Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Pričenjam 2. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi 49. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje kolegice in kolegi: gospod Roman Jakič, gospa Lidija Majnik, gospod AleksanderMerlo in gospod Bogomir Vnučec. Ugotovimo navzočnost v dvorani! [[51 poslank in poslancev.]] Zbor je sklepčen in lahko odloča. Na to sejo sem povabil predstavnike vlade Republike Slovenije in vse skupaj lepo pozdravljam. Pred določitvijo dnevnega reda te seje bomo opravili še postopek sprejema zapisnikov 3. in 4. izredne seje državnega zbora. Zapisnika sta na vpogled v računalniški mreži. Ali kdo od spoštovanih kolegic in kolegov zahteva spremembo ali dopolnitev oziroma ima kakšno drugo pripombo k zapisnikoma? Ugotavljam, da k zapisniku 3. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije ni pripomb. Prehajamo na odločanje o sprejemu zapisnika. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[58 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ker k zapisniku 4. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije ni bilo pripomb, prehajamo tudi na odločanje o sprejemu tega zapisnika. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[59 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zapisnik 4. izredne seje državnega zbora sprejet. Prehajamo na določitev dnevnega reda 2. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 18. januarja 2001. leta. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Prehajamo na predloge za umik točk z dnevnega reda. Vlada predlaga, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o referendumu in o ljudski iniciativi. Želi predlagatelj umika besedo? Ugotavljam, da ne. Predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. [[Ne želi nihče.]] Želi predlagatelj besedo sedaj, ob koncu? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Prisotnost! [[70 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlog za umik točke z dnevnega reda sprejet. Prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Predlogov za širitev nismo prejeli. Želi kdo v zvezi s tem besedo? Prosim, kolega Sašo Peče.
Prej ste me spregledali pri umikih.
Prosim!
Zato predlagam v imenu Slovenske nacionalne stranke, da z današnje seje, torej z 2. seje državnega zbora [[...]]
Kolega Peče, ste tako prijazni in lahko vstanete, prosim!
Da z 2. seje državnega zbora umaknemo 11. točko - predlog zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih. Predlog utemeljujemo s tem, da še niso dani vsi pogoji, ki bi omogočili tako hitro zapiranje, kot jih predvideva ta zakon. Prosim, če daste predlog na glasovanje. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo predlog kolega Pečeta. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Verjetno, glede na to, da ni bilo diskusije, predlagatelj ne želi še enkrat besede. Glasujemo o predlogu za umik zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih. Glasujemo. Prisotnost! [[73 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog kolega Pečeta za umik 11. točke ni bil sprejet. Prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Predlogov za širitev nisem prejel. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zato prehajamo na odločanje o predlogih za sprejem zakona po hitrem postopku. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o avtorskih in sorodnih pravicah in zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Predstavnik sekretariata za zakonodajo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[77 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o fitofarmacevtskih sredstvih; zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Prav tako ne.]] Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin - želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[80 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o veterinarstvu in zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo se do predloga še ni opredelilo. Želi besedo poročevalec? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Prav tako ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[80 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je bil predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o knjižničarstvu in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne.]] Matično delovno telo ne podpira sprejema predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? Prosim, predsednik, gospod Moge.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Vlada je vložila ta zakon v proceduro po normalnem postopku. Potem je vlada vložila v proceduro krovni zakon o kulturi, in ker je rekla, da je ta zakon povezan s krovnim zakonom o kulturi, je bil to eden razlogov, da bi ga sprejemali po hitrem postopku. Ker je pa vlada zdaj že dvakrat umaknila ta krovni zakon o kulturi in ni v postopku in je zakon o knjižničarstvu, o katerem bomo danes govorili, eden izmed osnovnih zakonov, ki podrobno urejajo organizacijo in financiranje knjižnic, posebej pa so tam zelo tesna razmerja med pristojnostmi lokalnih skupnosti in državo, je odbor predlagal državnemu zboru, da bi ga sprejeli po normalnem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želi nihče.]] Želi besedo vlada? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[80 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 67.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet, zato ga bomo obravnavali kot predlog zakona v prvi obravnavi. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o članstvu Republike Slovenije v razvojni banki Sveta Evrope in zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Sprašujem poročevalca, ali želi besedo. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Besedo imajo predstavniki poslanskih skupin. Ne želi nihče besede. Predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[82 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je bil predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti iz kredita, ki sta ga najela stanovanjski sklad Republike Slovenije in sklad za regionalni razvoj in ohranjanje slovenskega podeželja pri skladu Sveta Evrope za socialni razvoj za izvedbo programov pri popotresni obnovi in spodbujanju razvoja Posočja, in zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo predsednik? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? Prav tako ne. Predstavniki poslanskih skupin? Nihče. Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Ugotovimo prisotnost! [[84 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Skupina poslancev s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstveni dejavnosti in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik predlagateljev besedo? Prosim kolega Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gre za zelo pomemben zakon in za zelo pomembno materijo. Po eni strani gre za uskladitev vsega skupaj z zahtevami ustavnega sodišča, po drugi strani pa gre za vsaj do neke mere ureditev zadev, ki so popolnoma neurejene na tem področju. Upam, da bo sprejeta sugestija, da se sprejme ta zakon po skrajšanem postopku, in upam tudi, da bodo sprejeti amandmaji. Kajti vlada se je pravzaprav v veliki meri že odločila, da bo ta zakon rušila ne glede na karkoli, zaradi tega, ker je v koalicijski pogodbi napisano, da se mora zakon zrušiti. Upam, da bo prevladal zdrav razum, da bo prevladala tendenca in želja, da imamo v Republiki Sloveniji zadeve urejene in da imamo urejene tako, da omejujemo oziroma preprečujemo sivo ekonomijo. Če ne bomo sprejeli tega zakona tako, po skrajšanem postopku, kakor tudi amandmajev, proti katerim je vlada, bomo še naprej podpirali sivo ekonomijo in vedno bolj utrjevali prepričanje med slovensko populacijo, da si koalicijske stranke tudi iz segmenta sive ekonomije polnijo svoje mošnje in svoje žepe. Jaz ne bi želel, da to razmišljanje v slovenski državi prevlada. Vendar pa se mi zdi, da je to razmišljanje vedno bolj prisotno. Zato predlagam, da ta moj predlog izglasujemo in sprejmemo zakon po skrajšanem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jelinčič. Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? Prosim! Imate pravico nastopiti [[...]]
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsekakor matično delovno telo se je do tega opredelilo in podpira hitri postopek. Ne bi pa sedaj zadeve utemeljeval nadalje. Bomo ob obravnavi te točke. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Predlagatelj, želite še enkrat besedo, kolega Jelinčič? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Prisotnost! [[84 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog, da se sprejme navedeni zakon po hitrem postopku, sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogih za sprejem aktov po skrajšanem postopku. Poslanec mag. Andrej Vizjak je v obravnavo zboru predložil predlog sprememb in dopolnitev poslovnika državnega zbora Republike Slovenije in predlaga zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenegaakta po skrajšanem postopku soglaša. Želi predlagatelj akta besedo? [[Ne.]] Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne.]] Predstavnik vlade? Prav tako ne. Zaključujem razpravo in preden preidemo na glasovanje, opozarjam, da predlog za sprejem akta po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev ali poslank. Glasujemo o predlogu. Ugotovimo prisotnost! [[85 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o dopolnitvi zakona o železniškem prometu in predlaga zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? Zelo bomo hvaležni ministrom, če ne bodo klepetali, ko so navzoči v dvorani. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? Prav tako ne. Predstavniki poslanskih skupin. [[Ne.]] Zaključujem razpravo in preden preidemo tudi na to glasovanje, opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev in poslank. Glasujemo o predlogu. Ugotovimo navzočnost! [[85 prisotnih.]] [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Spoštovane kolegice in kolegi, prehajamo na glasovanje o predlogu dnevnega reda v celoti. Predlagam dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter sprejetimi spremembami in dopolnitvami. Prehajamo na odločanje o predlogu dnevnega reda in o njem tudi glasujemo. Ugotovimo prisotnost! Prosim, obrazložitev. Kolega Jelinčič, smo sredi glasovanja. Smo sredi glasovanja, kolega Jelinčič.
Ja, gospod predsednik, ali ne smem obrazložiti svojega glasu?
Smo sredi glasovanja, kolega Jelinčič.
Ja, držim roko pokonci, pa me nočete pogledati.
Samo da končamo glasovanje, potem bomo razčistili, ali sem prehitro dal na glasovanje ali ne. Sredi glasovanja ne morem dati besede nikomur.
Drugič bom glasnejši, gospod predsednik.
Kolega poslanec Jelinčič, morda sem dal predlog prehitro na glasovanje, in v kolikor je bila to moja napaka, bom predlagal, da ponovimo glasovanje. Če menite, da je vaša obrazložitev pomembna, potem bom to storil. Če pa ste tako prijazni, da tega ne storite, vam bom tudi hvaležen.
Gospod predsednik, hvala za obrazložitev, vendar pa je moja odločitev demokratična. Ni važno, ali je pomembna ali ne. Meni nihče ne sme kratiti možnosti, da obrazložim in odločam. Hvala.
Nikakor ne bi želel storiti tega, zato predlagam državnemu zboru, da ponovimo glasovanje. To bomo storili potem, ko bo kolega Jelinčič obrazložil svoj glas. Kolega Jelinčič, imate besedo.
Lepa hvala, gospod predsednik. Glasoval bom, tako jaz kot tudi celotna poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke bo glasovala "proti" temu dnevnemu redu, iz enega razloga, in sicer zaradi tega, ker je na dnevnem redu ostal predlog zakona o posebnih ukrepih nadzora prodajaln na cestnih mejnih prehodih, EPA 1072 /II. Namreč prepričani smo, da delamo sploh z obravnavanjem tega zakona izredno škodo Republiki Sloveniji. To škodo delamo zaradi tega, ker država ni pripravila ničesar, kar bi morala storiti, da bi lahko ta zakon obravnavali. Konec koncev država z obravnavo tega zakona krši tako pozitivno pravo kakor tudi ustavo Republike Slovenije. In ker sodimo, da ne smemo v državnem zboru podpirati kršenja ustave, navkljub temu, da ima koalicija dvotretjinsko oziroma še večjo večino, smo pač zahtevali, da se naš glas vsajsliši, če že odločati ne more. Mislim, da bi morali v tem primeru slediti drugim državam. Če ne drugim vsaj Češki, ki jo nekateri dajejo za zgled marsikje, kajti Češka bo obdržala brezcarinske prodajalne, kakor konec koncev jih imajo še vedno Avstrija, Grčija in še marsikatere druge države, samo preimenovali so njihov naziv. Skratka, še enkrat. Glasovali bomo "proti", ker sodimo, da s sprejemanjem tega zakona delamo protidržavne premike na gospodarskem področju. Glede na to, da v državi ne gre ravno najbolje na gospodarskem področju, mislim, da bi bilo smiselno, če bi to storili tudi drugi kolegi. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jelinčič. Predlagam, da ponovno glasujemo o dnevnem redu. Predlog dajem na glasovanje. Ugotavljamo prisotnost! [[85 poslancev in poslank.]] [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je dnevni red 2. redne seje sprejet. Spoštovane kolegice in kolegi! Na kolegiju predsednika državnega zbora smo se dogovorili za pravilo, da bomo vsakič, ko bo državni zbor določil dnevni red, pred točko, ki bo temu sledila, to so vprašanja poslank in poslancev, pri katerih najprej na prva tri opozicijska vprašanja odgovarja predsednik vlade, odredili polurni odmor. Prosim za točnost v dvorani. Nadaljujemo sejo točno ob 15.00 uri. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi, gostje na seji, gospod predsednik vlade! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA IN POBUDE POSLANK IN POSLANCEV. V poslovniškem roku enega dne pred sejo zbora smo prejeli pismene prijave poslanskih vprašanj in pobud. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj in pobud je določen v skladu z zadnjim odstavkom 23. člena poslovnika tako, da prva tri vprašanja oziroma pobude postavijo poslanci opozicije, nato pa poslanci iz različnih poslanskih skupin po vrstnem redu prijave. Poslanke in poslance opozarjam, da mora biti poslansko vprašanje kratko in postavljeno tako, da je njegova vsebina jasnorazvidna. Ustno zastavljeno vprašanje oziroma pobuda ne sme trajati več kot tri minute, ministrov odgovor pa ne več kot deset minut. Dopolnilno vprašanje poslanca ne sme trajati več kot dve minuti. Kot rečeno, na prva tri poslanska vprašanja bo odgovarjal predsednik vlade dr. Janez Drnovšek. Prvo poslansko vprašanje bo postavil kolega Zmago Jelinčič.
Hvala lepa. Sprašujem vlado Republike Slovenije, zakaj policistom še ni izplačala plač iz leta 1992, kajti podelila je policistom lastniške certifikate za razliko med izplačanimi plačami in neizplačanimi plačami v skladu s kolektivno pogodbo za negospodarske dejavnosti za čas od 1.1.1992 do 31.10.1992. S tem v zvezi, glede na to, da je bilo zbranih na policijskih upravah približno 54.000 ur -policija oziroma ministrstvo jih priznava 35 - in s tem v zvezi je zanimivo, da polovica tega denarja ni izplačana. Sprašujem vas: Ali je res, da je šla polovica tega denarja, teh denarnih sredstev za to, da so preselili ilegalne prebežnike iz Ljubljane v Vidonce, to se pravi, na račun opravljenih delovnih ur slovenskih državljanov? Policaji so slovenski državljani in mi dajemo denar za tujce. Sprašujem tudi: Ali je vlada Republike Slovenije seznanjena z zahtevkom policajev in ali je seznanjena tudi z zagroženimi ukrepi, da nameravajo tožiti državo zaradi neizplačila plač? Obenem me zanima: Zakaj ministrstvo za notranje zadeve namerno krši lastno zakonodajo glede prenosa neizplačanih denarnih sredstev, se pravi nadur, v naslednje leto? Prosil bi tudi, če lahko izvem oziroma izvemo za rok, v katerem bo izplačano celotno število opravljenih ur. In še eno vprašanje. Zanima me: Ali bo vlada Republike Slovenije zagotovila preprečitev uničenja zapisnika zaprte seje vlade, na kateri je le-ta obravnavala teroristično dejanje pripadnikov Morisa, ko so pod moj avtomobil leta 1993, 13. aprila, podtaknili eksplozivno sredstvo, ki je eksplodiralo in, morda na veselje marsikoga tu notri, ni povzročilo večje škode, tako da še zmeraj lahko postavljam poslanska vprašanja? Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jelinčič. Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec, gospod Jelinčič! Najbrž vas ne bo presenetilo, če bom rekel, da so to takšna vprašanja, na katera bo vlada zagotovila pisni odgovor. Pisni odgovor o podatkih oziroma izplačilih nadur plač in podobno. Meni ni znano, da bi obstajala kakšna povezava med odločitvijo o preselitvi beguncev in izplačilom nadur ali plač. Če lahko minister za notranje zadeve že danes kaj pove na to temo, bi prosil, da to stori. Sicer bomo pa predložili pismeni odgovor na vaša vprašanja. Kar se tiče zapisnika, o katerem ste govorili. Moram reči, da ne bi mogel tega komentirati, da pa je jasno, da vlada ni nikoli in nikoli ne bo uničevala nobenih zapisnikov svojih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje, kolega Jelinčič. Prosim!
Pravzaprav hvala lepa gospodu prvemu ministru za zagotovilo, da vlada ne bo uničevala zapisnikov. Kajti mislim, da bodo ti zapisniki igrali pomembno vlogo na sodišču, tako v Sloveniji, kakor pred evropsko javnostjo, v kolikor zadeve ne bodo v skladu s pozitivnim pravom in pa v skladu z ustavo Republike Slovenije zagotovljene tukaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade, minister za notranje zadeve želi besedo. Če se vi s tem strinjate? [[Ne.]] Želite vi dodati kaj, gospod predsednik vlade? Prosim!
Ne, dodal bi samo to, da sicer ne vem, za katero sejo vlade naj bi šlo, primer s tem zapisnikom. Tega ne bi mogel komentirati. Nastalo pa, kot sem dejal, bomo odgovorili pisno.
Hvala lepa, gospod predsednik. Drugo vprašanje vam bo zastavil kolega Janez Janša. Prosim!
Spoštovani predsednik vlade, spoštovani gospodje in gospe ministrice in ministri, spoštovani kolegice in kolegi! Generalni sekretar vlade, gospod Mirko Bandelj je v začetku decembra lanskega leta poslal akt oziroma dopis vsem ministrstvom in vladnim službam, v katerem je naročil vsem predstojnikom, naj izdelajo seznam vseh imenovanj višjih upravnih delavcev od 8. junija do novembra lanskega leta, v času, ko je svojo funkcijo opravljala Bajukova vlada. Naročilo se je nanašalo na izdelavo seznamov vseh imenovanj, ne glede na to, ali obstaja kakšen sum nepravilnosti ali ne, ampak je bilo enostavno naročilo za izdelavo seznamov vseh imenovanj v času prejšnje vlade. Ko so nekatera ministrstva te sezname poslala in je nastajal nek večji seznam v rokah gospoda Bandlja, v upravi mu pravijo Bandljev seznam, je gospod generalni sekretar zahteval še dodatne dokumente, med drugimi tudi fotokopije posebnih dokumentov, to se pravi delavskih knjižic vseh teh ljudi, spet brez kakšne obrazložitve, ali gre za imenovanja, ki bi bila lahko sporna, ampak za vsa imenovanja v času prejšnje vlade. Skratka, šlo je za politično zahtevo. Kadrovska služba vlade je hkrati izdelala navodila, ki jih je poslala ministrstvom in vladnim uradom. V teh navodilih pa naroča uradnikom v teh ministrstvih, na katere člene naj se sklicujejo, ko bodo zamenjavali višje upravne delavce, ki jih je postavljala prejšnja vlada. Hkrati je vlada, tokratna vlada, 8.12. na svoji 2. seji, 8.12.2000, pod točko 1.c sprejela tudi sklep, ki se glasi: "Ministri morajo do konca meseca decembra 2000 pripraviti program racionalizacije dela in ugotoviti število nepotrebnih delavcev v skladu z zakonom o delavcih v državnih organih." Na prvi pogled je to seveda hvale vredno dejanje, javnost ga lahko pozdravi, češ, gre za racionalizacijo državne uprave, vendar pa stvari niso tako potekale. V ministrstvih se izdelujejo seznami zaposlenih, kje so bili zaposleni v času prejšnje vlade, se pravi od junija do novembra lanskega leta. V končni posledici gre za izdelavo seznamov ljudi za odstrel, ki se izdelujejo na politični podlagi, ne glede na strokovne kriterije in ne glede na to, ali ljudje odgovarjajo zahtevam za delovna mesta.
Vaš čas je potekel, kolega Janša. Če lahko zaključite.
Ja. Sprašujem predsednika vlade, kaj bo storil za to, da se ta čistka v državni upravi na podlagi političnih kriterijev ustavi in da se preneha negativna politična lustracija.
Hvala lepa, kolega Janša. Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Gospod poslanec Janša! Ne bi mogel govoriti o konkretnih dopisih, ki jih je morda ali ne izdajal generalni sekretar vlade v zvezi s kadri. Je pa generalni sekretar dobil tudi pred kratkim z moje strani naročilo, da pripravi obsežnejšo oziroma bolj kompleksno analizo kadrovskih sprememb, ki so se zgodile v tem času, torej ob prevzemu naše vlade, z ozirom na številna vprašanja, ki so se pojavljala tako v državnem zboru kot v javnosti, češ da gre za prevelike zamenjave oziroma kadrovske čistke. Moj namen je torej predložiti tako državnemu zboru kot javnosti jasno sliko, koliko zamenjav je bilo opravljenih, iz kakšnih razlogov, in dati seveda ustrezne odgovore na vsa vprašanja. Naš namen ni bil in še vedno ni, da bi se izvajale kakršnekoli čistke, ampak seveda vsak minister na svojem področju sprejema ustrezne predloge, rešitve, vzpostavlja svoje kadrovske ekipe in pri tem seveda se ravna po, se mora ravnati v skladu s predpisi in v skladu z racionalnostjo. Da pa ne bi seveda govorili tako počez vedno, mislim, da bi bila takšna, pač neka kompleksna predstavitev in primerjava, torej tudi s prejšnjim obdobjem najbrž smiselna. Vsekakor pa je to eno vprašanje. Drugo vprašanje pa je resnično tudi racionalizacija dela v javni upravi. Ti dve vprašanji nista med sabo povezani, lahko se v kakšnih primerih to prepleta, vendar gre za dve seveda povsem različni stvari. V ministrstvih ponekod prihaja do, če tako rečemo, do viškov, tudi zaradi združitev ministrstev na primer, na nekaterih področjih prihaja do dodatnih potreb po kadrih, predvsem tistih, kjer imamo opravka s prioritetami v zvezi z Evropsko unijo. Tako da prvi namen racionalizacije je ugotoviti, kje imamo razpoložljive kadrovske potenciale ali celo viške in kje imamo primanjkljaje. V prvi fazi narediti to notranjo zamenjavo in razporeditev ljudi. In šele v drugi fazi, če bi obstajali viški, seveda v skladu s predpisi potem naprej postopati, ali pa če bodo pa ostajali primanjkljaji seveda kadrov, spet poskušati pridobiti oziroma rešiti tiste kadrovske vrzeli, ki bi na posameznih področjih še lahko obstajale. Mislim, da nam je vsem v interesu, predvsem pa meni kot predsedniku vlade, da stvari postavimo na svoje mesto, da damo jasne odgovore. Mislim, da ima vsaka vlada pravico seveda, da postavi neke svoje ekipe; to je storila prejšnja, vmesna vlada oziroma vlada gospoda Bajuka. V veliki meri je seveda to sprožilo oziroma jeto navezalo na to, da sedaj nekatere ekipe pač so bile dodatno, vsaj delno zamenjane, ker so pač prišli, je prišla nova vlada, novi ministri, z novimi pogledi, z novimi prioritetami, del pa je seveda normalnega kadrovanja, kar pač terjajo neki redni kadrovski postopki. Vendar mislim, da bo tudi državni zbor zainteresiran, da dobimo neko celovito analizo oziroma celovit pregled in da postavimo stvari na svoje mesto. Kot seveda, če gre za kot informacije, da gre kjerkoli za kakršnokoli delovanje izven predpisov, pa bomo seveda ukrepali že v sami vladi. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Kolega Janša želi zastaviti dodatno vprašanje. Prosim.
Hvala za ta delni odgovor. Seveda ne osporavam pravice vsake vlade, da postavi svoje ekipe in, kot ste lahko videli v prejšnjih mesecih, tega tudi nismo nikoli počeli. Sporno pa je to, da se delajo seznami, ne glede na to, ali je bilo kaj pri imenovanjih višjih upravnih delavcev - tu ne gre za politični nivo državne uprave - narobe ali ne, in da se to omejuje s termini, v katerih je delovala prejšnja vlada. To je jasno, da gre za izdelavo političnih seznamov. Racionalizacija v državni upravi je seveda potrebna, vendar pa ne samo racionalizacija med ljudmi, ki so bili zaposleni od junija do novembra v lanskem letu. Izdelujejo se pa seznami za te mesece, in temu ni možno reči racionalizacija, ampak čistka, in gre tudi za nivoje, ki nimajo nobene zveze s kakršnokoli politiko, od povsem navadnih fizičnih delavcev v ministrstvih do nižjih upravnih delavcev. Rad bi verjel, da gre tu za neko celovito analizo, kot pravite, gospod predsednik vlade, vendar očitno vaš generalni sekretar vlade ne misli tako. Kajti ljudje so v zadnjih dneh že prejeli odločbe, še posebej nekateri državni podsekretarji, ki so bili imenovani v prejšnjem mandatu, in to z obrazložitvijo, da so bili imenovani brez javnega razpisa. Možno je, da je bilo pri imenovanju nekaterih kaj spornega, tudi to, da so bili imenovani brez javnega razpisa. Vendar, če je prišlo do tega, to ni krivda tistih, ki so bili imenovani, pač pa je krivda organa, in zaradi tega ne morejo izgubiti delovnega razmerja. To je eno. Drugo pa, kolikor smo preverjali to že v prejšnjem mandatu, praktično noben državni podsekretar v zadnjih osmih letih, pa jih je bilo imenovanih, mislim, da okoli 600, ni bil imenovan na podlagi javnega razpisa ali pa zelo malo. In zdaj dobivajo odločbe o razrešitvi samo tisti, ki so bili imenovani brez javnega razpisa v zadnjih mesecih lanskega leta. To pa seveda ni spoštovanje zakona, ampak je kaj drugega.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade, želite odgovoriti na dodatno vprašanje? Prosim, imate besedo.
No, mislim, da bo na ta vprašanja lahko odgovoril takšen celovit pregled, pa da vidimo. Tudi sam bi rad videl informacijo, koliko je menjala kadrov prejšnja vlada in koliko jih je menjala ta. In potem bodo seveda ocene lažje, da je šlo, ali je šlo kdaj za kakšno kadrovsko čistko ali ne. Čeprav je seveda ta pojem zelo relativen; običajno se res pri zamenjavah vlad ali administracij povsod v svetu dogajajo tudi ustrezne zamenjave v ekipah. To se v tem trenutku dogaja tudi na primer v ameriški administraciji v precej velikem obsegu. Dejal sem že pred časom, ko je prejšnja vlada izvajala svoje zamenjave, da se čudim pravzaprav temu, da so tako obsežne, zato ker je tako blizu konec mandata. V tem primeru pa seveda gre za delo, za nov mandat za štiri leta, in normalno je, da se vzpostavljajo neke ekipe, s katerimi mora vlada, morajo ministri izpeljati tiste prioritete, ki so jih postavili, ki so jih postavili ljudem, volivcem in za katere so ljudje tudi glasovali. Sedaj moramo seveda z vso odgovornostjo to izvesti. Vsekakor pa insistiram in bo morala biti narejena primerjava, seveda, ocena korektnosti postopkov, tako prejšnje vlade kot tudi sedanje, pri izpeljavi kadrovskih postopkov. Morda bo celotna ta diskusija pripeljala k temu, da bomo tudi v naši državi postavili neke norme, kaj je pravzaprav normalno kadrovanje, tudi ob zamenjavah, recimo vlad, ob mandatih, in kaj je pravzaprav nekaj, kar je pretirano preko tega. Tako, da skušajmo oboji dati prispevek k temu, da se pač vzpostavijo neke norme normalnosti na tem področju tudi v naši državi. Ko bomo napravili, ko bom dobil takšno oceno, takšne podatke, vam jih bom seveda posredoval. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Tretje vprašanje [[...]]Prosim? Ni, ni proceduralnih vprašanj. Kolega Janša, ni proceduralnih vprašanj pri tej točki dnevnega reda.
Je. V skladu s poslovnikom naša poslanska skupina zahteva, da se o tem vprašanju opravi razprava.
Na podlagi katerega člena to predlagate, kolega? Na zahtevo najmanj desetih poslancev ali poslanske skupine - prosim, če izklopite mobitel v dvorani - se v državnem zboru opravi razprava o odgovoru vlade. Prehajamo na razpravo o odgovoru vlade na poslansko vprašanje poslanca kolega Janeza Janše. Besedo dajem predstavniku predlagatelja zahteve. Do petnajst minut ima časa. Prosim!
Torej, kot že rečeno prej, mi ne osporavamo ne tej ne kakšni drugi vladi, da postavi svojo ekipo. Tisto, kar je sporno v tem ravnanju, predvsem generalnega sekretarja vlade, je to, da gre do te menjave in predvsem menjave, ki so bile že izvedene, predvsem pa menjave, ki se še pripravljajo na osnovi seznamov, ki obstajajo in so dejstvo, materialno dejstvo, da gre za poseg v državno upravo, tisti nivo, ki ni političen, in da se zamenjave opravljajo brez upoštevanja kakršnihkoli strokovnih kriterijev. Kot že rečeno, vlada, v kateri je bila vedno liberalna demokracija in gospod Drnovšek tudi vedno predsednik, od leta 1992 naprej, je imenovala nekaj 100 državnih sekretarjev brez javnega razpisa. V zadnjih dneh je nekaj državnih sekretarjev, to je tudi že dejstvo - ne govorim o tem, kaj bo, ampak o tem, kaj je bilo - imam tudi odločbe tukaj, ki so bili imenovani v mandat prejšnje vlade, dobilo odločbo, da so razrešeni zato, ker so bili imenovani brez javnega razpisa. Ravnanje je seveda napačno. Če se bo vlada postavila na stališče, da se razrešijo vsi višji upravni delavci, ki so bili imenovani brez javnega razpisa, potem jih mora razrešitinekaj tisoč. Nikakor ne more ta kriterij omejiti samo na mandat šestih mesecev prejšnje vlade. To je popolnoma jasno. Drugi del vprašanja, ki se je nanašal na običajno zaposlovanje v času mandata prejšnje vlade, ki je bil zelo kratek, seveda ne zadeva političnega nivoja. Zadeva v mnogih primerih zaposlitev ljudi, ki so bili v postopkih tudi že prej, se pravi, preden je nastopila svoj mandat Bajukova vlada, tukaj je tekla normalna kontinuiteta, nihče ni bil v tem postopku prekinjen in vse se je odvijalo vokviru kvot, ki jih je v glavnem že določila tudi prejšnja vlada. Se pravi, ne vlada, ki je nastopila svoj mandat junija, ampak tista, ki je svoj mandat opravljala prej. Nobenih pravil tukaj nismo spreminjali, razen pri ministrstvu za notranje zadeve, kjer je šlo za dodatne zaposlitve zaradi vzpostavljanja schengenske meje, pa je bil tudi tukaj načelni sklep sprejet že prej. Opravičevanje vseh teh ukrepov, predvsem pa izdelave teh seznamov s tem, da gre pač za to, da je prišla nova garnitura, ki zdaj postavlja svoje ljudi, v tem primeru ne vzdrži, v tem primeru ne vzdrži. Zagotovo je tudi vlada v prejšnjem mandatu, naša vlada, Bajukova vlada, kakorkoli, vlada, v kateri smo bili tudi mi, opravila vrsto političnih imenovanj, tudi nekatera, ki so bila v javnosti sprejeta z zelo veliko skepso in so tudi v takratni koaliciji vzbudila velike pomisleke. Ampak zanimivo, vlada, ki je zdaj na oblasti, ravno teh ljudi pa ni razrešila. Tista imenovanja, ki so bila najbolj politična, še vedno veljajo, ker je pač stranka, iz katere so bili ti ljudje tudi v tej vladni koaliciji, čisti se pa po 3., 4. ali 5. nivoju državne uprave, kjer ni bilo nobenih političnih imenovanj in so vsi ali pa vsaj 99% tistih, ki so bili imenovani ali zaposleni, seveda morali izpolnjevati vse kriterije. No, in še to. Ta vlada, ki je sedaj, ki ima sedaj v rokah vso izvršilno oblast, je samo na dveh sejah vlade izvedla več kadrovskih zamenjav kot Bajukova vlada v vseh mesecih svojega vladanja, po številu in po obsegu. Toliko o tistih, ki so pisali o čistkah takrat, zdaj pa govorijo o nujni racionalizaciji v državni upravi. Jaz verjamem, da je marsikaj od tega, o čemer sem govoril, bilo narejeno tudi mimo sklepov vlade, zagotovo pa tukaj ni šlo za samovoljo ministrstev. Razpolagamo pač z dopisi, ki jih je pisal generalni sekretar vlade ministrstvom. Ne gre za nobeno zaupno pošto, vendar pa je ta pošta sporna, ker uveljavlja politične kriterije za delo v državni upravi. Uveljavlja nekaj, kar je bilo včasih. Verjamem tudi, da predsednik vlade za vseto ni vedel, da gre morda tudi za malo pretirano gorečnost generalnega sekretarja vlade, ki je to že bil, ki je bil tudi minister za notranje zadeve, pa je ta položaj v prejšnjem mandatu izgubil in je morda malo megle na očeh, ko gre za racionalna dejstva in za spoštovanje zakonov. Mislim pa, da učinkovite in profesionalne državne uprave na tak način v Sloveniji nikoli ne bomo imeli, da je dovolj problemov, ki jih vsi priznavamo, okrog katerih bo moral tudi ta državni zbor sprejeti vrsto ukrepov. Ne nazadnje je pred nami tudi od Bruslja zahtevana reforma državne uprave in bi bilo dobro, da se generalni sekretar vlade in vsi ostali, ki so zadolženi za to, ukvarjajo s tem, ne pa s političnimi čistkami. Ko bo enkrat to na dnevnem redu, ko se bodo ukvarjali s tem, bodo imeli tudi veliko podporo opozicije, tudi ko bo šlo za racionalizacijo državne uprave, vendar pa mora biti ta izvedena na podlagi strokovnih kriterijev, ne pa na podlagi tega, kdo je naš in kdo ni naš, kdo je bil imenovan ali zaposlen v času ene ali v času druge vlade. Tako da izdelava teh seznamov, ki jih je zahteval generalni sekretar vlade, je, ne samo moralno, ampak tudi zakonsko sporna. V nobenem zakonu ni pravne podlage za to, da generalni sekretar zahteva izdelavo takšnih seznamov, in še manj je kjerkoli pravna podlaga za to, da se naknadno zahteva, da se kot priloga teh seznamov pojavljajo tudi fotokopije osebnih dokumentov ljudi. Zelo zanimivo je tudi to, da se recimo drugače zelo glasen sindikat delavcev v državni upravi tokrat nič ne oglasi, ob vsaki drugi malenkosti ima tiskovne konference in protestira, zdaj pa je očitno prišlo do nekega dogovora in očitno tudi ta sindikat obvladuje ista politika, ki ima glavno besedo tudi v vladni koaliciji. Torej jaz še enkrat apeliram na predsednika vlade, za katerega verjamem, da s podrobnostmi in s temi odločbami ni seznanjen, da se poglobi v to zadevo, ne takrat, ko naj bi nastala neka analiza, ampak zdaj, ko nastajajo konkretne posledice, ker ljudje dobivajo odločbe in seveda s temi odločbami isto uro odhajajo k odvetnikom in na sodišča. Končna posledica bo, da zagotovo, toliko se že spoznamo na pravo, da bodo te odločbe razveljavljene in davkoplačevalci bodo za nazaj plačevali finančne posledice takšnega ravnanja. Hvala.
Hvala lepa. Predstavnik vlade? Prosim, gospod predsednik.
Ker je ta razprava že danes, predlagam, da generalni sekretar vlade odgovori na ta vprašanja na podlagi dokumentacije in pa seveda številk, s katerimi že razpolaga. Mislim, da bo s tem danih lahko že precej odgovorov. Sam bi pa samo to dejal, da kot predsednik vlade nimam vtisa, da bi to vlado kdo kaj bolj prijazno obravnaval, ne v medijih ne s strani sindikatov, kot pa prejšnjo vlado. Čeprav tudi ta vlada, seveda, še niti slučajno ni izpolnila prvih sto dni svojega delovanja, tako da vsaj, vsekakor, v tej točki se, vsaj jaz, nekako ne bi mogel strinjati. Prosim, če lahko generalni sekretar.
Prosim, generalni sekretar vlade ima besedo. V skladu z 29. členom poslovnika ima vlada petnajst minut časa na razpolago, da odgovori na prvih petnajst minut predlagatelja razprave. Prosim!
Hvala lepa in lepo pozdravljeni. Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz moram reči, da večino tega, kar je poslanec Janša razlagal, tako v samem vprašanju kot tudi v obrazložitvi k razpravi, ne drži. Najprej bi seveda začel z zapisniki, da sem jih baje pisal okrog in naj bi vsebovali politične kriterije za priprave nekih spiskov, zamenjav in podobno. Moram reči, da seveda nič od tega ne drži. Bom raje izkoristil poslansko vprašanje gospoda Jelinčiča, zadnje, ki ga skrbi usoda dokumentacije vlade. Jaz moram reči, da tudi mene skrbi usoda dokumentacije in ena od nalog generalnega sekretarja prav gotovo je, da zagotavlja, da se vse delo vlade, vladnih služb tudi ustrezno dokumentira, arhivira in seveda spravi tudi za kasnejšo uporabo na ustrezne medije. Samo zaradi tega sem pisal pismo vsem predstojnikom in ministrom. Prejšnja vlada je delala nekaj, kar meni nikakor ni bilo razumljivo. Za seboj ni puščala dokumentacije. Recimo, pri kadrovskih zadevah je to bilo še posebej očitno. V kadrovski službi vlade enostavno ni dokumentacije za kar lepo število kadrovskih sprememb, imenovanj, menjav, ki so bile izvršene. Ta dopis ni tako dolg, lahko ga tudi preberem in boste sami ugotovili, kje je tukaj kakršnakoli podlaga za politične kriterije ali pa za spiske, ki naj bi služili za čistke. V obdobju med 8.6. in 30.11., ko je opravljala mandat vlada dr. Andreja Bajuka, je imenovala višje upravne delavce. Pri tem so bila nekatera imenovanja opravljena brez upoštevanja ustaljenega postopka, ki poteka od predloga predstojnika prek kadrovske službe vlade Republike Slovenije do predhodne obravnave na komisiji za kadrovske in administrativne zadeve in končno do odločitve na vladi Republike Slovenije. Ne da bi se na tem mestu spuščal v razloge za tako ravnanje, ugotavljam, da kadrovska služba vlade Republike Slovenije nima vse dokumentacije, ki je podlaga za imenovanje višjega upravnega delavca. Iz tega razloga, kot tudi zaradi jasne slike o opravljenih imenovanjih, ki jo zahteva javnost, menim, da je treba manjkajočo dokumentacijo dopolniti. Zato vas vljudno prosim, da za vse višje upravne delavce, ki so bili imenovani v tem obdobju, zberete dokumentacijo, ki se nanaša na postopek njihove izbire in imenovanja. S tem je mišljena dokumentacija, ki zajema postopek od objave prostega delovnega mesta do izdaje sklepa o izbiri, ter dokumentacija, ki jo je predložil izbrani kandidat iniz katere je razvidno izpolnjevanje pogojev za imenovanje. Za višje upravne delavce, ki so napredovali znotraj organa ali službe, pa predložite dokumentacijo, iz katere je razvidno izpolnjevanje pogojev za imenovanje in razporeditev na delovno mesto. Vljudno vas prosim, da fotokopijo navedene dokumentacije pošljete kadrovski službi vladi," pa še rok je postavljen. "S tako zbranim gradivom želim le zagotoviti pomoč kadrovski službi vlade pri ažuriranju arhiva ter dobiti jasno sliko o imenovanjih, ki so zaradi nepopolnih podatkov predmet številnih medijskih nesporazumov." Ne vem, če kdo drug vidi tu politični kriterij, sam ga ne. Moram pa reči, da ta problem se je spolitiziral v javnosti in zato tudi mi v začetku nismo mogli dajati pravih podatkov o številu zaposlovanj za časa Bajukove vlade, čeprav je javnost to terjala, zato so se tudi pojavljale različne številke. Mi kot vlada smo bili pa dejansko brez dokumentacije, da bi lahko sploh dali jasno sliko. Danes je slika jasna, kolikor seveda so bili ministriin predstojniki vladnih služb kooperativni in so odgovorili na to zaprosilo. Danes je jasno, da se je v obdobju Bajukove vlade zaposlilo v državni upravi 930 ljudi, in jasno je tudi, da smo v času nove vlade od 1. decembra naprej zaposlili še 108 ljudi, še dodatnih 108, od katerih je večina imela že sklepe o izbiri, ki je bila opravljena v času prejšnje vlade, in seveda s tem tudi pravico do zaposlitve in smo jih tudi zaposlili. Lahko morda podam za ilustracijo še podatek o kadrovski strukturi zaposlovanj. Če je za Drnovškovo vlado, recimo, v lanskem letu od 1.1. do 1.6. bilo značilno, da je na podlagi proračuna in plana zaposlovanja zaposlila 318 ljudi, moram povedati, da je večina teh, 77,3%, bilo zaposlenih ljudi z visoko izobrazbo na točno določenih prioritetah, ki jih je parlament, ko je proračun sprejel, v bistvu tudi akceptiral; šlo je predvsem za Evropo in za vse te zaposlitve so bila tudi zagotovljena finančna sredstva v proračunu. V času med 1.6. in 1.12. je vlada zaposlila - pa bom tudi tokrat odštel policiste in vojake, kot sem jih tudi v prejšnjem primeru, da bo metodologija ista - 430 ljudi, od tega jih je bilo samo 180 z visoko izobrazbo ali 41,7%. Tudi po prevzemu vlade 1. decembra so se v ministrstvih pojavila različna vprašanja, kaj narediti z ljudmi, ki ne izpolnjujejo ustreznih kvalifikacij, kako se obnašati do njih. V zvezi s tem je dejansko kadrovska služba vlade pripravila pregled sistema, predpisov, ki veljajo, in na kakšen način se lahko reagira v takih primerih. Tu je bila pač predlagana oziroma nakazana paleta možnosti, od obnove postopka do izpodbijanja odločbe o imenovanju v upravnem sporu, pa do razrešitve zaradi prenehanja delovnega razmerja - zakonita informacija, ki je samo povzela predpise in je služila kot pripomoček ministrom, da se odločajo, ko prevzemajo naloge in ko v bistvu postavljajo organizacijo na način, da bodo kot ministri in ministrstva lahko funkcionirali. Na osnovi te informacije se je nekaj ministrov dejansko odločilo, da bo ponekod predlagalo izredna pravna sredstva, v tem primeru obnova postopka. Res so trije ljudje, mislim, da iz ministrstva za delo, že dobili odločbo o razrešitvi oziroma o odpravi sklepa, s katerim so bili imenovani za državne podsekretarje, ker ta imenovanja niso bila opravljena na podlagi javnega razpisa. Ni res, da bi za vse državne podsekretarje in vedno zakon terjal razpis. Ni, razpis je potreben za zaposlitev v državni upravi, praviloma pa ljudje zaposleni v državni upravi pridejo do naziva državnega podsekretarja na osnovi neke hierarhije in na osnovi neke delovne dobe in izkušenj in kvalitet, ki jih pokažejo v času zaposlitve v državni upravi. To je normalno napredovanje, kjer seveda ni potreben razpis. Pa tudi sicer predpis, ki bi veleval razpise, ni kakšnega zelo starega datuma. Tako veliko teh ljudi, ki že imate nazive, je seveda bilo zaposlenih v državni upravi, preden so začeli veljati razpisi. Skratka, tudi pri tem navodilu in pri paleti možnosti, ki so jih ministri zbrali, je bil opravljen zelo, bi rekel, selektiven pristop. Samo tam, kjer je dejansko povsem eksaktno bil kršen zakon, so ministri predlagali odpravo odločbe. Kolikor bodo ljudi potrebovali za ta delovna mesta, bodo šli v razpis, pri čemer tudi državni podsekretarji, ki so bili na ta način razrešeni, ker so bili nezakonito seveda imenovani, imajo pač možnost, da se na razpis prijavijo. Mislim, da bo takih primerov še nekaj. Mislim, da imam tudi že tovrstni predlog ministrice za gospodarstvo, pa najbrž bo še kakšen prišel, nikakor pa ni nikakršnega spiska, ki bi se delal zato, da bi izvajali čistke. Še nekaj statistike. Najprej mogoče, ker se toliko govori o političnih kriterijih, o tem, kaj je Drnovškova vlada naredila na dveh sejah vis-a-vis prejšnji vladi. Bom najprej rekel to, kar vsak lahko vidi vizualno: to so menjave Bajukove vlade, na 74 straneh so napisane. Po enakem principu, z enakimi presledki med vrsticami, z enakimi črkami, so to menjave Drnovškove vlade, napisane so na 19 straneh. Razmerje je 1:4. In še neke statistike. Bajukova vlada je npr. menjala 12 direktorjev gospodarskih družb. Govorim o tistih menjavah, da bo metodologija tudi tokrat ista, ker je šlo dejansko za menjave pred iztekom mandata oziroma brez ugotavljanja krivdnih razlogov, če temu tako rečemo. V gospodarskih družbah je Bajukova vlada menjala 12 direktorjev, Drnovškova vlada 2, in še od teh je bil eden krivdno. Menjala je v gospodarskih družbah 107 članov nadzornih svetov, Drnovškova vlada 46. V skladih je menjala 4 sklade, Drnovškova vlada nobenega. V zavodih je menjala Bajukova vlada 25 članov, Drnovškova 6. Bajukova vlada je menjala enega direktorja agencije in enega člana sveta, Drnovškova vlada nobenega. Po tem kriteriju bi lahko še nadaljeval. Če je že govora o moji gorečnosti. Jaz sem eden tistih, ki jih najmanj menjuje, zato sem najbrž "odletel" kot notranji minister, ker sem pač računal, da se zmeraj da delati z ljudmi, ki so tam zaposleni. Tudi v zdajšnji službi nisem menjal nobenega, niti šefa kabineta, niti tajnice. Bom pa rekel samo še to, če gremo vleči tudi paralele s tistimi mesti v državni upravi, kjer je so nekako najbolj logično, da pride do menjav. Bom povedal še naslednje. Bajukova vlada je menjala 11 direktorjev vladnih služb. Težko bi rekel, da je kakšna od teh bila prav posebej politična. Od teh 11 jih je še danes 8 na istih mestih, samo 3 je menjala ta vlada, pa še tu bi pri menjavi direktorja urada za invalide težko rekel, da je šlo za kakršnokoli politično menjavo. Se pa strinjam, da je bila po mojem nujna menjava direktorja kadrovske službe, kot prvega, in pa direktorice urada za informiranje. Tudi državnih sekretarjev je Drnovškova vlada menjala manj, kot jih je menjala Bajukova, pa čeprav je pol koalicije ostalo iste. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo še kdo s strani vlade? Nekaj časa je še? [[Ne.]] Predlagam, da damo besedo predstavnikom poslanskih skupin. Najprej se je prijavil kolega Lojze Peterle, poslanska skupina Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade, ministrica in ministri, poslanke in poslanci. Eno je nedvomno racionalizacija uprave, o kateri se v tej državi že dolgo govori in glede katere na načelni ravni ni bilo nikoli dvoma oziroma ni bilo problema s soglasjem. Tudi sam se večkrat v tej smeri oziroma v tem smislu govoril. Drugo je pravica vlade, kot je rekel gospod dr. Drnovšek, da postavi svojo ekipo. Torej, če je ta pravica na razpolago, če jo priznavamo eni in drugi, zakaj potem toliko dvojnih meril, zakaj ko menjajo eni, toliko govorice o čistkah, in ko menjajo drugi, je pa beseda o racionalizaciji. Če ne bi bilo teh dvojnih meril, če bi se dopustilo, da pač kdor prevzame oblast, prevzame odgovornost, zato tudi nekaj na kadrovskem področju menja, torej če ne bi bilo tega spotikanja, bi ta razprava očitno odpadla in se tudi sedanja opozicija ne bi spravljala v menjave, ki so po mnenju nove ekipe utemeljene. Mislim, da je veliko problema zato, ker se igra dvojno igro, ker se kategorizira dejanja iste vrste v različne kategorije, ob različnih ljudeh. Rad bi opozoril še na nekaj. Nekaj je seveda ta pravica, o kateri je tudi predsednik vlade govoril, drugo pa je v okviru teh kadrovskih menjav razveljavljanje formalnih sklepov vlade, ki je bila demokratično postavljena in ki jih ne moremo tolmačiti drugače, kakor vdor političnega interesa na področje oziroma na različna področja. Jaz sem, gospod predsednik, že zadnjič opozoril na nekaj nezaslišanega, se pravi na dejstvo, ki se je prvič zgodilo v demokratični Sloveniji, da je vlada posegla tudi na kadrovsko področje diplomacije in očitno razveljavila sklepe o imenovanju dveh generalnih konzulov, ki sta bila postavljena oziroma imenovana na podlagi strokovnih kriterijev. Oba sta imela tovrstne izkušnje. In ne samo to, da je prvič prišlo do tega, namrečprišlo je potem, ko je eden od teh imenovanih dobil že agreman države sprejemnice, nekaj podobnega, ko je šlo za diplomata oziroma za imenovanega ambasadorja za Kitajsko. Takrat je po drugi plati zadeva padla. Tukaj pa je padla po zaslugi vlade. Jaz mislim, da to zelo slabo vpliva na naš pogled v mednarodnem prostoru. Slišati je bilo tudi, da so bile ukinjene oziroma prekinjene procedure formalno prej, preden je vlada o tem sklepala. Menim, da minister za zunanje zadeve ne bi smel obveščati držav sprejemnic, da prekinja željo, da dobi soglasje za dva generalna konzula, ampak bi moral glede tega vsaj počakati na formalni sklep vlade. Zato tudi sprašujem, kdaj so bili sprejeti sklepi, ki so razveljavljali prejšnje sklepe za generalna konzula v Münchnu in v Celovcu, in kdaj je potem ministrstvo tako reagiralo. Protestiram tudi proti temu, ne najdem boljše besede za to dejanje, da teh ljudi niso hoteli obvestiti oziroma niso bili obveščeni, kaj se jim je zgodilo. Eden je bil premeščen, enemu so vzeli SIM-kartico. Zanimivo, ne!? Bom še enkrat rekel: eno so stvari, ki so sprejemljive, da se pa ljudi ponižuje in uveljavlja oblast na tak način, se mi pa ne zdi v redu. Ni šla tista kartica naslednjemu državnemu podsekretarju, ampak je šla natakarju v istem ministrstvu, ki doslej ni imel državnega telefona, sedaj ga pa ima. Ker je bilo pač treba pokazati moč, so rekli: "Raje, kot tebi, damo natakarju. Natakar je časten poklic, ne govorim o osebi, govorim o nivojih, ki si jih je pač ta oblast privoščila na ministrstvu za zunanje zadeve. Mislim, da to res ne vodi nikamor. Človek bi pričakoval, ali je poslanec ali ni, da se z ljudmi ravna drugače. Če ste razveljavili tiste sklepe, mislim, da bi bilo primerno, dostojno in v skladu z bontonom, da se ljudi obvesti: "Oprostite, mi mislimo drugače, menimo, da imamo neke podlage, vi ne boste šli tja in mi bomo postavili neke druge ljudi." Enega od teh se je nagovarjalo, češ, ti ne bi bil dober za tisto mesto, bi bil pa dober za eno manjše mesto, pa bi bil tudi generalni konzul. Veste, to so igre, ki so nedostojne. Jaz upam, da se to ne bo več dogajalo in da bodo sklepi neke vlade, ki je bila demokratično formalno postavljena, spoštovani. Pravim, to se je zgodilo prvič. Nobena druga vlada ni ukinjala diplomatskih imenovanj. Gospod predsednik, prosim, da posredujete v tem smislu.
Hvala lepa, gospod Peterle. Gospod Janez Janša, v imenu poslanske skupine socialdemokratske stranke. Gospod minister, ni prijave k besedi - ni replike [[v skladu z drugim odstavkom 29. člena je postopek pri obravnavi te točke natančno določen]] . Kolega Janša ima besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Najprej moram reči, da številke, ki jih je gospod generalni sekretar vlade prej omenil, že na prvi pogled ne držijo. Na pamet lahko naštejem več menjav v vladnih uradih, kot jih je on naštel. Poleg tega pa on v menjave prejšnje vlade šteje vsa tista imenovanja višjih upravnih delavcev, do katerih je prišlo po avtomatizmu. Gospod Bandelj, 90% od teh imenovanj se je nanašalo na ljudi, ki ste jih vi zaposlili v prejšnji vladi; to niso bili nikakršni novi kadri, ki bi jih nova vlada pripeljala, temveč je šlo za rutinska napredovanja in imenovanja znotraj državne uprave, med ljudmi, ki ste jih vi zaposlovali prej, ko ste bili generalni sekretar ali karkoli kje na ministrstvu. Vsega tega seveda ni možno primerjati. Sem vam pa zelo hvaležen, da ste sami prebrali dopis, drugače bi ga moral jaz, in ste mi prihranili čas. Iz tega, kar ste vi prebrali, namreč jasno izhaja, da vi niste zahtevali samo seznamov tistih, pri katerih je manjkala dokumentacija ali kjer je bil kakšen sum, da je narobe, ampak ste, in to ste sami prej prebrali, zahtevali seznam vseh imenovanj, od-do, ne glede na to, ali je bilo kaj narobe ali ni bilo nič narobe. Se pravi, šlo je za politični seznam, ki ste ga zahtevali. Če bi tam napisali, da zahtevate manjkajočo dokumentacijo, normalno poslovanje, vendar ste zahtevali seznam imenovanj v času prejšnje vlade in nič drugega. Vse tisto, kar je bilo dodano, je bilo leporečje. In tudi to, kako niste nič menjali, veste, to je malo tako [[...]]Ljudje, ki so bili zaposleni v sekretariatu vlade, naslednjo minuto po tem, ko je bila tukaj izglasovana nova vlada, niso mogli niti v svoje pisarne, ker ste jim zablokirali vstopne kartice in so morali lepo prositi, da so vsaj predale lahko pospravili. Takšno je bilo ravnanje takrat in tako se je to dogajalo. Ko je svojo odgovornost prevzela Bajukova vlada, niti eden od višjih upravnih delavcev ni dobil odločbe za "na cesto", niti eden. Če poznate kakšen primer, mi ga povejte. Nihče ni izgubil službe. Odločbe, s katerimi ljudje de facto ostajajo na cesti, čeprav se lahko pritožijo, bodo čez - glede na to, kako naše delovno pravno sodstvo deluje - štiri ali pet lettožbe tudi dobili, pa so zdaj na cesti. Tudi ni res, da ste nadaljevali postopke. Večina ministrstev [[obstaja dokumentacija o tem]] je že decembra ustavila vse postopke, vse ljudi, ki so bili v postopku za zaposlovanje. Prejšnja vlada tega nikoli ni naredila. Nikoli tega ni naredila. Kar se razpisov tiče, nismo našli niti enega primera, kjer bi bil državni podsekretar, ki je prišel na novo v državno upravo, sprejet na podlagi javnega razpisa. Vse, ki ste jih imenovali, ste imenovali na enak način kot tudi v času prejšnje vlade, ki je imela zelo kratek mandat. Kar se tiče direktorjev javnih podjetij, v ta vaš seznam ste šteli tudi tiste, kjer je prišlo do menjave mandatov. V času od junija do novembra lanskega leta se je v mnogih javnih podjetjih, kjer vlada opravlja po zakonu imenovanja, iztekel mandat. Ni šlo za menjavo, ampak je šlo za normalno imenovanje. Bilo je pa tudi nekaj primerov, kjer je bilo potrebno opraviti zamenjavo. Eden od takšnih primerov, zelo razvpit, je elektrogospodarstvo. Vlada je namreč dobila na mizo dokumentacijo, iz katere je izhajalo, da je prejšnji direktor, ki je zdaj menda spet direktor, potem ko je vlada sprejela sklep, da se Hrvaški ne prodaja elektrike iz nuklearne elektrarne Krško po 9 tolarjev, če se ne motim, za kilovatno uro, to isto elektriko, samo prek avstrijskega posrednika, po istih vodih, prodajal na Hrvaško po 6 tolarjev. Razlika je šla pa seveda, ne vemo, kam, ampak sigurno se je kje na kakšnem plakatu tudi poznalo v času pred volitvami. Takrat je pa bilo treba ukrepati in zato je vlada razrešila tega direktorja javnega podjetja in še vedno sem prepričan, da je ravnala zelo prav in v korist slovenskih davkoplačevalcev. Toliko o tem. Skratka, jaz ponovno apeliram na predsednika, da ne čaka na neko analizo, ker takrat, ko bo ta analiza narejena, bodo tudi čistke že končane, ampak da ukrepa zdaj.
Hvala lepa. Želi besedo še katera od poslanskih skupin besedo? Ugotavljam da ne, zaključujem razpravo. Tretji, ki bo lahko postavil poslansko vprašanje predsedniku vlade, je mag. Janez Drobnič. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Najprej lep pozdrav predsedniku vlade dr. Drnovšku. Lepo pozdravljam tudi ministrice in ministre in seveda svoje kolegice in kolege v tej dvorani. Zastavil bi rad vprašanje dr. Drnovšku glede pokojnin. Kot veste, je bilo za leto 2000 napovedano, da bo znašal primanjkljaj v pokojninski blagajni približno 13 milijard. Ko je Bajukova vlada prevzela vodenje vlade, se je ugotovilo, da bo ta primanjkljaj bistveno večji, da bo to okoli 27 milijard. Tudi nadaljnji izračuni so kazali, da so težave v pokojninski blagajni. Nova vlada je seveda predlaga spremembo, novelo zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju v smislu usklajevanja pokojnin. Kaj smo dobili na osnovi tega usklajevanja? Globok zares v pokojnine, in to na vse enako: tiste najnižje in najvišje. Ko smo ob sprejemanju zakona vprašali ministra za delo, dr. Dimovskega, kaj bo pomenil ta nov način usklajevanja, je po približno 3 urah odgovoril, da bi to pomenilo tam nekje dobrih 20, morda nekaj več milijard. Sedaj pa se ugotavlja na podlagi izjave ministra za finance, mag. Ropa, to je bilo v ponedeljek na televiziji, da bo pokojninska blagajna imela celo presežek. Si morate zamisliti? Sedaj govorimo o presežku, čez en mesec govorimo o presežku v pokojninski blagajni. To pomeni, da je rez v pokojnine izredno hud. Težava je tudi v tem, da ljudje niso bili obveščeni o posledicah, ki jih bodo prinesle spremembe. Sedaj vam postavljam vprašanje, gospod predsednik vlade. Ali se strinjate, da bi ta presežek, ki nam ga obeta finančni minister, da bi namenili za izboljšanje najnižjih pokojnin? Torej pravic tistih oseb, ki so bile najbolj udarjene oziroma udarjene z enako mero kot tiste z najvišjimi pokojninami.
Hvala lepa. Gospod predsednik.
Spoštovani gospod poslanec! Vprašanje pokojnin in pokojninske blagajne je eno izmed najpomembnejših vprašanj v naši državi in tudi eno izmed najpomembnejših javnofinančnih vprašanj. Vlada si prizadeva že precej let voditi čim bolj uravnoteženo politiko, zagotavljati čim višje pokojnine oziroma najvišje možne pokojnine na tak način, da je to še vzdržno za naše javne finance. Zato je že nekaj let praksa, daiz državnega proračuna pokrivamo dejanski deficit pokojninskega zavarovanja. Mislim, da kar okrog 4% družbenega proizvoda letno namenjamo kot transfer iz proračuna za pokritje pokojninskega zavarovanja, in to z razlogom, da ne bi bilo potrebno zvišati prispevne stopnje za pokojninsko zaposlovanje, ker bi to neposredno obremenilo predvsem delovno intenzivna podjetja, na primer tekstilno industrijo, usnjarsko industrijo. Tako bi v teh panogah, ki zaposlujejo sorazmerno veliko ljudi, prišlo seveda do velikih težav in najbrž do izgube precej delovnih mest. Zato smo se pred nekaj leti zavestno odločili, da bomo proračunsko financiranje na nek način dodatno obremenili, da razbremenimo ta del gospodarstva in skušamo vzdržati v mednarodni konkurenčni tekmi. Večinoma poslušamo s strani naših strokovnjakov, slovenskih ekonomskih strokovnjakov, in s strani mednarodnih institucij resna opozorila ravno v zvezi s pokojninskim zavarovanjem, v zvezi s financiranjem pokojninskega zavarovanja v sklopu celotnih javnih financ. Imamo sorazmerno neugodno razmerje med upokojenci in aktivnimi delavci. Prebivalstvo se stara, življenjska doba se povečuje in ta problem seveda postaja velik problem, ne samo za Slovenijo, ampak za vse razvite države. Tako imajo skoraj vse evropske države, članice Evropske unije, podobne probleme, kot jih imamo v Sloveniji. Zato se tudi izvajajo pokojninske reforme, zato smo tudi pri nas v letu 1999 že izvedli pokojninsko reformo, ki jo pa strokovna javnost ocenjuje, kot delno, kot prvi korak, in da bo potrebno v naslednjih letih napraviti še kakšne korake, da bomo vzpostavili nek vzdržni sistem pokojninskega zavarovanja. Tisto, kar je vlada predložila in tudi državni zbor potrdil ob koncu leta 2000 kot osnovo za financiranje v letu 2001, je po naši oceni in po oceni strokovne javnosti minimum tistega, kar je bilo potrebno urediti v formuli za usklajevanje pokojnin, da ne bi prišlo do prevelikih deformacij pri usklajevanju v posameznem obdobju. Gre resnično za minimum, ki bo potreben za to, da zagotovimo vzdržnost javnih financ, ne da bi s tem dejansko prizadeli, resno prizadeli kogarkoli v tej državi. Tako ne moremo govoriti o tem, da sedaj prihaja do kakšnih presežkov v pokojninskih bilancah, ker obstaja še vedno zelo velik primanjkljaj, ki ga država financira iz proračuna. Če si predstavljamo drugače, če bi v tem momentu rekli, da se državni proračun razbremeni pokojninskega transferja in da se to pokriva, recimo, direktno iz prispevka, bi seveda naše javne finance, naš proračun naenkrat imel verjetno tri odstotke presežka, ne pa en odstotek deficita. Slika bi bila povsem drugačna. Vendar bi bila slika povsem drugačna tudi v gospodarstvu, zlasti v delovno intenzivnih podjetjih. Zato se za takšne posege nismo odločili in mislim, da se tudi ne bomo. Ostaja pa to vprašanje seveda odprto za naprej in mislim, da smo dolžni skupaj v tej državi iskati neke optimalne, ravnotežne rešitve za to, da lahko nadaljujemo s sorazmerno dinamičnim razvojem našega gospodarstva, da vzdržimo v mednarodni konkurenci in da hkrati vzdržimo nek socialni sistem, vključno s pokojninskim sistemom, ki je dober in ki je v skladu z našimi realnimi možnostmi. Ker več, seveda, od tu nimamo. Če se bodo pokazale kakršnekoli možnosti, potem bom prvi, ki bom zagovarjal rešitve, ki bodo šle v korist upokojencev z najnižjimi pokojninami. Že do sedaj smo iskali in tudi naprej bomo iskali ter predlagali rešitve, ki bodo pomenile ustrezno davčno razbremenitev za najnižje kategorije. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Želi gospod Drobnič postavili dopolnilno vprašanje? Prosim!
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje za predsednika vlade. Ko sem omenil podatke o presežkih pa primanjkljajih, te izjave namreč sledijo ena drugi v zelo kratkem času. Pred enim mesecem govorimo o presežkih, o primanjkljajih, potem pa o presežkih. Pri tem pa je še ohlapna definicija, kako se bo usklajevalo letos. Namreč, usklajevalo se bo po neki diskrecijski pravici socialnih partnerjev. In to je pravzaprav zelo, zelo vzraku - da se odloča o tako pomembnem segmentu upokojencev, ki jih je 450.000, kakšna številka gor ali pa dol, da se odloča tako lahkotno. To je vprašanje, da je ta sistem, ki ga imamo zdaj, za upokojence nejasen, ne vedo, kaj jih bo doletelo. Pa tudi tisti, ki kreirajo sistem, ugotavljajo, da je stvar nejasna. Podoben sistem odločanja na nivoju vlade so imeli v Hrvaški in so ga izločili, so ga prekinili, ker je negotov, nepravičen in ima slabo pravno podlago. O tem sem želel diskutirati. Torej, zdaj sledi to: če bo eventualno presežek, ali bomo šli zdaj ponovno z novelo zakona in bomo pokojnine morda zvišali, morda te najnižje, ki ste jih tudi vi omenili, ali pa bomo zmanjšali prispevke - to je sistem vezne posode.
Hvala lepa, gospod Drobnič. Želite, gospod predsednik vlade, dodatno odgovoriti na vprašanje?
Mislim, da sem predstavil bistvo problema. Bo pa priložnost za podrobnejšo razpravo, seveda tudi o pokojninskem zavarovanju, ob proračunski razpravi, ko bomo predstavili proračun in ko bo državni zbor razpravljal tudi o pokojninski bilanci oziroma planu za leto 2001. Vendar ponavljam, da rešitev, pravzaprav problem ni v tej smeri, da bi imeli v tej državi prenizke pokojnine - prenizke seveda so lahko z vidika vsakega posameznika, vendar v celoti je eden izmed največjih problemov, ki jih ima ta država v prihodnosti, visoko staranje prebivalstva, visoka obremenitev pokojninskih bilanc, pokojninskega zavarovanja. Glede na naš bruto družbeni proizvod imamo nadpovprečno obremenitev, in tega se moramo zavedati. Seveda iskali bomo skupno najbolj uravnotežene in socialno pravične rešitve, vendar v globalu, v celoti ta problem ostaja. Če se ga ne bi zavedali in če bi pred njim mižali, potem bi seveda naša država v prihodnjih letih lahko zašla v zelo resne javnofinančne probleme. Tisto, kar je, ponavljam, kar predvideva in kar pripravlja sedaj vlada, tudi v sklopu proračunskih aktov za leto 2001, je tisti minimum ukrepov, ki bodo zagotovili javnofinančno ravnotežje, ne da bi hkrati predstavljali neko šok terapijo ali neke restrikcije, tako da bomo lahko nadaljevali z gospodarsko rastjo približno na sedanjem nivoju, nekje od 4 do 5% letnega družbenega proizvoda. Dokler bomo uspeli vzdrževati tudi takšne razvojne performanse, bomo seveda lažje reševali tudi problem pokojninske blagajne. Tudi naše opozorilo v zvezi s plačno politiko pri pogajanjih s sindikati gre v to smer, da iščemo tiste še skrajne uravnotežene rešitve, da ne bi, če tako rečem, cela posoda počila, da ne bi prišlo do prevelikih obremenitev, ki bi potem ogrozile uravnotežen razvoj Slovenije v naslednjem obdobju. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade, tudi za sodelovanje pri tej točki dnevnega reda. Naslednji bo postavil vprašanje Vladi Republike Slovenije, kolega Feri Horvat, potem pa, za njim po vrsti, naslednji štirje. Prosim. Proceduralno.
Proceduralno, predlog. V skladu z 29. členom poslovnika predlagam, da se opravi razprava na odgovor predsednika vlade.
To predlagate v imenu poslanske skupine?
V imenu poslanske skupine.
Imate 15 minut kot predlagatelji na voljo. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Tudi poslanci Nove Slovenije smo z odgovornostjo pristopili k tem spremembam zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Zavedamo se težav v pokojninski blagajni, razmerju v pokojninah, vendar je bil naš predlog nekoliko drugačen, bolj usklajen, predvsem pa smo si prizadevali, da bi bil ta zakon sprejet na podlagi konsenza. To je tako pomembno vprašanje, da bi to lahko tudi dosegli. To je prvo. Drug naš predlog v smislu razreševanja pokojninskih problemov, torej pokojnin, je bil ta, da se ne pristopi enako k vsem pokojninam, da ne bi enako tretirali, enako udarili, tiste z nižjimi pokojninami in tiste z visokimi. Naš predlog je bil, da se tudi izboljša sistem pokojninsko blagajno, da se povečajo prilivi in s tem stabilizirajo prihodki in se s tem tudi zagotovi trajnost pokojnin in zanesljivost izplačevanja pokojnin za naše zanamce. Naslednje, na kar smo opozarjali. Pri sistemu usklajevanja pokojnin ni dobro, če se spustimo na način diskrecije med socialnimi partnerji. To mora biti podlaga za usklajevanje, je zakon in potem seveda gibanja, statistični kazalci, meritve. Na osnovi tega se lahko zagotovi neodvisen in trajen, zanesljiv vir prihodkov. Če je v rokah vlade ali pa skupin, je to podvrženo političnim sporazumevanjem. Naj omenim, kako teče razprava v zvezi z usklajevanjem pokojnin v Nemčiji. Tam se podobno srečujejo s težavami. To je pač posledica staranja prebivalstva, upadanja rojstev in seveda manjših plačil. Tam se pogovarjajo zelo tehtno o odstotkih, ne o celih odstotkih, o desetinkah odstotkov. Pri nas se pogovarjamo o treh, šest in ne vem še kakšnih procentih. Ali veste, kaj pomeni, če naredimo uskladitev, da realno padejo pokojnine, kar je zelo verjetno za letošnje leto, recimo štiri ali pet procentov, če je to kumulativno skozi deset let? Ali si predstavljate, kakšen je to padec zlasti za tiste sloje, ki so na minimalnih pokojninah. Vemo, da večina ljudi, da je mediana prejemkov nekje na 65 tisoč tolarjev. Naslednje, kar smo predlagali v sistemu usklajevanja, so tudi privilegirane pokojnine. Mi načeloma ne diskutiramo o tem problemu. Če je to neka podlaga, potem naj bo izplačilo za privilegirane pokojnine v proračunu Republike Slovenije. Tisto, kar je pa vezano na delovno dobo in vplačila naj bo vezano na pokojninsko blagajno. Naslednje, kar bi rad poudaril, je davek na plačilno listo. Vlada, torej vaša, gospod Drnovšek, vendar v prejšnjem mandatu, je uvedla spremembo, ki pomeni, da se znižajo prispevki, vendar se uvede davek na plačilno listo. S tem so pravzaprav bili odtegnjeni originalni prihodki, ki bi sodili v pokojninsko blagajno, da so šli v proračun. S tem se postavlja naveza, nejasna, netrdna, med proračunom in pokojninsko blagajno, ki naj bi funkcionirala kot trden zavarovalni sistem. Naslednje, čemur smo oporekali, je tudi sistem primerjav, kako se delajo primerjave, ki so osnova za dvig oziroma za usklajevanje pokojnin. Primerjava obdobja na določen mesec seveda ni ustrezen kriterij, ni ustrezen instrument. Z vidika ekzaktnosti se vedno meri obdobje na obdobje. To so tiste pripombe, za katere smo želeli, da se vnesejo pri spremembah, vendar se to ni zgodilo. Delalo se je z ihto. Morda bomo morali ravno zaradi tega popravljati. Pri čemer pa, ponovno poudarjam, upokojencem ni jasno, kakšne pokojnine bodo imeli, niti malo si ne predstavljajo, kakšne bodo. Jasno pa je nekaj, januarske uskladitve v višini 12 oziroma 13%, kar potrjuje tudi zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, torej, te uskladitve ne bo. Glede presežkov - tisto, kar je osnovno vprašanje, dodatno - se bojim, da presežki, ki bi eventualno nastali v pokojninski blagajni, se ne bodo uporabljali tako, kot smo uvedli za bencinski tolar. Obstaja bojazen, za kaj se bo potem to namenilo. Mi, poslanci Nove Slovenije, smatramo, da mora iti za tisto, za kar so bili tudi pobrani.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade, ali kdo drug, seveda, od ministrov.
Nekaj besed, potem bom pa prosil gospoda ministra Dimovskega, da pove še nekaj besed kot minister, ki je zadolžen za to področje. Bistvo odgovora je že v mojih prejšnjih dveh razpravah. Tisto, kar izhaja še iz te razprave, je vprašanje v zvezi z davkom na plače, ki ga je res pred leti vlada predlagala in državni zbor potrdil kot neko nadomestilo za zmanjšanje prispevka na plače. Takrat smo se odločili, da gremo na 38% prispevek na plače, diferenciacijo pa smo izvedli prek tega davka na plače; skratka, najnižje plače niso obdavčene, višje pa so. S tem prihaja v proračun, vsaj v prejšnjih letih je bilo tako, približno 1% družbenega proizvoda denarja, kar je pa še vedno štirikrat manj, kot pa gre iz proračuna za transfer v pokojninsko blagajno. Tako je še popolnoma nesmiselno in ni primerno govoriti o tem, da bi v celotnem pokojninskem zavarovanju in bilanci prihajalo do dejanskihpresežkov. Ne prihaja, obstaja precejšen deficit, ki se financira iz državnega proračuna. Zato ima seveda tudi država precejšnje težave pri tem, da zagotavlja usklajenost, stabilnost in pa ravnotežje tega proračuna. Vendar to uspevamo v vseh letih in tiste korekcije, ki smo jih predlagali, tako v plačni kot pokojninski, za letos so torej minimalne in bodo dale možnost za to, da nadaljujemo s politiko usklajenih javnih financ in hkrati s sorazmerno visoko stopnjo gospodarske rasti, ker ves čas iščemo to optimalno ravnotežje med tema dvema pokazateljema. Kar se tiče tega prispevka na plače oziroma davka na plače, seveda je naš namen, da je to začasen ukrep. Ko se bo pokazala javnofinančna ali proračunska možnost, da ga odpravimo, bomo to storili. Predlagam pa, da bi več o tej temi povedal še gospod Dimovski. Jaz bi samo še enkrat apeliral na to, da je, ta problematika izjemno zahtevna. Mi z našo politiko do sedaj garantiramo in zagotavljamo pokojnine tudi v prihodnosti, da bomo vzdržali ta sistem. Kakršnokoli neodgovorno in pretirano povečevanje danes pa bi lahko pomenilo zlom tega sistema v prihodnosti. To bi bilo neodgovorno. Tako vsa dosedanja naša prizadevanja so šla v to smer, da zagotovimo dolgoročen, vzdržen sistem javnih financ in tudi pokojninskega financiranja v sklopu gospodarskega vzorca, ki temelji hkrati še na dovolj visoki stopnji gospodarske rasti, da lahko zagotavljamo sorazmerno visoko raven različnih socialnih in pa individualnih potreb v tej državi. V to so bolj usmerjena tudi naša prizadevanja pri letošnjem proračunu. Prosim, gospod Dimovski.
Hvala, predsednik vlade. Minister Dimovski.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da ob rob temu, kar je že predsednik vlade povedal, na osnovi vprašanja gospoda poslanca Drobniča, še nekaj pojasnim. Kar se tiče sprejema sprememb zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je bil decembra predložen v državni zbor in katere spremembe so bile predlagane in sprejete, je bila glavna intenca, kot smo že takrat povedali, predvsem valorizacija, ki omejuje velika nihanja, ki so bila v 150. členu, da se jih primerja v mesec na mesec in je bila sprememba v tej smeri, da se na nek način primerjajo povprečja. Drugič, kar je prinesla ta sprememba, je predvsem zagotavljanje tistega, kar se sicer v sociološki znanosti govori kot tako imenovana medgeneracijska pogodba, sicer pa je to v tem konkretnem primeru pomenilo povezavo pokojnin in plač. To izhaja iz tega osnovnega načela, ki sem ga povedal, hkrati pa je bilo omogočeno, da se pravzaprav valorizacija pokojnin izvaja vsak začetek leta, hkrati pa je bila dodana [[...]]
Minister Dimovski, ali lahko malo glasneje?
[[...]]še varovalka, ki se sproži septembra, če se razmerja med pokojninami in plačami gibljejo v korist plač, tako da ta varovalka v septembru se potem avtomatično sproži. V tej spremembi zakona je bilo tudi omogočeno tako imenovano prehodno obdobje, ki ga predstavlja leto 2001, in sistem na način, ki po našem mnenju ne vpeljuje diskrecije, popolnoma zaživi potem z letom 2002. Tretje, kar bi rad povedal, je razmerje med najvišjo in najnižjo pokojnino, kot je bilo tudi razvidno iz vprašanja poslanca Drobniča, je to razmerje 1:4 že v zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, tako da najvišje pokojnine po naših podatkih že od meseca lanskega februarja ne rastejo, ker se lovi pravzaprav to razmerje 1:4, ki je na nek način z zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju vsebovano. Tretje oziroma četrto, kar je bilo tukaj vprašano, je vprašanje tako imenovanega presežka. Morebiti je to nerodna formulacija, kajti o presežku je, to je že predsednik vlade povedal, seveda moč govoriti samo ob visokih transferjih, ki jih seveda državni proračun zagotavlja pokojninski blagajni. Že na seji državnega zbora, ko je bilo vprašanje, kakšni so morebitni prihranki iz naslova različnega oziroma novega načina usklajevanja, sem povedal, da ob določenih predpostavkah, ki so bile takrat na razpolago, predvsem ob gibanju cen in pa plač v mesecu novembru in decembru, pričakujemo nekje 20 milijard tako imenovanega prihranka. Sedaj je ugotovljeno, da je to približno 22 oziroma 23 milijard, o čemer je govoril tudi predsednik oziroma v.d. direktor ZPIZ. Peto, kar bi rad v tej smeri tudi povedal, je, in se navezuje na odgovor predsednika vlade, da je pokojninsko reformo, ki je začela stopati v veljavo leta 1999, moč vpeljati le na daljše časovno obdobje. V tem daljšem časovnem obdobju bodo po našem mnenju, in to smo že na seji v državnem zboru na kratko omenili, bodo potrebne določene dograditve. S strani državnega zbora smo bili v tem smislu opozorjeni na nekatere nedorečenosti, ki so v zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, kot npr. zavarovanje kmetov, ostarelih kmetov, obrtnikov itn. Od državnega zbora dobili zadolžitev, da do konca marca oziroma do marca pripravimo pregled izvajanja zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki ga seveda tudi pripravljamo in ki bo na nek način vse omejitve oziroma nedorečenosti tudi v tem paketu predlagal. Hvala.
Hvala lepa. Želi vlada še kaj dodati? [[Ne.]] Potem dajem besedo poslanskim skupinam. Kolega Lojze Peterle, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Glejte, kot je bilo že povedano, je bila Nova Slovenija proti taki reformi, ni pa bila proti pravičnejši reformi. Na pravičnost smo danes že opozorili. Tudi predsednik vlade je dejal, da če bi se pokazala možnost, bi se on tudi zavzel zato, da se tistim, ki imajo najnižje pokojnine, pomaga. Jaz bi rad povedal, da je bila prva prilika zamujena. Na to smo opozarjali, na to široko osnovo ljudi, ki imajo majhne pokojnine, vendar velika koalicija o tem ni želela v božičnem razpoloženju, ko je sprejemala ta zakon, nič slišati. Sedaj najavlja, da če bi se pokazale možnosti, mi pa temu težko verjamemo. Opozarjamo pa, da sedaj ko govorite, en minister o presežkih, drug minister o prihrankih, upokojenci pa o dobičku na računnjihovih pokojnin, je zopet prilika, kot smo že predlagali, da če se vam zgodi ta prihranek, presežek ali dobiček, da to vendar razdelite pošteno tistim, ki najtežje živijo v tej državi, ker imajo nizke pokojnine. Gospod predsednik vlade, je rekel, da vlada ni za šok. Glejte, jaz se spomnim, kako s težavo smo prišli do malega uvida v številke, ker koalicija ni hotela povedati, kaj se bo dejansko po tej božični atmosferi zgodilo. Sedaj pa je znano, tudi po liniji ZPIZ-a samega, da ta zadeva, ki jo mi, kakor mi razumemo upokojence, vendar imenujemo šok, pomeni 12% manj. Če bi šlo po starem zakonu, bi bilo 12 % več, ampak to ne pomeni samo za januar, gospe in gospodje, to je 12 krat 12. Vsak mesec bo tistih 12% manjkalo, na katerih bi lahko zidali zadeve naprej. Kakor jaz upokojence razumem, pa verjemite, da koga med volivci srečam, ker upokojenci niso rezervat DeSUS-a, to bi rad jasno povedal, ampak so v vseh strankah, torej ti ljudje to doživljajo kot šok in natančno vedo, kaj pomeni 12 ali 13% manj. Nekaj verjetno se bo nekaj več zgodilo kasneje, kajti vlada si je vzela, mislim, da je to edinstven primer v svetu, da vlada določa, ne pa zakon, vlada določa pričakovanja, pričakovana gibanja. Ko bo volilno leto, kot sem nekoč že najavil, bo izrazila velika pričakovanja, pa bodo pokojnine skočile. Ta prihranek, presežek ali dobiček se vam je zgodil, ker ste v tej praznični naglici v kateri so bili ljudje malo manj pozorni in je šlo to tako rekoč brez javnih debat, kaj šele protestov, skozi, torej to zadevo lahko vzamete samo pri upokojencih, nikjer drugje. Povejte mi, od kod bo ta presežek ali dobiček prišel? Šli ste preprosto predaleč, zagalopirali ste se, vzeli ste ljudem in mi vas z razumom in skrbjo pozivamo, da že sedaj poveste, da boste to zadevo, če se vam res zgodi, kot je minister napovedal, razdelili tem, ki imajo najmanj. V tem je vsa naša poanta.
Hvala lepa, kolega Peterle. Mag. Vizjak, imate besedo v imenu poslanske skupine socialdemokratske stranke.
Predsedujoči, hvala lepa, za besedo. Spoštovani gospod premier, spoštovane ministrice in ministri, spoštovani kolegi poslanci! V imenu poslanske skupine socialdemokartov bom pojasnil naše stališče okoli tega vprašanja. Predsednik vlade utemeljeno ugotavlja, da gre za izredno pomembno vprašanje. Predvsem za vprašanje, na eni strani življenja določenega sloja ljudi, upokojencev, ne samo življenja, tudi za vprašanje preživetja nekaterih z najnižjimi pokojninami. Mnogi si k temu tudi niso sami krivi. Seveda pa gre tudi za zelo pomembno vprašanje javnih financ in seveda konsolidacije javnih financ. Že ob spremembah zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju smo opozarjali, da predlog zakona ne vsebuje jasnih določb glede finančnih posledic. Takrat smo že ugotavljali, da je to potrebno jasno opredeliti. Če se spuščamo v finančno področje tega zakona brez jasne slike, lahko naredimo levjo uslugo. Minister Dimovski je šele kasneje pojasnil, po kar nekajurni razpravi, neke ocene morebitnih prihrankov. Šele danes, mesece po sprejetju zakona je postregel s konkretnimi številkami, ki temeljijo na izračunih zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. V socialdemokratski stranki menimo, ker gre za tako pomembno vprašanje, da ni dopustno spreminjati zakona brez jasnih posledic, zlasti brez jasnih posledic za tiste z najnižjimi, to se pravi za socialno šibkejše sloje. Ocenjujemo in poudarjam še enkrat, kot sem tudi ob spremembi zakona poudarjal, da gre v tem primeru sprejema zakona za ad hoc odločitev samo v smislu konsolidiranja javnih financ in pokojninske blagajne brez jasne analize posledic za ljudi in za upokojence. Da je to res, danes kažejo kontradiktorne izjave ministrov, na eni strani ministra za delo, na drugi strani ministra za finance, eden govorio primanjkljaju, drugi o presežkih. Zato v socialdemokratski stranki menimo, da je treba v bodoče, kadar se lotimo takega zakona, kot je zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki tangira stotisoče Slovencev, celovito pristopiti, z javno razpravoin s socialnim konsenzom, v spremembe, seveda ob jasni sliki, kaj to pomeni tudi za žepe upokojencev, zlasti tistih z najnižjimi pokojninami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin besedo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. Da ne bi bilo nesporazumov, naj pojasnim, da v skladu z 29. členom lahko ista poslanska skupina na vsaki drugi seji zahteva pravico iz 29. člena. V tem smislu poslanski skupini SDS in N.Si torej na naslednji seji nimata te pravice. Prehajamo na nadaljevanje postavljanja poslanskih vprašanj poslank in poslancev vladi Republike Slovenije. Dovolite mi, da povem, katerih pet bo imelo pravico po vrsti: najprej gospod Feri Horvat, za njim Jože Avšič, gospa Maria Pozsonec, gospod Franci Rokavec in gospod Anton Delak. Feri Horvat ima prvi besedo. Prosim!
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, ministrice in ministri, predstavnice in predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Postavljam vprašanje ministru za notranje zadeve dr. Bohincu. Kakšne ukrepe je vlada Republike Slovenije že sprejela in kakšne ukrepe ter kdaj namerava sprejeti za učinkovitejše reševanje problema migrantov? V tej zvezi tudi sprašujem, ali bodo za ta namen zagotovljena potrebna sredstva v proračunu za letošnje leto in kakšen obseg sredstev pričakuje vlada od Evropske unije za ta namen. Na problem migrantov zlasti v zadnjem času intenzivno opozarjajo številne informacije v medijih, na to opozarjajo predstavniki vlade, predvsem matičnega resorja, predstavniki lokalnih skupnosti, nevladnih organizacij in tudi drugi. Nas, pomurske poslance, je prejšnji teden na delovnem pogovoru na policijski upravi v Murski Soboti vodstvo te uprave obvestilo o vse bolj akutnih problemih v zvezi z ilegalnimi migranti. Naj za ponazoritev problema, ki je še posebej akuten v tem delu, podobno pa tudi na drugih območjih Slovenije ob meji, opozarjajo naslednji podatki in problemi. Število ilegalnih prehodov pretežno čez mejo z Madžarsko in Hrvaško, v tistem delu, ki ga pokriva policijska uprava v Murski Soboti, je od leta 1996 od 834 primerov poraslo v letu 2000 na 8.196 ali skoraj za desetkrat; samo v enem letu, od leta 1999 na 2000, je poraslo za 67%. Skokovito naraščajoči pojav ilegalnih migrantov pomeni vse večje delovno in materialno obremenitev policijske uprave Murska Sobota in ker v zadnjih letih za te potrebe ni bilo ustrezno povečano število zaposlenih, ki je ostalo skoraj na isti ravni od leta 1996, in niso bila zagotovljena potrebna dodatna sredstva, to vse bolj ogroža normalno delo policijske uprave na drugih področjih. Število delavcev se je povečalo od leta 1996 do 2000 za komaj 6,6% vis-a-vis podatkov, ki sem jih navedel za število primerov ilegalnih prehodov. Stroški v zvezi z migranti so samo v enem letu od leta 1999 na leto 2000 porasli za 150%. Število prevoženih kilometrov v zvezi z migranti je od leta 1996 do leta 2000 poraslo za več kot petkrat ob že tako dotrajanem voznem parku, ki ne zadošča za učinkovito tekoče delo policije. Zato bi bilo nujno za ta namen zagotoviti ustreznejši način zagotavljanja pogojev, vključno s financiranjem, seveda v odvisnosti od gibanja obsega ilegalnih migracij. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve, prosim, če odgovorite na vprašanje.
Spoštovane gospe in gospodje poslanke in poslanci, spoštovani gospod Feri Horvat, predsednik, podpredsednica. Res je - in tudi ocena vlade je takšna - da predstavljajo migracije, katerih izbruh je znaten predvsem v letu 2000 in se žal nadaljuje v letu 2001, resen notranjevarnostni, pa tudi resen humanitarni problem. Zaradi tega se je vlada tega problema lotila pred časom, ko je obravnavala informacijo ministrstva za notranje zadeve in tudi sprejela nekaj kratkoročnih, pa tudi nekaj dolgoročnih ukrepov. Naj dodam k podatkom, ki smo jih slišali za policijsko upravo Murska Sobota, nekaj državni podatkov o tem, ki so v glavnem javnosti znani, pa vendarle: v letu 2001 beležimo 91% povečanje število migrantov, ki so nezakonito prekoračili slovensko južno in vzhodno mejo, in številka znaša blizu 36 tisoč teh ljudi. Od tega smo jih čez 27 tisoč vsaj en dan morali prenočiti v enem od nastavitvenih domov. Poseben problem prestavlja v lanskem letu začetek uveljavljanja nove azilne zakonodaje, ki je povzročilo to, da je kar 13 tisoč ali dobra tretjina vseh, ki so ilegalno prekoračili naše meje, zaprosilo za azil. Povem naj še to, da se Slovenija obravnava predvsem kot tranzitna država in da velika večina prosilcev za azil ne počaka začetka postopka, ampak krene svojo pot proti zapadu tako da obravnavamo pod 200 prosilcev za azil v postopkih. In doslej je bilo podeljenih vsega 11 azilov. To je nekaj osnovnih podatkov o razsežnosti tega problema, ki vsekakor povzroča dodatno angažiranje policije in drugih služb v državi in povzroča tudi dodatne, s tem povezane stroške. Ukrepi, ki jih je sprejela slovenska vlada pred nedavnim, ki jih uvrščamo med kratkoročne, so naslednji. 1. Sprejeli smo odločitev kot usmeritev policiji za povečan, okrepljen neposredni nadzor državne meje. Gre za 670 kilometrov meje s Hrvaško, ki je najbolj na udaru. Ta neposredni nadzor pomeni seveda dodatno angažiranje policijskih sil in tehnike, tudi v sodelovanju z drugimi ministrstvi, ki bo zagotovilo to, da bomo neposredno zadržali pritok teh ljudi in jih tudi neposredno vračali na sami mejni črti. Povem naj to, da slovenska policija s svojimi trenutnimi zmogljivostmi ni v stanju v celoti nadzirati meje na način, da bi preprečevali neposreden vhod skupin, da bo pa to morala zagotoviti z uveljavitvijo schengenskih standardov na tej meji, kar je naša pomembna evropska obveznost. In povem naj to, da Evropa na to našo obveznost gleda z vso pozornostjo in da bo to eden od indikatorjev naše verodostojnosti za izpolnitev kriterijev za polnopravno članstvo. Skratka gre ne samo za notranjepolitični problem, ampak tudi za pomembne zunanjepolitične implikacije. No, drugi neposreden ukrep, ob tem prvem, ki povzroča dodatne delovne angažmaje in s tem povezane dodatne finančne obveznosti. Mimogrede naj odgovorim gospodu Jelinčiču še na vprašanje o policijskih nadurah. Enkrat je bil v lanskem letu ta ukrep že sprejet in je povzročil pozitivne učinke, povzročil je pa tudi 35 tisoč nadur, za katere je vlada pred nedavnim s sklepi, ki jih navajam, zagotovila izplačilo. Tako bodo s 1. februarjem izplačane vse nadure, povzročene v lanskem letu z aktiviranjem posebnih policijskih sil za posege v novembru in decembru, ki so - moram reči - znatno zmanjšali mesečna povprečja, pa tudi dnevna povprečja vhodov tujcev v Slovenijo. Drugi takšen ukrep kot usmeritev policiji pa je povečana učinkovitost in okrepljena policijska prizadevanja proti tovrstni kriminaliteti. V Sloveniji se razrašča tovrstna kriminaliteta, mislim predvsem na tisto, kar označujemo s pojmom "trgovina z ljudmi" oziroma "organizirani kriminal". Mi smo sprejeli ukrepe za večjo pripravljenost policije, da se temu kriminalnemu pojavu, ki se razrašča v Sloveniji, bolj stopi na prste. To sta dve kratkoročni neposredni smeri razreševanja, ki bosta dala - ta dva ukrepa bosta dala - nekaj učinkov, vendar moramo biti stvarni v ocenah, da je migracijski pritisk žal svetovni pojav gibanja ljudi z juga in vzhoda proti zahodu, ki ga poskušajo obvladovati policije številnih evropskih držav, v medsebojnem sodelovanju in tudi sicer. Da pa ta problem ni obvladljiv samo z obvladovanjem meja, ampak ima širše razsežnosti, zato se je vlada odločila tudi za nekaj dolgoročnih ukrepov, ki so predvsem povezani z našo diplomatsko aktivnostjo in pa s sodelovanjem ministrstva za notranje zadeve in policije s sosednjimi državami, predvsem pa z državami jugovzhodne Evrope, predvsem Balkana - mislim na Bosno in Hercegovino, Jugoslavijo, Hrvaško - in pa na sodelovanje s tako imenovanimi državami izvora, to so države, od koder večina teh nesrečnikov prihaja. Daleč prednjači pri tem Iran s skoraj 14 tisoč pribežniki v lanskem letu, potem pa države, kot je Bangladeš, Moldavija, Romunija, Irak, Turčija in podobno. Tu je zelo pomembna diplomatska aktivnost, povezana z uskladitvijo vizumske politike, sodelovanjem policij in pa predvsem enotne evropske migracijske in azilske politike, kar je med drugim bil eden od predmetov razgovorov v teh dneh, ko smo se o tem pogovarjali v Bruslju. Evropska unija se je zdrznila ob tem pojavu in bo poskušala v naslednjih mesecih zbrati moči in konsenz za skupne elemente politike na tem področju. V tem kontekstu je izjemnega pomena projekt "shengen". Povem naj to, da je Evropska unija pripravljena po dosedanjih dogovorih v usposabljanje naše meje po shengenskih kriterijih vložiti Pharova sredstva v višini 15 milijonov evrov, kar so znatna sredstva, kar pa so tudi sredstva, ki še zdaleč ne bodo zadostna za investicije, ki so pred nami glede tega vprašanja. Povem naj še to da drugi del aktivnosti teče na področju nastanitvenega problema, ki je velikanski, s katerim smo se v preteklosti očitno ukvarjali ne dovolj resno in ne dovolj ustrezno nastalemu problemu. Povem naj to, ko govorim o sredstvih, ker je vprašanje izrecno merilo na ta del, da smo dogovorjeni z Evropsko unijo, da bo iz Pharovih sredstev s 300 milijoni tolarjev sofinanciran azilni dom, katerega gradnja naj bi stekla že v letošnjem letu, da smo se pa prav v zadnjih dneh dodatno dogovorili še 100 milijonov za investicijo, kakršnakoli že bo, v center za izgon tujcev, tako kot se imenuje. V ministrstvu za notranje zadeve si zelo prizadevamo, seveda v konsenzu ali pa vsaj v dogovorih z lokalnimi oblastmi na kar nekaterih območjih Slovenije, pridobiti lokacijo za končno razrešitev tega vprašanja. Dokler pa to ne bo doseženo oziroma ne bodo te kapacitete zgrajene v obsegu, kot jih načrtujemo, pa se bodo pojavljali problemi, ki lahko izbruhnejo na dan tudi v takšni žalostni obliki, kot je stavba na Celovški. Rekel bi samo še to, da poskušajmo vplivati na slovensko javnost, da je ta problem tudi humanitarne narave, da ti ljudje, ki vdirajo v skupinah k nam, vendarle niso kriminalci, pač pa so v rokah kriminalnih združb, ki jih izkoriščajo za svoje pridobitne, pa vendarlegrdo nezakonite namene, in da gre tu pravzaprav za velik humanitarni problem, ki se ga mora Slovenija lotiti tudi s strpnostjo in s človeškim odnosom. Hvala lepa.
Hvala lepa za izčrpen odgovor, gospod minister. Gospod Feri, ste zadovoljni z odgovorom? Hvala lepa. Naslednji sme postaviti poslansko vprašanje gospod Jože Avšič. Izvolite.
Spoštovani člani in članice vlade, gospa podpredsednica, kolegice in kolegi! Hvala za besedo. Želim postaviti vprašanje gospodu Jakobu Presečniku, ministru za promet. Po nekih informacijah naj bi ministrstvo za promet in zveze v času neposredno pred volitvami pa vse do imenovanja nove vlade v tem mandatu podpisalo z nekaterimi župani slovenskih občin pisma o nameri za investicijske ukrepe na državnih cestah. Teh pisem o nameri naj bi bilo, po informacijah, ker pač podatka nimam, med 30 in 50; morda je to pretirano, pač tako se govori. Vrednost teh podpisanih pisem je kar velika in naj bi se nanašala samo na ukrepe na državnih cestah za leto 2001. To vprašanje v zvezi s tem sem postavil vam, gospod minister, tudi na prvem zaslišanju pred imenovanjem vlade in obljubili ste, da bomo dobili odgovor na to vprašanje, koliko je teh pisem v resnici, kakšne so vrednosti in kakšni so tudi pravni temelji tovrstnega podpisovanja z občinami. Namreč, pravni temelj, ki ga jaz edino poznam in je vsebovan v zakonu o cestah in daje možnost podpisa ustreznih dokumentov med občinami oziroma lokalnimi skupnostmi in državo v zvezi z državnimi cestami, so tako imenovani sofinancerski sporazumi, ki se jih podpiše takrat, ko država rekonstruira ali ureja neko državno cesto v območju naselij in ko lokalna skupnost hkrati s tem ureja tudi svojo lokalno infrastrukturo, kot so pločniki, javna razsvetljava, kanalizacija in podobno. O pismih o nameri za nekaj, kar naj bi država nekje delala, pač doslej še nisem slišal, zato bi prosil, da mi odgovorite na to: ali je v resnici ta informacija točna, ali so tovrstna pisma o nameri bila podpisana, ali so pravni temelji za to, da bi ta pisma v praksi lahko tudi dobila svojo operacionalizacijo v državnem proračunu letošnjega leta in seveda, kakšna je vrednost tako danih predhodnih obljub, če temu tako lahko rečem. In drugo vprašanje, ki je precej blizu tudi proračunu za letošnje leto, se nanaša na izvajanje proračuna države Slovenije za področje državnih cest za leto 2000, po katerem - kot sem informiran - so seveda nekatere proračunske in planske postavke bile realizirane 100 in več procentno, nekatere pa niti ne pričete. No v volilnem okraju, kjer sem izvoljen, takih primerov poznam kar veliko. Moje vprašanje, ki se iz tega glasi, je to: Kako in na kakšen način se bo ministrstvo odzvalo na tiste naloge iz lanskega proračuna, ki so nujne in bi jih kazalo uvrstiti v letošnji proračun? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jakob Presečnik, minister za promet in zveze, prosim za odgovor.
Gospa podpredsednica, hvala lepa. Gospod poslanec Avšič je postavil dve vprašanji. Glede prvega vprašanja moram reči, da seveda Direkcija Republike Slovenije za ceste v okviru svojih nalog pripravlja tudi dolgoročno posamezne projekte in zaradi tega so bila podpisana tudi nekatera pisma o nameri in pa tudi sofinancerski sporazumi v tistih primerih, kjer je postopek že tako daleč, da je možno te sofinancerski sporazume tudi podpisati, ker je dokumentacija že v takšni fazi. Pri vseh teh dokumentih pa je zajeta oziroma napisana tudi klavzula, kjer piše, da bo možno te investicije uvrstiti oziroma jih bo možno realizirati takrat, ko bodo tudi sestavni del posameznega letnega proračuna Republike Slovenije. Mi to tabelo pripravljamo in ko bo končana, jo bomo tudi predložili državnemu zboru oziroma odboru za infrastrukturo in okolje. Kar se tiče drugega vprašanja, glede izvajanja proračuna za leto 2000. Moram reči to, da je po zakonu o izvrševanju proračuna iz leta 2000 bilo možno podpisati tudi takšne enoletne oziroma dvoletne pogodbe, ki so presegale proračunske postavke v letu 2000 doskupne višine 75% v globalu na investicijah na postavki Direkcije Republike Slovenije za ceste. Torej, nimam zdajle točnega podatka, katere investicije se po proračunu za 2000 niso pričele, vem pa, da je mnogo teh postavk trenutno v izvajanju oziroma so sklenjene pogodbe in večina teh pogodb bo seveda realiziranih v letu 2001. To bo pa seveda tudi razvidno iz proračuna za leto 2001, ki je še pa v fazi priprave. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Avšič je zadovoljen z odgovorom. Zato dajem besedo gospe Marii Pozsonec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predstavnik vlade, predsedujoča, kolegice poslanke in kolegi poslanci ter prisotni novinarji. Prvo vprašanje bi postavila ministru za promet. Kako je mogoče, da je denar, ki je bil namenjen za gradnjo železnice od Puconcev do Hodoša, nekje poniknil. Ministrstvo za promet je plačalo upravi železnice, oni so plačali SCT-ju, ta je plačal Gradisu in od njega je sprejelo plačilo podjetje Asfalt Ptuj, zadnji naslovnik v tej jari kači pa je bilo podjetje Asfalt Murska Sobota, ki je že šlo v stečaj. In na koncu pa denar ni prispel do podizvajalcev, ki so s svojo mehanizacijo delali na progi že od meseca maja 1999. Na ta način so te male podjetnike in njihove družine dobesedno uničili. Sprašujem: Ali je bilo res potrebno toliko posrednikov in ali je ta način plačevanja z narodnogospodarskega vidika upravičen? Koliko so na ta način zaslužili vsi udeleženci v tej verigi? Zanima me tudi, ali misli vlada v državni zbor predložiti nov predlog zakona o odobritvi najetja novega posojila za ta namen. In na splošno: Kako bodo prišli podizvajalci do svojega zasluženega denarja? Drugo vprašanje naslavljam na vlado, in sicer: Kako bo prisluhnila upravičenim zahtevam učiteljev, ki za svoje delo niso ustrezno nagrajeni? Tretje vprašanje pa namenjam odgovornim na ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Zanima me namreč, ali nam le-ti lahko zagotovijo, da je meso na naših krožnikih neoporečno. S katerimi ukrepi so poskrbeli za to, da se pri nas bolezen norih krav ne bo pojavila? Ali se strinjajo z mano, da je sedaj tu enkratna priložnost za pospeševanje razvoja lastne živinoreje in na kakšen način bodo to možnost izkoristili za razvoj živinorejstva na Slovenskem? In še, ali držijo govorice, da so v obratu Leka v Lendavi opravili sežig treh ton kostne moke? Hvala lepa, za odgovore.
Hvala lepa, gospa Maria. Če gremo po vrsti, bi na prvo vprašanje gospod Jakob Presečnik, minister za promet. Izvolite!
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospa Maria Pozsonec, gospa poslanka. V prvem vprašanju, na katerega želim odgovoriti, ste postavili več vprašanj. Na prva - mislim, da prva tri - če mi dovolite, bomo odgovorili pismeno, ker so širša, zahtevajo širšo pripravo; torej problematika je seveda širša, sistemska. Želim pa odgovoriti na vprašanje, kaj je plačili podizvajalcem; to, kar je, seveda, najbolj pereče. Torej, investitor proge Puconci-Hodož so Slovenske železnice, ki so podpisale izvajalsko pogodbo s tremi glavnimi izvajalci v letu 1999. 13. decembra so obvestili investitorja podizvajalci, predvsem podjetniki z gradbeno mehanizacijo, da svojih del v skladu s pogodbo niso dobili plačanih.V naslednjih dneh se je vrstilo par sestankov in 18. decembra je bil sklenjen dogovor med njimi in glavnim izvajalcem. Torej, po tem dogovoru bi moral glavni izvajalec dela plačati tem podizvajalcem direktno do 15. januarja, do konca januarja drugi del inmislim, da do konca aprila tretji del. Takšen je bil dogovor med obema strankama. Torej, imamo informacijo, da glavni izvajalec te prve tranše še ni nakazal. Opozorili smo na to investitorja, to so Slovenske železnice, da v okviru svojih možnosti ukrepa -in možnosti seveda ima pri nakazovanju še zadnjih situacij, ki so še odprte. Ministrstvo bo pa v okviru svoje nadzorstvene funkcije tudi ustrezno ukrepalo. V naslednjih dneh, upam, da vas bomo lahko tudi pismeno obvestili o tem, kakšni so rezultati tega. Za odgovore na ostala vprašanja bom pa poskrbel v pismeni obliki v roku, ki je za to določen. Hvala lepa.
Gospod minister, hvala lepa. Naslednje vprašanje je gospa Pozsonec naslovila na vlado. Bi na njega odgovorila dr. Lucija Čok, ministrica za šolstvo, znanost in šport? Izvolite!
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Gospa poslanka, upam, da vam bom delno odgovorila, delno pa tudi verjetno ne bo mogoče, saj mislim, da intenzivnost dogovarjanja o usklajevanju plač delavcev v vzgoji in izobraževanju, učiteljev torej, je kar dobro znana iz občil in tako naprej; veste, da se te stvari intenzivno zdaj v zadnjem času dogajajo. Nova vlada je bila vključena v to problematiko 18. decembra, ko smo začeli, pravzaprav odprli pogajanja s sindikati vzgoje, izobraževanja in znanosti. Od takrat do danes smo prišli do petega oziroma šestega kroga pogajanj. Šestega še nismo zaključili, kot veste, kajti odprla se je pravzaprav pahljača problematike prav zaradi neusklajenosti plač med različnimi resorji in seveda nove zakonodaje, ki se pripravlja, se pravi, zakonodaje s področja javnih uslužbencev in zakonodaje o plačah, ki - kot je obljubljeno, upam, da bomo to obljubo tudi lahko izpolnili - bo v roku treh, najkasneje šestih mesecev tudi pripravljena. Poleg tega, da smo prvo ponudbo sindikatom vzgoje, izobraževanja in znanosti izročili, s katero pa niso bili zadovoljni, smo odprli tudi problematiko notranjih razmerij med posameznimi delovnimi mesti znotraj resorja. Predvsem se nam je pa odprla problematika zunaj resorja. Veste, da so nekateri drugi poklici, nekateri drugi resorji, že prehiteli kroge pogajanj, ki jih zdaj dohitevajo sindikati. Vsa dopogajanja, se pravi, vse pravice do pogajanja do sedaj, ki so jih sindikati doslej dosegli, so vključena v proračun za leto 2001. Gre pravzaprav za zadnje dohajanje, zadnji aneks k pogodbi, pri katerem se nekako stvari zavlačujejo. Medtem je bila ustanovljena medresorna pogajalska skupina, ki jo vodi dr. Dimovski, ki bi rešila prav to problematiko, da bi med zdravniki, sodniki in učitelji postavila neka določena razmerja, vendar ne takoj; ta razmerja, mislim, da se bodo lahko postavila v roku enega do dveh let, predvsem po sprejetju nove zakonodaje. Kar se pa tiče zadnjih pogajanj, vam lahko zagotovim, da bomo prihodnji teden poskušali zapreti ta pogajanja - imamo tudi pooblastila vlade, da jih zaključujemo - in da bomo vsaj v enakovrednem položaju pustili učitelje, da bodo nadaljevali s približevanjem drugim resorjem. Če pa želite kaj več o samem tempu, bi vam lahko odgovorili v kratkem, predvsem pa želimo, da bi se vendarle vsaj okvirno zaprla proračunska pogajanja, kajti oboje je vezano. Ravno danes zvečer se bomo še proračunsko pogajali v prvem krogu z ministrstvom za finance in verjetno bo tudi tukaj dosežen nek uspeh in v kratkem seveda bo lahko, če ne bo dovolj samo iz občil, tudi pisna informacija prišla v državni zbor.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospa Pozsončeva ste zadovoljni? Hvala lepa. Tretje vprašanje je bilo naslovljeno na mag. Franca Buta, predstavnika ministrstva za kmetijstvo. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. V bistvu gre za zelo aktualno temo, o kateri je bilo in je in upam, da ne bo v bodoče tako veliko govora. Gre za vprašanje pojava bolezni BSE, ki dejansko pretresa celotno Evropo in je tema številka ena, zaradi katere odstopajo krivi ali nekrivi ministri in o čemer se zelo veliko razpravlja. Mimogrede, prejšnji teden smo bili v Nemčiji na pogovorih, ki so se v veliki meri sukali tudi okoli te teme. V Nemčiji npr. je poraba govejega mesa padla na manj kot 10% redne porabe, kar ocenjujejo za preprosto pravo nacionalno in še širšo katastrofo. Kaj smo v Sloveniji storil, da bi preprečili oziroma storili vse, da bi storili tisto, kar je mogoče storiti, da bi bolezni ne bilo ali če bi se že pojavila, da bi bila kontrolirana in nadzorovana. Jaz si upam trditi, da smo storili doslej vse tisto, kar je mogoče storiti, skladno z nivojem znanja in vedenja, kot ga trenutno lahko strokovnjaki, veterinarji, medicinci, agronomi in vsi ostali ponudijo. Prvič je treba povedati, da generalno sledimo - in to rigorozno - ukrepom, ki jih izvaja tudi Evropska unija. To pomeni: prepovedali smo uporabo nekaterih rizičnih organov v človeški prehrani od vseh živali, to pomeni obvezno izločitev in odstranjevanje, seveda skupaj z ostalimi odpadki do tistega trenutka, ko bi se eventualno ne pojavil primer bolezni. Drugič. Splošna prepoved uporabe mesno-kostne moke za vse živali, ki se uporabljajo v prehrani ljudi, torej ne samo za govedo, za katero prepoved velja že od leta 1996, pač pa tudi za prašiče, perutnino, ribe, kunce. Tretjič. Generalna prepoved uvoza iz držav, kjer se je pojavila bolezen BSE, seveda tukaj omenim da to za seboj povzroči tudi druge probleme, ki pač preprosto niso rešljivi v dani situaciji. Lep primer je: precejšnje število kmetov je npr. v Nemčiji že kupilo plemenske živali oziroma jih plačalo in jih seveda ne morejo uvoziti, kar je popolnoma razumljivo, da jih ne morejo, ker je to direktno v nasprotju s prepovedjo in bi pomenilo to rizično dejanje. Nadalje. Uvedli smo obvezno testiranje vseh živali, starejših od trideset mesecev, od 1. januarja tega leta, s tem da so se doslej prve dni opravljali še klasični testi. Ker pa je bila izpeljana investicija na dobavljeno opremo - opremljeni dve liniji - bo z jutrišnjim dnem že začel teči nov postopek, najprej nekaj dni poskusno, s 1. februarjem v celoti, ki pomeni uvedbo postopka hitrega testa, ki v štiriindvajsetih urah da svoj rezultat. V tem trenutku potem seveda upamo, da bodo vedno vsi rezultati negativni. Čeprav seveda poudarjam, da tukaj gre za stvari, za katere preventivno, s ciljem preventivne zaščite varstva potrošnikov, vsaj na tako visokem nivoju, kot to velja za države Evropske unije [[...]] [[Znak za konec razprave.]] Nisem še končal.
Izvolite dokončati. Praviloma je tu odgovor deset minut. Lahko pa mirno pojasnite do konca.
Bom poskušal skrajšati. Skratka, preventivna zaščita varstva potrošnikov je prvo pravilo. Nadalje. Uvajamo intenzivno, pospešeno - in to še hitreje kot v Evropski uniji - obvezno sledljivost živali in mesa. To pomeni, od 1. januarja tega leta morajo biti vse živali označene, morajo biti v evidenci takoj po rojstvu. Tiste, ki pa še niso bile označene in so starejše, se pa morajo do konca meseca junija tega leta obvezno oštevilčiti, evidentirati in vse voditi v tako imenovani evidenci, ki se imenuje register živali. Za tiste živali, ki ne bodo v registru, bo preprosto reja zaprta. Odgovornost za to prevzemajo rejci, ostalo so pa tehnične stvari, ki so pa zelo pomembne. Nadalje. Zelo pomembno je, da seveda mora biti potem tudi s 1.7. po prehodnem obdobju, v celoti uveljavljen podoben sistem tudi v klavnicah. Tako da vsi tisti, ki so kupci, imajo možnost in pravico zahtevati, da ugotovijo in vidijo, ne samo, katere države poreklo je meso, ampak tudi, od katere ušesne številke, od katerega rejca je to meso, in s tem se lahko tudi seznanja na kakšen način je bila žival proizvedena. Zagotovo je pa tako, kot je rekla nova nemška zvezna ministrica, ta problem je možno smatrati kot novi začetek okolju bolj prijaznega načina kmetovanja, ekstenzifikacije, ki v Sloveniji ne bo težka ker pretirane intenzivnosti nikoli ni bilo. Skratka, tudi našo kmetijsko politiko želimo preoblikovati v bistveno večji meri še v okolju prijazne, ekološko osveščene načine in oblike kmetovanja. Še to bi omenil, da imamo pripravljen tako imenovani krizni program, ki bi ga začeli izvajati takoj tisti trenutek, ko bi se eventualno pojavila bolezen - za kar upamo, da se ne bo - in kar je zelo pomembno, do 1.3. naj bi tudi ministrstvo dodatno reorganizirali in pomemben del ministrstva preoblikovali v tako imenovan program oziroma sektor za varno hrano in varovanje potrošnikov. Hvala.
Gospod minister, hvala lepa. Ste zadovoljni, gospa Pozsončeva, z odgovorom? Želite dopolnilni? Ja, izvolite.
Glede tega, ali ste sežigali to moko v Lendavi ali ne. V Lendavi.
Kar se tiče Lendave, bi ta trenutek ne mogel odgovoriti. Po mojem vedenju vsaj ministrstvo za kmetijstvo tega zagotovo ni naročilo. Mi bomo pripravili takoj pisni predlog, s kolegom sva se tudi že nekoliko pozanimala, če obstajajo kakšne informacije; ampak dejstvo je, da ima ta obrat redno dovoljenje, da lahko vrši funkcijo sežigalnice. Tako da tukaj mislim, da bi to lahko, če bi že želeli, počeli tudi brez kakršnegakoli predhodnega soglasja. Bomo dali pa pisni odgovor.
Je v redu. Hvala lepa, gospod minister. Naslednji postavlja poslansko vprašanje, gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane ministrice, ministri, predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Sprašujem ministrstvo za zdravstvo, predvsem v smislu problematike zagotavljanja primernih pogojev zdravstvenih uslug, tudi za osebe, ki prejemajo socialne dajatve. Namreč, v praksi se dogaja, da osebe, ki prejemajo denarno pomoč ali socialni dodatek, šele ob drugem pregledu pri zdravniku specialistu dobijo povrnjene potne stroške. Namreč, iz prakse poznam kar nekaj primerov, da si osebe, ki prejemajo socialni dodatek ali pa socialno pomoč, ne morejo zagotoviti niti primerne življenjske pogoje za preživetje, kaj šele za plačilo potnih stroškov pri prvem specialističnem pregledu. Namreč, problem je v tem, da dobijo povrnjene potne stroške šele za opravljeni drugi specialistični pregled. Zato sprašujem ministrstvo za zdravstvo: Kakšne ukrepe bo izvajalo v zvezi s tem, da bo tudi tem osebam, ki so na življenjskem minimumu, zagotovilo tudi možnost enakih zdravstvenih oskrb? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Keber, prosim.
Spoštovani Franci Rokavec, jaz mislim, da vas bom lahko razveselil s svojim odgovorom. Že za prvi pregled obstoječi sistem obveznega zdravstvenega zavarovanja zagotavlja povračilo potnih stroškov, seveda pa način izplačila morda, samo ugibam, nakazuje to, da je posameznik dobil šele ob drugem obisku. Namreč, izplačilo se izvrši, ko ustrezen obrazec o priznavanju potnih stroškov potrdi tisti zdravnik, ki je pacienta pregledal, tisti, h kateremu je bil napoten. To pomeni v praksi seveda res tako, da pacient šele po obisku tega zdravnika dobi izplačilo, vendar za prvi pregled. Če se to ne zgodi, morajo osebe, ki jih vi zastopate s tem vprašanjem, preprosto intervenirati pri področnem zavodu, ki te stvari rešuje. Dovolite pa še nekaj. Implicitno se tudi sprašujete kaj pa, če gre res za tako socialno ogroženo osebo, ki ji je treba vnaprej zagotoviti možnost plačila. Dobili smo pojasnilo od zavoda za zdravstveno zavarovanje, da v tem primeru - vendar je to izjemoma - se lahko taka oseba obrne na področni zavod za zdravstveno zavarovanje in po predložitvi nekakšnih dokazov ali pa morda pogovora dobi že akontacijo na potne stroške.
Hvala lepa, gospod minister. Dodatno vprašanje, prosim, kolega Rokavec.
Hvala za besedo. Dejansko, gospod minister, ste me razveselili s tem odgovorom, čeprav moram ugotoviti, iz primerov v praksi, da temu ni tako. In bi na nek način apeliral, da se v teh primerih, tudi v sodelovanju z zavodom za zdravstveno zavarovanje, dejansko tako tudi ukrepa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Delak ima poslansko vprašanje za vlado.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Pozdrav vsem prisotnim! Vprašanje postavljam gospodu ministru za notranje zadeve. Dne 1. januarja 1995 je bila krajevna skupnost Vinska Gora iz takratne občine Žalec priključena mestni občini Velenje. Medtem ko je Vinska Gora s pravnim aktom državnega zbora postala del mestne občine Velenje, pa le-ta ni bila hkrati vključena v upravno enoto Velenje. Tako sedajobčani rešujejo določene zadeve v občini Velenje, del svojih obveznosti in pravic pa v okviru upravne enote Žalec. Takšno stanje povzroča med občani Vinske Gore nezadovoljstvo in s tem v zvezi tudi veliko dodatnih stroškov, ki jih imajo le-ti, ko želijo uresničiti svoje upravne zadeve. Ministrstvo sprašujem, kdaj misli razrešiti navedeno zadevo oziroma kakšne so ovire, ki onemogočajo, da bi Vinska Gora tudi v upravno-organizacijskem smislu spadala v upravno enoto Velenje. Danes sem slišal od poslanskih kolegov, da so podobni problemi tudi v nekaterih drugih slovenskih občinah, ko deli občine spadajo v različne upravne enote. Prosim za pismeni odgovor in se vnaprej zahvaljujem.
Minister dr. Bohinc.
Težko komentiram, ker predloga v tej zvezi ministrstvo za notranje zadeve doslej ni prejelo. Predlagam, da se občani Vinske Gore obrnejo na nas in bomo sprožili ustrezne postopke, potem ko bomo problem proučili.
Poleg tega je bila zahteva za pismeni odgovor. Prosim, kolega Delak.
Gospod minister, na vas sem se obrnil jaz, zaradi tega prosim, da se odgovor pošlje meni. Hvala.
Hvala lepa. Naslednjih šest kolegic in kolegov bo dobilo besedo po naslednjem vrstnem redu: kolega Kontič, Peče, Terčon, dr. Brejc, Božič, Čeligoj in Sok. Najprej kolega Bojan Kontič. Prosim, kolega Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane ministrici in ministri, kolegice in kolegi. Prvo vprašanje naslavljam ministrstvu za finance. Sprašujem, ali vlada oziroma ministrstvo razmišlja o spremembi prvega odstavka 45. člena zakona o davku na dodano vrednost, ki zlasti za dejavnost osebnih storitev uzakonja neenakopraven položaj poslovnih subjektov na trgu. Ta člen zakona določa kot mejni znesek za registracijo zavezancev za davek na dodano vrednost 5 milijonov tolarjev, kar je eden največjih mejnih zneskov v primerjavi z evropskimi državami. Zaradi visoko določenega praga obdavčitve je prišlo na trgu pri opravljanju storitev končnim potrošnikom do grobe selekcije med subjekti, ki so davčni zavezanci, in tistimi, ki to niso. Drugo vprašanje naslavljam v tem trenutku še ministrstvu za gospodarstvo, vendar se bojim, če ne bo danes ustnega odgovora, da bo pisni odgovor pa že z ministrstva za okolje in prostor, kajti energija oziroma energetika se seli. Zanima me nacionalni energetski program. Pripravljenih je bilo že kar nekaj verzij tega nacionalnega programa. Zanima me, kdaj bo usklajen do te mere, da bo zrel za parlamentarno proceduro? Le tako bo namreč mogoče na daljši rok planirati proizvodnjo električne energije, kar pa je osnovni pogoj za uspešno poslovanje energetskih podjetij v Republiki Sloveniji. Zanima me tudi do kdaj bo sprejeta energetska bilanca, kajti na podlagi te energetske bilance za letošnje leto bodo lahko energetska podjetja tudi planirala proizvodnjo v letošnjem letu. Za odgovore se zahvaljujem. Hvala.
Hvala lepa, kolega Kontič. Predstavniki vlade, pristojni ministri, kdo želi besedo? Prosim, gospod Končan.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospod predsednik, poslanec. Torej vaše vprašanje - ta problem, ki ste ga navedli, je poznan ministrstvu za finance oziroma če rečem, v davčni stroki je bil poznan že ob sami uvedbi davka na dodano vrednost. Naravno vprašanje tega praga pa v bistvu lahko poraja takšne probleme, kot ste jih vi navedli za področje osebnih storitev. Torej, kako mislimo reševati? Poznamo tudi to pobudo združenja, ki ga je naslovila na ustavno sodišče, vendar možnosti so, kajti vemo, da bomo v letošnjem letu opravili prvo revidiranje zakona o davku na dodano vrednost, in sicer nam evropska direktiva omogoča najmanj dve možnosti. Prva, da uporabimo znižano stopnjo - pri nas sedaj 8% - tudi za področje tako imenovanih osebnih storitev in na ta način ublažimo nekoliko ta problem, odpravimo ga ne v celoti. Druga možnost je, da prav tako za osebne storitve določimo nižji prag, torej ne 5 milijonov ampak nižji. Navedli ste pravilni, da je tapribližno milijon tolarjev, nekoliko več, priporočena najnižja stopnja oziroma obvezna najnižja stopnja, samo res je pa, da nobena država nima te najnižje stopnje. Toda kakorkoli! Slovenija torej je nekako v tem smislu v povprečju evropskih držav, zato bomo mi proučili in predlagali ustrezno rešitev, ko bomo te rešitve predlagali z novim zakonom o davku na dodano vrednost. Zdaj pa, kako v tem trenutku ublažiti problem in posledice, ki ste jih navedli. Dejansko je to problem za ta podjetja, ki v bistvu na drug način tudi registrirajo celotni promet, ki ga opravljajo. Plačujejo torej ne samo davek na dodano vrednost, ampak tudi davek od dobička pravnih oseb in na drugi strani ti nekateri posamezniki, ki, bi rekel, morda v realnosti res prekoračujejo prag in ne evidentirajo niti prometa niti niso zavezanci za DDV. Torej že od lani je ustanovljena medresorska komisija za koordiniranje nadzora dela na črno ki - vse inšpekcije, od tržne in ostalih, ministrstva za finance itn. - v bistvu koordinira te aktivnost, kako bi na trgu preprečevali to delo na črno. Seveda lahko zagotovim tudi kot pristojni državni sekretar za področje davkov in carin v ministrstvu za finance, da bom na problem posebej opozoril davčno upravo Republike Slovenije, da bo dodatno opravila nekatere aktivnosti, da bi v bistvu tiste, ki kršijo osnovno načelo trženja pri nas, torej lojalno konkurenco, ker s tem, ko delajo na črno: ne obračunavajo davka na dodano vrednost in podobno, v bistvu ustvarjajo pogoje za nelojalno in torej nepošteno konkurenco. Torej, na ta način bomo pa poskusili vsaj ublažiti te stvari, čeprav jih v celoti seveda v tem trenutku ne moremo odpraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo od predstavnikov vlade? Prosim!
V imenu ministrstva za gospodarstvo vam lahko v tem trenutku zagotovim le to, da se zavedamo pomena nacionalnega energetskega programa in razvojnih dokumentov na področju energetike nasploh. Vendar pa menimo, da v tem trenutku ne bi bilo primerno, da ministrstvo za gospodarstvo pospeši aktivnosti ali celo pripelje do zaključka te aktivnosti, ki so tako pomembne. Glede energetske bilance bi vam posredovali odgovor pisno. Hvala.
Minister Kopač, prosim. Če lahko vstanete, prosim.
Hvala. Poslancu Kontiču. Energetska bilanca je bila danes na seji vlade sprejeta. Tako, da bodo uporabniki z njo seznanjeni jutri.
Hvala lepa. Kolega Sašo Peče, imate besedo. Prosim!
Spoštovani prisotni! Pobuda in vprašanje, in sicer v osnovi za ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve o poglavju javnih del, javnih del kot tistem elementu pospeševanja zaposlovanja v tistih občinah, ki se srečujejo z višjo stopnjo brezposelnosti in v katerih ni kratkoročnih možnih rešitev za normalno zaposlitev. Skratka element, torej javno delo, ki je dobrodošel v vsaki državi v tranziciji in pa v vsaki državi, ki se prilagaja novim tržnim ali pa drugačnim pogojem gospodarjenja. Slovenija nedvoumno to je. V mestu Maribor, kjer je stopnja brezposelnih izjemno visoka, po različnih podatkih je ta številka različna, predlagam, da se ravno na področju javnih del - torej na vašem, recimo temu vsebinskem področju, na področju vašega delovanja ministrstva - ukine participacija mestne občine Maribor pri izvajanju javnih del. Seveda, rekli mi boste oziroma odgovorili boste, da je višina participacije odvisna od stopnje brezposelnost v posamezni lokalni skupnosti oziroma regiji. To delno drži. Na noben način pa zadeva oziroma tak tog birokratski odgovor ne bi smel držati na tistem področju, kjer poznamo proračune lokalnih skupnosti, iz katerih se izdvajajo oziroma odvajajo taka sredstva. V mestni občini Maribor kot drugem največjem slovenskem mestu, ki nedvoumno mesto, ki potrebuje zaposlitev, ki ima to tradicijo delovnega mesta, bi bilo pričakovati, da bo ministrstvo pristopilo na pomoč, in sicer ravno k temu, da se ukine delež, ki ga mora dati občina k zaposlovanju. Upam, da boste pobudo sprejeli in na občino, ker mislim, da je tudikontaktirala že z vami na tem področju, odgovorili pozitivno in na sebe prevzeli ta del bremena, po drugi strani pa toliko prispevali k zmanjšanju brezposelnih v mestu Maribor. Druga zadeva - naslovljena na ministrstvo za kulturo. In sicer, v predlogu nacionalnega kulturnega programa bi bilo prav tako zaželeno s strani, moje strani, s strani Slovenske nacionalne stranke in pa s strani mestne občine Maribor, da tudi slovensko narodno gledališče pridobi status nacionalnega pomena oziroma nacionalni status, da s tem končno dosežemo v tej državi tisto porazdelitev tudi na področju kulture, torej tistih aktivnosti, ki nekako hranijo duha. In pa na koncu. Vprašanje, in sicer vprašanje - mislim, da za ministrstvo za finance oziroma gospodarske dejavnosti - glede privatizacije bank. Kot poslanec oziroma član državnega zbora bi rad bil seznanjen s predvidenim potekom privatizacije, recimo obeh bank, Nove Ljubljanske banke in Nove kreditne banke Maribor. In sicer: Ali se bo privatizacija odvijala v kompletu? Kakšen vpliv bo imela ta privatizacija na gospodarsko konkurenčnost [[...]] [[opozorilni znak za konec.]] [[...]]
Nekoliko preglasno smo vas opozorili, da vam je iztekel čas. Se opravičujemo. Prosim, kolega Peče, če zaključite.
[[...]]Torej vse o poteku privatizacije, s katerimi bi se moral državni zbor srečati še v temu letu. In pa seveda najpomembnejše vprašanje v tem okviru: Kakšna je po izračunih ministrstva za finance predvidena domača absorcijska moč ob poteku privatizacije? In kakšen bo tisti količnik oziroma procent dovoljenega tujega vstopa v naš bančni sistem? In pa še druga zadeva, zelo podobna.
Ne morete več nadaljevati z vprašanjem.
Potem bi prosil odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Boste dodali vprašanje, če z odgovorom ne boste zadovoljni. Predstavniki vlade - minister Dimovski. Prosim.
Hvala lepa. Gospod poslanec Peče, kot veste, je v zadnjem desetletju javnim delom namenjena zelo velika pozornost. Številka vključenosti v javna dela je približno 56 tisoč brezposelnih. Kot veste oziroma kot smo napovedali že v svojem programu in programu vlade, bo tudi v bodoče javnim delom namenjena velika pozornost, še posebej tam, kjer so regijsko visoke stopnje nezaposlenosti. Naj tukaj na kratko omenim nekaj stvari, ki bodo verjetno na kratko osvetlile ta problem javnih del. Po eni strani je naša usmeritev v naslednjem obdobju fokusirana na določene ciljne skupine, ki jo bodo seveda tudi javna dela kot del aktivne politike zaposlovanja deležna. Naj omenim predvsem težje zaposljive osebe, to so predvsem mlajše osebe, ki prvič iščejo svoje delo, in pa osebe, ki so v nižjih kvalifikacijskih starejši od 45 oziroma 50 let. Kot tretje so pa to invalidi. No in v tem smislu smo tudi par pripravi letošnjega proračuna, ravno v postavki javna dela namenili veliko pozornost in pripravljamo nekatere razširitve programov javnih del. V tem smislu in ker se organizacijsko javna dela izvajajo predvsem prek izvajalskih organizacij, to je zavoda za zaposlovanje, smo pristopili k natančni izdelavi izvajanja vseh programov s področja javnih del, kjer, kot veste, nastopajo različne stopnje sofinanciranja posameznih delov v izvajalskih strukturah javnih del. Na vašo pobudo odgovarjamo tako, da bomo proučili možnosti znotraj sistema, ki obstaja o nesofinanciranju oziroma znižanju sofinanciranja tega dela za javna dela, in po proučitvi tega dela vam bomo seveda poročali.
Želi še kdo? Ministrica za kulturo.
Spoštovani poslanec, hvala za zastavljeno vprašanje. Verjetno vam je poznano, da je sistem financiranja javnih zavodov na področju kulture zašel v nekakšno tehnično težavo v lanskem letu oziroma že pred dvema letoma in da od lanskega leta, od 1. avgusta dalje, ministrstvo za kulturo financira ponovno vseh 39 zavodov, med njimi tudi zavode v Mariboru oziroma ostalih središčih. Moram reči, da letošnje izhodišče ministrstva za kulturo oziroma v dogovoru z ministrstvom za finance je, da vsi zavodi zapadejo v letošnjem celotnem letu na proračunu ministrstva za kulturo. To se pravi, da so nekako ti zavodi pod tutorstvom ministrstva - državni zavodi. Seveda je pa naš krovni zakon tisti, ki govori o ureditvi ustanovitvenih aktov in s tem tudi o njihovem položaju. To je naloga, o kateri se dogovarjamo, predvsem pa je naloga, o kateri se bomo pogovarjali z vsemi župani oziroma ustanoviteljicami teh zavodov. Danes je že tako, da sprejemamo v državi na področju kulture vse obveznosti financiranja, ostalih, bom rekla, dolžnosti pa zaenkrat še nimamo. In ko se to dogovorimo z ustanoviteljicami, kar je tudi naš namen, da so to državne ustanove, ki pokrivajo in delujejo po nacionalnem programu, pa je tudi rešitev, ki jo bomo predlagali s krovnim zakonom, ki bo verjetno že v mesecu marcu, zagotovo pa v aprilu prišel na dnevni red državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Peče verjetno želi zastaviti dodatno vprašanje. Ne? Hvala lepa. Kolega Terčon, za njim dr. Brejc. Kolega Terčona ni, potemtakem ima besedo, kolega dr. Brejc.
Hvala lepa. Spoštovani! V medijih je bilo mogoče zaslediti izjavo generalne državne tožilke, gospe Cerarjeve, da je gospa Barbara Brezigar v zadevi Depala vas neupravičeno zavrgla kazenske ovadbe. Moje vprašanje je namenjeno, seveda, pravosodnemu ministru in se glasi nekako takole: Ali je v skladu s tožilsko etiko, da generalna državna tožilka v medijih kritizira vrhovno državno tožilko? In če je to v skladu s tožilsko etiko, se mi zastavlja vprašanje: Zakaj tega ni storila v drugih primerih, recimo, v zadevi Hartman [[to je tista gorenjska heroinska zadeva]] , ko tožilka na sami obravnavi pred izrekom kazni, torej ko je bila zagrožena oziroma določena visoka oziroma najvišja kazen, ni predlagala oziroma odredila pripora? Sprašujem se tudi oziroma sprašujem vas, kot pravosodno ministrstvo: Kaj boste storili, glede na to, da so časopisi dobili obtožnico prej kot obtoženi? Očitno gre ne samo za neetično ravnanje uslužbencev na tožilstvih oziroma tožilcev, ampak gre tudi za nezakonito ravnanje pristojnih tožilcev. Kaj bo v tem primeru storila generalna državna tožilka oziroma kaj boste storili v pravosodnem ministrstvu, glede na besede vašega ministra, ki razglaša, da nihče ni nedotakljiv? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Starman, prosim.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Glede same tožilske etike, in izvrševanja teh pravil etike med tožilci samimi, je to stvar tožilske organizacije in njihovega sistema varovanja etike. Glede poteka konkretne zadeve, in predvsem ste omenili, kaj naj bi ministrstvo za pravosodje storilo v zvezi s tem, da so obtožnico pridobilo prej mediji kot sam obtoženi. V kolikor gre tukaj za elemente kaznivega dejanja, menimo, da je to stvar tožilcev, da preganjajo to kaznivo dejanje. Mi bomo pa vsekakor preučili vse aspekte, tako v zvezi z eventualnimi kršitvami etike kot v zvezi z možnostjo nezakonitega delovanja v tem kontekstu. Tako da v zvezi s tem bomo v celoti pripravili pisno stališče. Toliko glede tega. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Brejc, dodatno vprašanje.
Z odgovorom nisem zadovoljen. Pričakujem, da bo v pisnem stališču kaj več konkretnega. Predvsem bi vas ponovno spomnil na besedo ministra o dotakljivosti ali nedotakljivosti. Me seveda tudi zanima: Ali je generalna državna tožilka v tem primeru, glede ministra itn., nedotakljiva in tožilci prav tako? Torej, prosim, da zelo natančno odgovorite na moja vprašanja. Kajti s tem, ko ne odgovarjate oziroma odgovarjate megleno, vzbujate vtis, da besedam, ki jih je minister izrekel, ne kaže verjeti. Hvala.
Gospod Starman, želite dodatno besedo? Prosim!
Vsekakor je nedotakljivost kogarkoli glede kazenske odgovornosti nujna. Minister pri tem vsekakor vztraja in vsi vztrajamo pri jasnem pregonu kaznivih dejanj. Je pa stvar pristojnosti in zato sem poudaril, da je vloga ministrstva za pravosodje v zvezi z etičnimi kršitvami taka, da bomo celotno zadevo proučili. Sam pregon kaznivih dejanj, tudi ko gre za tožilce, je stvar pravosodne, sodne veje oblasti. Skratka pravosodja v širšem smislu - to pomeni policije in tožilstva. Tudi tožilci so izključno pristojni za pregon kaznivih dejanj, ki jih storijo tožilci. Toliko glede pravne razporeditve in ustavnopravne razporeditve pristojnosti. Glede tistih prejšnjih vprašanj pa vam zagotavljam, da bomo izčrpno proučili zadevo in postopek v zvezi z eventualnimi kršitvami etičnih pravil tožilcev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem kolegu Božiču. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala predstavniki vlade, da še vztrajate. Poslanke, poslanci! Sam imam eno samo vprašanje za gospoda ministra za zunanje zadeve: Kako se pripravlja Slovenija za ohranitev slovenstva po vstopu v Evropsko unijo v državi in v tistih delih sosednjih držav, kjer živijo Slovenci? Sam prihajam iz zahodnega dela naše države. Naša soseda Italija na zahodu se pospešeno gospodarsko pripravlja in nas obkroža z železnico, ladjedelništvom, sinhrotron na Krasu, kjer opravljajo za Italijo in velik del Evrope biomedicinske, medicinske tehnične preizkuse. Mi se pa nekako nič kaj resno ne odzivamo na vse to. Poleg tega je Italija postavila okoli zahodne meje vrsto univerznih središč, Trst, Gorica, Videm, da ne govorim seveda potem tudi še na Koroškem, Celovec, Velikovec, Gradec, mi pa se skoraj nič na tem področju ne zganemo. Avtocesta, ki je bila odobrena pred tridesetimi leti v neki drugi državi v drugi obliki, še danes ni zgrajena do Kopra in Nove Gorice in ni povezala Padske nižine, ampak smo zgradili avtocesto do Trsta, tako da pomagamo pravzaprav Trstu, ne sebi. V naših krajih se je dolga leta zbiral denar igralništva, bencinski denar od velike prodaje bencina. Ta denar je poniknil v državnem proračunu. Obmejni kraji niso dobili nič. Ali ne zaslužijo ti kraji tretje univerze, ki naj bi imela sedež delno v Kopru in Novi Gorici? Namreč po vstopu v Evropsko unijo ne smemo prepustiti naših meja kjerkoli, okrog in okrog nas, prosti stihiji, da se bo pač zgodilo, kar se bo, pač pa moramo ohraniti to, kar že sedaj imamo. Vem, da ni to vprašanje samo za vas, gospod minister, to vprašanje je namenjeno in mora biti namenjeno vsem nam in vladi, parlamentu, kaj bo. Bo pa to zelo, zelo kmalu. In mislim, da smo nepripravljeni na ta dan na področju slovenstva. Pogosto in še se bom oglašal na to temo, vsaj dokler ne bo kaj več narejenega, kajti mislim, da res ni narejeno nič. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Božič! Gospod minister za zunanje zadeve, beseda je vaša.
Spoštovani gospod poslanec Božič! Ko sem vas poslušal, sem si v nekem trenutku rekel tisto znano reklo "iz vaših ust v božja ušesa". To se pravi, z večino tega, kar ste povedali, se strinjam in mislim, da bi bilo potrebno to večkrat ponoviti in si zapomniti. Na koncu ste rekli nekaj, kar me je zmotilo, pa vendarle bom začel z začetkom. Mislim, da vaše vprašanje zasluži temeljit odgovor. Če ne boste zadovoljni s tem, kar bom povedal, boste pač dobili še pisno. Predvsem bi rad rekel, da si želim, da bi imeli prav vi, ko pravite, da bo Slovenija zelo kmalu v Evropski uniji. Sicer pa, vas zanima, kako bo Slovenija ohranila slovenstvo, ko postane članica Evropske unije. Vstop v Evropsko unijo je po naših zamislih in je sicer namenjen ohranitvi narodov in v našem primeru ohranitvi slovenstva. Sam vstop v Evropsko unijo bo, upam si to reči, prispeval k ohranitvi, k vzdrževanju, k izboljšanju položaja slovenstva. Poglejte, dve zadevi sta popolnoma jasni, ko govorimo o Sloveniji v Evropski uniji. Prvič, ne bo več meja za Slovence zunaj Slovenije; člani slovenske skupnosti, ki živijo v drugih državah, predvsem članicah Evropske unije, pa tudi tistih, ki bodo postale članice Evropske unije, bodo na ta način, ko bodo te meje seveda manj pomembne, ali pa bodo preprosto pozabljene, postali bližji, trdnejši, tesneje povezani člani slovenskega narodnega telesa. In drugič, ne bo več meja za Slovence iz Slovenije, tako da bodo ti Slovenci lahko svoje slovenstvo uveljavljali širše. Njihovo uveljavljanje slovenstva, naše uveljavljanje slovenstva bo imelo manj omejitev. Rad bi vas najprej seveda prepričal o tem, da slovenska vlada in naše ministrstvo, s tem, da ima urad za Slovence po svetu, na nek način, na zunaj, pa upam si reči tudi praktično prispeva k temu, da se slovenstvo ohranja, uveljavlja, krepi. Potem vam moram reči to, da doslej še nobena država, noben narod, ki je postal član družine evropskih narodov, ni izgubil identitete, ko je postal član Evropske unije. Tega, da bi nek narod izgubil samega sebe, svojo istovestnost, to se, tega ne poznamo, to se v Evropski uniji še ni zgodilo. Evropska unija je, vsaj v takšni koncepciji, kot jo sedaj poznamo, sama po sebi, s svojo organizacijo, ssvojim sistemom, svojim konceptom zaščitnica majhnih držav. Slovenci seveda imamo posebno skrb, posebno usodo, kar zadeva našo narodno identiteto. Mi smo svojo narodno identiteto v preteklosti zagotavljali predvsem s kulturnimi sredstvi, s pomočjo dejavnosti slovenskih pisateljev, slovenskih umetnikov, publicistov, tudi disidentov v preteklosti in tako naprej. Danes imamo Slovenci državo in upam si reči, da to, da imamo Slovenci državo, vendarle bistveno prispeva k temu, da je naše slovenstvo močnejše. Še to bi rekel, da je nezaupanje v državo na drugi strani krepilo zaupanje v kulturo in da zaupanje v državo danes pomeni zaupanje v višjo raven, v višjo stopnjo varovanja slovenstva. Poglejte, seveda na prvi pogled, ko razmišljamo o položaju slovenščine in slovenstva v Evropski uniji, v množici narodov, med velikimi državami, med jeziki, kot so francoščina, španščina, angleščina in tako naprej, imamo lahko občutek majhnosti in nemoči. Pa vendarle se mi zdi, da - nekje je bila v zadnjem času tudi prireditev na to temo - da velja, da skrb za slovenščino in skrb za nego slovenščine, za kulturo slovenščine, za kulturo slovenstva, na nek način prispeva k temu, da lažje komuniciramo s tujino, s tujimi kulturami, da lažje promoviramo svoje interese, predstavljamosvoja stališča v tujini. Kdor - to sem nekoč povedal, ne dolgo nazaj - kdor dobro razume, kdor zna dobro slovensko, se mi zdi, se bo lažje naučil tujih jezikov in lažje komuniciral tudi v tujih jezikih. Tako da mislim, da s skrbjo, ki jo slovenska vlada, slovenska država, mi vsi izkazujemo slovenščini in slovenstvu, na nek način prispevamo k temu, da bomo tudi boljši Evropejci. Da bi se učili evropejstva, da bi se učili tujih jezikov in da bi se predvsem učili slovenščine, je treba razvijati naše šolstvo, krepiti naše šolstvo, krepiti naše, tudi domače šolske, kulturne ustanove. Strinjam se z vami, da je v ta namen nujno potrebno, posebej na območjih, ki so mejna, ki mejijo, denimo, na sosednje države, posebej skrbeti za kulturne ustanove, denimo za univerze. Tako sem eden tistih in ta vlada je ena tistih, ki podpira primorsko univerzo, novo univerzo na Primorskem. Verjamem, da bo v mandatu, v katerem bomo vsi skupaj v tem parlamentu, v tej vladi, prišlo do te ustanovitve oziroma do razcveta univerzitetnega življenja tudi na Primorskem. Skrb za slovenstvo je seveda tudi skrb za manjšine. Dovolite mi, da aktualiziram svoj odgovor s tem, da vas opozorim na skrb, ki jo naša vlada posveča sprejemanju zaščitnega zakona za Slovence v Italiji. Tu sedi predsednik državnega zbora, ki se mi zdi, da v kratkem odhaja na zelo važno pot, ki bo, upam, bi rekel, prispevala k temu, da bo ta skrb izražena še na bolj odločilen in, upam, učinkovit način. Osnovni problem Slovenije je to, da ima majhno moč v primerjavi z drugimi državami, ki imajo večjo moč in katerih institucije so dosti močnejše. Pa vendarle si predstavljam - jaz mislim, da smo tu vendarle enotnega mnenja - da je Evropska unija pravi okvir za varovanje majhnih držav in majhnih kultur, majhnih jezikov in tudi jaz si upam reči, primeren okvir za varovanje slovenstva. Ko sem pa že pri besedi, gospod predsednik, mi dovolite, da na kratko komentiram še eno reč, ki je bila v zvezi s to problematiko oziroma z zunanjim ministrstvom in našim delom izrečena prej v neki razpravi poslanca gospoda Peterleta. Jaz bi samo to rekel pri teh očitkih, ki jih je navedel, da gre namreč tudi za nek položaj oziroma za neko mesto, ki je povezano z varovanjem interesov slovenske manjšine. Rad bi opozoril na to, da gre za dva primera oziroma za dve imenovanji dveh kandidatov za generalne konzule. Ti dve imenovanji sta bili napravljeni 6. oktobra, to se pravi teden dni pred volitvami, in sicer verjetno ne z namenom, da bi ta dva generalna konzula funkcionirala do konca mandata tiste vlade, ki ju je imenovala, ampak verjetno za štiri leta. Šlo je za to, da je ta vlada, bi rekel, izkoristila svoj položaj, da v zadnjem trenutku svojega življenja postavi na položaj za štiri leta, na dva položaja za štiri leta človeka, ki sta ji privržena. Sicer pa moram reči, da so tudi vlade, ministrstva držav, ki so jim bila ta imenovanja omenjena, ugotovile, da gre za neko, bi rekel, vsaj sporno potezo, če ne bi kaj več rekel, in so razumele, da ko pridejo volitve in ko pride nova vlada, da so spremembe logične. Hvala lepa.
Prav. Dodatno vprašanje? [[Ne.]] Po vrsti [[...]]Ne morete, kolega Peterle. Praviloma pa, če smem reči, praviloma minister odgovarja na vprašanje, če je zastavljeno njemu, prej je bilo vprašanje zastavljeno predsedniku vlade. Predlagam, da se v bodoče te prakse držimo. Če dobi vprašanje predsednik vlade, naj odgovori predsednik vlade, sicer ga, razen njegovega izrecnega pooblastila v pisni obliki, ne more nadomestiti pri tem minister. Kolega Čeligoj, kolega Sok, kolega Barovič, kolegica Potrata, kolega Pukšič, kolega Pohorec in kolega Peterle so prijavljeni po vrstnem redu. Najprej kolega Čeligoj.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana gospa ministrica, gospodje ministri, poslanci! Hvala za vprašanje oziroma za besedo. Moje poslansko vprašanje bi bilo naslovljeno Ministrstvu za okolje in prostor, verjetno pa tudi Ministrstvu za promet. Glasi se pa takole: V občini Ilirska Bistrica že več let prosijo in urgirajo za podatek o poteku osi hitre avtoceste prek mejnega prehoda s Hrvaško, in sicer pri Jelšanah v smeri Ilirska Bistrica in v notranjost Slovenije. Dan vstopa Slovenije v Evropsko unijo je vsak dan bližje, v občini pa brez navedenega podatka ne morejo pristopiti niti k razpisu za izvedbo projekta niti k izdelavi zazidalnega načrta za mejni prehod Jelšane. Na vrata pa seveda trka tudi "schengen" s svojo infrastrukturo. V zvezi s tem vas prosim za navedeni podatek oziroma da mi pojasnite: Kakšni so razlogi, da kljub večletnemu urgiranju občini Ilirska Bistrica službe niso utegnile pojasniti razlogov, zakaj teh podatkov ni? Prav tako bi želel vedeti, kdaj bo to tudi narejeno. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Čeligoj. Predstavniki vlade, prosim. Gospod minister za promet.
Gospod predsednik, gospod poslanec gospod Čeligoj! Verjetno ne bom zadovoljivo odgovoril, vendar mejni prehod Jelšane oziroma trasa do obstoječega avtocestnega omrežja v Republiki Sloveniji, torej ta trasa ni določena niti v prostorskem planu Republike Slovenije, zato ti postopki seveda še potekajo. Intenzivirajo se pa oziroma intenzivneje pa potekajo postopki v zvezi s samim mejnim prehodom, ki je pa eden od treh najpomembnejših v Republiki Sloveniji, ker leži na bodočih trasah avtocestnih ali pa hitrocestnih povezav z Republiko Hrvaško. Torej intenzivirali so se pa ti postopki zaradi tega, ker moramo do vstopa v Evropsko unijo te mejne prehode tudi ustrezno urediti. Tako da odgovora o tem, kakšna bo trasa kot povezovalna cesta do obstoječega avtocestnega omrežja, v tem trenutku še ni možno dati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister za okolje in prostor.
Morda še dodatno pojasnilo. Urad za prostorsko planiranje v okviru ministrstva za okolje in prostor bi seveda z veseljem narisal traso avtoceste oziroma hitre ceste, vendar ne ve, kje bo stična točka s Hrvati. To je seveda odvisno od njihovega lokacijskega načrta in njihovih oblasti. Do tega se po meni dostopnih podatkih nisoželeli opredeliti, res pa je, da smo zdaj v zadnjem obdobju, prav v zadnjem mesecu zelo intenzivirali stike in prav v torek bo pri meni pomočnik hrvaškega ministra za okolje in prostor z nalogo, da evidentiramo vse odprte probleme. Ta je prav konkretno eden od njih. Imamo še nekaj takih perečih, na primer znan zaplet pri poteku trase pri Sečoveljskih solinah, kjer Hrvatje želijo, da gre cesta skozi mejni prehod Sečovlje, da gre glavna cesta skozi mejni prehod Sečovlje, mi pa bi želeli prestaviti glavno cesto skozi mejni prehod Dragonja, ki je 4 kilometre bolj vzhodno, če prav povem. Skratka nekaj takih zapletov je še, kjer nekako ne moremo potegniti stične točke s Hrvati, in to bomo zdaj poskušali urediti. Ali nam bo uspelo ali ne, pa ne vem. Trudimo pa se in prav v torek se bomo o tem pogovarjali.
Hvala lepa, gospod minister. Naslednji je prijavljen gospod Sok, potem pa gospod Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani ministri in predstavniki vlade! Jaz bi se v svojem poslanskem vprašanju želel povrniti k temi, ki jo je že načela gospa Maria Pozsonec. In sicer, to je tako imenovana "bovini spongioformna encefalopatija" bolezen BSE ali kot jo imenujejo novinarji, bolezen norih krav. Torej gospo Pozsončevo je predvsem zanimalo, če je kot konzument govedine varna pred to boleznijo. Jaz pa bi gospoda ministra za kmetijstvo in pa vlado seveda vprašal: Kako bo vlada pomagala slovenskim kmetom prebroditi nastalo živinorejsko krizo zaradi pojava te bolezni v zahodnoevropskih državah? Škoda, ki danes nastaja in jo v glavnem nosijo slovenski kmetje, je večplastna. Prvič, odkup goveje živine se je močno zmanjšal in odkupna cena je zaradi velike ponudbe veliko manjša, kot je bila lani v tem času. Drugič, goveja živina ostaja v hlevih in tako postaja prezrela, kar še dodatno zmanjšuje na trgu uveljavljeno ceno. Poraba govedine se je močno zmanjšala in se v tem trenutku zaradi uveljavljanja novih primerov BSE v tujini še zmanjšuje. Gospod minister je prej povedal podatek, da se je v Nemčiji zmanjšala poraba govedine za 10%. Osebno moram povedati, da temu podatku ne verjamem. Tretjič, nekateri kmetje so najeli kredit za nakup plemenske govedi, v glavnem gre za nakup plemenskih telic v Nemčiji in pa drugih zahodnoevropskih državah. Zaradi prepovedi uvoza tega plemenskega materiala niso dobili, kredite pa morajo kljub temu začeti odplačevati. Četrtič, cena močnih krmil se je na tržišču zaradi velikega povpraševanja po soji, ki je nadomestila kostno - mesno moko, zelo povečala, in petič, ustvarilo se je močno javno mnenje proti konzumiranju govedine, ki ga zlahka ne bo možno popraviti in bo imelo dolgoročen vpliv na slovensko govedorejo. Ni torej treba posebej poudarjati, da je slovenska govedoreja močno ogrožena, saj so cene repromaterialov močno narasle. Naj omenim recimo nafto, potem gnojila, zaščitna sredstva, plastične folije. Za nekatera od teh sredstev so se cene povišale tudi do 60%, medtem ko so cene govedine na tržišču močno padle.Pri vsem tem je potrebno vlado opozoriti, da je slovensko govedorejo v letu 2000 močno prizadela suša in da so govedorejci dobili pri nadomestilih za sušo najmanj povrnjenih sredstev, saj so pašniki in travniki bili po cenitvah komisij ocenjeni najslabše v primerjavi z drugimi kulturami. Prav tako tudi ni treba posebej poudarjati [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] - samo še ta stavek in zaključim - da je govedoreja najpomembnejša živinorejska panoga v večini evropskih držav in bi vsekakor morala biti tudi v Sloveniji, tako vsaj piše v strategiji razvoja kmetijstva, ki smo jo sprejeli leta 1993. V Sloveniji je govedoreja v veliki meri ekstenzivna in bi to prednost v situaciji, v kateri se je znašla cela Evropa, lahko izkoristili, če bi se vlada zavedala problema, ki je nastal. Problem je zelo velik. Prosim gospoda ministra, da konkretno odgovori, kako bo vlada pomagala kmetom v tej situaciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister za kmetijstvo mag. But.
Hvala. Prej sem povedal prvo plat zgodbe, se pravi tisto, ki se nanaša na potrošnike. Kar pa se tiče rejcev, se vlada več kot samo resno zaveda problema, kakršen je. Mi se tedensko približno dvakrat sestajamo s predstavniki rejcev, sindikati in zbornico, vsak ponedeljek in običajno tudi sredo ali četrtek. Doslej smo se tako skupno že odločili za dva ukrepa. Pred približno mesecem dni smo za 50% povečali pripravo blaga za izvoz za mesne proizvode. Danes smo na seji vlade uvedli izvozne subvencije oziroma za pripravo blaga za izvoz za žive živali v višini 70.000 tolarjev na žival, in ocenjujemo, da bomo na ta način lahko izkoristili možnosti, ki se pojavljajo v nekaterih državah, kjer je preprosto nastal nov trg zaradi prepovedi uvoza iz večine evropskih držav, na primer Nemčije, ki je bila glavna dobaviteljica. Drugič. Zelo jasno je, da obstajata samo še dva ukrepa: eden je podpora skladiščenju, drugi je podpora oziroma izvedba ukrepa intervencije na trgu z umikom s trga. Oba ukrepa sta pripravljena in ju bomo sprejeli tisti trenutek, ko se bomo skupaj z rejci odločili, da sta potrebna. Sedaj, v tem trenutku ocenjujemo, da bo tudi ukrep od danes imel pozitiven učinek. Tudi ukrep izpred meseca dni kaže na pozitiven učinek. V Sloveniji se vsaj v tem trenutku, v zadnjih treh tednih ponovno nekoliko izboljšuje varnost potrošnikov pri uporabi mesa. Če je pred približno mesecem dni bil padec porabe od 25% do 40%, odvisno od predela Slovenije, je sedaj okrog 20%. V Nemčiji - sem pa prej povedal podatek - je padel na 10% normalne potrošnje, to pomeni za 90% [[nisva se pravilno razumela]] . Sicer pa je odgovor samo eden in je popolnoma jasno, kateri: uvedba tržne ureditve za goveje meso in teletino. Upam, da bomo imeli dovolj razumevanja v okviru vlade, da bomo ta ukrep potrdili; je pripravljen, se usklajuje, pomeni pa določitev intervencijske cene, uvedbo in določitev reprezentativnih trgov, pomeni uvedbo strogega režima, ne tako, da nekdo reče, na trgu je toliko in toliko tisoč živali, potem se pa izkaže, da je samo 30% le-teh, ko se intervencija na trgu odpre. Vendar dnevno, verodostojno, s strani pooblaščenih trgov morajo priti podatki. In če štirinajst dni cena pada zaporedoma pod intervencijsko ceno, se avtomatično sproži intervencija na trgu. To je edina logična in evropsko ponovljiva rešitev. Upam, da jo bomo vpeljali čimprej. Hvala.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje, kolega Sok.
Torej, gospod minister, tržni red je sigurno rešitev za naprej. Jaz sem postavil vprašanje, kaj bo vlada naredila na nastalo situacijo. Torej škode, ki sem jih naštel, so evidentirane in so nastale v tem trenutku, in slovenska govedoreja je v tem trenutku v veliki krizi. Res se nisva razumela okoli potrošnje v Nemčiji, jaz sem razumel drugače. Sprašujem vas: Kaj se bo zgodilo, če potrošnja tako drastično pade tudi v Sloveniji? Torej, rad bi slišal, če je vlada sedaj pripravljena na takšne ukrepe in kako bo pomagala slovenskim govedorejcem v tem trenutku za škode, ki so že nastale.
Gospod minister.
Hvala. Jaz mislim, da sem zelo jasno odgovoril. V tem trenutku smo ocenili, skupaj s predstavniki rejcev, da sta ta dva ukrepa, ki sta bila sprejeta v tem trenutku, dovolj. Če bomo ugotovili za prihodnji teden, da je potrebno še nadalje ukrepati, sledi ukrep podpore pri skladiščenju. To pomeni zakol določenega števila živali in pa plačilo vseh stroškov skladiščenja do tistega trenutka, ko se blago proda. Medtem ko tržni red pa ni dolgoročna, ampak je zdajšnja rešitev situacije. Ne dolgoročna. Tržni red se tisti trenutek, ko se sprejme, začne izvajati. Nič drugega ne obstaja potem še kot le intervencija na trgu. Intervencija na trgu pa pomeni, da nekdo odkupi živali, jih zakolje, država iz proračuna, iz okvira intervencije na trgu plača v celoti živali, to blago se pa proda na tretje trge in ne na trge doma, v Sloveniji, kar v tem primeru pomeni, da bi bil rezultat ravno nasproten, ker bi v bistvu potem s sproščanjem teh rezervnih, iz intervencijskega odkupa odkupljenih zalog mesa dodatno sesuvali trg, kar pa nima osnovne logike. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Barovič ima besedo, za njim gospa Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik Borut Pahor. Spoštovani predstavniki izvršne veje oblasti, kolegice in kolegi! Ustno poslansko vprašanje naslavljam vladi in pa seveda pristojnemu ministrstvu. Državni zbor Republike Slovenije je 21. junija lani, leta 2000, sprejel zakon o postopnem zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik in o razvojnem prestrukturiranju regije. Zakon je bil objavljen v Uradnem listu Republike Slovenije št. 61, 6. julija lani. Na strani 7.6.7.6 tega uradnega lista je poglavje III, ki pravi: "Odškodnine za ekološko škodo zaradi obratovanja TET Trbovlje, in prvi odstavek 9. člena določa: Sredstva za plačilo odškodnin fizičnim osebam za ekološko škodo, ki nastane kot neposredna posledica obratovanja termoelektrarne, kot ga predvideva program postopnega zapiranja rudnika, se zagotavljajo iz proračuna Republike Slovenije. Višina potrebnih sredstev za petletno obdobje je do 300 milijonov tolarjev, za leto 2000 pa znaša znesek konkretno za to odškodnino 60 milijonov tolarjev." Najbolj prizadeto naselje je naselje Dobovec v občini Trbovlje, gozdovi v tem naselju so pljuča za Trbovlje in okolico. Uradna študija velenjskega podjetja Erico je dokazala, da je na Dobovcu močno poškodovanih kar 80% bukovih in 60% smrekovih gozdov. Poškodbe so na poljščinah, obolelost živali je statistično dokazano iz leta v leto večja. Sedaj morajo krajani tudi sami z lastnimi sredstvi pogozdovati in obnavljati gozdove. Krajani Dobovca zahtevajo odgovor in odgovornost. Vprašanje, ki ga postavljajo, je: Zakaj odškodnina za leto 2000 ni bila plačana? Kdo je za nespoštovanje zakona kriv? Kdaj in kje bo odgovorna oseba ali institucija odgovarjala za nespoštovanje zakona? Pa še tole so mi rekli, če bo v obrazložitvi povedano in govorjeno o proračunski luknji, ta nas popolnoma nič ne zanima, kajti tudi davčni urad ne zanima, ali ima neka družina denar, ko mora plačati dohodnino, in plačati jo mora do točno tistega roka. In še to. Tako kot po svetu tudi pri nas velja, nihče ni nad zakonom. Hvala lepa za odgovor. Če pa dovolite, imam samo še eno poslansko pobudo. Dobro. Hvala.
Lahko k dodatku. Predstavniki vlade, kdo želi besedo? Vlada. Prosim! Se lahko izključite, kolega Barovič. Hvala lepa.
Torej novo ministrstvo za gospodarstvo naj bi bilo pristojno za izvajanje tistega dela zakona o zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik, ki se nanaša na razvojno prestrukturiranje regije, in o tem lahko v tem trenutku nekaj spregovorim. Dejstvo je, da se zakon v lanskem letu ni izvrševal. Tukaj, spoštovani gospod poslanec, imate seveda prav. In zaradi tega, ker se ni izvrševal, bo prišlo oziroma je že prišlo do zamika njegovega uresničevanja. Kar se tiče ministrstva za gospodarstvo, vam lahko zagotovim, da bo naše ministrstvo v tistem delu, ki ostaja v naši pristojnosti, zakon začelo uresničevati v letošnjem letu. Že v sklopu začasnega financiranja smo zagotovili neka inicialna sredstva za to, da bi se ta zakon začel uresničevati. Prav tako predlagamo finančno konstrukcijo v proračunsko razpravo za letošnje leto, kjer bi pri uresničevanju tega dela sodelovala tri ministrstva, to je ministrstvo za gospodarstvo, ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve in pa ministrstvo za okolje in prostor. Kajti tri vrste ukrepov so predvidene, da bi se v letošnjem letu sofinancirale. Gre za ustvarjanje prostorskih pogojev za razvoj novih dejavnosti, za vzpostavljanje razvojne infrastrukture, za prestrukturiranje gospodarstva in pospeševanje podjetništva in za spodbujanje investicij v razvoj človeških virov. Mi smo že v lanskem letu na svetu za strukturno politiko potrdili izvedbeni načrt za leto 2000, vendar potem do izvedbe ni prišlo, verjetno zaradi proračunskih težav, s katerimi se je srečevala prejšnja vlada. Zaradi zamika zakona je sedaj potrebno ažurirati, dopolniti, posodobiti program ukrepov za obdobje 2000 do 2004. Mi smo to skupaj z regijo naredili in v teku so zadnja usklajevanja z ministrstvom za delo, nakar bi vlada lahko o tem programu sklepala v zelo kratkem času. Glede izvedbenega dela za leto 2001 čakamo na proračun, vendar ne čakamo, ampak tudi tukaj z regijo usklajujemo konkretni program. Bolj ali manj gre za program, ki je bil predložen in že usklajen za leto 2000 in bo prišlo do njegovega izvajanja z zamikom. Svet za strukturno politiko naj bi ta program obravnaval v mesecu februarju. Hvala lepa.
Hvala lepa, mag. Strmšnik. Želite postaviti dodatno vprašanje? Prosim, kolega Barovič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa tudi za razlago. Pa moram vam povedati, da ogromno tega pač poznam, da bi razumel tudi odgovor na vprašanje, zakaj sredstva iz drugih delov programa niso bila nakazana. Če ni programov, če ni projektov, razumem. Vendar le v tem delu 60 milijonov, krajani, prizadeti krajani niso dolžni delati ne programov in so dolžni oziroma imajo pravico zahtevati, da se zakon uresničuje, ker je zakon pač obvezujoč. In še tole so mi tudi rekli. Zakaj pa potem, če je bilo slutiti ali čutiti ali vedeti, niso tako kot že mnogokrat v državnem zboru, takrat ko je bil sprejet ta zakon, napisali, da se začne financirati z letom 2001. Če bi napisali, bi krajani razumeli in bi bili tiho. Ker pa zakon pravi 60 milijonov prizadetim posameznikom v letu 2000, ki morajo pogozditi poškodovane gozdove, seveda ne najdejo nobenega opravičila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Pojasnilo vlade. [[Ne.]] Mag. Majda Potrata ima zdaj besedo, za njo kolega Pukšič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, cenjeni gostje! Vprašanje zastavljam Ministrstvu za šolstvo, znanost in šport. In sicer sprašujem: Kakšni so načrti za razreševanje težkega kadrovskega in prostorskega položaja oddelka za prevajanje in tolmačenje na Filozofski fakulteti v Ljubljani? Naj svoje vprašanje nekoliko pojasnim. Sredstva za najemnino začasnih prostorov oddelka za prevajanje in tolmačenje in plačilo zunanjih sodelavcev, ker število sistemiziranih delovnih mest ni naraščalo tako, kot je bilo prvotno načrtovano in dogovorjeno, so zagotovljena iz redne dejavnosti ljubljanske univerze in ne zadoščajo za izvajanje celotnega programa, ampak le za dve tretjini. Če se bo zgodilo to, kar napovedujejo, da bo študijski program uresničen v tako okrnjeni obliki, se utegne zgoditi, da študentje ne bodo mogli opravljati izpitov, opraviti pogojev, napredovati v naslednji letnik in tudi diplomirati. Poleg tega univerza v Ljubljani ni razpisala mest v tem programu za študijsko leto 2001 in 2002, s čimer je preprečeno morebitno ponavljanje prvega letnika. Leta 1997 ustanovljeni oddelek je kot edina prevajalska šola s slovenščino kot osnovnim, torej maternim jezikom izrednega pomena. Zato bi ga bilo treba obravnavati posebej in mu nameniti posebna sredstva, izvzeta iz sredstev za tekoče delovanje univerze v Ljubljani. Znano je, da mora Slovenija zagotoviti prevajanje evropskih pravnih predpisov v ciljni jezik, to je v slovenščino, pred vključitvijo v Evropsko unijo in po njej. Zagotoviti mora zadostno število dobro usposobljenih prevajalcev in tolmačev v vse pogostejših gospodarskih, političnih in kulturnih stikih. Ne nazadnje mora zagotoviti tudi ustrezno delovanje v institucijah Evropske unije. Ko smo že v evropskem letu jezikov, mar ni to priložnost, s katero bomo zagotovili normalno funkcioniranje slovenskega jezika v Evropski uniji? Hvala.
Hvala lepa. Dr. Pejovnik, imate besedo.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospod predsednik! Moram reči, da sem prav v to dvorano prišel z razgovora na univerzi, kjer smo s prorektorico in dekanom Filozofske fakultete obravnavali res pereč problem oddelka za prevajanje na Filozofski fakulteti. Točna je vaša trditev, da razpisa v prvi letnik na Filozofski fakulteti za prevajanje letos ni bilo. Vzrokov za to pa je veliko, problem je kompleksen. Lahko vam zagotovim, da bo ministrstvo za šolstvo, znanost in šport naredilo vse, da se bodo stvari korigirale takoj, ko se bodo lahko. Osnovni problemi, ki so nastali, niso samo na finančni strani, so tudi delno na kadrovski strani, so delno v pomanjkanju habilitiranih učiteljev. Dogovorili smo se, da bo senat Filozofske fakultete v najkrajšem času pripravil študijo, kakšne vrste študija prevajanja vse potrebujemo, ministrstvo za šolstvo pa bo poskušalo zagotoviti za to potrebna sredstva. Zavedamo se namreč, da študija prevajanja ne potrebujemo samo za vključitev v Evropsko zvezo, potrebujemo ga v precej širšem obsegu, dvomilijonski narod bo vedno potreboval prevajalce. Trenutno stanje. Dogovorili smo se, da bomo trenutno stanje, skupno z rektoratom univerze, dekanatom Filozofske fakultete in ministrstvom permanentno reševali in naslednji sestanek je predviden čez tri tedne.
Hvala lepa. Kolega Pukšič ima besedo. Za njim kolega Pohorec. Prosim, kolega Pukšič!
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane ministrice, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! V današnjem dnevnem časopisju je zapisano, "da pogajanj SVIZ-a in vlade kljub dogovoru ni bilo. Vlada ni pripravila medresorske analize plač. So bile obljube ministra Dimovskega zgolj zavajanje?" Tako piše v časopisju. Glede na to, da je bruto plača profesorja, nam vsem splošno znana, z najvišjim statusom, ki ga lahko v izobraževanju doseže, 341 tisoč bruto, in v nekem drugem poklicu več kot za 200 tisoč več kot pa v šolstvu, in glede na to, da je vsem nam znano, da se je realna rast plač od leta 1992 do 1999 v šolstvu dvignila za cca 30%, v nekaterih drugih sektorjih 45% oziroma v povprečju v javnem sektorju več kot 38%, in glede na to, da minister za finance Anton Rop napoveduje sprejetje proračuna v vladi še pred pogajanji oziroma zagotovitvijo sredstev za plače šolnikov, vas sprašujem, gospod minister: Ali boste svoj ugled in vpliv, glede na javno dano besedo, vezali tudi z odstopom? Drugo vprašanje. Gospoda ministra Dimovskega sprašujem: Ali bo prišlo do javnega natečaja, in kdaj, za podelitev koncesij za opravljanje storitev vodenja varstva in zaposlitev pod posebnimi pogoji za odrasle invalidne osebe z motnjami v duševnem in telesnem razvoju? Do podelitev takšnih koncesij je sicer že prišlo v osmih primerih, res pa je, da je to bilo tudi v usmeritvah in pripravah predloga proračuna za leto 2001. Celo z ministrstva je bilo obljubljeno, da bo ta razpis do konca leta 2000, pa tega ni bilo. Torej, ali bo in seveda kdaj. Še zadnje vprašanje postavljam gospodu Butu.
Čas bo [[...]]
[[...]]oziroma sprašujem. Glede na to [[...]]
Boste postavili dodatno vprašanje, kolega Pukšič.
Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej minister dr. Dimovski.
Hvala lepa. Nekaj od tega, kar ste vprašali, je že odgovorila ministrica Čokova, ki je kot resorna pogajalka vodila praktično šest pogajalskih krogov s SVIZ-om. Glede na to, kar je bilo v časopisih objavljeno, bi rekel tako, da se je danes pred sejo vlade sestala, kot je navada, vladna pogajalska skupina in pripravila predlog, kot je bil obljubljen prejšnji teden sindikatom v vzgoji in izobraževanju. Tako da bo ta - kot smo se dogovorili, in ker je tudi v interesu pogajanj - predstavljen na pogajanjih s sindikati, ki smo jih predlagali za konec tedna ali začetek naslednjega tedna, vsekakor v dogovoru s sindikati, takrat ko bo to mogoče. To je prvi del tega odgovora. Drugi del odgovora je, kar se tiče same informacije, kar ste, spoštovani poslanec, vprašali. Gre za to, da je na odboru - verjetno predsednik sindikatov ni bil o tem obveščen ali je bil pomanjkljivo obveščen - za gospodarstvo bila sprejeta informacija o plačni politiki za obdobje 1994-2000 v prvem delu, kot smo tudi napovedali. Napovedano je bilo tudi, da bo drugi del plačne politike predvsem namenjen ocenjevanju razmerij med posameznimi sektorji oziroma tudi razmerij znotraj sektorjev, kar je bilo posameznim resornim ministrstvom tudi naloženo, prvič, s sklepom te vladne pogajalske skupine, ki nima ingerenc nad pripravo celotnega plačnega sistema, ampak samo nad enim delom plačne politike kot pravzaprav izhaja iz sklepa o ustanovitvi te vladne pogajalske skupine. Zato je morebiti to priložnost, kolikor bo čas dopuščal, tudi za nekaj, bi rekel, podatkov, za katere je zadolženo ministrstvo za delo, predvsem v smislu enotnosti vodenja plačne politike. Iz te informacije je pravzaprav razvidno, da na nek način je zaostajanje plač, realne rasti plač za produktivnostjo dela, ker je pravzaprav osnovni cilj neke plačne politike tako v javnem sektorju kot v tako imenovanem zasebnem sektorju bil upoštevan. Vendar pa je zaradi različnih dodatkov, ki so jih posamezne skupine oziroma sektorji bili deležni v letu 2000, grozilo, da pridedo, lahko bi rekli, neke vrste eksplozije plač v javnem sektorju, kjer je vlada pravzaprav že decembra začela nastopati kot na nek način usklajevalec teh plač in delovala predvsem v treh smereh. Prva smer je bila, tako je naložila ministrstvu za notranje zadeve, da prične pripravljati zakon o javnih uslužbencih s tarifnim delom ali drugim, kot zakon o javnih uslužbencih plus zakon o plačah v javnem sektorju, ki naj bi pravzaprav predstavljal neke vrste plačni sistem. Drugo, kar je bilo. Usklajevanja s sindikati, ki so se z nekaterimi uspešno končala, z nekaterimi se pa seveda še nadaljujejo, kot je v pogajalskih strukturah relativno normalno, so dosegla dogovor o manjši eskalaciji, kot je bila predvidena z dogovorom o politiki plač, s tako imenovanim dogovorom o politiki plač v javnem sektorju, ki je na nek način potem omogočila eskalacijo 3,6%. Za drugo eskalacijo, kot je bilo tudi znano, ker je bilo to potem uzakonjeno v zakonu o minimalni plači, o usklajevanju plač in regresu za letni dopust v decembru, na decembrski seji državnega zbora, pa je bilo tudi predvideno, da se z drugim delom eskalacije, kot je bilo z dogovorom na nek način omenjeno in namenjeno, da se že poskuša vplivati, seveda v skladu s kolektivnim dogovarjanjem med posameznimi sindikati branžnimi sindikati in pa posameznimi resornimi ministrstvi, za zmanjševanje razlik znotraj sektorjev, ki so pač rezultat nekih preteklih gibanj. Kot tretja zadeva v smeri enotnega delovanja vlade je bila pač ta ustanovitev vladne pogajalske skupine za področje javnega sektorja, ki v okviru svojih pristojnih deluje v smeri zagotavljanja enotne politike. Kar se tiče teh izjav, ki jih je dal predsednik sindikata, bi samo to odgovoril. Kar se tiče zdaj teh nadaljevanj pogajanj, da predlog vlade je, to bi eksplicitno omenil in pa seveda predstavljam na pogajanjih s sindikati, vendar pa je vse to na nek način še v teku pogajanj, kot je za normalni potek pogajanj seveda značilno in bi bilo seveda primerno, da dokler pogajanja niso končana, se ta pogajanja vršijo. Bi seveda omenil, da obstajajo seveda lahko različni pristopi v posameznih sektorjih. Mi bomo sedaj zelo natančno analizirali vse, kar se je pravzaprav dogajalo v tako imenovanem drugem delu te informacije o plačni politiki. V tretjem delu smo pa začeli z zbiranjem podatkov in pridobivanjem baz za primerjavo teh plač v tako imenovanem evropskem okviru. Na to lahko seveda še bolj detajlno odgovorim, pred sabo imam namreč to informacijo o plačni politiki, kjer so bolj natančni podatki. Je pa bila ocena odbora, da se s to plačno politiko na nek način gre po redni poti, tako da je na sporedu seje vlade naslednji teden. Za drugi del vašega vprašanja, o storitvah varstva in zaposlitev v proračunu, bi prosil, če lahko to na kratko. Se pravi, javni natečaji - moram natančno pogledati, moram reči, da v tem trenutku nimam vseh podatkov, da bi vam lahko odgovoril. Se bom pa potrudil, da boste čimprej na svoja vprašanja dobili pisni odgovor.
Boste, kolega Pukšič, postavili dodatno vprašanje? Izvolite!
Hvala lepa. Poglejte. Res je, mi vsi vemo, da je bil zakon o javnih uslužbencih pravzaprav že v prejšnjem mandatu pripravljen, in tudi s tarifnim delom, pa potem pač v koaliciji ni šlo skozi, zato ga ni bilo v državni zbor. Ne bi bilo prav, da tudi tokrat, čeprav so v zadnjih desetih letih učiteljske plače zaostajale za približno skoraj 10% za javnim sektorjem, da se seveda to nadaljuje in ne bi bilo prav, da je sprejet proračun v vladi brez zagotovitve sredstev za plače, tisto, kar je že bilo po kolektivni pogodbi dogovorjeno. Jaz sem razumel iz vašega odgovora, da bo to zagotovljeno. Tako, da me to pravzaprav veseli. Ministra Buta bi pa vprašal: Glede na to, da je v lanskoletnem proračunu bila tudi postavka, ne vem sicer točno njenega naslova, ampak oba veva za kaj gre, torej pospeševanja kmetijstva v občinah, sredstva za pospeševanje kmetijstva v občinah, tega razpisa lansko leto ni bilo. Glede na to, da je bila to postavka v proračunu, se ministrstvo za kmetijstvo očitno ni držalo izvajanja zakona o proračunu. Sprašujem vas: Ali bodo ta sredstva, ki so lansko leto izpadla, neopravičeno, zaradi občin, v proračunski postavki so bila, bodo to v letošnjem proračunu dodatno in bodo seveda občine imele možnost se prijaviti na tisti razpis z enoletnim zamikom? Namreč veliko občin na kmetijskem področju je seveda na ta račun bilo zavedenih oziroma jim je izpadel kar precejšen delež sredstev. Hvala lepa za odgovor.
Izvolite!
Hvala lepa. Program, ki ste ga omenili, oziroma ukrep, ki se je v bistvu začel izvajati pred dvema, tremi leti, je v lanskem letu imel v proračunu Republike Slovenije 500 milijonov tolarjev na razpolago. Seveda, ker pa je zaradi likvidnostnih težav leta 1999 bila celotna obveznost do izplačila obveznosti iz naslova ukrepov pospeševanja kmetijstva v občinah prenesena v breme proračuna leta 2000, se je celoten znesek 500 milijonov potrošil za izplačilo obveznosti iz leta 1999. To pomeni, da ministrstvo ni imelo zakonske osnove, ker ni imelo prostega proračunskega vira, da bi naredilo in izvedlo razpis. To pomeni, da je to tisti problem in ta problem bo treba na nek način rešiti in tukaj je zdaj stvar seveda dogovora, ali v letu 2001 narediti po sprejetju proračunarazpis za lansko leto, kot vi predlagate, ali pa zadevo reševati kako drugače. S tem, da razpisa, poudarjam, ni bilo, ker proračunska postavka ni bila na razpolago, ker je bila porabljena za plačilo obveznosti iz preteklega leta, katere pa seveda so bile rezultat nelikvidnosti oziroma neuspelosti tistega plačila uvrstitve na prioritetno listo izplačil in je plačilo potem zapadlo v breme proračuna 2000.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavil poslanec Valentin Pohorec. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospodje ministri in vaši sodelavci, kolegice in kolegi poslanci! Moje poslansko vprašanje je namenjeno Ministrstvu za okolje in prostor. V sedemdesetih letih je pričel Petrol Ljubljana, d.o.o. Rafinerija uporabljati jamo na Pesniškem dvoru v občini Pesnica za rafinerijske odpadke. Tako imenovani kisli gudron in ostale oljne odpadke. Navedena jama je bila projektirana za deponiranje cca 25 tisoč kubičnih metrov odpadnih olj, imenovano gudron. Odvoz v jamo se je izvajal vse do leta 1983, ko je vodnogospodarska inšpekcija prepovedala nadaljnje odlaganje. Ugotovljeno je bilo, da je jama praktično polna, k čemer je v veliki meri pripomogel tudi vdor talnih voda in meteornih voda v navedeno deponijo. Zaradi zmanjšanja koristnega volumna v jami ter zaradi možnega prelivanja odpadnih olj v potok Gačnik in naprej po dolini reke Pesnice je Petrol pristopil k prvi fazi sanacije odlagališča. Leta 1989 je zgradil čistilno napravo za čiščenje odcednih voda, torej tega prekotoka, kasneje je uvedel tudi dnevno dežurstvo na odlagališču. To pa je tudi vse, kar se je v tridesetih letih zgodilo. Jezero kislega gudrona je še naprej v Slovenskih Goricah. Okoliški kraji in lokalna skupnost ter pa ostale strukture, kot lovci, ribiči, so terjali od odgovornih pri Petrolu, ministrstvu za okolje in prostor ter ministrstvu za obrambo, ker je namreč civilna zaščita tu tudi sodelovala ob vodnih ujmah, da čimprej sanirajo navedeno odlagališče odpadnih olj. Navedena jama kazi ter onesnažuje okolje, predvsem pa grozi z možno ekološko katastrofo. Zato občina Pesnica že vrsto let skupaj z inšpekcijskimi službami spremlja aktivnosti v zvezi s sanacijo jame. Organizirali so se tudi krajani, ustanovili poseben odbor, ki spremlja dogajanje glede sanacije navedene deponije. Zato vas prosim za podatke: Kdaj bo pripravljen program aktivnosti za sanacijo okolju nevarne in neprijazne deponije? Zanima me tudi višina planiranih sredstev v proračunu za leto 2001 za sanacijo omenjene jame oziroma kdaj bodo planirana preostala finančna sredstva, če se letos sanacija ne bo dokončala. Na koncu želim vedeti: Ali je ministrstvo proučilo možnost izplačila rente najbolj ogroženim okoliškim prebivalcem? Prepričan sem, da bo gospod minister za okolje in prostor Janez Kopač našel čas, da si stanje osebno ogleda, kot so to storili že mnogi drugi funkcionarji Republike Slovenije pred njim, in da končno premakne začetek postopka sanacije. V Sloveniji se srečujemo s številnimi nasprotovanji projektom ravnanja z odpadki in odpadnimi snovmi, tudi zato, ker so bile v preteklosti storjene podobne napake, kot je gudronska jama na Pesniškem Dvoru, ki že 30 let čaka na svojo rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru za okolje in prostor, mag. Janezu Kopaču.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanec Pohorec! Ne samo, da je Petrol začel uporabljati to jamo v 70. letih, začel jo je uporabljati leta 1967. No, in z današnjimi očmi gledano nam pravzaprav sploh ne more biti razumljivo, kako so se odločili za kaj takega, skratka, nekaj tako zelo strupenega odlagati v neko jamo, kjer potem pada dež, to izpira in tako naprej. No, mnogi pretekli ministri so se s tem ukvarjali - sami ste omenili nekaj ukrepov - drugače pa so potem, torej zadnji ukrep, ki ste ga omenili, je bil leta 1989, novembra 1996 je inšpekcija pri ministrstvu za okolje in prostor takratnemu podjetju Petrol-Trgovina iz Ljubljane naložila, da mora takoj pričetiizvajati sanacijske ukrepe, izdelati pa mora tudi dokončno strategijo ravnanja s posebnimi odpadki, ki so odloženi v Pesniškem Dvoru, v Bohovi in v Studencih; dali so jim rok 31. januar 1997. No, do takrat se ni zgodilo nič. Potem je oktobra 1997 inšpekcija ponovno izdala odločbo za izdelavo monitoringa za izvajanje meritev, za dopolnitev poslovnika o obratovanju in pa prošnjo za vodnogospodarsko dovoljenje za čistilno napravo. 5. februarja 1998, torej že naslednje leto, pa je inšpekcija za okolje izdala sklep o upravni izvršbi zaradi neizvršitve nalog, ki so bile določene poprej, torej oktobra 1997. In zopet se ni zgodilo nič. Junija 1999 je bil opravljen kontrolni inšpekcijski pregled skupaj s predstavniki Petrola. Takrat so ugotovili, da so bila v mesecumaju, torej tik pred tem, opravljena nujna vzdrževalna dela, da tehnologija čiščenja odpadnih voda ni zadovoljiva, da se širi smrad [[...]]Zato so predstavniki podjetja Petrol podpisali pogodbo za spremembo tehnologije čiščenja s takratnim podjetjem Hidroinženiring. Ugotovili so tudi, da je debelina plasti izločenega olja primerna za predelavo. Inšpekcija je takrat na licu mesta izdala ustno odločbo, kar je redek primer, s katero je podjetju Petrol naložila, da zaradi preprečevanja smradu in izboljšanja kvalitete prečiščene vode začne z nujnimi ukrepi pri spremembi čiščenja odpadne vode, z rokom ureditve takoj, na licu mesta. To je bilo junija 1999. In zgodilo se ni veliko. Marca 2000 je bil izdan sklep o dovolitvi izvršbe zaradi nerealizcije te ustne odločbe in izdan je bil sklep, da je treba pričeti z nujnimi ukrepi pri spremembi čiščenja odpadne vode, naknadno določen rok je bil 20. maj 2000. Po tem datumu s strani ministrstva, takrat se je potem zamenjala vlada, se ni zgodilo nič. Po zadnjih meni dostopnih podatkih je način sanacije dogovorjen, narejen je sanacijski program, po meni dostopnih podatkih seveda v podjetju Petrol. Sanacijo deponije kislega godrona je prevzel Petrol, pač pa se upira prevzemu sanacije drugih dveh jam, Studenci in Bohova. Inšpekcijski nadzor pa je pokazal, in to pokaže tudi že hitri ogled na licu mesta, da sta tudi ti dve jami potrebni nujne sanacije. Kar se tiče sredstev za sanacijo Pesniškega Dvora, le-ta ne smejo biti problematična. To sanacijo mora zagotoviti onesnaževalec, in to je nesporno in se tudi ne upira, podjetje Petrol. Bolj pa je problem pri določitvi tega, kdo je onesnaževalec drugih dveh jam. Vsi vemo oziroma okoliški prebivalci še najbolj vedo, da je to seveda isto podjetje. Ker pa nikoli ni bilo uporabnega dovoljenja, ker nikoli ni bilo nobenih papirjev, se formalno za onesnaževalca ne ve, zato v primeru teh dveh jam obstaja neke vrste pravni spor, kdo je pravzaprav tisti, ki je odgovoren za njuno sanacijo. Ministrstvo nima planiranih sredstev v letu 2001, ne za Pesniški Dvor, ne za drugi dve jami, ker seveda še vedno upamo, da bomo uspeli naprtiti sanacijo tistemu, za katerega smo prepričani, da je povzročitelj. Ministrstvo vztraja na načelu, da mora sanacijo degradiranega prostora plačati onesnaževalec, zato seveda tudi ne planiramo sredstev za rento, pač pa menimo, da je to stvar civilnega odnosa med prizadetimi prebivalci in onesnažavelcem. To država vsekakor ni. Če se bo spor vlekel še dolgo za ti drugi dve jami, ne mislim za Pesniški Dvor, potem bo seveda verjetno enkrat morala spet, tako kot v mnogih drugih primerih, vstopiti država. Ta hip to nimamo načrtovano, torej za leto 2001. To je moj odgovor. Se bom pa potrudil preveriti, koliko je zdaj vse to res. Moram pa reči, da slučajno tudi vem, ker sem včeraj imel obisk v Velenju in so mi tam predstavljali razne poslovne projekte, da prav ta hip razvijajo sežigalnico godrona. Če bo to uspelo, bo to en način za lažje odstranjevanje tega nevarnega odpadka, ki so ga nekoč, kot sem že omenil, po nam danes na popolnoma nelogičen način odlagali kar v naravo. Hvala lepa.
Hvala, za odgovor. Želite še vprašati? [[Ne.]] Hvala. Besedo dajem gospodu poslancu Alojzu Peterletu, nato so na vrsti: Sonja Areh Lavrič, Mirko Zamernik, Miran Potrč, dr. Marija Ana Tisovic. Gospod Peterle, izvolite!
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Nobena od mojih poslanskih poti na Dolenjskem ne mine brez številnih vprašanj, že protestov, predvsem pa zahtev občanov v z zvezi z izgradnjo tako imenovane dolenjske avtoceste. Obljubil sem občanom in območni gospodarski zbornici za Dolenjsko, da bom to vprašanje postavil javno oziroma kot poslansko vprašanje. Mi vsi vemo, kako so se določale prioritete pri avtocestni izgradnji. Ljudje v dolenjskih občinah so razumeli do določene mere zaostajanje izgradnje te avtoceste v času, ko je bilo v smeri proti Zagrebu in Beogradu sorazmerno malo prometa. Ko pa se začele zadeve spreminjati in so doživele svoj odmev tudi na cestah, posebej po političnih spremembah v Srbiji, pa seveda ljudje na Dolenjskem ne bodo razumeli več nobenega obotavljanja ali izgovarjanja v zvezi z izgradnjo te avtoceste. To obotavljanje izhaja tudi iz tega, da se zelo dolgo ne dokončajo strokovne priprave, ki bi omogočale odločanje na ravni vlade. Jaz vem, da so bili primerni papirji pravzaprav pripravljeni že pred volitvami, ampak zadeva ni prišla do odločanja na vladi. Torej ljudje doživljajo to kot diskriminacijo in razvojno omejitev, pa tudi kot neupoštevanje gospodarske, zlasti izvozne vloge Dolenjske. Mislim, da ni treba posebej omenjati, kaj pomenijo v strukturi izvoza Revoz, Krka, Trimo in še kakšno drugo dolenjsko podjetje. Dejstvo je, da je bilo v teh letih na Dolenjskem zgrajenih najmanj avtocest. Govorim v relativnem smislu. Jaz vem, da imamo nacionalni program, ki določa prioritete in zaporedje, imamo omejena sredstva. Vem, kot ve tudi minister za promet, da se je bencinski tolar nenamensko uporabljal in kaže, da se bo še naprej. Vendar jaz ne morem Dolenjcem razlagati, da državane skrbi, da se ne drži lastnih besed glede namenske rabe bencinskega tolarja. To jih sploh ne zanima in teh razlag ne sprejemajo. Vedo pa, da je bila avtocestna izgradnja na drugih odsekih tako draga, da je zato nadaljevanje dinamike, že planirane dinamike pod vprašanjem in da je zato izgradnja dolenjske avtoceste lahko pod velikim vprašanjem. Jaz mislim, da bi morali, in seveda ne sam, menim, da bi bilo treba skrbeti zato, da se glede na nove prometne obremenitve dolenjsko avtocesto gradi po pospešeni dinamiki. Jaz tudi vem, da ministrstvo za promet ni edini dejavnik, ki odloča. Tukaj je MOP, tukaj so občine in tako naprej. Sprašujem ministra za promet, kaj in kdaj bo storil, da bo po državni strani izgradnja te ceste tekla s primerno dinamiko.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za promet, Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod poslanec, gospod Peterle! Pri svojem odgovoru bom seveda kratek. Ko bodo znani okvirni podatki o letošnjih razpoložljivih sredstvih za izgradnjo avtocestnega omrežja, bomo pripravili oziroma poslali v vladno, nato pa še v parlamentarno proceduro tudi plan razvoja in vzdrževanja avtocest v letošnjem letu. Zavedamo se, kot ste že vi ugotavljali, da se promet po deset koridorju, to je predvsem na dolenjski strani, da se ta promet izredno povečuje tudi zaradi odpiranja tega predela oziroma odpiranja držav, ki ležijo v tej smeri. Zaradi tega bomo to poskušali upoštevati tudi pri realizaciji oziroma pri pripravi tega plana. Natančneje, v kakšnem stanju pa so posamezni, tako prostorski dokumenti kot sami postopki pri pripravi izgradnje posameznih odsekov, vam bomo poslali pa v pisni obliki.
Hvala lepa. Želite še dodatno vprašati? Izvolite
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Jaz do neke mere razumem, da gre za vprašanje ocene sredstev, vendar se bojim, da je to že del izgovora, ki bo pomenil zamik dinamike. Vem, da se nekatere stvari lahko zgodijo oziroma pripravijo, ne glede na to, kako bo z denarjem. Vem, da bi z ministrstva za okolje in prostor lahko prišle podlage za prostorske dokumente že v fazo oziroma ko bo možno odločanje. Rad bi ministra vprašal, to pot ministra za okolje in prostor, kdaj bo prišlo pred vlado gradivo, v katerem bodo alternative za potek trase od Korenitke do Hrastja. Gre za tisti odsek, kjer so se iz meni včasih nerazumljivih razlogov dogajale čudne stvari, trikrat študije na isto temo, trikrat isti zaključki, pa vendar še kar naprej dileme. Mi na Dolenjskem pričakujemo, da se bo začelo odločati, ne pa kar naprej delati nekih variant, ki jih bodo obdelovale iste hiše. Mi tukaj pričakujemo napredek, pri vladi pa, da če bo ugotovila, da teh sredstev ni, in verjetno se bo to ugotovilo, se bojim, me zanima gospod minister, ali se obdeluje tudi varianta koncesije. Očitno se bližamo času, ko bo denarja premalo, pritiskov pa veliko.
Hvala. Gospod minister, boste še odgovorili? [[Da.]]
Študije so bile že predložene. Poleg tega sem približno dva tedna nazaj podpisal javno obravnavo oziroma postopek za javno obravnavo. Tako v tem ne vidim nobene zagate. Res pa je, da so pač tam konfliktni interesi v prostoru in na koncu se bo morala vlada odločati o tej ali oni varianti. Vsi vemo, ker se ta problem skozi parlament, torej skozi široko javnost vleče že mnoga leta. Gre za problem, ali bo cesta zaobšla Trebnje ali bo šla po dolini reke Temenice ali bo šla pa malo naokrog. Ta "malo naokrog" ima po različnih variantah potem od ene do treh milijard več stroškov, kot če gre po dolini reke Temenice. Stališče ministrstva za okolje in prostor je, da bi bilo treba iskati varianto, ki bi čim bolj ščitila kvaliteto prostora, pri čemer lahko rečem, da gre za nekaj podobnega, kar želi občinski svet občine Trebnje. Razumeti pa je treba tudi stališče ministrstva za promet in zveze, ki bi rado dogradilo tudi ta odsek, in to s sredstvi, ki jih sploh še ima na razpolago. Imel sem tudi sestanek z županom Trebnjega in pred časom z direktorjem urada za prostorsko planiranje. Sam sem se posebej zavzel za reševanje tega problema. Prepričan sem, da bomo z nekim pametnim kompromisom, s katerim seveda ne bodo čisto vsi najbolj zadovoljni, rešili tudi ta problem. Zdaj se nam je pojavil nek nov problem, ki ga vse do sedaj nikoli ni bilo. To je problem nadomestne kmetije, skratka, poukvarjati se bomo morali še s tem. Čeprav se sliši malenkost, vendar včasih nek tak posamičen primer lahko stvar tudi relativno dolgo zavleče. Ta hip imamo namreč zadržek ministrstva za kmetijstvo zaradi te konkretne kmetije.
Hvala lepa. Vprašanje bo postavila gospa poslanka Sonja Areh Lavrič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Imam vprašanje za ministrstvo za okolje in prostor. V centru Slovenj Gradca naj bi postavili termično zažigalnico industrijskih odpadkov, proti čemer je močna ljudska volja. Enako stališče so pokazali tudi občani pri poskusu postavitve zažigalnice v Kidričevem, ker so se ljudje odločili, da zažigalnice v svojem kraju nočejo. Volje za postavljanje zažigalnic v Sloveniji ni, saj je naša dežela premajhna za tako močno ekološko sporno obremenitev. Prepričani smo, da se bodo zažigalnice uporabljale čez čas tudi za sežiganje strupenih odpadkov, kar bodo utemeljevali z ekonomičnostjo in tržnostjo objektov. Kot primer naj navedem načrtovano slovenjgraško zažigalnico, kjer je bila izdelana analiza, ki pa ni upoštevala niti tako očitnih meteoroloških dejstev, kot je na primer brezveterje. Na tem področju je namreč kar tretjino leta brez vetra, predvsem v hladnejših mesecih, kar povzroča kopičenje nevarnih snovi v zraku. Tudi podatkov o emisijah, koncentracijah škodljivih oziroma strupenih snovi v zraku v Slovenj Gradcu ni, ker takšne merilne naprave ni. Evropa je razvila že številne okolju prijazne načine zbiranja, sortiranja, predelave odpadkov, kjer pa o zažigalnicah ni govora. Zato sprašujem vlado RS in pristojno ministrstvo, ali imamo izdelano strategijo o sortiranju in predelavi odpadkov brez zažigalnic. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod državni sekretar Tavzes.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Kar se sežiganja tiče, je seveda ta dimni efekt prisoten ne samo v Sloveniji, ampak povsod v Evropi. Ampak glede na vprašanje, kako je s strategijo zažiganja odpadkov v Sloveniji, bi povedal, da sta tu dva problema. Imamo problem sežiganja, recimo temu, nevarnih industrijskih odpadkov, tu se je Slovenija seveda vključila v širši gospodarski prostor Evrope in kar nekaj licenciranih izvoznikov odpadkov poskrbi, da se v Sloveniji precejšnje število nevarnih odpadkov izvozi v sežigalnice, ki imajoza to licenco največkrat v Franciji ali pa v Nemčiji. Zaenkrat je v Sloveniji tudi nekaj industrijskih sežigalnic, predvsem odpadnih lakov in pa micelija v tovarni Lek v Lendavi. To so sežigalnice, ki ne sežigajo drugih odpadkov, razen teh, ki jih sami producirajo. Vse so licencirane, so pa manjše, tako po količini, kot tudi po stopnji nevarnosti teh odpadkov, ki se v teh sežigalnicah sežigajo. Kar se tiče pa Kidričevega je pa seveda problem, ki se nanaša na sežiganje oziroma na problematiko komunalnih odpadkov. Do komunalnih odpadkov ali pa do ravnanja komunalnih odpadkov je seveda vlada že oziroma ministrstvo že izrazilo precej jasno stališče, ko je skoraj vse predpise, ki se nanašajo na ravnanje s komunalnimi odpadki, izdalo ali pa jih bo izdalo v februarju. Tu so notri predvsem roki oziroma strateške točke, do kdaj in kako se komunalni odpadki morajo obdelati, se morajo ločeno zbirati in se seveda na predpisan način morajo odlagati. Zaenkrat je tako, da prav velike potrebe po sežiganju komunalnih odpadkov, kar se tiče prostih kapacitet na odlagališču, ni. Imamo za marsikatero regijo že podatke, da imamo proste kapacitete do leta 2008, 2009, vendar se verjetno sežiganju komunalnih odpadkov ne bomo mogli ogniti, kot se temu problemu ne more ogniti Evropa. Vendar pa do dopolnitve teh programov, ki morajo urediti odlagališča do leta 2003, skladno s predpisi, tako kot je to v Evropi, kar se tiče odlaganja odpadkov, se verjetno ne bomo odločali o sežigalnicah komunalnih odpadkov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Janez Kopač.
Presoja, meteorološki podatek, ki ste ga omenili, brezvetrje, je bil omenjen v neki študiji, ki ni sodelovala v nobenih postopkih. Ministrstvo ima predpisan postopek za presojo vplivov na okolje. To zahteva posamezne ali pa določene elemente in zahteva, da gre skozi neko proceduro, skozi upravni organ. Konkretno - sežigalnica v Slovenj Gradcu ali pa ta študija, ali pa recimo "študija" ni šla skozi nobeno proceduro skozi upravni organ. Zato seveda se mi do nje ne moremo opredeljevati. Bilo bi pa morda še bolj prepričljivo za prebivalce, če bi sprožili postopek, ki se imenuje "presoja vplivov na okolje", pa bi potem morda tudi rezultati tega testa ljudske volje bili nekoliko drugačni.
Hvala lepa, gospod minister. Želite dodatno vprašati? [[Ne.]] Namesto gospoda poslanca Mirka Zamernika, bo vprašanje postavil gospod poslanec Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, spoštovani kolegice in kolegi. Mi vprašanje postavljamo ministrstvu za okolje in prostor. Ob katastrofalnih posledicah bolezni norih krav za slovensko živinorejo je očitno, da ministrstvo za okolje in prostor to naravno nesrečo izkorišča za sklepanje za državo škodljivih pogodb, ki prinašajo ekstra dobičke, ki se stekajo v žepe posameznikov, ki so tako ali drugače povezani z državnimi funkcionarji. Gre za pogodbo o toplotni obdelavi živalskih odpadkov s podjetjem Toko in pogodbo o odvozu in sežiganju živilskih maščob v Avstrijo. Vladni funkcionarji v ta namen v javnih nastopih podpihujejo vznemirjenost javnosti in ekološko histerijo, da se visoke cene, predvidenega sežiganja živalskih odpadkov, zdijo sprejemljive. Da gre za škodljive pogodbe, ki so očitno v nasprotju z zakonom, ugotavlja tudi ministrstvo za finance v dopisu številka 321-7/2000, ki ga je podpisal minister Rop. Vir, ki nam ga je poslal z ministrstva za okolje in prostor, v dodatnem pripisu navaja, da gre za ravnanje s koruptivnim ozadjem. Ministra za okolje in prostor sprašujem: Ali se vam ne zdi, da bi morali zaradi tega, ker je prišlo do podpisa škodljivih pogodb, ponuditi odstop? Zakaj se je vlada odločila za rešitev, ki predvideva sežig maščob v tujini po izjemno visoki ceni, čeprav gre za organsko snov, katere popolni sežig, brez škodljivih ostankov, je možen v vsakem večjem energetskem objektu na trdo ali tekoče gorivo, celo preko gorilca za mazut oziroma kurilno olje? Tako te odpadke sežigajo tudi v nekaterih mesno predelovalnih podjetjih z lastnimi energetskimi objekti v Sloveniji, saj so maščobe visoko kaloričen energetski vir, če ga ne uporabljate za živinsko krmo. Pravzaprav gre tudi za sramotno izvažanje tega vira in poniževanja Slovenije pred sosednjo Avstrijo. Sprašujem tudi, kako je bil opravljen natečaj za ta sežig, kateri domači ponudnik se je prijavil, poleg podjetja v avstrijsko-slovenski lasti, in kakšno znižanje cene, glede na ponudbo, je bilo doseženo. Vlado tudi sprašujem, kateri sedanji in bivši vladni funkcionarji so delničarji v podjetju Koto oziroma pri njenem večinskem lastniku, družbi za opravljanje Atena, oziroma njenem lastniku Activa Group. Ministrstvo za okolje in prostor je namreč podpisalo pogodbo s Kotom o toplotni obdelavi živalskih odpadkov po enormno visoki ceni, ki je po mnenju ministra za finance za več kot 100% previsoka. Prav tako predvideva plačilo države v 8 dneh, čeprav zakon določa, da je plačilni rok najmanj 30 dni. Vemo pa, da država izbori navadno [[...]] [[se ne razume, govorita drug čez drugega]] [[...]]
Prosim, če lahko zaključite.
Bom. Samo še zadnje. Predsednika vlade in ministra za notranje zadeve sprašujem, ali sta že odredila kriminalistično preiskavo očitnih kaznivih dejanj pri tem poslovanju. Hvala.
Hvala lepa za vprašanje. Odgovarja, minister za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala za besedo. Poslanec Jerovšek, je seveda v svojem znanem stilu podtaknil nekaj, lahko rečem, podlih misli. Popis ministrstva seveda lahko citira, kolikor hoče, vendar se je treba zavedati, da včasih ministrstva napišejo kakšne pripombe, ki se kasneje v usklajevanju pokažejo kot popolnoma neutemljene. Kakšna od njih pa se pokaže kot utemeljena in je bila tudi vnešena. V fazi obravnavanja predloga pogodbe, ki ga očitno nimate pred seboj, zato da bi to lahko preverjali s končnim tekstom pogodbe, bi lahko ugotovili, da je pač prišlo do posameznih sprememb, ki pa so bolj ali manj redakcijske narave, in to na podlagi pripomb ministrstva za finance. To, kar pa tam noter piše, da na primer ni jasno, zakaj se pogodba sploh sklepa, ali se sklepa za toplotno obdelavo živalskih odpadkov ali za odkup kostne moke, je pa čisti "nonsens", ker v 1. členu pogodbe jasno piše, da je to pogodba za storitev toplotne obdelave živalskih odpadkov. Ampak nima smisla, da se prerekava o tem, ker drugi poslanci nimajo pred seboj teh pripomb, ki ste jih vi citirali. Rad bi rekel samo to, da je očitek, da je šlo za škodljivo pogodbo, vi ste že uporabili očitek, da je šlo za škodljivo, eni so govorili, da naj bi šlo za škodljivo pogodbo, je treba tudi dokazati. Zato bi vas seveda zelo lepo prosil, da bi mi to dokazali, to pa zaradi tega, ker je treba poznati nekatera dejstva. Pa jih bom poskušal na kratko nanizati. Preden se je začela norija z norimi kravami, je bila cena kostne, krmne in pa mesno-kostne moke približno nekje od 60 do 90 tolarjev za kilogram. Sedaj plačujemo toplotno obdelavo živalskih odpadkov po 41,5 tolarja na kilogram za količine, ki ne presegajo 144 ton na delovni dan v letu. Povprečna dnevna količina proizvedenih živalskih klavničnih odpadkov je ta trenutek okoli 230 ton na delovni dan. Za razliko med 144 in 230 plačujemo nižjo ceno, za katero se pogajamo. Spodnja meja, do katere se pogajamo oziroma do katere se glede na določbe pogodbe lahko pogajamo, je 34 tolarjev. Če bi vedeli, da iz enega kilograma živalskih odpadkov nastanepribližno 42 do 45% suhe snovi, od katere je približno dve tretjini moke in ena tretjina maščob, potem bi lahko izračunali, da sedaj s to ceno, torej 41 tolarjev in pol na kilogram oziroma 34 tolarjev na kilogram za količine nad 144 ton na delovni dan, plačamo približno ravno toliko, kot če bi kupovali kostno moko pred to norijo, ki se je začela. To, da odkupujemo to kostno moko oziroma to, da zdaj - v narekovajih da jo "odkupujemo" - oziroma to, da po pogodbi plačujemo toplotno obdelavo živalskih odpadkov kar počne cela Evropa - to, da kje še kupujejo moko, je izmišljotina kakšnega novinarja - to, da celotna Evropa ta hip plačuje iz proračuna toplotno obdelavo klavničnih odpadkov, je dejstvo, kajti brez tega bi seveda bankrotirala oziroma bi se ustavila kompletna živinoreja v Evropi. Na dolgi rok to seveda ne bo šlo. Prevaliti bo treba del teh stroškov na klavnice, klavnice pa jih bodo seveda prevalile na rejce in na kupce, in potem bodo drugi poslanci, na primer gospod Sok, kot je to danes storil, tu spraševali vlado, kaj bo storila, da bo olajšala težak ekonomski položaj rejcev živali. Skratka, vlada je sprejela sklepe, s katerimi se je odločila, da bo šla v plačilo toplotne obdelave živalskih odpadkov 21. decembra lani. 28. decembra lani smo sklenili pogodbo z blagovnimi rezervami. Začelo se je voziti kostno moko v Blanco pri Sevnici. Pogajanja s podjetjem Koto so trajala in trajala. Ker ima podjetje Koto samo približno 30% svojih prihodkov iz naslova tega posla, približno 70% svojih prihodkov pa zasluži s povsem drugimi posli, ki s tem nimajo nobene zveze, je pa edina kafilerija v Sloveniji, ki je sposobna predelati to količino klavničnih odpadkov, smo se seveda morali pogajati z njim, s kom pa drugim - drugega pač ni. In on si je lahko privoščil, da bidržavi rekel, ne grem se več, kajti on izgubi 30% svojih prihodkov, država pa v tistem hipu izgubi 100% svojih klavnic - ne svojih, pač pa 100% dejavnosti klavnic, živinorejcev in mesnopredelovalne industrije, ki je vezana na to. To je, smo izračunali, 34.000 delovnih mest. Torej, odgovorno si upam trditi, če bi vlada 11. januarja letos ne podpisala te pogodbe, ki sploh ni neugodna, če jo primerjamo s cenami kostne moke pred začetkom te norije, potem bi seveda 12. januarja imeli na cesti oziroma v naslednjih dneh bi imeli na cesti približno 34 tisoč ljudi. In slovenska živinoreja bi propadla, verjetno za dolgo časa. Zato je seveda pomembno se vprašati, kakšne pa so potencialne alternative. Vam bom povedal, kakšne so potencialne alternative. Ena alternativa je voziti čez mejo. Hrvati imajo veliko kafilerijo v Medžimurju, tudi Avstrijci imajo svojo kafilerijo, vendar nam naši veterinarski sporazumi s tema dvema državama ne omogočajo izvoza odpadkov, omogočajo nam izvoz mesa oziroma izdelkov. Torej, to ni alternativa. Kaj je druga alternativa? Postaviti drugo kafilerijo. To je možno. Imamo Perutnino Ptuj in Perutnino Pivka, ki imata svoji lokalni lastni kafileriji, vendar so tam majhni mlini. Piščančje kosti so bolj drobne kot goveje kosti. Zato mora seveda to nekdo zmleti. Če bi hoteli postaviti novo kafilerijo, ki bi seveda ustrezala vsem standardom in predpisom, ki veljajo v Republiki Sloveniji, bi za to porabili mnogo denarja in pa tudi mnogo mesecev. Vse te mesece bi seveda klavnice stale. Treba je pa vedeti, da na dan, ko nastane 230 ton odpadkov, če to začne gniti, in ta zima letos ni pretirano mrzla, potem je to seveda problem po enem dnevu. To ni problem, o katerem bi lahko razpravljali na poslanskih vprašanjih ta mesec, pa naslednji mesec in se o tem prerekali po časopisih. Treba je ukrepati. Vlada je tu za to, da ukrepa. In ukrepala je učinkovito. Še naslednja alternativa. Govoril sem z direktorjem veterinarske uprave. Rekel je: "Zakaj pa ne bi naredili skupinske grobnice?" To je tudi možno. Po naši zakonodaji je možno, vendar je to možno seveda samo v primeru množičnega pogina neke črede ali kaj podobnega, ni pa možno vsak dan proglasiti izrednih razmer za 230 ton odpadkov in še najti lokacijo, saj to je treba nekaj zakopavati. Skratka, alternative ni bilo. Lahko rečem, relativno poceni smo jo odnesli. Sedaj pa naprej. Pogodba je začasna. Traja do konca junija. Sedaj se seveda trudimo najti alternativo, ker tudi nam ni všeč, da smo izpostavljeni takemu izsiljevanju, kakršnemu smo bili priča. Trudimo se iskati alternativo tudi v tujini pa tudi v Sloveniji, čeprav mislim, da nam v Sloveniji ne bo uspelo v tako kratkem času. Vlada pripravlja uredbo, ki je že v vladni proceduri, s katero bomo z mednarodnim razpisom iskali in koncesionarja za predelavooziroma toplotno obdelavo živalskih odpadkov in koncesionarja za sežig. No, sedaj gremo pa na sežig, ker ste o njem govorili in bili zelo pametni. Mi smo zbirali ponudbe. To je bilo javno zbiranje ponudb, kjer smo našli tri ponudbe in je bila ponudba podjetja Ekoles najcenejša. Sočasno smo zaprosili še dva sežigalca v Sloveniji, da napravita test, da vidimo, ali so emisije pri tem sežigu morda take, da bi bile sporne. Na rezultate tega testa še čakamo. Čim jih bomo imeli, bomo seveda šli, vsaj v slovenski če ne v mednarodni javni razpis za sežigalca teh maščob. Kar se tiče kostne moke, se bo zgodilo isto. Tudi tam bomo iskali sežigalca z mednarodnim razpisom. Vendar kostna moka je manjši problem, ker jo lahko skladiščiš. Bom čisto na kratko poskušal končati, verjetno pa bo gospod Jerovšek še kaj vprašal. Kar se tiče očitkov, da je kdo iz vlade kaj povezan s podjetjem Koto. Prosim, da pogledate v delniško knjigo, ki je javna knjiga, tako kot zemljiška knjiga ali pa karkoli drugega in pogledate, če je tam kdo tak, ki vam ni všeč oziroma ki bi mu radi kaj naprtili. Sicer pa morda dodatno še kaj po dodatnem vprašanju. Hvala.
Hvala lepa. Boste dodatno vprašali? Izvolite.
Gospod minister je bil seveda piker, vendar me ni zadovoljil s svojim odgovorom. Neizpodbitno dejstvo je, da ste hiteli s tem podpisom. Ministrstvo za finance navaja osemdnevni rok plačila, kar pa ni običajno v pogodbah. Prav dobro tehnično vem, da se maščobe da skuriti, zagreti in skuriti na vsak gorilec in to delajo v nekaterih podjetjih in vem v katerih podjetjih. Pravzaprav tudi ni potrebno delati študije o emisijah, ker je to organski odpadek, ki zgori popolnoma. Glede kostne moke. Gospod Tavzes je na televiziji navajal, kako boste šli v mednarodni razpis, če je že povedal ceno, 500 mark po toni. Vam povem, da ima kostna moka približno devet tisoč kilo kalorij kostna moka, če jo kurite kot renogent. 500 mark po toni se ne dobi za glinico, ki gre dvakrat skozi tako kalcinancijko peč in joje treba kuriti s plinom ali pa z oljem in je iz boksita treba, recimo, glinico izvleči. Na tak način se ne da gospodariti z državo, da že vnaprej poveš, pričakuješ drago ponudbo. Oprostite.
Izvolite.
No, zdaj sta bila dva konkretna očitka. Vidite, kako je nerodno razpravljati o nečem, kar je navrženo takole mimo grede. Osemdnevni plačilni rok je v pogodbi dogovorjen in ministrstvo za finance je nanj pristalo, ampak to je osemdnevni rok za že opravljene storitve. To ni osem-dnevni rok za storitve v bodoče. Za storitve v bodoče je predviden zakonski predvideni rok. Torej, 11. januarja smo sklenili pogodbo, vendar smo jo sklenili za stvari, ki so bile že opravljene, kajti ta pogodba bi morala biti v resnici sklenjena že 29. ali 30. novembra, to je še v času Bajukove vlade. Mi smo se soočili s problemom, ki pravzaprav izvira iz ene mednarodne psihoze v zvezi s tem, torej ni interni slovenski. Prejšnja vlada si ga ni sama izmislila, ampak ta pogodba bi morala bitisklenjena že pred uveljavitvijo uredbe, ki jo je sprejela Bajukova vlada in je začela veljati 1. decembra. Zato smo mi za nazaj sklepali pogodbo za že opravljene posle in tam določili osemdnevni rok. Ministrstvo za finance se je z njim strinjalo. Tisto, kar imate tamle pri sebi, je čista izmišljotina - oziroma kar ste citirali. No, sicer je pa predviden zakonski plačilni rok, kakršen velja za vse druge posle s proračunskimi uporabniki. Kar se tiče cene 500 mark za tono, ki ste jo tudi omenjali, ste to zopet iztrgali iz konteksta. Državni sekretar Tavzes je na tiskovni konferenci vlade govoril o tem, da [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Kako? No, pa tudi na tiskovni konferenci vlade, saj ni pomembno. Skratka, javno je govoril o tem, da je referenčna cena za nas, kotmaksimalna, 500 nemških mark na tono odpadkov, ker je 500 nemških mark cena za sežig tone komunalnih odpadkov. Vendar je to za nas zgornja cena. Vse, kar bo nižje in kar bomo dosegli na podlagi mednarodnega razpisa - in prepričan sem, da bomo dosegli bistveno nižjo ceno, kar se je že pokazalo pri sežigu maščob, kjer smo računali, da nas bo to stalo 60 tolarjev na kilogram, pa smo dosegli 32, če se ne motim, s podjetjem Ekoles s Ptuja, prvotna cena je bila 60 - in tudi tu sem prepričan, da bomo prepolovili to ceno na podlagi javnega razpisa ali pa vsaj približali se bomo temu. Za to pa je seveda potreben čas. Skratka, 500 nemških mark na tono je bila referenčna cena kot zgornji limit. To je nekaj, kar danes sploh vemo, saj kostne moke do zdaj ni nihče sežigal in tega zaračunaval. Saj nimamo nobene referenčne cene, lahko se ozremo samo na nekaj, kar že obstaja.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Miran Potrč.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani ministri in predstavniki vlade! Namenil sem se, da postavim ustno poslansko vprašanje, povezano z varstvom potrošnikov in dejstvom, da po zakonu o varstvu potrošnikov, ki je bil sprejet leta 1988 in bi morali po šestih mesecih biti sprejeti mnogi podzakonski akti, teh ni, kar negativno vpliva na uresničevanje njihovih pravic, med drugim tudi na vprašanje načina obračunavanja toplotne energije in drugih energentov. Ker je pozna ura, ker bom vesel, če bo vlada tudi v 30 dneh obljubila, da bo začela odpravljati te pomanjkljivosti, bom postavil o tem problemu pismeno vprašanje in bom hvaležen, če bom dobil tudi pismeni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bo kdo odgovoril? [[Ne.]] Besedo ima Marija Ana Tisovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Moje vprašanje je bilo namenjeno ministrstvu za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport. Ker pa je moje poslansko vprašanje pravzaprav enako, kot je bilo vprašanje gospe poslanke Potrata, bi bila res velika škoda, da bi se letos ne vpisali na oddelek za prevajalstvo novi študenti. Zato bi rada samo še enkrat poudarila, da je ta vpis treba nujno omogočiti. Zagotovo pa ni rešitev, o kateri se precej govori ali sliši, kakor bi človek rekel, da bi se program prevajalstva skrajšal, saj se bojim, da tedaj naši prevajalci ne bodo več kvalitetni. O problematični pomanjkljivi usposobljenosti naših prevajalcev, vsaj nekaterih, se lahko prepričamo pri knjižnih prevodih, podnaslovih televizijskih filmov, na javnih mestih, kot je bilo, recimo, takrat, ko je bil gospod Clinton pri nas v Ljubljani na obisku. Prosim za pismen odgovor ministrstva, kako bodo ta problem reševali in ga tudi rešili za šolsko leto 2001-2002, še posebno zato, ker so se s tem problemom na mene obrnili tako študentje kot tudi verjetni bodoči študentje tega oddelka na filozofski fakulteti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo dr. Stane Pejovnik, državni sekretar.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospod predsedujoči. Jaz mislim, da sem že prej pojasnil, kaj se trenutno dogaja. Vprašanje je samo, ali vam pisni odgovor pripravimo takoj, o trenutnem stanju, ali pa ste pripravljeni na pisni odgovor počakati mesec ali dva, ko bodo opravljeni pogovori, o katerih sem prej govoril, in verifikacija na senatu filozofske fakultete ter na senatu ljubljanske univerze. Pisni odgovor pa boste prav gotovo prejeli. Samo mogoče ga boste prejeli pa dvakrat.
Hvala lepa. Želim res pisni odgovor in takrat, ko boste to rešili. Zato sem prosila za pisni odgovor, ker ustnega sem praktično že prej dobila. Hvala.
Hvala lepa. Besedo bodo dobili še mag. Andrej Vizjak, dr. Jožef Bernik, Silva Črnugelj, Pavel Rupar, Jože Tanko. Besedo ima gospod poslanec mag. Andrej Vizjak. [[Ga ni.]] Besedo dajem dr. Jožefu Berniku.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, gospodje ministri, gospe in gospodje poslanci. Moje vprašanje dejansko bi moralo biti naslovljeno na celo vlado, vendar bom zadovoljen, če mi bo lahko odgovoril dr. Rupel, minister za zunanje zadeve, kajti po neki čudni logiki ali nelogiki, je neke vrste kapital slovenske države prešel njegovo področje. O katerem kapitalu govorim? Govorim o kapitalu ljudi, naših ljudi. Ta kapital, ki je tako doma v Sloveniji kot zunaj Slovenije, se ne neguje, se ne uporablja in je že vrsto let hote ali nehote naravnost odpisan. Če pogledamo, kaj se godi okrog nas. Najprej zamejci. V petek, mislim, da je bilo prejšnji torek, je prišla delegacija tržaških in goriških Slovencev, ki so z obupom govorili, kaj bo s tem zakonom o zaščiti Slovencev in kaj bo, če ga ne bo. Danes smo slišali, da je bil ponovno preložen. Brali smo, da je svet videmske pokrajine poslal v Rim zahtevo po referendumu o tej zadevi. To se pravi, stvari ne izgledajo dobro. Tako v zunanjem ministrstvu in drugod je bilo veliko pogovorov, vendar na vse to so bile samo obljube, ki se doslej niso izvršile. Tukaj gre za moje prvo vprašanje, in sicer naslednje. Pred nekaj dnevi smo brali, da se je naš predsednik odbora za zunanje zadeve, gospod Kacin, pogovarjal z enim vplivnim politikom iz Berlusconijeve stranke Naprej Italija. Tukaj se mi zastavlja vprašanje, kdo dela slovensko zunanjo politiko. Ali lahko vsak od nas poslancev hodi po svetu in dela zunanjo politiko? Morda mi bo kdo to lahko razložil. Posebej me pa zanima, kako so te stvari koordinirane. To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje je pa potem navezano na nekatera dejstva, ki jih bom še naštel. Eno je že gospod poslanec Božič omenil, da slovenskemu približevanju Evropi se odpirajo nevarnosti in pa nove priložnosti za gospodarske, kulturne in druge priložnosti. Za Slovenijo kot državo, za Slovence v zamejstvu in tudi za vse ostale Slovence po svetu. Doslej se te tematike še nihče ni lotil in ne vem, kam spada. Na tem se ni še ničesar naredilo. Naslednja stvar je tole [[...]]
Prosim, če počasi zaključite.
Takoj. Tudi bele knjige nimamo recimo o naših razmerah z Italijo, vse od predprejšnjega stoletja. Ključ celotne stvari je pa to, da slovenska država tudi po desetih letih še nima strateškega oziroma globalnega okvira in zakona za Slovence zunaj slovenskih meja. Tudi tisti ljudje v ministrstvu, kot je urad za Slovence po svetu in pa zamejstvu ali pa komisija, če bo, z istim imenom, morajo delati nekako na pamet, zato ker ni nobenega okvira. Na to stvar čakamo že deset let in zdi se mi, da je to zelo sramotno. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za zunanje zadeve.
Spoštovani gospod poslanec, gospod dr. Bernik. Jaz mislim seveda, da je problem, na katerega opozarjate, važen, vendarle bi rekel, da se vlada z njim ukvarja. Ta vlada, res da ali pa jaz osebno, komaj mesec dni in pol, tako da je morda v zvezi s tem kratkim časom kakšen problem, pa vendarle bi vas rad prepričal o tem, da je naš namen, probleme o katerih govorite, če še niso urejeni, urediti. Ni res, da bi bil kapital ljudi, ki živijo zunaj Republike Slovenije, predpostavljam, da mislite na Slovence, da bi bil ta kapital odpisan. Jaz sam sem bil veleposlanik v Združenih državah Amerike in imel, bi rekel, dnevno stike s Slovenci, ki tam živijo. Moram reči, da smo skupaj načrtovali in tudi uresničili marsikatero idejo, ki je bila v korist naše države in tudi njihovo korist. Navsezadnje je naša diaspora že dala tej državi veliko prispevkov v tem človeškem kapitalu, navsezadnje tudi enega predsednika vlade. Kar zadeva tržaške Slovence in kar zadeva zakon o zaščiti slovenske manjšine v Italiji, so informacije včasih nekoliko različne. Moje informacije so pravzaprav bolj spodbudne kot ne. Jaz vendarle upam, da bomo v začetku februarja slišali vest o tem, da je italijanski senat potrdil zakon o varstvu slovenske manjšine v Italiji.Najnovejši podatki govorijo o tem, da je dejansko dnevni red zdaj določen, da bodo nekateri roki za razprave v senatu skrajšani in tako naprej, da pa se seveda okrog tega zakona veliko govori, veliko naklepa, da so tu seveda politični problemi, tako v videmski pokrajini, tako pri nas, pa v Rimu, pa med strankami. To najbrž za dr. Bernika in za vse nas ni nobena skrivnost, ker seveda poznamo, kaj je politični proces ali pa tudi varovanje manjšinskih pravic ali pa varovanje etničnih pravic v demokratični družbi. O vseh teh stvareh se je treba pogajati in včasih so pogajanja težavna. Kar zadeva Kacinov obisk pri nekem njegovem parlamentarnem kolegu. Moram reči, da je bilo naše ministrstvo s tem obiskom oziroma s tem sestankom seznanjeno in da smo mi kolegu Kacinu tudi dali določene informacije, ki so bile potrebne, zato da bi ta sestanek uspel. Prizadevamo pa si pač po več kanalih, spoštovani gospod poslanec, da bi prišli do uspešnega sklepa svojih aktivnosti. Koordinacija poteka tako, kot je v zakonu določena Moram reči, da je ta koordinacija danes morda boljša, kot je bila kdaj prej. Strinjam se z vami, da približevanje Evropski uniji predstavlja za Slovenijo nevarnosti in priložnosti. O tem sem malo prej govoril v odgovoru na vprašanje poslanca gospoda Božiča. Res je, da v teh nevarnostih in priložnostih Slovenci, ki ne živijo v Republiki Sloveniji, nimajo tako centralne vloge, pa vendarle imajo neko vlogo. Jaz upam, da imajo vlogo katalizatorja, spodbujevalca, razlagalca. Ko gre za tale zakon, o katerem govorim, nam je precej pomagal znani senator slovenskega rodu Mitja Volčič. Še druga imena bi lahko navajal, ki so naredili velike usluge slovenski državi. Seveda jaz verjamem, da slovenska država ne bo ostala brez besed, ko bo šlo oziroma kadarkoli gre za njihove probleme. Belo knjigo o Italiji oziroma odnosih med Slovenijo in Italijo imamo oziroma imamo poročilo komisije, ki obravnava to najbolj kritično obdobje med državama oziroma med narodoma in ta bela knjiga oziroma to poročilo bo v kratkem objavljeno. Kar zadeva zakon za Slovence zunaj meja. Jaz bi se strinjal, da ne bi bilo slabo, če bi ga imeli. Zaenkrat položaj Slovencev zunaj meja Slovenije ureja slovenska ustava, urejajo ga različni zakoni. Eden od tistih, ki ureja deloma to področje, je zakon o zunanjih zadevah. Vi veste, da imamo v ministrstvu za zunanje zadeve tudi urad za Slovence po svetu, ki se sistematično in profesionalno spoprijema s problemom življenja Slovencev zunaj meja. Daleč smo od tega, da bi zanemarjali problem Slovencev zunaj maja, da bi zanemarjali diasporo. Na nek način priznanje diaspori je tudi to, gospod poslanec, da vi sedite v teh klopeh in da bogatite, bi rekel, naše demokratične razmere. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim. Dodatno vprašanje.
Zelo kratko. Samo to bi omenil, kar se tiče tega zaščitnega zakona za Slovence po svetu. To traja že deset let, to se pravi, bile so že štiri Drnovškove vlade, pa se ni čisto nikamor premaknilo. Zato upam, da bo to vprašanje, da bo dobilo mesto na vladi in da se bo rešilo. Hvala.
Hvala lepa. Želite še?
Spoštovani gospod poslanec. Jaz bi predlagal, da morda združimo moči, da morda skupaj napišemo en osnutek takšnega zakona. Jaz moram reči, da si ne predstavljam natančno, kakšen bi bil njegov domet oziroma kako obširen bi bil ta predmet. Mislim pa, da je ideja absolutno sprejeljiva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje bo postavila gospa poslanka Silva Černugelj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni predstavniki vlade, gospodje ministri in ministrice! Spoštovani kolegi in kolegice! Danes sem se odločila zastaviti vprašanje ministru za finance. Zanima me ali ministrstvo za finance pripravlja paket podzakonskih aktov in predpisov. Če ga pripravlja, me zanima, kdaj ga meni predstaviti javnosti, in sicer paket podzakonskih aktov, ki bi stimulirali ali natančneje opredelili stimuliranje donatorstva in sponzorstva na področju kulture in humanitarne dejavnosti, zlasti tistega dela kulture in tiste humanitarne dejavnosti, ki medijsko ni tako, recimo, atraktivna in ne tako popularna. Menim, da je na področju Evrope dosti držav, ki s takim inštitutom stimulirajo dodatno kulturo in humanitarne dejavnosti. Zelo znamenite so na tem področju države Francija, Nemčija, Italija, Belgija, Danska. Vemo, da se Nemčija ponaša s skoraj stotimi podzakonskimi akti s tega področja, ki dosti natančno opredeljujejo sponzorstva da pa je Francija s takimi podzakonskimi akti celo stimulirala dodaten investicijski krog na področju kulture. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo državni sekretar gospod Končan Darko.
Spoštovana poslanka gospa Černugljeva. Malo sem presenečen. Namreč že v dosedanjih davčnih zakonih je vrsta davčnih olajšav in tudi drugih spodbud, ki torej pritrjujejo temu vašemu vprašanju, da se Slovenija pridružuje ostalim državam v Evropi, in sicer je prav, da bodo tudi vsi ostali razumeli, za kaj gre [[...]]
Prosim gospode poslance, da se malo umirijo.
[[...]]če morda v dveh, treh besedah potegnem distinkcijo med donatorstvom in sponzorstvom. Pri donatorstvu gre za enostranski akti darovalca denarnega zneska, česarkoli drugega, usluge, materialnih prispevkov, ki jih opravi neki drugi osebi, društvu, organizaciji, ki je za te namene določena z zakonom. Pri tem enostranskem aktu ne gre za nikakršen opravljen obdavčljiv promet, recimo, po zakonu o davku na dodano vrednost, kajti to je seveda regulirano samo v tem delu, torej potem naprej v zvezi z dohodnino ali pa v zvezi z davkom od dobička pravnih oseb. Kar se pa tiče sponzorstva, je pa stvar nekoliko drugačna. To se dostikrat v praksi zamegljuje. Pri sponzorstvu je pa dvostranski akt med darovalcem in obdarovancem, ampak seveda hkrati tudi obdarovanec nekaj da kot kontra uslugo, in to največkrat v obliki propagiranja, reklamiranja. Tudi kulturna društva, razna druga, dobrodelna, v tej smeri seveda opravljajo določene reklamne storitve. Se pravi, če se opravi, se sponzorira neka prireditev, neka druga akcija, dejavnost takšnih društev, ki so izrecno navedena, potem seveda postane to lahko obdavčljiv promet po zakonu o davku na dodano vrednost. To pa seveda pod pogojem, če je prejemnik teh sredstev tisti, ki kontra uslugo opravi kot reklamo, je davčni zavezanec. To največkrat je, kajti nekatera uspešnejša društva, kulturne organizacije in podobno, če so zelo uspešna, recimo, kot nabiralci sponzorskih sredstev, zelo hitro presežejo prag petih milijonov tolarjev, saj se morajo registrirati za tovrstne namene kot zavezanci za DDV in seveda v tem primeru morajo izstaviti račun sponzorju za to uslugo reklamiranja. Nasprotno pa seveda sredstva, ki jih je sponzor dal v te namene davčnemu zavezancu, ki mu je seveda zaračunal DDV, pa njemu predstavljajo, torej stroški ali pa davčno priznane odhodke reklamiranja. Potrebno je pri tem izbrati tudi materialne argumente, dokaze, da je šlo res za storitev reklamiranja. To urejajo tudi drugi predpisi. Mecenstvo je nekaj podobnega kot donatorstvo, tako da mislim, da ni tukaj podrobneje razlagati. Zakon o dohodnini še posebej omogoča, torej naslednji davčni zakon omogoča fizičnim osebam, ki donirajo določena sredstva v te namene, po 9. členu, 7. točki prvega odstavka, da se ta osnova za dohodnino zmanjša za izplačila za sredstva, ki so namenjena, vse skupaj seveda z drugimi olajšavami v znesku največ 3% kompletne oziroma celotne davčne osnove dohodninskega zavezanca. In ker sem že omenil zakon o davku od dobička pravnih oseb, torej ta prav tako pravnim osebam omogoča - ne samo fizičnim osebam po zakonu o dohodnini, tudi pravnim osebam - da v tovrstne namene donirajo, torej da so kot meceni za te posebne namene, ki so v zakonu izrecno navedeni, da se jim ti odhodki priznajo kot davčno priznani odhodki v višini največ 0,3 ustvarjenih celotnih prihodkov, se pravi celotnega prometa realizacije pravne osebe v obstoječem fiskalnem letu. Tu je treba torej reči, da ne vidim nikakršnih bistvenih razlik med Slovenijo in ostalimi državami, ki bi v bistvu zavirale tovrstno dejavnost. Lahko se pogovarjamo zgolj o višini, o stopnjah - sam sem pred časom tudi pisal določene strokovne članke na to temo in ko sem raziskoval ravno ostale evropske države, sem videl, da recimo Nemčija in ostale nimajo nič kaj bolj spodbudnih teh olajšav, tako da mislim, da so v slovenskem davčnem sistemu te olajšave dovolj velike. Če pa bomo pri sprejemanju nove davčne zakonodaje, ki je v tem letu predvidena, zakona o dohodnini, zakona o davku na dohodek pravnih oseb, skupno odločili, da bi bilo temu treba bistveno več nameniti in se s tem seveda odreči nekaterim drugim fiskalnim prihodkom, to pa je seveda stvar debate in razprave v tem državnem zboru kasneje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite!
Hvala lepa. Prisrčno se zahvaljujem za tako izčrpen odgovor. Menim, da v svojem zastavljenem vprašanju nisem niti slučajno podvomila, da mi ne bi imeli tega področja zelo dobro urejenega in v skladu z evropsko zakonodajo. Vendarle sem pa vprašala, ali dodatno načrtujemo še kakšno stimulativno nadgradnjo podzakonskih aktov, zlasti predpisov, ki bi eventualno to področje še bolj podkrepili. Samo toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Namesto gospoda Pavla Ruparja bo vprašanje postavil mag. Andrej Vizjak. Izvolite!
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovani kolegi in kolegice! Vprašanje zastavljam ministrici za gospodarstvo, in sicer v zvezi z zakonom o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save. In sicer, s sprejetjem zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save in s podeljeno koncesijo so nastali formalni pogoji za zelo pomemben energetski projekt v Republiki Sloveniji, od katerega si tudi Posavje, v katerem se bo ta projekt izvajal, veliko obeta. Da bi ta projekt tudi dejansko zaživel oziroma da bi prišlo tudi do realizacije tega projekta in izvedbe zakona, je prejšnja vlada in prejšnji minister za gospodarske dejavnosti dr. Zagožen z ustreznimi sklepi zagotovil znatna sredstva. Ministrico za gospodarstvo sprašujem: Ali bo tudi nova vlada izvajala sprejeti zakon in ali podpira projekt? V kolikor nova vlada spreminja sprejeti predlog zagotovitve sredstev za pričetek izgradnje prve v nizu hidroelektrarn, to je hidroelektrarne Boštanj, v začetku leta 2001, v kolikor to spreminja: Ali ima v tem primeru alternativne rešitve in katere so? Ter tretje podvprašanje. Ali namerava nova vlada spreminjati dinamiko izvajanja oziroma izgradnje savskih elektrarn in kakšna bo ta dinamika? Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, odgovarja gospod mag. Tavzes.
Hvala lepa. Glede na to, da bo verjetno ta del ministrstvo za okolje in prostor prevzel in ker sam sodelujem v komisijah, ki jih je vlada v zvezi z izvajanjem tega zakona tudi imenovala, se mi zdi najprimerneje, da odgovorim na ta način, da povem, da je vlada že imenovala komisijo, ki naj oceni investicijski program; da je vlada ugotovila, da je eden od pogojev tega zakona tudi seveda ta ocena investicijskega programa, ki naj bi ga koncesionar dostavil, v kolikor se seveda ponuja oziroma v kolikor se z njim podpisuje tista pogodba za koncesijo; da bo ta investicijski program ocenjen - ne samo za prvo elektrarno, ampak da bo tudi dana ocena o izvedljivosti programa, tako kot zakon predvideva in tako kot je seveda koncesionar predstavil svojo vizijo za celotno savsko verigo in seveda vlada v tem trenutku ne razmišlja o kakršnikoli prologaciji rokov in upa, da se bo držala tistih rokov, ki jih zakon predvideva za vsako stopnjo od naslednjih petih elektrarn.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala za besedo oziroma dodatno vprašanje; sicer me ne zanima, je tudi konkretno s sklepi oziroma akti ministra v smislu zagotovitve sredstev za pričetek izgradnje prve elektrarne. Ali je s temi sklepi tako, kot je doslej? In moje vprašanje se tudi glasi ministru za okolje in prostor in se nanaša na izgradnjo oziroma nadaljevanje izgradnje visokovodnih nasipov na Savi in Sotli v občini Brežice, konkretno na Dobovskem polju. Kajti, če bo tempo gradnje takšen kot doslej, ne bomo imeli varovanega omenjenega območja še vsaj 30 let. To je predolgo, če vemo, kakšno škodo povzročajo poplave. Dejstvo je, da je del nasipa na Dobovskem polju že zgrajen, nasip pa ni dokončan in bi se moral spojiti z že zgrajenim nasipom v sosednji Hrvaški, to se pravi, ta nasip bi moral biti sklenjen. Menim, da pristop države k gradnji teh nasipov ni pravilen, je parcialen in omogoča in zagotavlja samo delne rešitve na tistih najbolj kritičnih točkah, s tem pa celovito ne ureja tega področja, zato ob trem nezgrajenem nasipu na Dobovskem polju pojavlja tam kot nek razbremenilnik, kjer se voda razlije, in s tem dosega še večjo moč. Menim, da je treba seveda ta manjkajoč nasip dokončati hkrati na obeh bregovih reke in s tem tudi omogočiti krajanom, da izpeljejo izgradnjo čistilne naprave in seveda tudi kanalizacijskega omrežja na tem področju. Ministra za okolje oziroma predstavnika vlade sprašujem: Ali ima Republika Slovenija izdelan načrt izgradnje visokovodnih nasipov na kritičnih rekah, zlasti na reki Savi; ali je program časovno definiran? Želim tudi izvedeti, kdaj lahko krajani - konkretno Dobove oziroma to so krajani v krajevni skupnosti v občini Brežice - pričakujejo dokončno izgradnjo visokovodnega nasipa v njihovi krajevni skupnosti, kar bi seveda preprečilo nadaljnje vsakoletne poplave. Hvala.
Hvala lepa. Kdo bo odgovoril, prosim? Izvolite, mag. Tavzes.
Sedaj, kar se tiče Posavja, je seveda zakon precej jasen oziroma kar se tiče spodnje Save, tudi visokovodnih nasipov in ne vem ta hip odgovoriti, ali je ta visokovodni napis, ki ste ga vi navedli, seveda integriran v gradnjo vodnogospodarske infrastrukture znotraj savskih elektrarn, ali gre seveda za projekt, ki je neodvisen od gradnje savskih elektrarn. Pač teh podatkov nimam. Skupen projekt? Potem bo to seveda izveden skladno s programom, ko pride seveda na vrsto tista gradnja elektrarne v Brežicah. Je pa [[...]]Ne vem, podatkov nimam o tem. Bomo podali pisni odgovor. Ampak, kar se tiče pa prvega vprašanja, se gre za infrastrukturo. Zakon seveda predvideva delitev infrastrukture oziroma državnih stroškov in pa seveda teh stroškov, ki so vezani na samo izkoriščanje vodnega potenciala. Koncesionar je predložil vladi finančno konstrukcijo, ki je bila res nekako koncipirana še v času vlade gospoda Bajuka, in ta finančna konstrukcija se bo najprej prek invest programa seveda preverila in ugotovila, na kakšen način je izvedljiva.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Lep pozdrav ministrom, predstavnikom vlade ter kolegicam in kolegom poslancem. Moje vprašanje je namenjeno ministrstvu za obrambo. Občina Ribnica in ministrstvo za obrambo sta 13. oktobra podpisala dogovor, v katerem je določeno, da se v mesecu dni, to je do 13. novembra, odpre cesta skozi kasarno v Ribnici. Odprtje te ceste bi razbremenilo center Ribnice ter omogočilo bistveno lažjo dostopnost in razvoj obrtne cone, ki je nastala po odkupu vojaških zemljišč in hangarjev v tem delu kasarne. Do tega odprtja ni prišlo. Menim pa, da bi morala država Slovenija spoštovati dogovore, ki jih podpišejo njeni najvidnejši predstavniki, to so ministri. Ne razumem pa tudi dejstva, da več kot v treh mesecih po podpisu dogovora ni bilo možno izdelati niti skice zavarovanja objekta oziroma po katerem bi se to zavarovanje izvedlo. Trenutno je ta skoraj prazen in neperspektiven objekt v Ribnici, to je ta kasarna, zavarovan skoraj bolje kot ministrstvo za obrambo in glavni štab slovenske vojske. Zanima me, zakaj kljub številnim, predvsem v zadnjem času, ustnim urgencam ni bilo možno odprti ceste skozi kasarno v Ribnici? Zanima me, kdaj bo izdelan načrt za varovanje objekta? Kdaj bo objekt fizično zavarovan? Zanima me, kdaj bo odprta cesta skozi kasarno v Ribnici za potrebe civilnega prometa? In zanima me tudi, kaj namerava Ministrstvo za obrambo in Slovenska vojska s preostalimi površinami in objekti, to je s propadlimi objekti bivšega begunskega centra, in s približno 35.000 kvadratnimi metrizelenih površin, ki jih sedaj sicer slabo, vendar po nepotrebnem vzdržuje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod dr. Tomaž Čas.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Poskušal bom delno odgovoriti. Opravičil bi gospoda ministra, ki je bil tu do 18.00 ure. Sam osebno ne pokrivam tega področja, tako da zelo točnih informacij v zvezi s tem ne bi mogel dati. Povedal pa bi, da je o tem že tudi gospod minister na svoji prvi tiskovni konferenci zelo jasno povedal, da smo resno pristopili k proučevanju vsega v zvezi z nepremičninami, ki jih imamo, kajti so dejansko nekatere zadeve zelo neurejeno in jih je treba urediti. Ministrstvo je sprejelo resen sklep v tej smeri, da bomo poskušali te stvari reševati v dobro ministrstva za obrambo in vseh lokalnih skupnosti, kjer to je. Kar se tiče samega odprtja ceste skozi Ribnico, ne bi upal odgovoriti in bi izkoristil možnost, da bi na to odgovorili pismeno.
Hvala lepa. Želite še dodatno postaviti vprašanje? [[Ne.]] Hvala. Besedo bodo dobili še: Franc Sušnik, Branko Kelemina, Franc Čebulj, France Cukjati in Janez Cimperman. Besedo dajem gospodu Francu Sušniku.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani ministri in ostali prisotni! Kar nekajkrat danes se je že vršila razprava okoli kmetijstva glede težke situacije, ki jo je povzročila na področju našega kmetijstva suša v letu 2000 in ki jo je - ne nazadnje - potem potencirala še norija z BSE in norimi kravami. Zato bi vas, gospod minister But, vprašal: Kako je z izplačilom neizplačanih subvencij? Iz vaših ust sem že slišal in dobil zagotovilo, da bodo subvencije izplačane do konca leta 2000, vendar se danes, 25. januarja 2001 srečujemo s tem, da so subvencije še neizplačane. Mislim, da je to slab znak za kmetijstvo, da je to znak slabega odraza skrbi sedanje vlade, da bi sanirala že tako kritične razmere na področju kmetijstva. Še enkrat poudarjam: suša, nore krave, zdaj pa še neizplačevanje subvencij - to, mislim, da je že malo preveč. Drugo vprašanje namenjam vladi. Vlada dr. Drnovška je v tem mandatu imenovala več ministrov v nadzorne svete gospodarskih družb in skladov, katerih večinski lastnik je. Zato Vlado Republike Slovenije na podlagi tega dejstva sprašujem: Ali je takšno imenovanje v skladu z zakonom o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo? Zakon namreč določa, da v času trajanja funkcije poklicni funkcionar ne sme opravljati nobene pridobitne dejavnosti za zasebne namene, ki bi lahko vplivala na objektivno ali od zunanjih vplivov neodvisno opravljanje funkcije. Pravna služba v času vlade dr. Andreja Bajuka je imela negativno mnenje do tega vprašanja, zato ni imenovala nobenega ministra v nadzorni svet katere od gospodarskih družb ali skladov. Prav tako Vlado Republike Slovenije sprašujem: Koliko ministrov ima status članov v nadzornem svetu in kateri so ti ministri ter kje opravljajo svojo nadzorno funkcijo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister za kmetijstvo, prosim.
Hvala. Najprej, nikakor se ne strinjam, da je slab odraz skrbi sedanje vlade to, kar ste vi omenili. Prvič je dejstvo, da na teh uvajanjih novih evropsko primerljivih plačil na hektar in na žival, ki smo jih prvič uvedli v letu 2000, sem tudi sam delal približno tri in pol leta. Dejstvo je, da smo jih prvič lansko leto uvedli; dejstvo je, da smo jih v celoti uspeli na nek način implementirati - to pomeni, obdelati tistih 63 tisoč vlog, ki so prišle. Toje vzelo približno sedem mesecev časa. In dejstvo je, da smo v roku, kot ga je določilo ministrstvo za finance za vse porabnike, uspeli obdelati vse vloge, jih ustrezno opremiti in tudi spremeniti do poslednjega obrazca, ki pomeni odredbo za plačilo. To pomeni: vse, kar je bilo in kar je bilo pridobljenega kot vloga in kar se je smatralo kot upravičena vloga, je zaveza države, te države, da se izplača v celoti. Govorimo o približno 11 milijardah slovenskih tolarjev, od katerih jih je 8,8 milijard 600 milijonov bila plačanih do tri dni nazaj, odkar imam ustrezne podatke. In sicer, večina v mesecu novembru in decembru, približno 450 milijonov v mesecu januarju. Neplačanih je še dve milijardi 450 milijonov in nekaj podobnega. Po dogovoru z ministrom za finance je praktično obljubljeno, da bodo vsa ta izplačila plačana do, ali če smo konkretni, zadnjega dne v mesecu januarju. To je zelo pomembno, ker to pomeni v breme proračuna leta 2000 in ne v breme proračuna leta 2001, s čimer bi se zelo zelo neperspektivna prognoza za finančne ukrepe v letu, ki prihaja, zaradi proračunskih težav v državi Sloveniji resnično srečali z nepremostljivo situacijo. To pomeni, da osebno računam in takšen je dogovor, da naj bi bil ta znesek, če bo le likvidnostna možnost, izplačan31. oziroma 30. januarja tega leta. To pomeni: s tem bi v breme proračuna 2000 v celoti izplačali vse subvencije, do katerih so bili upravičeni. To pomeni, da edini razlog, zakaj ti 2 milijardi 400 milijonov še niso bile plačane, je likvidnostni vrstni red, po katerem se izplačujejo obveznosti proračuna države Republike Slovenije in ničesar drugega. Ne nedelo, ne nenarejen posel ampak narejen posel, ki čaka, da pride na vrsto v redno plačilo. In jaz upam in verjamem, takšna je obljuba, da bo v breme proračuna 2000.
Hvala lepa. Na drugi del vprašanja bo odgovoril gospod generalni sekretar vlade Mirko Bandelj.
Hvala lepa. Ni res, da bi vlada dr. Bajuka sprejela stališče, da ministri ne smejo biti v nadzornih svetih javnih skladov. Ravno nasprotno! Ta praksa je ravno za časa vlade dr. Bajuka bila spremenjena. V tem času je bil namreč sprejet zakon o javnih skladih in na osnovi tega zakona je vlada dr. Andreja Bajuka izdala podzakonske akte, v katerih je za vsakega od skladov po vzorcu določila, kdo in kako sestavlja nadzorne svete teh javnih skladov. Vse nadzorne svete vodijo, kot predsedniki resorni ministri in seveda vlada, ki je nastopila mandat 1. decembra, tukaj ni mogla reagirati drugače, kot da spoštuje predpise. Lahko pa zatrdim, da vlada dr. Janeza Drnovška ni imenovala nobenega ministra v noben nadzorni svet ali upravo gospodarske družbe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dodatno vprašanje postaviti? [[Ne.]] Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Branko Kelemina. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj. Nova vlada je 21.12.2000 na predlog državnega podsekretarja gospoda dr. Roberta Goloba, ki med drugim tudi ni želel postati državni sekretar iz osebnih razlogov, ker je premajhen zaslužek tam, sprejela uredbo o spremembah in dopolnitvah uredbe o načinu izvajanja gospodarske javne službe prenosa električne energije in gospodarske javne službe o opravljanju prenosnega omrežja, ki je pričela veljati 3012.2000, s katero je ELESU prepovedala vsakršnje trgovanje z električno energijo. Zaradi tega ukrepa je nastala velika gospodarska škoda, saj se je sistem trgovanja dobesedno zablokiral. Elektriko iz NEK, ki ste jo skoraj dve leti - se pravi, prejšnja in predprejšnja vlada - prodajali na dnevnem trgu po povprečni ceni za 2,62 tolarjev za kilovatno uro, pred novim letom pa je ELES uspel to elektriko prodajati dolgoročno po ceni 8,55, in sicer za kilovatno uro, popravljam navedbe gospoda Janše, ki je govoril o drugačnih cenah pri svojem nastopu. Skratka, po moji oceni gre verjetno za kriminalno dejanje najhujše vrste in pričakujem, da se bodo v to vključili tudi ustrezni organi pregona. Vprašanje je pa naslednje vladi. Katero ministrstvo je danes pristojno za področje energetike? S katerim sklepom oziroma predpisom je vlada določila drugo osebo za prodajo viškov elektrike, po kakšni ceni in komu se danes prodajajo viški elektrike iz nuklearne elektrarne in drugih objektov? Imam še naslednje vprašanje. Slovenija, in s tem tudi vlada, si na vseh področjih svojega delovanja prizadeva izenačiti s pogoji in razmerami v evropski skupnosti, tako npr. na področju dosega vseh evropskih standardov, kvalitete, produktivnosti in evropskih cen itn. Torej na vseh področjih izenačenje z EU, edino na področju plač delavcev v delovno intenzivnih panogah ni govora, da bi se izenačile s plačami v EU. Upam in verjamem, da ta vlada ve, da tisoče delavcev v teh dejavnostih prejema minimalno plačo, to je mesečno 60 tisoč sit ališe manj, in da so zaradi takšnega, že desetletnega stanja, s tem ogrožene številne slovenske družine in da so marsikje na robu obupa in revščine. Poleg te tragedije so razmere iz dneva v dan težje, saj je ogroženih več tisoč delovnih mest. Vlado Republike Slovenije sprašujem: Ali vlada namerava celovito pristopiti k reševanju posameznih delovno intenzivnih panog ali bo zadeve reševale parcialno [[na primer kot je Peko in druge]] ? Ali vlada ima programe za učinkovito izboljšanje življenjskih razmer delavcev, ki niso na sociali, ampak so v delovnem razmerju? Kateri sistemski ukrepi so predvideni za izboljšanje teh razmer? Koliko finančnih sredstev je predvidenih v te namene po posameznih panogah [[na primer tekstilna, obutvena in ostale]] v letu 2001 in koliko planirano za naprej? Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Vprašanje je sestavljeno iz dveh delov. Kdo bo, prosim, odgovoril? Mag. Igor Strmšnik.
Glede na obseg postavljenih vprašanj in njihovo, mislim, da precejšnjo težo, kajti gre za ključna strateška vprašanja, predlagam, da bi na vaša vprašanja odgovorili pisno.
Hvala lepa. So še kakšna, je še dodatno vprašanje? [[Ni.]] Hvala. Besedo dajem gospodu poslancu Francu Čebulju. Ga ni. Besedo dajem gospodu poslancu Francetu Cukjatiju.
Hvala za besedo. Spoštovani. Pred kratkim oziroma še pred novim letom smo prejeli dopis oziroma poročilo ustavnega sodišča Republike Slovenije, kjer naniza v pregledu svoje dejavnosti, kateri pomembni zakoni oziroma katere pomembne njihove odločitve še niso zagledale luč sveta oziroma nanje zakonodajalec še ni odgovoril. Samo nekatere bom omenil, in sicer: uveljavljanje pravic do odškodnine po zakonu o popravi krivic. Rok, do katerega bi zakonodajalec moral to rešiti, je julij 1999. Zakon o telekomunikacijah, v kolikor gre za pravice tistih, ki so vlagali, torej tudi posamezni investitorji v javno telekomunikacijsko mrežo, rok - julij 2000. Dalje, pravice delavcev pri uveljavljanju oziroma sodelovanju upravljanja podjetij, rok - junij 2000. Zakon o dohodnini, ki ga je treba uskladiti s konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah, rok - oktober 1999. Zakon o sociali, kjer je treba zagotoviti socialno varnost slovenskih državljanov, rok - avgust 1999. Samo da še nekaj omenim. In sicer, zelo zanimivo, da že nekaj let - nekaj let, poudarjam - čaka tudi zakon o žrtvah vojnega nasilja, kjer je treba opredeliti pravice žrtev vojnega nasilja do povrnitve vojne škode, ki niso urejeni s posebnim zakonom, in pa zakon o dohodnini zaradi neizvzemanja obdavčenja zneskov, ki jih mora roditelj nameniti preživljanju svojih otrok v smislu življenjskega minimuma. Oba sta imela rok - eden maja 1997, drugi novembra 1997. Zakaj omenjam le-te? Zaradi tega, ker že kratka analiza teh zakonov oziroma teh zahtev ustavnega sodišča pokaže, da je 90% zahtev, na katere ta vlada ni odgovorila - "ta vlada", mislim v prejšnjem mandatu - ni odgovorila, se jih ni dotaknila, čakajo že štiri, pet let. Večina teh zahtev se omejuje samo na pravice posameznika. Predvsem gre za zakon o popravi krivic, zakon o žrtvah vojnega nasilja, zakon o dohodnini z ozirom na številne družine, družine z mnogimi otroki. Zaradi tega postavljam vprašanje, seveda tistemu, ki je odgovoren - in po poročilu ustavnega sodišča je za to stanje odgovorna vlada, ki je predlagatelj zakonov in ne toliko ta zbor. Postavljam naslednje vprašanje. Ob tem, da zna ta vlada hitro in dobro poskrbeti za utrditev svoje oblasti in zaščito svojega kapitala, pa očitno ne najde časa, da bi poskrbela za pravice navadnega državljana, kar sledi iz teh dokumentov, sprašujem: Zakaj se vlada tudi po več letih in po večkratnih opozorilih ustavnega sodišča ne loti odpravljanja tistih krivic, ki prizadenejo delavce, obrtnike, predvsem pa družine z večimi otroki in tiste žrtve vojnega nasilja, ki nimajo statusa borca NOB? Ali bo in kako bo ta vlada v tem mandatu pokazala kaj več volje do zagotavljanja ustavnih pravic nekaterih slojev, da ne rečem drugorazrednih državljanov?
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod Mirko Bandelj, generalni sekretar vlade.
Hvala lepa. Prav gotovo, da zakonodaja, neusklajena z ustavo, ni lep obraz pravne države. Res je, seveda, da se lahko najde vrsto opravičil, vendar jih ne bom iskal, ker mislim, da je to nalogo treba izpolniti. Zato tudi ne bom navajal dejstva, da je včasih tudi državni zbor preobremenjen, da nekateri od teh predpisov, ki ste jih zdaj omenjali, tudi čakajo tu na dnevni red. Tudi ne bom nič kazal sprstom na dejstvo, da je vmes tudi neka druga vlada pol leta opravljala svoj posel, pa tega ni uspela opraviti, nalog je pač veliko. Lahko vam pa zagotovim, da je ena od prioritet dela vlade prav gotovo tudi uskladitev predpisov, ki zdaj veljajo, z veljavno ustavo in z odločbami ustavnega sodišča. Prihodnji teden bo vlada obravnavala in, upam, tudi sprejela program dela za letošnje leto, ki vam ga bomo poslali v vednost tudi v državni zbor. Iz tega programa bo natančno razvidno, kdaj namerava vlada in po kakšnih postopkih odpravljati ta neskladja, ki izhajajo iz odločb ustavnega sodišča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dodatno vprašati? [[Ne.]] Hvala. Zadnji ima besedo gospod poslanec Janez Cimperman.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, predstavniki vlade, poslanke in poslanci! Ker sem zadnji, bo moje vprašanje kratko, namenjam pa ga ministru za delo, družino in socialne zadeve, in sicer v zvezi s privatizacijo učnih delavnic Zveze društev gluhih in naglušnih Slovenije. Sprašujem: Ali je Vlada Republike Slovenije v zvezi s privatizacijo učnih delavnic Zveze društev gluhih in naglušnih Slovenije na Vojkovi ulici v Ljubljani preklicala vse škodljive pogodbe in celotno zadeva vrnila v prvotnostanje pred 24.9.1992? In še: Ali sta ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve ter ministrstvo za šolstvo in šport formirala strokovno skupino, ki bo raziskala celotno zadevo, in ji dala svoje napotke, kako nadaljevati z izobraževanjem, usposabljanjem in zaposlovanjem ter nadaljevanjem profesionalne rehabilitacije gluhih in težko naglušnih ljudi? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister dr. Vlado Dimovski.
Popolna informacija o tem prvem vprašanju, ki je bilo sicer kratko, zahteva pa zelo dolg odgovor, če bi želeli praktično izvesti historiat tega, kar se je vse dogajalo. Jaz imam pred sabo tudi dokumentacijo nekaterega tega dela, kar ste vprašali. Je pa seveda tukaj kar nekaj transformacij tega podjetja, kjer je v zdajšnji sestavi praktično več podjetji. Ključno vprašanje, s katerim smo začeli reševati ta problem, je seveda vprašanje kredita, ki je bilo pridobljeno s strani od ene izmed državnih institucij, konkretno SRD-ja, in vpisa hipoteke. Zaradi tega se reševanje, dokler nimamo informacije o tem delu, kaj se pravzaprav dogaja in ali to pravzaprav servisiranje tega posojila normalno poteka ali sploh poteka, ne moremo ključno vključiti v reševanje tega vprašanja. To bi bilo na kratko. Postopek, ki bo uporabljen v tem primeru, seveda izhaja iz nekaterih revizij, ki so bile v zadnjem letu opravljene in katerih, bi rekel, določila so na nekaterih mesti nedvoumna in po tistih bomo seveda postopali, na nekaterih mestih pa še zahtevajo dodatne analize, kolikor so nam bili ti podatki dostopni in bomo seveda zahtevali še dodatna pojasnila. V kolikor je to kratek odgovor zadovoljiv, sicer pa, če želite lahko praktično daljši historiat, ki ima množico teh prilog in dokumentov, iz katere bo seveda razvidna vsa komplekstnost problematike, ki je seveda na kratko z enim rezom, po našem mnenju, ni možno, ker gre za invalidsko podjetje v enem delu, za katere veljajo posebni zakoni oziroma vsaj v nekem delu poseben zakon in je seveda na to potem težko na ta način odreagirati.
Hvala lepa. Želite dodatno vprašanje? [[Ne.]] Hvala lepa. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade pa se zahvaljujem za podane odgovore. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri z obravnavo 2. točke - predloga predsednika Republike Slovenije za določitev treh kandidatov za sodnika evropskega sodišča za človekove pravice. Preskočili bomo 4. točko zaradi tega, ker je odsoten predlagatelj zakona. Vsem skupaj želim lahko noč.