Naj povem, da sprejemanje občinskega prostorskega načrta v občini Idrija poteka že pet let, tudi po zaslugi resorjev Ministrstva za okolje, Ministrstva za kmetijstvo, Ministrstvo za kulturo in drugih, ki so v tem postopku nujni in ki ne dajejo svojih mnenje in smernic pravočasno. Tako da smo, recimo, pri nas zamudili en cel termin prejšnje Vlade, štiri leta, in tudi v tem letu te vlade nismo prišli do občinskega prostorskega načrta, ker se ti postopki tako nerazumno dolgo vlečejo, tako da bi apeliral na ministra Židana, da se z vso vnemo loti tudi tega vprašanja, kajti lahko rečem, da prejšnje vlade temu vprašanju niso bile kos. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Stališče Slovenske nacionalne stranke glede kandidature kandidata gospoda mag. Dejana Židana je povedal že naš predsednik. Jaz bi zdaj javnosti predstavil moje osebno mnenje glede njegovih stališč. Na samem odboru smo že razpravljali o njegovih pogledih in stališčih in sem že takrat povedal, da glede tistih osmih točk, ki jih je predstavil, sicer v strnjeni, skopi vsebini, kar po svoje tudi razumem, bi pa vseeno povedal, da je nekaj zadev, za katere bi bilo dobro, če bi bil kandidat zdaj tukaj prisoten, da bi lahko tudi odgovarjal, ampak je zadeva takšna, da zdaj brez njega o tem razpravljamo, verjetno pa posluša našo razpravo in bo to vzel na znanje. V njegovi predstavitvi smo pogrešali kar nekaj izčrpnih pojasnil, stališč. Če jih samo nekaj navedem. O problematiki spodbujanja razvoja podeželja in zagotavljanja pogojev za ohranitev kmetijske dejavnosti na podeželju je bilo bore malo povedanega, zelo skopo, več ali manj na deklarativni, načelni ravni, ki smo jo tukaj v Državnem zboru že poslušali na kar nekaj razpravah, dočim o konkretnem videnju pereče problematike kandidat ni kaj podrobno predstavil, kako on vidi rešitev problema podeželja, čeprav je z njim zelo dobro seznanjen, saj ne nazadnje prihaja iz tistega okolja, kjer je imel dnevno stik s to problematiko, s kmeti na področjih, kjer se kmetijstvo izvaja dejansko v zelo težkih pogojih. Ljudje živijo v zelo težkih situacijah. Med svojimi osmimi točkami se je sicer dotaknil socialne politike v kmetijstvu, ampak zdi se mi, da tukaj ni ravno pravi pristop. Zdaj je, kot da bi gasili požar. Se pravi, mi smo se namesto z enimi konkretnimi cilji reševanja podeželja in problematike malih kmetov v vseh panogah kmetijske-živilske proizvodnje začeli ukvarjati z reševanjem te problematike na socialnem področju. Gospod Židan dobro pozna situacijo tam v mojem območju, to je na Goričkem, hribovitem področju, s težkimi pogoji pridelave hrane, in tudi živinorejo in dobro pozna tradicijo, kulturo, mentaliteto tistih kmetovalcev, ki so na nek način užaloščeni, užaljeni. Ne želijo oni socialne pomoči, kot nekatere skupine prebivalstva pri nas, ki uživajo v tem, da nič ne delajo. To so delovni ljudje, delali so njihovi pradedki, dedki, očetje in tudi oni želijo delati in želijo biti za svoje delo pošteno plačani. In ne želijo miloščine 200 evrov na mesec, da bi preživeli. Se pravi, v tej točki menim, da kakršnakoli izdelava socialnega programa za male kmete ni rešitev. Mali kmeti rabijo trajnostno rešitev, se pravi zagotavljanje pogojev za človeka vredno življenje. In da vam povem, tudi gospod Židan v neposredni bližini v Avstriji vidi, da tudi lahko mali kmetje preživijo, seveda z drugo kmetijsko politiko. Tudi o spodbujanju kmetijske živilsko prehrambene, predelovalne dejavnosti v namen zagotavljanja pogojev za dvig obsega zmožnosti samooskrbe je bilo bora malo povedano. Ne bom zdaj tukaj začel s procenti in s podatki, ki jih spoštovane kolegice in kolegi vsi dobro poznate in ste jih danes že nekajkrat omenili, to je padec slovenske samooskrbe, prehrambene, nekje v povprečju na 40%, jaz mislim, da je še manj, v določenih panogah, kot je zelenjadarstvo in zelišča so celo pod 10%. Se pravi tukaj je kup zadev, ki bi jih en kandidat, kaj jaz vem, vsaj orisno lahko predstavil odboru in pa zainteresirani javnosti. Nadalje, ureditev razmer in pogojev gospodarjenja v gozdarskem sektorju, kjer so zadeve naravnost absurdne. Hvalimo se z ogromno poraščenostjo naše domovine z gozdom, 70% istočasno uvažamo les, slovenska Slovensko lesnopredelovalna industrija pa propada. Sam kandidat je sicer priznal, da ni strokovnjak na področju gozdarstva, lesarstva, kar mu ni za zameriti. Verjetno se bo moral s to panogo oziroma s tem področjem spoprijeti zelo aktivno, kajti tukaj vidimo za našo domovino velike potenciale. Istočasno sem mu na odboru rekel, da so zadeve kompleksno povezane. Poraščanje kmetijskih površin in na drugi strani neizkoriščenost kapacitet gozdov, se pravi so zadeve, ki se jih mora lotiti temeljito. Premalo predstavljeno je bilo tudi, v stališčih kandidata, recimo, so bila odprta vprašanja o vinogradništvu, lovstvu, tudi ribištvu, kot tudi nisem zasledil konkretnih gledanj in stališč v zvezi s kritičnim stanjem v prav konkretnih panogah. Torej, na primer prašičereji in govedoreji, ter s tem povezano mlečno predelovalno industrijo. Odprta je tudi problematika politike cen, odkupnih cen mislim, ki je dejansko vzrok za propadanje, predvsem malih kmetijskih gospodarstev. In to je dejansko rak rana našega kmetijstva. V zvezi s politiko cen v svoji predstavitvi kandidat ni navedel nobenih lastnih stališč, konkretnih, se je na nek način spretno izognil tej tematiki, ker je zelo zelo kritična in terja jasne odgovore, ki jih pa on sedaj ne more podati. Jaz razumem, da ima priliko, ima šanso, ima svojih 100 dni, kot si zasluži vsaka Vlada, vsak minister in bomo spremljali njegovo delo tudi na tem področju. Popolnoma nič konkretnega ni bilo rečeno glede, če tako na hitro birokratizacije v kmetijskem ministrstvu, nujnosti kadrovske racionalizacije in istočasnega povečanja učinkovitosti tistih, ki naj bi ostali v javnih, kmetijskih javnih službah. Moj predsednik je že govoril o številkah pa tudi drugi razpravljavci ste že navedli številke čez 1000 in tako dalje. Vsi vemo, da tukaj nekaj ni v redu. Meni se zdi, v praksi je bilo tako, da se je z vsako Vlado in vsakim novim ministrom kadrovsko ministrski sektor samo krepil, odhajal ni skoraj nihče. Če se bo tako nadaljevalo, bomo imeli več birokratov na kmetijskem ministrstvu kot kmetov. Se pravi interesantna zadeva pri vsej tej racionalizaciji, ki jo deklerativno tukaj navajamo na vseh področjih in pa o racionalizaciji v javni upravi, v bistvu gremo ravno v nasprotno smer. Pa, da ne bom o tem razpravljal še naprej, kajti nekaj bi pa vseeno rad povedal. Tudi, če bo hotel debirokratizirati te javne službe, ne vem, kako bo ali bi izvajal to debirokratizacijo kmetijstvo in ministrstvo v praksi. Ingerence ministra so znane. Segajo nekje do sekretarjev, do vodij direktoratov, tam po piramidi navzdol pa se njegov neposredni vpliv nekje konča. Tam je ena, kako bi rekel, skupina birokratov, ki sedi tam že iz prejšnjih časov. To je skupina, ki jo je nemogoče razbiti. Se pravi, da bo minister tudi, jaz ne pravim, da nima volje pa da nima prave slike o tem, kako bo on to v praksi naredil, lahko sam sebi grob koplje. Ker proti morju zčla če to po Hamletovsko povem, se boriti, je skoraj izgubljena vojna. Se pravi, rabi dejansko širšo politično podporo, če hoče napravit v enem takem resorju, prehiper birokratiziranem resorju, red. Tudi s stališča zakona Sklada kmetijskih zemljišč ni bilo povedano nič. Se je spretno izognil temu, je kolegica poslanka to že omenila. Je to problem, je to velik problem, kajti tukaj prihaja do velikih nepravilnosti. Vzrok tega zakona oziroma samega sklada so bila celo policijska preganjanja, sumničenja, neki postopki, prisluškovanja o trgovini z zemljišči in ne vem kaj vse ne, obtoževanj določenih političnih strank, ki so imele doslej na nek način primat nad tem resorjem in tako dalje in tako dalje, da ne bo zopet zašel v tiste vode, da bom izpadel žaljiv in pa sovražni govor, da bi izvajal, ker to ni moja karakteristika, ravno pa ne želim tega, ampak včasih izpadejo zadeve tako, če smo malo kritični. Kajti v tem parlamentu zdaj izgleda, da bomo morali po novem paziti, kaj povemo, kajti predstave o sovražnem govoru, o nestrpnem govoru so tukaj zelo različne. Ko sem prišel v politiko in v parlament, sem si predstavljal tu pravico do kritičnih pogledov, včasih celo ostrih. Nisem pričakoval, da si bomo tu pošiljali poljubčke in se smejali eden drugemu, kajti to kvalitativno ne bi pomenilo nobenega napredka. Torej, kot sem že rekel, v Slovenski nacionalni stranki se bomo odločali po svoji vesti, na podlagi tega, koliko ima kdo podatkov, informacij o kandidatu. Sam jih nekaj imam, kot sem pa že povedal, mnogo mi jih manjka in bom po vsej verjetnosti tisti - kot se bomo dogovorili, eden "za", eden "proti", eden se bo vzdržal -, ki se bo vzdržal. Se pravi, nikomur nič slabega, nikomur nič dobrega. Hvala.
Besedo ima gospod Dejan Levanič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Mislim, da je Dejan Židan dober kandidat. Predvsem se mi zdi pozitivno, da človek na tako uspešnem položaju, pri vodenju nekega uspešnega podjetja, torej nek uspešen menedžer, želi prevzeti kmetijsko ministrstvo oziroma sprejeti izzive, ki so trenutno odprti na tem ministrstvu, in teh je seveda veliko. Kar se tiče kandidata samega, smo slišali kar nekaj očitkov na njegov račun, ki pa jih je takoj zanikal. Sedaj bo imel priložnost to tudi dokazati, torej, ko bo izvoljen, če bo izvoljen, da te očitke zavrže in da dokaže, da je njegov namen povsem drugačen. Dejstvo je tudi to, in mogoče pozitivno, da je javnost bila širše obveščena o tem, kakšni so problemi, da se bomo tudi poslanke in poslanci bolj posvečali pozornost, kaj se dogaja z malim kmetom, torej bomo bolj podrobno spremljali, kakšni bodo ukrepi novega ministra na tem področju, in s tega vidika kritično ocenjevali njegovo delo. Mislim, da ima priložnost postati dober minister, da se lahko dokaže, da lahko svojo sposobnost, torej vodenje uspešnega podjetja, prenese tudi na vodenje zelo težkega ministrskega resorja, ki je v preteklosti imel kar nekaj težav, predvsem pri izvajanju kmetijske politike. In navsezadnje je položaj, v kakršnem so se znašli slovenski kmetje, rezultat zgodovine kmetijske politike v Sloveniji. Osebno bi rad izpostavil tri ključna področja, saj se mi zdijo zelo pomembna za ljudi, ki živijo na podeželju, se ukvarjajo s kmetijstvom in čutijo posledice zelo drastično. Prvo je kmetovanje na vodovarstvenih območjih. Sam prihajam s Ptuja, v okolici, kjer ljudje kmetujejo na vodovarstvenih območjih, imajo s tem velike težave. Ti kmetje so vložili veliko napora in truda v to, da bi skušali preseči to, kar se z uredbo sprejema. Na nek način smo jim že želeli pomagati s prejšnjim ministrom, narediti tako, da se je uredba nekoliko prestavila, ampak to ni dovolj. Če želimo uveljaviti uredbo, da se ne bo smelo kmetovati na vodovarstvenih območjih, moramo predstaviti, kaj naj bi bila tista alternativa, s katero se bo lahko slovenski kmet, ki je imel zemljo na takšnem območju, tudi ukvarjal. Država mora za to resno pristopiti k reševanju tega problema, predstaviti alternative - ali so to odškodnine ali nadomestna zemljišča in seveda na tak način pristopiti h kmetu in urediti to vprašanje. Druga, zelo pomembna zadeva je, po mojem mnenju, promocija slovenske hrane, ne zgolj znotraj naše države, torej "Kupuj slovensko", ampak tudi skupen enoten nastop na tujih trgih. Zdi se mi zelo pomembno, da začnemo promovirati kakovostno hrano, ki jo predelujemo v Sloveniji, da začnemo promovirati tudi kvaliteto proizvajalcev, torej naših kmetov, in skupaj nastopimo na domačih in tujih trgih. V preteklosti je bil problem v tem, da država iz javnega denarja ni mogla financirati takšnega zakona, ki bi to omogočil, torej skupno promocijo, zato je bilo veliko odvisno od tega, koliko je privatni sektor sploh pripravljen dati oziroma vložiti finančnih sredstev v takšno zgodbo. In ravno zaradi tega, ker se mi zdi pomembno, da kandidat za ministra prihaja iz teh vod, torej iz proizvodnega sektorja prehrambne industrije, ki se zaveda, kako pomembno je to za našo državo, da na tak način tudi pristopi, bolje razume problem in pomaga, da pridemo do nekega skupnega nastopa, promocije. In tretje, tudi zelo pomembno, težave s spremembo namembnosti. Mi sicer vemo, da imamo premalo kmetijskih obdelovalnih površin, da si ne moremo več privoščiti, da bi spreminjali namembnost v stavbno zemljišče in da bi gradili tam, kjer imamo I. klasna kmetijska zemljišča. Imamo pa na drugi strani tudi problem, da imamo območja, kjer bi bil mogoč boljši, večji razvoj, pa zaradi tega, ker ne moremo spremeniti namembnosti, to ni mogoče. Tako, da mogoče razmislek v tej smeri, kaj narediti, sicer seveda primerjati, če želimo kje spremeniti namembnost, da se bo tam lahko gradilo, je treba najti primerna nadomestna zemljišča. Veliko zemljišč je v Sloveniji takšnih, ki se zaraščajo, in to je posledica slabe kmetijske politike. Kakorkoli je, zato je treba pristopiti k temu, da se to ne bi dogajalo. Po mnenju nekaterih strokovnjakov so zemljišča, ki bi lahko bila ponovno predelana ali izkoriščena v pridelovalne površine. Nam pa je pomembno seveda to, da razmislimo tudi o možnostih, da se pravica pri plačilu oziroma pravica za spremembo namembnosti plača in da se ta denar potem tudi nameni za obujanje novih zemljišč, torej da se uredijo zaraščena zemljišča. Torej, veliko izzivov za novega ministra. Jaz upam, da bo ves ta trud, ki ga je vložil na obstoječem položaju, uporabil in vložil tudi v nov položaj, ko bo postal minister in da bodo rezultati vidni kaj kmalu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Spoštovani. Prav žal mi je, da kandidat za ministra ne bo mogel odgovoriti na številne stvari, ki danes tu so izgovorjene, predvsem v nekam konstruktivnem duhu. Danes smo si tu zelo enotni. Enotni smo si v tem, da je slovensko kmetijstvo na psu in da potrebuje učinkovite, hitre in seveda odločne ukrepe. Enotni smo si lahko tudi v tem, da si pri tem tako eni kot drugi delimo tudi neke odgovornosti. Danes je bila seveda sporočena tudi vrsta nekih nasvetov oziroma gledanj, videnj posameznih poslancev, na reševanje te problematike, vendar od tega si bo kandidat za ministra bore malo lahko pomagal. Kajti izrečenih je bilo veliko načelnih nasvetov, nič pa konkretnih ukrepov. Kajti minister, če želi izvajati neko kmetijsko politiko, mora imeti arzenal konkretnih ukrepov, ki primejo čim prej, tem bolje. Pa bom mogoče dal enega sam. Zbodlo me je pri kandidatu za ministra njegovo stališče, ki je bilo jasno izraženo in ki je dvoumno. Želel bi, da ga pojasni, kajti to je zelo pomembno tudi za mojo podporo njemu, vendar tega pač ne bo mogel. Izjavil je namreč: "Ne pristajam na to, da bi se delali prostorski akti na zalogo. Torej, da bi se kmetijska zemljišča kar tako spreminjala v stavbna na zalogo." Ja spoštovani, kako pa se delajo prostorski akti, če je na zalogo? Prostorski akt je neko videnje prostorskega razvoja neke lokalne skupnosti ali celo države na dolgi rok. Prej je kolega poslanec Bevk povedal, da v občini Idrija, pa to ni osamljen primer, takih primerov je veliko, traja že 5 let, sprejemanje prostorskega akta, v vseh občinah je skoraj tako. Ja, kako spoštovani, naj prostorski akti potekajo, če je na zalogo? Kako naj tam prostorski načrtovalci na neko strateško zalogo predvidevajo zazidljiva zemljišča? Nikakor drugače kot na zalogo. Kajti takrat, ko se pripravljajo prostorski akti, ni konkretnih investitorjev, kajti nekdo, nihče ne bo čakal 5 let cele procedure, da bo potem lahko začel zidati. Investitorji pridejo po tem, ko je podlaga ustvarjena in zato delajo to občinski prostorski načrtovalci na zalogo in tako stališče ministra je lahko nevarno, ker bo delal tako kot so delali doslej, a priori ne. Zato mu konkretno predlagam, da naj na kmetijskem ministrstvu tudi v sodelovanju z lokalnimi skupnostmi definirajo tiste strateške kmetijske komplekse, ki so dolgoročno zanimivi za kmetijsko proizvodnjo in jih opredelijo kot nekaj svetega in naj opredelijo tudi tiste površine, kjer pa je pod določenimi pogoji možno posegati tudi v spremembo namembnosti in s tem omogočati neke razvojne ambicije lokalnim skupnostim. Tudi to stališče, veste, da v nekaterih občinah so obrtne cone, ki so prazne, v drugih občinah jih pa ni in jih tudi ne bo dokler one ne bodo. Ja, spoštovani, gospodarstvo ne gleda kar tako po celi Sloveniji, kje bi lahko bilo, ampak se odloča na podlagi številnih drugih kriterijev, kje bo gradilo in kje se bo uveljavljalo v poslovnem smislu. Jaz bi pričakoval nekaj manj togosti, topogledno, kajti sicer če bo taka togost tudi v prihodnje, bomo dolgo čakali in bodo te procedure sprejemanja OPN še kako dolge. V Posavju imamo gospodarsko logistično središče Fenix, kjer je predvidena z državnim prostorskim načrtom pozidava doslej kmetijskih zemljišč na zalogo, kako pa drugače. Kako naj nekdo stopi do konkretnega investitorja in mu ponudi zemljo, če niti ne ve, kaj lahko gradi, pod katerimi pogoji gradi in če sploh lahko gradi? Kajti v trenutku, ko je ta stvar v pripravi, ko državni prostorski načrt ni sprejet, nihče niti približno ne more povedati, kaj in kako bo. Kaj šele, ko se začne taka zadeva pripravljati. Zato je eno tako togo stališče, če sem ga seveda prav razumel, jaz sem ga prebral iz njegovih izjav, lahko tudi nevarno. Pa upam, ker izhaja iz gospodarskih krogov, da ni dobesedno tako mislil, kot je bilo za razumeti to njegovo izjavo. To je ena stvar. Druga stvar pa je, mene izredno žalostijo posledice teh dosedanjih kmetijskih politik. Tudi sam sem ljubiteljski vinogradnik. Imam približno 1.200 trsov. In vam moram povedati, da levo od mene, nad menoj in pod menoj v teh letih sekajo trsje. In ta površina se bo nekontrolirano zarasla. To je ena stvar. Druga stvar je, v dolini pod mojim vinogradom je Arnovo selo, to je priznan sadjarski kraj. Ko se pogovarjam s temi ljudmi, so mi povedali, da je samo ena družina, doslej jih je kar precej, ki se ukvarjajo s sadjarstvom, samo ena družina, kjer se je mladi odločil, da bo nadaljeval v kmetijski smeri. Torej vsi ostali so preprosto izračunali, da v tem kmetijstvu, sadjarstvu ni za preživeti. To so stvari, ki izjemno skrbijo in so posledica. To ni ukrep, ki se ga da spremeniti. Te posledica tega, da se ljudje ne vidijo v tej branži v prihodnje, sploh pa ne mladi. In to, spoštovani, skrbi. Če bo kanček rešitve prinesel ta minister, bo seveda to zelo v korist vseh v naši državi.
Gospod Marijan Križman. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani kolegice in kolegi! Mag. Dejan Židan bo imel še dovolj časa na razpolago, da bo uveljavil vse tisto, kar si je zamislil v sektorju za kmetijstvo ozirom na Ministrstvu za kmetijstvo, in po mojem prepričanju si je dobro zastavil te cilje. Zelo pomembno je, da je zrastel v teh krogih, zelo pomembno je, da je delal v podjetju, v katerem je pač do zdaj delal kot predsednik uprave, in s tem se je tudi nekako zgradil. Tako da odlično, kot je nekdo že rekel, na kmetijstvu bomo imeli človeka, ki bo znal voditi kot menedžer. Mislim, da so to prednosti. To, da ni sodeloval v nobeni politiki do sedaj, je mogoče tudi prednost, ker je dostopen za vse in je tudi neobremenjen s tovrstnimi zadevami. Jaz bi izpostavil samo nekaj, če dovolite, o čemer je bilo govora na Odboru za kmetijstvu, kjer se je gospod Židan predstavil, pa mi dovolite samo, da preberem to alinejo, ker vendarle je zelo pomembna za kasnejšo razjasnitev njegovih stališč, glede tega vprašanja. Pogosto se dogaja, da posamezne občine izsiljujejo soglasje Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano za spremembo namembnosti kmetijskih zemljišč v stavbna zemljišča, kljub temu, da so bila v sprejetih družbenih planih v posameznih občinah nekatera območja določena kot zazidljiva, pa sploh še niso pozidana. To pomeni, da občine znova na zalogo posegajo na območje kmetijskih zemljišč, čeprav imajo še neizkoriščena nepozidana stavbna zemljišča, ki so v naravi še vedno kmetijska. S takšnimi ukrepi bi kandidat, kasneje sprašujejo seveda navedeno, ravnal glede tega vprašanja. Vprašanje je bilo bolj kot na mestu, kajti to je v tem trenutku najbolj pereče vprašanje po mojem prepričanju glede kmetijskih zemljišč, kajti mi smo uspeli toliko občin v tej naši mali državici skovati, da vsaka občina žene svojo politiko, vsak župan želi čim več takih zemljišč spremeniti v zazidalna zemljišča, da seveda udejanja svojo politiko, pa tudi če s silo in če tudi ne ravno tako, kot bi bilo dobro, da bi ravnal tudi zaradi kasnejših generacij, ki prihajajo. Tukaj bo potrebno narediti en red, tukaj so stvari malo šle iz rok. Dolgoročni načrti, plani, prostorski načrti in tako dalje, so postali nekako ali pa so odrinjeni bolj na stran. V nekaterih občinah celo z obveznimi razlagami po hitrem postopku spreminjajo plane in na hitro pozidajo tisto, kar je za pozidati in še posebej je to priljubljeno pred volitvami. Tako kot je nekdo za šalo rekel, tudi asfaltiranje po koruzi. Prihajam, iz slovenske Istre. To je bil včasih, mogoče bo tudi ponovno, zelenjavni vrt. To je bil včasih zelenjavni vrt za Dunaj, za Trst, danes je za nas, za Slovenijo. Tudi v Ljubljani imamo zelo veliko zelenjave iz slovenske Istre. Jaz sem prepričan, da si bo minister našel čas, povabil ga bom, da pride med nas v slovensko Istro, da si ogleda, kako v zadnjih letih naše podeželje, po mojem prepričanju, napredovalo. Vendar je treba še veliko stvari postoriti, še posebej na področju kmetijstva, kajti nekateri ljudje so se odločili, da bodo doma razvili bolj intenzivno, kmetijstvo, drugi so se odločili, da bodo veliko naredili na področju turistične ponudbe. In ker se turizem počasi iz betonskih hotelov seli na podeželje, kjer si turisti želijo miru in prijetnega oddiha, je seveda to povezano tudi s hrano. Tukaj vidimo vsi skupaj eno priložnost za zaposlovanje, eno priložnost za pospešeni razvoj ekološkega kmetijstva in če hočete tudi za razvoj krajine in na koncu tudi za razvoj infrastrukture, ki je neobhodna ali nujno potrebna za to, da se tovrstni turizem hitreje razvija. Od tega turizma bomo imeli veliko kmetijci, veliko bomo imeli turistični delavci in veliko bomo imeli od tega prav vsi. Eno kratko vprašanje sem ob priložnosti postavil bodočemu ministru Židanu in sem bil z njegovim odgovorom zadovoljen, kajti tudi na to področje, čeprav ne gre za neko zelo, zelo veliko področje, gleda zelo pozitivno in z naklonjenostjo, tako da sem prepričan, da bo imel razumevanje tudi tu. Sicer pa bom danes za gospoda Židana z veseljem glasoval, potrdil in prepričan sem, da bo v tem času, kot sem na začetku rekel, pokazal vse svoje kvalitete in sposobnosti. Gospod Žnidaršič mu je napovedal tudi drugi mandat in jaz upam, da bo v tem mandatu res uspešen. Hvala lepa.
Gospod Franc Pukšič, prosim.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, podpredsednik, ministrica in minister! Torej, rečeno je bilo, da smo si enotni, da je kmetijstvo danes v zelo slabi kondiciji. Kar je kolega pred mano rekel sicer nekoliko odstopa od tega splošnega stališča in veseli me, če je v Istri bolje. V Slovenskih Goricah in Halozah sigurno ni. Odgovornost za to, da je kmetijstvo na tako nizki ravni, bi pa radi nekateri pripisovali prav Slovenski ljudski stranki, ki je samo osem let vodila resor kmetijstva v 65-letni zgodovini. Torej, odgovornosti za tisto, kdo je kmetijstvo uničil ni, nobene odgovornosti ni in nihče ne odgovarja. Včeraj je leva prominienca obeležila 30-letnico smrti diktatorja Josipa Broza in 65 let je od tega, drage kolegice in kolegi, kar se je slovenskemu kmetijstvu zabil nož v hrbet, takrat se je začelo razpadanje slovenskega kmeta in slovenskega kmetijstva. Prav takrat, ko se je kmetu začelo jemati zemljo, in tista zemlja, ki je bila vzeta in dana tako imenovanim socialističnim kulakom, danes zarašča. In seveda, vsega tega, dva ministra Slovenske ljudske stranke nista mogla popraviti. Samo spomnimo se, v času tandema Smrkolj - But, ko je But skupaj s Potočnikom, ki je danes v Bruslju, izpogajal za slovensko kmetijstvo zelo dobra izhodišča. In ne samo to, v tistem času je bilo tudi veliko ali daleč največ na vseh področjih izkoriščenih prav sredstev Evropske skupnosti na kmetijskem področju. To so eksaktne zadeve. In seveda po tolikih letih narediš in ostaneš živ in potem nihče o tem ne odgovarja in ne prevzame nobene odgovornosti, kot je bilo že danes rečeno, da pričakujemo tudi, ne samo objektivne, ampak tudi subjektivne odgovornosti, in če bo treba, in zagotovo bo treba tudi kazenske ovadbe proti tistim, ki so delali narobe, tudi v primeru bulmastifov. Danes je nekdo celo očital prejšnji vladi in bivšima ministrici in ministru, da sta za to kriva ona. Kakorkoli, Lukačičeva in Jarc sta jih držala v zavetiščih, torej v priporu. Nista jih onadva dala nazaj. In bi bivši minister, ki je odstopil, je - to je ugotovil tudi predsednik Vlade, vendar je zdaj treba potegniti tudi druge poteze - enostavno kriv in odgovoren, da je dovolil, da so se ti psi vrnili. Pri gospodu Pahorju, pri predsedniku Vlade, se je že večkrat izkazalo, da najprej trdno stoji za temi svojimi ministri, potem pa prekine ali pa da na črno listo neko firmo, prej pa je strogo stal za tem, ko je zagovarjal svojo ministrico ali Golobiča, ki je lagal pred slovensko javnostjo in tako dalje. Jaz seveda pričakujem, da bo minister naredil bistveno več na birokraciji, ki se je danes, v zadnjih dveh letih tako razpasla, da baje že mravlja ne pride več skozi kmetijska ministrska vrata, oziroma sploh. Tako na Agenciji za kmetijske trge ni niti razpisov, ki bi morali biti ali pa so neki razpisi, za katere pa izgleda da so namenjeni nekim posameznikom. Jaz pričakujem, da bo minister, na kar smo v Slovenski ljudski stranki že vseskozi opozarjali, tudi kaj več naredil, čeprav seveda on prihaja kot direktor ene gospodarske organizacije, torej, ki je narejena po zakonu o gospodarskih družbah. Verjamem, da ne pozna in da se bo dal podučiti, kako funkcionirajo zadruge oziroma zadruge, ki so ustanovljene na osnovi Zakona o zadrugah in da bo seveda na tem naredil več, tako da bodo tudi zadruge lahko prisostvovale tako ali pa participirale pri evropskih razpisih, da bodo lahko participirale tudi pri drugih zadevah izhoda iz krize. Namreč, zadruge niso bile nič prisotne, ne pri državni pomoči, niti pri skrajšanju delovnega časa in tako dalje. Skratka, vse to bo potrebno narediti. Minister, čakamo, pol leta čakamo tudi na razpis vasi in tako dalje.
Besedo ima gospa mag. Julijana Bizjak Mlakar.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanci, spoštovani poslanki. Gospa ministrica, gospod minister in ostali prisotni. Podprla bom imenovanje mag. Dejana Židana za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Kandidat ima ustrezno izobrazbo in strokovna znanja, ter izkušnje, da bi lahko ministrstvo ustrezno vodil. Kako si bo prizadeval za javno dobro, kar je potrebna lastnost vsakega ministra, pa se iz doslej predstavljenih podatkov še ne da sklepati. Ministrstvo, ki naj bi ga kandidat prevzel, je relativno zahtevno. Veliko je še nalog in odprtih problemov. Ali bo kandidat kos tem nalogam, se bo pokazalo ob opravljanju ministrskih nalog. Vendar verjamem, da bo. Predsednik Vlade ima pristojnost, da kandidata predlaga, seveda pa nosi tudi odgovornost za svojo izbiro. Nimam razloga, da ne bi verjela, da je kandidat za ministra iz pravega testa. Kandidata bom torej podprla in prepričana sem, da bo danes dobil zadostno podporo poslancev za prevzem ministrske funkcije. Tako kot pri ostalih ministrih, ki smo jih potrdili, moja podpora tudi tokrat ni brezpogojna. Od kandidata pričakujem, da bo ravnal v javnem interesu, da bo uresničil koalicijski program in program Socialnih demokratov na področju kmetijske politike, zato bom njegovo delo skrbno spremljala. V preteklosti se je namreč dogajalo, da so ministri po imenovanju v parlamentu pozabili na prisego, da bodo delali v javnem interesu. Začeli so delati v svojo korist, v korist svojih prijateljev in znancev. Prav na področju, ki ga najbolj skrbno spremljam, to je v zdravstvu, so nekateri ministri celo spodbujali ravnanja v nasprotju z javnim interesom. Zaradi nekdanjih, nekaterih premalo odgovornih ministrov je danes v Sloveniji toliko težav na mnogih področjih, zato država pogosto ne deluje tako, kot bi morala. Naloge, ki jih je kandidat predstavil kot prednostne, so dobre. Dokončati namerava strategijo kmetijske politike in določiti prednostne cilje. Slovenija potrebuje močno strategijo razvoja podeželja, ki bo osredotočena na močno strategijo razvoja podeželja, ki bo osredotočena na razvoj gospodarskih dejavnosti na podeželju in na vključevanju kmetij v možnosti zaposlitve zunaj kmetijstva. Zmanjšati namerava administrativne ovire na področju kmetijstva in proizvodnje hrane. Poskrbeti želi, da bo proizvodnja hrane varna in zdrava. S tem namenom želi poskrbeti za ustrezen sistem sledljivosti in nadzora. Narediti namerava načrt, po katerem bodo lažje živeli tudi manjši pridelovalci hrane. Povečati želi učinkovitost javnih služb v kmetijstvu, povečati obseg črpanja evropskega denarja in z njim izboljšati razmere na podeželju. Bolje želi zaščititi kmetijska zemljišča, povečati samooskrbo in podobno. Pričakujem, da bo samooskrba s hrano enem izmed strateških ciljev Slovenije. Pričakujem tudi, da bo spremljal izvajanje nedavno sprejetega zakona o skladu kmetijskih zemljišč, kot je to obljubil, v primeru, da zakon res ne varuje dovolj javnega interesa, kot menijo nekateri, pa poskrbel za njegove spremembe. Skoraj polovica prebivalcev Slovenije živi na podeželju. Kmetje, polkmetje in drugi prebivalci podeželja pričakujejo več spodbud in sredstev ter razvojno strategijo, ki bo omogočila razvoj podeželja in tudi ohranitev kmetijskih zemljišč. Kmetijstvo je vse bolj odgovorno tudi za varovanje čistega okolja in za smotrno rabo energije. Naloge ministrstva, za vodenje katerega se poteguje kandidat, so torej zelo odgovorne. Obljub kandidata je bilo v teh dneh veliko, zato je veliko tudi pričakovanj. Želim, da bi kandidat obljube izpolnil. Pričakujem, da bo dobro in v skladu z javnim interesom opravljal ministrske naloge. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franc Jurša.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav velja ministrici in ministru, ki sta se nam pridružila v dvorani! Kolegice in kolegi! Na samem začetku moram povedati, da bom glasoval za izvolitev gospoda mag. Židana za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Republike Slovenije. Skozi predstavitev stališč poslanske skupine sem navedel kar nekaj vprašanj, ki bi jih rad razrešil, zato jih ne bom ponavljal, imam pa tri, štiri dodatna vprašanja oziroma želim na njih opozoriti. Rad bi povedal, da je zame kmetijstvo zelo pomembna gospodarska panoga. Tudi sam sem se s to dejavnostjo ukvarjal in vem, da je to težko, garaško delo. V vseh kmetijskih panogah so agroekonomisti izračunali izgubo, ne samo v lanskem letu, tudi že v predpreteklem letu, tako da novega ministra čaka ogromno dela. Kmetje dobesedno čakajo, da se bo kar čim več stvari na tem področju spremenilo. Pri predstavitvi stališč naše poslanske skupine sem omenil, da je neobhodno treba izdelati strategijo; o tem več ali manj vsi govorimo. Jasno moramo povedati, ali si v Sloveniji želimo 200 kmetij ali kmetijskih gospodarstev ali pa želimo tudi majhne kmetije, da bo naše podeželje ustrezno in primerno urejeno. Tu bi želel opozoriti na to, če bo strategija taka, da bomo imeli v Sloveniji 200 kmetij oziroma 200 kmetijskih gospodarstev, potem se nam lahko zgodi, da bo tista dobra zemlja obdelana, vsepovsod drugod pa se bo Slovenija zaraščala. Če mislimo, da bomo ceneje urejali to vprašanje, se pravi, zaraščenost Slovenije, mogoče s kakimi komunalnimi podjetji, se motimo, takrat še desetkratne subvencije ne bodo zadostovale. Naslednje vprašanje, ki sem ga že omenil v parlamentu oziroma v tej dvorani, je vprašanje povezano z zakonom o vinu. Leta 2006 smo sprejeli oziroma ste sprejeli nekateri, ki ste bili v tej dvorani takrat, zakon o vinu. 14 vinorodnih okolišev je bilo svoj čas. Z novim zakonom jih je nastalo 9. vinorodnih okolišev, od tega se je v devetea vključilo kar 7 nekdanjih. Med njimi je bil tudi vinorodni okoliš Ljutomersko-Ormoških goric. Vinogradniki si želijo nazaj vinorodnega okoliša oziroma vinogradniki želijo novi vinorodni okoliš z imenom Jeruzalemski vinorodni okoliš. Pričakujem, da bo novi minister temu prisluhnil. Zelo zanimivo vprašanje in pogled, prepričan sem, novega ministra, je tudi na Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. Iz tega konteksta bi se dalo hitro oceniti, ali podpira družinske kmetije ali seveda razmišlja o tem, da bi tudi v prihodnosti ta sklad ugasnil, saj je opravil večino svoje funkcije. Seveda zelo pomembno je tudi to, da se vidi, ali bodo stavbna zemljišča dejansko prešla v last oziroma v upravljanje občin. Ne bom mogel več govoriti o občinskih poslanski [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Ga ni. Gospod Matevž Frangež - ga tudi ni. Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav kolegice in kolegi, ministrica in minister. Lepo je, da je po dveh urah prisotnost Vlade, kajti sem bil prepričan, da kandidat za ministra že v osnovi nima zaledja in podpore v Vladi, in zdi se mi, da je po tej agoniji, ko mesec in pol vodila stranka ni bila v stanju poiskati kandidata za ministra, da so pravzaprav našli v Prekmurju, pa ne Prekmurca, našega soseda, Štajerca, ki bo žrtveno jagnje koalicijske kmetijske politike. Skoraj sem prepričan, da mu bodo naprtili po dveh letih krivdo za še večjo krizo, še slabši položaj kmeta, kajti slovenski kmet dobesedno umira in ga naganjate v rezervate kot Indijance v Ameriki. S tem ne zmanjšujem kvalitet novega ministra. Skušam samo pledirati, da naj se osamosvoji od koalicijske politike na kmetijskem področju in naj se osamosvoji od birokracije znotraj kmetijskega ministrstva. Kajti to birokracijo so pod ministri iz Ljudske stranke in pod našimi nastavljala gozdna gospodarstva in agrokombinati in živilska industrija in trgovina. Tako birokracija ni doslej delala za kmeta in ne želi delati za kmeta. Bili so ministri doslej žrtve notranje birokracije. Zato je tako zafurano marsikaj v kmetijstvu. Poglejte, gospod minister je na predstavitvi poudaril pomembno anketoslovensko, evropsko - , da 95% Slovencev in 90% Evropejcev meni, da je kmetijstvo pomembno in da vpliva na njihovo življenje in to je dejstvo. Vendar žal dve leti vladanja te koalicije pričata, da za to vlado in za to koalicijo in kmetijstvo, predvsem pa kmet slovenski ni pomemben, kajti v teh dveh letih so kmetje prišli v tako mizeren ekonomski položaj. V lanskem letu so se cene pridelkov znižale za 100%. Jabolka namizna so bila za polovico cenejša. Kmetje niso pokrili nobenih stroškov. Z izgubo! Pri pšenici je enako, pri govedu je enako. Ne mi reči, da govorim na pamet. Ko sem bil mlad razvojnik inženir, sem dve leti za dodaten dohodek redil 4.000 brojlerjev za Perutnino Ptuj. Takrat se je tam nekaj zaslužilo, danes pa tisti tajkuni kupujejo Večer in tako naprej. Gospod predsednik Vlade je v obrazložitvi, kjer se ni ukvarjal s kmetijskim resorjem, ugotovil, da je interes človeka pred interesom živali. Ampak to je ugotovil z zamudo dveh mesecev. To je bilo slehernemu v zvezi z bulmastifi jasno takrat, ko se je afera zgodila, ko smo vložili interpelacijo. Takrat gospod Pahor tega ni ugotovil. In tako za to koalicijo tudi ni interes kmeta pred interesom tajkunov in tistih v predelovalni industriji in trgovini. Ta koalicija in ideologija te koalicije je takšna, da je bilo doslej treba izčrpavati kmeta. Ravnala se je po rimskem pravilu, kako se rešuje oblast: ljudstvu kruha in iger. Kruh morajo kmetje pridelati skoraj zastonj, sicer se potem bogatijo v predelavi in trgovci, vendar je hrana še vedno poceni. V teh časih, ko je takšna kriza, ko je država zadolžena do onemoglosti, pa vidim v današnjih časopisih, da župan Janković prireja v soboto razkošno praznovanje. Najrazkošnejše v 30 letih, za katerega bo porabljenega ogromno denarja! Kajti kupujete volitve, kupujete referendum, gospe in gospodje. Sedaj se vidi, zakaj ste dali Jankoviću tak zakon, da se napaja direktno iz proračuna. To razkošje, te igre plačujejo ljudje, proračun in davkoplačevalci. V tem kriznem času tako razkošno praznovanje! Ja, kam smo prišli! In zaradi tega minister ne bo mogel delati, kajti še tisto, kar je v proračunu, kar iz Evrope pride, bodo vzeli in speljali v te vode, da bodo lahko prirejali igre, kmetje pa bodo umirali in propadali. Te igre, to pravilo "kruha in iger", je bilo značilno za zadnje dekadentno obdobje starega Rima. In žal smo, zgleda, v tej paraleli, da boste zapravili državo s to dekadenco, s tem razsipništvom na račun žuljev kmetov in delavcev. V zvezi s kmetijskim resorjem se je gospod Pahor prej vprašal, zakaj ni dodane vrednosti pri lesu, saj smo tretja najbolj poraščena država z gozdovi v Evropi. Ali se je to treba spraševati? To je posledica 65-letne politike v kmetijstvu, kjer je bil kmet-gozdar tlačan v prejšnjem sistemu, gozdna gospodarstva pa izpostava Udbe. Na vrhu so bili stalno najvišji predstavniki Udbe. In ni bilo naravne akumulacije. Kmetje, gozdarji so delali tlačansko, niso dobili nič. Drugače bi bila situacija ista kot v Avstriji, bi zgradili predelovalno industrijo na zdravih temeljih in bi doma pridelovali les in bi bila dodana vrednost tu in to bi bila rezerva te države. To je vaša krivda, gospodje, in to je katastrofalno stanje, ki smo ga podedovali in žal ni možno niti na kmetijskem ministrstvu niti gospodarskem zaradi te birokracije, ki je bila plačevana skozi takšno politiko, nič spremeniti. Zato ministra pozivam, da spremeni, da se otrese ljudi, ki so delali za takšno politiko, da je dodana vrednost odhajala drugam. Gospod kandidat je govoril o tem, da je treba povečati učinkovitost javnih služb v kmetijstvu. S tem se strinjam. Samo svetovalne službe so postale do kmeta izkoriščevalske. Zdaj delajo za dodani denar, za ekstra plačilo, projekte za javna sredstva v kmetijstvu. Ne, to je njihova delovna obveznost in zato kmetje ne bi smeli plačevati! Potem pa tako ne dobijo, ker gredo večinoma sredstva za tiste tajkune v kmetijstvu. Pravi minister, kandidat tudi, da je potrebno preseči ločitev na primarno proizvodnjo in živilsko pridelovalno industrijo. Kje vidi to ločitev? Te ločitve žal doslej ni bilo, jo je pa treba vzpostaviti. Kajti primarna proizvodnja, kmetje so bili pod karatelo, oblastjo pridelave in trgovine. Saj pa v tej oblasti kmeta ni nihče upošteval in to ločitev je potrebo vzpostaviti in primarna proizvodnja je tista dodana vrednost, ki jo je treba spoštovati, ki je za 95% Slovencev pomembna in za 90% Evropejcev. In spoštujte to, kar ljudje instinktivno čutijo, da je slovenski kmet tisti, ki je ohranil slovenstvo, ki je omogočil tudi, da smo v tem času Slovenci kot narod preživeli in nimate pravice, da ga uničite v tem času. Nimate. Zato še enkrat pozivam kandidata, da naj da prednost kmetu pred tajkuni, ki so šli iz gozdnih gospodarstev in agrokombinatov in ki danes kupujejo časopisna podjetja, banke in ne vem kaj vse. Od kot jim akumulacije? Iz žuljev kmetov. Hvala.
Besedo ima gospod Vito Rožej - ga ni. Gospod Andrej Magajna.
Lep pozdrav vsem navzočim. Podprl bom kandidaturo ministra Dejana Židana, seveda pa kot tudi drugi predgovorniki bom izpostavil določena vprašanja, dileme. Na veliko od teh je že spoštovani kandidat za ministra odgovoril v predhodnih razpravah in pogovorih na matičnem odboru. Veliko sogovornikov je izpostavilo dileme samooskrbe, kako zaščititi slovenskega kmeta. Na tej točki pa čaka kateregakoli ministra izredno hudo in zapleteno delo: zaščita naših proizvodov kmetijskih in seveda posredno s tem tudi slovenskega kmeta. Noben minister ne more dokončno rešiti to vprašanje. Ne zato, ker je zapleteno, ker smo pač v sklopu svetovne trgovinske organizacije, ki postavlja pravila igre. Ta pravila igre so po moji presoji - pa ne samo po moji, tudi nekaterih ekonomistov - napisana tako, da ščitijo interese velekapitala, multinacionalk tudi na tem področju pridelave hrane. V Sloveniji se danes srečujemo z uvozom hrane, ki se pravzaprav proizvaja po dumpinških cenah, ne samo zaradi subvencij, tudi pri nas imamo subvencije, predvsem zato, ker ti pridelovalci uporabljajo metode in tehnike, da pridejo do čim nižje cene. Celo z druge strani sveta je proizvod, ki pride v Slovenijo, cenejši kot proizvod slovenskega kmeta. Kako je to mogoče? Mogoče je le na ta način, da se izkoriščajo resursi nerazvitih držav, da se ne plačuje delovne sile in v takih pogojih mi seveda ne moremo konkurirati. Teh pravil ne more nihče spremeniti, kot neke vrste, bi lahko rekel, uzakonjena nelojalna konkurenca. In če se to ne bo na globalni ravni rešilo, tudi z ne vem kakšnimi ukrepi matičnih držav, se te zadeve ne morejo spremeniti. Treba pa je biti glasen in tudi na te nepravične razmere v mednarodni menjavi je treba opozarjati in biti glasen. Samooskrba. O tem je bilo tudi veliko povedanega. Kako se bomo tega lotili, da bo Slovenija v večji meri neodvisna od mednarodne menjave, ta problem bo pa posebno pereč takrat, če bi se kdaj približali tudi grškemu scenariju in upam, da se ne bomo nikoli. Takrat pa problem samooskrbe postane vitalnega pomena za naš narod. Slišimo tudi, da je pereč problem v Sloveniji pozidava kmetijskih zemljišč, nekajkrat večji problem pa je seveda zaraščanje obdelovalnih površin, zato bo potrebna tudi politika in tudi sredstva, da se ohranjajo te kmetijske površine in gozdovi. Slišali smo, da bodoči minister, če bo izvoljen, verjetno bo, je dober poznavalec kmetijske politike, posebno pa predelovalne industrije. Kot so me kolegi opozorili, ne vem, če je podatek pravilen, je vodja, direktor uprave predelovalne industrije Panvita, če je še, je treba pač opozoriti tudi na določeno navzkrižje interesov. Jaz bi bil bolj vesel, če bi bil direktor kakšne kmetijske zadruge, s tem bi lažje prisluhnil interesom proizvajalcev. Ti proizvajalci, čeprav se nekateri vemo, tudi znajdejo, pa dobijo kakšna sredstva od države, ki jim ne pripadajo, ampak so podhranjeni finančno, ne dobijo tistega, kar vlagajo s svojim delom, posebno mali kmetje ali kmetje na obrobnih področjih. Skratka, treba je vedno opozarjati na navzkrižje interesov in želim, da se bo bodoči minister res posvetil primarni proizvodnji, torej ljudem, tistim neposrednim, prvemu členu v verigi. Glede afere, o kateri je uvodoma bilo veliko bilo govora. Mislim, da se on ne bo s tem ukvarjal, kaj je eventualno zagrešil prejšnji minister. Tudi jaz se zato pravzaprav ne bi oglašal, saj to ni njegovo področje, to je stvar pravosodnega ministra, preiskovalnih in nadzornih institucij. Vendar sem bil med temi, ki sem bil skeptičen, da je bilo v aferi bulmastifi s strani kmetijskega ministrstva vse korektno izpeljalo. Še pred štirinajstimi dnevi je bilo popolno zaupanje v prejšnjega ministra, da je bilo vse v redu. Ko sem sam nekajkrat na to opozoril, sem bil deležen celo določenih kritik, danes pa se o tem govori. Pa upam, da se ne govori zaradi tega, da ne bi nekdo prehitel in razkril teh zadev, ampak da se bodo res zadeve obelodanile in da se nič ne bo pometalo pod preprogo, kot se reče. Vesel sem, da se je zadeva odvila, da stvari dobivajo epilog, vendar, da ni to spet nek slepilni manever, se bodo v bistvu zadeve prekrile in zamolčale. Pa kot rečeno, ne bi o tem. Želim bodočemu ministru veliko srečne roke in, kot rečeno, posluh predvsem za te, ki so prvi člen v verigi kmetijske proizvodnje.
Besedo ima gospod Marjan Bezjak.
Hvala za besedo gospod, predsedujoči. Lepo pozdravljena gospa ministrica, gospod minister, poslanke in poslanci. Zelo sem vesel, da je dejansko premierju uspelo po dveh mesecih najti, prepričati osebo in dobiti na prestol ministra za kmetijstvo. Še bolj sem pa vesel, da dejansko je minister, ki izhaja nekako iz Štajerske, ki ni oseba ministra, ki bi predaval na fakultetah, tako kot so vsi ostali, in da dejansko izhaja iz prakse in da bo znal regulirati med kmeti, velikimi kmeti in majhnimi kmeti. Dejansko, da bo znal regulirati kmetijske subjekte in jih pravilno uravnovesiti v slovensko kmetijsko ministrstvo. Vsi se zavedamo, da dejansko po letu 2013 ne bo več subvencij v kmetijstvu. Upam, da tudi kandidat za ministra, gospod Židan razmišlja o tem, da bo in kaj bo takrat njegova vizija za kmete, za pridelovalce našega življenja, za pridelovalce hrane, ki jo nekako iz dneva v dan vsi potrebujemo. Res je, da se trenutno zelo dosti hrane uvaža iz področja cenejše pridelave, iz drugih držav in da dejansko slovenski kmetje pojejo pesmico zelo tanko. Res pa je, da ne sme pozabiti na kmete, na pridelovalce, ki so v manjšini, v manjših obsegih kvadratur ali hektarjev. Takšni kmetje so predvsem v Slovenskih goricah in Halozah. Morate vedeti, da je v lanskem letu na področju kmetijstva padla cena na produkt tudi do 100%, cene pri končnih porabnikih, v trgovinah, so ostale enake. Jaz upam, da bo kandidat za ministra, gospod Židan, znal stopiti na prste tistim, ki so med proizvajalcem, kmetom in med končnim porabnikom, ki so grosisti in zadruge. Kajti ti so edini faktor, ki lahko pocenijo življenje nas, državljank in državljanov. Kajti ti so tisti, ki lahko nadomestijo subvencije po letu 2013. Bil bi zelo vesel, če bi dejansko grosisti subvencionirali kmetijstvo, kajti ti imajo, verjemite, od 30 pa preko 200% marže, in to plačujemo državljanke in državljani. Tu ne smemo pozabiti, še enkrat poudarjam, na malega kmeta, na malega pridelovalca, na malo osebo, ki ima malo kmetijo. Tudi ta del Slovenije mora biti obdelan. In verjemite, da je tudi teh kmetij kar veliko število. Se spomnite, ko smo govorili o pokojninah, tudi teh kmetov je mnogo, preko 2.800, ki imajo pokojnine 220 evrov. In če jim po letu 2013 vzamemo še subvencije - kako bodo živeli ti ljudje? Zato je pomembno, ko bo gospod Židan postal minister, da ne bo pozabil na te ljudi. Zelo pomembna je tudi vizija prihodnosti do leta 2013, kajti moramo se zavedati, da moramo pripraviti te majhne kmetije živeti, proizvajati brez subvencij, kajti tega ne bo več - in kaj bomo takrat? Takrat bomo imeli zapuščene njive, zapuščene travnike, porušene gozdove in potem bo dodane vrednosti še manj, kot jo je trenutno sedaj v kmetijstvu. Verjamem, da bo prisluhnil vsem kmetom, vsem pridelovalcem prehrambne industrije, da bo znal motivirati, pravilno stimulirati te kmetije, ki so majhne kmetije, ne samo velike, in da bo znal najti skupen konsenz z vsemi kmeti v Sloveniji. Upam, da bo znal prisluhniti tistemu delu "Slovenije onkraj Trojan", kot radi rečemo, Štajerski, pa Koroški, Beli krajini in Prekmurju, da bo tudi znal prisluhniti. Če ne bo enakomernih porazdeljenih sredstev po celotni Sloveniji, da bo dal tudi velik glas zraven k ustanovitvi avtonomne pokrajine Štajerske. Hvala.
Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim, posebej gospe ministrici in ministru. Po dolgem času smo prišli do uporabnega kandidata za ministra za kmetijstvo. Ta čas je vsekakor bil za kmetijstvo izgubljen, kajti kmetijstvo se nahaja v precejšnji krizi, bodisi da je to posledica splošne ekonomske krize bodisi da se je ta kriza vlekla že iz prejšnjih časov, nekako podedovana še iz prejšnje države. Vsekakor želimo novemu ministru veliko delovnih uspehov. Delovno vnemo je nekako nakazal na hearingu na Odboru za kmetijstvo, ker se je na to pripravljal zelo omejen čas, ni mogel vsega povedati tako, kot smo pričakovali. Dajmo času čas in v teh dveh letih, ki sledita, ima minister vsekakor priložnost, da se izkaže. Ne morem pa mimo tega, da se je ta proces imenovanja ministra vlekel toliko časa. Nekako bi lahko rekli, da so se v tem času spremenili razpisni pogoji za ministrstvo, ker so v predhodnem obdobju nekateri kandidati že odklonili ponudbo, in sicer razpisni pogoji v smislu, da je treba vsekakor ohraniti lik predhodnika, torej prejšnjega ministra Pogačnika. In tako eden od njih med drugim piše od kandidatov za ministra. "Tvoja nedvoumno izražena želja za ohranitev integritete dr. Pogačnika v zadevi z bulmastifi," in potem tako naprej "odklanjam kot kandidat za ministra za kmetijstvo." Torej niso bili vzroki, da so bili pač v sorodu z nekaterimi našimi kolegi, ker to nikogar ne bi motilo, če je strokovnjak, je strokovnjak in naj se izkaže. Ko je pa celo sam premier z zamudo priznal Pogačnikovo krivdo, so se pa razmere toliko spremenile, da smo končno dobili kandidata. Torej, vsekakor lahko izražam globok protest, da pač zaradi nekih minulih dogodkov, ki jih je treba na nek način pomesti pod preprogo, trpi cel resor. Vsekakor izražam velik protest tudi glede današnje predstavitve kandidata s strani predsednika Vlade, kolegi so že povedali, tisti, ki so ocenjevali čas, 9 minut samo o prejšnjem ministru in nisem se mogel znebiti vtisa, da je bil cilj predsednika Vlade danes oprati prejšnjega ministra in tako na hitro povedati, da zdaj pa imamo kandidata, ki ga pač potrdimo. Pa še nekaj, na kar sem že opozoril oziroma vprašal na hearigu na Odboru za kmetijstvo. Že dolgo časa se vleče primer graditve cen. To je evropski problem, v Sloveniji je pa še nekoliko bolj potenciran. Da razložim, za kaj gre. V verigi pridelovalec, predelovalec, trgovina, kupec, si trgovina reže nerazumno velik delež predvsem na račun pridelovalca, torej kmeta, in na račun kupca. Pridelovalec dobi premalo, kupec pa plača preveč, živilsko-predelovalna ravno, da izhaja iz dneva v dan, trgovina pa s previsokimi maržami pač negativno vpliva na trg. Zakaj je to Sloveniji prepotencirano? Zato, ker se kljub padanju kupne moči še vedno gradijo trgovski centri in morda tako, kot je bilo nekoč v socializmu popularno "elektriko v vsako vas", bo zdaj geslo "supermarket v vsako vas". In seveda, ker izgradnja supermarketa stane, potem je premalo kupcev, pa vsa infrastruktura pa parkirišče in tako dalje, vsi to nekako kompenzirajo s temi razlikami med nakupno ceno in prodajno ceno hrane. Poleg tega trgovina diktira tempo v tej verigi tudi zaradi tega, ker si pač z velikimi akcijami nabavi neko robo, potem na hitro prodati, kar ostane, pa se zavrže. Tako pri nekaterih pridelkih govorimo tudi, da gre v uničenje tudi do 20% izdelkov. In kakšen smisel ima potem subvencija, zato da preko izdelka konča na nekem smetišču? Sam osebno trdim, da je zmagovalec, resnični prejemnik subvencije, trgovina. Ker kmet brez subvencije ne more živeti, ker ga je trgovina in cela veriga potisnila tako daleč, da brez subvencije ne more preživeti. Kaj bo po letu 2013, ne vem. Vsekakor od ministra pričakujem, da bo bolj zaščitil blagovne znamke oziroma domačo pridelavo, ker bi s tem dvignil interes pri kupcih in povečal delež samooskrbe, ki je na nekaterih področjih že na zaskrbljujoče nizkem nivoju, zaskrbljujoče nizkem odstotku. Da povprečna slovenska kmetija meri 6 in pol hektarja, ni nujno, da je to neka ovira, če se na teh šestih hektarjih pač nekaj drugega prideluje. Ne more biti na šestih hektarjih neka mlečno-mesna pridelava, ampak lahko je zelenjadarstvo, lahko je reja malih živali. Tukaj čaka ministra, da pač usmerja preusmeritev kmetij, pa dodatne dejavnosti na kmetije in potem bo tudi šestinpol - hektarska kmetija preživela, čeprav je seveda treba podpirati tudi splošni trend, ki traja že nekaj let, glede zapuščanja manjših kmetij, da se pač kmetije združujejo, ko večji kmet to odkupi. Kmetijstvo je vsekakor pomembna panoga. Ne toliko po dohodku, ker zelo malo prispeva v proračun, raje več iz njega vzame, kot notri da, vsaj v evropskem primeru je tako. 3% evropskega prebivalstva potroši 40% evropskega proračuna in potem vrne notri samo 15%. To je zelo dobra ekonomika. Ampak nečesa se vse evropske države zavedajo: kmetijstvo poskrbi za urejeno, poseljeno krajino. Če tam pač nekaj ekonomskega ne pridelajo, je pa pokrajina urejena. Ni podvržena zaraščanju, so urejeni vodotoki, hudourniki pa še vse te zadeve, s katerimi se kmetje morajo spopasti pri svojem delu. Na koncu bi še enkrat poudaril, da ministru želim čim bolj uspešno delo, zadostno podporo naj mu kar zagotovi koalicija, ker je to njeno delo, če se je odločila, da vlada, naj vlada. Sam se bom verjetno, tako kot na odboru, glasovanja vzdržal. Ni pa rečeno, da ne želim dobro sodelovati z novim ministrom. Imam pa majhen strah in upam, da ne bom tako razočaran, kot sem bil s predhodnim. Po začetnem sprejemu na ministrstvu, predstavitvi dela in tako naprej in tako naprej, sem v dveh letih bil vsak dan bolj razočaran, predvsem pa reagiranje na dogodke na svečnico, torej 2. februarja. Tisto izmotavanje je prešlo mejo vsakega dobrega okusa. Vendar to naj ne bo slaba popotnica novemu ministru, ki ga čaka veliko delo. Njegov uspeh bo lahko veselje in zadovoljstvo naših kmetov, pa tudi vseh nas. Njegovo dobro delo. Ne bo lahko odražalo, posledice bomo lahko čutili vsi mi in lahko ugodno vplivajo na vse nas. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Pozdrav ministrici in ministrom. Res zanimivo popoldne v parlamentu, ki potrjuje tezo, da se v Sloveniji na nogomet, politiko in kmetijstvo vsi razumemo. Danes sem slišal številne zanimive razprave. Nekatere, moram reči, da prav občudujem. Dotaknil se bom tistih s pozitivnim sporočilom, ki mlademu človeku, ki ima znanje, željo, voljo, predvsem pa pogum in odločnost, da stopi na neko pot, želijo vse dobro, čestitati, pomagati in z njim sodelovati. Seveda tudi negativcev ni manjkalo, ki bi si želeli, tako kot sem večkrat slišal, da se subvencije po letu 2013 ukinejo. Za božjo voljo ljudje, zakaj pa že, saj enostavno preživetja evropskega kmetijstva in urejanje krajine brez subvencij ni! Na slovenskih kmetijah marsikje, še posebej pa pri tistih območjih s težjimi pogoji za pridelavo, predstavljajo več kot 50% dohodka. Vesel sem, da je tudi minister, ki se je poslovil, prispeval velik korak k temu, da subvencijske kampanje potekajo bolje, bolj tekoče, so bile leta, ko so se razsuvali sistemi računalniški in drugačni. Danes o tem ne slišimo nič več, ker vse teče, vse deluje. 15. maja bo kampanja zaključena, tam nekje med 70 in 75.000 upravičencev do teh subvencij bo oddalo vloge in tudi dobilo zasluženo in potrebno plačilo. Zakaj? Zato, ker evropska družba, pa tudi Slovenija tem ljudem priznava, da opravljajo za okolje, za krajino izjemno potrebno, pomembno delo in jih za to tudi nagrajuje. Drugo poglavje pa je, kakšne so cene kmetijskih pridelkov. Tisti, ki bi danes radi sporočili eno, pa v praksi še vedno kupujejo cenene španske, italijanske in še kakšne čezmorske izdelke, ki so bili obrani nezreli, zeleni, s pomočjo kemije in tehnologije prestali nekajdnevno pot, ali tudi nekajtedensko, do slovenskih polic, mogoče barvno in na oči lepo in dobro izgledajo, to je pa tudi vse. Vsi ti imajo možnost, da se z zdravo, kvalitetno slovensko hrano oskrbijo pri domačih, slovenskih proizvajalcih, in teh je kar dovolj, samo nočemo jim priznati poštene cene. Meso z gorenjskih planin se v nekem velikem centru prodaja za enako ceno kot argentinsko ali kakšno drugo govedo. In na nas, potrošnikih, je, da cenimo njihovo delo, da cenimo pomen kvalitetnega živila za naše zdravje in kondicijo in da smo za kvalitetne slovenske izdelke pripravljeni odšteti tudi kakšen evro več. In za to gre. Velikokrat slišimo, da je hrana draga, pa se vprašajmo, ali je res. Ponovil bom stavek: pri nas, na gorenjskem podeželju, je mogoče za ceno enega piva v enem od sosednjih lokalov parlamenta dobiti deset jajc, liter mleka in kilogram krompirja. Od tega se preživi, ampak lokali so še vedno polni, runde padajo ena za drugo, pa nihče ne reče, da je to drago. Ko pa se gre po mleko, ko se gre po jajca ali kmetijske pridelke, je pa vse predrago - zato ker je premalo znanja in poznavanja, kaj vse je treba imeti in vložiti, da po sajenju pridelkov jeseni nekaj zraste. Na tem področju kandidata za ministra je kar nekaj težav. Sam ga bom z veseljem podprl in mu pri delu tudi pomagal kot poslanec. Želim pa opozoriti še na pomembno področje, področje zavarovalništva. Kmetijstvo opravlja rizično dejavnost, ki je v luči podnebnih sprememb in izjemnih vremenskih dogodkov vse manj donosna. In tudi tu morajo pristopiti zavarovalnice. Seveda ni naloga zavarovalnic, da pokrijejo sektor in poberejo dobičke tam, kjer se zaslužka ne da zgrešiti, to so avtomobilska in ostala obvezna zavarovanja. Dobiček iz zavarovalništva se mora pokriti in razporediti kot celovit projekt tudi na področju zavarovanj iz kmetijstva. Naslednje pomembno področje, na katerega bi rad opozoril, je les in slovenski gozdovi. Tu bi opozoril na skoraj še toplo brošuro, ki vam jo kažem in predstavljam, ki nosi naslov "Obvladajmo podnebne spremembe, uporabimo les". Izjemno delo, ki je bilo iz evropskega prostora prevedeno v slovenski prostor in se deli brezplačno v nakladi 6.000 izvodov. Zasluga za financiranje gre gospodu Jelku Kacinu, evropskemu poslancu, ki je omogočil prevod. Iz tega je razbrati, kaj les lahko da in kaj pomeni. Poglejte slovenske reklame, Honka hiše, skandinavski bor, sibirska cedra, afriški tik in še kaj bi se našlo. V naših gozdovih, korak od parlamenta, v Tivoliju na Rožniku pa raste seveda visoko kvaliteten les, samo njemu je treba dati več dela, več energije vložiti v lesnopridelovalno industrijo in potem bo seveda lažje in bolje. Veliko lahko pri tem storimo tudi poslanke in poslanci. Poglejte zakonodajo. Vsaka malo večja gorenjska vas je imela svojo žago, svoj mlin in pa tudi svojo oskrbo s peskom in gradbenim materialom. Kam smo prišli danes? Te objekte je v prostor nemogoče umestiti, ker je v tem sistemu vse bolj zaščiteno, kot je pa zaščiten človek. Tu je še eden od izzivov. Ker pa seveda smo danes govorili veliko tudi o živalih pa predvsem o slabi naravi, bi opozoril tudi na tisto dobro. Slovenska živinoreja ima izjemen živalski fond na številnih področjih, ima dobro stroko, kmetijsko, živinorejsko in tudi veterinarske, iz katere vsaj po osnovni izobrazbi prihaja kandidat. To je treba cenit, spoštovati in razvijati naprej ter tudi do živali gojiti ustrezen odnos. Živali so redkokdaj česa krive veliko pa smo krivi mi, lastniki. In v teh zgodbah gre predvsem za več znanja, več izobrazbe, za odgovorno lastništvo in takrat, kadar sistemi zatajijo, tudi nadzor. Razburil sem del slovenske javnosti, tudi strokovne, s podatkom, da je skoraj vsak tretji slovenski štirinožec, predvsem v urbanih središčih, neregistriran, necepljen, nadzora s strani inšpekcije je premalo, ker je inšpektorjev enostavno premalo in zato je treba nadzorstveno funkcijo širit, tudi v smer redarstva in mogoče medobčinskih inšpektorjev. Časa zmanjkuje, ministru želim vse dobro in pa čestitke za pogumno odločitev pa tudi zaslug [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Prosim, postopkovno, gospod Brulc.
Hvala gospod, predsednik. Kandidat za ministra je tam, če ni zaklenjen v sobi, dobil danes toliko napotkov, da nam je pobegnil. Predlagam, da mu nehamo dati nasvete. Že peto uro dobiva samo napotke, kaj mora narediti in mislim, da je brezpredmetno tako razpravljanje. Jaz ga bom podprl in upam, da bo sprejel to mojo pobudo. Hvala.
Vaš predlog bom na žalost moral zavrniti. Namreč, ostal je samo še en razpravljavec. Moram pa iz svojih izkušenj povedati, da ti nasveti še niso nič. Kaj vse mu bo še sledilo, ko bo izvoljen! Besedo ima gospod Janko Veber. Prosim.
Hvala za opozorilo. Nisem slišal takoj poziva za to, da imam besedo. Pri današnjem dnevu, ko poskušamo resnično priti do tistega trenutka, ko bo Državni zbor tudi odločil o tem, da sprejme predlog predsednika Vlade in da imenuje mag. Dejana Židana za novega kmetijskega ministra, bi vendarle veljalo opozoriti še na nekatera dejstva, pa tudi nekatera izkrivljena, ki smo jih danes tukaj ponovno lahko poslušali. Naj mogoče samo na ta očitek, ki je bil dan s strani Poslanske skupine SDS kandidatu, češ da bi bilo zelo slabo, če občine pripravljajo prostorske akte na način, da opredeljujejo zemljišča za pozidavo na zalogo. Kandidat je dal odgovor na vprašanje oziroma nekako obvestilo v razpravi na odboru za kmetijstvo, da je veliko površin takih, ki so opredeljene za pozidavo že 10, 20 let, pa se na teh površinah v teh 20-ih letih ni zgodilo nič. Gre za bolj smotrno izrabo vseh površin, ki jih imamo, in v novih prostorskih aktih bo treba to tudi upoštevati. Sam pa želim opozoriti na dejstvo, da smo v parlamentu sprejeli odlok o strategiji prostorskega razvoja, ko se je sprejemal zakon o urejanju prostora in ta dokument o strategiji prostorskega razvoja določa tudi, katera so najboljša kmetijska zemljišča, katera so tista zemljišča, ki imajo omejeno možnost za kmetovanje in je seveda tudi možna večnamenska raba teh zemljišč. Poglejte, ravno vlada v prejšnjem mandatu predlaga spremembo tega zakona in predlaga zakon o urejanju prostora, ki predvideva ukinitev strategije prostorskega razvoja Republike Slovenije. Zakaj? Sprašujem tiste, ki ste takrat to odločitev sprejeli. Zakaj se je ta strategija prostorskega razvoja z zakonom o prostorskem načrtovanju ukinila? Samo zato, ker se je s tem dejansko sprostilo poseganje na vsa zemljišča, brez nekega kontroliranega načina, in samo zato, da so se lahko prostorski akti začeli pripravljati na način, da nihče pravzaprav ni varoval z neko zakonsko podlago nobenih površin ali pa predvsem kmetijskih površin ne. In to je tudi v veliki meri botrovalo temu in botruje temu, da danes občine planirajo na površinah, ki jih sicer ne bi namenile temu, če bi ta akt spoštovali in ga tudi poskušali uveljaviti v svojih pristojnostih, ki jih imajo posamezna ministrstva in posamezne vlade. Torej, zakaj se je spodbujalo spreminjanje kmetijskih zemljišč v tolikšni meri? Zakaj smo toliko kmetijskih zemljišč - gospod Jerovšek, ki je govoril, kako vse narobe je bilo pred 65-mi leti, ampak zakaj se je toliko kmetijskih zemljišč, ki so bila obvarovana v teh 65-ih letih, spremenilo v zazidljiva, v takšne, da so še kmetijska, ampak nihče na njih ne kmetuje? Zakaj je v postopku denacionalizacije bilo vrnjeno ogromno kmetijskih površin tistim, ki se s kmetijstvom sploh ne ukvarjajo? Zakaj? To so tista vprašanja, ki so danes aktualna zato, da lahko govorimo o tem, ali bomo v Sloveniji imeli kmetijska gospodarstva in družinske kmetije, ki bodo imele dovolj površin na razpolago. Zelo težko, ko pa pravzaprav dodeljujemo kmetijska zemljišča tistim, ki jih sploh ne obdelujejo oziroma se s to dejavnostjo ne ukvarjajo. In če je bila že primerjava tudi gospoda Jerovška, kako vse dobro je bilo, ko je bila kraljevina nekoč na tem ozemlju, ampak vprašajte ljudi, kašne davke so takrat kmetje plačevali, in ugotovili boste, da so bili izjemno obremenjeni. Zdaj pa sprašujem tudi prejšnjo politično oblast, zakaj se je obdavčilo male kmete, zakaj se je obdavčilo lastnike kmetijskih zemljišč, ki ne prejemajo subvencij za ta zemljišča, in zakaj še danes morajo pisati pritožbe, da se jim ta davek ne zaračuna? In zakaj se je zaradi tega zmanjšala davčna obremenitev? Tistim, ki prejemajo po 10, 20, 30, 40, 50 tisoč evrov subvencij, se je zmanjšala davčna obremenitev, tiste, ki pa subvencije sploh niso prejemali, se jih je pa obdavčilo! Zakaj? To so tista vprašanja, na katera bi rad, da mi nanje danes nekdo odgovori. Predvsem gospod Jerovšek je veliko o tem govoril, kako je vse narobe in kako kandidat ne sme poslušati zdajšnje aktualne koalicije pri rešitvah. Rešitve, ki jih imamo, gredo v smer, da se ohrani poseljenost podeželja in da se predvsem dela načrtno in plansko, ne pa stihijsko. In to so pomembne razlike med to politiko, ki smo jo do danes lahko spremljali oziroma do prejšnjega mandata in ki jo želimo spremeniti. Glede tudi samih plačil, neposrednih plačil, ki jih prejemajo kmetje za dejavnost, ki jo opravljajo. V prejšnjem mandatu so čakali 4 leta, da so prejeli plačilo za nekaj, kar jim je pripadalo najmanj po dveh letih - če upoštevamo evropsko zakonodajo. Zakaj so čakali 4 leta? Ta odgovor naj mi da Jerovšek, pa bo potem razumljivo, ali naj današnji minister posluša prejšnjo oblast ali to. Zelo enostaven odgovor, zelo jasen, ki ga ljudje tudi poznajo in občutijo pri vsakodnevnem življenju! Samo ta odgovor bi želel imeti, kajti plačila v tem mandatu tečejo po bistveno krajših rokih in tečejo na način, da dejansko omogočajo, da dobijo kmetje denar takrat, ko ga najbolj potrebujejo. In to so tisti ukrepi, ki jih bo treba v prihodnosti tudi udejanjati in izvajati. In ne nazadnje, tudi ko smo obravnavali zakon o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, ki ga je v obravnavo vložila ponovno Ljudska stranka, je v obrazložitvi bilo povedano, da tudi zaradi tega, ker je bil sprejet zakon o skladu kmetijskih zemljišč, ki omogoča večji nadzor Vlade, ki omogoča večji nadzor Računskemu sodišču in vsem organom, ki spremljajo delovanje tega sklada, želi to preprečiti. In da je bil to tudi eden od tistih pomembnih razlogov, da je minister Pogačnik moral odstopiti. Torej, želimo vzpostaviti nadzor nad prodajo kmetijskih zemljišč in želimo vzpostaviti zemljiško kmetijsko politiko, ki bo omogočala predvsem razvoj kmetijstva. To so tisti ukrepi, ki smo jih do zdaj v tem mandatu že izvedli. Čakamo še na zakon o kmetijskih zemljiščih in tudi tam se bomo lahko soočili - ali bo prevladal kapitalski interes ali bo prevladal interes razvoja kmetijstva. Vse to so aktivnosti, ki nastajajo ali so že nastale v tem mandatu in so resnično izjemno pomembne za nadaljnji razvoj kmetijstva. In prepričan sem, da bo mag. Dejan Židan nadaljeval to pot, ne nazadnje tudi zaradi tega, ker zagotovo ni pristaš tega, da v Sloveniji nimamo kmetijskih podjetij. Desnica si je ves čas od osamosvojitve prizadevala, da uničimo kmetijska podjetja v Sloveniji. Lepo vas prosim, zakaj?! Najbolj izobraženi ljudje na področju kmetijstva so ravno v teh podjetjih in to se je želelo uničiti, pa ne glede na to, da je tudi 30 tisoč ljudi bilo zaposlenih v teh podjetjih - ni bilo važno, samo da razdelimo zemljo, tudi tistim, ki se ne ukvarjajo s kmetijstvom, in to je bil cilj. Vseh teh odločitev dejansko ne odobravamo, želimo jih preprečevati in seveda predvsem razvijati tudi kmetijska podjetja, mala kmetijska gospodarstva in tudi tiste kmetije, ki že danes lahko preživijo zaradi dovolj ekonomičnega poslovanja in dovolj velikih površin na trgu, ki je seveda neizprosen. In vse to, sem prepričan, bomo tudi v tem mandatu v veliki meri tudi dosegli in zato tudi podpora novemu predlaganemu kandidatu za ministra. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ne vidim pobud za to. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svojih glasovalnih naprav. Odločali bomo o naslednjem predlogu sklepa: Za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano se imenuje mag. Dejan Židan. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je mag. Dejan Židan imenovan za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Počakajmo, da pride novi minister v dvorano. Ministru čestitam k imenovanju in mu želim uspešno opravljanje dolžnosti. Prosim novoimenovanega ministra, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[...]] [[Aplavz.]] [[....]]
Želi minister spregovoriti pred Državnim zborom? Prosim, minister, za govornico.
Spoštovane poslanke in poslanci. Zahvaljujem se vam za podporo, ki sem jo danes dobil. Te podpore ne razumem samo kot podpore meni osebno, ampak zlasti sektorju, ki proizvaja na način, da bo v proizvodnjo verigo vključeno kmetijstvo, mala kmetija, srednja kmetija, velika kmetija, kmetijska gospodarstva in agroživilska industrija, ki v Sloveniji proizvaja hrano, na katero smo lahko ponosni. Ta hrana je varna, je zdrava, nadpovprečne kakovosti, okusna in ima tradicijo. Kot minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano se bom zavzemal, da bo vsak, ki deluje v tej verigi, ali deluje na kmetiji, ali kot delavec v agroživilski industriji ponosen, da se ukvarja z dejavnostjo, ki je strateško pomembna tudi za Slovenijo kakor tudi za celotno Evropo. Tudi ta dejavnost, to je proizvodnja hrane, ki obsega kmetijstvo in pridelavo in predelavo, je trenutno v krizi. S skupnimi močmi vseh udeležencev - kakor tudi, ob tem računam tudi na nasvete, ki jih bom dobil iz Državnega zbora, te nasvete bom pri svojem delu zelo upošteval - verjamem, da bomo tudi to krizo premagali na način, da bo proizvodnja hrane v Sloveniji čez čas še bolj pomembna, kakor je sedaj. Hvala. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Hvala lepa. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 23. izredno sejo zbora. Hvala lepa. Nasvidenje.