31. Návrh poslanců Vojtěcha Filipa, Pavla Kováčika, Miloslavy Vostré, Stanislava Grospiče a Květy Matušovské na vydání zákona o zrušení zákona č. 99/2000 Sb., o zákazu dodávek pro jadernou elektrárnu Búšehr /sněmovní tisk 112/ - prvé čtení podle § 90 odst. 2 Prosím, aby se na svá místa posadili ke stolku zpravodajů za navrhovatele místopředseda Sněmovny Vojtěch Filip a zpravodaj pro prvé čtení poslanec Roman Kubíček. Projednávání tohoto bodu jsme přerušili v úterý 17. 4. na žádost poslaneckého klubu TOP 09 o přestávku, byl tedy tento bod finálně přerušen. Připomínám, že bylo vzneseno veto proti projednávání podle § 90 odst. 2 a toto veto bylo vzneseno poslaneckými kluby ODS, KDU-ČSL, TOP 09 a STAN. Obecná rozprava byla ukončena. [[Hlas z pléna.]] Mám tady v prezidiálce napsáno, že byla ukončena. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji. Pan předsedající to tak řekl, ale já jsem vystoupila ještě v průběhu schůze na mikrofon, že nebyla ukončena, protože jsem požadovala informaci o tom, co na tento návrh říká pan ministr zahraničních věcí, který tady nemohl být z objektivních důvodů, protože je indisponován, tak nemohl tady být, nebo alespoň aby na to reagoval pan premiér. Případně aby na to reagoval pan zpravodaj. Pak tady ke konci toho jednání byl trošku zmatek. Pan předsedající, byl to Petr Fiala, řekl, že rozprava je ukončena, ale já jsem se přihlásila, že není, že ještě skutečně bych chtěla, abych ten prostor na tu odpověď dostala. Takže jsme se dohodli, že jsme obecnou rozpravu neukončili, pane místopředsedo.
Já mám tady poznamenáno, že jsme ji ukončili, tak poprosím... Ale samozřejmě může vystoupit někdo z ministrů a opět ji otevřít, že.
Skutečně, v závěru toho projednávání tady byl zmatek, dokonce několikanásobný, a může být rozdílná interpretace, jestli byla ta rozprava ukončena, nebo ukončena nebyla. Já bych proto požádal kohokoliv ze členů vlády, aby vystoupil a znovu otevřel obecnou rozpravu, a dostaneme se z tohoto bodu, z toho problematického místa, velmi jednoduše. Děkuji.
Prosím, pane poslanče. Ano, to jsem navrhoval, že je to elegantní řešení. Tak, pane poslanče, prosím. Pane předsedo Kalousku.
Dámy a pánové, prosím o pochopení, ten zmatek jsem způsobil já. Možná si řada z vás vzpomene, že jsem v 18.45 požádal před závěrečným hlasováním o 20 minut přestávky po ukončení obecné rozpravy. Formuloval jsem to pravděpodobně tak nešikovně, že předsedající přestávku vyhlásil hned, a já jsem ji chtěl až po ukončení obecné rozpravy. Tím pádem se nedostalo na ty, kteří ještě v obecné rozpravě vystoupit chtěli. Je to prosté nedorozumění a já prosím o velkorysost, aby mohli vystoupit ještě ti, kteří se přihlásili do obecné rozpravy. Děkuji vám.
Děkuji. Je to samozřejmě na ministrovi, zdali nám tedy otevře rozpravu. Já myslím, že je všeobecný konsenzus, ale jestli by tedy někdo mohl říct jedno slovo? [[Projevy nesouhlasu vpravo.]] Ale záleží to na vás. Já tady samozřejmě jsem jenom od toho, abych moderoval schůzi. Já nechci nikoho samozřejmě k tomu vybízet.
Pěkné odpoledne.
Děkuji, pane ministře. Takže máme znovu otevřenu obecnou rozpravu a já se tedy táži, kdo je do ní přihlášen. Ano, s přednostním právem, ale ostatně nikdo další není přihlášen, pan předseda Stanjura. Prosím, máte slovo.
Máme několik připravených příspěvků, ale můžeme to vyřešit elegantně. Já tedy navrhuji, abychom projednávání tohoto bodu přerušili do příští schůze Poslanecké sněmovny. Děkuji.
Pardon. Ještě jednou, protože tady pan místopředseda Pikal na mě zrovna hovořil. Takže přerušení schůze?
Slyšel jsem komentář, že to je za dobrotu na žebrotu. Ono to tak úplně není. Můžeme o tom ještě osm hodin debatovat dnes a zítra, pokud máte zájem, není žádný problém. Já jsem chtěl uvolnit místo pro projednávání dalších bodů poslanecké schůze, takže to je, já bych řekl, vstřícný návrh. Není to žádná pomsta. Ten návrh bych mohl totiž přednést i po ukončení rozpravy s přednostním právem a před závěrečným hlasováním. Ten návrh jestli zazní, nebo ne, nezávisel na tom, jestli rozprava bude, nebo nebude otevřena. Já chci dát prostor k projednávání dalších bodů, ale nemusíme. Samozřejmě Sněmovna se rozhodne. Pokud ne, tak bude pokračovat rozprava. Děkuji.
Mám tady tedy žádost od Vojtěcha Filipa za navrhovatele, dáme mu tedy prostor, a následně paní poslankyně Černochová. [[U řečniště se připravuje mpř. Filip. Protesty poslanců ODS.]] Takhle. Já bych dal tedy hlasovat okamžitě o tom procedurálním návrhu, ale tak...
Já myslím, že mám stejné přednostní právo jako pan předseda klubu ODS.
To máte, ale měli bychom hlasovat bezprostředně.
Já samozřejmě nebudu komplikovat řídícímu jeho práci, jenom chci říct, že pokud chcete obstrukci, prosím.
Přistoupíme tedy k hlasování o procedurálním návrhu bezprostředně. Mám tady tedy návrh na přerušení bodu do příští schůze. Já myslím, že není potřeba, abych svolával poslance. Jsme tady celkem v počtu - žádost o odhlášení nevidím, takže přistoupíme... Ano, žádost o odhlášení, takže odhlásíme všechny poslance. Žádám vás o přihlášení vašimi hlasovacími kartami a ještě jednou zopakuji návrh, o kterém budeme hlasovat, a to je přerušení bodu do příští schůze. Zahajuji hlasování. Kdo je pro přerušení, zdvihněte ruku a stiskněte tlačítko. Kdo je proti přerušení, zdvihněte ruku a stiskněte tlačítko. Hlasování číslo 104, přihlášeno 139 poslanců, pro 33, proti 12, zdrželo se 94. Návrh na přerušení byl zamítnut. Budeme tedy pokračovat v projednávání a s přednostním právem se tedy hlásí pan předseda Filip a následně paní poslankyně Černochová. A já předávám řízení schůze.
Děkuji. Vážený pane předsedající, členové vlády, paní a pánové, samozřejmě je možné, abychom postupovali vůči tomuto zákonu obstrukčním způsobem, a přitom když pominu to, že ten návrh zákona je poměrně jednoduchý a že tedy i ta devadesátka byla namístě - připomínám, že i minulá vláda ho navrhla projednávat podle § 90 odst. 2 a tu diskuzi jsme několikrát vedli. Tak já pro vstřícnost vůči těm, kteří chtějí diskutovat, respektuji to, že tady padl návrh na prodloužení doby, a klidně pro něj budu hlasovat. A jestli chceme tu debatu vést, můžeme ji vést. Můžeme ji vést způsobem, který je adekvátní parlamentní debatě, to znamená ve výborech, protože bude probíhat řádné jednání ve výborech, druhé čtení, třetí čtení, a tu diskuzi povedeme jistě na různých fórech. Pokud se někdo rozhodne pro obstrukci, je to součást parlamentní práce. Každý si může v tom případě sám vyhodnotit, jak se bude na to dívat česká veřejnost, protože to je samozřejmě věc, která zajímá občany ČR, jak podnikatele, tak i zaměstnance, protože jde o ekonomické zájmy ČR. Chápu, že někoho ty ekonomické zájmy nezajímají, a jako vstřícný krok znovu říkám, že klidně budu hlasovat o prodloužení lhůty k projednání, ač to nevidím jako potřebné, o 20 dnů. Takže to je od navrhovatelů vstřícný krok vůči tomu, aby tady neprobíhala parlamentní obstrukce.
Já děkuji panu místopředsedovi. Dobrý večer všem. A nyní paní poslankyně Černochová.
Děkuji, pane místopředsedo. Já bych chtěla znova zopakovat to, co jsem tady říkala včera a co si myslím, pane místopředsedo Poslanecké sněmovny Filipe prostřednictvím pana místopředsedy Pikala, že to není o obstrukci. Já jsem včera přerušení nenavrhovala. Předpokládala jsem, že ti kolegové, které jsem tady vyzývala, aby vystoupili a řekli nám názor pana premiéra a řekli nám názor pana ministra zahraničních věcí Stropnického, že nám ten názor sdělí. Jak tady víme všichni, tento návrh dostal z vlády stanovisko neutrální. My nemáme šanci se z žádných webových stránek, z ničeho dozvědět, jak kdo hlasoval. Včera jsme tady přes tři hodiny diskutovali Sýrii. Několikrát tady zazněla slova, zazněly věty o Íránu. Dneska ráno jsme měli společný výbor pro obranu a zahraniční výbor, kdy jsme opět téměř dvě hodiny diskutovali o Sýrii. I tam zazněl Írán jako jedna ze zemí, která stojí na té druhé straně, na straně, která se nějakým způsobem v tuto chvíli vymezuje, staví proti tomu, co je v zájmu EU, nebo obecně řečeno co je v zájmu naší transatlantické civilizace. My jsme tady diskutovali včera záležitost, která se týkala Sýrie i v souvislosti s tím, jak se k tomu v minulosti stavěla americká administrativa. Byl tady několikrát zmiňován prezident Obama, bývalý prezident Spojených států amerických, který v roce 2015 signoval tu dohodu pěti nebo šesti zemí, a stejně tak dnes jsme připomínali některé působení v těchto mezinárodněpolitických otázkách pana Obamy ráno na tom společném výboru, kdy pan premiér má jasný názor na to působení pana Obamy, i pan premiér, nejenom kolegové z lidovecké strany, jak tady včera jasně zaznělo od pana poslance a předsedy poslaneckého klubu KDU-ČSL Bartoška. Takže skutečně to není vůbec o tom, že bych tady chtěla obstruovat, že bych nechtěla dostat do projednání tyto body, ale mě by skutečně zajímalo, jak se k tomu staví premiér a ministr zahraničních věcí, protože není to žádná tajná informace, dočtete se ji i na zahraničních serverech, že prezident Donald Trump přemýšlí, uvažuje, avizuje o tom, že by se tato dohoda měla v dohledné době vypovědět. [[(17.40 hodin)]] Takže co chceme jako Česká republika? Chceme teď dávat do legislativního procesu něco, co bude v rozporu s tím, na co se tady odvoláváme, že platí? Nestálo by skutečně za to vyčkat toho rozhodnutí Spojených států, které by mělo být v dohledné době i s ohledem právě na to, co jsem tady zmiňovala před chvílí, a to s ohledem na Sýrii? Předpokládám, že by to rozhodnutí ze strany americké administrativy mělo být co nejdřív. Takže to není o tom, že bychom tady navrhovali přerušení do září nebo přerušení do konce roku. Pan předseda poslaneckého klubu ODS, pan Stanjura, navrhl přerušení do příští schůze. Jestli na příští schůzi nebude postoj změněn, budeme se o tom znovu bavit. Ale já předpokládám, doufám, že na příští schůzi, pokud by k tomu přerušení došlo, že už bude zdráv a v plné síle pan ministr zahraničních věcí Stropnický, aby nám řekl jako ministr zahraničních věcí, co to pro Českou republiku v případě, že by toto bylo schváleno, co to bude znamenat. Stejně ať nám řekne premiér této vlády, co to bude znamenat pro Českou republiku, i z jeho pozice, z pozice premiéra. Z pozice země, která na úrovni premiéra, vlády, prezidenta České republiky je jednou ze zemí, která se velmi zásadním způsobem, a já jsem za to ráda, staví za Izrael. A myslím si, že z hlediska mezinárodních vztahů si tímto skutečně můžeme způsobit velké problémy bez ohledu na to, co udělá nebo neudělá americká administrativa. Dovolte mi tedy požádat vás ještě jednou o přerušení. A pokud tady třeba zítra bude pan premiér - protože v dopoledních hodinách projednáváme normální body - tak to přerušení já navrhuji do doby přítomnosti pana premiéra tak, aby mi odpověděl na tu otázku, co to způsobí jemu jako představiteli naší vlády, případně jestli tady bude pan ministr zahraničních věcí, případně jestli stanovisko Ministerstva zahraničních věcí může tlumočit někdo jiný. Já jsem dokonce včera ani netrvala na tom, že mi na to musí odpovídat pan Babiš nebo pan Stropnický. Já jsem žádala zpravodaje, pana kolegu, aby on zjistil, jaké to stanovisko je. Opravdu tady nejde o obstrukci. Tady jde o to, abychom se vyhnuli nějakému diplomatickému faux pas a abychom měli jasno, co se ve chvíli, kdy tuto normu budeme postupovat dál, co se bude dít. Takže navrhuji procedurálně a prosím vás o podporu přerušení tohoto jednání do přítomnosti pana premiéra, případně přítomnosti pana ministra zahraničních věcí, případně sdělení informace za pana premiéra nebo za pana ministra. Co si tito dva klíčoví aktéři naší zahraniční politiky o tomto návrhu zákona myslí. Děkuji.
Jen abych si to vyjasni - tak je to návrh na přerušení tohoto bodu do doby přítomnosti premiéra, nebo ministra zahraničních věcí, nebo sdělení jejich stanoviska. Chápu to dobře? [[Poslankyně Černochová: Ano.]] Takže víme všichni, o čem se bude hlasovat. Já se dívám do sálu, jestli jsou nějaké zásadní námitky. Nevypadá to. Takže v tom případě bych... [[Poslanci požadují odhlášení.]] Odhlásit? Takže já zruším hlasování a odhlásím vás všechny. Prosím o přihlášení. Tak, až se nám to ustálí, tak budeme hlasovat o přerušení bodu do přítomnosti premiéra, ministra zahraničních věcí nebo vyjádření stanoviska vlády. Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro přerušení. Kdo je proti? V hlasování číslo 106 bylo přítomno 115 poslanců, pro hlasovalo 41, proti 12. Návrh byl zamítnut. Takže budeme pokračovat v jednání. Já vám děkuji. Mám tady omluvenku. Předseda klubu ODS Stanjura se nám omlouvá do konce jednacího dne, řekl bych, z procesních důvodů. Jako prvního tady mám s přednostním právem přihlášeného pana předsedu Kalouska. Prosím.
Děkuji za pozornost. Pane předsedající, dámy a pánové, prosím, nejprve mi dovolte dvě sice velmi vážně míněné, ale přece jenom lehce odlehčující poznámky. Tou první poznámkou je reflexe toho, že vláda má neutrální stanovisko. Na základě diskuzí, které jsme tu prodělali o podobných tematikách, si to představuji asi tak, že vláda ve středu zaujala stanovisko souhlasné, ve čtvrtek své stanovisko drtivě popřela a zaujala stanovisko negativní, v pátek se nad tím zamyslela a zaujala stanovisko neutrální. Tohle je totiž, a teď si nedělám legraci, tohle je zahraničněpolitická strategie české vlády. A je to smutné zejména pro budoucnost České republiky a našich dětí, protože nás prostě nikdo nebude brát vážně, pokud česká vláda postupuje tak, jak postupuje, a ona tak bohužel postupuje. Druhá mírně odlehčující poznámka. Týká se nepřítomnosti pana ministra zahraničních věcí. Já jsem si přečetl, že má problémy s páteří, což není tedy žádná nová informace, to všichni víme dlouho. Jenom nevím, proč se to prezentuje jako zdravotní problém. Ale pevně doufám, že pan ministr zahraničí nebo někdo, kdo ho může plnohodnotně zastoupit, se mezi nás dostane. A teď mi po těchto dvou poznámkách dovolte jednu informaci, o které se domnívám, dámy a pánové, a proto jsem vystoupil, že řada z vás ji nemá, protože je opravdu čerstvá. Dovolte, abych vás informoval, že dnes byl den armády Teheránu. Pardon, Íránu. Dnes Írán slavil Den armády, což je u nich velmi významný svátek. A v Teheránu byla obrovská vojenská přehlídka. A na té vojenské přehlídce dnes - já jsem to zachytil v The Economist, ale už to najdete i na některých českých serverech, je to opravdu několik minut čerstvá informace. Dnes v Teheránu pan prezident Hasan Rúhání při příležitosti té vojenské přehlídky řekl - a teď bych rád citoval přesně [[čte z podkladu]]: "Říkáme světu, že budeme vyrábět nebo si opatřovat jakékoliv zbraně, které budeme potřebovat, a nebudeme čekat na vaše svolení nebo dohodu." To řekl dnes íránský prezident celému světu, tedy i nám. Nám, kteří projednáváme návrh tohoto zákona. Nám to vzkázal. To jsou velmi silná slova. A v zájmu budoucnosti bezpečnosti České republiky doporučuji tato silná slova brát velmi vážně. [[(17.50 hodin)]] Já vím, že předkladatelé tohoto návrhu se odvolávají na podpis dohody z roku 2015 pana prezidenta Obamy se šesti velmocemi, kteří se dohodli na utlumení jaderného programu Íránu. Ale také víme, že ono se od té doby nic moc nestalo. A víme, že naši spojenci Francie a Velká Británie chtějí žádat o přitvrzení embarga vůči Íránu, jeho raketovému a jadernému programu. A víme, že prezident Spojených států má na stole návrhy k tomu, aby revidoval onu dohodu z roku 2015, která bohužel není naplňována. Prostě od toho roku 2015 se ta situace změnila. Změnila se radikálně. A tím posledním bodem je to dnešní prohlášení, dnešní, dámy a pánové, pana prezidenta Rúháního. On nám řekl: Trhněte si nohou! Kašlu na dohody! Já si ty zbraně proti vám opatřím! To dneska zaznělo. A vy opravdu chcete posílat zbraně zemi, která nebude váhat zařadit ČR mezi své cíle? To opravdu jste schopni udělat? Vy jste schopni to poslat vůbec do druhého čtení a jste schopni o tom přemýšlet?! Anebo chcete být vlastenci - promiňte, já to slovo nerad používám, raději ho ponechávám SPD. Anebo chcete říct, nebo chcete být raději vlastenci a chcete říct zemi, která nám jde po krku a která přemýšlí o tom, jak po nás pošle rakety, no těm opravdu dodávky k jejímu jadernému programu nepošleme. Takže jako máme teď dvě možnosti. A já dávám ten návrh potřetí. Buďto teď ještě přerušíme a počkáme informací věcí příštích, protože pan prezident Rúhání to řekl dneska, a když to budeme projednávat na příští schůzi, budeme mít pravděpodobně více informací a bude to celkem korektní a férové jednání. Anebo to ještě dneska zamítneme. Ale jestli to propustíme do druhého čtení s úvahou, že vůbec jsme ochotni o tom přemýšlet, jak budeme zásobovat svými dodávkami jaderný program zemi, která je připravena nám jít po krku, tak jsme vlastizrádci. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Chtěl bych se ujistit, jestli zazněl návrh na přerušení, nebo ne. [[Reakce v sále: Ano.]] Tak já jsem tady zaznamenal návrh na přerušení do příští schůze. [[Hovor mimo mikrofon.]] Já vím, ale tenhle návrh je jiný než ten předchozí, takže budeme hlasovat znovu. Chceme odhlásit, nebo jsme všichni tady? Myslím, že jsme všichni tady. Zahajuji hlasování o přerušení bodu do příští schůze. To bylo meritorně o jiném přerušení.
Já se omlouvám, chápu, že někteří proceduralisté by zcela oprávněně mohli protestovat. Takže prosím dávám návrh, aby byl tento bod přerušen do příští schůze, prvního týdnu zasedání, do středy v 15.05.
Tak já ti děkuji za jasné přednesení návrhu. Mám tady žádost o odhlášení, takže vás odhlásím. Prosím, přihlaste se znovu kartami. A až se nám počítadlo ustálí, což se stalo teď, tak já... Pořád? Už. Zahajuji hlasování o přerušení tohoto bodu podle návrhu pana poslance Kalouska. Ptám se, kdo je pro, ať stiskne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti? Děkuji. Takže v hlasování číslo 108 bylo přítomno 136 poslanců, pro bylo 39, proti 11, návrh nebyl přijat. Já tady mám jiná přednostní práva v tuhle chvíli a mám tady i faktické poznámky. Takže budeme pokračovat v rozpravě. Nejdřív s faktickou poznámkou pan poslanec Třešňák. Ale byla tady ještě paní poslankyně Adámková první, tak prosím. Dvě minuty, paní poslankyně.
Děkuji za to, pane předsedající. Dámy a pánové, velmi si vážím všech, kteří dlouho pracují, doufám, že podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, na blahu naší země. Ale prosím pěkně, držme se základních lidských kautel. Nehodnoťte zdravotní stav svých spoluobčanů, nepatří vám to a myslím si, že všichni se můžeme dostat do takové situace, že budeme u lékaře. Nikdo z vás, prostřednictvím pana předsedajícího, nevíte skutečný zdravotní stav, který u pana ministra je. Čili nehodnoťme ho. Opravdu by potom měli pravdu ti lidé, kteří tvrdí, že si neváží politiků. A to by mě mrzelo. Děkuji.
Tak já děkuji. A nyní prosím s faktickou poznámkou pan poslanec Třešňák.
Tak hezký podvečer, vážené kolegyně, vážení kolegové. Já se pokusím rychle zareagovat na ten emotivní výstup pana Kalouska. Byť hned na začátek musím předeslat, že se určitě nezastávám toho návrhu KSČM a doufám, že ten zákon bude platit tak, jak platí tuším od roku 2000. Nicméně bych chtěl pouze připomenout to, že pokud by byl vpuštěn do druhého čtení, s čímž například osobně souhlasím, a to i z důvodů, které zde včera uváděl pan poslanec Peksa, a to právě aby se rozdiskutovalo to, jak je tato věc například harmonizována v rámci celé EU, a to je například ten reexport skrze další země EU například do Íránu. A další věc, kterou bych chtěl připomenout, pokud mluvíme o stabilitě toho regionu. Tak sice je to kousek vedle, není to tedy teokratická republika, nicméně je to autoritářský režim s podporou wahhábistů a do tohoto režimu vyvážíme například zbraně a zbraňové systémy, a to i přesto, že například podporuje frontu An-Nusra například zrovna v Sýrii. Takže myslím si, že toto by se mělo rozdiskutovat ve výborech, přestože doufám, že tento původní zákon zrušen nebude. Takže tímto jenom reakce na tu demagogii pana Kalouska, ať nám nepodsouvá to, že pokud toto bude propuštěno dále do výborů, že tím chceme podpořit export zbraní. A ještě připomenu, ten původní zákon se týkal v roce 2000 exportu vzduchotechniky a čerpadel z VVZ Milevsko. Takže nevím, jakým způsobem například technologie pro tlakovodní jadernou elektrárnu může podpořit zbraňové systémy nebo vojenské zneužití. Takže děkuji.
Já také děkuji. Teď tady mám s faktickou poznámkou pana poslance Kalouska. Dvě minuty.
Děkuji. Za prvé, já přijímám výtku paní poslankyně Adámkové, formuloval jsem to nešťastně. Rád bych se jí, vám i panu ministrovi Stropnickému omluvil. Prosím, odpusťte mi to. Za druhé. Propuštění do druhého čtení je prostě zpráva světu, že jsme vůbec ochotni přemýšlet o tom, že zemi, která nám vzkáže, že si ty zbraně stejně opatří, kde chce, že my možná budeme dodávat taky. A to není zpráva jenom české veřejnosti, není to zpráva jenom do českého parlamentu, ale je to zpráva celé světové veřejnosti. A já si myslím, že tuhle zprávu my dát nemůžeme.
Děkuji. A nyní tedy s přednostním právem pan místopředseda Filip. Prosím, pane místopředsedo.
Pane předsedající, členové vlády, paní a pánové, já jsem chtěl včera po rozpravě v závěrečném slově něco podotknout k těm jednotlivým vystoupením, která tady zazněla. Řeknu je teď, abyste neřekli, že jsem si to nechal na závěrečné slovo a nemohli jste reagovat. Tak za prvé. Dnes jsem chtěl v 17 hodin jít na demonstraci proti válce v Sýrii, která je svolána tady v Praze. Nemohl jsem, protože tady musím plnit své povinnosti. Jsem předkladatelem zákona, je mou povinností tady být. Lidé nesouhlasí s tím, že došlo k porušení mezinárodního práva a k agresi vůči suverénnímu státu OSN. Navíc, když tady argumentujeme Sýrií, tak si musíme uvědomit, že Írán je v tuhle chvíli spojencem Sýrie, ač je to teokratický režim a Syrská arabská republika je klasický republikánský režim. Pokud někdo argumentuje Saúdskou Arábií, tak Saúdská Arábie už zbraně nakoupila a Saúdská Arábie je na straně proti Íránu, proti Sýrii. Já nejsem profesor demagogiky, abych tady vykládal jako kolega Kalousek některé věci, a také nezpochybňuji stanoviska vlády ČR ani její zahraničněpolitickou orientaci, ač s mnoha kroky vlády ČR nesouhlasím. Ale říct, že prezident Rúhání prohlásil, že si bude pořizovat zbraně, tak já musím říct, že ty zbraně si pořizují všechny státy. Pořizuje si je Česká republika, která má svůj akviziční program a samozřejmě zabezpečuje si svou bezpečnost ať už v rámci našich vnitřních poměrů, nebo v rámci Aliance. A vy se divíte, že stát, který sousedí s napadeným státem OSN, si pořizuje zbraně a jejich prezident prohlásí, že si bude ty zbraně pořizovat? Takovou demagogiku, promiňte mi, to se nedá ani poslouchat. A my tady argumentujeme tím, že prezident Obama něco podepsal a prezident Trump má na stole, že to vypoví. Ale my nejsme dvaapadesátým státem ani kolikátým státem Spojených států amerických. Já neznám v Evropě, a docela jsem sledoval, co říkala paní Mogherini, že by měla v úvaze zrušit tu dohodu, která v roce 2015 vznikla, protože samozřejmě vedla k výraznému snížení mezinárodního napětí na Středním východě. Tak jestli - a znovu připomínám - si budeme vážit naší sdílené suverenity v rámci EU, někdo méně, někdo více, někdo to bude odmítat, to je každého věc, ale v tomhle případě musíme říct, že Evropa nic takového nechystá. Já jsem o tom neslyšel jedinou větu, a to jsem velký kritik Evropské komise. A chceme eskalovat napětí, nebo ho chceme uklidňovat? A znovu opakuji. Mezinárodní agentura pro atomovou energii jasně doložila, a byli u toho čeští experti, že tato elektrárna je mírovým využíváním jaderné energie, je postavena v souladu s mezinárodními standardy a že nehrozí, že by mohla být ta výroba nějak zneužita. A pokud jde o ty petrodolary - ono to mohou být také petrojuany. A o to možná někomu jde, aby nebyly. Tomu rozumím velmi dobře, protože ti, kteří říkají, že se to musí obchodovat v dolarech, také vědí, že ten obchod, když bude prováděn v jiné měně, např. v eurech, s tou ropou, tak samozřejmě to bude mít dopad. Vynikající to bude pro euro, bude to mít samozřejmě dopady pro dolar. A bude to mít samozřejmě dopad na spotřební koš a na hodnotu české koruny. Tomu také rozumím. Ale přeci my jsme se připojili v rámci EU k těm krokům, které vedou ke snížení napětí na Středním východě. A nezlobte se na mě, když vám porovnávám režim Íránu s režimem v Saúdské Arábii, tak to si myslím, že té demokracie je v Íránu mnohem víc. A také neříkám, že se Saúdskou Arábií nemáme obchodovat. Neříkám to, protože jsem přesvědčen, že je naší suverénní věcí, jestli budeme, nebo nebudeme s tím státem obchodovat. Je to naší suverénní věcí. Já považuji ten zákon z roku 2000 prostě za obsolentní, poškozující české zájmy v zahraničí, a proto jsem spolu s kolegy navrhl už poněkolikáté jeho zrušení. Ještě nikdy se nestalo, a předkládám ho počtvrté, aby tento návrh neprošel prvním čtením, protože ta debata, jak tady někteří kolegové řekli, je důležitá. Je důležitá právě proto, abychom si uvědomili, jaká je mezinárodní situace a jak se v ní má Česká republika pohybovat. Možná že ten zákon ve třetím čtení neprojde, to se stává, ale na druhou stranu - máme říct, že se o to nemáme pokusit, že tu debatu nemáme vést? Že výbory nemají klást otázky, které tady říkala paní kolegyně Černochová? Naopak. Výbory ty otázky mají klást. Když jsme projednávali na výboru pro obranu, když jsme probírali v minulém volebním období návrh, který jsme zpracovali pro ten minulý rok, tak přeci tam byla paní předsedkyně Úřadu pro jadernou bezpečnost Dana Drábová a ta řekla, že to je v pořádku, že ten standard je dodržen, že nic nehrozí, co by ohrožovalo jak tu mezinárodní dohodu, tak cokoliv jiného. A já znovu připomínám, co jsem tady říkal v minulém volebním období. Nás volí občané České republiky. A oni nás budou hodnotit podle toho, jak se chováme k vlastním občanům, nikoliv k občanům jiných států. Ani nás nebudou hodnotit podle toho, jak se chováme k občanům Spojených států amerických, ani podle toho, jak se chováme k našim přátelům v Izraeli. Já tam mám venkoncem dost přátel. A ze skupiny přátel jsem vystoupil ve chvíli, kdy došlo ke sporu o stolovou horu. Jsem moc dobře věděl, proč to dělám, a to moji příbuzní, kteří se museli vystěhovat v roce 1939 ze Slovenska do Filadelfie, vědí také moc dobře. Podotýkám, že já neuznávám demagogické výroky o tom, že když to pustíme do druhého čtení, že se tím něčeho dopustíme. Jediného, čeho se dopustíme, že se nebudeme bát si odpovědět na některé otázky, které samozřejmě ta složitá mezinárodněpolitická a vojenská situace na nás klade. A buď budeme slepě věřit našim spojencům a možná dopadneme jako v roce 1938 nebo 1939, anebo si budeme ověřovat tu situaci, jaká je, a budeme hledat důkazy a ověřovat si, jaká je pravda. Jestli podlehneme demagogickému nátlaku, anebo jestli budeme rozhodovat jako suverénní parlament. Nezlobte se na mě, já jsem přesvědčen, že tato debata má smysl.
Já děkuji. Teď tady mám s faktickou poznámkou pana poslance Kalouska.
Děkuji. Přít se s komunistou je těžké, protože tam je to 97leté know-how. Ale pan předseda Filip řekl, že pan předseda Rúhání řekl, že si bude opatřovat zbraně - no a co? To chce přece každý stát. No to jistě, samozřejmě, to my děláme taky. Ale pan předseda Rúhání řekl, že si budeme opatřovat a vyrábět jakékoli zbraně, které budeme potřebovat, a nebudeme čekat na vaše svolení nebo dohodu. To řekl dneska pan prezident Rúhání! To je dost velký problém, protože on v roce 2015 podepsal, že si nebude opatřovat jakékoli zbraně a že u některých zbraní bude čekat na tu dohodu. A tady je zřejmé, že ta ochota ze strany Íránu není. A to není boj za naše spojence. To je skutečně boj za naše české národní zájmy, protože, znovu opakuji, raketový program Íránu je na takové úrovni, že již v budoucím desetiletí si můžeme být jisti, že jejich rakety sem dosáhnou. A já opravdu nevidím jediný důvod, proč bychom to naším usnesením měli Íránu ulehčovat. Vzhledem k tomu, že ty výroky pana prezidenta Rúháního, tak jak je tlumočí pan předseda Filip a tak jak já jsem je z The Economist přečetl, je potřeba ověřit, jak to řekl doopravdy, prosím, abychom se tomu mohli věnovat ve světových agenturách i v živých záznamech, a dovoluji si požádat o hodinovou přestávku na poradu klubu TOP 09, kde budeme tyto výroky studovat. Děkuji.
Tak je tady žádost o hodinovou přestávku. Vzhledem k tomu, že za tu dobu by skončil čas vyhrazený pro projednávání zákonů, tak já přerušuji schůzi do zítřejších 9 hodin a děkuji vám všem za pozornost a přeji příjemnou poradu klubu.