Godātie kolēģi! Sākam 8. oktobra otro ārkārtas sēdi, kas notiek attālināti. Par procedūru vēlas runāt deputāte Linda Liepiņa. Vārds deputātei Lindai Liepiņai.
Ļoti cienījamā Saeimas priekšsēdētājas kundze! Cienījamie kolēģi! Nu šī ir atkal kārtējā sēde, jauna sēde, kura, es arī uzskatu, notiek ne Satversmē paredzētajā kārtībā. Tikko e-pastā... atnāca viens e-pasts, kur uzrunā... satikties... kandidātu jaunajam... Satversmes tiesas priekšsēdētāja amatam. Nu būs tēma, par ko parunāt, - vai potenciālie kandidāti uzskata, ka šis ir likumīgs process, kas te tagad notiek, - tā ir Saeimas sanākšana vai nav. Un aicinātu tad arī pārējos kandidātus, kas kandidē... kuluāros visādas sarunas ir dzirdētas... padomāt, cik likumīgs šis process ir un kādēļ esošā Satversmes tiesas priekšsēdētāja neko nedara šajā jautājumā, lai šo nelikumīgo formātu izbeigtu. Nu, kaut kā tā. Paldies.
Paldies. Darba kārtībā - lēmuma projekts “Par piekrišanu kriminālvajāšanas uzsākšanai pret 13. Saeimas deputātu Aldi Adamoviču”. Mandātu, ētikas un iesniegumu komisijas vārdā - deputāte Janīna Kursīte-Pakule.
Cienītā Saeimas priekšsēdētāja! Godātie kolēģi! Pamatojoties uz Saeimas kārtības ruļļa 17. panta pirmo daļu un 179. panta pirmās daļas 2. punktu, Saeimas Mandātu, ētikas un iesniegumu komisija savā 7. oktobra sēdē izskatīja Ģenerālprokuratūras iesniegumu par piekrišanu kriminālvajāšanas uzsākšanai pret 13. Saeimas deputātu Aldi Adamoviču, kuram izvirzīta apsūdzība saskaņā ar Krimināllikuma 177. panta “Krāpšana” pirmo daļu, 318. panta “Dienesta stāvokļa ļaunprātīga izmantošana” otro daļu un 327. panta “Dienesta viltojums” otro daļu. Uzklausījuši Ģenerālprokuratūras pārstāvi, kā arī 13. Saeimas deputātu Aldi Adamoviču, komisijas deputāti atbalstīja Saeimas Mandātu, ētikas un iesniegumu komisijas sagatavoto lēmuma projektu “Par piekrišanu kriminālvajāšanas uzsākšanai pret 13. Saeimas deputātu Aldi Adamoviču”. Komisijas vārdā aicinu atbalstīt komisijas sagatavoto Saeimas lēmuma projektu.
Paldies. Uzsākam debates. Vārds deputātam Aldim Adamovičam.
Labrīt, cienījamie kolēģi! Gribu teikt, ka 2019. gada rudenī neuzmanības dēļ esmu iesniedzis Saeimā apmaksai degvielas čeku par 60 eiro un 3 centiem, kas... nav bijis izmantots dienesta vajadzībām. Un 2020. gada februārī esmu izmantojis otru ģimenes automašīnu, kas nav reģistrēta Saeimas kancelejā, arī darba vajadzībām. Šajā gadījumā esmu iztērējis 23 eiro un 75 centus. Šī rīcība katrā gadījumā nav bijusi ar nodomu vai mantkārīgā nolūkā, un šīs abas summas esmu labprātīgi šobrīd atmaksājis valsts budžetā. To esmu skaidrojis arī Korupcijas novēršanas un apkarošana birojā. Faktiski dzīvoju Latgalē, Preiļos, aptuveni 210 kilometru attālumā no Rīgas, - tātad tur arī deklarēts esmu. Katru nedēļu ierodos darbā Saeimā un strādāju trīs četras dienas. Un gribu teikt, ka ne man, ne maniem ģimenes locekļiem Rīgā nepieder dzīvojamā platība, tāpēc dzīvoklis tiek īrēts. Jautājumā par īrētā dzīvokļa... 2019. gada un 2020. gada... septiņu mēnešu... nelikumīgu kompensācijas izmantošanu nepiekrītu KNAB viedoklim, jo esmu uzturējies gan īrētajā dzīvoklī, gan arī dzīvoklī... otrā dzīvoklī, ko īrē mans dēls par saviem līdzekļiem. Noteikumos par dzīvokļa īres kompensācijām nav norādīts, cik bieži vai cik ilgi man būtu jāuzturas konkrētajā dzīvoklī. Daudzi kolēģi var apliecināt, ka darba dienās esmu uzturējies, strādājis Saeimā, tātad... līdz ar to arī vairākas naktis nedēļā pavadu Rīgā, nevis braucu uz Preiļiem. Esmu gatavs sadarboties un sniegt skaidrojumus Ģenerālprokuratūrai, un, ja nepieciešams, aizstāvēt savu viedokli tiesā. Uzskatu, ka neesmu ļaunprātīgi vai ar viltu izmantojis valsts līdzekļus, kas paredzēti Saeimas deputātu kompensācijām, kuri dzīvo ārpus Rīgas. Kolēģi! Pats balsošu par izdošanu un aicinu jūs atbalstīt šo lēmuma projektu. Paldies.
Paldies. Vārds deputātei Lindai Liepiņai.
Ļoti cienījamā Saeimas priekšsēdētājas kundze! Kolēģi! Un Adamoviča kungs! Nu, paldies, Adamoviča kungs, par to, ko jūs sacījāt. Es neslēpšu - mani šis paziņojums, kuru es dzirdēju pirms pāris dienām, šis paziņojums par jūsu izdošanu, ļoti pārsteidza. Jūs, manuprāt, esat labs cilvēks, vismaz es to tā jūtu. Es neesmu iedziļinājusies jūsu politiskajā gājumā, un, protams, man var patikt, var nepatikt - tīri subjektīvi - tā partija, kuras intereses jūs pārstāvat šobrīd Saeimā, bet tas ir katra... kā saka, tas ir katra individuāls lēmums - ar ko būt vai ar ko nebūt kopā. Tas, ko es vēlos ar šo uzrunu atstāt laika grāmatā, ir, ka, manuprāt, šī ir vēl viena diezgan liela negodība, lai gan pēc likuma burta ir... nu, droši vien ir taisnība, ka jūs ir jāizdod kriminālvajāšanai. Bet kur ir tā negodība, manuprāt? Saeimā sēž daudz briesmīgāki cilvēki par jums, Adamoviča kungs, - arī ar tādu pašu mandātu kā jūs. Es neminēšu, nesaukšu nevienu šodien skaļi vārdā, nav īstais laiks un nav īstā diena. Es vēlu jums, Adamoviča kungs, izturību iziet cauri šim procesam. Es arī balsošu “par” jūs izdošanu, jo es uzskatu, ka ir jāpieņem taisnīgs lēmums - vai tā būs tiesa vai kāda cita institūcija... Ļoti iespējams, ka varbūt šī lieta izgaisīs kā daudzas citas, kurām, iespējams, nebūtu jāizgaist. Tātad es balsošu, Adamoviča kungs, “par” jūsu izdošanu. Es uzskatu, ka šis nav īsti godīgi... pēc tādiem nerakstītiem likumiem. Jūs mani saprotat. Un es domāju, ka saprot mani arī tie cilvēki, kuriem... kuri būtu jāizdod, kurus būtu bijis jāizdod jau sen un kuriem jau sen būtu jānoliek deputāta mandāts, un tas noteikti neesat jūs, Adamoviča kungs. Paldies.
Vārds deputātam Aldim Gobzemam.
Labdien, kolēģi! Manī mazliet ierunājās advokāts, neskatoties uz to, ka es esmu vispār pret kompensācijām, kas deputātiem tiek izmaksātas un piešķirtas. Un skaidrs, ka ir mūsu vidū arī tādi deputāti, kas, ļoti iespējams, to izmanto kaut kādos savtīgos nolūkos. Bet šeit ir viena cita... īstenībā - vairākas citas problēmas. Pirmā problēma. Lielā problēma, kur mēs redzam, ka visi šie balsojumi... tie ir formāli balsojumi par izdošanu. Principā šāda procedūra... tad mums ir jāpieņem likums un jāatsakās no izdošanas institūta kā tāda. Jo kāda jēga šādam institūtam, ja mēs vienmēr, visos gadījumos, balsojam - “izdot”? Deputāta imunitāte faktiski Latvijā nedarbojas, jo ir skaidri zināms, ka pēc jebkura procesa - pamatota vai nepamatota - deputāts tiks izdots. Pareizā kārtība būtu tāda, ka par noziegumiem, kas saistīti ar... Piemēram, ja ir nepārprotams noziegums attiecībā uz... teiksim, ja ir runa par cilvēka dzīvības apdraudējumu vai jau izdarītu slepkavību un citiem šāda veida noziegumiem. Es domāju, ka tur nav nekādu šaubu. Bet attiecībā uz strīdīgiem jautājumiem šis pasākums, manuprāt, ir pilnīgi... juridiski neloģisks. Tādēļ pirmām kārtām mums ir jāpārskata jautājums par deputātu izdošanas institūtu kā tādu. Šobrīd neeksistē... Līdz ar to tas... tas ir acīmredzot jāizslēdz no likuma, lai mums nav jāākstās ar šiem balsojumiem. Otrā lieta. Es domāju, ka ir jāatsakās no visām deputātu kompensācijām par telefoniem, par dzīvošanu, par degvielu un visu pārējo, lai nav kā deputātam Butānam - jāprasa 40 eiro (pie savas trīs tūkstoš eiro algas!) kompensācija autobusam. Un tādā garā. Jo tad var rasties dažādas problēmas. Un tas jārisina ļoti vienkārši. Nepopulāri teikšu, bet pareizi: deputātiem vienkārši jānosaka attiecīgi lielāks atalgojums. Ļoti iespējams, ir jābūt mazākam skaitam deputātu; mums nevajag 100 deputātus, mēs pilnīgi mierīgi varētu iztikt ar stipri mazāku skaitu deputātu, bet ar lielāku atalgojumu. Tad arī kvalitatīvāks Saeimas sastāvs veidotos un nebūtu nekādu kompensāciju. Tad arī nebūtu mums jāizskata šāds jautājums, kādu izskatām šodien. Tā ir otrā lieta. Trešā lieta. Skaidrs, ka nu nav svarīgi, vai Adamoviča kungs ir labs vai slikts cilvēks. Labs cilvēks - tā vēl nav profesija. Balso viņš tajā partijā, kas balso pret tautas interesēm, un balso tajos balsojumos tā, bet tas noteikti nav iemesls balsot “par”... Es negribu aizstāvēt Adamoviča kungu, bet vienlaikus es gribu teikt, ka situācija ir pietiekami strīdīga no juridiskā viedokļa. Pirmšķietami strīdīga no juridiskā viedokļa! Un skaidrs, ka, visticamāk, izdodot Adamoviča kungs arī tiks notiesāts. Bet tas, ko mums tomēr vajadzētu darīt, - mums nevajadzētu visos balsojumos vienbalsīgi balsot vienmēr “par” izdošanu, bet izdiskutēt potenciāli esošā nozieguma... tā apvainojuma struktūru un diskutēt par to, vai šis ir pamats vai nav pamats, jo kriminālprocesa ierosināšanu var izmanot arī ļaunprātīgos nolūkos, lai noņemtu kādu deputātu no trases. Neatkarīgi no pozīcijas vai opozīcijas. Tā ir izdošanas institūta galvenā būtība - kā aizsargāt deputātu, ja pret viņu tiek izmantots šāda tipa instruments, lai apzināti noņemtu kādu deputātu no trases. Es nezinu, vai šis ir tas gadījums, bet tas būtu daudz svarīgāk - lemt, nevis diskutēt, vai šeit konkrēti bija vai nebija pārkāpums. Paldies.
Vārds deputātei Karinai Sprūdei.
Labrīt, godātie kolēģi! Cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Es gribētu pievērst uzmanību tam, ka šis cilvēks ir no Latgales. Un kas viņam būtu jādara, lai pilnībā pildītu savus darbus Saeimā? Labi, Adamoviča kungam ir pieauguši bērni, bet, ja viņam būtu mazi bērni, viņam būtu pilnībā jāmaina savs dzīvesveids... ne tikai dzīvesveids, bet arī dzīvesvieta, jāatrod bērnudārzi, jāatrod skolas, jāmaina visa sava dzīve. Ja ir otra pusīte, tad jāatrod viņai darbs. Es tā domāju... tā, kā te līdzīgi... kā teica Aldis Gobzems... šodien mēs izpildām tikai formalitāti un... automātiski izdodam visus deputātus. Es domāju, šodien vajag tiešām parādīt, ka tā nav formalitāte; ka mēs neaiziesim galējībās... un balsosim, vienu pēc otra izdodot... neiedziļinoties vispār būtībā un tajā, kas notiek vispār Saeimā. Es domāju, šis gadījums... mēs to varētu atrisināt savā iekšējā... Saeimas administrācijā. Cilvēks jau teica, ka viņš ir atmaksājis. Un, kā viņš tur dzīvoja, vai bērns dzīvoja vai viņš dzīvoja, - tā nav mūsu darīšana. Mēs nevaram apšaubīt, ka viņš ir no Preiļiem. Es saprotu. Ja būtu tāds gadījums, kāds mums bija iepriekšējos gados, - ka tur kaut kāds deputāts lēja benzīnu traktorā... Bet mēs neapšaubām, ka viņš ir no Latgales un šīs kompensācijas viņam pienākas. Varbūt dosim kaut kādu nelielu brīvību, lai cilvēks pats varētu risināt savas saimnieciskās lietas - kā viņš tērēs, kā viņam vieglāk organizēt savu ikdienu un izmantot šo kompensāciju! Es aicinu šodien balsot “pret” izdošanu... Alda Adamoviča. Paldies.
Vārds deputātam Aldim Gobzemam otro reizi.
Jā... Es gribētu papildināt to, ko teica Karina Sprūde. Es pats nebalsoju e‑Saeimā, tāpēc ka uzskatu par antikonstitucionālu šo platformu, bet citus deputātus, kas balso, es aicinātu balsot “pret”. Jūs zināt manu attieksmi pret VIENOTĪBU. Es esmu ļoti daudz kritizējis VIENOTĪBU, bet tagad es aicinātu balsot “pret”- tieši tā iemesla dēļ, ka cilvēkam var būt dažādas dzīves situācijas. Mēs nezinām. Piemēram, var būt kaut vai tāda elementāra lieta, ka cilvēkam, nezinu, rodas jauna mīlestība. Nu viņš tur paliek pie jaunās mīlestības... vai vēl kaut kas. Tas jau nav noziegums. Šeit neviens neapšauba to, ka netiek melots; to, ka cilvēks reāli dzīvo Latgalē. Un tas, ka viņš organizē savu dzīvi tā, kā viņš to organizē, - nu, tas ir juridiski ļoti strīdīgs jautājums. Ļoti, ļoti strīdīgs jautājums! Iespējams, ka tur ir pārkāpums, iespējams, ka nav. Bet man liekas, ka tomēr mums vajadzētu nodalīt jautājumus, kuri ir ļoti sarežģīti, juridiski... un kur ir, piemēram, slepkavība, izvarošana, laupīšana... un tādā garā. Tomēr vajadzētu nodalīt divas dažādas lietas. Citādi šim deputāta imunitātes un izdošanas, neizdošanas jautājumam ir formāls raksturs - pilnīgi bezjēdzīga norma, pilnīgi bezjēdzīgi laiks tiek tērēts, par to runājot. Tad grozām likumu un nebalsojam nevienā gadījumā! Tad deputātiem nav vispār nekādas imunitātes, un viss, jo tā imunitāte ir fikcija šobrīd. Es aicinu balsot “pret”, neskatoties uz to, ka Adamoviča kungs ir VIENOTĪBĀ. Paldies.
Vārds deputātei Lindai Liepiņai otro reizi.
Ļoti cienījamā Saeimas priekšsēdētājas kundze! Adamoviča kungs! Kolēģi deputāti! Nu, šis būs lielisks piemērs tam, ka dzīve vispār mēdz būt tā kā amerikāņu kalniņi. Es tikko mainīju savu viedokli. Es varu arī pamatot, kādēļ, - es vienkārši ieklausījās savos kolēģos - gan Aldī, gan Karinā. Nu kaut kāds... Kaut kas maģisks te tikko notika! Man salikās, teiksim, apmēram tā. Es esmu bijusi par izdošanām līdz šim, jo acīmredzot tie cilvēki, par kuriem ir ierosinātas lietas, piemēram, Artuss Kaimiņš, Atis Zakatistovs, Juris Jurašs, - nu, tie, manuprāt, būtu tādi izdodami cilvēki. Tādēļ es arī... Tādēļ es arī droši vien... domājot par šiem trīs kungiem... Domāju, ka varbūt par to izdošanu... tā kā būtu jābalso “par”, bet... nu, Adamoviča kungu es negribētu likt vienā kastītē ar pieminētajiem personāžiem. Līdz ar to es arī aicinu deputātus balsot “pret”. Jā, jo... nu, precīzi... pret... nu, pret mani pašu savulaik trīs reizes tika ierosināta viena un tā pati lieta, uzburta ne no kā, no vienkārši kaut kādas ainiņas par to, ka deputāte Linda Liepiņa nezina, ko runā... Dažreiz tā mēdz būt. Bet tajā reizē ļoti skaidri sapratu - KNAB var ierosināt, atcelt... ierosināt, atcelt... ierosināt, atcelt... Līdz ar to tiešām aicināšu deputātus balsot “pret”. Un, Adamoviča kungs, jūs droši vien arī pats, manuprāt... nu, tas tikai mans tāds draudzīgs ieteikums... arī pats varat balsot “pret”. Jūs taču zināt, kas ir labi, kas - slikti. Un arī Karinai taisnība... par to, ko viņa teica. Jūs diezgan tālu dzīvojat, un, kamēr nav deputātiem tādas algas, lai jūs varētu atļauties visu savu ģimeni pārcelt uz pilsētu, kurā jūs strādājat, kāpēc jums neizmantot kompensācijas? Paldies par uzmanību. Aicinu balsot “pret”.
Paldies. Debates slēdzu. Vai komisijas vārdā ir kas piebilstams, skaidrojams? (Pauze.) Acīmredzot komisijas vārdā Kursītes-Pakules kundze neko nevēlas piebilst. Kolēģi, balsosim. Lūdzu zvanu! Balsosim par lēmuma projektu “Par piekrišanu kriminālvajāšanas uzsākšanai pret 13. Saeimas deputātu Aldi Adamoviču”! Lūdzu, balsosim! Par - 70, pret - 4, atturas - 1. Lēmums pieņemts. Vēl deputātu klātbūtnes reģistrācija. Tā sekmīgi noslēgusies. Godātie kolēģi! Darbu turpināsim pēc 15 minūtēm, tas nozīmē - pulksten 10.05. 8. oktobra otro ārkārtas sēdi slēdzu.