Dame i gospodo poslanici, nastavljamo rad 28. sjednice Predstavničkog doma. Sve zajedno vas pozdravljam. Pošto konstatujem da imamo kvorum prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda, to je 14. tačka dnevnog reda, Ad. 14. Prijedlog zakona o ombudsmenu za ljudska prava Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-340/16, od 01.03.2016., (prvo čitanje) Na 27. sjednici Doma, održanoj 05.04.206. nije prihvaćeno negativno Mišljenje Ustavnopravne komisije o usaglašenosti Prijedloga zakona sa Ustavom BiH i pravnim sistemom Bosne i Hercegovine, te je Komisija za dužena da, u skladu sa članom 113. stav (2) Poslovnika izradi novo mišljenje o navedenom Prijedlogu zakona. Nadležna Zajednička komisija za ljudska prava dostavila je 31.03.2016. Mišljenje u kojem je podržala principe Prijedloga zakona. Ustavnopravna komisija je dostavila Mišljenje 26.04.2016. Komisija je utvrdila usaglašenost Prijedloga zakona sa Ustavom i pravnim sistemom Bosne i Hercegovine. Otvaram raspravu. Borislav Bojić, diskusija.
Gospodine predsjedavajući, uvaženo predsjedništvo, gospodo ministri, uvaženi gosti, kolege poslanici. Ja ću samo nekoliko načelnih primjedbi obzirom da je ovo prvo čitanje i da sam Zakon je zaista jako mnogo diskutovan više puta i u više navrata. I zaista ja sam prije svega zahvalan svima koji su učestvovali u pokušaju i raspravi da se dođe što je moguće do boljeg i cjelovitijeg rješenja. S tim u vezi mislim da bi bilo dobro poslije današnje rasprave da, između ostalog, a to nam omogućava i član 112. Poslovnika Parlamentarne skupštine BiH, ja ću predložiti jedan zaključak da Zajednička komisija za ljudska prava u roku od 30 dana provede javnu raspravu o Prijedlogu zakona o ombudsmenu za ljudska prava kako bismo ona pitanja koja nisu, po meni, a čuće se vjerovatno danas, riješena pokušali da ih jednostavno približimo, kako bismo mogli doći do rješenja. Što se tiče samog Zakona ja bih samo počeo od nekih pitanja, poput recimo npr. pitanja koje se odnosi na prijedlog koji je vezan za Instituciju ombudsmena. Kad govorimo o instituciji to može doći do zabune, recimo npr. mi imamo Predsjedništvo BiH, ne instituciju 2 Predsjedništva, ili recimo npr. imamo Parlamentarnu skupštinu BiH a ne instituciju Parlamentarne skupštine. Pa svojstveno tome bilo bi logično da je ovdje ombudsmen Bosne i Hercegovine, a ne Institucija ombudsmena BiH. To pitanje, ja vjerujem da možemo postići saglasnost oko tog rješenja. Ono što je, po meni, suštinski važno u samom ovom Zakonu to je pitanje finansiranja Institucije ombudsmena. Ako ništa drugo mislim da, ja vjerujem da se može postići saglasnost ovdje u Parlamentu, da identična rješenja kako smo riješili pitanje revizije, Glavne službe za reviziju, da takvo isto rješenje čini mi se da bi moglo biti prihvatljivo za Instituciju ombudsmena, obzirom da nam taj zahtjev stoji od strane više međunarodnih institucija koje se bave ovim pitanjem ... Venecijanske komisije i drugih. Čini mi se da bi u tom pravcu trebali da vodimo dalju aktivnost kako bismo došli do rješenja koja će riješiti pitanje finansijske samostalnosti ove Institucije. Da podsjetim da smo juče na Zajedničkoj komisiji jednoglasno usvojili zaključak da je neophodno dodatno jačanje i osnaživanje Institucije ombudsmena obzirom na spektar pitanja kojima se ova Institucija bavi, posebno kad se uzme u obzir potrebu da ova Institucija radi dodatne specijalne izvještaje i tome slično. Iz tih razloga mislim da bi bilo dobro da ovo pitanje finansijske samostalnosti Institucije na način, naravno da joj budžetom određujemo sredstva, neće ona sama sebi određivati budžet, već da to rješenje pripremimo ili priđemo rješenju koje je riješeno kada je u pitanju Glavna služba za reviziju. Naravno, još jedno pitanje koje bih htio u načelu da pomenem, a ono bi trebalo biti riješeno, a to je pitanje preventivnog mehanizma. Mislim da ovo poglavlje treba da nosi naziv preventivni mehanizam i ... tome sva rješenja unutar ovog preventivnog mehanizma su, po meni, prihvatljiva, tako da ne dolazi do zabune, obzirom kad se to postavi na način kako je riješeno u Zakonu to može predstavljati određenu vrstu zabune i teško može biti prihvatljivo od strane izabranih predstavnika ovdje u Parlamentarnoj skupštini. Mislim da dobijamo isto a u načelu i u pojedinostima, dakle, mislim da se ništa posebno tu neće promijeniti tim pristupom, koji praktično definiše pitanje koje je neophodno da bude definisano. Ima još mnogo primjedbi, ali ja ne bih u ovoj sada fazi da iznosim više primjedbi iz prostor razloga što nam je namjera da ovaj Zakon ostavimo u životu i da pokušamo kroz jednu javnu raspravu, u trajanju od 30 dana, da ova pitanja, ja samo napomenuo neka od njih, ne želim da otvaram druga pitanja, jer bi ona otvorila opet sljedeće pitanje, da ovaj Zakon dovedemo u pitanje. Bilo bi dobro da ovaj Zakon donesemo, posebno zbog statusa Institucije ombudsmena koja zaista se od nas očekuje da riješimo nekoliko pitanja, a to je pitanje finansiranja i to je pitanje preventivnog mehanizma. To su dva pitanja koja moramo, na neki način, da riješimo kao zakonodavci, a ovo pitanje ombudsmen ili institucija ja mislim da je to potpuno logična stvar, i pokušao sam da na vrlo jednostavan način, vrlo ... objasnim iz kojih razloga smatram da sam naslov Zakona treba da bude Ombudsmen Bosne i Hercegovine a ne Institucija, jer institucija bi bila bila, ja bih nekako to doživljavao kao zgrada ili kao institucija, znate, tomu se podrazumijeva sve. Ponoviću još jednom, ako je Predsjedništvo Predsjedništvo BiH, ona nije institucija Predsjedništva BiH, ako je Parlamentarna skupština Parlamentarna skupština BiH, nije institucija Parlamentarne skupštine. ... tome potpuno je logično da ombudsmen kao takav ima u osnovi naziv Omudsmen Bosne i Hercegovine. Evo, ja sam samo nekoliko stvari koje, po meni, su izdvojene, a ima ih još. Vjerujem da ćemo kroz ovu javnu raspravu, ja ću ovaj zaključak dati da se podijeli poslanicima, a u skladu sa članom 112., kako bi omogućili brže i kvalitetnije dolaženje do dobrog rješenja u vezi sa ovim Zakonom. Hvala lijepo. 3
Hvala. Poslanik Nikola Lovrinović, diskusija.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dobar vam dan svima, sve nazočne u dvorani pozdravljam. Dakle, i ja sam imao nekoliko razmišljanja, pošto je prvo čitanje pa bih volio da oni koji su predlagači možda malo čuju i mog prethodnika i mene pa da vide što mogu riješiti do drugog čitanja, kako bismo jednostavnije došli do konačnog rješenja. Naime, recimo meni je nejasan članak 5. koji govori o nekim, dakle šta je institucija i o nekim njezinim ovlastima, ali je nejasno na koga se to odnosi. Je li to na osobe koje su npr. zatvorene ili se formira neko posebno tijelo za ono što je predviđeno u članku 5. stavka (1). Zatim mi je, recimo, nejasno zašto se u članku 6. u stavku (4) – Institucija ima ovlaštenje da provodi istraživanje u svim pritužbama o povredi ljudskih prava i sloboda navodno počinjenih od vojnih vlasti. Ne znam zašto je ovakva formulacija, zašto vojnih vlasti. Valjda će dati odgovor, pa možda meni ovog trenutka to nije bilo jasno. Zatim, čini mi se da članak 10. je bio daleko ustavniji u prethodnom sazivu nego što je sada predloženo, posebice u stavku (3) – način na koji će se vršiti izbor ombudsmena, zatim u članku (12) kada je govor o tome kako može biti razriješen obudsmen, u stavku (2) točka b), kaže – spriječenosti da obavlja svoju dužnost zbog zdravstvenih razloga. Dakle prvo, ko ih utvrđuje, može čovjek imati gripu da ga neko, banaliziram, da ga neko dok on od gripuje, dakle smijeni. Tako da to treba vidjeti i precizirati. Zatim u članku 17., uvjetno je to prijedlog da se podijeli na određene, da tako kažem, oblasti, pretpostavka je da će na čelu tih oblasti, odnosno biti vezano za jednu osobu, jednog šefa. Čini mi se da ovo nije dobro napravljeno, da se ovo jedno s drugim prožima i da se to ne može baš ovako podijeliti. ... diskriminacije, uvjetno nazvano je pod a), pa zaštita ljudskih prava i temeljnih sloboda pod b), zaštita vladavine prava i društvene solidarnosti pod c). Pa npr. ako bi se to dalo da tri osobe budu na čelu takvih oblasti mislim da, jednostavno je to nemoguće raditi pošto se ovo prožima. Dakle, ja predlažem da se to ipak malo razmisli i uredi na jedan drugi način. Dakle, neću više, što kaže kolega Bojić, govoriti o tome, nego sam samo neke, što su se meni učinile najvažnije, primjedbe izrekao i ja bih volio da predlagači o njima razmisle. Ako ne, onda ima neki drugi način.
Hvala. Zamjenik predsjedavajućeg, Šefik Džaferović, diskusija.
Gospodine predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Dobro je da smo mi danas došli u situaciju da govorimo o ovom Zakonu u prvom čitanju. Dobro je da nije usvojen onaj raniji negativan Izvještaj, jer ovo je Zakon koji je potreban Bosni i Hercegovini i ja mislim da treba da svi od sebe damo maksimum napora da konačno imamo tekst novog Zakona o ombudsmenu Bosne i Hercegovine, jer je to jedna od vrlo važnih i međunarodnih obaveza Bosne i Hercegovine, da ne govorim o unutrašnjim potrebama kada je u pitanju naša zemlja. Postoje neka pitanja koja stoje još uvijek sporna na relaciji Vijeće ministara 4 i Institucija ombudsmena. Ja sam čitao i primjedbe ombudsmena i odgovor Ministarstva za ljudska prava, i ja mislim da je moguće naći rješenja da mi imamo zakon u drugom čitanju koji bi bio prihvatljiv, nakon što, ja se nadam, danas usvojimo Zakon u prvom čitanju, za sve nas. Mislim da je dobro opredjeljenje Komisije da se održi javna rasprava i mislim da to treba danas da podržimo, iako je to odluka Komisije, ne treba Komisiji oduka Doma, ali ako Komisija insistira mislim da ne bi bilo od viška da damo, dakle, danas saglasnost da se održi javna rasprava. Dozvolite mi samo da kažem nekoliko riječi o nekoliko konkretnih stvari. Dakle, pitanja koja je gospodin Bojić pominjao su bila pitanja koja su bila predmetom rasprave i kada je usvajan ovaj tekst Zakona. Mi smo imali Instituciju ombudsmena za, imali smo ombudsmena, zapravo, za ljudska prava u Bosni i Hercegovini, znamo da je to bio međunarodni predstavnik. I kada, imali smo ombudsmena na entitetskom nivou, i kada se pravila institucija na nivou Bosne i Hercegovine onda je kazano ne može da bude jedan ombudsmen, da je bio jedan ovo pitanje omgudsmen ili institicuija bilo bi završeno, ali su bila tri, pa zato stoji sada Institucija. I mislim da tu postoji bitna razlika kada je u pitanju Predsjedništvo i neke druge institucije Bosne i Hercegovine, sve su to institucije Bosne i Hercegovine, i mislim da tu ne bi trebalo da bude nekih posebnih problema. Ova riječ institucija označava ipak da je to Institucija ombudsmena u kojoj postoje tri ombudsmena, i to je bila intencija Zakona kada je on prvi puta donošen. Ali evo, neka to razmotre ljudi koji se bolje razumiju u ovu stvar, ja ne bježim od toga da bude i drugačije rješenje, ali čini mi se da je to ono što je bilo opredjeljujeće kada je ovaj Zakon prvi puta usvajan. Ovdje postoje pitanja mandata postojećih ombudsmena, molim da se i to pitanje riješi, i moguće je razriješiti i to pitanje, i mislim da to pitanje dobrim dijelom, onoliko koliko ja mogu da iščitam između redova šta se dešava, opterećuje usvajanje ovoga Zakona. Mislim da to treba riješiti na jedan pozitivan način i mislim da ministarstvo i ombudsmeni, odnosno Institucija ombudsmena mogu naći načina kako da nam predlože zadovoljavajuće rješenje. Pitanje imuniteta, pazite imunitet, mi imamo zakone o imunitetu i imunitet se tim zakonima daje članovima izvršne vlasti, zakonodavne vlasti, ali samo onda kada sud odluči da je to pitanje iz djelokruga rada tih institucija, bilo kada je u pitanju krivična odgovornost ili građanska odgovornost. Ali čini mi se da treba dobro pregledati zakone o sudovima u Bosni i Hercegovini, o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, i sve ono što imaju nosioci pravosudne funkcije, a čini zaštitu u njihovom djelovanju i može da se poveže sa imunitetom, treba da bude dato i Instituciji ombudsmena u Bosni i Hercegovini i tu ne bi trebalo da bude nikakvih problema. Dakle, ja vas molim da budete u kooperaciji, i ministarstvo i institucije ombudsmena, vi ste na istom zadatku, nađite zajedničko rješenje i ono što vi nađete ja vjerujem da će ovdje biti podržano u Parlamentarnoj skupštini. Hvala vam.
Hvala. Poslanica Dušanka Majkić.
Pa evo, dozvolite mi da i ja kažem isto nekoliko riječi vezano za sam ovaj Zakon. Sjećam se vremena kada je po prvi put Zakon donošen i onda kada su nam nedostajala mnoga važna iskustva da bi smo napravili ovu Instituciju. Ali danas ta iskustva imamo i zato nije mi jasno 5 kako je došlo do toliko grešaka u ovom Zakonu. Mislim da Zakon nije rađen sa dovoljno pažnje ili možda je trebalo više vremena, ili više učesnika, da se stvari koje su se konačno sad treba da urede, unoseći u Zakon sve ono što do sada nismo uspjeli, da se dovede na nivo da imamo jedan reprezentativan zakon. Dakle, ono što sam, uvažavajući ovo što su kolege prije mene govorile, nije pomenuta jedan važna stvar, a to je pitanje sjedišta. Dakle, pitanje sjedišta je pitanje oko koga su se mnoge polemike vodile. I nedopustivo je da ombudsmen može po potrebi osnivati, gdje mu padne na pamet, kancelarije. Tako ne može, sjedište je određeno zakonom, a i ostalo bi trebao neko da verifikuje, dakle nije u redu da jedno lice odluči o ovako nečem. To je jedna stvar. Druga stvar je vezana za član 5. i mislim da bi trebalo da se stavi tačka nakon – Institucija je nadležna za zaštitu i promociju ljudskih prava i sloboda, tačka. A ... je – radi funkcionisanja nacionalnog preventivnog mehanizma za promociju i sprečavanje torture i drugih ... Rekli smo da je to zbog promocije, zaštite promocije ljudskih prava i sloboda, i time je obuhvaćeno sve. Ovo sam već jednom govorila vezano za zaštitu ljudskih prava, ovo pitanje pritužbi kao institut koji ne postoji, koji bi trebalo da se zamijeni, ali nešto što mislim da nije, uslovi, kod uslova za imenovanje to, ovaj, nismo ... govorili. Zašto ne stoji odgovarajuća stručna sprema u skladu sa, koja bi morala da ispinjava lice koje se kandiduje za ovo funkciju, s obzirom da mora imati određena iskustva vezana za pravnu struku. Pa nije logično da ne postoji nikakav stav o tome, da ne pišemo nikakvu, nema, nije navedena koja stručna sprema treba da, i koje to specijalnosti bi trebalo da posjeduje to lice. Dakle, tu bi trebalo nešto upisati. I na kraju član 12. koji govori o prestanku dužnosti i razrješenje. Pa nije valjda da se jedino u ova tri slučaja, a to je istek mandata, ostavka i smrt. Može li se ombudsmen, može li mu prestati mandat ako ne radi svoj posao dobro. To je ono što je najvažnija stavka, zaboravljamo često da ta osnovna stavka bi trebala da bude i ključni razlog. Dakle, ja se nadam da će neko to imati u vidu kad bude, poslije javne rasprave da se sve to uvede u ovaj Zakon. Hvala.
Hvala. Poslanik Denis Bećirović.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo. Također smatram da je jako važno da Bosna i Hercegovina dobije jedan ovakav Zakon i da je izuzetno važno da ova Institucija djeluje na načelima profesionalnosti finansijske i svake druge nezavisnosti. S obzirom da je Zakon u prvom čitanju javio sam se zato što mislim da član 4. treba dopuniti prije nego što ovaj Zakon bude usvojen u Parlamentarnoj skupštini Bosne i Hercegovine. Naime, u članu 4. stoji da je sjedište ove Institucije u Banja Luci, a da uredi postoje u Sarajevu, Mostaru i Brčko Distriktu. Moj prijedlog je, dakle i to javno želim sada reći, da se u član 4. doda – da ova Institucija ima svoj ured i u Tuzli. I ne znam po kojim to kriterijima bi neki drugi mogli da imaju urede, a da recimo Tuzla, kao glavni grad najmnogoljudnijeg kantona u Federaciji BiH, nema jedan takav ured, pogotovo mislim da bi imalo političkog i svakog drugog smisla da u ovaj Zakon ubacimo Grad Tuzlu koji je prepoznatljiv i po afirmaciji ljudskih prava i to decenijama već. Dakle, predlažem da, dok ovaj Zakon ne dođe i u 6 amandmansku fazu, da se Tuzla uvrsti u ovaj član 4. ovog Zakona, jer zaista ima bezbroj ozbiljnih razloga zašto bi Tuzla također u ovom Zakonu trebala da ima svoj ured. Zahvaljujem.
Hvala. Poslanik Damir Arnaut.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ja ću također istaći da se radi o izuzetno bitnom zakonu za Bosnu i Hercegovinu. Kako su neke kolege rekli, ovaj, ima određenih manjkavosti, ali za te potrebe i postoji amandmanska faza i te manjkavosti nisu uopšte takve prirode da se ne mogu popravljati u toj amandmanskoj fazi. To možda uključuje i pitanje sjedišta, što možda treba ili ne treba popravljati, to ćemo vidjeti šta je tačno u tom paketu rješeno oko sjedišta drugih institucija. A meni, međutim, nije jasno zbog čega je gospodin Bojić predložio ovaj zaključak, iako sam član iste Komisije ovo mi je novina, jer Zajednička komisija za ljudska prava, i to je gospodin Džaferović vrlo precizno rekao, je već usvojila zaključak u skladu sa članom 114. Poslovnika da održi javnu raspravu. Javna rasprava se trebala održati u roku od 30 dana, tako da ovaj zaključak, mislim nije nikakav problem da ga podržimo, ali je zaista suvišan, jer mi već imamo zaključak Komisije, ne u skladu sa članom 112., već članom 114., da se javna rasprava održi. I zbog toga bi ja, s obzirom da to već nije urađeno u skladu sa poslovničkim rokom, ja bi apelirao onda na Dom da odredi datum što prije, najkasnije do kraja ovog mjeseca, da ne idemo sada u ovaj maksimalni rok od 30 dana, jer mi smo to 31. marta usvojili, dakle već smo davno trebali održati ovu javnu raspravu. Tako da ukoliko se prihvati taj zaključak nek se javna rasprava, onda zaista neka bude zaključak do kraja mjeseca maja. Jer imamo određene rokove, to ombudsmeni mogu potvrditi, koji su izuzetno bitni za usvajanje ovog Zakona, mislim da je juni u pitanju, je li tako, a imamo, juli, a imamo i drugu fazu, imamo amandmansku fazu tako da ako mogu predložiti da se ovaj zaključak modifikuje umjesto u roku do 30 dana da stoji do kraja mjeseca maja. Zahvaljujem.
Hvala. Završavamo 14. tačku. Prelazimo na 15. tačku, Ad. 15. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu u Bosni i Hercegovini – predlagač: poslanica Maja Gasal-Vražalica, zakon broj: 01-02-1-742/16, od 03.03.2016., (prvo čitanje) Na prošloj sjednici Doma nije prihvaćeno negativno Mišljenje nadležne komisije o principima Prijedloga zakona, te je Komisija zadužena da, u skladu sa članom 113. stav (3), izradi novo Mišljenje o navedenom Prijedlogu zakona. Ustavnopravna komisija dostavila je 7 Mišljenje 26.04.2016. Komisija je utvrdila usaglašenost Prijedloga zakona sa Ustavom i pravnim sistemom Bosne i Hercegovine i prihvatila principe Prijedloga zakona. Otvaram raspravu. Poslanik Mirsad Đonlagić.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pozdravljam i Vas i ostale kolegice i kolege u ovoj sali. Pa znate, ovako kad to pogleda čovjek kako je napisano mi bi sad time rekli da ćemo sa Prijedlogom ovog zakona imati riješeno pitanje sporta, funkcioniranja, finansiranja i svih drugih stvari koje su zaista bitni, ne samo za Bosnu i Hercegovinu i sport, nego i za sve zemlje druge u Evropi i u svijetu. Međutim, nažalost sa ovim prijedlogom, ovaj Prijedlog izmjena Zakona nije imao tih ambicija i ja mislim da će sa ovim prijedlozima, ovo izmjena Zakona ustvari suštinski neće ništa promjeniti, ovo je samo, hajde da kažem, fino podešavanje nekih stavki ovoga Zakona, ali meni je teško da mogu reći uopšte da ću podržati nešto ovako koje ne mjenja suštinu. Dakle, mislim da sa ovim Prijedlogom zakona uopšte nećemo postići ništa izuzev činjenice da je, evo recimo, rodna ravnoprvnost postignuta sa ovim Prijedlogom izmjena, ali suština nije ono šta bi trebalo da nosi sa sobom Prijedlog izmjena Zakona. Zato mislim da mogu slobodno reći da Klub SBB-a neće podržati ovaj, prijedloge ovoga, izmjena ovoga Zakona. A apeliram na sve one koji imaju ambicija da prave ove zakone, ovaj ili slične zakone, da pokušaju da riješe suštinu sa onima šta predlažu. Hvala lijepo.
Hvala. Poslanik Momčilo Novaković
/nije uključen mikrofon/
Odustaje. Nema više prijavljenih. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Maja Gasal-Vražalica, diskusija.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pa, ja bih evo, da kroz diskusiju odgovorim svom uvaženom kolegi Mirsadu Đonlagiću, da podsjetim da je Prijedlog izmjene i dopune Zakona koji bi obuhvatio ovo što gospodin Đonlagić se poziva na suštinu, za nekoga jeste suština da se uredi i financijski okvir, a za nekoga je suština da se uredi i Zakon o ravnopravnosti spolova, da se integriše u sve oblasti društva Bosne i Hercegovine, da se jedan diskriminatoran, uvrijedljiv izraz „invalidna lica“ konačno u Bosni i Hercegovini zamijeni izrazom „lica ili osobe sa invaliditetom“ što je propisano 8 konvencijom. A također da podsjetim gospodina Đonlagića da je jedan prijedlog izmjene i dopune Zakona koji je obuhvaćao sve ovo što je gospodin naveo, a to jest i financijski dio i rješavanje svih ovih segmenata u ..., Okvirnim zakonom o sportu i tu su bili uključeni članovi Zakona koje je predlagao moj uvažni kolega Denis Bećirović, međutim ovaj Dom, a niti Komisija nije htjela podržati takav prijedlog izmjene i dopune Zakona. Tako da ja moram naglasiti još jedanput da ovim Zakonom jeste obuhvaćena suština, jednim dijelom to je Zakon o ravnopravnosti spolova koji je na snazi u Bosni i Hercegovini, Zakon o zabrani diskriminacije i konačno ovo je jedan od načina kako da se ta dva zakona konačno integrišu u sve tekstove zakona koji su na snazi u Bosni i Hercegovini. Za nekoga je to suština, za nekoga evo čujem nije. Meni je žao što Klub SBB-a neće podržati ovaj Prijedlog izmjene i dopune, osobito što je moj uvaženi kolega Damir Arnaut također ativan u Komisiji za ljudska prava, kao i gospodin Isaković koji je predsjedavajući Komisije za ostvarivanje ravnopravnosti spolova. Mislim da bismo na ovaj način mogli pokazati da se tekst Zakona može izmijeniti i da obuhvata suštinu. I ja se nadam da će ovaj Dom danas usvojiti ovaj Prijedlog. Hvala.
Poslanik Senad Šepić, rasprava.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dakle, vrlo kratko. Ja mislim da ovaj Zakon, odnosno Prijedlog izmjena ovoga Zakona popravlja stanje u ovoj oblasti i on je bolji od ovoga postojećeg Zakona. Slažem se sa gospodinom Đonlagićem koji kaže da ima jako puno prostora za reakciju i jako puno prostora za popravljanje trenutnog Zakona, ali ako pogledamo ovo što sad imamo na dnevnom redu ja mislim da ovakav pristup, koji je kolegica Gasal predložila, u osnovi trebamo prihvatiti. Dakle, to je jedan mali korak ali je ipak korak naprijed i ustvari to je jedan pristup koji otprilike govori da na jedan ovakav način možemo unapređivati postojeće stanje. Isto tako afirmiram i druge ljude koji misle da treba napraviti veći neki zamah u postojećim zakonima da to čine, ali recimo da nam argumentacija jedina bude da nismo sve ono što smo, na neki način, zamislili rješili, pa da zbog toga nećemo neke manje korake koje neko od naših kolega predlaže prihvaćati. Mislim da to nije neki put kojim smo generalno trebali ići. I ja pozivam ovdje danas ljude da u tom smislu podržimo pozitivna nastojanja bilo koga od kolega koji zaista daju svoj doprinos, udube se u određenu oblast i naprave pozitivan iskorak u odnosu na postojeće stanje. Dakle, ja ću podržati ove izmjene i pozivam ostale da se pridruže u tom pravcu.
Hvala. Poslanik Nikola Lovrinović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Stvarno ću jednom zamoliti da mi nešto sa ovom stolicom učine, ja još nisam velik čovjek i ne mogu nikako da izlazim, pogledajte, ja ne znam šta se događa ovdje. Ne na Vas predsjedavajući, ali evo tajnik sluša peti put, stvarno se moram obići ko oko svetišta nekog. 9 Ali ja sam ustao da, prije svega, govorim o Zakonu, odnosno Prijedlogu zakona i što se mene osobno tiče također neću podržati, pretpostavljam ni Klub da neće podržati, jer se slažem sa gospodinom Đonlagićem, dakle da ovo ništa suštinski ne nudi novo, pogotovo kod, već sam nekoliko puta komentirao, komentirao sam, dakle nekoliko puta da nabrajanje određenih skupina kad su u pitanju diskriminatorski postupci prema ljudima i osobama, ovaj, a ne navođenje svih uvijek izaziva problem da se nekoga izostavi. Pa u ovom Prijedlogu se to također ponovno radi i nabraja se određene skupine ili pojmove, pa se onda na kraju navode oba zakona, dakle i o jednakosti spolova i o zabrani diskriminacije. Dakle, moglo je se onda to izbjeći, ako je već htjelo se tako reći, samo navođenjem tih zakona, i završena priča. A uostalom postoji, dakle, poseban zakon i ne znam zašto treba sve te odredbe ponavljati u svakom određenom zakonu, ako smo donijeli poseban zakon kad se tiče ovih pojmova. Možda i treba, ali onda treba navoditi sve moguće skupine, pojmove, itd., koji se mogu naći u situaciji da budu diskriminirani, pa i u športu i bilo gdje drugdje, to sam već ranije govorio, ne znam koliko se kolegica sjeća, ali dakle na ovaj načim mislim da to nije riješeno dobro kako je se mislilo. Hvala lijepo.
Hvala. Zatvaram raspravu po 15. tački. Prelazimo na 16. tačku, Ad. 16. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Pravobranilaštvu BiH – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-610/16, od 18.03.2016., (prvo čitanje) Na prošloj sjednici Doma nije prihvaćeno negativno Mišljenje nadležne komisije o principima Prijedloga zakona, te je komisija zadužena da, u skladu sa članom 113. stav (3) Poslovnika, izradi novo mišljenje o navedenom Prijedlogu zakona. Ustavnopravna komisija dostavila je Mišljenje 26.04.2016. Komisija je utvrdila usaglašenost Prijedloga zakona sa Ustavom BiH i pravnim sistemom i prihvatila principe Prijedloga zakona. Otvaram raspravu. Poslanica Dušanka Majkić.
Dakle, veoma je važno reći nešto s obzirom da komisija se nije bavila očito ovim dopisom koji su grupa pomoćnika pravobranilaca uputila Vijeću ministara, Ministarstvu pravde i Parlamentarnoj skupštini BiH. Nije vjerovatno, zaista čovjek ne može da razumije situaciju u koju dođemo da nosioci posla, nosioci pravobranilačke funkcije pokazuju strašne rezerve prema Prijedlogu zakona i da mi ostanemo imuni na to. Dakle, šta je, ustvari u osnovi šta je, o čemu se radi? Dakle, prvo, kompleksnost pravobranilačke funkcije u Bosni i Hercegovini nije usklađena sa onim kako je usklađeno na nivou kantona, entiteta, dakle to je kao prvo, znači očito tu smo pogriješili u startu. 10 Drugo, pravobranioci, pomoćnici pravobranioca učestvuju u najvećem broju građanskih i drugih postupaka, a ipak po postojećem zakonu su, dakle, značajno degradirani u odnosu na kolege svoje koji se nalaze na drugim nivoima vlasti. Treće, nosioci pravobranilaca(?) nemaju imunitet. Nevjerovatno je kako ljudi koji, protiv kojih se podižu prijave zbog toga što su dali određenu izjavu u toku postupka, da oni nemaju imunitet, svi drugi imaju, oni jedino, jedino oni nemaju. Mislim da bi o tome trebalo, ako već rade taj posao i ako ne ide na sud, ne ide zamjenik, glavni pravobranilac i zamjenici, nego idu pomoćnici pravobranioca, oni su u 90% slučajeva na sudu. Dakle, moramo to imati u vidu kad, mi smo ih sveli na praktično držvane službenike. Da li pravobranilac koji radi takav posao može biti u statusu državnog službenika? Treće, ili četvrto po redu, iznesen je samo dio problema. O tome govori da godinama slušamo da se u toj instituciji dešavaju stvari koje su vrijedne pažnje. Parlament je do sada zatvarao svjesno oči. Ima li pravo na to? I na kraju nije li ovo posljednja prilika sad da uredimo kvalitetno i donesemo kvalitetan Zakon o Pravobranilaštvu, a i da riješimo pitanje pomoćnika pravobranilaca. Mislim da je vrijeme da se pozabavimo ovim. Sa ovim ljudima treba porazgovarati i mislim da Ministarstvo pravde ima ključni zadatak u tome, nema ministra doduše, ali nećemo moći promijeniti nikakvim amandmanima, kako predlaže Ustavnopravna komisija, sve ovo što je ispušteno kad su u pitanju sugestije koje su dostavili sedam pomoćnika pravobranilaca. Hvala.
Hvala. Poslanik Damir Arnaut.
Zahvaljujem se. Kada je u pitanju Zakon o Pravobranilaštvu, takav zakon, zakon kao takav je neophodan Bosni i Hercegovini i to nije sporno. Kada je u pitanju ovaj Prijedlog zakona na Ustavnopravnoj komisiji je vođena vrlo detaljna rasprava o doslovno svim pitanjima koja je kolegica Majkić pomenula i mislim da ćemo mi danas se izjasniti o zaključku koji sam ja predložio na Komisiji, a to je da se do druge faze pripreme amandmani od strane Vijeća ministara koje će popraviti sve ove nedostatke u ovom Zakonu. I to je jedini način na koji će Klub SBB-a podržati ovaj Prijedlog zakona u drugom čitanju. Dakle, mi sada idemo u prvom čitanju sa ovim Prijedlogom zakona, jer je Zakon kao takav neophodan. U drugom čitanju ćemo podržati ukoliko se ugrade sve ove, odnosno sve ispravke na koje je Pravobranilaštvo ukazalo. Između ostalog ne radi se tu samo o imunitetu, ima tu i ozbiljnijih pitanja, pitanje smjene pravobranioca. Nedopustivo je sa stanovišta Kluba SBB-a da Vijeće ministara može smijeniti pravobranioca, to može raditi samo Parlamentarna skupština kako je i do sad bilo, a u Prijedlogu zakona imamo da Vijeće ministara smjenjuje. U svakom slučaju mislim da ćemo danas imati, ovaj, Komisija je usvojila taj zaključak koji sam ja predložio, mislim da će se Dom danas o njemu izjašnjavati, a to je da se zaduži Vijeće ministara da do iduće sjednice, odnosno do drugog čitanja ispravi sve te nedostatke, kako bi smo zaista dobili, ne samo kvalitetan tekst, nego i tekst zakon koji odobravaju oni koji će ga najviše primjenjivati, a to je Pravobranilaštvo. Zahvaljujem. 11
Hvala. Zamjenik predsjedavajućeg Šefik Džaferović.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo. Koliko sam ja mogao da vidim smisao izmjena Zakona o Pravobranilaštvu, između ostalog, se ogleda i u tome da se izbjegnu bespotrebni sporovi koje Bosna i Hercegovina vodi pred Sudom BiH ili koji se protiv Bosne i Hercegovine vode pred Sudom BiH. Zamisao da se obaveže subjekt koji podnosi tužbu da prije toga podnese zahtjev za mirno rješenje spora nije loša, ali mislim da nije na pravi način uređena ovim Zakonom. Osim ovog Zakona mi u parlamentarnoj proceduri imamo i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku koji prati, na određeni način, ovaj Zakon, i mi smo zastali sa procedurom kad je taj Zakon u pitanju, čekajući da vidimo kako će se ova stvar riješiti. I drugi smisao ovog Zakona je pokušaj da se pooštri odgovornost pravobranilaca na način da kada se ne usvoji izještaj Vijeće ministara može pokrenuti pitanje odgovornosti. Ja mislim da ni jedno ni drugo pitanje, koje je tretirano ovim Zakonom, nije na pravi način riješeno, ali također mislim da su to pitanja koja trebaju da budu rješavana. I zato mislim da danas treba Zakon podržati u prvom čitanju i zavisno od amandmanske faze zavisiće i moj odnos sprema ovog Zakona u konačnici. Šta želim, dakle, da kažem? Želim da kažem da je moguće, dakle, urediti ovo pitanje pokušaja rješavanja spora vansudskim putem, ali to mora biti precizno urađeno, ne smiju se vrijeđati ljudska prava niti pod tom firmom onemogućavati bilo koji subjekt koji sa aktivnom legitimacijom da se obraća Sudu BiH, to mora biti urađeno precizno, mi takvih primjera u našem zakonodavstvu imamo. I ova druga stvar, ja mislim da, ako će se ovo odnositi na Pravobranilaštvo onda treba da se odnosi na sve institucije i Pravobranilaštvo ne treba da bude izuzetak kada je u pitanju odgovornost. Nije moguće ovakav mehanizam uspostaviti samo za Pravobranilaštvo, a sve ostalo ostaviti isto u Bosni i Hercegovini. Dakle, ovo je mnogo ozbiljnija stvar od načina na koji je tretirana u ovom Zakonu. Dakle, predlažem da mi Zakon usvojimo u prvom čitanju, da se pripreme amandmani, da Vijeće ministara razmotri ovo o čemu mi govorimo i onda ćemo vidjeti kako postupiti u drugom čitanju. Ako ostane ovako za mene će to biti neprihvatljivo. Hvala vam.
Hvala. Poslanik Nikola Lovrinović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dakle, pridružujem se svemu onom što je rečeno prije mene, posebice što je gospođa Majkić rekla, dakle i ja sam imao prigodu da malo to podrobnije pročitam, ovo pismo, i da razgovaram na tu temu i čini mi se da to treba riješiti do idućeg, do iduće faze, ako ne, dakle 12 kako je rekao gospodin Džaferović, i moj će odnos prema tome biti takav kako se ta pitanja riješe, a nadam se da su oni koji su predlagali danas to čuli ovdje i da će to uvažiti. Hvala ljepa.
Hvala. Nemamo više prijavljenih, zaključujem 16. tačku. Prelazimo na 17. tačku, Ad. 17. Prijedlog zakona o kontroli spoljnotrgovinskog prometa robe dvojne namjene – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-748/16, od 04.03.2016., (prvo čitanje) Prijedlog zakona dostavljen je u proceduru 04.03.2016. Zakonodavno-pravni sektor je 10.03.2016. godine dostavio Mišljenje o usklađenosti Prijedloga zakona sa članom 105. Poslovnika Predstavničkog doma i Jedinstvenim pravilima za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, kojim je utvrđeno da je u cjelini usklađen sa članom 105. Poslovnika Predstavničkog doma i Jedinstvenim pravilima. Ustavnopravna komisija je dostavila Mišljenje o usaglašenosti Prijedloga zakona sa Ustavom i pravnim sistemom Bosne i Hercegovine 04.04.2016. godine. Nadležna Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost BiH je 25.04.2016. dostavila Mišljenje o Prijedlogu zakona. Komisija je prihvatila principe Prijedloga zakona. Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost dostavila je Zajedničkom kolegijumu oba doma Parlamentarne skupštine zaključak sa zahtjevom da se lektorisani tekstovi Prijedloga zakona dostave svim poslanicima i delegatima. Zajednički kolegij odlučio je lektorisani Prijedlog zakona o kontroli spoljnotrgovinskog promete robe dvojne namjene i Prijedlog zakona o kontroli spoljnotrgovinskog prometa oružja, vojne opreme i robe posebne namjene, koje je lektorisao Odjel za lektorisanje – INDOK sektora Zajedničke službe Parlamentarne skupštine na sva tri jezika, dostaviti Savjetu ministara na izjašnjavanje. Savjet ministara BiH je 10.05.2016. dostavio izjašnjenje u kojem su saglasni da lektorisani Prijedlog zakona ide u dalju proceduru. Otvaram raspravu. Poslanik Nikola Lovrinović, diskusija.
Zahvaljujem. Dakle, ja sam htio skrenuti pozornost, i na ovu točku i na sljedeću, gospodinu tajniku, dakle evo govora je bilo o lektorisanju, dakle ja mislim da je onda ovdje kada je u pitanju hrvatski jezik, a predamnom bi trebalo to biti, naziv zakona bi trebao biti „nadzor“, a ne kontrola, dakle. Pa u obje točke je tako u naslovu, pa bih, ne bih se javljao sljedeći put, ali molio bih da se to ispravi.
Hvala. Nemamo više prijavljenih, zaključujem 17. točaku. 13 Prelazimo na 18. tačku, Ad. 18. Prijedlog zakona o kontroli spoljnotrgovinskog prometa oružja, vojne opreme i robe posebne namjene – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1- 752/16, od 04.03.2016., (prvo čitanje) Znači, radi se o identičnoj proceduri kao za prethodnu tačku. Otvaram raspravu. Ako nema prijavljenih, ima Dušanka Majkić poslanica, diskusija.
Ne bi bilo u redu da nema prijavljenih za ovakvu tačku. Dakle, gotovo da smo mogli i raspravu organizovati i za prethodnu i za ovu tačku zajedno, ali evo, odvojili smo ih. Žao mi je što nema ministra ovdje da o ovoj temi kad je, koja je veoma aktuelna, naročito zbog toga što je Bosna i Hercegovina često bila na spisku zemalja koje nisu poštovale mjere koje se preduzimaju protiv zemalja koje izvoze oružje na nedozvoljena tržišta, tako da ovaj Zakon ustvari zamjenjuje ova dva zakona, prtehodni i ovaj, zamjenjuju zakon koji se zvao Zakon o kontroli vanjskotrgovinskog prometa strateške robe za bezbjednost Bosne i Hercegovine. Znači, taj Zakon, koji je usvojen 2009. godine, zamjenila su ga dva zakona, dakle Zakon o kontroli vanjskotrgovinskog prometa naoružanja, vojne opreme i proizovda posebne namjene, koji je sad na dnevnom redu, i ovaj prethodni Zakon o kontroli vanjskotrgovinskog prometa robe dvojne namjene. Zašto je to ustvari, zbog čega je došlo do ovoga? Dakle, prvi razlog je da postojećim Zakonom se primjenjuju slične procedure i uslovi za oružje, vojnu opremu i za robu dvojne namjene. Evo sad smo odvojili da imamo drugačiji tretman za robu dvojne namjene, da ne prolazi istim postupkom kao što prolazi oružje i ostala vojna oprema. Dakle, sad se razdvaja zajednička lista vojne opreme, lista robe dvojne namjene i lista robe posebne namjene. Ima nešto što je neobično u ovome da je predlagač kad je predlagao ovaj Zakon ispustio iz vida ustavnu odredbu koja reguliše pitanje koje je isključivo u nadležnosti Bosne i Hercegovine, a to je pitanje vanjskotrogvinske politike, kao isključivu nadležnost, nego se nespretno hvata za onaj čuveni član 4.4.a) koga najčešće navodima kad nemamo ustavnu nadležnost, pa onda ga zloupotrebljavamo. A sad kad smo imali očit član Ustava koji govori o nadležnosti Bosne i Hercegovine onda ga je predlagač zaboravio i, eto nije ga se sjetio, dakle to je konstatovano i na samoj komisiji. Ono što bih htjela reći da je tu vezan, nešto što je važno, a to je pitanje vođenja evidencije u ministarstvu. Vi se sjećate da mi svake godine raspravljamo o izvozu oružja i vojne opreme i to kroz dva izvještaja. Jedan izvještaj koji se odnosi na Izvještaj o izdatim dozvolama i drugi je Izvještaj o realizovanim dozvolama. U ovom slučaju, sjećate se takođe da Parlament nema nikakve mogućnosti da kvalitetnu raspravu i o tome vodi, iz razloga što su nazivi uređaja i opreme koja se pominje u tom izvještaju su pisani pod šiframa i niko ne može uopšte pretpostaviti o čemu se radi. Bila je ideja da se to napiše za Parlament prihvatljivijim jezikom i načinom, ali nismo uspjeli nikad sa ministarstvom da se izborimo da tačno znamo šta je to izvezeno. Ako hoćete da znate o kom je oružju morate da idete na posebno mjesto da tražite šta se krije pod tom šifrom. 14 Dakle, sada je rečno da se vrši samo, da se izvještava i da se samo izda izvještaj o izdatim i odbijenim zahtjevima, nema više izvještaja o realizovanim. Šta znači izvještaj o realizovanim dozvolama za izvoz? To znači da onaj ko je primio oružje na određenoj destinaciji mora da potvrdi da je oružje stiglo i dostavlja ministarstvu kao dokaz da je došlo na mjesto na koje je predviđeno da dođe, da nije po istoj liniji preprodato samo na sljedeću lokaciju. Dakle, to je stvar koju, koja nije jasna. Znači napravili smo zakon kojim praktično olakšavamo trgovcima oružja da rade, a nama otežavaju posao jer više nećemo imati kao Parlament mogućnost da kontrolišemo kako je i gdje je završilo oružje, naročito je li završilo na destinacijama na koje su glasile dozvole. To je jedna stvar. I još jedna što, nešto vezano za nadzor nad pravnim licima kojima je izdata isprava za obavljanje spoljnotrgovinskog prometa. Dakle, nadzor je ostao nepromijenjen. U početku se navodi da je Zakon upravo, ovaj prvi Zakon koji sam navela malo, dakle postojeći Zakon, da je on upravo, ovaj, smo ga sad podjelili u dva dijela zato što on zahtijeva drugačiji nadzor. Međutim, kad pogledate malo bolje vidite ustvari da se nadzor ... način ne mjenja. Evo, otprilike to su neke od stvari koje bi svakako u Zakonu trebalo djelovati i promjeniti kako bi on bio uspješniji za primjenu.
Hvala. Nema više prijavljenih, zatvaram raspravu po 18. tački. Prelazimo na 19. tačku, Ad. 19. Prijedlog zakona o zabrani javnog poricanja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti – predlagač: poslanici iz Kluba SDP-a BiH Denis Bećirović, Saša Magazinović i Mirsad Mešić, zakon broj: 01-02-1-938/16, od 22.03.2016., (prvo čitanje) Prijedlog zakona dostavljen je u proceduru 22.03.2016. godine. Zakonodavno-pravni sektor je 26.03.2016. godine dostavio Mišljenje o usklađenosti Prijedloga zakona sa članom 105. Poslovnika Predstavničkog doma i Jedinstvenim pravilima za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, kojim je utvrđeno da je u cjelini usklađen sa članom 105. Poslovnika Predstavničkog doma i Jedinstvenim pravilima. Ustavnopravna komisija dostavila je Mišljenje 26.04.2016. Komisija je utvrdila usaglašenost Prijedloga zakona sa Ustavom BiH i pravnim sistemom i prihvatila je principe Prijedloga zakona. Otvaram raspravu. Prvi se javio posalnik Mirsad Mešić.
Hvala gospodine predsjedavajući. Želja nas iz Kluba Socijaldemokratske partije BiH je da donošenjem ovog Zakona Bosnu i Hercegovinu svrstamo u red civiliziranih zemalja koje su u svom zakonodavstvu uredile ove oblasti. Potrudili smo se da, ne vrijeđajući ničija osjećanja ili pak iskustva, definiramo pojmove kao što su holokaust, genocid, zločin protiv čovječnosti, javno poricanje, minimiziranje, i sve te 15 definicije se temelje na tekovinama međunarodnog prava, odnosno na konvencijama međunarodnih, UN-a, i Bosna i Hercegovina naravno kao članica UN-a je u obavezi da te zakone i sprovodi. Pozivamo vas da bez politiziranja damo doprinos svrstavanja Bosne i Hercegovine u red civiliziranih zemalja.
Hvala. Poslanik Predrag Kožul, diskusija.
Dobar dan svima. Najprije jedna, evo na tragu ovoga što je kolege Lovrinović rekao, principijelna primjedba, dakle i oni zakoni kojki nam dolaze od kolega zastupnika dobro bi bilo da budu dostupni nama zastupnicima na jezicima sva tri naroda onako kako je sustavno i ustavno predviđeno. To u slučaju ovog Zakona nije. Naravno, ta sustavna i ustavna manjkavost me nije spriječila da pažljivo pročitam ovaj relativno kratak Zakon, pa da kažem da svakako ne mogu se sporiti dobre namjere i ispravnost da se ova materija zakonski regulira, na tragu najboljih praksi 11 evropskih zemalja koje su to učinile. Ali mi živimo u Bosni i Hercegovini i moramo to, čini mi se, dosta pažljivo raditi. Citirat ću vam (1) stavak članka 7. Zakona: „Ko negira presude Međunarodnog suda pravde i Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju čini krivično djelo koje se kažnjava kaznom zatvora u trajanju do 3 godine.“ Za dosljednu primjenu ovog stavka Zakona trebao bi nam dobro velik zatvor u ovoj državi. Dakako, ostaje nam mogućnost nedosljedne primjene Zakona, a to je u ovoj zemlji, rekao bih, najveća opasnost. Zato čini mi se da bi bilo bolje, opet, kao u najboljim praksama ovih 11 zemalja koje su to učinile, pažljivo u Bosni i Hercegovini pokušati odredbe koje se tiču ove materije ugraditi u izmjene i dopune Kaznenog zakona, kao što je to učinila, primjera radi, i Njemačka i neke druge zemlje. Ali zaista na pažljiv način koji nas ne bi dovodio u situaciju da nejasna odredba zakona implicira nedosljednu primjenu tog Zakona, ionako, ono što već govorimo, određenu konfuziju u pravosudnom sustavu ove države, na neki način, čini većim na temama koje su najosjetljivije. Zato mi se čini, obzirom da se radi o prvom čitanju, da bi to možda bio bolji i pametniji korak, da se izmjenama Krivičnog zakona ova materija regulira, ne znam kako, ali svakako na način koji ne ostavlja prostor za široko tumačenje odredbi zakona. Hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Mirsad Mešić.
Poštujući svaki stav bilo kojeg poslanika ja samo moram ispraviti gospodina Kožula. Nisu poslanici koji predlažu zakone odgovorni da li neko dobije na jeziku ili ne dobije. Naravno, ta primjedba ide stručnim službama, a možda i Kolegiju.
Poslanica Milica Marković, diskusija. 16
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo, vrlo kratko moj osvrt na ovaj Prijedlog zakona. Dakle, Klub SNSD-a ne spori namjeru i želju da se u ovoj zemlji humanizuju odnosi poslije građanskog rata koji se desio u periodu '90-ih godina i da se stanje popravi na bolje. Da bi se to desilo zaista u Bosni i Hercegovini potrebno je ispuniti neke preduslove. Mi ne sporimo da je namjera predlagača bila u tom pravcu, ali moram reći da za ovo što se želi postići ovim Zakonom takođe nisu ispunjeni neki preduslovi da bi se to zaista i desilo. Stav Kluba SNSD-a generalno u pogledu Prijedloga ovog zakona jeste da je nemoguće predložiti i usvojiti jedan ovakav zakon sve dok na zakonit i pravedan način ne budu procesuirani i okončani svi sudski postupci koji u osnovi imaju zločin protiv čovječnosti i koji u osnovi imaju počinjeni genocid u ovoj zemlji, bez pristrasnosti i bez parcijalnosti, što je nažalost bila metodologija u dosadašnjim sudskim procesima Suda i Tužilaštva BiH. Dakle, sve dok se ne prevaziđe ta pristrasnost i parcijalnost u odnosu prema zločinu prema čovječnosti koji se dogodio u Bosni i Hercegovini '90-ih godina mi ne možemo razgovarati o ovom zakonu, o Prijedlogu ovakvog zakona. S druge strane u samom tekstu predloženog Zakona postoji više kontradiktornosti. Generalno predlagač se poziva na neke međunarodne obaveze Bosne i Hercegovine u smislu donošenja ovakvog zakona, a po sadržaju kad to pročitate i razumijete taj tekst se vidi u stvari da je to interna potreba Bosne i Hercegovine, naravno, evo reći ću uslovno, sa željom i namjerom da se odnosi humanizuju u društvu u Bosni i Hercegovini. Naravno, postavlja se ovdje pitanje, dovodi se u pitanje zapravo ljudska sloboda na izražavanje i pravo slobodnog govora u Bosni i Hercegovini. Ako vi nekome ovim Zakonom zabranite da nešto spori i da dovede u pitanje onda mu, naravno, dovodite u pitanje slobodu njegovog izražavanja da kaže svoj stav i mišljenje, naročito u situaciji kada imate potpuno pristrasan odnos Tužilaštva i Suda BiH u nekim sudskim procesima koji su vođeni do današnjeg dana na ovom planu. I ako imate činjenicu da je taj isti Sud i Tužilaštvo BiH za ovakva djela, koja tretira ovaj Prijedlog zakona, osudio Srbe u Bosni i Hercegovini na skoro 1.500 godina zatvora a Bošnjake na 170 godina, a pri tome znamo da je taj isti Sud i Tužilaštvo BiH rekli da u recimo slučaju „Tuzlanske kolone“ ili zločina u Dobrovoljačkoj ulici apsolutno nema ni zločina protiv čovječnosti, niti osnova za genocid. Dakle, u tom kontekstu se ne može razgovarati ovako, mi ne možemo prihvatiti da donesemo ovakav zakon sve dok se sa jedne strane osporava zločin protiv čovječnosti koji je učinjen prema jednom narodu a prema drugome se tretira i više nego što bi trebalo da se tretira. I postoji čak određen, da kažem, određena tolerancija na zločine koji su počinjeni od strane nekog drugog naroda. Ovdje se poziva na neke presude Međunarodnog suda, Međunarodnog krivičnog suda i ostalog, ja postavljam pitanje šta je sa presudama drugih međunarodnih institucija ako se to postavlja kao obaveza Bosne i Hercegovine koju ona do sada nije učinila. Šta je sa brojnim presudama Evropskog suda za ljudska prava u Strazburu, znamo koliko ih je doneseno, pa čak i sama presuda u slučaju Sejdić i Finci je velika obaveza i teret za Bosnu i Hercegovinu koju ona još uvijek do danas nije ispunila. Dakle, ta argumentacija ne stoji, kao što ne stoji ni pozivanje da je potrebno donijeti ovakav jedan zakon na osnovu nekih, kako je ovdje navedeno, dokumenata koji se odnose na to da bi svaka zemlja članica UN-a trebala da donese zakon koji bi bio u pravcu borbe protiv kibernetičkog kriminala u pogledu, ne znam, zločina protiv čovječnosti, rasizma, ksenofobije i sl. Ta dokumenta su čak iz 1945. godine na koje se, ovaj, predlagač ovdje poziva. 17 Dakle, da ne širim, vrlo je, više je spornih stvari i teza koje su postavljene kao argumentacija u prilog Prijedloga ovog zakona i po nama poslanicima iz Kluba SNSD-a ovdje je vrlo tendenciozna namjera za predlaganje jednog ovakvog zakona. Ovo nije prvi put da se ovakav zakon predlaže u ovom Parlamentu, ali, ponovit ću još jednom ono što sam rekla na početku, sve dok se ne ispune određeni preduslovi da bi se ovakav jedan zakon donio sa dobrom i časnom namjerom mi iz Kluba SNSD-a ne možemo prihvatiti, niti argumentaciju, niti glasati za ovakav Prijedlog. Hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Nermina Kapetanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvaženi dopredsjedavajući, dame i gospodo. Imala sam namjeru diskutovati o ovom tekstu Zakona, ali ostaviću to, evo vidim da su se javile moje uvažene kolege, samo želim da dam poruku. Mi iz SDA pa i ja Nermina Kapetanović kao zastupnica danas želimo da damo jasnu poruku – nije dobro biti tumač historije. Ja sam to prije nekoliko dana rekla kada su određeni broj zastupnika iz ove Parlamentarne skupštine pokušali da dovedu u sumnju i pitanje, pod znacima navoda, „sumnjivog“ kada smo pokušali da sa Srbijom uspostavimo Memorandum razumijevanja o traženju nestalih osoba, ja sam i tada rekla ono što ću ponoviti sad, nećemo mi kao parlamentarci, i ne bi trebalo u ime budućnosti naše djece, da budemo mi vrhovni tumači historije i svega onoga što se dogodilo. Ne treba mi da pruzimamo ulogu sudova, pa tako podmetanje teze da je u Bosni i Hercegovini bio građanski rat i davanje sebi prava tumačenja historije, a historija će pokazati nakon izvjesnog vremena ... nesretnih svih zbivanja, i smrti, i pogibija svih naroda, šta se zbilja desilo u Bosni i Hercegovini, mi u ovoj Parlamentarnoj skupštini BiH takve poruke kakve se dešavaju izvan Bosne i Hercegovine, nekim velikim silama koje pokušavaju da okarakterišu rat u Bosni i Hercegovini kao građanski rat. Ja mislim da kolegica Marković, je li to rekla s namjerom ili nije ja ne znam, uopće ne želim da budem tumač njen ih riječi, ali šaljem poruku da, evo ja kao zastupnica iz SDA i kao Bošnjakinja nikad neću prihvatiti da Parlamentarna skupština BiH bude ta koja je tumač. Neka to rade sudovi i neka to radi historija, a mi treba ... zakonima, donošenjem pozitivnog zakonodavstva, prevazilaženjem konflikata i građenjem sigurne budućnosti za djecu Bosne i Hercegovine. Hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Milica Marković.
Pa Vi gospođo Kapetanović tražite da se, da istorija bude tumač istorije i pravde u ovoj zemlji samo kada je riječ o tvrdnjama koje stoje sa Vaše strane. To što sam rekla da se desio građanski rat i sukob u Bosni i Hercegovini, ne samo sa namjerom, nego i sa ubjeđenjem, i ja stojim iza toga, dakle da je ovdje bio sukob tri naroda. A ono što Vi tvrdite i što Vi smatrate to je Vaša stvar, ali Vi ne možete tražiti izvan ovog Parlamenta da neko tumači istoriju ... onako kako 18 je Vi vidite. Ja je vidim na ovakav način, i Srbi u Bosni i Hercegovini je vide, da je to bio građanski sukob u Bosni i Hercegovini, a ne niti agresija, niti neka treća vrsta konflikta, kako Vi to doživljavate. Dakle, nemojte Vi tumačiti moje riječi, to što sam ja rekla, ja imam pravo da kažem ono što ja mislim, ne samo sa namjerom, nego i sa dubokim ubjeđenjem.
Sudeći prema broju prijavljenih istorija i prošlost više vremena i pažnje oduzima nego ovošto nam je na dnevnom redu, a što se tiče budućnosti. Ispravka krivog navoda, Nermina Kapetanović.
Uvaženi gospodine predsjedavajući. Ja mislim da sam jedna od zastupnica koja uistinu ne stavlja predominantno interes naroda u fokus, odnosno primarno ..., ne fokusira se ..., kada diskutujem ja govorim kao humanista. U svojoj biti ja sam, prije ovoga što sam postala parlamentarac, bila osoba koja je spašavala ljudske živote. Ljudski život nema predznak. Nedopustivo je meni prvo spočitavati da ja tumačim historiju, ja je, bože sačuvaj ja je ne tumačim ja sam humanista. To je prvo. Drugo, ja nikad sa ljudskim životima ne manipuliram tako da prebrojavam i uspostavljam koeficijente presuda u godinama zatvora između Bošnjaka i Srba, izvinjavam se, jednom narodu, dakle, ili Bošnjaka i Hrvata. Ja ni jednog kolegu u ovom Parlamentu ne gledam na osnovu predznaka kako se on zove, niti jedan narod, dakle to nije predominantno za mene, samo postoje dobri ili loši ljudi. Ali, gospođa Marković ima, dakle očito sebi daje veliki značaj da ona bude tumač historije. Ja nikad to nisam htjela da budem, ja sam od onih koji pozivaju ovdje da krenemo ka pozitivnom zakonodavstvu i da, to sam i prošli put rekla, da izađemo iz svojih rovovskih zakopanosti i ... stavova unutar političkih stranaka, unutar čvrsto određenih pozicija u entitetima i da konačno počnemo razmišljati kao građani Bosne i Hercegovine u interesu Bosne i Hercegovine, u interesu građana. A ja sam humanista, ljekar anesteziolog reanimatolog i za mene ljudski život nema predznak, pa ni brojanje kazne, godina kazne izrečenih u nekim sudskim presudama. Dakle, ja se apsolutno time ne rukovodim. Ali gospođa Marković sebi daje, kao obično, vrlo veliki značaj da bude tumač historije i tumač svega i pri tome, naravno, uz to i vrijeđa kolege. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala. Poslanica Aleksandra Pandurević, ispravka krivog navoda.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Javila sam se za ispravak krivog navoda da bi možda pokušali da spustimo malo strasti. Predlagač je postigao svoj cilj. Cilj predlagača je bio evo ovo ovdje što gledamo. Kolege koje ovdje duže sjede znaju da smo ovaj Zakon imali dva puta u prošlom sazivu, sad je malo stilski dotjeran. U pretprošlom sazivu isto, predlagači bili Azra Hadžiahmetović i gospodin Beriz Belkić. I oba puta je stav iz Republike Srpske bio jasan, ova materija se treba urediti Krivičnim zakonom. Ne možete krivične sankcije propisivati svakim božijim zakonom. Otvaramo jednu sasvim, u tom slučaju, novu dimenziju. I da je predlagač želio stvarno rješenje predložio bi nam izmjene i dopune Krivičnog zakona a ne ovo. Nažalost, ovdje je došlo do politizacije jedne teme 19 i ja zato molim zaista sve kolege da ne padamo na ove jeftine trikove. Ovaj Zakon će doživjeti sudbinu onih svih prethodnih. Predlagač je pokazao ponovo, po ko zna koji put, da je sklon manipulisanju i zloupotrebi ovog Parlamenta. Ako su namjere iskrene izmjene i dopune Krivičnog zakona pa ćemo se onda o njima izjasniti. Hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Hanka Vajzović.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Sve vas srdačno pozdravljam. Neću govoriti o Zakonu, prijavila sam se ovdje jer nemam prevelik izbor, dakle neću niti replicirati gospođi Milici Marković, ali povodom njenih riječi hoću reći da očekujem u ovom Domu govor o događajima a ne o doživljajima. Rekla je da ona doživljava protekli rat kao građanski, pa evo samo s moje strane da bi trebalo smanjiti doživljaj. Hvala lijepo.
Ispravka krivog navoda, Denis Bećirović.
Dakle, da ne bi bilo nikakve dileme šta su ciljevi ovog Zakona vrlo jasno je rečeno u samom tekstu i obrazloženju Zakona. I ovaj Zakon ni u jednom svom dijelu, kao što se moće da vidi ko god ga pročita, ne dijeli žrtve ni po vjerskoj, ni po nacionalnoj, ni po bilo kojoj drugoj osnovi. Drugo, Zakon je apsolutno u interesu i Srpskog, i Hrvatskog, i Bošnjačkog naroda, i stalih, i svih građana ove zemlje. I ovaj Zakon je u interesu, prije svega, naše djece, da im se u budućnosti nikada više ne ponovi ono što se događalo u prošlosti. I u tom smislu u ime predlagača ovog Zakona želim podsjetiti, s obzirom da ću diskutovati tokom diskusije, da je ovo Zakon o zabrani javnog poricanja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti. Nije mi jasno zašto bi bilo koji poslanik bio protiv ovakvog Zakona. Dakle, ljudi koji su okrenuti demokratskim vrijednostima, koji u budućnosti žele da grade mir, sigurnost za našu djecu, nemaju nikakvog razloga da ovakav jedan zakon bude usvojen u Bosni i Hercegovini, jer je on duboko u interesu, ponavljam, svih naroda, ne jednog a drugog nije, već apsolutno svih naroda u Bosni i Hercegovini.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Zaim Backović.
Možete ovo nazvati i poslovničkom intervencijom. Poštovani predsjedavajući, tačka dnevnog reda je Zakon o zabrani javnog poricanja, itd. Mi smo otišli u neku drugu sferu. Ja Vas, kao predsjedavajućeg, molim da to vratite na Zakon, i da mi govorimo o Zakonu. Ovdje smo otišli u neke, i moram dvije rečenice samo, ovo je Zakon kojim se sve definira pa i Gradiška i 20 Jasenovac, nemojmo to zaboraviti, pa i Drina i Pavle Đurišić, i to nemojmo zaboraviti, i sve što se dešavalo i što bi se, ne daj mi Bože, potencijalno moglo dešavati u ovoj zemlji. Sa druge strane, htjeli mi to ili ne, doći će vrijeme kada ćemo ga morati usvajati, jer identičan zakon postoji u zemljama EU. Prema tome, mi ćemo ga kroz prilazak EU morati donijeti. A ovaj Zakon u svojim završnim odredbama ima i sankcije, tako da nemojmo ići naširoko. Ovdje se ne traži naše potvrđivanje ili evidentiranje onoga što je bilo. I slažem se sa gospođom Kapetanović mi nismo sudije, nama će vrijeme da sudi, a vrijeme će da sudi i svemu onome što se u istorijskom kontekstu dešavalo u zemlji koja se zove Bosna i Hercegovina. Hvala.
Rasprava, Hazim Rančić.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege. Ja podržavam principe ovog Zakona, podržavam neophodnost donošenja ovog Zakona u smislu da se ova oblast treba riješiti, da li donošenjem posebnog zakona, što su kolege uradile, ili drugim principima, kao što je kolega već govorio, kroz izmjene i dopune krivičnog zakonodavstva Bosne i Hercegovine. Naime, u praksi je običaj ako osude čovjeka iz jednog naroda, iz tog naroda se dovodi u pitanje te presude, ako osude čovjeka iz drugog naroda i ovi drugi to osporavaju, pa onda ako osude iz trećeg naroda onda i oni to osporavaju, manje više. Na taj način dovodimo u pitanje rad suda i sudske vlasti, kao i međunarodnih sudova. Ako smo demokratska zemljatreći stub vlasti se mora poštivati i pravosnažne presude sudova ukupno, pa dakle i po ovom pitanju. Naravno, svjestan sam ja da i sudije i tužioci su obični ljudi kao i mi, i oni mogu pogriješiti kao i zakonodavna i izvršna vlast, kao i svaki građanin, ali da ne bi imali mi u rukama sudsku vlast, bila izvršna ili zakonodavna, mislim da je ovo pitanje neophodno riješiti zakonom. Naravno, donošenje ovakvog zakona je predviđeno i Rezolucijom UN-a kao što je to navedeno u obrazloženju. Ono što molim predlagače jeste da možda, obzirom da se radi o prvom čitanju, a naravno i sve druge kolege, da možda obrate pažnju na definisanje ... krivičnog djela u članu 5., koje je, naravno, povezano kao i ostali sa članom 2. gdje definišu pojmove. Možda bi to, po meni, trebalo uraditi na drugačiji, bolji način, i da obrate pažnju, u tom istom članu, na uvođenje novog zakonskog minimuma zatvorske kazne od 8 dana, što je u suprotnosti sa važećim Krivičnim zakonom. Ovo bi bio, dakle, izuzetak kada bi ovako prošlo, a i oni se pozivaju na Krivični zakon, u ovom tekstu, Bosne i Hercegovine. Pa, dakle predlažem da na to obrate pažnju i eventualno to poprave u amandmanskoj fazi. Hvala.
Hvala. Diskusija, Denis Bećirović.
Dakle, nije ovo zakon koji postoji samo u Bosni i Hercegovini već je zakon koji polazi od toga na čemu počiva moderna Evropa, prije svega zemlje EU. I sve te moderne demokratske države su ovu materiju regulirale na dva načina, ili posebnim zakonom lex specijalis ili 21 krivičnim zakonom. Sudeći po nekim izlaganjima u toku dosadašnje diskusije problem je što je ovo poseban zakon, ali kako kažu to bi trebalo riješiti krivičnim zakonom. Evo, u ime predlagača ovog Zakona javno želim reći – ako postoji politička spremnost da se ovo suštinski riješi, povući ćemo evo odmah ovaj Zakon i hajmo to regulisati Krivičnim zakonom. Međutim, bojim se da svi jako dobro znamo da kada bi ovu materiju regulirali i Krivičnim zakonom opet bi neki ponavljali istu argumentaciju. Druga stvar, mi u prošlom mandatu, neko je o tome govorio, nismo imali ni jedan prijedlog ovog Zakona. Dakle, to je jedna netačna informacija, možda jesmo imali neki drugi i slični, ali Zakon koji je tretirao ovu materiju nismo imali. Treća stvar, Bosna i Hercegovina je članica Organizacije UN-a i krajnje je vrijeme da i mi u Bosni i Hercegovini shvatimo da mi imamo, ne samo prava koja iz toga proizilaze, već i vrlo jasne obaveze. I to smo, između ostalog, vrlo jasno naveli i u obrazloženju ovog Zakona, navodeći i odluke Generalne skupštine UN-a, prije svega Rezoluciju o negiranju holokausta, jer nemojte zaboraviti ovaj Zakon, dakle, je zakon koji treba da zabrani, između ostalog, i negiranje holokausta u Bosni i Hercegovini. Šta su, dakle, ključne, suštinske karakteristike ovog Zakona? Pod broj jedan je to – sprovođenje međunarodnih obaveza Bosne i Hercegovine, o kojima se ne može pogađati i koje se moraju dosljedno poštovati. Druga suštinska karakteristika ovog Zakona jeste da on poštuje sve nevine žrtve, bez obzira koje su vjere i nacije. Treća, da on teži izgradnji društva pravde, mira i solidarnosti među ljudima. Četvrta karakteristika jeste da ovaj Zakon, ako ga usvojimo, treba da bude u funkciji promoviranja sigurnosti za sve ljude u ovoj zemlji. I na koncu, jedna od njegovih karakteristika jeste da prevenira zločine i genocid u budućnosti. To je možda najvažnija stvar. I ne vjerujem da je bilo kome u Bosni i Hercegovini u interesu, u bilo kojem dijelu Bosne i Hercegovine, da ova zemlja nema zakon koji to prevenira. Apsolutno mislim da je to strateški vitalni interes svakog naroda u ovoj zemlji i svakog građanina. Dakle, ovaj Zakon treba da spriječi i nanošenje daljnjih povreda žrtvama, ali isto tako, ponavljam, i treba da spriječi eventualne nove zločine i genocid u Bosni i Hercegovini. I stoga zaista postoji bezbroj razloga zašto bi to trebali prihvatiti. Na koncu o tome nismo puno govorili, ali mi smo zemlja koja se kreće ka EU, hoćemo da prihvatamo evropsko zakonodavstvo. Zako smo vrlo opširno naveli kakva je situacija u zemljama EU, od jedne Njemačke koja je vrlo jasno zakonski sankcionirala to, Austrije, Italije koja je Ustavom zabranila negiranje holokausta i fašizam, Španskog krivičnog zakona, Francuskog, Belgijskog, itd., da ne pobrajam. Stoga mislim da ima bezbroj razloga zašto danas trebamo prihvatiti ovaj Zakon u prvom čitanju, a onda u drugom čitanju obratiti pažnju da taj Zakon eventualno amandmanima doradimo da bude još bolji. Naravno, i ovo o čemu je govorio uvaženi kolega Rančić ima itekako smisla, i mi smo o tome razmatrali, itd. Ii ako bude prilike da u drugom čitanju razmatramo ovaj Zakon mislim da to sve treba pretočiti u amandmane, jer ovaj Zakon na koncu neće pripadati ni jednom poslaniku niti jednoj političkoj partiji, već ovoj zemlji i ljudima u ovoj zemlji. On je njima namijenjen. Zahvaljujem.
Hvala. Zatvaram raspravu po 19. tački. 22 Prelazimo na 20., Ad. 20. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih partija – predlagač: članovi Interresorne radne grupe za izradu izmjena izbornog zakonodavstva, poslanici: Borjana Krišto, Hazim Rančić i Lazar Prodanović, zakon broj: 01-02-1-1033/16, od 04.04.2016., (prvo čitanje) Prijedlog zakona dostavljen je u proceduru 04.04.2016. Zakonodavno-pravni sektor je 07.04.2016. dostavio Mišljenje o usklađenosti Prijedloga zakona sa članom 105. Poslovnika Predstavničkog doma i Jedinstvenim pravilima za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, kojim je utvrđeno da je u cjelini usklađen sa članom 105. Poslovnika Predstavničkog doma i Jedinstvenim pravilima. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o usaglašenosti Prijedloga zakona sa Ustavom BiH i pravnim sistemom dostavila 26.04.2016. Nadležna Komisija za finansije i budžet je 21.04.2016. godine dostavila Mišljenje o Prijedlogu zakona. Komisija je prihvatila principe Prijedloga zakona. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih, zaključujem raspravu. Idemo na 21. tačku, Ad. 21. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o štrajku zaposlenih u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-24/15, od 10.12.2015.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Kao zastupnica koja je niz godina pratila rad Komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštivanje ljudskih prava nad licima koja izvršavaju krivične sankcije usuđujem se reći da sve one preporuke koje smo mi iznosili prethodnih godina, u smislu nekih manjih zamjerki i potreba za korekcijama, a u smislu zaštite ljudskih prava osoba koje su, dakle, pritvorene, mislim da je došlo do značajnog napretka u radu te Komisije. Mislim da je većina preporuka Komisije za zaštitu ljudskih prava ispoštovana od strane Komisije koja vrši taj nadzor, a u jednom segmentu do realizacije preporuka nije došlo ne njihovom krivnjom, nego krivnjom institucija kojima su, zatvorskih institucija kojima su te preporuke upućene. Ono što je važno je istaći da su oni vrlo korektno vršili nadzor, obilazili sve te institucije, evidentirali sve primjedbe koje imaju i da imaju dobru saradnju sa Institucijom ombudsmena, a i odličnu saradnju, moram reći, sa Zajedničkom komisijom za zaštitu ljudskih prava. Tako da ja smatram da je došlo do napretka, značajnog napretak i da je ovaj Izvještaj dobar i da bi ga danas trebali podržati. Zahvaljujem. 24
Hvala. Poslanica Dušanka Majkić.
Pa evo, moram priznati da do sada kad je dolazio Izvještaj ovog nezavisnog tijela, kojeg je Parlamentarna skupština formirala sa ovako neskladnim dugačkim imenom, evo zaista je problem izgovoriti Nezavisna komisija za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštovanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud BiH, pa treba izgovoriti ovo, dakle do sad nisam posebno pažnju obraćala, ali poslije događaja koji se nedavno desio u Zenici, kada su na pravoslavni Vaskrs napadnuti srpski osuđenici onda sam brzo, prvo što sam požurila da pogledam šta je uradila Komisija prilikom obilaska KPZ Zenica, kakva su njena zapažanja na tom planu i šta je ona preporučila. Međutim, moram priznati da sam se iznenadila. Ovo je prvi put da imamo Komisiju koja je održala svega sedam sjednica i to, a što se tiče posla koji, njen zadatak, dakle obilazak kazneno-popravnih zavoda, izvršene su tri najavljene posjete, Doboj, KPZ Doboj, KPZ Orašje i KPZ Bijeljina i jedna nenajavljena a to je Jedinica za izgradnju državnog zatvora, i taman nema Zenice. A onda sam uzela Izvještaj iz 2014. ombudsmena, ovdje mi je drago da je sadašnja ministarka nekadašnja članica ovog tijela, i onda sam vidjela da je za KPZ Zenica Komisija dala nekih petnaestak preporuka, od kojih je realizovano pet, tri u nekom djelimičnom radu su bile, a nije realizovano sedam. I zar nije bilo logično očekivati da će, to je najveći Zavod, zar nije bilo logično očekivati da će Komisija otići prvo da provjeri šta se tamo uradilo. Dakle, očito je da je Komisija izabrala put koji je jednostavniji i lakši i da je teško otići tamo gdje imate toliko primjedbi i toliko problema i da se odlučila da tamo ne ide. To nije način na koji treba ova Komisija da radi i to nije ono zbog čega smo mi kao Parlament odlučili da takvo tijelo formiramo. Znači, mi bi trebali da imamo pune informacije šta se dešava u svakom zavodu, dakle ja sam više mogla da saznam iz Izvještaja ombudsmena nego iz Izvještaja Komisije koja je to radila, koja bi trebala da joj je to jedini zadatak. Gledala sam obim, skoro 40% veći je izvještaj koji je ranije, ranija komisija radila u odnosu na ovaj sad. Dakle, i po kvantitetu i po kvalitetu je značajno manje nego što je bilo. Mi moramo da znamo šta se dešava tamo, mi moramo da dobijemo odgovore kako je moguće da se upada u poslijepodnevnim satima u prostorije u kojima borave osuđenici, kako je moguće da se, gdje su stražari? Ako je jedna od preporuka da se poveća broj osoblja u Zenici onda ne treba, a znači to nije ispunjeno, to znači da možemo očekivati kad će se sljedeći put dogoditi. I nije ovo prvi napad u Zenici, bezbroj puta su se te stvari dešavale. Pa hoćemo li konačno staviti tačku na to? Dakle, mislim da je ova Komisija u ovom izvještajnom periodu, uvažavajući čak da je došlo do smjene, da je došlo do izbora novih članova Komisije, ali da su morali pokazati, dakle da im baza bude osnov za rad koji je obavila prošla komisija i da su svakako morali posjetiti KP Zenica, jer bi tu bilo, i osvrnuti se na one preporuke koje su dali posljednji put. Hvala.
Hvala. Prelazimo na 25. tačku dnevnog reda, 25 Ad. 25. Izvještaj o radu Privremene zajedničke komisije oba doma PSBiH za preispitivanje rada Nezavisnog odbora PSBiH, broj: 01,02-50-19-1044/16, od 04.04.2016. Izvještaj je u proceduru dostavljen 04.04. Privremena zajednička komisija dostavila je Mišljenje 04.04.2016. Komisija je odlučila da Domu uputi Izvještaj sa sljedećim zaključcima: 1. Konstatuje se da Nezavisni odbor u pogledu redovnosti zasjedanja nije postupao u skladu sa svojim Poslovnikom. 2. Nezavisni odbor nije inicirao pokretanje disciplinskog postupka kada su za to postojali očigledni razlozi i jasna zakonska obaveza. 3. Privremena zajednička komisija konstatuje da je potrebno izvršiti dopune Zakona o nezavisnim i nadzornim tijelima policijske strukture Bosne i Hercegovine kojim bi se jasnije propisala tijela i procedure za vođenje disciplinskog postupka protiv rukovodilaca i zamjenika rukovodilaca policijskih tijela. 4. Privremena zajednička komisija smatra da domovi Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, nakon razmatranja ovog Izvještaja, treba da odluče o sankcionisanju Nezavisnog odbora zbog uočenih propusta u radu Nezavisnog odbora i njegovih članova, uključujući i smjenu članova Nezavisnog odbora. Otvaram raspravu. Prva se javila posalnica Maja Gasal-Vražalica. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo, ja ću kao predsjedavajuća Komisije da malo detaljnije upoznam zastupnike i zastupnice o načinu i metodologiji rada ove Komisije koja je bila zadužena da preispita rad Neovisnog odbora. Mi smo, dakle, imali ukupno pet sjednica. Naša, nakon konstituiranja ove Komisije mi smo se složili da bismo se podrobnije upoznali sa situacijom u Neovisnom odboru da nam se dostave svi dokumenti i sva dokumentacija koja je nama adekvatna kako bismo se upustili, da kažem, u istraživački rad, zašto je bila i zadužena Komisija. Nakon uvida u dostavljenu dokumentaciju mi smo ustanovili da Neovisni odbor nije postupao u skladu sa zakonom, niti u skladu sa Poslovnikom o radu Neovisnog odbora. To znači da propisana odredba u Poslovniku koja je, je li, sukladna i zakonu najmanje jednom mjesečno da treba da se održe sjednice Neovisnog odbora. To nije bio slučaj, niti je kroz Izvještaj o radu 2014. i 2015. bilo bilo kakvih naznaka da su nas članovi Neovisnog odbora, da ne kažem i sam predsjednik, upozoravali na to da oni ne mogu da održe jednom mjesečno sastanke na kojima bi trebali da raspravljaju ono za šta su zaduženi i što je njihova zakonska nadležnost. Dakle, zato je intencija bila na prošloj, na jednoj od prošlih sjednica da se prije razmatranja Izvješća o radu za 2015. ovaj cijenjeni Dom upozna sa ovim Izvještajem, zato kad se uzme u obzir da oni i dalje navode da su blagovremeno obavljali svoju dužnost, da su radili u skladu sa zakonom i Poslovnikom, da su imali kvorum ili nepostojanje kvoruma, ali iz objektivnih razloga ne mogu da navedu zašto nije bilo podrške za neke inicijative, ja smatram da će se ovaj Dom danas upoznati podrobnije i sukladno tome reagovati i na buduće izvještaje o 26 radu ovog Neovisnog odbora. Dakle, osim toga što nisu se mogli sastati najmanje jednom mjesečno, gospodin Krunić je bio pozvan na jedan sastanak zajedno sa članovima i članicama Neovisnog odbora, međutim osim gospodina Krunića, koji je predsjednik Neovisnog odbora, i jedinog člana Neovisnog odbora niko drugi nije došao na taj sastanak kako bi smo se usmeno upoznali sa dodatnim nejasnoćama, odnosno dobili neke odgovore na ono što nama u Komisiji nije bilo jasno. Na tom sastanku u usmenom razgovoru gospodin Krunić je istakao da to što mi kao Komisija smatramo da su prekršili poslovničku odredbu najmanje jednom mjesečno, po njemu ne treba da stoji u Poslovniku o radu Neovisnog odbora i da je ta odredba suvišna, ali nikad za ova dva mandata nije inicirao ni pokrenuo ni jednu izmjenu ili dopunu tog Poslovnika. Pa ako već smatra da je suvišna trebao je nešto poduzeti po tom pitanju. Osim toga u Bosni i Hercegovini u 2014. svjedoci smo da su bili protesti, bilo je raznoraznih dešavanja, napad na premijera Srbije, gospodina Vučića. U svim tim dešavanjima kada je trebao Neovisni odbor promtno da reaguje, da saziva hitne sjednice tada Neovisni odbor po četiri mjeseca nema niti jednu sjednicu, odnosno ima pozive koji su upućeni za sazivanje sjednice i odmah nekoliko dana nakon upućivanja poziva dolazi informacija da se ista otkazuje iz nepoznatih razloga. Dakle, sve ovo navedeno dovodi u sumnju uopće potrebe za jednim ovakvim Neovisnim odborom koji ustvari ne znam o kome i o čemu je više ovisan. Dakle, njegova, njegov naziv neovisan dovodi u sumnju, jer sve što su do sada uradili ne pokazuju da su bili neovisni, da su reagovali, da su odradili ono što zakonska odredba i propisuje. Zašto se dovodi u pitanje kao tijelo, a ne samo, je li, predsjednik Neovisnog odbora, koji je zadužen za vođenje i zakonitost rada Neovisnog odbora? Iz jednog prostog razloga zato što Izvještaj o radu 2014. godine ovo tijelo nije moglo godinu dana da usvoji. Kada prođete kroz zapisnike Neovisnog odbora tu se vidi da to tijelo sa svim svojim članovima i članicama godinu dana ne može vlastiti Izvještaj o radu da usvoji, a kroz zapisnike napominju i daju sebi zadatak da će za 7 dana dostaviti primjedbe na Izvještaj o radu, što nikad ni jedan član, niti članica nisu uradili. Tu se dovodi u pitanje odgovornost u radu u neovisnom tijelu i zatim se dovodi u pitanje zašto nikad nije inicirano da se Parlamentarna skupština, ako već nisu mogli da rade konzistentno, da se uključi zakonodavno tijelo koje bi im pomoglo i otklonilo njihove prepreke u radu. Zato mi u Komisiji sa 6 članova, 5 članova i članica je glasalo za ovaj Izvještaj, 1 član je bio suzdržan, i sve ovo što ste Vi na početku pobrojali kao naše zaključke smatramo da ovaj Dom će prihvatiti naše zaključke i otkloniti sve ovo što smo mi u zaključcima naveli. Hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, poslanica Dušanka Majkić.
Dakle, htjela bih samo da kažem kolegici nekoliko stvari. Koliko je politika preuzela sve tako, to je primjer Nezavisnog odbora. Sjećam se vremena kada je on osnivan i upravo zbog toga da ne bi bilo previše politike, jer da ne bi to dozvolilo se da Savjet ministara imenuje dirketore policijskih, i smjenu direktora policijskih agencija, onda je donesena odluka da se formira ovako jedno nezavisno tijelo koje će kao na, bez mnogo politike, političkih primjesa obavljati taj posao. Gdje smo danas? Evo vidimo gdje smo. I ovo je danas politička odluka i te Komisije koja je to uradila. Da li je, da li je trebalo da promjene Poslovnik? Jesu. A jesu li se bavili svim temama koje su bile ključne i problematične? Jesu. Zašto nije sankcionisano postupanje Direkcije za koordinaciju prilikom napada na premijera Srbije? Zato što bošnjački članovi te Komisije nisu 27 podržali. Dakle, ministar bezbjednosti je čak tražio da se ta, da se sankcioniše, nismo uspjeli. Evo, dakle, dobre namjere su donde dobre dok se ne glasa, a onda se svi podijelimo po nacionalnim šavovima i svako glasa čuvajući svog. I nema takvog, rad, nema zaštite policijskih, direktora policijskih agencija na taj način. Posao koji smo povjerili Nezavisnom odboru i imali povjerenja da to radi, i bili smo zadovoljni time, dakle Komisija, ja moram, govorim u ime Zajedničke komisija za odbranu i bezbjednost koja je veoma često se bavila Nezavisnim odborom, dakle često se bavila i bili smo upoznati o svim problemima koji se dešavaju u policijskim agencijama. Sve što je bio problem bilo je uglavnom, svodilo se na politiku. Dakle, nema rješenja, samo oni gdje politika nije dala da Nezavisni odbor radi kako treba. Jesu li ... umjesto 10 sjednica što su imali, pa su trebali imati 12, ja ne vidim tog radnog tijela, osnovao ga Parlament ili ne, da ima 12 za godinu dana. Nema, niko nije održao 12 sjednica za godinu dana. Dakle, mislim da, evo i ovo je jedan od izvještaja ... radimo, sa tim ad hok komisijama koje pravimo, a pri tom ne sagledavajući, čini mi se, problem u cjelosti. Mislim da Nezavisni odbor kao tijelo koje se time bavi treba sačuvati, jer na, bar u nekoliko će uspjeti da se sakrije i skloni od nas poslanika, da ne urušimo tu posljednju instituciju koja se bavi izborom i smjenjivanjem direktora policijskih agencija. Hvala.
Maja Gasal-Vražalica, ispravka krivog navoda.
Pa, evo čisto kolegici Majkić. Ako kolegica Majkić smatra da je ovo politička odluka ove Komisije, Ad hok komisije koja se bavila preispitivanjem rada Neovisnog odbora i ja tako isto mogu reći da i ona Ad hok komisija koja se bavila imenovanjem članova Neovisnog odbora također politički montirana, pa su tako svi u Neovisnom odboru politički montirani. Dakle, tu dolazimo do zamjena teza. Da je politički monitrano za mene bi bilo kada bi smo se mi u ovoj Ad hok komisiji, koja se bavila preispitivanjem rada Neovisnog odbora, složili da opravdamo njihov nerad, e to je politički montirano. Međutim, rad i upstiti se u istraživanje, što je sve crno na bijelo dokumentovano, smatram da nismo imali niti jednog razloga da postupimo drugačije. Nadalje, ako Vi već spominjete postupanje, odnosno ne postupanje za smjenu direktora Direkcije za koordinaciju policijskih tijela, to je postala praksa Neovisnog odbora. Dakle, prije inicijative za smjenu ovog direktora bila je i jedna druga inicijativa, a to je za smjenu gospodina Zubca, koja nije mogla doći na dnevni red isto, iz istog razloga koji ste Vi spomenuli, jer se Neovisni odbor podijelio po etničkom principu. Pa kada se tiče da se treba smjeniti neko ko je iz tog etničkog naroda, ne može apsolutno da dođe na dnevni red, ni da se razmatra. Ovaj, tad je, smijenjen je kad je sud obavio sve što je trebao obaviti, pa onda reagovao Neovisni odbor. Onda se postavlja pitanje čemu Neovisni odbor ako ćemo čekati odluke suda. E pa budući da je to postala praksa tako Neovisni odbor nastavlja sa tom praksom, i dok se oni bave sami sobom, odnosno ne bave se ničim, a bave se time da dođu da malo prošetaju po Parlamentarnoj skupštini, uzmu naknade za svoj nerad, uzmu putne troškove, i sve ostalo što ih sljeduje, i to košta građane Bosne i Hercegovine što se tiče materijalno, ali i košta sve nas sigurnosne situacije u Bosni i Hercegovini. Hvala. 28
Hvala. Ispravak krivog navoda, Lazar Prodanović.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa uvažena koleginice Majo, da Vam kažem, nije mi jasno koji su Vaši motivi da Vi sada stajete kao opozicija na stranu u ovakvim stavovima. Mislim, to je potpuno nelogično i neprirodno, to je Vaše pravo svakako. Ja se mogu s Vama složiti da nažalost za malo šta u Bosni i Hercegovini, i uopšte u političkom djelovanju, može se reći da je nezavisno. To je, to je, ali znate kad će se najdirektnija zavisnost pokazati ovdje? Glasanjem za smjenu Nezavisnog odbora, glasanje za smjenu Nezavisnog odbora je direktno ukidanje bilo, jasna poruka svako ko ne bude radio u skladu sa tim kako mu neka većina, ne izuzimam tu uopšte većine, naredi, bit će smijenjen. Ja bih, to je jedna stvar. Druga stvar, formalnosti o kojoj govorite odnosi se na termine zasijedanja. Da li to znači, da li to znači ako, da se treba samo da se sastanemo, kaže – danas smo se sastali da bismo ispoštovali Poslovnik i narednog prvog u mjesecu ćemo se ponov sastati da ispoštujemo Poslovnik i onda smo ispoštovali Poslovnik i zakonsku odredbu nezavisnih tijela i to uradili, ili bi to trebalo bar da bude suštinsko pitanje. Nažalost, mi ovdje nemamo odlučnosti da suštinski djelujemo. Znate kako bih ja ovo pozdravio, da je ova Komisija predložila da sadašnji način djelovanja, i u sadašnjem i u ranijem periodu, nije pokazao uvjerljivost nazavisnog djelovanja, da predlaže Parlamentarnoj skupštini izmjenu zakona i da se članovi Nezavisnog odbora imenuju sa 2/3 glasova u Predstavničkom domu, tada bi kapacitet i nezavisnost ovog tijela bila značajno veća. Svaki drugi pristup ovom je urušavanje nezavisnosti takva kakva jeste. Toliko, hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Staša Košarac.
Hvala predsjedavajući. Koristim priliku da pozdravim kolegice i kolege, prisutne članove Savjeta ministara i predstavnike drugih institucija. Mi smo bili i protiv izbora Ad hok komisije, smatrajući da postoji dovoljan kapacitet u Parlamentu i da koristimo Poslovnik i da nadležna tijela podnose izvještaj upravo Parlamentu. Svjedoci smo da poslije hapšenja određenih ljudi je nastupio problem u ovoj zemlji i prema direktorima nekih policijskih agencija, tako i u samoj strukturi Nezavisnog odbora. I mi smo svjedoci svega toga. Današnja naša diskusija nisam siguran da će, bilo koga da branimo ili bilo kakve stavove da branimo, doprinijeti nekom univerzalnom pristupu, nisam siguran. Ali ono o čemu treba govoriti jeste činjenica da očigledno je ovo proizvod određene medijske kampanje protiv određenih ljudi. Mi smo maločas imali konstataciju da kad je u pitanju Komisija koja prati uslove boravka u zatvorima imala svega šest ili sedam sjednica. Ako je Nezavisni odbor imao u 2014. mali broj sjednica postavlja se niz pitanja da li je bilo materijala za tu sjednicu? Da li je bilo materijala? Ja ne bih želio da komentarišem o tome da li je neko kredibilan ili nije 29 kredibilan, ja želim da vjerujem jer je Predstavnički dom dao zeleno svjetlo imenovanju tih ljudi, da su ti ljudi kredibilni ljudi. Ta priča o tome kako je Nezavisni odbor etnički podijeljen, pa šta u ovoj zemlji nije etnički podijeljeno, šta nije podijeljeno. Ja mislim da ovo nije dovoljan izgovor i da ovo nije dovoljno dobra argumentacija da bi se otvorio proces protiv ljudi koji rade u Nezavisnom odboru. Pa zašto nije direktor Vilić smijenjen? Zbog etničke podrške. Je li istina? Prema tome, smatram da ovo nije dobar model da Predstavnički dom na ovakav način raspravlja, prije svega da formira Ad hok komisiju jer smo imali svaki put mogućnost da o tome raspravljamo na sjednici Predstavničkog doma redovno, zašto se stavlja većina u političku svrhu nekih odnosa u ovoj zemlji i to je pitanje, al' dobro znamo odakle je sve to krenulo. Ja smatram da treba pustiti ljudima da svoj posao rade profesionalno, kredibilno, da ovom Parlamentu dostavljaju izvještaj, a ne na ovaj način, jer smatram da ukoliko uđemo i implementiramo određenu vrstu zaključaka, koji se pripremaju, da će se samo jedno ili dva imena promjeniti u Nezavisnom odboru, a da će ostala struktura ostati ista. Hvala.
Hvala. Aleksandra Pandurević, ispravka krivog navoda.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Moram reći da sam prilično zbunjena. Da je ovaj Nezavisni odbor radio idealno, imao jedan veliki kiks koji se zove reagovanje ili postupanje u slučaju napada na premijera Srbije, gospodina Vučića. I samo zato što je ovaj Nezavisni odbor se pokazao nesposobnim da smijeni direktora agencije zaslužio je da ode. I zato me iznenađuje reakcija SNSD-a. Da li mi želimo da ode direktor Direkcije ili ne želimo? Ko će ga smijeniti? Nezavisni odbor, ovaj Nezavisni odbor neće. Kažu sve je podijeljeno po etničkim principima ... Nezavisni odbor. Pa nije tačno ljudi, pa evo vam Izvještaj Komisije u kojoj su sjedili i Srbi i Hrvati i Bošnjaci, i uz jedan suzdržan glas rekli da Nezavisni odbor treba da ode. Što znači, ja iz tog zaključujem da ni kolege Bošnjaci i Hrvati ne stoje iza onih tamo članova koji nisu poštovali zakon i postupali prema zakonu. Želimo li da bude kaženjen direktor Direkcije zato što Direkcija nije postupila kako treba u slučaju napada na premijera Vučića? Evo imamo podršku, imamo podršku da promjenimo Odbor, da ga neki drugi smijeni. Ali očito je, meni se čini da ovdje ne štite ni Bošnjaci, ni Hrvati gospodina Vilića, nego da ga štiti SNSD. Zahvaljujem se.
Hvala. Maja Gasal-Vražalica, ispravka krivog navoda.
Pa, ja sam htjela samo svom uvaženom kolegi Prodanoviću šta je to motiv moj. Moj lični motiv nije ništa niti je ovaj Izvještaj, Izvještaj Maje Gasal-Vražalica, nego je Izvještaj Komisije koja je bila zadužena za preispitivanje rada. A šta je stav mene ako pitate lično iz Demokratske 30 fronte, pa opozicija? To je valjda ili, ja bih rekla, razlika u ramišljanju generacijskom ili je razlika u partijskom stavu i principu, jer naš stav i princip jeste depolitizacija svih institucija, osobito neovisnih tijela u Bosni i Hercegovini, jer čak više nemamo ni tu potvrdu, ni tu sigurnost da su neovisna tijela u Bosni i Hercegovini da nisu, je li, dio politike. S druge strane već je, hvala kolegici Pandurević, većinu toga rekla. Dakle, u Poslovniku o radu, u zakonu imate svu mogućnost da inicirate stegovne, disciplinske postupke protiv rukovoditelja policijskih tijela. Ko to radi? To radi Neovisni odbor. Pa i kada ministar sigurnosti inicira prema njima da se stavi na dnevni red i pošalje inicijative, oni apsolutno to ne uzimaju u razmatranje u obzir. A ako mene gospodine Prodanoviću pitate šta je moj princip ili stav, zašto se ja zalažem da se nešto konačno riješi i krene pravim putem u Bosni i Hercegovini, ja onda mogu da pitam Vas – Šta je Vaš stav da držite status kvo? Hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Dušanka Majkić.
Dakle, koleginice Pandurević neke stvari treba znati prije nego što čovjek komentariše. Nezavisni odbor je trebao da radi na osnovu Izvještaja Direkcije za koordinaciju policijskih tijela, koji ova nije dostavila. Ne može Nezavisni odbor da radi napamet i na osnovu medijskih natpisa, jer njegova nadležnost je smjena dirketora policijske agencije. Da bi to uradio dobro mora dobiti izještaj. Nije dobio izvještaj. Kako može da radi, na osnovu čega to može da radi Nezavisni odbor ako izvještaj ne dođe? A znate zašto nije došao? Zašto što su članovi koji su glasali protiv, rečeno im je – nemojte da to bude razlog da mene smijenite. I tako, pogledajte sastav ko je bio u sastavu komisije koja je raspravljala o tome. Dakle, treba zamijeniti sve, i zato sam rekla maloprije treba zamjeniti, nema to racionalnog razloga, treba donijeti političku odluku da se smijene svi, jer trebamo postaviti nove. A zna se kako je to, jer i o tome odlučuje parlamentarna većina, ne znam stvarno otkud DF tu, ali eto dogodilo se. Dakle, niko ne brani nikoga, to je dovoljno, sad kad kažete bilo kome da jedan direktor jedne agencije nije smijenjen a desilo se ono što se desilo u Potočarima, pa nema te sile koja bi ga mogla spasiti u nekoj demokratskoj zemlji, to važi za sve izuzev za Bosnu i Hercegovinu. I opet će tako da se dogodi, opet će dva člana iz jedne stranke glasati da ne dođe do te promjene bez obzira kolika je veličina greške dirketora policijske agencije.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Borislav Bojić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Osjećam, zaista imam potrebu da u vezi sa radom, pošto sam i bio član ovog Nezavisnog odbora, kažem bar jednu rečenicu. Prije svega ovdje su potpuno jasno i nedvosmisleno konstatovane činjenice o nepostupanju u skladu sa zakonom i o nepostupanju u skladu sa 31 pravilnicima. Dakle, to je potpuno jasno i svi koji smo bili u ovom Nezavisnom odboru na bazi dokumenata, a ne na bazi tračeva i na bazi medija, kako kaže kolegica, zaključili ovo što smo zaključili. I da vam kažem da smo do ovog zaključka došli potpunim konsenzusom, dakle tražili smo, naravno uz jedan glas uzdržan, kolega koji je učestvovao u radu Komisije, naravno imao je svoju vrstu stava, što ja ne sporim, ali smo imali daleko oštrije stavove i ovo je najblaža moguća forma koju smo mogli da utvrdimo u vezi sa radom Nezavisnog odbora. Dakle, ima odgovornost ovaj Odbor za nečinjenje, za nepostupanje, za nepoštovanje Poslovnika. I šta drugo ostaje nego da bude smjenjen. Dakle, to je epilog, to je zaključak. Da li će se ovakva praksa i dalje potvrđivati? Ako budemo mi kao Parlament prihvatili da se stvari odvijaju ovako, onda hoće, ako budemo stvari mijenjali, pa doći će jednom vrijeme kada će Nezavisni odbor da radi svoj posao. Obaveza ovog Parlamenta je da, prije svega u skladu sa zakonom, zatraži postupanje svih onih institucija koje treba da postupaju po zakonu. Samo tako i nikako drugačije, jedino ako mislite da ovaj Nezavisni odbor treba da određuje Parlamentarnoj skupštini na koji način će se raditi. Po meni neizvršavanje obaveza koje su potpuno jasne i nedvosmisleno regulisane Poslovnikom, zakonom, njihovim obavezama, zbog samo, zbog nečinjenja traba ih smjeniti jer nisu ništa radili, a trebali su da rade, imali su najozbiljniji dio posla u vrijeme ovih događaja koje smo imali u Bosni i Hercegovini tada kada je Nezavisni odbor trebao da postupa. Nije postupao i zato treba biti smjenjen.
Staša Košarac, ispravka krivog navoda.
Hvala predsjedavajući. Najmanje imam namjeru da u Parlamentu BiH raspravljam i ulazim u konflikte političkih dimenzija sa nekima koji dolaze iz Republike Srpske. Imamo dovoljno prostora u Republici Srpskoj da o tim pitanjima tamo raspravljamo. Ali, hoću da kažem, ako je iko postavljao pitanje šta je sa predmetom napada na predsjednika Vučića to sam radio ja ovdje u Parlamentu, postavio poslanička pitanja, nisam često bio u prilici s obzirom da nije bilo ministra bezbjednosti koga sam imao mnogo štošta da pitam u vezi sa ..., naravno i predsjedavajućeg Savjeta ministara oko nekih isto tako stvari u vezi sa tim događajem. Mi jesmo za smjenu direktora Vilića, tu nema dileme. Svako normalan u ovoj zemlji je za smjenu direktora Vilića, ali ja nisam ubijeđen, niti siguran da, ukoliko smijenimo Nezavisni odbor, da oni koji danas smatraju da treba smijeniti Nezavisni odbor imaju garanciju da će biti smijenjen Vilić, ako pogledamo tok rasprave i način odlučivanja u samom Nezavisnom odboru po tom pitanju. I o tome sam ja želio da govorim.
Ispravka krivog navoda, Lazar Prodanović.
Predsjedavajući, dakle niste me ničim uvjerili u to što govorite, dakle ničim, ne mislim Vas ... ne vjerujete, izvinit ću se svakom onom kada budem vidio da u ovoj zemlji, a bićemo još najmanje 2 godine ovdje, bude jedinstven stav Nezavisnog tijela o određenom pitanju. Nema teorijske šanse da se mogla završiti procedura smjene direktora Jedinice za koordinaciju policijskih snaga, nema teorije, pa nema. Evo dajte vidite da li je trebalo to uraditi? Pa trebalo je, međunarodni incident. Da li je trebalo, sa li smo imali epilog prethodnih demonstracija i paljenja zgrada? Imali smo sankcionisano, ali ovdje nećemo vidjeti ni to, ovdje u ovom drugom slučaju nećemo vidjeti ni procesuiranje eventualne odgovornosti. Ja, dakle, ću vjerovati ako 32 institucionalno, zakonski definišemo poziciju nezavisnih tijela u Bosni i Hercegovini, da o njima ne može niko, ni SNSD da odlučuje sam, ne može bilo koja politička partija, već 2/3 poslanika u Predstavničkom domu. To je jedino svrsishodno, ova druga priča nema apsolutno nikakve ... To je obrušavanje ..., kakvu ... poruku ..., ja sam bio poslanik kad je donešen ovaj Zakon. Znate koji su bili uslovi za liberalizaciju viznog režima i nezavisn ih tijela? Nismo pokazali nezavisno djelovanje izuzetno važne institucije. Ako me pitate da li smo mogli više uraditi, pa svakako smo trebali. Ne da smo mogli i trebali smo, ako me pitate da li smo mi trebali više raditi, hiljadu puta više smo trebali svi raditi. Da li sada radimo dovoljno? Nisam siguran. Da li primamo platu? Pa primamo. Kako mijenjamo teze o naknadi članova Nezavisnog odbora evo nas ovdje, evo ja ću od sebe poći ... Dakle, ja ne govorim ... procesa zbog toga, već je to potpuna devastacija najvišeg zakonodavnog tijela ako mi smatramo da će neko tijelo, koje je imenovano u prethodnoj većini, ... Treba ih imenovati, dakle, u međuprostoru gdje će makar imati toliki osjećaj sigurnosti da ne mogu biti smijenjeni zato što su se sada udružili svi da je ... Da li su oni dobri? Ma, savršeno ne zanima ... ovdje. Odmah vam moram reći ključno bih insistirao, dakle na odgovornosti uključujući i paljenje, ovaj, državnih, ili entitetskih, ili kantonalnih institucija u Sarajevu. O tome nema niko šta da priča. Kakvu mi poruku šaljemo javnosti ako nemamo epilog toga? Da li treba zakon mijenjati? Pa treba ga mijenjati istog momenta kada se ukaže ... Toliko.
Hazim Rančić, ispravka krivog navoda.
Hvala lijepo. Počesto svi govorimo da smo za nezavisan rad nezavisnih institucija, a to bi značilo da se politički ne uplićemo u njihov rad. Jedno od tijela koje se zove Neovisni odbor bi moralo biti nezavisno, ali onda mi ovdje, bilo ko od nas, ne bismo smjeli govoriti šta oni trebaju da rade, jesmo li za smjenu jednog, drugog, trećeg ili bilo kojeg direktora policijskih tijela. Poštovane kolege, ..., kolega Prodanović i kolega Košarac govore da su za smjenu direktora Vilića, njega pominju, ima i drugih direktora, i bilo je i drugih direktora u prethodnim mandatima. Svaka izjava bilo kojeg poslanika ili političara kojom govori da se neko treba smijeniti ili ne smijeniti je upravo političko miješanje u rad Nezavisnog odbora. ... po zakonu oni iz Nezavisnog odbora nadležni za praćenje rada šefova policijskih tijela Bosne i Hercegovine i za pokretanje tih disciplinskih postupaka. Da se vratimo malo u meritum, pominje se jedan direktor. Naime, ovo tijelo je pratilo rad svih direktora, i u nekom prethodnom vremenu je bilo sporno praćenje rada jednog direktora jedne agencije. Evo, nakon izvjesnog vremena i drugog direktora u drugoj policijskog agenciji. Da nas vratim još malo unazad, jedan zamjenik direktora, ja namjerno ne spominjem imena, jedne policijske agencije zbog podizanja optužnice je bio suspendovan od Nezavisnog odbora. To je njihov posao. U sudskom postupku je dokazano da čovjek nije kriv i oslobođen je, ali nikad se nije vratio na to mjesto. To je bio rad i nadležnost Nezavisnog odbora. U drugom slučaju nakon podizanja optužnice, pa i pravosnažne, pardon, i prvostepene presude Nezavisni odbor nije htio postupiti na isti način kao u prvom slučaju zamjenika. Mjesecima se nisu sastajali i nisu mogli donijeti odluku. Dakle, ostavljam im njihovu nadležnost i neću da odlučujem da li neki od direktora treba biti smijenjen ili ne, ili suspendovan ili ne, to je njihova nadležnost, ali oni to moraju uraditi, a ne po 6 mjeseci ne sastajati se. Hvala. 33
Hvala. Ispravka krivog navoda, Denis Bećirović.
Ja moram reći da je dosta diskutanata govorilo o tome šta sve dobro nije radio Nezavisni odbor, šta sve dobro ne rade organi sigurnosti u ovoj zemlji i ja želim replicirati na te teze. Ja mislim da nema tog nezavisnog odbora i tih organa sigurnosti u Bosni i Hercegovini koji mogu popraviti štetu koju političke oligarhije prave u ovoj zemlji. I pogledajte raspravu na ovoj sjednici Doma, koliko je diskutanata nastupalo sa jednostranih pozicija, selektivno, neobjektivno, neprincipijelno. I takvu poruku šaljemo u eter. Jedni govore o napadu na Vučića, ali ne govore o tome ko je prije nekoliko dana pokušao ubiti Bakiru Hasečić. Ima li istrage ko je ubio Murata Badrića 7. maja u Banja Luci. Nema. Dakle, nemamo objektivan, realan pristup, i u takvoj situaciji nije nikakvo čudo da imamo organe poput i Nezavisnog odbora i druge koje i ne mogu da rade pored ovakvih političkih oligarhija svoj posao kako treba. Pa čak smo čuli izjave, tokom ove rasprave, kao pitanje – šta u ovoj zemlji nije etnički podijeljeno, implicirajući valjda da je sve etnički podijeljeno. To je direktno protivno onom šta smo se mi zakleli na prvoj sjednici Doma, jer u Ustavu BiH ne piše da je ovo etnički podijeljeno, već da ova zemlja na cijeloj teritoriji pripada svim građanima i narodima. Koliko znam to čak piše i u ustavima entiteta. Ovdje je, dakle, glavni problem u organima vlasti, konkretno ovdje i u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, a ne u Nezavisnom odboru.
Momčilo Novaković, ispravka krivog navoda.
Uvažene koleginice i kolege, gospodine predsjedavajući. Ja stvarno ne znam u kom pravcu ova rasprava ide, odnosno kako bi trebala da se završi. Mi smo formirali Odbor, Odbor nam predložio zaključke. Kolega Rančić kaže da rasprava o radu Nezavisnog odbora se može shvatiti kao politički pritisak na Nezavisni odbor. Ako je to tako što smo formirali onda ovu komisiju da o tome raspravlja, analizira njihov rad, itd., ako je to politički pritisak. Svako tijelo koje smo mi ovdje formirali može biti predmet naše pažnje, njegov rad može biti predmet naše pažnje i naše, pod navodnim znacima, istrage, odnosno analize, tako i ovaj Odbor. I to za mene nema nikakve veze sa političkim pritiskom, a pogotovo ne sa nezavisnošću Odbora, jer Odbor nije bio nezavisan odbor, i to je suština, po meni, svega ovoga što ovdje piše. Da jeste vjerovatno mi danas ne bi raspravljali o ovome i ne bi ni bilo ovog Izvještaja i ne bi ni bilo formiranja ove komisije. Ono što takođe ne mogu, zaista ne mogu da razumijem ponekad kolegu Bećirovića, nije mi jasno da nama nije stalo do našeg ugleda u Bosni i Hercegovini. Zamislite vi koju mi poruku šaljemo svijetu kada dođe premijer druge države i mi ga ovdje malo onako ćušnemo koji put, i očekujemo da dođe premijer svake druge države u ovu državu željan da još jednom se vrati. Ma dajte, molim vas. I da to poredima sa pojedinačnim slučajevima, stavljamo u kontekst pojedinačnih slučajeva ovdje koji takođe treba da budu riješeni, a nisu riješeni, i nisu predmet političkog pritiska na nerješavanje, nego upravo i ovaj Odbor i svi drugi treba da riješe i te slučajeve. Ali nemojte, molim vas, da izjednačavamo nešto što utiče na ugled ove zemlje u svijetu, ne prema Srbiji, vaši odnosi prema Srbiji su meni jasni i vi ne treba čak ništa više da ne kažete u ovom sazivu Parlamenta vi ste dovoljno rekli o tome i ja o tome ne želim sa vama polemisati. Govorim samo o poređenju bilo kog premijera koji dođe i 34 bilo kojeg stranog diplomate koji dođe u ovu zemlje i napada na njega sa, ne znam ni ja, pojedinačnim ekscesima prema građanima Bosne i Hercegovine.
Hvala. Moram da vas upozorim da poslanica Hanka Vajzović čeka jako dugo, da smo ušli u diskusije preko replika, odnosno ispravaka krivih navoda i mislim da, evo ko god se ... javlja se po dva, tri puta. Napominjem vas da imamo još jednu sjednicu pred nama. Znači, ispravak krivog navoda, poslanik Hazim Rančić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Novakoviću nisam rekao to što tvrdite, pogledajte transkript, u to ćete se uvjeriti. Ponovit ću šta sam rekao – svaka izjava političara, poslanika, na način da javno kaže – smatram da treba smijeniti tog i tog direktora, pa bilo kojeg direktora policijske agencije, ili smatram da Upravni odbor to treba uraditi, rekao sam i smatram da je to, takva izjava političko uplitanje u rad Nezavisnog odbora, jer poslanici i Parlament nisu za to ovlašteni. To je eksplicite u ovlaštenju Nezavisnog odbora. A u drugom dijelu se u potpunosti slažem sa Vašom izjavom, dakle ako ih pustimo da neovisno rade, ok, ali oni trebaju da polažu nama račun i naše raspravljanje o njihovom radu, bilo povodom njihovog Izvještaja o radu, koje nažalost nisu mogli sastaviti i dostaviti ovom Parlamentu za 2015., ili rasprava o njihovom radu povodom rada Zajedničke, evo, ad hok komisije nije uplitanje u njihov rad. Dakle, imamo pravo razmatrati njihov rad i donijeti ocjenu. Ako su dobro radili svaka čast, ... nisu dobro radili svako treba da snosi posljedice za svoj rad. Hvala.
Hvala. Ispravka krivog navoda, Nikola Lovrinović.
Zahvaljujem. Dakle, kolegi Hazimu sam htio reći sljedeće, da sam i ja to doživio onako kako je gospodin Novaković. Ali nije to samo gospodin Hazim govorio u ovom Parlamentu, nego često puta mi se iza toga krijemo. Ja mislim da mi u Parlamentu imamo pravo govoriti o bilo čemu i na bilo koji način, a druga je stvar ako ... tražimo od člana nekog neovisnog tijela da uradi to i to po našem nalogu. Dakle, mi smo Parlament, mi kad govorimo o medijima nemamo pravo jer su neovisni, mi kad govorimo o tužiteljstvu nemamo pravo jer su neovisni, kad govorimo o sudovima, pa šta onda mi imamo pravo ovdje govoriti. Dakle, ovo je Parlament, ja mislim da mi imamo pravo govoriti o svakoj temi koja, i o svakom pitanju koje se u ovom društvu događa i ..., i o svim pojavama. A naši izgovori, iznešene misli ovdje, naša neka poruka, naše neko traženje, to ne znači nužno da gospoda iz bilo kog neovisnog tijela treba tako postupiti. Dakle, neka pokaže da je neovisna, a ne da bude zaštićen kao, ne znam, posebna vrsta i onda on je neovisan, je li tako. Dakle, neka bude, neka ima dignitet i neka postupa po zakonu onako kako je rečeno, kako mu i piše ... A da mi govorimo, ja dakle se ne slažem s tim i stalno, svako malo, sami sebi 35 oduzimamo pravo da govorimo o nekim stvarima. Pa mi smo Parlament ovdje, ja mislim da smo mi najpozvaniji da o bilo čemu i bilo kako govorimo ovdje i da skrećemo pozornost na te pojave. Hvala lijepo.
Hvala. Denis Bećirović, ispravka krivog navoda.
S obzirom da kolega Novaković očigledno nije upratio cijeli tok moje diskusije ja moram samo još jednom ponoviti. Dakle, moja suštinska poruka je bila, i to još jednom sada ponavljam, jeste da se za ugled i sigurnost ove zemlje, o čemu ste govorili kolega Novakoviću, moramo boriti cjelovito, sveobuhvatno i principijelno, a ne nikako selektivno i jednosmjerno. I to još jedn om ponavljam.
Poslanica Hanka Vajzović, rasprava.
Hvala predsjedavajući. Evo današnja rasprava pokazuje da ima smisla govoriti o radu nezavisnih tijela, o radu komisija i mislim također da mi to moramo, ne da možemo, nego i moramo. Doduše dosad za ovih godinu i po ovoga mandata nisam se naslušala toliko politikanstva i toliko kontradiktornosti čula. Prije nego što kažem ono što sam planirala, ono nekoliko samo kao potvrdu ovome što rekoh, kaže kolega Košarac – nisu imali sjednica. Pitanje – da li je bilo materijala? Je li bilo materijala ako 7. februara imamo događanja a oni u juni zakažu hitnu sjednicu da raspravljaju o 7. februaru? Pa kaže gospođa Majkić da nisu mogli smijeniti gospodina Vilića jer koordinacija nije dostavila izvještaj. Pa to je bio razlog onda da smjenjuju što im nisu dostavili izvještaj. Kaže gospodin Prodanović – nema teoretske šanse da jedan nezavisni odbor bude jedinstven. Naravno, jer nisu neovisni, itd. U svakom slučaju Nezavisni odbor, ovaj o kojem govorimo, ima moć. Mi smo toga svi svjesni. Praktično vlada policijskim agencijama, ima prava bez obaveza i u njemu se iz mandata u mandat uglavnom smjenjuju, vrte, neki isti ljudi. Budući da sam ja prije gotovo punu godinu, u junu prošle godine, tražila da se formira ova Komisija, s razlogom, evo vidjelo se i argumentirano, koja će preispitati rad Nezavisnog odbora, danas mogu reći da sam vrlo zadovoljna onim što je Komisija uradila, Komisija kojom je predsjedavala kolegica Maja Gasal-Vražalica, vrlo profesionalno, vrlo korektno, zapravo ostale su sve one moje tadašnje zamjerke na rad Nezavisnog odbora, i otprilike su već o njima drugi govorili. Nije usvojio do druge polovine, ne mogu se dogovoriti šta su sami radili pa da usvoje izvještaj vlastiti, pa su onda, nisu nezavisni, u sukobu interesa, sasvim sigurno, vrlo detaljno može se utvrditi da su to ljudi iz određenih stranačkih struktura, nisu radili, i to je dokazano, naravno bili su vrlo ozbiljno plaćani. I sad kad smo usvojili ovaj zakon o izmjenama, Zakon o plaćama i naknadama ljudi iz Nezavisnog odbora se bune, njima je to malo, oni bi i dalje više, kaže – pa ne moramo se sastajati, pa eto mi ponekad dođemo i tako. Ono što, evo što sam se zapravo javila, drago mi je da su zapravo svi argumenti, sve potvrde našle se i u Izvještaju komisije koja je radila, ad hok, Zajednička komisija i podržat ću 36 svakako njihov Izvještaj, a na narednoj sjednici, smatram, najvjerovatnije pokrenuti inicijativu, nije samo Nezavisni odbor, imamo mi Odbor za žalbe i koješta, još što bi trebalo preispitati, ne samo njihov rad, nego opravdanost postojanja. Ja vam tvrdim da je manje ovisna Komisija za odbranu i sigurnost iz različitih stranaka nego što je bio ovaj Nezavisni odbor. Pa moguće i takvo rješenje. Ako može OSA-u nazirati Komisija iz ovog Parlamenta možda se i tu nešto promijeni. Hvala lijepo.
Hvala. Damir Arnaut, diskusija.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Prije svega mislim treba istaći da vjerovatno niko od nas nije zadovoljan radom Nezavisnog odbora, međutim ovdje se radi, ne o zadovoljstvu ili nezadovoljstvu, nego o postupanju u skladu sa zakonom. Evo kad je samo zadovoljstvo u pitanju da kažem da ni ja nisam zadovoljan radom Nezavisnog odbora, na kraju krajeva imali su skandaloznu odluku da upad naoružanih specijalaca u redakciju jedne dnevne novine nije pritisak na medije. Dakle, o čemu onda govorimo ako govorimo o kvalitetu njihovog rada. Međutim, mi ovdje ne govorimo o kvalitetu njihovog rada, mi govorimo o Izvještaju koji kaže da se treba smijeniti kompletan Nezavisni odbor. Dakle, ovdje se radi isključivo o postupanju, o dilemi da li da postupamo u skladu sa zakonom ili političkim motivacijama određene stranke, konkretno DF-a. I podsjećam da ovdje niko nije govorio o Zakonu o nezavisnim tijelima policijske strukture. Mnogi su se danas, pogotovo predstavnici DF-a pozivali na zakon, niko nije rekao ime tog zakona. ... baš zanima znate li da se zove Zakon o nezavisnim tijelima policijske strukture. A izgleda da se niko ni ne sjeća kako je cijela ova priča počela. A cijela priča je počela kao inicijativa DF-a, i to je bila prva inicijativa DF-a u ovom sazivu Parlamentarne skupštine, dakle prije više od godinu dana ste pokrenuli ovu inicijativu, gospođa Vajzović, i sve je to bilo prije napada na gospodina Vučića, je li tako? Prema tome, kakve veze Vučić ima sa ovom pričom ako potencirate taj slučaj kao da je najbitniji za smjenu Nezavisnog odbora. Govorim o gospodi iz DF-a. A DF je taj koji je glasao protiv izvinjenja gospodina Vučića, a sad je kao za smjenu direktora Vilića zato, mislim apsolutno nema nikakve logike u svemu ovome. Podsjećam vas da je SBB od samog početka po ovom pitanju nastupa, sad se vraćam na ovo hoćemo li postupati u skladu sa zakonom ili političkim motivacijama, i komisija je formirana da bi DF u Nezavisni odbor instalirao svog člana. Dakle, motivacija je isključivo političke prirode. A šta kaže zakon? Ne postoji zakonski osnov za smjenu kompletnog Nezavisnog odbora, time se direktno narušava, ne samo princip nezavisnosti tog tijela, već ugrožavate i Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Ne znam ko se od vas sjeća ali usvajanje Zakona o nezavisnim tijelima policijske strukture BiH koji reguliše, koji zakon reguliše i ovu materiju, je bio eksplicitan uslov za parafiranje SSP-a, Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju Bosne i Hercegovine sa EU. I tek kada su predstavnici OHR-a na sve ovo ukazali, u razgovorima sa svim političkim strankama, svi su onda polako došli na naša stanovišta koja se tiču postupanja u skladu sa zakonom, a ne izražavanja zadovoljstva ili nezadovoljstva. Rekao sam, mi smo posebno nezadovoljni sa radom Nezavisnog odbora kad je upad specijalaca u nezavisni medij u pitanju, ali se držimo zakona. U svakom slučaju isto kao po pitanju Sutorine SBB je od početka bio u pravu po ovom pitanju i svi polako dolaze na naša stanovišta, a koja vam je svima OHR ponovio. 37 I sad konačno da se dotaknem i pitanja naknada Nezavisnom odboru. Pitanje naknada je SBB riješio vrlo adekvatno našim Prijedlogom zakona. Evo, ja ću i gospodina Sokolovića, ovaj, upozoriti, imate valjda pravo na repliku, ali SBB je adekvatno riješio pitanje naknada našim Zakonom. I ovo sve pokazuje da taj Zakon ne treba razvodnjavati, kako ima izgleda nekih planova i pokušaja. Da je naš Zakon ranije stupio na snagu onda ne samo da članovi Nezavisnog odbora ne bi dobivali basnoslovne naknade, nego podsjećam da takođe ni članovi ove Komisije za preispitivanje rada Nezavisnog odbora ne bi dobivali naknade za rad u toj Komisiji, a neki jesu, je li tako. Prema tome, kada je u pitanju naknada onda je možda najpametnije da se svi vratimo na onaj ... na prijedlog SBB-a usvojen u ovoj Parlamentarnoj skupštini i koji je to pitanje konačno riješio. I zbog toga, to je još, današnja diskusija još jednom pokazuje da taj Zakon ni na koji način ne treba razdvodnjavati, naknade se ne trebaju isplaćivati za vrijeme radnog vremena i naknade ne trebaju prelaziti visinu osnovice, odnosno 475 maraka mjesečno. Zahvaljujem.
Ispravka krivog navoda, Hanka Vajzović.
Htjedoh reći samo da lijepo zbori i konzistentno ošto atakuje na kog stigne kolega Arnaut, ali bezočno je govoriti ono, u ovom Domu ono što uopće ne stoji, pogotovo kad sam sebi, sam sebe negiraš. Kaže, kad sam ja podnijela ovu inicijativu da se formira, i kad sam uopće se zainteresirala za rad Nezavisnog odbora, da tad slučaj Vučić nije postojao, sad veli da mi insistiramo samo na smjeni gospodina Vilića, koga niko od nas spomenuo nije. Dakle, em što je bilo prije, em nema smisla tako govoriti. Naravno, ja dozvoljavam da je neko nezadovoljan radom Nezavisnog odbora što je upad u nezavisni „Avaz“, ali ne smeta mu što je desila se paljevina Predsjedništva i sve ono ostalo. Pa ko će biti zadovoljan kad ne rade ni po zakonu i uoće nisu radili. I to je bila jedina zamjerka. Sad kad smo došli do ove faze, onda nema smisla ovdje govoriti ono što ne stoji. Hvala.
Hvala. Aleksandra Pandurević, ispravka krivog navoda
... moram ispraviti krivi navod uvaženog kolege Arnauta da je SBB riješio pitanje naknada i da je to SBB-ov zakon. Uvaženi kolega Arnaut, pitanje naknada je riješio ovaj Parlament, nije usvojio Zakon o platama i naknadama Kongres SBB-a, nego ovaj Parlament. To je jedna stvar. Što se tiče druge stvari SBB-ov zakon, ja ću vas podsjetiti da ste Vi bili predlagač tog zakona i da je on bio toliko loš, imao je jedan član da smo svi članovi Komisije za finansije i budžet zajedno napravili amandman i potpuno ga promijenili. Hvala.
Ispravka krivog navoda, Salko Sokolović. 38
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo, replika je gospodinu Arnautu. Ako sam dobro shvatio Nezavisni odbor je vječan, znači ovaj sastav Nezavisnog odbora je vječan, kad ga god, kad god dođemo u situaciju da ga promijenimo ugrozićemo Sporazum o stabilizaciji i pridurživanju. Evo, ja sam to tako shvatio. Hvala.
Damir Arnaut, ispravka krivog navoda.
Ma evo, vrlo kratko, više da se složim sa gospođom Pandurević, ovaj. Ja se nadam da ovo ukazuje da nećete atakovati na taj zakon koji je usvojila Parlamentarna skupština BiH, nego da ćemo ga ostaviti da živi i da se pokaže koje ćemo sve uštede imati. I ja se nadam da je ovim priča o tom zakonu, odnosno izmjenama i dopunama ponovnim završena. I zahvaljujem Vam se, zahvaljujem se na ovom što ste rekli. Što se tiče gospodina Sokolovića. Pa ja bih Vas prije svega zamolio da pročitate zakon gospodine Sokoloviću. Dakle, Zakon o nezavisnim tijelima policijske strukture BiH član 5. kaže – da član Nezavisnog odbora može biti razrješen dužnosti, i onda pobrojava pet osnova. Dakle, član Nezavisnog odbora može biti razrješen dužnosti, a ovdje imamo prijedlog zaključka koji kaže da se treba odlučiti o sankcionisanju Nezavisnog odbora. E hajte Vi sad meni, kad ste već meni replicirali, hajd mi sad nađite u Zakonu o nezavisnim tijelima policijske strukture BiH gdje piše da se može sankcionisati kompletan Nezavisni odbor? Dakle, mi ovdje ukoliko imamo prijedlog za smjenu jednog, dva, tri ili više članova onda možemo to razmatrati. Ali ovdje piše o sankcionisanju tijela, a to vam je isto kao da napišete da se sankconiše Predsjedništvo BiH, da se sankcioniše Parlamentarna skupština BiH a ne pojedinačni članovi za ono što jesu ili nisu uradili. Dakle, idući put kad replicirate meni po pitanju odredbi zakona, ja Vam zaista najprijateljskije sugerišem da bar te odredbe pročitate, ili da Vam kolega Rančić koji to znam da poznaje, vidim da Vam je sad objasnio, da se barem sa uvaženim kolegom Rančićem posavjetujete prije nego što kažete ovakve stvari. Zahvaljujem.
Predrag Kožul, diskusija.
Budući da sam ja član Ad hok povjerenstva onaj koji je bio suzdržan, ja ću pokušati vrlo plastično, citirajući neke rečenice iz ovog našeg zaključka, pojasniti zašto sam bio suzdržan. Gledajte, točka 2. zaključka kaže – Neovisni odbor nije inicirao pokretanje stegovnog postupka kada su za to postojali očigledni razlozi i jasna zakonska obaveza. Naglašavam ovo jasna zakonska obaveza, jer u idućem zaključku piše – Privremeno zajedničko povjerenstvo konstatira da je potrebno dopuniti Zakon o neovisnim i nadzornim tijelima policijske strukture BiH kako bi se jasnije propisali, propisala tijela i procedure vođenja stegovnog postupka. Dakle, ono što je u Zaključku 2 vrlo jasno, u Zaključku 3 treba još malo jasnije propisati i obazložiti. Dakle, uz ovo pojašnjenje te suzdržanosti još ću postaviti nekoliko retoričkih pitanja 39 na ovu temu, jer evo već smo relativno dugo o tome pričali. Da je u radu Neovisnog odbora bilo evidentnih propusta, to je apsolutno točno. Isto tako vidljivo je iz ove rasprave, i tema koje se vezano za Neovisni odbor spominju, da su se preko Neovisnog odbora prelamali najteži i najsloženiji politički i sigurnosni problemi u ovoj zemlji, politički i sigurnosni problemi koji daleko plaćeniji ljudi, daleko plaćenije institucije, daleko plaćenije agencije, uključivo i ovaj Parlament, do dana današnjeg nisu u stanju riješiti. O neovisnosti Neovisnog odbora i neovisnih tijela, to je za neku drugu i političku i akademsku široku raspravu, ali je li i Ad hok povjerenstvo koje smo formirali, da tako kažem, kolokvijalno bilo obrijano od političkih stavova i političkih inputa u svom radu. Ja mislim da nije u potpunosti. I barem jedna teoretska postavka o ovom, ako želite jedno tijelo koje ima u svom prefiksu riječ neovisno učiniti potencijalno neovisnim više ili ga učiniti zaista neovisnim. Onda zaista u trenutku kad se vlast mijenja ili kad je parlamentarna većina ili većina koja je na vlasti promijenila, meni se čini da upravo ne promjenom tog tijela to tijelo postaje više neovisno. To se nadovezuje na ono što sam također želio reći, ali da ne ponavljam ono što je kolega Arnaut citirao iz zakona. Potrebno je zaista vrlo ozbiljno promisliti kada iz ovih političkih parlamentarnih procedura smjenjujemo čitavo jedno neovisno tijelo vezano za policijske strukture. I zato sam zaista, i zbog ovih evidentnih nelogičnosti, rekao bih, u našim zaključcima, našem radu, ali i ovih dvojbi, bio suzdržan i tako ću, na neki način tako ću biti i kod glasanja ...
Hvala. Mensura Beganović, ispravka krivog navoda.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pozdravljam prisutne. Ja bih replicirala gospodinu, našem uvaženom zastupniku Arnautu vezano za citiranje Zakona o neovisnim i nadzornim tijelima policijske strukture BiH članak 5. Kad ste nas već podsjetili na (5) stavak u ovom članku, kako ste mogli preskočiti (1) stavak ovog istog članka koji kaže – Predsjednik, predsjednika, zamjenika predsjednika i članove Nadzornog odbora imenuje i razrješava Parlamentarna skupština BiH nakon što ad hok povjerenstvo koje imenuje Parlamentarna skupština provede proceduru. I ja ujedno molim da predsjedavajući našeg Zastupničkog doma vrati diskusiju na Izvještaj Komisije. Hvala.
Hvala Vam, u pravu ste oko toka diskusije. Sadik Ahmetović, rasprava.
Uvaženi predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Osvrnuću se prvo na neke ove diskusije pogotovo koje je imao gospodin, kolega Arnaut, da promjena Nezavisnog odbora ugrožava Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Ja pak mislim da rad ili način rada ovog Nezavisnog odbora ugrožava Sporazum, jer ne samo ovaj Nezavisni odbor nego svi nezavisni odbori u Bosni i Hercegovini su sve samo što nisu nezavisni. Dobro bi bilo da im izbacimo ovaj prefiks nezavisni pa da budu odbori, pa da u nekoj demokratskoj evoluciji za nekih godinu, dvije, ili tri, ili deset, to zavisi od nas, budu i nezavisni. 40 Ja imam jedan primjer koji se desio prije nekoliko godina kada smo imali izbor za direktora SIPA-e. Imali smo više kandidata, dakle imali smo direktora Federalne uprava policije, MUP-a Republike Srpske koji su dobili najbolje ocjene od svojih nezavisnih odbora prilikom izbora za direktora Federalne uprave, direktora MUP-a Republike Srpske, Brčko Distrikta, a kad su došli da ih ispita državni jedan Nezavisni odbor onda nisu mogli proći ni crtu da budu kvalifikovani za izbor. Da su to, to su naši apsurdi i o tome mi trebamo povesti računa i trebamo razmisliti zašto je to tako i to dobro izanalizirati, prevashodno mi ovdje koji biramo ovaj bar državni Nezavisni odbor. Postavlja se pitanje zašto mi toliko branimo ove odbore, direktore policija, direktore ovih sigurnosnih službi, zašto to politika ili pojedini političari rade i zašto trebaju i hoće da imaju svoje? To je ključno pitanje. Što se mene tiče meni ne treba moj, meni treba onaj koji će profesionalno i odgovorno raditi svoj posao, da ova zemlja izađe iz krize u kojoj jeste, kad je u pitanju organizovani kriminal, korupcija, borba protiv terorizma i sve ono što je zadatak i Nezavisnog odbora i direktora policijskih agencija. Ali kada bi poredali imovinu onih koji se bore da imaju svoje, onda bi vjerovatno dobili odgovor zašto oni hoće baš svoje i zašto oni hoće do, da ih kontrolišu. Provlači se cijelo vrijeme i ovo pitanje odgovornosti Nezavisnog odbora, odnosno direktora za koordinaciju, ranije i direktora SIPA-e, za neke stvari koje su se dešavale u Bosni i Hercegovini. Ja neću da branim ni jednog direktora ovdje, ali ne možemo izdvojiti jednog kad je u pitanju Potočari i ono što se dešavalo u Potočarima. Dakle, u Operativnom štabu su bile skoro sve policijske agencije u Bosni i Hercegovini, sve. Jedina agencija koja nema operativnu nadležnost ili ni jedan njihov član, dakle policajac nema operetivnu nadležnost su oni koji su u Direkciji za koordinaciju. S tim u vezi oni ne mogu znati, ukoliko nisu obavješteni od Obavještajne službe i onih agencija koje imaju tu nadležnost, da će se nešto dešavati da bi mogli poduzeti mjere. Zašto ne postavljamo odgovornost onih koji su trebali da imaju informacije da upozore i da kažu direktoru za koordinaciju da mora postupiti drugačije?
/nije uključen mikrofon/
Nisu, nisu mu, problem je što Vi, Dušanka nemojte se ubacivati, mogli bi otvoriti to pitanje, dakle, i ovako fejs tu fejs i ako hoćete na Parlamentu. Dakle, zato što svako brani svoje, zato što nećemo da postavimo, nećemo da postavimo stvar onako kako ona objektivno izgleda. Da su svi odgovorili svom zadatku, da su svi obavijestili, oni koji su trebali obavijestiti, koji imaju tu nadležnost, vjerovatno bi bilo drugačije. Al' mi ta pitanja ovdje nikad nismo otvorili, a ja znam razloge zašto nismo otvorili, zašto ponovo se vraćamo da zbog toga što svako brani svoje. Mi trebamo, dakle šta je ključno pitanje? Ključno pitanje je kako birati i koga birati u Nezavisni odbor? Ako ga biramo mi na prijedlog Kolegija, ja ne znam da li je on nezavisan. Ako mi svi kažemo da jeste, ako ubijedimo one koji su nam dali taj uslov, a uslov je bio kada smo radili bezvizni režim onda možemo kazati, evo ispunili smo jedan i evropski princip. Ali otvoriti raspravu, ključna je stvar, otvoriti raspravu kako i na koji način se bira Nezavisni odbor i ko može biti u Nezavisnom odboru. Hvala ljepo.
Gospođo Majo ovdje piše da Vam je ovo druga diskusija i nemate pravo na drugu diskusiju. 41 Borislav Bojić. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko, dakle nemam namjeru obzirom da je zaista dosta toga rečeno. Dilema, ukoliko se usvoji Izvještaj koji je pred vama, a on je, u njegovom tekstu u zaključcima između ostalog stoji, u zadnjem stavu – Privremena zajednička komisija smatra da domovi Parlamentarne skupštine nakon razmatranja ovog Izvještaja treba da odluče o sankcionisanju Nezavisnog odbora zbog uočenih propusta u radu Nezavisnog odbora i njegovih članova, uključujući i smjenu Nezavisnog odbora. Ukoliko se usvoji ovaj Izvješta, da li se to smatra da je smijenjen Nezavisni odbor. Ako nije ima li potrebe da donesemo odluku o razrješenju članova Nezavisnog odbora? Dakle, ovaj, to je samo dilema, sve drugo smo čuli, pa mislim da je to sasvim dovoljno.
Dobro, evo završavam raspravu. Samo da pojasnim ovo što je poslanik Bojić rekao, mi usvajamo danas zaključke Komisije, to mora da uradi i Dom naroda, tek poslije toga bi se donijela odluka o smjeni. Prelazimo na 26. tačku dnevnog reda, Ad. 26. Informacija o mogućnostima testiranja (pilot-projekat) naprednih tehnologija u izbornom procesu na lokalnim izborima 2016. godine u BiH – podnosilac: Centralna izborna komisija BiH, broj: 01-50-1-522/16, od 09.03.2016. Kolegijum Doma je kao nadležnu za razmatranje Informacije odredio Ustavnopravnu komisiju. Nadležna Komisija dostavila je Mišljenje 04.04.2016. Komisija je jednoglasno primila k znanju Informaciju, te predlaže Domu njeno primanje k znanju. Otvaram raspravu. Poslanica Mensura Beganović.
Zahvaljujem predsjedavajući. Meni je jako drago da smo mi došli do ove Informacije, iako smo imali priliku da i ranije nešto na ovu temu se obratim ovom visokom Domu vezano za uvođenje novih tehnologija u proces izbora u Bosni i Hercegovibi. Htjela bih samo dati dva prijedloga i sugestije, jasno mi je da je ovo samo informacija koju Dom prima k znanju, ali na prijedlog rješenja koje, za formiranje interresorne radne grupe za pronalaženje i predlaganje modeliteta uvođenja novih tehnologija u Bosni i Hercegovini, Ministarstvo civilnih poslova je napravilo Interresornu radnu grupu u čijem sastavu smatram da bi trebao da se nađe svakako i neko iz Ministarstva komunikacija i prometa, posebno iz Sektora za komunikacije i informatizaciju, s obzirom da je ovaj cjelokupan proces jako, proces uvođenja novih tehnologija u izborne procese u Bosni i Hercegovini oslonjen upravo na informacione tehnologije, na digitalnu pismenost, da to dalje ne apsolviram. 42 Druga stvar koju bih htjela da pojasnim, da predložim ovdje, a ne vidim da je to obrađeno, i ako jeste Centralna izborna komisija rekla da je neophodno izmijeniti i Izborni zakon, da iskoristimo priliku izmjena koje su sada u toku da dodamo u Izbornom zakonu i ovaj dio koji predviđa da se uvedu nove tehnologije u izborni proces u Bosni i Hercegovini. To zaista ne bi trebalo biti neki poseban problem koji zahtijeva bilo kakvo detaljno razmatranje, niti bilo kakvo usaglašavanje između različitih strana, to je nešto što mislim da možemo vrlo jednostavno izmijeniti. Zahvaljujem.
Hvala. Damir Arnaut, rasprava.
Zahvaljujem se uvaženi predsjedavajući. Vrlo kratko. Ja prije svega pozdravljam ovu Informaciju, izuzetno je kvalitetno pripremljena, međutim na strani 6. stoji da je pripremljena na incijativu poslanika Damira Arnauta, pa samo ne znam hoće li gospođi Pandurević smetati, jer ipak jeste usvojio Predstavnički dom to na moju inicijativu.
Poslanica Dušanka Majkić, diskusija.
Dakle, mi primamo već u nekoliko navrata ove informacije i to više shvatamo kao nešto što je u postupku, što se analizira, pokušava se doći do nekog rješenja, pri tom imajući u vidu da mnoge demokratske zemlje nisu uspješno riješile ovaj posao. Mi imamo primjer Njemačke koja još uvijek ima vrlo staromodan način glasanja. Onog momenta kad glasači budu, ne znam olovka ili nešto drugo, koristili kao model i kad se formira baza podataka, a pri tom ne budete sigurni na koji način će se rukovati tom bazom podataka, onda možemo doći do gadnih nevolja i problema. Dakle, može se fino namjestiti izborni razultat kome hoćeš i kako hoćeš. Ozbiljnost ovog postupka nalaže mnogo studiozniju saradnju, i ne mogu nikako se pomiriti s tim da to ostaje u cijelosti u nadležnosti samo Centralne izborne komisije. Hoće li grupa koja se, ad hok komisija koju će formirati, koja će se formirati od Savjeta ministara, Parlamenta i Centralne izborne komisije biti dovoljna da analizira sve te probleme i da se izbori s njima, ja bih prije rekla kad bih pogledala sastav da ne, jer broj informatičara koji bi morali biti uključeni da bi upravo sprečili ono o čemu govori i ovaj materijal, da se jako lako može desiti zloupotreba bazom podataka. Dakle, ozbiljnost ovog posla nalaže da budemo veoma uključeni u to. Kad će moći da se izvrše prva testiranja, na koji način će ta testiranja biti izvršena, na kojem području i na kraju kao osnovna stvar koliko taj projekat košta? Mi imamo mišljenje članova Centralne izborne komisije koji kažu da je to tajna, ali ja sam dobila informaciju da je to oko 70 miliona i da je to, za 6 godina da se mora zanoviti. Dakle, to su sve elementi koje ćemo morati imati pred sobom prije nego što donesemo definitivnu odluku. Dakle, šta je, za očekivati je da je dobro što se informišemo, ali takođe je za očekivati da se svi, koji mogu da pomognu u ovome, uključe kako bi se izbjegli eventualni problemi koje možemo imati kasnije. Jer biće loše da dovedemo postupak do kraja i onda konstatujemo da su se desile takve greške koje nas mogu koštati sviju. Dakle, a to ne želimo sigurno. Najveće mi je to što većina zemalja, mi navodimo kao primjer 43 jednu od zemalja koja je uvela taj sistem, to nije dovoljno, to je novija zemlja članica EU. Ali zašto ove standardne zemlje ne primjenjuju sve ovo o čemu je ovdje riječ. Dakle, to su sve informacije koje nam treba dostaviti.
Hvala. Prelazimo na 27. tačku dnevnog reda, Ad. 27. Informacija u vezi sa Preporukom Međunarodne organizacije rada, broj 204, o tranziciji iz neformalne u formalnu ekonomiju, usvojenom na 104. zasjedanju MOR- a – podnosilac: Ministarstvo civilnih poslova BiH, broj: 01-22-1642/15, od 29.12.2015. Kolegij Doma je kao nadležnu za razmatranje Informacije odredio Zajedničku komisiju za ekonomske reforme i razvoj. Nadležna Komisija dostavila je Mišljenje 07.04.2016. Komisija je jednoglasno primila k znanju Informaciju, te ju uputila u dalju proceduru. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 28. tačku dnevnog reda, Ad. 28. Izvještaj o utvrđivanju prijedloga rang-liste kandidata za izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđivanje kvaliteta – predlagač: Privremena zajednička komisija oba doma PSBiH za provođenje procedure za izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđivanje kvaliteta, broj: 01,02-50-14-868-12,1/16, od 06.04.2016.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodo. Evo, ja kao izvjestilac želim da vas upoznam sa tokom i procedurom. Znači, Komisija je na 12. sjednici, održanoj 05.04.2016. godine, jednoglasno usvojila prijedlog listi kandidata za Upravni odbor Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđenje kvaliteta, naravno uz uvid u dokumentaciju, odnosno biografiju i obavljeni intervju. Rang-lista izgleda na sljedeći način: znači prvoplasirani je Dževad Zečić – Bošnjak, redovni profesor, rektor Univerziteta u Zenici; drugoplasirani Zoran Tomić iz reda hrvatskog naroda, takođe redovni profesor, dekan Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Mostaru; i iz reda srpskog naroda predložena je jedna izmjena, a koju je usaglasio Kolegijum Doma, a to je umjesto Momčila Poljića koji je odustao, 44 predlaže se Branko Krsmanović sljedeći takođe redovni profesor, prorektor Univerziteta Istočno Sarajevo. Eto to je ukratko. Hvala.
Zaključujem raspravu. Prelazimo na 28. tačku – Izvještaj o utvrđivanju, a ne to je 28. smo zaključili, 29. tačka, Ad. 29. Razmatranje poslaničke inicijative Denisa Bećirovića i Senada Šepića, podnesene 17.03.2016., koja glasi: „Zadužuje se Ministarstvo bezbjednosti BiH, da najkasnije u roku od trideset (30) dana od usvajanja ove inicijative u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, sačini i u parlamentarnu proceduru dostavi Informaciju o djelovanju organizacija i grupa koje na teritoriji Bosne i Hercegovine šire vjersku, nacionalnu ili svaku drugu mržnju.", broj: 01-50-1-881/16 Kolegijum Doma odredio je Zajedničku komisiju za odbranu i bezbjednost BiH kao nadležnu za razmatranje ove inicijative. Nadležna Komisija dostavila je Mišljenje o inicijativi 25.04.2016. Komisija je podržala inicijativu i proslijedila ju u dalju proceduru. Otvaram raspravu. Zaključujem, Senad Šepić, diskusija. Izvolite.
Evo vrlo onda kratko. Dakle, mi kad je u pitanju ova oblast imamo problem u Bosni i Hercegovini i toga smo svi svjesni. Kad se pojavi problem onda pokušamo onako naknadno reagovati. Ja mislim da je ključ kako ovo možemo i trebamo rješiti konačno, ovaj, u konačnici donošenje određenog zakona kojim bi smo sve ove pojave sankcionisali, odnosno ove pojave zakonski regulisali u Bosni i Hercegovini. Kad sam zadnji put diskutovao oko ovoga pitanja to je bilo u martu, tad je predsjedavajući Vijeća ministara rekao da Vijeće ministara trenutno radi na pripremi ovoga zakona i da će on biti u proceduri negdje polovinom ove godine. U međuvremenu nismo dobili nikakvu drugu informaciju osim što nije se još uvijek konkretno nakon toga nešto uradilo u samom Vijeću ministara, pa smo u pripremi kolega Bećirović i ja, mi smo u pripremi da bismo dobili što kvalitetniju informaciju da možemo doći do dobrog zakona, zatražili da nam institucije države Bosne i Hercegovine dostave informaciju o svim ovim organizacijama i grupama koje se bave ovim aktivnostima. Ja se zahvaljujem komisiji koja je, nadležnoj Komisiji koja je onako bez ikakvog politiziranja shvatila koliko je važno na ovakav način prići ovome problemu i koja je podržala ovu našu inicijativu. Neki od kolega su kroz medije otprilike govorili da se ovdje radi o politizaciji. Ja mogu, evo kao predlagač reći, ja ovo nisam podnio da bi podnio neku vrstu incijative, ja mislim da mi trebamo stvarno onako imati neku odgovornost, i ljudsku, i profesionalnu, i poslaničku, i tamo gdje vidimo da imamo problem u društvu da bismo trebali nalaziti odgovore i ponuditi neka rješenja. Dakle, ako neko ima bolji pristup i bolje rješenje, ja ću sa obje ruke prihvatiti jednu, jedan takav pristup. Jer evo vidite, mi smo maloprije imali i raspravu oko ovoga Zakona o negiranju holokausta, genocida, itd., to vam je, to je osnovni 45 princip u životu ili ste fašisti ili ste antifašisti. Dakle, kad uđete u neku fazu u kojem bilo kakvu vrstu argumentacije pravite treba li nešto na ovakav način postaviti ili ne, ulazite u neku sklisku zonu u kojoj teško da možete u smislu principa bilo ko izaći čist. Dakle, ja mislim da te stvari trebamo posmatrati u smislu generalnog opredjeljenja da mi kao društvo i kao zajednica imamo snage, imamo hrabrosti i na kraju krajeva imamo odgovornosti da jasno postavimo granicu ispod koje mi ne idemo, dakle to je taj naš odnos prema negiranju, recimo, genocida, negiranju holokausta, itd. Jedan od načina, odnosno rekao bih jedan od puteva, bez ikakvog posebnog politiziranja ovoga slučaja, jeste da mi imamo jasniju sliku o tome ko su sve organizacije i grupe koje prema informaciji institucija države Bosne i Hercegovine rade ovakve stvari i bave se ovim pitanjima. I u tom smislu, ovo je povezano naravno i sa jednom drugom širom temom koja se odnosi na slobodu medija, kad smo ovo, ovu priču pokretali tad smo imali, onaj, aktuelne i napade na novinare, dakle to je temelj na kojem se gradi svako društvo. I ako nećemo s te strane imati neku, rekao bih, parlamentarnu, institucionalnu odgovornost da mi ovdje ponudimo rješenje u kojem ćemo onemogućiti bilo kome da se bavi ovim pitanjima, onda ćemo svako malo gasiti požare koje, za koje smo vidjeli kako vrlo brzo i vrlo lako planu ovdje kod nas u Bosni i Hercegovini. Naravno, ovo je jedno od pitanja na kojim će se testirati naša ozbiljnost i naša opredjeljenost na evropskom putu. Svi mi govorimo da jesmo načelono za ovaj evropske standarde, evropsku perspektivu Bosne i Hercegovine, ali onda u nekim suštinskim pitanjima baš nisam siguran koliko ono do kraja prepoznamo koje su to teme o kojima bi mi trebali diskutovati i na kojim smo pitanjima trebali pokazati onu hrabrost da pravimo tu neku vrstu iskoraka. Neko je od mojih kolega maloprije primijetio pa kaže, kad recimo uzmete dnevni red pa vidite da se oko najvažnijih pitanja koja rješavaju konkratno život ljudi, koja svakodnevno su važna za život ljudi provedemo minut ili dva, a da na nekim drugim temama oko kojih zapravo, ova politika pokušava nas ponovo vraćati negdje i vući nas unazad, potrošimo po neki sat i dva vremena, onda govori ipak da mi nismo još uvijek svjesni vrema u kojem živimo, niti smo svjesni pozicije u kojoj se nalazi ova zemlja i gdje ova zemlja treba nadalje da ide. Zato vas molim da danas evo u ovome smislu podržimo ovu inicijativu, a onda će, ovo će biti prvi korak, onda ćemo iza ovoga imati jasniju sliku kako doći do kvalitetnog zakonaskog rješenja. Hvala lijepo.
Hvala. Završavamo raspravu po ovoj tačci. 30. tačka, Ad. 30. Razmatranje poslaničke inicijative Nermine Kapetanović, podnesene 04.04.2016., koja glasi: „Inicijativa Savjetu ministara Bosne i Hercegovine za donošenje i usvajanje državne strategije za promovisanje obnovljive energije“, broj: 01-50-1-1031/16 Kolegijum Doma odredio je Zajedničku komisiju za ekonomske reforme i razvoj kao nadležnu za razmatranje ove inicijative. Nadležna Komisija dostavila je Mišljenje o inicijativi 20.04.2016. Komisija nije prihvatila inicijativu. 46 Otvaram raspravu. Poslanica Nermina Kapetanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Vođena idejom da energetska politika je bila u samom središtu ideje Evropske integracije ne samo od Mesina sporazuma nego i uz stvaranje Zajednice uglja i čelika od 1952. godine, i vodeći računa o činjenici da je Evropa obilježila skoro 55 godina od sporazuma iz Rima, tzv. Rimskog sporazuma, i 50. godišnjicu Sporazuma Euratom koji predstavljaju temelje za energetske politike u Evropi, i vodeći računa o činjenici da je Kyoto protokol potpisan 2012. godine, i da ga je Bosna i Hercegovina i potpisala i ratificirala i da je među 160 zemalja koja se obavezala prihvatiti politike definirane Kyoto protokolom, i takođe vodeći računa da je 2007. godine na nivou EU donešena Energetska strategija. Dakle, Strategija EU koja je podjeljena na dva dijela, na Evropsku strategiju za suprotstavljanje klimatskim promjenama i ovu za nas važniju Evropsku strategiju za energiju, i takođe vođena činjenicom da je Evropska komisija, u Izvještaju Evropske komisije o napretku Bosne i Hercegovine za 2015. godinu je posebno opomenuta Bosna i Hercegovina da je ostvaren vrlo mali napredak u pogledu obnovljive energije, da su entiteti uveli podsticajne, garantovane tarife za obnovljive izvore energije, koji nisu ujednačeni, ali nas Evropska komisija opominje, dakle i u tom Izvještaju o napretku, a i ovih dana u pregovorima Vijeća ministara i entitetskih premijera sa Evropskom komisijom se često spominje činjenica da Bosna i Hercegovina još uvijek nije izradila državni plan aktivnosti za obnovljivu energiju kojim bi se kreirala Mapa puta za realizaciju obavezujućeg cilja o udjelu obnovljive energije u konačnoj potrošnji energije u zemlji do 2020. godine, a u okviru Energetske zajednice, te bi se time osiguralo preduzimanje mjera za unapređenje korštenja biogoriva u transportu. Mislim da je neophodnost stvaranja zakonskog regulatornog uređenja koje bi podsticalo veću upotrebu obnovljivih izvora energije u svim sektorima, stvar o kojoj ovaj Parlament treba razgovarati. Mislim da stalna opominjanja Evropske komisije o nepripremljenosti Bosne i Hercegovine i neizradbi energetske strategije, i činjenici da nam velike sume novaca svake godine propadnu zbog činjenice da Bosna i Hercegovina nije napravila tu strategiju, a da sredstva za takve projekte stoje unutar EU, i da Bosna i Hercegovina samo izradom takve stategije i aplikacijom projekata može privući sredstva za obnovljivu energiju, mislim da bi trebalo imati u vidu da Parlament treba da razgovara o tome, ne sporeći naravno entitetske nadležnosti o činjenici da su entiteti ti koji će napraviti te zakone, ali strategija treba da se utvrdi na nivou države. Dakle, obaveza Bosne i Hercegovine jeste da slijedi smjernice EU i mislim da, imajući, stoga da, imajući u vidu dosadašnju praksu i nedovoljno poznavanje, činjenica je da mi nemamo dovoljno poznavanje ovog važnog segmenta, sa stanovišta racionalnog korištenja energije, očuvanje primarnih oblika energije i smanjenja emisije polutanata uzrokovane upotrebom konvencionalnih izvora energije, povećanje stupnja zaposlenosti, stepena zapošljavanja, koje je za nas prioritet i koji, na koji se svi pozivamo i čemu svi težimo, i naravno povećan stepen korištenja obnovljivih izvora energije treba da predstavlja za Bosnu i Hercegovinu izbor koji nema alternativu. Strategija korištenja obnovljivih izvora energije bi trebala da bude sastavni dio ukupne energetske strategije, a u skladu sa Evropskom strategijom, i mislim da obnovljivi izvori energije, a na to se pozivaju svi oni koji su stručnjaci, su sve bliže da dobiju trku sa konvencionalnim. Naravno, može se tu govoriti o vjetroelektranama, o sunčevoj energiji, o hidropotencijalima, o biomasama, ali naravno to će biti sve uređeno zakonima koji će biti donešeni na nivou entiteta, a strategija je ona koja treba da se donese na nivou države Bosne i Hercegovine. Mislim da je šteta za državu Bosnu i Hercegovinu da gubi velike mogućnosti u 47 apliciranju prema projektima, prema Evropskoj komisiji. I jednom, izradom jedne takve strategije ja mislim da se ne bi dovelo u pitanje niti jedna entitetska nadležnost, moja namjera apsolutno nije prenošenje nikakvih nadležnosti na nivo države koji već nisu Ustavom predviđeni, nego jednostavno pokušaj da Bosne i Hercegovina dobije određena sredstva za, ako ništa barem za upošljavanje, odnosno za mene jako važno upošljavanje novih ljudi i zaštitu okoliša. To su dvije stvari koje su za mene jako važne i to je bio moj motiv zbog čega sam ja dala prijedlog za izradu ove strategije. Zahvaljujem gospodine predsjedavajući.
Hvala. Poslanik Zaim Backović, diskusija.
Pokušaću da budem kratak, iako recimo po svojoj profesionalnoj vokaciji ja ovu problematiku donekle poznajem. U cijelosti vas podržavam gospođo Kapetanović, i svjestan onoga što se dešava u okruženju znam da će doći trenutak kada će svi uprijeti prstom i reći – mi je moramo donijeti. No vratimo se na našu realnost i, ono što se svi pozivaju, nadležnost. Ta realnost i nadležnost upravo potiče da se donese strategija kada su u pitanju obnovljivi izvori energije. Samo nekoliko primjera. Voda, riječni tokovi, da li Bosna prolazi čitavom Bosnom i Hercegovinom, ili prolazi jednim entitetom, ili prolazi kroz dva entiteta, ili prolazi kroz dva entiteta i tri kantona, i tako redom, da to ne nabrajam. Svaka intervencija na rijeci Bosni ima reperkusije u daljem toku u dva oblika: to je vodostajem, ukupnom zagađenošću i korištenjem te vode. Kad kažem korištenjem u nedavnoj prošlosti sjetite se Mostara i ispuštanja viška vode iz akomulacionog potencijala tri jezera prije nego što se uđe u Mostar i poplava u Mostaru. No ne lezi vraže sticajem okolnosti upoznat sam sa nekoliko projekata upravo u sferi obnovljive energije gdje su u pitanju vjetroelektrane i elektrane na solarni pogon, solarne. I zamislite na prostorima gdje bi trebale biti postavljene je entitetska linija 30% tamo, 70% vamo, 70% vamo, 30% tamo, i onda imamo ogroman problem kod investitora koji vrlo brzo odustanu. Primjer vam je prostor Veleža. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne, ne, ja govorim o planini Velež, što je jako važno, primjer je prostor kada se krene od Glamoča pa nadalje, prostori gdje su tzv. ruže vjetrova ili strujanje vjetrova najintenzivnije u Bosni i Hercegovini upravo na tim prostorima je podijeljenost, entitetska podijeljenost. I ne možete da dođete do rješavanja tog problema da bi se realizirao vrlo isplatan projekat. Ali sama strategija ne oduzima nadležnosti, sama strategija otvara vrata prema EU fondovima, to je ono što je najbitnije. I primjer vam je susjedna zemlja Hrvatska, gdje praktično svaka kuća koja je u mogućnosti da koristi jedan od izvora obnovljive enrgije ima poticaj, materijalni poticaj da to uradi. Sva ravna krovišta se preplavljuju solarnim kolektorima, privatne kuće i tako redom. Ali bez strategije nema sredstava, nema tih sredstava za poticaj korištenja obnovljivih izvora energije, a mi ih na našem prostoru imamo tri, to je: voda, vjetar i svjetlost ili sunce. Imamo taj problem, i trebamo reći da ga imamo, i ne vidim nikakvog razloga da Vijeće ministara ne pristupi izradi sa aspekta omogućavanja i otvaranja prostora za pristup evropskim fondovima. 48 Ukoliko mi to ne uradimo drugi idu vrlo brzo i bojim se da ćemo mi onda ostati na onome što nam se sprema, a to je da budemo proizvođači prljave energije – ugalj, ugalj, ugalj, zagađenje, zagađenje, i da dobijamo najzagađeniju umjesto najčistiju okolinu unutar EU. Samo pogledajte koliko je planirano termoelektrana na ..., vrlo lošem kvalitetu uglja u Bosni i Hercegovini. Ja o toj kvaliteti mogu dobro da govorim, o količini sumpora koji sadrže ti ugljevi [[poslanik se upozoravana na vrijeme]] i šta će ... se ustvari desiti na prostoru na kojem živimo. Hvala.
Hvala Vam. Momčilo Novaković, diskusija.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja ću stvarno vrlo kratko. Ovaj, naime, niko ne spori u ovoj zemlji potrebu za korišćenje obnovljivih izvora energije, odnosno za većom zastupljenošću u ukupnoj potrošnji energije sa ovih izvora. Niko ovdje, naravno, nema protiv da se što više tih izvora koristi, ali strategija ne rješava gotovo ni jedan od ovih problema koji su ovdje iznešeni kao problemi. Nećemo mi Bosnu ograničiti na jedan kanton, jedan entitet, ili samo Bosnu i Hercegovinu, ili Savu na samo Bosnu i Hercegovinu donošenjem strategije. Strategija s tim nema mnogo veze. Da je koleginica Kapetanović bila na energetskom samitu, Drugom energetskom samitu prije nekoliko sedmica u Neumu onda bi vidjela koliko teško mi dolazimo do onih dokumenata koje smo preuzeli, za koje smo peuzeli obavezu da ćemo donijeti u nekom roku. Pa bi vidjela i vjerovatno intencije u kojim pravcima ide ovo dogovaranje između entiteta, i uopšte položaj entiteta i države u ovim, kad se radi o energetskom sektoru. Pretpostavljam da je to vidjela da ona ne bi ni predložila ovakav zaključak, odnosno ne bi ni pokrenula ovakvu inicijativu. Naravno, da je ovo, da je inicijativa legitimna inicijativa, ovdje se govori o strategiji za promovisanje obnovljivih izvora energije, a ne o strategiji za korišćenje izvora energije, što donekle opravdava onda i sam pokušaj koleginice, znači da ide sa ovakvom inicijativom. Ja mislim da je ovo obrnut proces od onog koji može dovesti do strategije, mislim da se do strategije u ovoj zemlji, svake pa i ove, može doći sa druge strane, znači i ići prema Savjetu ministara, a ne od Savjeta ministara ka nižim nivoima. Hvala.
Poslanik Safer Demirović.
Zahvaljujem se. Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege, poštovani prisutni. Naravno, neću ja dugo vezano, ozbirom da je ovo, evo najvažnije stvari su rečene. Ono što želim da kažem, odnosno iz svog iskustva što znam jeste da Bosna i Hercegovina nema problema po pitanju potencijala obnovljivih izvora energije. Mi smo po proizvodnji električne energije, evo da taj segment gledamo energije, između 42% do 44%, pa nekad i do 48% električne energije se dobije iz obnovljivih izvora. Poslije Austije i Norveške, čini mi se, da smo prvi u Evropi. Međutim, potencijal sa obnovljivim izvorima energije naše države je ogroman i 49 ova ideja, ovo što je uvažena kolegica dala, ja bih samo ovo dopunio, ne bi bilo promocija bilo bi promocija i korištenje obnovljivih izvora energije i bila bi jedna potpuna stvar. A sa gospodinom Novakovićem sam se jako dobro slažem s ovim što je rekao da mi jako teško dolazimo i usaglašavamo ovakve stvari, pogotovo što nam je to obaveza ispred Eenregetske zajednice. I u onom zadnjem Izvještaju Evropske komisije nam je bila obaveza da to uradimo, i mislim da ovo i suviše teško i sporo radimo. Ovo su normalne stvari da se ovakva jedna strategija donese. Ja znam da je to na nivou entiteta, svi mi to znamo, ali je nesumnjivo da će ovo nekad morati donijeti Bosna i Hercegovina, znači moraće ovo nekad da se donese. Zahvaljujem se.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 31. tačku dnevnog reda, Ad. 31. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara BiH i Vlade Republike Bjelorusije o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša, broj: 01,02-05-2-913/16, od 21.03.2016. Dobili ste Mišljenje nadležne Komisije za spoljne poslove. Otvaram raspravu. Zatvaram raspravu. Idemo na 32. tačku, Ad. 32. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o zajmu (Projekat Koridor Vc 2) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, broj: 01,02-05-2- 1100/16, od 11.04.2016.
/nije uključen mikrofon/
Odmah idemo u drugi krug. Za 22, protiv 9, uzdržanih 8. Postoji opšta većina i postoji entitetska većina u drugom krugu.
/nije uključen mikrofon/
Znam šta je u drugom krugu. Idemo na tačku 17.
Usvojeno u prvom čitanju ...
Da, da, usvojeno je u prvom, rekao sam već.
Ima i zaključak. 51
Koji je zaključak?
Arnaut ima zaključak.
Dobro. Glasamo sada o zaključku iz Mišljenja Ustavnopravne komisije. Znači, za 24, protiv 4 i uzdržanih 11. Postoji opšta većina i postoji entitetska većina, zaključak je usvojen. Idemo na tačku 17. – Prijedlog zakona o kontroli spoljnotrgovinskog prometa robe dvojne namjene – predlagač: Savjet ministara BiH, (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Za 31, protiv 4, uzdržanih 4. Postoji opšta većina i postoji entitetska većina, znači Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Tačka 18. – Prijedlog zakona o kontroli spoljnotrgovinskog prometa oružja, vojne opreme i robe posebne namjene – predlagač: Savjet ministara BiH, (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Za 31, protiv 5, uzdržanih 3. Postoji opšta većina i postoji entitetska većina, znači Prijedlog zakona u prvom čitanju je usvojen. Tačka 19. – Prijedlog zakona o zabrani javnog poricanja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti – predlagač: poslanici iz Kluba SDP-a BiH Denis Bećirović, Saša Magazinović i Mirsad Mešić, (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Za 20, protiv 11, uzdržanih 7. Opšta većina postoji, ne postoji entitetska većina u Republici Srpskoj. Idemo u drugi krug. Za 21, protiv 11, suzdržanih 6. Postoji opšta većina, ne postoji entitetska većina u drugom krugu glasanja.
Postoje 2/3 protiv u RS-u i nije usvojeno.
Pa molim Vas ja, ...
Dobro, izvinjavam se, hajde. 52
Razumijete o čemu pričam. Znači, Zakon nije usvojen. Prelazimo na tačku 20. – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih partija – predlagač: članovi Interresorne radne grupe za izradu izmjena Izbornog zakona, poslanici: Borjana Krišto, Hazim Rančić i Lazar Prodanović, (prvo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Za 24, protiv 5, uzdržanih 9. Postoji opšta većina, postoji entitetska većina, znači Zakon je usvojen u prvom čitanju. Prelazimo na tačku 21. – Izvještaj Zajedničke komisije oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o štrajku zaposlenih u institucijama Bosne i Hercegovine – predlagač: Savjet ministara BiH. Glasamo o usvajanju Izvještaja Zajedničke komisije oba doma. Za 28, protiv 4, uzdržanih 6. Postoji opšta većina, postoji entitetska većina, Izvještaj je usvojen. Idemo na tačku 23. pošto je tačka 22. skinuta, odnosno odložena za razmatranje, 23. – Izvještaj o radu Pravobranilaštva BiH za period 01.01.2015.– 31.12.2015. godine. Glasamo o usvajanju Izvještaja. Za 25, protiv 4, uzdržanih 9. Opšta većina postoji, entitetska većina postoji, Izvještaj je usvojen. Tačka 24. – Izvještaj o radu Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštovanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosne i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine. Glasamo o usvajanju Izvještaja sa preporukama navedenim u njemu. Za 25, protiv 5, uzdržanih 8. Postoji opšta većina, postoji entitetska većina, usvojen je Izvještaj sa preporukama navedenim u njemu. 25. tačka – Izvještaj o radu Privremene zajedničke komisije oba doma PSBiH za preispitivanje rada Nezavisnog odbora PSBiH. Glasamo o usvajanju Izvještaja sa zaključcima sadržanim u njemu. Za 22, protiv 14, uzdržanih 2. Opšta većina postoji, entitetska većina postoji, usvojili smo Izvještaj sa zaključcima sadržanim u njemu. 53 Tačka 26. – Informacija o mogućnostima testiranja (pilot-projekat) naprednih tehnologija u izbornom procesu na lokalnim izborima 2016. godine u BiH – podnosilac: Centralna izborna komisija BiH. Glasamo o primanju k znanju Informacije. Za 30, protiv 4, uzdržanih 4. Postoji opšta i entitetska većina, primljena je k znanju Informacija. 27. tačka – Informacija u vezi sa Preporukom Međunarodne organizacije rada, broj 204, o tranziciji iz neformalne u formalnu ekonomiju, usvojenom na 104. zasjedanju MOR- a – podnosilac: Ministarstvo civilnih poslova BiH. Glasamo o primanju k znanju Informacije. Za 31, protiv 4, uzdržanih 2. Opšta većina i entitetska većina postoje, znači primljena je k znanju Informacija. Tačka 28. – Izvještaj o utvrđivanju prijedloga rang-liste kandidata za izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđivanje kvaliteta – predlagač: Privremena zajednička komisija oba doma PSBiH za provođenje procedure za izbor tri člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđivanje kvaliteta. Glasamo o izboru: Dževada Zečevića, Zorana Tomića ...
Zečića.
Zečića, izvinjavam se, Dževada Zečića, Zorana Tomića i Branka Krsmanovića za članove Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđivanje kvaliteta. Za 22, protiv 13, uzdržanih 2. Postoji opšta i entitetska većina, znači usvojen je prijedlog imenovanja kandidata. Tačka 29. – Razmatranje poslaničke inicijative Denisa Bećirovića i Senada Šepića, podnesene 17.03.2016. godine, koja glasi: „Zadužuje se Ministarstvo bezbjednosti BiH, da najkasnije u roku od trideset (30) dana od usvajanja ove inicijative u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, sačini i u parlamentarnu proceduru dostavi Informaciju o djelovanju organizacija i grupa koje na teritoriji Bosne i Hercegovine šire vjersku, nacionalnu i svaku drugu mržnju." Glasamo o usvajanju inicijative. Za 27, protiv 10, uzdržanih nema. Postoji opšta većina, ne postoji entitetska većina u Republici Srpskoj. Hoćemo li odmah, hoćete li odmah?
Može, može. 54
Idemo u drugi krug glasanja. 25 za, protiv 10, uzdržanih 2. ____________(?) Ponovite glasanje. Da se ponovi glasanje? Molim da se ponovi glasanje. Za 26, protiv 11, uzdržanih nema. Postoji opšta većina, ne postoji entitetska većina za drugi krug glasanja u Republici Srpskoj, znači da inicijativa nije usvojena. Tačka 30. – Razmatranje poslaničke inicijative Nermine Kapetanović, podnesene 04.04.2016. godine, koja glasi: „Inicijativa Savjetu ministara Bosne i Hercegovine za donošenje i usvajanje državne strategije za promovisanje obnovljive energije“. Glasamo o usvajanju inicijative. Za 26, protiv 10, uzdržanih 1. Opšta većina postoji, ne postoji entitetska većina iz Republike Srpske. Hoćemo li odmah u drugi krug?
Može, može.
Idemo odmah u drugi krug glasanja. Za 26, protiv 10, uzdržanih 1. Postoji opšta većina, entitetska većina za drugi krug glasanja ne postoji u Republici Srpskoj, znači inicijativa nije prihvaćena. Tačka 31. – Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara BiH i Vlade Republike Bjelorusije o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša. Glasamo o davanju saglasnosti na ratifikaciju. Za 33, protiv 1, uzdržanih 3. Opšta većina postoji, entitetska većina postoji, znači dali smo saglasnost za ratifikaciju Sporazuma. I posljednja tačka 32. – Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o zajmu (Projekat Koridor Vc 2) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj. Glasamo o davanju saglasnosti za ratifikaciju. 55 Za 33, protiv 1, uzdržanih 3. Opšta većina postoji, entitetska većina postoji, znači dali smo saglasnost za ratifikaciju Ugovora. Ovim zaključujem 28. sjednicu Predstavničkog doma i prelazimo na 29. sjednicu. Sjednica završena u 14:35 sati.