Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pred vama se nalazi Nacrt konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost. No, s obzirom na neke pristigle zakonske prijedloge i od drugih političkih stranaka i klubova u ovom vremenu između prvog i drugog čitanja, evidentno je da smanjenje "prihoda zbog smanjenja stope PDV-a" više nije problem državnog proračuna, jer i svi drugi zakonski prijedlozi su daleko veća smanjenja proračuna u sljedećoj godini, nego što predlaže ovaj zakon o smanjenju stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20%. No, ono što bih u početku želio reći što se predlaže ovim zakonom. Predlaže se smanjenje opće porezne stope od 22 na 20%, izmjene odredbe o poreznim oslobođenjima, izmjene kaznene odredbe. Dakle, porezno oslobođenje izmijenjena su u smislu da se porezna oslobođenja od plaćanja poreza na dodanu vrijednost u slučaju kad se radi o uvozu doniranih dobara, uvozu dobara u tuzemstvu koja se plaćaju iz primljenih inozemnih novčanih donacija, to je trebalo uvesti malo reda, jer nažalost tu ima jedna odredba u pravilniku o porezu na dodanu vrijednost koja je potpisana 2001. koja nije usklađena sa Zakonom o porezu na dodanu vrijednost i izmjena kod kaznenih odredbi, gdje se predlaže da je prekršaj učinio onaj tko nije obračunao ili platio porez na dodanu vrijednost. Do sad je to bilo vezano. Dakle, ako si obračunao, nisi platio porez na dodanu vrijednost nisi počinio prekršaj i to je dovelo do toga da prije svega i poduzeća u vlasništvu državnom vlasništvu su veliki obveznici poreza na dodanu vrijednost, zato predlažemo ovom izmjenom koja bi praktički stupila na snagu osam dana po donošenju ovog zakona, da je prekršaj počinio onaj tko je obračunao, tko nije obračunao ili nije platio porez na dodanu vrijednost. Što želi i što smatra Vlada da će postići sa ovim prijedlogom smanjenja stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20%? Prije svega niža stopa PDV- realno smanjuje opterećenje svih hrvatskih građana bez iznimke. Dakle, ovo smanjenje stope sa 22 na 20% odnosi se na sve hrvatske građane, bez obzira na njihovu kupovnu moć što je razlika između ovako predložene stope i diferencirane stope. Na ovakav način svaki hrvatski građanin od 1.1. 2005.godine imat će niže porezno opterećenje što znači da će svaka zarađena kuna vrijediti više, jer je pretpostavka na kraju krajeva to je bio i apel predsjednika Vlade svim trgovcima da se za taj iznos i smanji cijena robe. Shodno tome predviđa se da će i standard hrvatskih građana će se neupitno povećati, smanjenje stope PDV-a od 1.1. 2005. godine, sa 22 na 20%. i na kraju krajeva to je i ispunjenje predizbornog obećanja HDZ-a. Drugo, smatramo da ćemo na takav način povećati konkurentnost Hrvatske ekonomije. Treće, smanjenjem stope PDV-a smanjuje se proračunska potrošnja svih proračuna države i proračuna jedinice lokalne samouprave. Vi znate da za sve izvršene usluge, svu kupljenu robu kako iz državnog proračuna tako i s proračuna jedinice lokalne samouprave nema pravo na povrat PDV-a, nisu u sustavu PDV-a. Dakle, s tog osnova će se smanjiti i potrošnja u proračunu. Smanjenje stope PDV-a je socijalno pravednija od daljnjeg povećanja neoporezivog dijela dohotka. Prije svega što u sustavu u porezu na dohodak je kreiran tako, i da već s ovim dijelom neoporezivog dohotka negdje oko 300 tisuća građana Hrvatske nije zahvaćeno poreznim škarama, jer njihova plaća je manja od onog neoporezivog dijela plus 1 ili dva uzdržavana člana. Prema tome, najsiromašniji građani Hrvatske nemaju koristi od povećanja neoporezivog dijela, ali zato imaju izravnu korist od smanjenja stope PDV-a. Peto, smanjenje stope PDV-a daje poreznim obveznicima da uredno plaćaju i prijavljuju promet. i tu bih se htio posebno osvrnuti na neke stvari, jer prema podacima s kojima raspolaže Ministarstvo financija, dakle 2000. godine ono što roba i usluge koje su isporučene po nultoj stopi poreza na dodanu vrijednost, ukupno je bilo 13 milijardi 516 milijuna. U 2003. godini je taj iznos povećan na 21 milijardu i 700 milijuna. Ako znamo da od 1.1. 2000. do 31. 12. 2003. godine jedina nulta stopa koja je uvedena je uvedena nulta stopa PDV-a na organizirani turizam u Republici Hrvatskoj. A s obzirom da porast turizma nije tako veliki. Druga stvar, htio bih također reći da ne bi bilo kasnije da je to posljedica i toga što Hrvati više ne idu u shoping u Austriju, Italiju itd. napomenuti da po nultoj stopi se zapravo, oslobođen od plaćanja poreza na dodanu vrijednost je bio kruh, mlijeko, lijekovi, znanstveni časopisi i knjige. Prema tome, najvećim dijelom ono što se išlo u shoping u Austriju, Italiju nije obuhvaćeno tim. To jasno pokazuje i upućuje na nešto sasvim drugo i na nešto na što nas upozoravaju oni koji porez na dodanu vrijednost imaju, ja vas molim gospodine predsjedniče. Dakle, jasno upozorava na to i na što nas upozoravaju oni koji porez na dodanu vrijednost imaju daleko duže od nas, da je diferencirane i nulte stope otvaraju mogućnost za manipulaciju za pred porezom. Ja kad govorim o prijedlogu ove stope, onda smatram da je daleko značajniji problem ovo povećanje prometa po nultoj stopi od 2000. do 2003. za osam milijardi. Dakle da si je netko uzeo vjerojatno za pravo sam da proširi osnovicu za neoporezivi dio, nego što je smanjenje stope poreza na dodanu vrijednost. Ono što bih također želio reći i što bih također želio istaći, jer je vrlo bitno za ono što ću reći na kraju. A to je, naplata poreza na dodanu vrijednost po mjesecima. Logično bi bilo da naplata poreza na dodanu vrijednost u 7, 8, 9 mjesecu bude gledajući na mjesečnim razinama, dakle najviša tijekom proračunske godine. Međutim, kad pogledate naplatu poreza na dodanu vrijednost u osmom mjesecu ona je tek na 9 mjestu prema naplati poreza na dodanu vrijednost u godini. Tek na 9. Od osmog mjeseca vam je manji jedino prvi, drugi, i četvrti mjesec. To jasno ukazuje da nije osnovni problem i briga gajit prema tome da će se smanjenjem stope poreza na dodanu vrijednost smanjiti prihodi u državnom proračunu. Mi prije svega trebamo težiti ka tome da spriječavanjem sive ekonomije naplatimo ono sve što bi trebali naplatiti u državni proračun, i da kažemo da je ovo samo prvi korak ka poreznoj reformi koja je potrebna ovoj državi. Potrebna je i kao socijalna mjera, a potrebna je i kao mjera za poticaj ulaganja. Vi znate da u ladici već godinu dana se kiseli Zakon o poticajima ulaganja. I mislim da ovaj Zakon o izmjeni zakona o porezu na dodanu vrijednost, tj. smanjenje stope sa 22 na 20% treba biti samo prvi korak ka jednoj poreznoj reformi koji se mora provesti u Republici Hrvatskoj. No, naglašavam, osnovni problem je to što država nema razrađen do kraja i sustav koji nažalost zadnje dvije, tri godine se bavio sa drugim stvarima a ne sa naplatom poreza na dodanu vrijednost. Ja se opet moram prisjetiti Zakona o dospjelima nenaplaćenim potraživanjima. Tim Zakonom koji je bio na raspravi u Visokom domu prije neštop manje od dvije godine je rečeno da u državni proračun nije uplaćeno 23 milijarde, skoro 24 milijarde kuna. Nakon godinu i pol dana mogu reći mukotrpnog rada porezne uprave postignut je sporazum za nekakve 2 milijarde kuna, a 21 milijarda ne, računajući zatezne kamate u 2002./2003. će vjerojatno biti u situaciji da nikada neće moći biti naplaćene. I to je porez na dodanu vrijednost koji ne možemo odrediti na razdoblje ove ili one Vlade. To je nažalost jedan kontinuitet koji je bio prisutan u Hrvatskoj. To je nažalost jedan kontinuitet koji nas upućuje na to da ima fiskalnih zaliha, dakle, da ima ono što se treba naplatiti u državni proračun, ili ako smatramo da je nešto previsoko, onda idemo promijeniti zakon pa smanjiti stope poreza a ne ostaviti zakon koji ne možemo provoditi jer to je najgore i to je najpogubnije. Prvo što dovodimo porezne obveznike, dakle, i trgovačka društva i obrtnike u jednu nezavidnu situaciju da su im stvorene obaveze koje oni ne mogu platiti. Dakle, oni sami sa time nisu niti konkurentni na tržištu, pa na kraju krajeva ne mogu se javititi niti na jedan javni natječaj ako ne dobiju potvrdu da nisu podmirili sve svoje porezne obveze. Dakle, mislim da ovim Prijedlogom zakona se ustvari otvara daleko više pitanja nego što je samo smanjenje stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20%. Također kada pogledate naplatu u prva tri mjeseca, onda ćete primjetiti da po strukturi prihoda, onda ćete vidjeti jedino porezi, zapravo doprinosi rastu u zadnje tri godine, ali vrlo interesantno da smo mi sa poreznom reformom smanjili osnovicu za doprinose, no usprkos toga naplata doprinosa u državnom proračunu raste. A to samo upućuje nešto drugo čega smo svi svjesni a to je da nažalost još veliki broj hrvatskih građana dobiva jednu plaću koja je prijavljena i Regosu i poreznos upravi dakle, na eres obrascu a nešto sasvim drugo je što oni dobiju stvarno plaću. I to je, to ovaj dijagram najzornije prikazuje, jer bilo bi logično kada se zbog uvođenja drugog stupnja mirovinskoga, jedan veliki dio hrvatskih građana odlučio na drugi stup, negdje njih oko 40%, njima je osnovica smanjena za oko 25% onda shodno tome bi bilo logično očekivati da sljedeće godine onaj dio doprinosa koji se uplaćuje u državni proračun bi trebao biti manji nego što je prošle godine. Međutim, vi kada pogledate naplatu doprinosa onda ćete vidjeti da su ti doprinusi, ima jedan kontinuiran rast iz godine u godinu. A istovremeno zaposlenost ili nezaposlenost nam praktički stagnira sa vrlo malim oscilacijama. Također jedno pitanje koje se u sklopu ovoga zakona mora otvoriti kada se raspralja o njemu a to je pitanje trošarina. Kao sljedećeg najznačajnijeg izvora punjenja državnog proračuna gdje nažalost trošarine, govorimo o nominalnom iznosu prodanih naftinih derivata u zadnje 4 godine, dakle, 2003. su skoro na istom iznosu. Jer teško je ostvarivati prihod trošarina iz jednostavnog razloga vi znate da izmjenom Zakona o Hrvatskim cestama i Hrvatskim autocestama dio tih prihoda je preusmjeren direktno kao prihod Autocesta i Hrvatskih cesta. No, kada govorimo o nominalno prodanim količinama naftinih derivata onda ćemo vidjeti da su oni praktički na istoj razini 2000. godine. Ako tome dodamo da je međugodišnji rast prometa koji se evedentira na naplatnim kućicama na Hrvatskim autocestama negdje 37, 38%, ako vidimo koliko je novouvezenih automobila u Republici Hrvatskoj onda to jasno ukazuje da tu jedan veliki dio robe nažalost ide izvan redovnih novčanih tokova Republike Hrvatske. Ista priča je sa trošarinama, ista priča je sa trošarinama na duhan i duhanske prerađevine koje također stagniraju. Jedina trošarina koja prati nekakav kontinuirani rast tijekom sezone su trošarine na pivo. Kod njih se vidi porast prodaje u ljetnim mjesecima, isto tako i naplata trošarine. Zašto sam ovo sve govorio? Govorio sam iz jednostavnog razloga što smatramo da sprječavanjem sive ekonomije, uvođenjem novog sustava naplate i kontrole naplate prihoda državnog proračuna će se prihod i sa ovakvom smanjenom stopom poreza na dodanu vrijednost i zadržati na istoj razini kao što je bio, kao što se predviđa da će biti 2004. godine. No, ponavljam, ovo je samo prvi korak ka jednoj poreznoj reformi koju ova Vlada namjerava napraviti u sljedećih godinu dana. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministru Šukeru. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodin ministar je naglasio da drugi prijedlozi smanjenja PDV-a, dakle, Zakon SDP-a i ne znam koji još znače veći gubitak za fiskus nego što taj, nego što je gubitak po Vladinom prijedlogu u slučaju smanjenja PDV-a sa 22 na 20. To nije točno. Mi smo, barem kada je riječ o Prijedlogu zakona SDP-a, mi smo izvršili vrlo detaljnu analizu uključujući istraživanje tržišta kada je riječ o dječjim potrepštinama i došli do toga da naš Prijedlog zakona o smanjivanju PDV-a diferenciranjem stopa kojim dobivaju poljoprivreda, turizam i djeca znači manji rashod, manji gubitak za proračun od pola do milijardu kuna.
Zahvaljujem. Tko će u ime Kluba SDP-a obrazložiti prijedlog zakona? Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović, izvolite kolega.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, gospodine ministre. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost SDP-a predlaže uvođenje međustope od 12% za poljoprivredu i prehranu, zatim, međustopu od 12% za turizam odnosno turističke usluge. Nultu stopu za dječju hranu, odjeću i druge potrepštine i nultu stopu za novine. Poštovane kolegice i kolege šta nas je motiviralo da predložimo ovakav zakon i koji su uzroci i razlozi njegovog predlaganja? Možda nije najznačajniji ali krenuti ćemo od njega, je između ostaloga usklađivanje i uspostavljanje kompatibilnosti poreznog sustava, odnosno poreza na dodatnu vrijednost Republike Hrvatske sa poreznim sustavom u oblasti poreza na dodatnu vrijednost koji važi i koji je primjenjivan i primjenjuje se u Europskoj uniji. Naime, u Europskoj uniji gotovo sve zemlje osim Danske, praktički imaju međustope, odnosno više stopa ili diferencijalni sustav poreza na dodatnu vrijednost. Tako primjerice valja reći da u Belgiji pored opće stope od 21 se primjenjuju tri snižene stope od 1, 6 i 12%. U Luxemburg od, osim opće stope od 15% koriste se još i snižene stope od 3, 6 i 12%. Također zatim u Njemačkoj pored opće stope još snižena stopa od 7%, u Francuskoj pored stope od 19,6% još stopa od 2,1% i 5,5%, u Italiji opća stopa od 20 ima sniženu stopu od 4 i 10% i tako dalje i tako dalje. Ako bismo i mi uveli diferenciranu, diferencirane stope praktički bi stvoriti kompatibilnost i u ovom segmentu poreznog sustava sa zemljama Europske unije, a mi težimo i želimo ući u zemlje Europske unije. Drugi razlog bi mogli nazvati formalno-pravne prirode ili ustavno-pravne prirode, a on je vezan za približavanje duhu smisla ustavne odredbe članka 51. našeg poreznog sustava o porezu na dodatnu vrijednost koji mi predlažemo kao izmjenu i dopunu. Naime da podsjetim prema Ustavu svatko je dužan sudjelovati u podmirivanju javnih troškova u skladu sa svojim gospodarskim mogućnostima. I naravno da se porezni sustav temelji na načelima jednakosti i pravednosti. Ista stopa porezna nije zapravo načelo o jednakosti i pravednosti iz prostog razloga jer jednake mogućnosti kako kaže Ustav nisu kod svih građana, korisnika usluga i proizvoda koji se javljaju na našem tržištu, jednaki. Ne treba podsjetiti posebice da je opće poznato da najviše od prihoda koje imaju naši građani i njihove obitelji se troši na hranu i naravno na proizvode široke potrošnje. Drugi prema tome sasvim sigurno ako bi se uvela međustopa na prehrambene proizvode, na hranu, na dječje potrepštine da bi se praktički značajno olakšalo život obitelji, našim obiteljima odnosno našim građanima jer najveći broj, gotovo 80% zapravo preživljava, ima tešku ekonomsku situaciju u zemlji. Treći razlog zbog kojeg predlažemo ovaj Prijedlog zakona jeste između ostaloga i naše gospodarsko okruženje u kojem se nalazi Republika Hrvatska. Valja podsjetiti da sve zemlje našeg okruženja pa i Europske unije imaju značajnije poticaje na sredstva za razvoj primjerice poljoprivredno-prehrambenih sustava i naravno za razvoj turizma i turističkih usluga nego što to imamo mi. Ali uz taj poticaj imaju i međustope koje se upravo odnose na te djelatnosti i u takvoj situaciji sasvim sigurno da naša poljoprivreda, naš turizam ne može i nije u startu u jednakopravnoj poziciji sa sličnim djelatnostima susjednih zemalja i naravno zemalja Europske unije iz prostog razloga zapravo je ona u otežanoj situaciji da bi ostvarila konkurentnost ili bila konkurentna u tim djelatnostima. Zbog toga su predlaganje stope, međustope za poljoprivredno prehrambene i turističke usluge zapravo otvara mogućnost da na ove naše dvije djelatnosti dođu u povoljniju poziciju, konkurentsku poziciju u odnosu prema okruženju i u odnosu na zemlje Europske unije da bi se praktički u jednakopravnijim pozicijama mogli takmičiti na širem tržištu od tržišta Republike Hrvatske. Naravno podredno ili kao b) ovdje valja voditi računa i na unutrašnjem planu unutar Republike Hrvatske. Ogromne su razlike zapravo između naših pojedinih dijelova Republike Hrvatske koje su uzrokovane naravno tržišnim stanjem i gospodarskim stanjem s jedne strane, ali i našom novijom prošlošću koja se dogodila, gdje su se dogodili rat i ratna razaranja, treba podsjetiti da se praktički kreće od 5 do 15 puta neravnopravni razlog ili razvoj u Republici Hrvatskoj između pojedinih djelatnosti ili pojedinih njenih regija i u takvoj situaciji je sasvim jasno da regije koje su bile zahvaćene osobito ratom i ratnim razaranjem, a to je i cijela Dalmacija gotovo i naravno Slavonija, zapadna i istočna u kojima se opet pretežito odvijaju djelatnosti turizma i turističkih usluga, poljoprivredno-prehrambenog sustava zapravo nisu u jednakopravnoj poziciji u startnoj poziciji da bi mogli ostvariti onu konkurenciju i sposobnost na tržištu, unutrašnjem tržištu i naravno međunarodnom tržištu koju bi trebalo učiniti. Zbog toga ova međustopa je i praktički podsticajna mjera, porezna podsticajna mjera za razvoj ovih djelatnosti i za ujednačavanje gospodarskog razvoja u Republici Hrvatskoj ali i za rješavanje teških gospodarskih i socijalnih pitanja primjerice u istočnoj Slavoniji, zatim zapadnoj Slavoniji i Srijemu, zapadnom Srijemu, Liki i Kordunu, Dalmaciji i tako dalje i tako dalje i u takvoj situaciji stvaranje uvjeta da se praktički približe gospodarskoj stopi rasta i razvoja koju ima primjerice grad Zagreb i zagrebačka županija odnosno zagrebačko okruženje. Naravno da u takvoj situaciji valja posebice voditi računa da se time zapravo ili smanjenjem PDV-a smanjuju ulazni troškovi i da time se oslobađa prostor za veća i šira ulaganja u djelatnosti o kojima je riječ. Prava je šteta što je u ovoj situaciji kada smo pravili prijedlog i izračun pripremali mi smo proširili ovu međustopu od 12% i na poljoprivredne strojeve koji se zapravo primjenjuju u proizvodnji i djelatnosti u poljoprivredno-prehrambenoj industriji. Treći ili četvrti, pardon, razlog je veoma važan jer se odnosi primjerice u turističkim uslugama 12%. Time se otvara mogućnost da se naš turizam u startnoj poziciji približi donekle zemljama okruženja jer valja reći da svejedno i ova međustopa nije dovoljno smanjena u odnosu na smanjenu stopu koja se primjenjuje u Italiji i Španjolskoj, Grčkoj i tako dalje i u takvoj situaciji ni ovo ne bi bilo dovoljno, ali ako bi se ova međustopa prihvatila onda bi mi mogli prihvatiti i predlažemo u našem Prijedlogu izmjena i dopuna zakona da se ona nulta stopa za organizirani boravak doznaka iz inozemstva ukine i u takvoj situaciji praktički bi se otvorila jedna mogućnost da budu svi subjekti koji pružaju turističke usluge ili osiguravaju i pribavljaju korisnike turističkih usluga budu u jednakopravnoj poziciji u Republici Hrvatskoj. Peto, valja podsjetiti da Prijedlogom zakona kojim se predlažu da se primjeni nulta stopa na odjeću, obuću namjenjenu djeci do 7 godina, dječju hranu, higijenske potrepštine i tako dalje, pomagala za odgoj i obrazovanje djece da se itekako daje jaka podsticajna mjera za razvoj i ostvarivanje i pronatalitetne politike. Valja reći da time bitno se smanjuju troškovi odgooja i naravno, djece i da u takvoj situaciji je veoma važno imati u vidu da ovdje nije samo politički deklarirana volja za pronatalitetnom politikom nego zapravo se daje jedna stimulativna mjera koja stimulira ili pomaže našim obiteljima da se lakše odluče na naravno prvo prvo pa drugo pa onda i treće i eventualno više djece koja bi mogli imati. I u takvoj situaciji posebice ističemo još jedan detalj koji je veoma važan, a to je pitanje razvoja tekstilne industrije namijenjene za proizvodnju odjeće i obuće odnosno i kožarske industrije namijenjene za, proizvodnju odjeće i obuće u našem okruženju odnosno u Republici Hrvatskoj vezano za proizvodnju i artikala koja su namijenjena djeci. Itekako se stimulira ta industrija. Ona je u teškoj situaciji i u teškom položaju, znate svi tekstilna industrija u Republici Hrvatskoj jedna je od najtežih situacija u kojoj se nalazi i valja učiniti sasvim sigurno puno toga da bi se zapravo pomoglo i ovoj djelatnosti koja jako puno zapošljava radnika u odnosu na svoj opseg i doseg. Kad se sve skupa uzme mi smo iz tog razloga naravno vodili računa da uz to uskladimo sa klasifikacijom djelatnosti i proizvoda naš Prijedlog zakona i zbog toga predlažemo da se u članku 10. doda, 10, iza članka 10.a doda novi članak koji bi glasio pod točkom h) odjeću, obuću namijenjenu djeci do 7 godina, dječju hranu, higijenske potrepštine, pomagala za odgoj i obrazovanje djece i tako dalje i naravno dnevne novine. Zašto dnevne novine? Sasvim je jasno da razvoj demokracije, razvoj i inače komunikacije u, društvene zajednice nema bez mogućnosti da se ljudi informiraju, a mi nažalost imamo takvu situaciju da je ozbiljan izdatak ekonomski gledano za većinu naših građana i njihovih obitelji i sredstva za novine pa su se oslonili isključivo ili većina njih na informiranje kkoje se odvija samo putem televizije i radija. A to je sasvim sigurno nedovoljno da bi se kvaliteno i dobro informirali za obavljanje i između ostaloga i demokratskih zasada i pitanja koja bi treali imati. Kada je u pitanju poljoprivredne proizvode mi smo ih razvrsali prema klasifiakciji i naravno da bi to obuhvatilo meso mesne proizvode, ribu, riblje proizvode, voće i povrće, jestivo ulje i masti, mlječne proizvode, dvopek, keksi, trajno pecivo i klače. Tjesteninu, osvježavajuće napitke, mineralne vode te u turističe usluge. Kao što vidite iz popisa ovih proizvoda onda je sasvim jasno da zapravo ova međustopa od 12% stimulativno djeluje na poljoprivredno prehrambeni sustav koji u sebi obuhvaća ne samo ratarstvo nego i voćarstvo, povrtlarstvo, ali i stočarstvo i proizvodnju mesa i mesnih proizvoda. Prema tome, integralni jedan pristup koji obuhvaća kompleksno jednu djealtnost sa ciljem da se zapravo ona dovede u jednako pravnu poziciju i da se kvaliteno osigura njen rast i razvoj. I naravno približavanje razvoju ostalih djelatnosti unutar Republike Hrvatske. Mi predlažemo da naš zakon radi potrebe pripreme i administrativno stručnih službi u okviru Ministarstva financija prije svega porezne uprave, da se mogu priprmeiti da kvalitetno mogu provesti ovaj Zakon. Da on počne se primjenjivati od 1.1. iduće godine to jer sasvim dovoljan rok. Jer ako je bio dovoljna rok u početku kada se počeo primjenjivai doduše on je jedan puta prolongiran. Kada je donešen zakon, mislimo da u tom pogledu ovih preostalih evo gotovo 7,8 mjeseci bi bilo dovoljno vremena da se adaptiraju i pripreme i stručne službe za provedbu ovoga Zakona. Iz tih razloga bi htjeli još na kraju samo se osvrnuti kratko na mišljenje Vlade RH glede našega zakona. Mi ne možemo prihvaitti da nulta stopa ili snižena stopa poreza na dodanu vrijednost ne rasterećuje osobe sa niskim dohotcima ili osobama koje nemaju dohodak. Baš obratno upravo ta nulta stopa međustopa bitno rasterećuje osobe koje imaju male dohotke i naravno prosječne dohotke i naravno one koji nemaju nikakav dohodak iz prostora razloga jer onu socijalnu pomoć koju dobiju zapravo će lakše rasporediti prije svega za podmirenje namirnica za životne potrebe. I jedno više će za njih moći kupiti. Također nama je teško prihvatiti da bi bilo teško izvršiti promjene na strani porezne administarcije da primjeni i provede ovaj Zakon jer na kraju krajeva kompletna obrada oko naplate i ubiranja poreza na dodanu vrijednost se vrši automatskom obradom podataka. Prema tome ovdje je pitanje korekcija zapravo softwera i raspored ljudi da taj posao odradi i nabavi. E sada ono što je posebno interesantno, vrlo je interesantna zamjedba Vlade RH da bi to znatno otežalo porezni nadzor, citiram Vladu RH, što je za nas pomalo neuobičajeno. Čak bi se reklo i čudan razlog koji se naveo u ovom mišljenju iz prostora razloga ako je po ustavu ponovno da podsjetim odredbu Ustava članka 51. da svako, je dužan sudjelovati u podmirenju javnih troškova. Ali naglašaavm u skladu sa svojm gospodarskim mogućnostima. prema tome mi moramo porezni sustav podesiti prema mogućnostima naših građana i naših pravnih subjekata u Republici Hrvatskoj. Onda u takvoj situaciji je sasvim jasno da se postavlja pitanje nešto drugo, tko vrši i kako mi kroz donošenje zakona vršimo nadzor nad radom izvršne vlasti, da ostvari ustavna načela i ustavne odredbe koje smo postavili kao temelje ustrojstva i društvene i državne zajednice u RH. I zbog toga razloga mi smatramo da ovo baš obratno da će ovim međustopama porezni nadzor biti lakše izvršiti i kontorolirati poreznu upravu. DRugo je pitanje da će porezna uprava imati nešto malo više u početku posla, a kasnije zapravo po principu inercije obavljati automatski taj posao i obrađivati sve to . Zbog svih tih razloga a osobito zbog ovih koji su gospodarske naravi koji su socijalne naravi koji su na kraju krajeva vanjsko političke pa ako hoćete i unutarnje političke naravi i ustavno pravne naravi. Dakle i pravne naravi, mi predlažemo i molimo ovaj dom da raspravi i prihvati naš prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodatnu vrijednost. Jer je on od interesa za građane Republike Hrvatske, za REpubliku Hrvatsku i za razvoj gospodartsva i rješavanje socijalnih pitanja unutar Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem potpredsjedniku Doma gospodinu Arloviću. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Vladimir Pleško.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolega Arlovć je izjavio da poljoprivrednici nisu oslobođeni PDVa za nabavku strojeva i opreme. NO međutim ja mogu potvrditi činjenicu da je činjenica da su poljoprivrednici koji su u sustavu PDVa oslobođeni jer im se kroz obračunsko razdobolje u potpunosti ostvaruje povrat poreza PDVa.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mato Štimac.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, ispravljam netočan navod kolege Arlovića, da bi među stopa od 12% najviše pomogla seljacima znači poljoprivredinicima. To nije točan navod. Među stopa od 12% bi u biti najviše pomogla uvoznicima, hrane jer znamo da je uvoz puno veći od domaće proizvodnje.
Kolega Tomčić izvolite povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedniče Sabora, niste povrijedili Poslovnik, sada ste postupili ispravno. Ali podsjećam da ste do sada predstavnicima predlagatelja najčešće Vlade davali riječ i iza replika i iza ispravaka navoda. Ovog puta ste dobro postupili mislim da bi tu praksu trebalo nastaviti. Hvala.
Hvala lijepa. Molim. Sada idemo na raspravu. Dali izvjestitelji odbora žele zakonodavstvo ne. Odbor za financije i proračun, predsjednik Odbora Šime Prtenjača izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kao matični odbor naravno da moramo dati izvješće kako je objedinjena rasprava jednu i drugi točku. Mislim da ćemo da bi trebalo izvjestiti i o jednoj i o drugoj. Prvo je bio prijedlog Vlade a tako i po redosljedu dnevnom redu istoga dopustite prvo očitovanje po toj točci. Odbor za financije i državni proračun se sastao i na svojoj 4. sjednici 22. ožujka donio konačni odnosno razmatrao konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o PDVu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnjela Vlada Republike Hrvartske aktom od 17. ožujka ove godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadleženosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora, raspravljao je o predmetom zakonu kao matično radno tjelo. I u uvodnom izlaganju predstavnika Vlade RH istaknuto je da su u odnosu na prvo čitanje to posebno ističem, u odnosu na prvo čitanje zakona izmjenjene odrebe članka 2. i 3. na način da su u konačnom prijedlogu zakona iz kruga primatelja doniranih dobara iz inozemstva, koja se mogu uvesti uz primjenu oslobađanja od plaćanja PDVa. Kao i uvoz dobara koja se plaćaju iz primljenih inozemnih novčanih donacija. Isključene neprofitne organiazcije ustanove i udruge, zbog otežane mogućnosti kontrole i sprečavanja zloporaba poreznih oslobađanja. Dakle ovo je izmjena u odnosu na prvi prijeldo. Također je u odnosu na prvo čitanje ovoga zakona izmijenjena odredba članka 5. na način da ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objave u "Narodnim novinama", s tim da se odredbe članka 1. primjenjuju od 1. siječnja iduće godine i ovdje sam primijetio kasnije amandmane. U raspravi na odboru iznijeta su neka od stajališta, stoga iznosimo nekoliko od temeljnih stajališta. Iznijeto je mišljenje da bi prilikom izmjene predmetnog zakona trebalo razmotriti mogućnost izmjene članka 10.a točke h) predmetnog zakona na način da se nulta stopa primjenjuje na usluge organiziranog boravka turista svim agencijama, a ne samo onima koji usluge organiziraju i boravak plaćaju doznakama u inozemstvu. Međutim, nije bio amandman i tu se odustalo. Iduća primjedba je smanjenjem stope PDV-a sa 22 na 20. Prema iznijetom mišljenju nije prihvatljivo iz razloga što će državni proračun izgubiti velika sredstva, a veće efekte tog smanjenja nitko neće značajnije osjetiti. Vidimo u raspravama koleracija između tog prijedloga i razmišljanja. Vlada RH trebala bi novom poreznom reformom težiti smanjenju i ukidanju postojećih poreznih olakšica i povećanja trošarina. Naime, uz rast javnog duga i usporenu stopu rasta bruto društvenog proizvoda teško će biti u narednom razdoblju konsolidirati javne financije. I zadnje mišljenje. U cijelosti je podržan prijedlog Vlade RH da se stopa poreza na dodanu vrijednost smanji sa 22 na 20 jer će to smanjenje imati višestruke makroekonomske efekte kao što su smanjivanje razine cijena, poboljšanje konkurentnosti gospodarstva, smanjenje sive ekonomije i dr. Pored toga, navedeno smanjenje imati će utjecaja na nižu razinu inflacije u 2005. godini. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je većinom glasova, 6 za i 2 protiv predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Gospodine predsjedniče da li i drugi pročitati odmah? … [[Upadica se ne čuje.]] Evo kako je objedinjena rasprava, dopustite da pročitamo i drugi stava odbora, a to je izjašnjavanje o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o PDV-u koji je predložio klub SDP-a. Odbor je također na istoj sjednici od 22. ožujka razmatrao taj prijedlog koji je proslijeđen 19. ožujka na Sabor. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora na temelju članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravljao je o tome i donio sljedeće stavove. Uvodno je predstavnik predlagatelja istakao kako se ovim prijedlogom zakona predlaže uz postojeću stopu PDV-a od 22 uvođenje međustope 12 za poljoprivredu, prehranu i turizam kao i nulte za dnevne novine, dječju hranu, odjeću i druge potrepštine. Odredbe predloženog zakona primjenjivale bi se od 1. srpnja, no čuli smo već i prijedlog promjene ovog termina, s time da bi se odredbe ovoga zakona koje se odnose na usluge u turizmu primjenjivale od 1. siječnja 2005. Dakle to je stalo u prijedlogu, pa ako bude amandman naravno predlagatelj će to i uskladiti. Odbor je raspolagao s pisanim mišljenjem Vlade o tome u kojem se predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Naime Vlada RH smatra da se proširenjem kruga proizvoda koji se oporezuju po stopi od 0% te uvođenjem snižene stope od 12% za određene proizvode i usluge ne postiže zaštita socijalno ugroženih kategorija stanovništva, jer porez na dodanu vrijednost zbog svoje regresivnosti nije dobar instrument socijalne politike. Za efikasniji način uklanjanja regresivnog učinka poreza na dodanu vrijednost treba koristiti mjere u okviru poreskog sustava, progresivno oporezivanje dohotka itd. ili mjere izvan poreznog sustava te izravne transfere iz državnog proračuna kao što su novčana pomoć nezaposlenima i drugim socijalno ugroženim kategorijama. Prema procjenama Ministarstva financija predloženo uvođenje diferencirane stope od 12% na proizvode i usluge dovelo bi do snižavanja prihoda od poreza na dodanu vrijednost u iznosu procjenjuje se ovdje oko 3,1 milijardu kuna čemu treba dodati povećane troškove porezne administracije, odnosno svega onoga što bi značilo uvođenje svih troškova uvođenjem ovakve izmjene. Većina članova odbora bez rasprave podržala je mišljenje Vlade kojim se ne prihvaća prijedlog zakona. Za navedeni Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji je predložio klub SDP-a glasovala su 2 zastupnika, dok je protiv tog prijedloga glasovalo 6 zastupnika, stoga je odbor odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Zahvaljujem.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ostali odbori, ostali izvjestitelji odbora ne žele uzeti riječ, jer su se konzultirali. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika IDS-a, pardon gospodin Tomčić izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Na početku niste naglasili, obzirom da je objedinjena rasprava da li će se u ime kluba govoriti standardnih 15 ili nešto više minuta. Predlažem da to bude 20 minuta, to je do sada takav običaj bio.
Je, slažem se. Dobro.
Hvala lijepa.
20 minuta u ime kluba. Poštovani zastupnik Valter Drandić u ime kluba IDS-a.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Evo danas smo u jednoj rekao bih pomalo i čudnoj kontraverznoj situaciji jer imamo objedinjenu raspravu o dva zakona, ali dva zakona koji nisu u proceduri na istom nivou tako da je ta rasprava malo složenija, jer imamo vladin zakon koji je konačni prijedlog koji je u drugom čitanju i imamo prijedlog zakona SDP-a koji je u prvom čitanju tako da je teško možda na takav način voditi objedinjenu raspravu, ali prihvaćamo pošto se radi o istoj materiji da se ovakva rasprava ipak vodi. Tim više što su po nama ta dva prijedloga zakona koliko god možda djelovala na različitim pozicijama, međusobno moguće da dođe i do njihovog povezivanja i prožimanja i da se dođe do jednog kvalitetnijeg prijedloga uzimajući u obzir ono što je dobro i u jednom i u drugom prijedlogu ovih zakona. Naime, suština ovih prijedloga je da Vlada Republike Hrvatske predlaže smanjenje opće stope poreza na dodanu vrijednost sa 22% na 20%, a da se u prijedlogu SDP-a predlaže da ta stopa ostane 22%, ali da se uvede nova diferencirana stopa od 12% na skraćeno rečeno poljoprivredu, hranu i turizam te da se proširi nulta stopa na novine i na dječje potrepštine. Što se nas u klubu IDS-a tiče mi u biti podržavamo i jedan i drugi zakonski prijedlog i mislimo da bi bilo dobro razmisliti da se ova dva prijedloga na neki način spoje. Sigurno bi za hrvatske građane i za hrvatsko gospodarstvo bilo idealno da imamo prijedlog po kojem se opća stopa smanjuje sa 22 na 20 i uvodi se diferencirana stopa od negdje između, ne bih rekao 12 nešto niža između 8 i 10% za hranu, za poljoprivredu, za turizam i proširuje se nulta stopa na dječje potrepštine i na novine. Naime kada govorimo o prvom prijedlogu to je prijedlog Vlade, to je konačni prijedlog zakona. IDS smatra i to smo rekli i u prvom čitanju, da jedno ovakvo blago, da tako kažemo, smanjenje opće stope PDV-a sa 22 na 20% neće imati one efekte na standard građana koji su ovdje dani kao razlozi zbog čega se ide na to smanjenje. Pogotovo ne na standard onih naših najugroženijih skupina, socijalno ugroženih, umirovljenika, radnika sa manjim primanjima, ako se ono kako oni danas žive može uopće nazvati standard. Čak i da se smanje cijene u što mi ne vjerujemo, to bi značilo smanjenje negdje od 1,64%. Međutim, mi mislimo da do tog smanjenja neće doći i da će tih 1,64% ili cca 3 milijarde kuna ostati negdje u lancu, recimo to, reprodukcije što i ne bi bilo tako loše. Što i ne bi bilo tako loše da ostane negdje kod proizvođača, da se taj novac iskoristi za razvoj pa bi to posredno moglo i generirati možda veću konkurentnost na tržištu, možda posredno i generirati smanjenje cijena, možda i posredno generirati poboljšanje standarda. Ali nažalost, uvjereni smo i mnoge izjave i analize do sada pokazuju da će taj novac ostati samo kao excel profit u trgovačkim lancima i ne mislimo da je to dobro. Ne mislimo da će se postići efekt kako za proizvođače koji bi trebali nešto više zaradit za svoje proizvode, tako ni za potrošače koji bi trebali dobiti niže cijene. Nažalost, nijedno ni drugo se neće desiti i neće se ostvariti cilj Vlade, rasterećenje krajnje potrošnje. Zbog toga mislimo da ovo rješenje nije idealno, da ima puno boljih rješenja i da je sigurno rješenje koje predlaže SDP u svom Prijedlogu zakona jedno na tragu jednih od tih boljih rješenja, a kažem, idealno bi bilo po nama iz Kluba IDS-a, možda ta dva prijedloga objediniti u jedan jedinstveni kvalitetan prijedlog koji bi dao stvarno jedan značajan pomak u poreznom rasterećenju građana i gospodarstva. Međutim, mi u IDS-u ne možemo da ne podržimo ovakvo smanjenje poreza i podržat ćemo ovaj Zakon. Međutim, smatramo da bi vjerodostojnost Vlade bila puno jača ako bi se to smanjenje provelo odmah. To smo rekli i u prvom čitanju i predlažemo našim amandmanom da, ukoliko se ovaj Zakon usvoji, da se smanjenje opće porezne stope od 22 na 20% počme provoditi od 1. srpnja 2004. godine. Mi smatramo da nema razloga za čekati, da te pripreme o kojima se govori nisu toliko složene, nisu toliko komplicirane jer promijeniti stopu sa 22 na 20, osim što je to lakše računat, kako je rekao jedan ministar, nije problem niti provesti kroz svu onu tehnologiju informatičku koju danas posjeduje i država i naša poduzeća i svi oni koji to trebaju izvršiti. A isto tako, vidjeli smo da su provedene i sve smjene, nadamo se, u Poreznoj upravi pa su vjerojatno i ljudi koji to trebaju provesti isto tako na svojim mjestima. Jedino ako možda oni ne moraju naučit svoj posao jer su mnogi nažalost došlo ponovo samo po političkoj podobnosti, a ne kako je radila ranija vlast, po natječajima. Ja imam tu i konkretne primjere iz Istre, odakle dolazim, gdje su se upravo takve stvari desile. Ja bi vas molio, gospodine ministre, da taj proces zaustavite. Mislim da je već dovoljno štete napravljeno. Možda nekoliko riječi o tome, kad govorimo o vjerodostojnosti ove Vlade, kako se provode zakoni ove Vlade i ovo koje je donio ovaj Sabor. Neki svježi koje smo nedavno donijeli pa ću vam reć jedan primjer o Zakonu o kojem se dosta govorimo, o kojem je gospodin ministar davao dosta izjava u medijima, kako će se kroz Zakon o izvršavanju državnog proračuna sada i tvrtke koje nemaju državna jamstva moći dobiti odobrenje da, za odgodu plaćanja svojih poreznih i drugih obaveza ili za obročno plaćanje. I znate i da smo prihvatili amandman Vlade kojim je uveden novi članak u Zakonu o izvršenju državnog proračuna koji dozvoljava gospodarskim subjektima da mogu dobiti odgodu ili obročno plaćanje. I pod uvjetom da nemaju državna jamstva kako je inače predviđeno Zakonom o proračunu. Danas predstavnici tih tvrtki nakon svega što su pročitali, vidjeli, odlaze u Porezne uprave, odlaze u Carine, pokušavaju primijenit taj Zakon, rasteretit svoje poslovanje, riješiti na temelju tog Zakona da dobiju odgodu plaćanja, bilo poreza, bilo trošarine ili obročno plaćanje. Svi se oni vraćaju sa argumentacijom da se to na njih ne odnosi i to je jedan primjer kako se ovi zakoni provode. Ja se nadam, obraćam se ponovo gospodinu ministru, da se radi o grešci i molim vas da date uputu poreznim upravama da pravilno tumače zakone koje je ova Vlada predložila i koje je ovaj Hrvatski sabor donio. Jer mislim da se ne može desit da nekakav činovnik u Poreznoj upravi ili Carini može odbiti nekog čovjeka koji predstavlja jedan gospodarski subjekt i koji želi postupit po zakonu, predat zahtjev, da mu kaže to se ne odnosi na vas, bez ikakvog obrazloženja. To je samo za neke, npr, za brodogradnju i ne znam koga. Mi smo, kad smo glasovali o tome, shvatili i tako je i obrazloženo u amandmanu Vlade, da se on odnosi na sve, to znači, ne samo na one koji imaju državna jamstva, pa vas molim da u tom smislu vi intervenirate. Prema tome, rekao sam, što se tiče IDS-a mi ćemo ovaj Zakonski prijedlog podržati iako smatramo da ima puno boljih rješenja i da bi idealno bilo da se ova dva prijedloga povežu u jedan cjeloviti. Dali smo amandmane, dva amandmana da se, znači, sa ovom novom općom stopom, sa primjenom njegom počme od 1. srpnja ove godine, a ne od 1. siječnja sljedeće godine. I dali smo još jedan amandman koji se odnosi na problematiku rada i djelovanja Hrvatskog vatrogastva u kojima tražimo da se utvrdi oslobađanje PDV-a za donacije. Između ostalog, za one koji su već predviđeni ovim Zakonom i za vatrogasne postrojbe, društva i zajednice. Mislim da nije potrebno da posebno obrazlažemo ovaj naš amandman. Znamo koliko nam u vatrogastvu nedostaje opreme i koliko je potrebno da država što je moguće više pomogne da se Hrvatsko vatrogastvo što je moguće kvalitetnije i bolje opremi i pripremi za veoma teške poslove koji su pred njima. Što se tiče Prijedloga zakona koji je dao SDP, on ide praktički u smjeru kako je uvijek do sada IDS i predlagao. Mi smo uvijek predlagali uvođenje nekoliko stopa PDV-a. Opće stope koja bi trebala biti niža od 22%, uvođenje diferencirane stope za poljoprivredu, za hranu i za turizam i uvođenje nulte stope za ono što spada u nekakvu razinu određene socijalne, humane zaštite djece i ostalih kojima je u ovom društvu potrebna zaštita. U tom smislu mi isto tako podržavamo ovaj Prijedlog i ponavljam još jedanput, idealno bi bilo da se ova dva prijedloga spoje u jedan. Predlažemo da se, s obzirom da se radi o prvom čitanju, da se razmisli da se međustopa sa 12% možda smanji na negdje između 8 i 10%. Mislimo da bi to, pogotovo zbog toga što se ovim Prijedlogom praktički gubi nulta stopa na organizirani turizam iz inozemstva, da bi stopa od 12% za turizam danas bila prevelika u odnosu na konkurenciju koju imamo i da bi negdje stopa između 8 i 10% bila ta koja bi nadoknadila ovo smanjenje nulte stope i koja bi stvarno bila poticajna za konkurentnost Hrvatskog turizma i na taj način bi i Hrvatska država pokazala koliko joj je stalo do razvoja turizma kao jedne od najpropozivnije, najperspektivnije Hrvatske djelatnosti u gospodarstvu. Isto tako, vjerujem da bi niža stopa PDV-a bez obzira što je protoargument da to znači i smanjenje poreza na uvoz hrane, sigurno doprinjela konkurentnosti Hrvatske poljoprivrede. Hrvatskoj poljoprivredi je potrebno dati poticaje. Osim smanjenja PDV-a i druge vrste poticaja o čemu je već govoreno da bi mogla oživjeti, da bi mogla uloviti korak sa ostalom konkurencijom u Europi i da bi se mogla pripremiti da izdrži udar koji će sigurno doživjeti ulaskom Hrvatske u Europsku uniju. A mi mislimo da upravo razvoj turizma može biti generator daljnjeg razvoja poljoprivrede. Ne na način da se stalno pokušava nekakve umjetne veze između poljoprivrede i turizma spojiti, nego tako da država pomogne poljoprivredi da iskoristi šansu koju nudi turizam, da iskoristi tržište koju turizam otvara u zemlji. Jer smo sigurno da je danas lakše prodati neki proizvod i ne samo poljoprivredni, nego i iz ostalih djelatnosti turistu u Hrvatskoj, nego tom istom turistu kada je u Njemačkoj, Italiji ili negdje drugdje. Prema tome, mi predlažemo da se ova stopa smanji negdje na razini 8 do 10%. i predlažemo isto tako da se nultu stopu uključi vatrogasna oprema vozila i objekti iz razloga koji sam prije rekao i koji se odnose na stanje Hrvatskom vatrogastvu. Da rezimiram, IDS na ovakav način predlaže praktički i jedan i drugi prijedlog zakona, ne smatramo da je to idealno, mislimo da bi bilo bolje da se ta dva zakona objedine u jedan konzistentan prijedlog i da sve to zajedno dođe u treće čitanje u ovaj Hrvatski sabor, da se uvede nulta opća stopa niža znači sa 22 na 20%, da se uvede među stopa za poljoprivrednu hranu i turizam negdje između 8 i 10%. Te da se nulta stopa koja danas vrijedi za kruh, mlijeko, knjige, lijekove, ortopedska pomagala, znanstvene časopise, usluge javnog prikazivanja filmova, proširi na novine, na dječije potrebe i na vatrogasnu opremu vozila i objekte. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Sada predstavnik u ime Kluba HDZ-a po pola. Gospodin Jandroković, pa onda Zvonimir Puljić. Oprostite. Ispravak netočnog navoda, gospodin Frano Matušić. Ispričavam se.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, ispravit ću dva netočna navoda. Kolega Drandić je rekao da je bivša vlast poštivala natječaj i da je na taj način postavljala ljude za čelne osobe poreznih uprava. Vidite kolega Drandić, potpuno je suprotno od toga, upravo je bivša vlast postavljala po podobnosti čelne ljude porezne uprave, pa je recimo tako u Dubrovniku šef lokalnog SDP-a postavljen za načelnika Porezne uprave. Dakle, ako vi to smatrate doista kao što ste rekli bez podobnosti, onda je to vrlo interesantno. To bi doista trebalo nekako obrazložiti javnosti. Također drugi netočan navod, da nije bilo nikakvog razloga da se od 1. srpnja primjeni ova stopa PDV-a. Naime, nažalost postoji itekako jak razlog, a to je što je 6,5 milijardi kuna potrošeno bez pokrića odnosno bez odluka ovog Sabora. Dakle, mislim da je sasvim jasan razlog zašto moramo čekati sljedeću proračunsku godinu.
To je bilo drugo iznošenje mišljenja, ovo prvo se može tretirati kao ispravak netočnog navoda. Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, zastupnik Mato Crkvenac.
Molim vas gospodine potpredsjedniče. Smatram da je Poslovnik povrijeđen i u članku 209. i u 234. Riječ je ovdje bila o neistini koja je izrečena kao pobijanje neke tvrdnje. U Dubrovniku je raspisan natječaj za čelnika porezne uprave i na tom natječaju daleko najbolji i vi ste imali odličnog pročelnika porezne uprave je bio čovjek koji je dobio posao. Svi su oni primani na temelju natječaja.
Vi ste povrijedili Poslovnik gospodine zastupniče, jer ste ispravljali mišljenje zastupnika. On ima pravo tvrditi ono što tvrdi i nema temelja da vi ispravljate njegovo mišljenje. Nema temelja za ispravljanje tuđeg mišljenja, to je njegovo mišljenje, pa makar ono bilo i netočno. Jer se još netko javio za. Izvolite gospodine Jandroković.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ostao je pri istom stavovima kao i kod prvog čitanja, te će podržati donošenje zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, koji je predložila Vlada Republike Hrvatske. Jedno od predizbornih jamstava Hrvatske demokratske zajednice bilo je smanjenje poreza. Donošenje ovog zakona kojim se stopa poreza na dodanu vrijednost smanjuje s 22% na 20% predstavlja ispunjenje datog jamstva. To je ujedno i jedna od mjera koja će omogućiti ispunjavanje predizbornih najava vezanih za povećanje zaposlenosti i rasta životnog standarda hrvatskih građana. Navedno porezno smanjenje potvrda je vjerodostojnosti Vlade premijera doktora Ive Sanadera, te poruka građanima Hrvatske da će predizborna jamstva koja je dala Hrvatska demokratska zajednica biti ostvareni. Vlada Republike Hrvatske izabrala je ovaj model poreznog smanjenja, jer ga smatra najboljim i najučinkovitijim. Iz dosadašnje javne rasprave i argumenata koje je dala Vlada Republike Hrvatske prigodom prvog čitanja zakonskog prijedloga, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ostaje pri stajalištu da će primjena ovog zakona imati višestruke pozitivne učinke na Hrvatsko gospodarstvo. Isto tako, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice procijenjuje da će navedeni zakon pozitivno utjecati na smanjenje troškova života i imati pozitivne efekte na rast životnog standarda hrvatskih građana. Nadalje, odluka Vlade da smanji stopu poreza na dodanu vrijednost je početak reforme cijelokupnog poreznog sustava. Ovo je prvi korak koji će zajedno s ostalim mjerama učiniti Hrvatski porezni sustav potpuno kompatibilnim poreznim sustavima razvijenih europskih zemalja. Nešto o konkretnim učincima primjene zakona. Budući da je krajnji potrošač onaj koji na kraju snosi porez na dodanu vrijednost, a da će se prema procijenama Ministarstva financija državni prihodi umanjiti za otprilike 2,7 milijardi kuna, naveden iznos ostat će u džepovima hrvatskih građana. Stoga donošenjem ovog zakona Vlada Republike Hrvatske izravno ulaže ili investira 2,7 milijardi kuna u rast standarda građana Republike Hrvatske. Naravno da sama promjena zakona nije dovoljna. Potrebna je adekvatna reakcija svih onih koji sudjeluju u lancu formiranja cijena u prvome redu trgovaca. Treba kazati da Vlada ne može natjerati trgovce da smanji cijenu, jer je to njihova autonomna odluka i poslovna procijena. Zadatak Vlade je da stvara uvjete za smanjenje cijena, što se ovim predloženim zakonom i postiže. A dosadašnje iskustvo svakodnevna praksa ali i oštra konkurencija između trgovaca zasigurno će dovesti do smanjenja cijena. PDV je porez koji se obračunava na konačnu cijenu nekog proizvoda ili usluge i realno je očekivati da će poduzetnici zadržati istu cijenu svojih proizvoda i usluga prije obračuna PDV-a. Budući da se radi o sniženju stope s 22% na 20% očekuje se smanjenje svih cijena za oko 1,67%. Trgovci će zasigurno iskoristiti tu mogućnost kako bi pojeftinili cijene svoje robe i učinili je konkurentnijom. Uvjeren sam da će smanjenje PDV-a i marketinški znati dobro iskoristiti. Zato je izuzetno bitna i najavljena javna kampanja i poticanje trgovaca da smanjuju cijene. Isto tako, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire stajalište predlagatelja da će smanjenje poreza na dodanu vrijednost imati višestuke pozitivne makroekonomske efekte. U prvome redu smanjivanje razine cijena, poboljšanje konkurentnosti gospodarstva i smanjivanje sive ekonomije. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire i predlagateljevu najavu da će unaprijediti sustav naplate i nadzora te na taj način osigurati povećanje porezne discipline i povećanje prihoda od tog poreza kao kompenzaciju za pad poreznih prihoda zbog smanjenja porezne stope. Zato smatramo bitnom promjenu u zakonu po kojem porezno tijelo može utvrditi kaznenu mjeru zabrane rada poreznom obvezniku rješenjem ako ne obračunava i ne uplaćuje porez na dodanu vrijednost. Prema dosadašnjem zakonu to se moglo učiniti jedino ako porezni obveznik istovremeno nije obračunavao i nije uplaćivao porez. I na kraju, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost jer ga smatra ostvarenjem predizbornih najava. Te prvo početkom reforme poreznog sustava, drugo, mjerom koja će pozitivno djelovati na smanjenje troškova života i rast životnog standarda hrvatskih građana i treće, mjerom koja će imati pozitivne makroekonomske efekte, poboljšanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, smanjivanje sive ekonomije i smanjivanje razine cijena. Hvala.
Hvala lijepa. Izlaganje će nastaviti gospodin Zvonimir Puljić a nakon toga ćete dobiti ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospodine ministre, kolegice i kolege. Na trećoj sjednici Sabora 28. siječnja preko 10 sati smo raspravljali o Vladinom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji je bio tada u prvom čitanju i koji se u osnovi sastojao od prijedloga da se osnovna stopa sa 22 smanji na 20%. U toj dugotrajnoj raspravi izrečeno je gotovo sve o razlozima za smanjenje opće porezne stope i posljedicama koje će izazvati. Nije izostala ni rasprava o smanjenju prihoda državnog proračuna kao i mogućnosti da se smanje, smanjenje nadoknadi efikasnijom naplatom poreznih obveza. Raspravljalo se i o pitanju u čije će džepove prihod od smanjenja poreznog tereta na potrošnju se preliti. Suprostavljanje zastupnika SDP-a Vladinom prijedlogu danas imamo ovdje pred sobom sažeto u Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodatnu vrijednost kojem je predlagatelj Klub SDP-a. Kojim se umjesto smanjenja opće stope predlaže uvođenje međustope od 12% za poljoprivredne i prehrambene proizvode te turističke usluge i proširenje nulte stope na dječju hranu i druge potrepštine te dnevne novine. Ovim se implicitno osporava model sa jednom stopom i malim brojem izuzetaka u čije dobre osobine smo se mogli uvjeriti u dosadašnjoj primjeni od 1. siječnja 1998. sa samo jedom stopom od 22% i dopunama od 1. studenog 99. uvedena je nulta stopa za kruh, mlijeko, knjige, lijekove i ortopetska pomagala, od 1. lipnja 2000. nulta stopa za znanstvene časopise i od 1. rujna 2000. nulta stopa za javno prikazivanje filmova, te od 1. siječnja 2001. nulta stopa na usluge organiziranog boravka stranih turista koje se plaćaju doznakama iz inozemstva. Uvođenjem treće stope i disperziranim proširenjem kruga izuzetaka u prijedlogu Kluba SDP-a bitno se remeti postojeći model. I zapravo uvodi novi model sa više stopa, sa svim negativnostima koje u prijedlogu ovog Zakona Kluba SDP-a i njegovu obrazloženju nisu ni spomenute, a pogotovo nisu ponuđena rješenja kojima bi se loše posljedice mogle izbjeći ili barem smanjiti. U suvremenoj poreznoj teoriji dominantno je opredjeljenje za primjenu jedne stope PDV-a uz mali broj izuzeća i široku poreznu osnovicu. Jer povećanje broja poreznih stopa nesumnjivo povećava mogućnost porezne evazije uz niz drugih problema. Primjena takvog modela, modela sa više poreznih stopa zahtjeva detaljno definiranje oporezivih proizvoda što se u ovom zakonskom prijedlogu nije ni pokušalo. Pa zato analitičar Zagrebačkog ekonomskog instituta, dr. Željko Lovrinčević s pravom se pita da mu je nejasno što SDP hoće sa svojim prijedlogom, citiram: "Što znači smanjiti PDV na turizam i poljoprivredno prehrambene proizvode i što je pod tim pojmovima obuhvaćeno?". Proces definiranja proizvoda za različite stope postoje vrlo složen te potiće mnoge rasprave, najčešće o graničnim proizvodima koji po svojoj naravi mogu biti oporezivani barem dvjema različitim stopama. Dakle, definiranje proizvoda zahtjeva brojniju, stručnu, poreznu administraciju koja će znati argumentirano i uvjerljivo obrazložiti javnosti svoje odluke. S time u vezi nužno bi došlo do povećanja administrativnih troškova ubiranja poreza. To znači da država koja primjenjuje PDV sa više stopa mora imati više službenika za definiranje oporezivih i neoporezivih proizvoda. A također i za obradu složenijih poreznih prijava. Treba imati u vidu da rastu i troškovi obračunavanja i plaćanja PDV-a na strani poreznih obveznika. Sažimajući ta iskustva, porezni stručnjak i dugogodišnji direktor fiskalnog odjela MMF-a Vito Tanzi tvrdi da prijelazom sa jedne na dvije stope administracija vezana uz PDV povećava se pet puta. A prijelazom na tri stope 10 puta. Primjena više stopa također generira pojaćani pritisak korupcije i snažnih lobija jer otvara šire mogućnosti poreznoj nedisciplini i izbjegavanju. Rijetko će tko propustiti priliku da proizvod ili uslugu iz višeg poreznog razloga provede kroz nižu poreznu stopu. Kako se predlagatelji modela Kluba SDP-a poziva na usporedbe sa zemljama Europske unije kazati treba da Europska unija svojim članicama preporučuje smanjenje broja stopa PDV-a i da one tome teže. Npr. Italija, Francuska i Irska 80.-ih godina prošlog stoljeća, odnosno 20. stoljeća imale su 10, 8, odnosno 6 stopa, 2002. godine nakon svih negativnih iskustava sa tolikim brojem stopa usprkos otporima koje prirodno izaziva svako ukidanje povlastica oni su smanjili broj stopa na 3, odnosno 4. I tedencija je prema daljnjem smanjivanju. Danas, sa velikom dozom sigurnosti možemo tvrditi da će proces usklađivanja poreznih sustava zemalja Europske unije koji je u tijeku, iako predstavlja osjetljiv i dugotrajan proces jer svaka zemlja članica doživljava mješanje uz svoj porezni sustav kao napad na svoj suverenitet rezultirati zasigurno jednom poreznom stopom na dodatnu vrijednost. Ove države, države Europske unije uvodile su PDV u 60.-im i 70.-im godinama prošlog stoljeća bez prethodnih iskustava. Kada stav o primjeni jedne stope nije bio tako eksplicitan u stručnim krugovima, kada se još nije ni mogao, moglo doći do komparativnih saznanja o prirodi tog poreznog instrumenta. Uz to te zemlje su u trenutku uvođenja PDV-a težile da taj novi do tada neprimjenjivani oblik oporezivanja potrošnje ostane što sličniji porezu na promet kojeg je mijenjao da bi bio što lakše prihvaćen i zato je njihova startna situacija bila drugačija, a i današnja je drugačija. Za Hrvatsku kao novu, samostalnu državu najbolje je zadržati i nastaviti primjenu PDV-a u njegovom najboljem obliku utemeljenom upravo na iskustvima zemalja Europske unije i pozitivnim i negativnim, a to je svakako sustav sa jednom stopom i izuzecima koje smo do sad utvrdili bez njihovog širenja. Jer takav sustav garantira prihodnu izdašnost, neutralnost i jednostavnost ubiranja i zato Klub HDZ-a neće podržati SDP-ov Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodatnu vrijednost.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog zavoda gospodin Valter Drandić.
Gospodine predsjedniče kolega zastupnik Jandroković, a i ne samo on nego već nekoliko puta se pogrešno tvrdi da ukoliko se smanje cijene zbog smanjenja opće stope PDV-a da će to biti smanjenje od 1,67%. Ja samo želim ispraviti tu grešku jer se radi o pogrešnoj brojci. Točna brojka je 1,64% ili točnije 1,639344262. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Predlagatelj, ovaj, predstavnik HDZ-a poziva se na iskustvo europskih zemalja kao razlog za uvođenje jedinstvene ili održanje jedinstvene stope poreza međutim prema podacima od 15 zemalja Europske unije 14 zemalja ima diferenciranu stopu PDV-a, a od 10 zemalja koje su kandidati za ulazak u Europsku uniju svih 10 zemalja ima diferenciranu stopu PDV-a. Prema tome ako se već pozivamo, a ovo je podatak iz Privrednog vjesnika od 2.2. ove godine onda bi morali reći kakvo je to iskustvo u tih zemalja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Po 10 minuta Klub ili dvojica zastupnika u ime Kluba SDP-a prvo gospodin Mato Crkvenac. A, gospodin Slavko Linić, svejedno.
Gospodine predsjedavajući, ministre, kolegice i kolege. Što reći o današnjem Prijedlogu Vlade koji govori o konačnom čitanju Izmjena i dopuna zakona o porezu na dodanu vrijednost. Drago nam je da Hrvatska demokratska zajednica želi ispuniti izborna obećanja, ali isto tako, isto tako želimo naglasiti da je to jedna od i velikih grešaka za hrvatsku ekonomiju. Zašto velikih grešaka? Ja moram reći da je Klub SDP-a i iznenađen sa današnjim prijedlogom. U samo zadnjih 30 dana u ovom domu smo raspravljali o teškom sastavljanju Državnog proračuna. Čak su i iskre među nama govorile o tome tko je više potrošio, tko je manje potrošio, zašto se ne može osigurati i za umirovljenike više, zašto se ne može za socijalne potrebe? Neću govoriti o projektima lokalnih samouprava, nedostatna sredstva, nedostatna sredstva je bio osnovni pojam u sastavljanju Proračuna, a podsjećam još nešto u ovom domu nikom nije bila ugodna rasprava o projektu Hrvatskih željeznica jer projekt Hrvatskih željeznica ne znači samo modernizaciju i strukturne promjene u Željeznicama nego stabilnost hrvatskog gospodarstva i ono što je najvažnije bitka da barem zadržimo pet postotnu stopu rasta. Da, u svega 30 dana dvije teške rasprave, a problem je bilo nema sredstava. Danas idemo sa prijedlogom da od 1.1. iduće godine nema potrebe za 3 milijarde kuna. Nema potrebe. Zašto nema potrebe? Pa iz tog razloga što očito se nešto očekuje promijeniti u ovoj godini. Ministar Šuker često naznačuje da će se vjerojatno efikasnost porezne uprave podignuti pa se bitno taj nedostatak od 3 milijarde neće osjetiti. Pa čak se i to može dogoditi. Ali 3 milijarde za Hrvatske željeznice, za razvoj, za stopu od 5% koja znači smanjenje broja nezaposleno itekako bi bilo važno za hrvatsku ekonomiju. Ali važnija su izborna obećanja nego stabilnost hrvatskog gospodarstva, bitka za stopu, bitka za Hrvatsku željeznicu. Ne samo za Hrvatsku željeznicu, za mnoge projekte lokalnih samouprava. Da, to je današnja odluka. Pred tom odlukom se mi danas nalazimo. Da li je ispravna, vidjet ćemo krajem godine. Da li će je građani pozdraviti? Pa sumnjam. Njih zanima radno mjesto, njih zanima razvitak Hrvatske, projekti, stopa od 5% mnoge privrednike. Ovih 3 milijarde itekako će im nedostajati. To je razlog zašto smatramo da je ovaj prijedlog možda preuranjen. Možda preuranjen jer u naredne dvije godine itekako su važni državni projekti da bi se konsolidiralo kompletno hrvatsko gospodarstvo. A sada idemo na onaj drugi dio. Zašto je SDP došao sa svojim prijedlogom? Pa zato što ocjenjujemo da ovakav prijedlog koji govori o 2 indexna poena nižoj stopi nije ono što je uopće socijalno osjetljivo. Nije ono što treba građanima sa nižom platežnom moći. I to je nešto što želimo vrlo jasno naglasiti. Mi u politici i možemo imati ovako suprotstavljene i načela i poglede, ali imamo znanstvenike. Imamo znanstvenike koji cijeli život rade u poreznom sustavu i upozoravaju. Svi mi znamo da je PDV neosjetljiv, nepravedan porez, nepravedan porez. Najviše tereti siromašne slojeve građana jer oni plaćaju. Smanjenje od dva indexna poena neće taj porez učiniti socijalno osjetljivijim niti pravednijim. Neće. Uvođenjem diferencirane stope nešto više se poboljšava socijalna osjetljivost za građane sa nižim primanjima. I ja želim biti vrlo plastičan i reći: Da gospodo, dva indexna poena sigurno će koristiti. Znate komu? Gradonačelniku Imotskog koji kupuje auto od 800 tisuća kuna pa 2 posto dozvolite ćete je 12 tisuća kuna kada se preračuna uštede za njega, 12 tisuća. Za njega je to pam ožda i nebitno. Ali onim roditeljima koji kupuju dječje cipelice i plaćaju 300 kuna to je možda 4 kune pa zašto možda jer ovisimo o milosti trgovca ali će smanjiti 4 kune ali najvjerojatnije neće. I na dječje cipelice oni koji morajua kupovati za djecu, neće imati efekata od ovih 2 indeksa. To pokazuje prijeldog koji je danas Vlada uputila. Ako govorimo da već se želimo odreći 3 milijarde kuna onda je naš prijedlog idemo an to da onaj koji kupuje automobil od 800 tisuća kuna ima 22%. Ali onaj koji kupuje cipelice ima uštedu od svih 22% pa će to biti nešto preko 54 kune. A onda će za to moći kupiti neku drugu dječju potrepštinu. Pokušaavmo reći zašto smatarmo da je to socijalno osjetljivo. Zamislite imate profesora Jelčića koji vam govori opća stopa ua bogatoj Švicarskoj 7,6. Najniža u Europi. bogata Švicarska ali njihova vlada je rekla i to je problem za socijalno osjetljive kategorije. Pa ima dvije međustope. Znači na 7,6 jedna bogata Švicarska uvodi stopu od 2 i nešto i tri i nešto. Jer ima Vladu koja smatra da treba biti pravedniji i ovaj nepravedan porez. Da treba brinuti o siromašnima. A mi smatarmo da se time ne trebamo baviti. Što je problem. Birokracija, kako će seona organizirati, problem kako zaustaviti sivu ekonomiju, stalno su nam neki problemi opravdanje. Pa mi ne živimo zbog toga, miživimo zbog toga da razmišljamo o onima koji moraju kupiti dječju cieplicu sa imaju problema sa primanjima. To je naš posao. Pa kako ćemo platiti upravu kako će se uprava organizirati, kako ćemo se boriti, pa zatio smo izabrani zato moramo polagati i račune na izborima koliko smo bili uspješni. I zato smatramo da ovako visoka stopa ovako nepravedan porez ako smo se već odlučili odreći 3 milijarde kuna koji nam trebaju u razvoju u redu toga trenutka nemamo ništa protiv da se odredimo na taj način da više damo socijalnim kategorijama. Nije to samo željezic, jer to je gospodarski projekt, ne, investaicije u zdravstvu su zaustavljene. Investicije u zdravstvu, državna obaveza, proračunska obveza, zbog čega. Kada vidimo da nam treba novac. Zato zaista u ime kluba SDP-a pozivam da još jednom razmislimo, dali t rebamo žuriti, dali još pričekati, dali vidjeti što će se to događati u ovoj godini. Dali ćemo imati problema i sa Kosovom sa turističkom sezonom, pa znate izborna obećanja su izborna obećanja. MOže se i pogriješiti. Ali je evidentno da moramo imati odgovornost za stopu rasta i za socijalno osjetljive kategorije. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodine Mato Crkvenac izvolite.
Gospodine predsjedniče, ministre, kolege iz Ministarstva financija. Ja sam uvjeren i mi smo u klubu SDPa uvjerni da smanjenje PDVa sa 22 na 20% nije dobro. To nije dobar način smanjenja PDVa. Uostalom stručni ljudi iz HDZa su to do nedavno također tvrdili. Naime previše se gubi malo se ili ništa dobiva. Riječ je o tome da u Hrvatskoj u ovom trenutku i u ovoj situacijji može biti razgovora o tome dali smanjivati uopće PDVe. međutim mi također mislimo da smanjenje može doći u obzir ali samo ako se izvede na odgovarajući način. Ono je donekle potrebno i zbog toga što su indirektni porezi u Hrvatskoj znatno viši nego u Europskoj uniji, i nego u grupaciji OECD zemalja. KOd promjena poreza osoboito ovako kao što je promjena PDVa valja uvažiti dva elementarna načela fisklane politike zbog kojih smo mi i odgovorili na ovo msanjenje sa 22 na 20 na ovaj način uvođenjem međustope. To su poznata načela efikasnosti, i konfornosti. Načelo je da država treba dobiti puno oduzimajući mnogima i na mnogim trasakcijama a da ovi to ne osjete. To je prava logika i mudrost države i poreznog sustava. Ovdje pak država gubi puno smanjenjem PDVa, a nitko neće to osjetiti. Defitivno jer će trgovci to riješiti na svoj način. Odtuda dakle naš prijedlog. Zapravo naš prijedlog polazi od toga da su promjene u oporezivanju s PDVom potrebne ali da one moraju biti usmjerene na preraspodjelu poreznog opterećenja. A ona se može postoići naravno uvođenjem u sustav snižene stope. Nedvojbeno je da bi se ostvarila preraspodjela i smanjilo relativno veće opterećenje stanovništva sa nižom ekonomskom snagom po našem prijedlogu. Matematička je činjenica da relatiavn udio PDVa u ekonomskoj snazi iz koje se on plaća smanjuje se što je ta snaga veća. Oni koji imaju manja primanja relativno veći PDV plaćaju i to plaćajući ga za elementarne potrebe za prežive. Dakle i u svijetu je to poznata činjenica, i preraspodjela poreznog tereta primjenom PDva rezultira uvođenjem međustopa. U konkretnoj specifičnoj hrvatskoj situaciji, regresivni učinici PDVa ne mogu se odgovarajući anulirati samodiferenciranjem stopa poreza na donodak. Otuda dakle više struki razlozi za uvođenje međustopa. Uostalom ovdje je već navedeno da od 15 država sadašnje europske unije 14 ima međustope a da svih 10 koje ulaze imaju međustope dakle europska unija sutra sa 25 dražva u 24 države ima jednu ili više međustopa. Pri tome ne samo da su to učinili prebogati Švicarci kao što je to govorio gospodin Linić, ovaj tjedan je pripremljen prijedlog prema kojem to čine Englezi i pogledajte zašto Englezi uvode međustopu na PDVa da bi jače opteretili hranu koja ima više masnih supstanci. I njima to nije problem porezno tehničke prirode jer rješavaju suštinu. KOja ne može dovesti u pitanje sadržaj. Naravno da valja u vezi sa poljoprivrednom, ovdje je bilo spomenuto kako to nema utjecaja voditi računa o okruženju. Porezni povoljiji tretman prehrambenih proizvoda pa i proizvoda od turizma i tako dalje, potreban je jer naprosto naši susjedi i najznačajniji trgovinski partneri primjenju također snižene međustope odnosno stope tako kod poljoprivede. U Sloveniji stopa na poljopriredu iznosi i njezine proizvode 8 i pol posto. U Mađarskoj 12%, u Italiji 4% i 10%, U Njemačko 7%, u Austriji 10% i tako dalje. Sve su to međustope za poljoprivredu. U Italiji je stopa za turizam 10%. U nekim segmetnima i niža od toga u hotelijerstvu. Prema tome naše okruženje s kojim trgujemo s kojim živimo, s kojim se razvijamo ima međustope. Ima ih i zbog tih djelatnosti i zbog socijalnih efekta tih međustopa. Dopustite da ipak zaključim time ne govoreći dalje o toj čitavoj elaboraciji, da i prof. TAnzi kojeg neki od nas poznaju poznat po svom tanzijevom efektu, nikad nije porekao ovaj efekt o kojem ja govorim i zbog kojeg sve europske zemlje imaju međustope i ne pada im na pamet da ih smanjuju. Engleska kao što vidite ovaj tjedan uvodi novu međustopu, a već ima međustope. Dakle da rezimiram. Što naš prijedlog znači? Što on donosi? Prvo on donosi preraspodjelu poreznog tereta putem PDV-a i to manjim opterećivanjem onih koji su siromašniji. Neutralizira se u stanovitoj mjeri regresivni učinak PDV-a. Drugo, on je podrška i približavanjem onome što je u našoj okolini i u Europi i poljoprivredi i turizmu kao ključnim sektorima u kojima Hrvatska može tražiti svoju budućnost. Treće, on je jedina prava mjera natalitetne politike. Ukinuti PDV na dječju hranu i dječje potrepštine znači višestruko više nego ono što smo učinili porodiljnim naknadama. Tridesetak i više puta to znači više, to je jedina prava mjera koja bi se osjetila. Dječje cipelice bi dakle pojeftinile 60 kuna, a sad će pojeftiniti sa ovim smanjenjem PDV-a sa 22 na 20 za 4 kune. Ako govorimo toliko o doista prijekoj potrebi aktivnije pronatalitetne politike neznam kako ćete gospodo iz pozicije, iz vladajuće stranke i usprotiviti se prijedlogu koji je do sada najvažniji prijedlog u području potpore nataliteta. I na kraju četvrti razlog za naš prijedlog je taj, da proračun gubi prema našem prijedlogu zakona za oko pola milijarde do milijardu, a moguće i više ako uđemo u detaljnu analitiku za koju smo spremni nego što gubi kad se smanjuje PDV sa 22 na 20. Dakle ako fiskus već gubi u stanovitoj mjeri uvijek smanjivanjem PDV-a neka se nešto dogodi, neka netko ima koristi od toga a ne da trgovci naprosto to istrže za par mjeseci kao što će se nepobitno dogoditi jer ovo više nije dogovorna ekonomija gdje bi oni bilo koga slušali. Kolegice i kolege dopustite mi reći i ovo. Vi iz parlamentarne većine vi ćete po prirodi stvari glasati za prijedlog Vlade. To je razumljivo. Glasat ćete protiv našeg prijedloga, meni je to razumljivo. Ali mislim da ćete imati teškoća da objasnite i u svojoj obitelji, a osobito biračima u čemu je to naš prijedlog lošiji, a ovaj prijedlog za koji ćete glasati bolji. Hvala.
Hvala lijepa. Predlažem da najprije dobiju riječ zastupnici koji su tražili ispravak netočnog navoda onda da predstavnik Vlade. Prvi se javio za ispravak netočnog navoda gospodin Zvonimir Puljić.
Netočan navod gospodina Linića koji je ustvrdio da smanjenje stope PDV-a u zakonskom prijedlogu Vlade od 22 na 20% znači ugrožavanje državnog proračuna i nužno manji proračunski prihod. To zapravo znači ignoriranje recimo ako ne premijerove ili ministrove izjave da se to može nadoknaditi boljom poreznom naplatom, ali isto tako znači i ignoriranje i nekakvih ozbiljnih stručnih radova npr. leferova krivulja primijenjena na elastičnosti potražnje, primijenjena na porezni prihod objašnjava da maksimum ne mora biti u sredini na koeficijentu 50 nego da je zbog troškova utaje poreza pomaknuta i da može bit na nižem prihodu ili jednostavnije rečeno onaj tko plaća manji porez razmislit će i radije će ga platiti nego što će ići u sukob sa zakonom.
Ne može se smatrati ispravak netočnog navoda jer je to izražavanje vašem mišljenja i nemojte se javljati zbog ispravka netočnog navoda nego treba precizno ispraviti navod koji je izrečen. Gospodin Darko Milinović, ispravak netočnog navoda.
Uvaženi potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Uvaženi gospodin Slavko Linić je rekao da je ministar Šuker izjavio da za 2005. godinu nije potrebno 3,5 milijarde kuna koliko se očekuje da će biti smanjen prihod državnog proračuna što ne odgovara istini. Gospodin Šuker je rekao da će se te 3,5 milijarde kuna nadomjestiti i boljom kao što ste i vi ustvrdili, efikasnošću porezne uprave, kontrolom iskorištavanja mjerodavnih sirovina i kontrolom javnih poduzeća koji su u većinskom vlasništvu države, a i ostalim mjerama nadamo se da će taj iznos i premašiti 3,5 milijarde kuna u 2005. godini kao prihod u državnom proračunu.
Hvala lijepa. Gospodin Željko Nenadić ispravak.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege. Ispravak netočnog navoda gospodina Linića. Radi se o izreci da smanjenje stope PDV-a utječe na državne investicije, tu je bilo navoda željeznice, zdravstvo i sl. Štovani kolega je zaboravio da se niža stopa PDV-a primjenjuje od 1.1.2005. godine. Prema tome, smanjenje državnih investicija za navedene je uzrokovano unaprijed potrošenih 6,5 milijardi kuna u proračunu, a ne smanjenjem stope PDV-a. I štovani kolega Crkvenac je naveo poznatog poreznog stručnjaka i dugogodišnjeg direktora fiskalnog odjela MMF-a Vito Tanci da zastupa više stopa PDV-a. Međutim ja bih samo rekao, institut za javne financije naveo 14. prosinca 2003. godine da nije tako.
Isteklo je vrijeme. Ispravili ste navod. Hvala. Ispravak netočnog navoda zastupnik gospodin Stjepan Fiolić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja bih ispravio netočan navod gospodina Crkvenca koji tvrdi da će ostati 2% trgovačkim lancima. Ja vas uvjeravam da to neće ostati, da će to upravo povećati konkurentnost i da sama konkurencija u trgovačkim lancima smanjuje cijene i da će upravo tih 2% ostati socijalno ugroženom stanovništvu. Hvala.
Također izražavanje mišljenja. Idemo dalje. Kolega gospodin Mato Štimac.
Gospodine potpredsjedniče ponovo ispravljam krivi navod gospodina Crkvenca, da je naša država u istoj situaciji kao i susjedne zemlje gdje su uvedene međustope. Naprosto nije točno, jer kod nas je uvoz hrane u odnosu na izvoz obrnut. Mi imamo milijardu i 400 milijuna dolara uvoza i što znači da bi njihovim prijedlogom zakona ostalo direktno uvoznicima oko milijardu kuna godišnje.
Hvala lijepo. Gospodin Jure Bitunjac ispravak.
Gospodin Crkvenac je rekao da će smanjenje stope, opće stope za dva indeksna poena trgovci riješiti na svoj način ostvarujući dodatni profit. To naprosto nije točno, jer kada je riječ o cijenama one se određuju na temelju zakona ponude i potražnje s jedne strane, a s druge strane ova izjava ujedno znači prozivanje velikog broja ljudi, zapravo jedne kompletne gospodarske grane koji rade u trgovini kao takovoj. Hvala.
Također izražavanje mišljenja ne bi se moglo smatrati ispravkom netočnog navoda. Još uvaženi zastupnik Jandroković.
Hvala lijepo. Ja ispravljam netočan navod kolege Crkvenca da će dječje cipelice pojeftiniti 60 kuna. Radi se o netočnom i paušalnom, paušalnoj ocjeni zbog toga što će cipelice pojeftiniti, odnosno pojeftinile bi ovisno o cijenu prije obračuna PDV-a, a budući da SDP predlaže diferenciranu stopu zbog socijalnih razloga, cipelice koje bi pojeftinile 60 kuna koštaju otprilike 350 kuna. A te cipelice sigurno ne kupuju oni koji su socijalno ugroženi.
Također mišljenje, naravno i ja bi molio kolege, puno ispravaka netočnih navoda je na granici ispravka, odnosno izražavanja mišljenja pa kad se dobije riječ i pokuša ispravit netočni navod, ispravite ga pa makar to i ne bilo točno, a bar ćemo bit u okviru Poslovnika. Hvala lijepa. U ime Vlade, ministar Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Uvaženi zastupnik Linić nije propustio priliku da se dotakne proračuna i Hrvatskih željeznica. Pa mislim da zbog hrvatske javnosti treba nekih stvari reći. Ja bih rađe da se briga oko proračuna vodila prošle godine i da nam niste ostavili 8 i pol milijardi neplaćenih obaveza, a kad se tiče brige za dječje cipelice, da ste mislili o dvije milijarde kolektiv ispunjavanja obaveza prema kolektivnim ugovorima prema zaposlenicima u Državnoj upravi. Gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, zbog, to je istina, što se tiče Hrvatske, bivši potpredsjedniče hrvatske Vlade, zbog istine prema hrvatskoj javnosti, vi ste prošle godine potrošili za potrošnju u Hrvatskim željeznicama milijardu i 500 milijuna kuna, a na naplatu ste ostavili ovoj Vladi. 31.3. ti iznos kredita od 600 milijuna kuna i još 10 milijuna kamata. Iznos kredita od 400 milijuna kuna koji dospijeva 30.6. i iznos kredita od 500 milijuna koji dospijeva od 20.12. To nisu dugoročni krediti, to nisu krediti za investicije nego kratkoročni krediti za potrošnje, kukavičje jaje ovoj Vladi. To treba reći radi hrvatske javnosti. Vi da niste, vi da ste platili obavezu koju ste prošle godine napravili onda bi se ovih milijardu i pol kuna vraćanje obaveza koje ste vi napravili mogli ove godine utrošiti u redovno poslovanje. I to je ono što je istina. Isto tako, ovih dana se govori o nelikvidnosti. Zar jedna Vlada može za 2 mjeseca dovesti do nelikvidnosti u ovoj državi? Ne može, gospodine. Stvar je u tome da je problem nepodmirenih obaveza od prošle godine generirane likvidnosti i to je istina. Također niste izvršili obavezu svoje Vlade od 760 milijuna izdanih obveznica koje su se trebale prebaciti Hrvatskim autocestama. Do 31.12 ste prebacili samo 360 milijuna. Ova Vlada je 31.12. prebacila 180 milijuna, 230 milijuna je ostalo neprebačenih, a trebali su bit prebačeni do 20.11. Za taj iznos Hrvatske autoceste nisu mogle platit radove, i to treba reći. Za taj iznos se ova Vlada mora zadužiti i prenest sredstva Hrvatskim autocestama jer 31.12. nije bilo na žiro računu tih novaca. I to je istina. I to je ono što nije plaćeno. Također onih 6 i pol milijardi, možemo ih specificirati sve ono što je prenešeno i što je stvoreno obaveze ove godine. Dakle, kad govorite o Hrvatskim željeznicama, što je sa "Viktorom Lencom"? Tko je tu potrošio 80 milijuna eura? Tko će za to snosit odgovornost, da se tih 80 milijuna eura kritički utrošilo u nekakve druge projekte možda ova država ove godine ne bi imala problema sa deficitom. Istina je isto tako, ako laže koza ne laže rog, izvješće MMF-a da prošla Vlada nije izvršila niti jedan kriterij potpisanog "stand by" aranžmana sa Međunarodnim monetarnim fondom. To nije mišljenje ove Vlade, to nije mišljenje Ministarstva financija, to je mišljenje ljudi s kojima ste vi sklapali ugovor. Dakle, toliko oko brige oko državnog proračuna, toliko oko brige oko deficita. Isto tako, koliko je težak Prijedlog SDP-a oko smanjenja PDV-a? Da li samo između 500 i milijardu kuna kako se lakonski kaže, samo 100% više ili manje. Ili je on težak preko 3 milijarde kuna? Ako je podatak Hrvatske narodne banke objavljen ovih dana da je promet od turizma prošle godine bio preko 6 milijardi dolara, uzmimo da je 20% tog prometa organizirani turizam u Hrvatskoj, recimo da je 4 i pol milijarde dolara bio promet onaj koji se oporezuje. Pa smanjite samo taj PDV za pola, pa zar to nije gubitak od skoro milijardu i 500, milijardu i 600 milijuna? Nulta stopa PDV-a na novine, 256 milijuna. Dakle, Prijedlog i jedan i drugi su teški između 2 700 i 3 i 3 milijarde i 100. Ali smo što ste vi za ovaj svoj Prijedlog, priliku da ga ostvarite imali u četverogodišnjem mandatu, međutim, niste ni htjeli čut za njega nego ga sad predlažete. Dakle, tu svoju socijalnu osjetljivost i brigu ste trebali pokazati u trenucima dok ste bili u priliku donositi odluke. Stabilan rast hrvatskog gospodarstva po svim pokazateljima, hrvatsko gospodarstvo nažalost ima lagani pad rasta od 7. mjeseca prošle godine i to je trend koji ste vi nama ostavili. To je trend koji se ne može promijenit preko noći i to je istina. To je istina. To je istina. Pa vi isto tako kažete da i određene inkriminirane radnje niste mogli iznesti u hrvatsku javnost zbog koalicijskog sporazuma. I to isto tako, hoćete reć da nije istina, ne? Dakle, postavlja se jedno pitanje, nulta stopa da li ona pogoduje bogatima ili siromašnima? Kako može trošiti onaj ko nema novaca? Kako može kupit onaj ko nema novaca i kako njemu pogoduje nulta ili diferencirana stopa? A što se tiče poljoprivrede i PDV-a, vi dobro znate da najveći problem u Hrvatskoj je što najveći broj poljoprivrednika nije u sustavu PDV-a i da kad se tu dovede, kad poljoprivrednici uđu u taj sustav, onda se može govoriti o utjecaju PDV-a na poljoprivredu. Dok se god to ne napravi, o tome se ne može govoriti. I ne možete govoriti o utjecaju nečega što ne postoji. Nažalost, veliki broj hrvatskih poljoprivrednika nije u sustavu PDV-a. A kad govorim o tome koliki je PDV u Sloveniji ili u Austriji, ta uvezena roba iz Slovenije ili Austrije sa tim PDV-om ne utječe na ništa jer ona kad se uvozi ona se uvozi bez PDV-a. Isto kao i hrvatska roba kad se izvozi, izvozi se bez PDV-a. I također nešto oko, ja sam govorio o tome koliko je bila iskazana promet roba i usluga, ono što se oporezuje sa nultom stopom. Dakle, to je iz, morat će se tu napravit analiza što se dogodilo, poraslo od 2000. do 2003. sa 13,5 na 21,7 milijardi. To jasno ukazuje na to, ponavljam i na to što nas upozoravaju koji imaju daleko duže ovakav porezni sustav od nas, koliko je opasnost više stopa za razno razne i zlouporabe ili bilo šta drugo. I ne može niko reći ko se ozbiljno bavi ovim poslom, koji kaže da uvođenje međustope o proširivanje nulte stope ne stvara mogućnost za razno razne nepravilnosti i razno razne rupe u punjenju državnog proračuna. Svi oni koji imaju sad dvije stope teže ka tome da uvedu jednu stopu. No, kažem, morao sam vam neke stvari reći jer opet se ovdje danas htjelo potegnuti pitanje i Hrvatskih željeznica. Napominjem, da nam nisu utrošeni novci unaprijed, ne bi bilo problema oko mnogih projekata. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak u ime kluba. A predlagatelja? Izvolite, gospodin Linić. Ali prije toga, molim vas, samo ispravak netočnog navoda ima gospodin Pecek.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navod ministra, kada je rekao, da zapravo PDV-e ne utječe na seljake koji nisu u sustavu PDV-a. Da, uopće poznato da zbog porezne reforme 90% naših seljaka naročito staračkih domaćinstava nije u sustavu PDV-a. Međutim, upravo oni plaćaju najviše. Jer kada ide u trgovini po repromaterijal ili po neki među proizvod plaća 22%, ovako bi platio 12%. To nije teška računska operacija. Znači, oni koji nisu u sustavu PDV-a, najviše PDV-e plaćaju, jer nemaju odbitak. To je gola matematika.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja gospodin zastupnik Linić. Slavko Linić.
Gospodine predsjedavajući. Jedan i drugi prijedlog znače tri milijarde kuna ili koju stotinu milijuna kuna manje ili više u državnom proračunu za 2005. godinu. Da li će efikasnost biti porezne uprave takve, pa će se dodatno još unijeti u proračun to je nešto drugo. A to je 3 milijarde kuna manje. 3 milijarde kuna. Ja mogu razumjeti nervozu ministra Šukera, kojemu itekako pada teško što je 3 milijarde manje. Itekako mu pada teško što nema razvojnih projekata, što se ne mogu podržati razvojni projekti. Uvijek je potrebno naći krivca. Ministar Šuker u ova zadnja dva mjeseca, tri, četiri puta je promijenio razmišljanje, te nije kriva bivša vlast, te kriva je bivša vlast, te 12 milijardi je u materijalu nabrojeno, pa je 6 milijardi, sad je izrekao novu cifru od 8,5 milijardi. Odlično, odlično. Ako je to opravdanje da se zaustave investicije, ja mogu razumijeti nervozu ministra, mogu razumijeti i njegovu ja bih rekao tragediju jer nema razvoja. Nema razvoja. Ali 3 mlijardi Hrvatsko gospodarstvo treba. i ako se odričemo 3 miijarde, jer to je filozofija poreza, taj porez nedostaje iduću godinu. A nedostaje Hrvatskim željeznicama, nedostaje Hrvatskom zdravstvenom sustavu, koji ga treba kao kruha, nedostaje. i to je evidentno da nedostaje. U ovoj godini ministar Šuker pokušava okrivljujući bivšu Vladu naći opravdanje za zaustavljanje investicija. Jako me zanima koji će razlog biti kod proračuna 2005. godine? Što će onda biti razlog? Jer će tada stvarno nedostajati i ovi novci, i ovih novaca. Nema potrebe da opterećujemo naše građane, je li više potrošeno na ovo ili na ono. Da, Hrvatske željeznice trebaju novac. U Hrvatskim željeznicama je 4 godine rađeno ono što nije rađeno 10 godina ranije. i taj sustav sada funkcionira. i treba puno novaca, treba puno novaca. Svaki ozbiljni ekonomista zna da se te novce može umanjiti samo razvojnim projektima i stvarajući osnovu da željeznice same zarađuju. Sada se to zaustavlja. Radi čega? Obećano smanjenje za 2 indeksa poena PDV-a. Radi toga se zaustavlja? Zbog čega? Netko veli, potrošeno više, pa sad dospijevaju na naplatu. Nemojmo biti takvi. Nemojmo biti takvi. Ja moram reći, u tome tko je sposoban, tko nije. Ali postoji još nešto, što u Hrvatskoj u zadnjih mjesec i pol dana svi računi se zaustavili i nitko u državnim službama ne plaća. Totalna nelikvidnost. Ne izvršavaju se obveze iz državnog proračuna. Zbog čega? Zbog čega? Pa ljudi moji novaca ima. Novaca ima. Ministar se ne želi baviti premoštenjem. Ministar ne želi priznati da ima problema što PDV-e u prva tri mjeseca nije tako izdašan, pa mu ima veće rashode trenutno, nego što su mu prihodi. Pa to su obična financijska premoštenja. Mi se time opterećujemo, i to će biti ministru opravdanje da je nešto bivša Vlada potrošila. Nema to nikakve veze. Osobno znate, ostaje pitanje komu to godi nelikvidnost? Komu to godi? Što to asocira nelikvidnost? Dio nas koji smo riješavali taj problem 99. godine, koji je narastao na 27 milijardi. Zna što se događalo. i nema opravdanja. Nema opravdanja za to. To su problemi. i mi kada govorimo o problemima nedostajućih sredstava, kada evidentno je da u potpuno stabilnim financijama ne plaća se od strane Hrvatske države u zadnjih mjesec dana, i Hrvatske vlade i njenih institucija mi donosimo odluku o smanjenju PDV-a. Danas ćemo je donijeti ili sutra kad već budemo glasali. To je razlog zašto mi velimo, vrlo teška odluka, jer nam trebaju ti novci za Hrvatsko gospodarstvo. Ali ako već odlučujemo probajmo to unijeti prema onima koji su socijalno ugroženi, a ne prema onima koji mogu plaćati i plaćaju, i plaćaju. Znate, neprekidno tražiti opravdanja, bivša Vlada ono, bivša Vlada ne znam, ali moramo znati jedno, očito da efikasnost izvođenja investicija, efikasnost kontrole investicije, efikasnost bitke da i kroz financije i disciplinu financijsku držite taj financijski ciklus je razlog da je u prošloj godini dostignuto napokon i 5% razvoja Hrvatskog gospodarstva i rasta stope. Da. Samo najava izbora, početak izbora, već je smanjila tendencije. Zašto? Pa Vlada je prestala vršiti presing na sve one koji su dužni biti efikasni. Samo zato što je Vlada sa strankama se okrenula izborima, već smo imali poremećaj u gospodarstvu. A ova Vlada veli, zamislite, negativan trend i mi ne možemo to zaustaviti. Pa sada ste svi na okupu. Skočite i borite se za 6%, borite se. Ali nađite ideju kako. Draga moja gospodo, to je posao Vlade. Dignite efikasnost države, dignite efikasnost investicija. Ali nećete ju dignuti neisplatom, budite uvjereni. Neplaćanjem se ne diže. To je naš problem. Ne, mi se mirimo s time da pada stopa. Dio nas se neće miriti. Mi tražimo da vi budete efikasni. i zato velimo, smanjenjem PDV-a smanjujete svoje mogućnosti utjecaja na gospodastvo, na tu stopu od 5% koju napokon postignuta. i umjesto da se borite da dođe do 7%. A ja pamtim 2000. kad mi ovdje, pogotovo ministar Šuker i još mnogi tumačili da 12%-tna stopa je budućnost Hrvatske. A sada se mirimo sa trendom. Ne zaustavljamo taj trend. Da li ćemo ovim zakonom zaustaviti taj trend? Nećemo. Zato predlažemo da nema potrebe se nervirati, mi nemamo ništa protiv ako je ministru Šukeru lako da optužuje bivšu vlast, mi se slažemo, mi smo sve krivi. Ali dignite stopu na 5%. Dignite stopu na 5%. Čuvajte željeznice. Dajte za zdravstvo. Sve smo mi krivi. Nema problema. Samo pokazujete ono što smo barem mi. Željeznice su funkcionirale, nemojte ih zaustaviti.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin Željko Nenadić.
Štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ponovo ispravljam netočan navod. Izmjene i dopune Zakona o smanjenju stope PDV-a stupio je na snagu 1.1. 2005. godine i nikakve uzročno posljedične veze nema proračun 2004. godine sa smanjivanjem stope PDV-a.
Nažalost ne bi mogao ministar nego da se, nego poslje gospodina Tončia Tadića eventualno ispravak. Pa evo, u ime Kluba HSP-a, gospodin Tonči Tadić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, u odlasku, poštovane dame i gospodo, poštovani gospodine ministre Šukeru. Danas vodimo već satima raspravu o ova dva zakona kojima se pokušava smanjiti PDV i kao što sam prošli put u ime Kluba HSP-a u prvoj raspravi i istaknuo teško je biti i protiv smanjenja PDV-a. Ali jednako tako je vrlo teško zanemariti površan pristup kojim se ide u ta smanjenja bez jasne matematike, odnosno bez jasnih učinaka. Mi se zapravo danas sučeljavamo sa dvije škole mišljenja. Jedna škola mišljenja kaže imati PDV velik sa jednom stopom i socijalne transfere, odnosno socijalne fondove koji se pune iz tog jednog PDV-a. I druga škola mišljenja koja kaže da se socijalni efekti postižu među stopama PDV-a i olakšicama u porezu na dohodak. Dakle, samo se o tome radi, Hrvatska dakle danas u ovom Visokom domu vrluda između te dvije vizije. Naravno gospodin ministar i ljudi koji mu pomažu smatraju da je za Hrvatsku bolje ostati na jednoj jedinoj stopi i iz proračunskih transfera pokrivati sve te potrebe koji se samim tim nastaju. SDP s druge strane u svom prijedlogu ide na uvođenje cijelog niza međustopi i olakšica makar ruku na srce ja sve to skupa kao ni moje kolege iz HSP-a nismo vidjeli dok su oni bili u poziciji ministra Šukera odnosno dok su mogli sa tim stopama stvarno 4 godine ekspe4rimentirati. Vlada naravno inzistira na PDV-u od 20% to je predizborno obećanje. Ja moram priznati da s naše strane, dakle, HSP nije obećavao ništa što se doista ne može napraviti već u prvoj godini međutim Vlada je najavila smanjenje PDV-a sa 22 na 20% ma šta to koštalo i ma koji efekti u svemu tome bili, ali nije baš posve jasno hoće li to doista biti i realizirano. Tj. ove godine sigurno neće, iduće godine navodno hoće ali ja ni moji kolege u HSP-u nismo sigurno u to sve skupa. I to me sve zajedno podsjeća na scenu iz jednog starog filma iz istočno-europskih zemalja tamo snimljen 80.-ih godina kada dva seljaka raspravljaju kada će doći komunizam pa onda jedan od njih kaže do iduće žetve a možda i prije toga. Dakle, to će možda biti i iduće godine, svi se na ovoj strani Sabora nadaju da će to sigurno biti iduće godine dok je lijeva strana nekako vrlo skeptično u to da će biti iduće godine nego da najvjerojatnije neće biti nikada. To je trenutno stanje duha u sabornici, ali gospodine ministre i u hrvatskoj javnosti. Vlada naime, očekuje da će doći do sniženja cijena. Međutim, cijene, znate, rastu prema tržištu, cijene rastu u onoj mjeri u kojoj se cijene mogu dići i održavati, odnosno u onoj mjeri dokle trgovcu donose profit. Kada su tolike da mu profit pada, onda on smanjuje cijene. A nitko ili malo tko smanjuje cijene prema tome je li ga na to pozvala Vlada ili nije. Dakle, ono što je posebno tu loše u Vladinom prijedlogu jest to da nema procjena kako će se to sve skupa odraziti doista na standard. Tu se govori o nekakvoj generalnoj investiciji 3 milijarde kuna, mada ne znamo doista o kojim je novcima riječ. Ali ono što je ključno za našu javnost jest to da nema promjena za osnovne prehrambene proizvode. Za njih su stope ili već nula posto ili su ovakvom promjenom te promjene cijena doista mizerne. Dakle, pravog efekta za veliki dio njih neće biti. Otpor među stopama PDV-a također se često puta čuje iz Vladinih krugova i ja imam sve više dojam da se tu zapravo Vlada vodi logikom poreznika, dakle kako je lakše ubrati porez a ne koji su učinci toga poreza na gospodarstvo. Pa se čovjek u konačnici pita je li našu gospodarsku strategiju određuju poreznici sa načinom ubiranja poreza ili našu gospodarsku strategiju uređuju zapravo potrebe gospodarstva i potrebe naših građana. I mislim da se tome zapravo trebamo posvetiti u nastavku rasprave. Iz SDP-a ... [[Govornik se ne razumije.]] dobili jasne argumentacije o kolikom će doista gubitku u proračunu biti riječ. Ali jedanko tako i Vlada vrlo paušalno ocjenjuje da je prijedlog iz SDP-a loš jer uvodi gubitak od 3 milijarde kuna dok je prijedlog iz Vlade dobar jer uvodi gubitak od samo 3 milijarde kuna. Tako da meni tu doista nije jasno tko je zapravo tu više oštetio Hrvatsku, odnosno zapravo tko više koristi ... [[Govornik se ne razumije.]] hrvatske. Dakle, najvjerojatnije po svemu sudeći ni jedni ni drugi podataka nemaju nego se sipaju brojke iz rukava. Ono što je međutim, tu ključno jest to da dakle, ni Vlada ni SDP trenutno ne mogu procijeniti točno učinke ovog poreza. Smanjenja PDV-a. Mi smo si međutim dali truda i odlučili se ubuduće što se tiče tih međustopa zalagati samo za jednu koja je potpuno zorna a to je međustopa PDV-a za turizam i to naprosto zato jer se svi kunu u to da je Hrvatska turistička zemlja, zato jer se svi kunu u to da nam je turizam mogućnost plasmana naših proizvoda na domaćem tržištu i jednostavno zato što sva naša konkurencija na mediteranu htjeli vi to priznati ili ne ima međustopu za turizam. Tvrdoglave se u Europi samo Hrvatska i danska. Svi drugi su uveli međustopu za turizam. I sada vi možete meni eksperimentirati kako god hoćete što se zapravo tu događa ali ja ću vam dati jedan lijepi grafikon iz Irske koji jasno pokazuje kako se mijenja broj zaposlenika u turizmu nakon što uvedete međustopu za međuhotelski smještaj. Dakle kada je Irska povećavala svoj PDV broj zaposlenika je rastao, kada je uvela međustopu broj zaposlenika u turizmu neprekidno raste. Dakle, stvar je jasna i matematika. Isto vrijedi i za među stopu PDV-a za restorane jer se također vidi streloviti rast zaposlenika. Dakle, to su podaci iz udruge hotelskih kuća Europe, također iz njihovog ... [[Govornik se ne razumije.]] se može jasno vidjeti kako stoji PDV u Europskoj uniji. Dakle, sve zemlje na mediteranu imaju prosjećnu međustopu PDV-a za smještaj, dakle između 7 i 11%. Dakle, svi to imaju, sva ta konkurencija to ima. A ove godine i ubuduće je potpuno jasno da će se voditi žestoka bitka za privlaćenje gostiju posebice nakon atentata u Madridu. Dakle moramo biti svjesni tih okolnosti i upravo zato je HSP još prije dvije godine inzistirao na uvođenju međustope PDV-a za turizam. Ona tada nije realizirana od strane bivše vlasti, to moramo priznati. Sada SDP to predlaže. Mi sumnjamo da će taj prijedlog naravno proći jer Vlada inzistira na jednoj međustopi, ali ono što je bitno napomenuti su također pojedine brojke u turizmu koje se tiču PDV-a. Poznato je da je uvedena međustopa PDV-a tj. da je uvedeno nešto što je trebalo glumiti pomoć turizmu kao da ... [[Govornik se ne razumije]] međustopu, a to je tzv. nulta stopa za organizirani turistički boravak iz inozemstva. Mi smo prosvjedovali i protiv toga kada je uvođena naprosto zato jer je rađena naravno bez simulacija znajući da će uvesti nove trošarine jer se taj gubitak u Proračunu odnekud mora nadoknaditi i doveli smo zapravo turizam u jednu doista apsurdnu situaciju. Da je dovoljno da Hrvat ode izvan granica Hrvatske i uplati svoj boravak na nekom od naših otoka i ako želi 22% jeftinije ljetovati dovoljno mu je otići u agenciju u Orašju ili u Sovićima, ne? I tamo će biti automatski 22% niža cijena jer je to doznaka iz inozemstva. Što više može to sve skupa učiniti u Hrvatskoj. Samo je bitno da doznaka hotelu za njegovo ljetovanje stigne iz inozemstva. Dakle da postoji agencija koja tu ima svoju ispostavu samo to mora iz inozemstva uplatiti i on je automatski na 22% jeftinijem ljetovanju, a u taj svoj aranžman može uključiti doista sve; trbušne plesačice, patuljke akrobate, sushi, što god ga je volja. Sa svim tim zajedno Hrvatska strahotivo gubi, a pogotovo se stvara vrlo loš dojam prema svim gostima koji dolaze u Hrvatsku individualno, dakle ako čovjek potegne iz Munchena na Jadran onda on ako dolazi sam plaća 22% skuplji boravak na Jadranu. Mi mu ne honoriramo taj njegov trud, da li je došao u Hrvatsku vozeći se sa cestama koje imamo i mučeći se sa gužvama koje su ljeti takve kakve jesu. Dakle ono što se sa strane HSP-a predlaže jest to da to, to danas neće biti moguće realizirati radi toga što imamo na raspravi ove zakone, ali HSP će uskoro sa tim ići u saborsku proceduru, jest to da se uvede međustopa PDV-a za, za turizam dakle za hotelski smještaj od 11% i to na način da se osigurava povrat poreza od polovice uplaćenog PDV-a. S tim da bi automatski ukinuli ovu famoznu nultu stopu za organizirani turistički boravak nego bi izjednačili sve kategorije turista. O kojim brojkama se radi? Mi, prema našim procjenama, Hrvatska gubi radi te nulte stope u turizmu oko 655 milijuna godišnje. Toliko zapravo ostavljamo inozemnim turoperatorima. S druge strane ako se uvede ovo što HSP predlaže, a to je povrat poreza za turizam u iznosu od 11% mi bismo zapravo u Proračunu imali gubitak od 917 milijuna kuna što se nekome čini puno, ali to praktično znači da smo za 11% automatski pojeftinili sve hotelske usluge u Hrvatskoj, da smo postali atraktivna turistička zemlja radi nižih konkurentnih cijena, ali da smo jednako tako kako je riječ o povratu poreza zajamčili da će biti uplaćivan PDV jer tko uplati više više će mu se i vratiti, a s druge strane u prvom kvartalu kada se odvija povrat poreza će doći do toga da ti hoteli neće morati uzimati kredite za pripremu sezone. Mi smo dakle u situaciji da kad govorimo o PDV-u moramo govoriti u prvom redu o njegovim gospodarskim učincima i držimo da će jedino taj put voditi do bržeg rasta gospodarstva, a ne ovakva eksperimentalna sniženja od 2% koja zapravo služe tek ispunjenju predizbornih obećanja sa istodobno teškim učincima u Državnom proračunu. Ciljevi poreznog sustava i porezne reforme u Hrvatskoj od 1995. do danas su isti; poticati investicije, poticati rad, poticati zapošljavanje, oporezovati potrošnju, poticati izvoz i to naravno i kroz turizam i to sve skupa bi se sa ovakvim prijedlogom HSP-a doista moglo realizirati. No ono što je ključno i što nam je doista manjkavo kod oba ova prijedloga jest to što uz najbolje namjere ajmo reći od oba predlagatelja mi doista nismo dobili simulacije što se doista sa takvim stopama PDV-a postiže. Zato ćemo biti u velikoj dvojbi kako na kraju za sve to glasovati. No neovisno o ishodu glasovanja ići ćemo u proceduru sa našim vlastitom incijativom za sniženje PDV-a za turizam. Hvala.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ja bih ispravio navod u svezi sa nulte stope turizma. Znači nulta stopa PDV-a na organizirani turizam ne treba je braniti ni osporavati. Ona proizlazi iz činjenice da je turizam nevidljivi izvoz i to je bio rezon kojim se prošla Vlada rukovodila uvodeći takav instrument. Naime kod izvoza roba i usluga iz Hrvatske u inozemstvu nulta je stopa poreza upravo taj princip je primjenjen i za turizam i mislim i dalje da je to dobar pristup.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Idemo dalje. Rasprava po klubovima. Aha, nisam, nisam vidjela, to je ona prijava od prije. Dobro. Ministar Šuker u ime predlagatelja. Izvolite gospodine ministre.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo zastupnici jedno pitanje je ostalo visiti u zraku, a to je pitanje nelikvidnosti. Mislim da neke stvari treba i pojasniti i reći. Ako u prva tri mjeseca ova Vlada nije stvorila nikakove nove obaveze, ako su prihodi na međugodišnjoj razini za prva tri mjeseca ove godine 4,2% veći onda vrlo interesantno kako je to ova Vlada mogla generirati nelikvidnost ako se ne radi o obavezama koje nisu prenešene iz prošle godine. No kad smo već ovdje otvorili danas neka pitanja onda je vrlo interesantno da na tom sastanku na kojem se raspravljalo oko prenešenih obaveza predsjednik i potpredsjednik Vlade su javno izjavili da ne znaju za problem HABOR-a i za taj kredit. Da nisu znali. Ja i dalje tvrdim ovdje nije ovo nikakvo žalopojke ili bilo što drugo. Međutim ako je nešto potrošno i treba se platiti ove godine onda to treba reći. Nikad nitko nije rekao da je to 12 milijardi, a zašto ove dvije milijarde kuna više u odnosu na ono što je bilo rečeno za Proračun? Zato što su sindikati koji su tužili državu za neizmirene obveze iz 2000. i 2001. godine napravili procjenu da je to negdje oko 2 milijarde kuna. Toliko radi istine i to će se ove godine morati platiti iz Proračuna i za taj iznos će se morati smanjiti izvor sredstava za investicije iz Proračuna. Dakle to je što se tiče te likvidnosti i nelikvidnosti. Ponavljam veliki problem je što Hrvatske autoceste nisu dobile novce od države koje su trebale dobiti do 20.11. od onih svih izdanih obveznica i da normalno sukladno i povećanom dijelu obima radova koje su prošle godine napravili, a nisu imali osigurana sredstva da dio obaveza nije plaćen. Vi znate da zbog privremenog financiranja ... [[Govornik se ne razumije]] nije mogao biti u trećem mjesecu nego se na njega ide krajem trećeg, početkom četvrtog mjeseca. Znate isto tako da zbog pokrivanja između ostaloga i ovoga kredita HŽ-a od 600 milijuna kuna mi smo morali izdati na domaćem tržištu dodatnih 150 miliona obveznica. Dakle, još bih htio nešto reći pa nije baš da u ovoj Vladi nitko ništa ne zna a da su u prošloj Vladi bili genijalci. Pa nije baš da nitko ne zna što je mostni kredit samo je pitanje dali finanicjsko tržište ue ovom trentku s obzirom na sve zaduženosti dali na tržištu novca u ovom trenutku ima dovoljno novaca za mosni kredit. Dakle, tu su sve stvari koje se ostavljaju. NO ponavljam ostavii ste nam obaveze od 6 i pol milijardi plus koleketivni ugovori. I druga stvar potrošili ste prošle godine milijardu i pol kuna za hrvatske željeznice a to se plaća sada od 3 do 12 mjeseca. To je istina da tih milijardu i pol kuna plaćeno prošle godine kada su izvršeni radovi onda ne bi bilo problema ove godine. Također radovi koje je izvršio Đuro đaković su obaveze iz 12 mjeseca od prošle godine u iznosu od 70 milijuna kuna. Da je iz proračuna prošle godine to plaćeno nebi se moralo sada podmirivati. Dakle to su sve stvari od kojih ne može se pobjeći, to su činjenice i prema tome ako takve ih treba utvrediti it ako dalje. NO kažem govoriti o nekom da je sposoban ili ne sposoban to je stvar procjene. Isto tako što se tiče nervoze o tome se isto može razgovarati. No kažem ova Vlada se ipak neće dovesti u situaciju da određene inkriminirane radnje zbog koalicijskog sporazuma ne iznese van. To je ono sigurno što si nećemo dopustiti.
Hvala lijepa giospdoine ministre. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik RAdimir Čačić izvolite kolega zastupniče.
Evo po 786 jubilarni put konstatiram da nikada i nigdje ni na kakav način Vlada nije uspjela potvrditi ni jednom suvislnom brojkom ne 6 i pol milijardu duga nego ukupno ni milijardu pol duga koji se prenosi. A dospjele obveze su jedno a ugovorne obveze su drugo. A potpisani ugovori za sjetvu i žetvu su treće. A to sve svi dobro znamo prema tome ljudi recimo si istinu ne znamo raditi. Hvala.
Kratke konzultacije za predsjedničkim stolom jer očigledno koristimo tablicu za iznošenje političkih mišljenja, vrlo često i optužbi. Ali to nije ništa novo u Sabornici. Ja vas pozivam na poštivanje Poslovnika. Molim vas lijepo idemo dalje sa raspravom. U ime kluba HSSa poštovani zastupnik Zlatko Tomčić izvolite gospodine zastupniče.
Hvala vam lijepa potpredsjednice. Gospodine ministre, gospođe i gospodio zastupnici. Meni se čini da ako ide izravni prijenos iz ove dvorane da gledatelji i slušatelji vjerovaton su u zabludi o čemu mi raspravljamo. Dali mi raspravljamo o koškanju između bivš ei sadašnje Vlade, dali raspravljamo o tome tko je kome što ostavio ili raspravljamo o izmjenama i dopunama zakona o PDVu zašto su dakako naši građani i te kako zainteresirani. Jasna stvar da se ne može spriječiti govoritio tome tko je kome kakav dug ostavio. Tko je kome ostavio kakvu stopu rata bruto domaćeg proizvoda. A već kada se tako govori onda ću podsjetiti da smo mi nasljedili negativnu stopu rastu od minus 0,9%-. Indikativno je da je i gospodin ministar u uvodnom izlaganju dobar dio svoga izlaganja posvetio temi koja je vezana na poreze ali koja nije u izravnoj vezi sa izmjenama i dopunama Zakona o PDVu. Govorio je o potrebu porezne reforme što dakao nitko ne osporava. Govorio je o potrebi promjene doprinosa poreza na dobit, socijalnih doprinisa, siva ekonomija trošarine i tako dalje. SVe je to potrebno sa ovakim ili nekakvih drugačijim zakonoml o PDVu to će opet biti potrebno ,i opet će se morati razgovarati o poreznoj reformi i opet će se morati razgovarati o trošarinama. I opet će se morati razgovarati o smanjenju sive ekonomije i opet će se morati razgovarati o efikasnosti birokracije i tako dalje. Dakle ta tema uvijek ostaje ta tema nema baš nikakve izravne veze sa temom o PDVu. I da budemo potpuno jasno ovdje mi danas razgovaramo o sukobu dva koncepta poreza na dodanu vrijednost. Jedan je koncept kojeg predlaže Vlada drugi je koncept kojeg predlaže SDPe. I upravo radi toga da pokušamo osloboditi naše gledatelje dvojbe o čemu mi ovdje razgovaramo ja ću vrlo konkretno govoriti o ova dva zakonska prijedloga. Prvo ću govoriti o vladnim prijedlogu, za kojeg nemam nikakve dvojbe da ovaj konačni prijedlog zakona zapravo identičan prvom čitanju. SVe odredbe su gotovo irelevatne osim one u članku 1. koja govori da će se opća stopa porezna na dodanu vrijednost smanjiti sa 22 na 20%. DAkle tekst je isti, postotak je isti, odredba je ista i mislim da naprosto mogu u ime kluba HSSa reći da nema potrebe ponavljati stavove koje smo izrekli u prvom čitanju dakako detaljno. Fonogrami će ostati, fonogrami se u ovom Saboru čuvaju dugo vremena. Ja bih samo htio naglasiti da će fonogrami biti dostupni i onima koji predlažu danas smanjenju opće porezne stope PDVa sa 22 na 20%. I u ono vrijeme kada će shvatiti da su zapravo promašili sa političkom odlukom a ne sa stručnom odlukom o potrebi smanjenja PDVa. I onda će fonogrami ostati kada će naša javnost konačno shvatiti da sa ovakvim smanjenjem stope PDVa javnost odnosno građani posebno oni kojima je određena pomoć u socijalnom smislu najpotrebnija nisu dobili ništa ili su dobili samo mrvice. No da ne bude nikakve zabune, HSS je stranka koja je za rasterećenje građana. Koja je da u ovim okolnostima PDV koliko got je on nepravedan i tako dalje odigrai određenu socijalnu ulogu. Mi jesmo za rasterećenje gospodarstva, mi jesmo za poticanje razvoja gospodarstva, mi jesmo za povećanje konkretnosti hrvatskog gospodarstva. Ali uvijek se postavlja pitanje na koji način se to može postići. Ja vas uvjeraavm da na ovaj način kako Vlada predlaže ovi ciljevi se ne mogu postići. Posebno ne onaj temelji cilj, koji nam je puno puta serviran, da će smanjenjem stope PDVa sa 22 na 20 zapravo hrvatska Vlada invesetirati u svoje građane. Tri milijarde kuna i da će na taj način rasteretiti svoje građane. To može bit isamo načelno točno, ali mi moramo detaljno analizirati zapravo što to znači u ovoj socijalnoj i ovoj gospodarskoj situaciji. Naše građane ne interesira i oni od toga nemaju nikakve izravne koristi, dali će pojeftiniti izgradnja autocesta za 2%. Dali će nabava lokomotiva i aviona pojeftiniti za 2%, dali će jahte biti jeftije 2% ili nešto drugo. Naše građane ne interesira dali će neki ozbiljni investitor iz inozemstva kada dođe ovdj egraditi dali će imati troškove 2% više veće ili manje. KOd ualganja i tako dalje. Naše građane interesira samo jedna stvar dali će on trenutačno promjenom određene porezne politike,i mati izravnu korist u svom kućnom budžetu. Značajan broj ljudi ovoga momenta su REpublici Hrvatskoj su na rubu ili ispod ruba egzistencije. I sasvim sigurno da preko sustava poreza na dodanu vrijednost možemo građanima više ili manje olakšati život. Ovo smanjenje stope sa 22 na 20% efekata za naše građane neće dati. Ako će dati, dati će mrvice, ali doslovce mrvice. Mi naprosto moramo ući u analizu strukture potrošnje. U strukturi potrošnje naprosto premala je stavka onih dnevnih potrepština koje naši građani svaki dan troše iz svojih kućnih budžeta da bi to sa ovih 2% bilo nešto spektakularno ili nešto što bi oni mogli osjetiti. Gospodin Linić i neki drugi su dali dobre ilustracije što znači primjena smanjenje ove stope u odnosu na nekakav drugi porezni sustav. Mi moramo biti svjesni još jedne činjenice, da i to smanjenje stope od 2% će se dobrim dijelom zagubiti to sam rekao na prvom čitanju, u labirintima formiranju cijena u malotrgovačkoj i veletrgovačkoj mreži. Nema tog mehanizma kontrole koji će moći natjerati sve trgovce da smanje cijene za 2%. Naprosto takvog mehanizma nema jer se radi naprosto o svim uslugama i o svim proizvodima. Ako bi to smanjili na nekakvih 50 ili 100 proizvoda onda bi naše inspekcije znale što će kontrolirati i kako će kontrolirati, a na smanjeni broj proizvoda sasvim sigurno onda da su i efekti puno veći. Postavlja se pitanje tko će imati korist od ovakvog smanjenja PDV-a. Najveću korist bez ikakvog kompleksa ću izreći, imati će veliki proizvođači skupih roba i skupih usluga, imati će trgovci i imati će uvoznici. Građani će imati doslovce mrvice. Ovaj porezni sustav generira još jedan veliki problem o kojem smo govorili na prvom čitanju. To je nedostatak sredstava u državnom proračunu. Nedostatak sredstava u državnom proračunu traži novo zaduživanje, traži novo smanjenje mogućnosti financiranja iz državnog proračuna onih najneophodnijih potreba bez obzira da li je to čista socijala, da li je to zdravstvo, da li je to školstvo, da li je to šport ili nešto treće. Dakle opet će biti manje novaca za financiranje onih potreba za koje su naši građani više zainteresirani nego kada govorimo o angro smanjenju stope. Nije zanemariva ni činjenica da ovakvim modelom zapravo mi stimuliramo i uvoz i uvoz će biti jeftiniji. Dakako da ima modela da i ovu stvar premostimo, ali ću o tome nešto kasnije. Vrlo interesantno obrazloženje koje uz konačni prijedlog zakona Vlada daje kao ključni argument zašto ni jedan drugi koncept ili ni jedan drugi prijedlog iz prvog čitanja nije usvojen. Pa kaže ovako: "Prijedlozi i mišljenja na pojedine primjedbe Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koje nisu prihvaćene" kao da su neke prihvaćene "odnose se na uvođene snižene te proširene primjene nulte stope poreza na dodanu vrijednost na različita dobra i usluge. Razlozi zbog kojih nisu prihvaćeni ovi prijedlozi jesu financijskog karaktera. Prihvaćanjem prijedloga za uvođenjem snižene stope te proširenjem primjene nulte stope manjak prihoda od poreza na dodanu vrijednost znatno bi premašio manjak prihoda koji će nastati snižavanjem stope sa 22 na 20%." Prvo ova zadnja konstatacija je netočna, ali da jesu financijskog karaktera to je apsolutno točno, ali Vlada kao da zaboravlja činjenicu da uvođenje beneficirane stope i proširene nulte stope da to ima mogućnost kompenzacija u prihodu, u poreznim prihodima državnog proračuna. Gospodin Šuker je samo marginalno govorio o trošarinama kao i promjenama trošarina kao o nekom dijelu buduće reforme poreznog sustava. Pa dakako da će se to morati raditi, ali ako jednog momenta izbijete državnom proračunu 3 milijarde bilo bi zdravo da se istog momenta nadomjesti taj priljev da bi država ostala u istoj situaciji i mogućnosti da financira svoje određene potrebe. Ja iz ovoga zapravo iščitavam samo jednu stvar, vrlo je teško mijenjati političku odluku i usuđujem se s ove govornice reći, ovaj prijedlog je posljedica političke odluke a ne ozbiljne stručne analize. Svaki dan možemo čitati u stručnim časopisima, u dnevnim novinama itekako ozbiljna upozorenja vrlo eminentnih ekonomskih stručnjaka iz raznih područja koji upozoravaju da je ovakvo smanjenje poreza na dodanu vrijednost štetno, a ja ću dodati ono je štetno za gospodarstvo, ono je štetno za proračun, ono je štetno za socijalu. Mi iz HSS-a smo višekratno prezentirali svoj model izmjena i dopuna sustava poreza na dodanu vrijednost. Osobno sam ga detaljno elaborirao kada smo čitali, kada smo imali prvo čitanje vladinog prijedloga poreza, izmjena i dopuna poreza na dodanu vrijednost. Temeljna pretpostavka da funkcije sustava PDV-a u današnjoj gospodarskoj, socijalnoj i proračunskoj situaciji budu efikasne su najmanje tri komponente. Prvo u današnjoj situaciji zahtjeva se stabilnost i sigurnost prihoda u državni proračun. Država ima određene potrebe, ona te potrebe mora naprosto iz nečega financirati, a ako u prijedlogu nema kompenzacije za izgubljenih 3 milijardi ili za 3 milijarde od kojih smo se dragovoljno odrekli onda je ugrožena sigurnost i količina priljeva poreznih sredstava u državni proračun i to će nedostajati, to će faliti i negdje će se morati uskraćivati da li na socijali, da li na razvojnim projektima ili na nečem drugom. Naprosto ostajemo bez jednog dijela prihoda. Druga pretpostavka da sustav PDV-a u današnjim gospodarskim i socijalnim pa i proračunskim uvjetima normalno i dobro funkcionira je razvojna funkcija sustava PDV-a. Nemam nikakve dvojbe da se država mora jednom odrediti koje će to gospodarske grane preferirati, najčešće se spominju poljoprivreda i turizam, a o tome sam isto tako detaljno govorio kada sam u ime kluba izlagao naša stajališta na prvom čitanju. Dakle razvojna funkcija mora biti zastupljena, jer očito da iz redovitih sredstava koji se prikupe u državni proračun posebno iz poreznih prihoda jednostavno nema dovoljno za nekakvu razvojnu komponentu. Smanjenje porezne stope na nekakvu recimo beneficiranu stopu od 11 ili 12% za određene gospodarske grane izravno ima razvojnu komponentu jer usluge tih sektora onda postaju za toliko jeftinije na tržištu, a ti sektori su onda naprosto konkurentniji u odnosu na inozemnu konkurenciju. Dakako da se ovdje mora razmisliti o mogućem modelu, ne mislim da ga je lako naći. Kako kada se uvede beneficirana stopa recimo na prehrambenu industriju i poljoprivredne proizvode, a neki imaju u svijetu iskustva sa tim, kako omogućiti da domaća proizvodnja bude oporezovana sa beneficiranom stopom a uvozna stopa sa nultom stopom od 22%. Ima rješenja. Ja znam da nije previše pametno ni jako javno govoriti o ovoj temi o kojoj govorimo, ali postoje države koje na ovaj način štite domaću proizvodnju, na taj način ne da bi stimulirali nego destimulirali bi uvoz jer bi uvozna roba bez obzira jel' se radi o mesu, pšenici ili nečem drugom bila automatski u startu skuplja za 11%. Dakle i taj model nam je na raspolaganju. Model beneficirane stope koji ima dakako primarno razvojnu komponentu, ima i komponentu određene socijalne sigurnosti. Ima i određenu socijalnu komponentu jer svi proizvodi na koje bi se primjenjivala beneficirana stopa, oni su izravno jeftiniji za 11% za sve naše građane. Neki će prigovoriti, ali od toga će imati koristi i bogati i siromašni. Pa normalno da će imati koristi i jedni i drugi, ali za jeftinije proizvode, nemojmo zatvarati oči, su prije zainteresirane one kategorije stanovništva koje nemaju dovoljno financijskih prihoda u svom kućnom budžetu. Njima omogućimo. I onih 2% isto se odnose i na bogate i na siromašne. Pa ako je već tako onda se beneficiranom stopom znatno poboljšavamo situaciju u kućnim budžetima onih koji nemaju dovoljno financijskih sredstava. Posebno se to odnosi na eventualno proširenje primjene nulte stope. I to je ta treća komponenta koju u današnje vrijeme mora imati sustav PDV-a izričito socijalna komponenta na prošireni broj artikala, ne samo na kruh, ne samo na mlijeko, ne samo na lijekove, ne samo na ortopedska pomagala, ne samo na znanstvene časopise, itd., nego na znatno veći broj artikala. Ako se sjećate, u prvom čitanju sam čak predložio da Gospodarsko socijalno vijeće kroz jedan ozbiljno socijalni dijalog pokuša doći do košarice artikala proizvoda za koje je naše siromašni dio građanstva posebno zainteresiran i da se upravo na te proizvode koje možemo zajedno utvrditi u Vladi, ovdje u Saboru, itd., to 10 il 15 proizvoda se dodatno uvodi, dodatno uvodi nulta stopa. Vlada očito za ovakve razloge nekakvog drugog poreznog sustava na PDV nema sluha. Nema sluha naprosto radi toga, ne radi toga što ne razumije da je to bolje, nego radi toga što donešena politička odluka koju je sada teško, koje se teško odreći. Ja mislim da nijedna greška nije tako velika da onog momenta kada se shvati da je greška, da treba je prihvatiti i naprosto promijeniti mišljenje. Naši građani će vrlo brzo shvatiti, možda su još uvijek u zabludi, ali će vrlo brzo shvatiti da smanjenje porezne stope sa 22 na 20% njima ne donosi ništa, a da uvođenje beneficirane stope i proširene nulte stope im donosi itekako izravnu korist u njihove kućne budžete. Usuđujem se prognozirati da to može biti na onim minimalnim prihodima od tisuću 500 do 2 tisuće kuna. Ovo je prvih 10 minuta. Ovo je prvih 10 minuta. 20 minuta. Dobro [[Upadica: Objektivno mjerimo vrijeme.]] Objektivno mjerite vrijeme, mislim da ovog puta nije ovaj bilo objektivno. Ali da nešto kažem i o ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, provjerit ćemo prema fonogramu, bez brige. Ali da nešto kažem i o Prijedlogu koji je SDP predložio. Taj Prijedlog je vrlo blizak onome što je HSS dugo, dugo vremena predlagao. Obzirom da se radi o prvom čitanju reći ću da se on koncepcijski ne razlikuje puno od koncepcije HSS-a. Mi smo govorili o stopama 22, 11, 0. Oni govore o stopama 22, 12, 0. Nešto se razlikujemo oko artikala i ja bi zapravo samo ovako površno reko na što bi eventualno trebalo obratiti pažnju i promisliti da li u ovom Prijedlogu baš zastupati to stajalište. Recimo, mi u Klubu HSS-a nismo da se brišu usluge organiziranog boravka koje se plaćaju doznakama iz inozemstva. To bi, recimo, to je možda upitna stvar. Nadalje, upitno je da li na nultoj stopi trebaju biti dnevne novine ili ne. To je nekakvih stotinjak milijuna kuna godišnje. Mislima da bi bilo dobro izostaviti dnevne novine pa koristiti tu prigodu u nekoj drugoj, u nekoj drugoj situaciji. A kod beneficirane stope sugerirali bi da se doda još jedan artikl, to su repromaterijali u poljoprivredi i to umjetna gnojiva, zaštitna sredstva, sjeme. Da se kod mesa i mesnih proizvoda doda živa stoka za klanje. Da se kod voća i povrća doda svježe i prerađeno povrće. Da se kod turističkih usluga izradi detaljna klasifikacija koje sve turističke usluge, ali sve u svemu mislimo da je, da na ovaj način se ovaj Prijedlog dobrim dijelom poklapa sa Prijedlogom HSS-a. I za kraj, dozvolite još jednu rečenicu ako mogu. Bez obzira na način rasprave kako je danas vodimo, ja mislim da je još uvijek vrijeme da i Vlada i ovaj Sabor ozbiljno razmisle da li je neophodno da to glasamo o ovom Konačnom prijedlogu za tri dana. Zašto ne bi uzeli još malo vremena za konzultacije, za ozbiljna istraživanja, za ozbiljna sistematiziranja, za ozbiljne konzultacije sa onim znanstvenim institucijama koje nam mogu pomoći. Jer naprosto, nikom neće kruna s glave pasti ako se neki od ovih prijedloga modificira, a radi se o ozbiljnom nacionalnom interesu. Evo, moj apel da se još uvijek malo promisli da li je neophodno ...
Imam i ja jedan apel, vrijeme.
Hvala vam lijepo. Posebno zahvaljujem na ovom upitno produženom vremenu ... [[Govornik udaljen od mikrofona, ne čuje se.]]
Sumnja je dopuštena. Da, još jedna obavijest s obzirom da imamo prijavljene u ime Kluba HNS-a i PGS-a, dvojicu zastupnika, kolegu Lesara i kolegu Čačića. Dok se dogovorite tko je prvi, ja ću pročitati obavijest koju ste možda već vidjeli ili pročitali. 5. sjednica Odbora za financije i državni proračun održat će se danas u 13 i 30 u dvorani "Klub zastupnika". Jeste li se dogovorili tko je prvi? Kolega Lesar. A, ispričavam se, imamo dva ispravka netočnog navoda. Možete malo odmoriti još? [[Upadica se ne razumije.]] Da, izgleda da ste jako brzi. Prvi je zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovana gospođo dopredsjednice, gospodine ministre. U nizu netočnih navoda između ostalog je i briga za sigurnost prihoda u državnom proračunu koja je posebno ovdje izražena. Zbog ovih tri tisuće, tri milijarde kuna. Netočan je navod da Vlada nije rekla koji su to izvori i na koji način će osigurati, ali je puno više i veća opasnost ona sredstva koja su unaprijed potrošena, za koje se nikako ne zna na koji način će se, odnosno morat će se, morat će se nadomjestiti i tu je u pitanju sigurnost. Morat će se nadomjestiti iz upravo programa koje smo predvidjeli u 2004. godini. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Vi ste doista ispravili netočan navod, a na dobacivanje iz klupe da to nema veze s temom, ja se slažem pa to vrijedi za sve koji su tako govorili. Sljedeći ispravak netočnog navoda, zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice. Doista u nizu netočnih navoda, dopustite mi da nekoliko njih ispravim. Prvo, gospodin Tomčić je govorio o nekakvoj beneficiranoj stopi i to u stručnoj terminologiji nije poznato. Poznata je diferencirana stopa, ali ipak se dalo zaključiti da vi mislite na diferenciranu stopu. Drugo, nije istina da je riječ da će u konačnici bit štetno ovo smanjenje PDV-a. Naime, građani će itekako osjetiti jer riječ je o 3 milijarde kuna koje neće oni platiti. Također, još jedan netočan navod je da će od dnevnih novina biti samo oko 100 milijuna kuna manje po ovom Prijedlogu. Nije točno, bilo bi oko 250 milijuna kuna, dakle, znatno više.
Hvala lijepo. Više nema prijavljenih za ispravak netočnog navoda. Kolega Lesar, izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. U svojih 5, 6 minuta samo 5 bitnijih stvari u vezi Prijedloga zakona o smanjenju PDV-a. Klub HNS, PGS neće podržati Vladin prijedlog o smanjenju PDV-a sa 22 na 20% jer ponudili smo ovom Saboru i nadam se da ćemo danas imati na dnevnom redu naš Prijedlog za kojega smatramo da je bolji, da je za građane korisniji, a za državu jeftiniji. A da bi dobili otprilike isti cilj kao što je bilo rečeno, da bi trebalo uložiti u povećanje standarda i kupovne moći stanovništva. Danas je gospodin ministar naveo nekoliko razloga zašto Vlada predlaže da se već sada, na ovom zasjedanju raspravi Zakon u drugom čitanju, a idući tjedan očito i usvoji. i od svih razloga, ja ću spomenuti samo četiri koje je on naveo kao razlozi za, a iz kojih tih istih razloga mi ne možemo podržati ovaj prijedlog. Neću ih nabrajati po redoslijedu kao što ih je on iznosio, nego po redoslijedu mog osobnog stava u bitnosti tih razloga. Jedan od razloga ministar je naveo, da je to bilo i predizborno obećanje HDZ-a i da se želi to obećanje ispuniti. S obzirom da se radi o prijedlogu koji bi se počeo primjenjivati tek 1.1. iduće godine, radi se dakle o odgođenom izvršenju obećanja i zbog toga smatramo da se ne može pozivati na izborno obećanje. Drugi razlog su efekti koje bi ovaj zakon proizveo. Dakle, proizveo bi oko 3 milijarde kuna manje novaca u državnom proračunu. Proizveo bi efekat oko 86 kuna u kučnom budžetu na prosječnu potrošnju od 5300 kuna koliko je košarica četveročlane obitelji pod uvjetom da svi trgovci snize sve cijene za 1,6% od trenutka stupanja na snagu ovog zakona. Treći razlog zbog čega ne možemo podržati su riječi ministra, da drugi prijedlozi koji idu u smjeru povećanja neoporezivih dijela plaće nemaju efekat kod siromašnog dijela stanovništva. Naime, prema podacima državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske u ožujku prošle godine, ali i prema podacima FINA-e u siječnju ove godine podaci su slični. Do 1500 kuna neto plaće, dakle koja je u nultoj poreznoj stopi poreznih škara u porezu na dohodak je 37 tisuća radnika. Do 2000 je 161 tisuća radnika. Dakle, razlika je 124 tisće radnika zaposlenika i službenika, koji ovim neće imati direktni efekat, a našim prijedlozima da. I četvrti i zadnji razlog kojega je i ministar spomenuo da se radi o direktnoj investiciji u standard građana. U prvom čitanju kad smo o ovom zakonu raspravljali iznosio sam niz argumenata i strahova zbog čega sumnjam da će većina cijena robe široke potrošnje od 1.1. iduće godine biti niža za 1,6%. Ovaj put ne želim nabrajati razloge tog svog strahovanja, ali imam jednu preporuku, jedan prijedlog svim onim građanima koji su uvjereni da će cijene pasti za 2% onima koji su sigurni da ne, a posebice onima koji još ne znaju kome vjerovati. Umjesto da vjerujete nama koji tvrdimo da neće ili onima koji tvrde da hoće, ja vas molim 31. prosinca ove godine otiđite u svoj dućan gdje kupujete potrepštine iz mjesečne košarice i popišite sve artikle koje otprilike koštaju 100 kuna i njihovu cijenu i njihov naziv. Odite u dućan 5. siječnja i provjerite te iste artikle da li će tada koštati 98 kuna i 40 lipa. i pozivam sve one koji nađu takve artikle da me hitno izvijeste o dućanu i o artiklu koji će se smanjiti, čija će cijena biti niža za 1,6 kuna. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Drugi dio je kolega Radimir Čačić, čini mi se da je to 15-tak minuta. 15.
Cijenjena gospođo potpredsjednice, uvažene kolegice i kolege. Mislim da smo puno svi zajedno govorili o ovom zakonu, možda i previše, ali obzirom na značaj moramo ipak potsjetiti na neke osnovne stvari. Ovaj zakon dakako spada u onu kategoriju zakona za koje se u najgorem smislu može reći najgore, a to glasi ovako. Najgore što jedan porez može učiniti državi je da država izgubi i građanima, da država izgubi mnogo, a nitko ne osjeti ništa. To je ovaj zakon. Ovaj zakon je samo politička poruka i gola demagogija. Očišćena od bilo čega. Ništa u njemu nema. Ovdje je već rečeno, raspravljali smo pred nepunih je li bilo mjesec dana o deficitu, o ovome, o onome, o milijardama dokazanim, nedokazanim. Ovdje su neki uvaženi kolege poznati po konjima i magarcima otvarali i teme nekih ugovora sa Talijanskom državom..
Oprostite kolega zastupniče..
Ne, govorim o tim minusima koji su ovdje spomenuti od ministra.
Ne. Molim vas kolega.
Shvatio sam.
Da ne vrijeđate zastupnike.
Neću više, hvala. Dakle, radi se ovdje o tome da smo bili ozbiljno zabrinuti s razlogom, da smo bili ozbiljno zabrinuti nad mogučnošću kako zatvoriti budžetsku konstrukciju za sljedeću godinu, neke važne za gospodarstvo Hrvatske, za razvoj stvari su nestale, željeznice prije svega i ne samo željeznice. i ostali smo sa deficitom od 9 milijardi. Naravno ja duboko uvjeren u opravdanost, iako nisam primjetio te razvojne programe, čak štoviše ti razvojni programi su izrijekom promjenom Zakona o financiranju proračuna izbačeni kao obveza prezentacije u ovom Saboru od strane Vlade, ali uvjeren sam da će naći se razvojnih programa, da će biti razvojnih programa, koji će podići nacionalni proizvod Hrvatske, a ne spustiti ga, kao što je trend ovog trenutka. Da ćemo mi nadoknaditi tih 9 milijardi. Da ćemo ne samo tih 9 nadoknaditi, da ćemo nadoknaditi još ove tri koje ćemo sad ovdje oduzeti. Dakle, 12 bi trebali nadoknaditi da ne budemo u deficitu, jer mi ne razgovaramo ovdje o nekim viškovima koje imamo, pa trebamo smanjit imput u proračun, ne, pa mi imamo deficit od 9, nego ovo samo još povećava taj deficit za 3. Dakle, u toj jednoj potpuno groteksnoj situaciji u kojoj se nalazimo uvjeren dakle da ćemo mi to sve ispraviti tijekom ove godine, iako se to neda primjetit. Predlažem jednu malu jednostavnu operaciju. Gospodo prihvatimo zakon sa jednim malim uvjetom da zaista kroz funkcioniranje poreznog sustava i novih nadam se instrumenata, ako treba institucija, financijska policija, ne znam šta se sve predviđa, zaista nadoknadimo taj iznos i da potvrdimo da taj prostor postoji. Ako se to desi, dobro. i ovo smanjenje porezno opterećenje je dobro. U tom smislu moram isto reći svog stranačkog kolegu gospodina Lesara, mi podržavamo svako smanjenje poreznog opterećenja na građane i gospodarstvo, svako. U tome nema dileme. Samo ovdje se postavlja pitanje, da li imamo ovog trenutka uopće mogućnosti za nešto tako, i ako imamo, da li postoje pametnija riješenja. O tome je ovdje riječ. Dakle, i mi, ako se dokaže da te tri milijarde zaista postoje podržavamo to smanjenje. Dakako, ovih 2% će biti nešto preko 3 milijarde sljedeće godine, nije to nepoznanica, neki kolege kao gospodin Tadić su rekli da ne znamo, znamo, bilo je 2 i 700, biti će nešto preko 3 milijarde, to nije, nije sporno i ministar će to potvrdititi. Mi znamo broj ugrubo. Te tri milijarde će završiti zaista u džepovima nekih hrvatskih građana. Da li će ostati onda u Hrvatskoj ili ne, to je druga stvar. Ali u džepovima nekih hrvatskih građana sigurno će završiti. Naročito u džepovima onih koji su vlasnici trgovačkih lanaca. Možda neki od njih nisu baš hrvatski građani, kao što znate nisu baš. Ali, izaći će iz džepova hrvatskih građana novac, porezni sustav usmjeriti će se u te trgovačke lance i završitit će gdje će završiti. Što se tiče samih građana ako tih 1,6 zaista završi u njihovim džepovima, biti će neka mala korist koja će biti preko 75% povećani uvoz, uvoz. Dakle ne samo da će biti povećani deficit, to smo već konstatirali u početku nego i uvoz jer prema izjavi koja je točna, čak nešto više je rekao ministar Šuker na misiji forum, on je rekao 85%, ali recimo podaci govore 75% PDV-a se ubire na granici. Dakle, smanjenjem 2% PDV-a mi direktno potićemo uvoz. Stvari nisu uopće komplicirane, to je tako jednostavno gospodo, to je za malu djecu, zaista, ne. E, sada, ajmo dalje. Ako recimo ne vjerujete meni, ja bih prihvatio recimo, gospodo, evo obraćat ću se kolegama na ovoj stranci, ako dakle ne vjerujete meni, predlažem da prihvatimo sugestiju gospodina Puljića koji je govorio u ime HDZ-a, koji se pozvao na gospodina Lovrinčevića, kao nespornog eksperta. Šta veli gospodin Lovrinčević? On veli ovako, manipuliranje porezima na potrošnju neće donjeti nikakvu korist ekonomiji pa ni povećanju konkurentnosti. Zato pitanje PDV-a nije trebalo ni otvarati, to veli Lovrinčević. Šta veli gospodin, dakle, on je ekspert ekonomskog instituta. Šta veli veli gospodin Šarvanja? Analitičar Cajba, ... [[Govornik se ne razumije.]] investionione banke. ... [[Govornik se ne razumije.]] bi bio drugačije redosljed da država najprije smanji rastore i stvori prostor za porez rasterečenja a onda ide na smanjenje poreza. O tome sam govorio nema minutu ranije. Konstatira, zato odluke o smanjenju PDV-a uopće nema kredibiliteta, veli gospodin Šarvanja, dakle, drugi nesporni autoritet. Treći nesporni autoritet je ekspert Instituta za javne financije je gospodin Anto Bajo, on veli novo zaduživanje, najbolje demantira potrebu smanjenja PDV-a, za takvu odluku nema nikakvog fiskalnog uporišta. Pa gospodo, pa o ćemu govorimo? Govorimo o PDV-u. Dobro. Zaista, ja vas lijepo molim, politička obećanja su politička obećanja, izbori su izbori, demagogija je demagogija a sudbina zemlje i gospodarstva su preozbiljne stvari, kada jedna Vlada dobije vlast mora pogledati istini u oči, mora shvatiti šta jedobro za zemlju jer prije il kasnije ovakve stvari se potpuno razotkrivaju, građani prepoznaju propuste ali nažalost tada se ne dešava samo ono što bi bilo zasluženo a to je kazna za promašenu politiku Vlade nego već nepotrebno i štete za gospodarstvo i ovu državu. I tome ćemo ponovno biti svjedoci kao što smo tragično svjedočili preuzimajem raspadnutog, uništenog gospodarskog sustava 2000. Hvala vam lijepo. Prije 3 mjeseca smo preuzeli zemlju sa 5,2% rasta najvećem u Europi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo zastupniče jer niste potrošili propisano vrijeme. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi je poštovani zasutpnik Niko Rebi, izvolite kolega zastupniče.
Gospodine Lesar, netočno je da nekoliko mjeseci odgođeno izborno obećanje nije ispunjenje izbornog obećanja. Točno je da je ova Vlada a svjedoci smo i danas pripremila zakon i ispunila izborno obećanje u samo nekoliko mjeseci. Isto tako je točno da ovi što danas umuju o diferenciranim stopama nisu uspjeli smanjiti PDV i tako izvršiti svoje izborno obećanje 4 godine, odnosno cijeli mandat. I radi toga između ostalog su i izgubili izbore. Zato bi bilo pametno da mi koji ispunjavamo izborna obećanja to građani od vas očekuju da nam date potporu i da konačno usvojimo i tako.
Kolega Rebiću, ja vas moram upozoriti da vi niste ispravljali netočan navod. Niste, ja vas lijepo molim ako ćemo se ovako ponašati i dizati krive tablice onda možemo ukinuti Poslovnik. Pa vas lijepo molim, držite se Poslovnika, ispravljajte precizno netočne navode. Čini mi se da je bila povreda Poslovnika. Kolega Leko.
Da, bila je gospođo potpredsjednice, upravo šta ste i vi rekli. Zaista kolega nije ispravio moj navod jer najprije je meni krivo citirao da bi se bavio mojom krivom. Hoćete lijevi ili desni meni je sve jedno.
Sada bih vas ja mogla upozoriti isto tako na povredu Poslovnika jer bar na direktna pitanja dužni ste na početku navesti članak Poslovnika. Pomagali smo vam, članak 209. Još jedan ispravak netočnog navoda, ispravak kolege Matošića, izvolite.
Gospođo potpredsjednice imam dva netočna navoda za ispraviti. Prije navod da u ovogodišnjem proračunu nema razvojnih propjekata. To naprosto nije točno, ili je gospodin Čačić propustio pročitati ovaj materijal u kojem je mogao nači razvojne projekete ili je izgubio. A ukoliko je izgubio, ja ću mu rado posuditi da pročita materijal u kojem su razvojni projekti. I drugo je netočno da je ovo smanjenje PDV-a demagogija. To je naprosto netočno. A točno je gospodine Čačić da je demagogija 200 tisuća novih radnih mjesta. To je demagogija.
A ovo je uvjetno rečeno ispravak netočnog navoda. Javio se za riječ prestavnik predlagatelja ministar financija Ivan Šuker. Izvolite ministre
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici. Očigledno je da niti jedna tema ne može izbjeći određene političke procjene. No, ja sam se bar nadao da ćemo u drugom čitanju ovoga Prijedloga zakona, Konačnog prijedloga zakona o porezu na dodanu vrijednost se pozabaviti sa određenim analitičkim podacima i pokazateljima koji su mućili bivšu Vladu, koji muće ovu Vladu i kako te probleme riješiti. Po meni s obzirom da je i prijedlog SDP-a oko smanjenja PDV-a isto težak preko 3 milijarde kuna, dakle ako gledamo o tome da će biti manje prihoda u proračunu tu možemo reći da smo tu negdje. Međutim, ono što ja cijelo vrijeme od kada sam ministar financija, pa i dok sam bio oporbeni zastupnik želim nametnuti nešto da o tome da ako smo donesli određene zakone da ih onda svi moramo poštivati, da moramo plaćati ono što trebamo platiti. I dozvolite mi samo da vam pročitam nekoliko pokazatelja pa da onda vidimo da li smo mi stvarno u pravu ili nismo. Ako se u trećem mjesecu naplati 2 milijarde i 379 milijuna PDV-a u četvrtom 2 milijarde 326 u petom 2 milijarde i 507 milijuna. Dakle kada praktički turistička sezona je negdje u odnosu na ono što je u špici 10%. Kada je čak i smanjenja aktivnost i hrvatskih građana što se tiče potrošnje i svega. PDV je u 8. mjesecu je 2 milijarde i 237 milijuna. Dakle manji od ova tri mjeseca koje sam pročitao. Kad u Hrvatsku uđe nekoliko milijuna stranaca, kad u Hrvatsku uđe nekoliko milijuna vozila i kad čak i hrvatski građani više troše nego što inače troše. Kad je u devetom mjesecu PDV 2 milijarde i 470 milijuna. Mislim da su to stvarni problemi kad govorimo o Zakonu o porezu na dodanu vrijednost i mislim da su to stvarni problemi kad govorimo i oko rasta gospodarstva jer ako novci od određenih aktivnosti ne dođu u Proračun onda oni nisu zabilježeni nikakvim statističkim pokazateljima i nikakvim pokazateljima makroekonomski ne mogu generirati određeni rast. I mislim da je to pitanje koje sam ja očekivao da ćemo danas s obzirom da je s jedne strane prijedlog HDZ-a, s druge strane prijedlog SDP-a dakle dvije najjače političke stranke dakle i HDZ-a i koalicijskih partnera, dakle da ćemo raspraviti o ovome problemu jer ako kroz prihod poreza na dodanu vrijednost nešto nije ušlo u Proračun to nigdje nije evidentirano kao nekakva gospodarska aktivnost. Dakle nije evidentirano niti kao gospodarski rast i to je onaj problem s kojim se suočavala prošla Vlada, to je problem s kojim se suočava i ova Vlada. I čitava Europa. Dakle to je nešto na čemu mislim da bi trebali postići konsenzus i to je nečemu na čemu i Ministarstvo financija i ova Vlada radi da se ta siva ekonomija smanji. Dakle da ti novci koji idu mimo Proračuna, jedinica lokalne samouprave i mimo Državnog proračuna da se usmjere tamo gdje im je mjesto, da konačno dođemo do toga koliki je fiskalni kapacitet Hrvatske države i da onda možemo reći da li se određeni fiskalni prihodi mogu ili ne mogu smanjiti. Dakle ja nisam uzalud i na sjednici Vlade danas rekao da je ovo početak porezne reforme. Vi znate da u porezu na dohodak je isto doneseno puno prijedloga, zakona koji su trebali imati socijalni karakter međutim sad nakon podnešenih poreznih prijava i kad se naprave analize vidjet će nažalost da od tih dobrih namjera najveću korist imaju oni koji imaju velike plaće. Jer onaj koji ima malu plaću teško da može iskoristiti svih onih 5 mogućnosti po 12 tisuća kuna troška da si prikaže kao trošak i na takav način smanji poreznu osnovicu. Kad govorim o trgovačkim lancima nikad neću zaboraviti raspravu oko Zakona o poticajima, ulaganjima. Tada mislim da je bio ministar gospodarstva gospodin Fižulić. Kad je točno iza ove govornice rečeno da se taj zakon donosi točno za ciljane skupine. Danas možemo nakon 4 godina vidjeti tko je iskoristio mogućnost ulaganja 30 milijuna kuna u novo poduzeće i s tog osnova bio oslobođen 10 milijuna, oslobođen plaćanja poreza na dobit 10 godina. Tada smo govorili da su ti trgovački lanci pogodovali tome da se više ne ide preko granice i da Hrvati kupuju doma, e danas više nije dobro. Ti trgovački lanci nisu dobri jer netko drugi je rekao da će ti trgovački lanci zbog međusobne konkurencije najvjerojatnije ipak smanjiti cijenu za ovih 2% PDV-a. Dakle onaj dio koliko otpada na 2% PDV-a. Isto tako je netočno da će se povećati uvoz zbog smanjenja PDV-a. A ljudi uvoze robu zato da bi je mogli prodati. Da li će se neka roba uvoziti zbog toga što je smanjen ili nesmanjen PDV to mislim da u najmanju ruku nije točno. Htio bih se još osvrnuti na dvije stvari. Mi očigledno kao da smo zaboravili da smo ušli u WTO i da WTO ima svoja pravila i ovo što je gospodin, govorio gospodin Tomčić u ime Kluba HSS-a ne znam kako bi WTO prihvatio njegov prijedlog obračuna PDV-a na uvezene prehrambene proizvode. Pa mi smo morali određene carine smanjivati, prelemane ukidati zbog potpisa ugovora sa WTO-om. I ono što bih želio reći kad govorimo o socijalnoj košarici onda treba vidjeti što tu socijalnu košaricu stvarno čini. I ono što je sigurno da će cijene energenata se smanjiti za ta, koliko otpada na 2%-tni poen od PDV-a. A sad uzmite koliko cijene energenata je u potrošačkoj košarici u jednoj prosječnoj hrvatskoj obitelji. Da će se smanjiti cijene komunalnih usluga isto za taj iznos. I na kraju što se tiče tih famoznih ostavljenih priča s obzirom da je uvaženi zastupnik Čačić govori o ... [[Govornik se ne razumije]] 9 milijardi i oko brige oko zatvaranja Proračuna. Najprije je bila briga da ova Vlada nije u stanju, nije sposobna donesti Proračun. Onda kad je donesla Proračun onda je bila briga oko zatvaranja Proračuna, a što se tiče deficita gospodine Čačiću od ovih 9 milijardi kuna ono što ste vi potrošili u 2003. je najmanje 2 i pol milijardi kuna. I pokazao sam vam ovdje potpisani dokumenat da ste potpisali ugovor sa HABOR-om 2001. godine bez da ste taj trošak iskazivali u Proračun što ste po svim zakonima bili dužni. Izdali ste za 100 milijuna mjenica iako niste imali ovlaštenje za to. Prema tome ono što ste napravili u Hrvatskim autocestama, izvršiti više radova nego što je osiguranih sredstava to netko mora platiti. I to se plača iz Proračuna ove godine i to je nesporno. Ali vi dobro znate da smo mi ograničeni sa deficitom i da mi nismo mogli samo na tih milijardu i toliko više prošle godine izvršenih radova i ove godine napraviti toliko i toliko radova. Dakle novci su evidentno potrošeni unaprijed. I nije istina da su tu sposobni i nesposobni nego je stvar u tome da li ćemo se držati zakona koje smo donesli u ovom Saboru ili ne. Ništa drugo. Jer najlakše je potrošiti nešto unaprijed. To svatko zna. Ali pitanje je tko će to platiti i kako će se to platiti. A da bi se to platilo mora se osigurati i prihodi u Proračunu. A prihodi u Proračunu se ne mogu osigurati ako nema discipline. Ako nema discipline u državnim financijama, ako nećemo imati jedinstven žiro-račun državne riznice i ako državna riznica neće profunkcionirati.
Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo poštovani zastupnik kolega Čačić. Izvolite.
Hvala lijepo. O trgovačkim lancima naravno nitko nije rekao da trgovački lanci nisu pozitivan doprinos. Samo je rečeno da će novac završiti pretežno u trgovini od smanjenja PDV-a. Nitko ne tvrdi da 3 milijarde manje inputa u Proračun koji će po prijedlogu biti ili nešto više od strane HDZ-ovog, prema HDZ-ovom prijedlogu je drukčiji od 3 milijarde ili 2 i pol po SDP-ovom ili 2 milijarde ili 2 i pol po HNS-ovom. Sve su to smanjeni prihodi Proračuna. O tome nema nikakvog spora. Pitanje je samo kako, ako već se u to ide, o tome sam baš posebno govorio, kako najpametnije koristiti taj dodatni deficit? I što se tiče ovog zadnjeg već je dokazano u niz navrata da ništa od ovoga što ste rekli nije točno. Hvala.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Samo dva navoda, kratka ispravka. Treba vidjeti što spada u sindikalnu košaricu. Struktura sindikalne košarice utvrđena je 1992. godine. Ja ću se pobrinuti da strukturu dostavim ministru jer zaista unutra je i energija i komunalne usluge doduše bez kulture i ostaloga jer za to ne ostaje novaca. I drugo, tvrdnja da je problem utaje poreza problem ovog Zakona. Nije utaja poreza problem ovog Zakona. Ona je problem Vlade i porezne uprave, ne ovog Zakona o PDV-u.
Hvala lijepa. Samo jedna obavijest. Prije predsjednice Odbora za informiranje, informatizaciju i medije, gospođa Željka Antunović sazvala je sjednicu Odbora za danas u pauzi sjednice u 13,30 u dvorani 202. Obavijest članovima Odbora. A kolegice i kolege sad bi trebao govoriti u ime Kluba zastupnika HSLS-a i DC-a poštovani zastupnik Ivan Čehok. Da li želite sada ili obzirom da, ili? U redu. Poštovani zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospdoine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Poštovani učenici vidim da su nam se pridružili. Kada bi stari Latini slušali ovu našu današnju raspravu nedvojbeno bi uzviknuli O tempora omoris. O vremena i običaji i ne bi ništa krivo uzviknui. Vremena su zato tu imamo ga na raspolaganju da nešto naučimo, a običaji nam obično govore što treabmo naučiti i kao nešto trebamo naučiti. Međutim čini mi se prema našoj današnjoj raspravi da nismo naučili mnogog. Ovo je valjda jedina rdžava u svijetu u političkoj povijesti svijta u kojoj je doista moguće da sadašnja Vlada provodi nešto što je bivša Vlada obećala i trebala učiniti. Nešto što je bilo i predizborno obećanje između ostaloga i moje stranke kada smo bili dio koalicje. Činjenica jeste da to ovo sadašnja Vlada provodi. I možda bismo to i mogli shvatiti i trebashavtiti jer je činjenica da postoji uvijek politički kontinuitet i fiskalnoj politici i općenito u politici jedne države. Jer ono što jedna vladan ije stigla učiniti ako je dobra mjera gospodarska socijalna bilo kakva treba učiniti u kontinuitetu druga vlada. To je dakle prihvatljivo. Međutim bivša vlada koja to trebala učiniti danas sumnjiči i optužuje vladu koja je učinila upravo ono što su gospoda obećala. To niti je logično, niti je gospodo politički korektno. Mi možemo danas tvrditi odustali u međuvremenu od obećanja, a ja ću vas podsjetiti da je jedan od bitnih razloga zbog čega je HSLS izašao iz koalicije sa SDPom upravo činjenica da nikada nismo revidirali svoj program u kojem je bilo smanjenje PDVa. I nije korektno vladi koja ima hrabrostsi smanjitit PDVe danas govoriti gospodo, vi to ne smijete učiniti i to neće biti dobro. Ako neće biti dobro pozvati ćemo Vladu na odgovornost. Ali je činjenica da ona radi nešto što smo 5 godina govorili, što su naši građani već polako i prihavtili kao činjenicu da će se dogoditi. Činjenica jeste da ova vlada ima hrabrosti to učiniti. Ali nije tu kraj ove političke rekao bih ne samo konverzije nego i perverzije čak nego dapače danas bivša vlada i najjača stranka te bivše vlade govori da vlada mora učiniti ono što ona nije htjela učiniti što je propustila učiniti. Gospodo iz SDPa pa i gospodo iz HSSa kada je riječ o poljoprivrednih proizvodima hrane imali ste četri godine komotnoga vremena to učiniti. Diferencirane stope PDVa mogli ste na posljednjoj sjednici vlade i na posljednjoj sjedinici Sabora sasvim bez ikakvih poteškoća, i ja bih čak rekao bez protivljenja, rekao bih čak i na cionalnim konsenzusom mogli smo to izglasovati. ali vi ste gospodo 3 puta mijenjali Zakon o HTVu to je bilo najvažnije ali niste uveli diferencirane stope. I sada vladu obvezujte da to učini umjesto vas. Ja vas molim hrvatska je država u kojoj napokon trebaju ljudi odgovarati za svoja politička obećanja. I prepustite vladi koja je to politički i obećala da to izvrši. Toliko o političkoj korektnosti. DRugo što želim reći. Ako vlada ima hrabrosti da to učini sasvim sigurno to gospodarstvo ne može našteti. Smanjenje stope od 2% može samo pozitivno utjecati na likvidnost i ne može ni u kom slučaju štetiti gospodarstvu što ne znači ja se slažem sa onima odnosno isto slutim kao i oni koji danas predviđaju crno da možda neće pogodovati hrvatskim građanima u kupnovnoj moći. Pitanje je hoće li pogodovati ali sasvim sigurno gospodarstvu to ne može štetit. Prema tome ako Vlada to želi učiniti mislim da je zadaća sviju nas u Hrvatsom saboru da dopustimo ministrima predsjedniku Vlade, Vladi da to učini od 1.1. pa d avidimo učinke jer to gospodarstvu štetiti ne može. I nije točno da mi trebamo popustiti danas zahtjevima oporbe odnosno da mi trebamo odustati od ovoga prijedloga samo stoga što držaav ne može odustati od 3 milijarde država mora odustati od 3 milijarde jer Hrvatska javna potrošnja je prevelika To smo govorili četri godine u bivšem sazivu to znamo danas. Jedini način da Vladu prisilimo da smanji javnu potrošnju jeste upravo da otsane bez dijela prihoda. Mi toga svi moramo biti svjesni. Hrvatska troši u proračunu iznad onoga što hrvatski građani mogu prihodovati. I mi nemamo drukčijega modela nego da naprosto stegnemo remen i da Vladu svedemo u okvire javnu potrošnju koju hrvatski građani mogu platiti. Prema tome zašto ne bismo to učinili. Meni je kao liberalu kao članu HSLSa sasvim jasno kao liberalnoj stranci da sve poreze treba smanjiti. SVe porezne namete koliko je got moguće više treba građanima ublažiti. Možda to zbog političkog usmjerenja drugih stranaka drugima nije prihvatljivo. Ali LIberalna stranka se uvijek i svuda dosljedno zalaže da država može kao javna služba građana trošiti samo toliko kolikl ti isti građani privrede. Sve ostalo je trošenje iznad mogućnsoti samih građana što s na kraju uvijek obija i samim građanima o glavu. Što se pak tiče diferenciranih stopa, kao HSLS mi bismko i njih prihvatiil upravo stoga što smo uvijek za smanjivanje stopa. međutim gospođe i gospodo, mi predlažemo diferncirane stope upravo za dvije gospodarske grane koje su po mojem sudu najsuspektnije što se tiče fiskalnih prihoda. Turizam molim vas lijepo čuli smo ministra mi u šicu turističke sezone ubiremo manje od PDVa nego r ecimo kada je mrtva turistička sezona. SVe nam to govori da je upravo u turizmu najveća porezna invazija ,sve nam to govori da je upravo za ta tri mjeseca najveći postotak sive ekonomije. I sve nam to govori d mi ne znamo naplatiti prihode od turizma. Još danas molim vas lijepo evo kolega Čačić se dobro dosjetio spomenuti ekonoske eksperte, još danas ekonomski eksperrti nisu izračunali koliki je stvarni hrvatski prihod od turizma. I mi sada želimo još tome turizmu dati diferenciranu stopu a mislim da ja sam filozof ali mislim da je osnovno iz udžbenika bilo kojeg o financijama da diferencirane stope upravo potiču evaziju. Diferencirane stope su najbolji način lova u mutnom na žalost u hrvatskom društv uje to dosta često. Prema tome umjesto da želimo srediti stanje u turizmu umjesto da želim odgovoriti na dobro pitanje gospodina ministra kako je moguće da jedna turistička država u špici u tri mjeseca ostvaruje manje prihoda od PDVa nego u mrtvnoj sezoni, mi zapravo želimo još pogodovati. Jednako tako i poljoprivredi. Ja bih svakako podržao to da Hrvatska toliko ne uvozi hrane. Ali gospođe i gospodo nećemo mi smanjiti uvoz sira, zato što ćemo imati ovakvu stopu kakvu danas predlaže HSS. Ja želim posve otvoreno reći hrvatskim građanima ovo nije asmo pitanje fiskalno ovo je pitanje osnovne strategije Hrvatske. Ne može i neće Hrvatska moći živjeti od 3 mjeseca turizma i tri mjeseca pšenice. Nema države na svijetu koja može živjeti od 3 ili 4 mjeseca rada. I možemo mi uvesti neznam kakve diferencirane stope. Možemo još neznam kako subvencionirati turizam i pšenicu, mi nećemo moći gospođe i gospodo živjeti od 4 mjeseca turizma i 4 mjeseca pšenice i nikakve koristi ni fiskalne, ni gospodarske, ni političke neće od toga biti. I stoga bih bio kao liberal za diferencirane stope i za smanjenje stopa kada bismo imali jasne simulacije pokazatelje ili barem aproksimativne učinka na plaćanje PDV-a odnosno na prihode u državni proračun. Da ne spominjem iskustva država, primjerice Slovačka, mislim da o tome svi znamo sve koji su upravo uvođenjem jedinstvene stope i ne samo što se tiče poreza na dodanu vrijednost nego recimo poreza na dobit postigle, dakle dobile multiplikatorski učinak na gospodarski oporavak. Ja vjerujem i molim ministra da razmislimo i o uvođenju jedinstvene stope poreza na dobit recimo u Hrvatskoj, jer mislim da bi to dodatno smanjilo porez ... mogućnost da se lovi u mutnom. Prema tome, kada govorimo o diferenciranim stopama, kada govorimo ne samo što se tiče PDV-a nego i ostalih fiskalnih prihoda moramo biti svjesni da je jedinstvena stopa uvijek fiskalno i gospodarski isplativija. I na kraju želim reći da što smo govorili i isticali kada je bilo prvo čitanje zakona, podržavajući ovo mislim da ovo nije dovoljno. Hrvatska mora smanjiti cijenu rada, Hrvatska mora smanjiti ogromne sasvim nepotrebne namete na plaće. Mi svi znamo da nama konkurentne države što se tiče gospodarskih ulaganja imaju otprilike na plaću davanje od 40% ili 45 da su Hrvatskoj ta davanja dvostruko veća. Sa takvim nametima na plaću mi niti ne možemo stimulirati poduzetništvo jer su poslodavcima skupi … [[Ne razumije se.]] dovijaju na koje kakve načine kako neće realno prikazivati dohodak, opet s druge strane svi znamo našim građanima će u platnim vrećicama uvijek biti manje sredstava. Prema tome smanjivanje stope, odnosno možda povećanje neoporezivog dijela što mislim da već i postoje prijedlozi, smanjivanje nameta na plaće jesu najbolji način da potaknemo gospodarstvo i da opet osnažimo kupovnu moć stanovništva. To naravno zahtijeva promjene cijeloga poreznoga zakona. Bilo bi možda bolje, tu se slažem s nekim kolegama da smo išli odmah u to, jer svi znamo da segmentarna i fragmentalna promjena poreznih zakona praktično uvodi nered. Porezne uprave će se sada morati za ovo pripremiti, onda smo trebali ići sa svime pa bi se porezna uprava pripremajući se za smanjenje PDV-a pripremila ujedno i za ovo drugo smanjenje. Možda nisu uvjeti i okolnosti zrele za to, ali mislim da je trebalo što je moguće hitnije razmisliti o tome da se promijeni i stope doprinosa na plaće. S time naravno da još jednom ponavljam i ono što sam govorio kada sam govorio o proračunu, kao liberali zalažemo se, ako treba negdje namaknuti i kompenzirati ova sredstva onda je za nas posve jasno to su trošarine. Svuda u svijetu, sve države koje su socijalne države uzmite Norvešku, Skandinavske zemlje ubiru najveći dio proračuna iz trošarina. Mi moramo oporezivati alkohol, cigarete. Naši građani su dosta skloni tome da i uživanje alkohola i cigareta zapravo shvate kao dio lagodnoga života i to je bolje oporezivati nego nametati velike doprinose i poreze na plaće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Čehoku. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite kolega.
Hvala lijepo predsjedniče. Pa nekoliko zapravo netočnih navoda bi želio ispraviti. Prvo je netočno da bivša Vlada ništa nije napravila u vezi izmjena PDV-a jer je opće poznato kako je smanjena stopa za organizirani boravak stranih turista za znanstvene novine i časopise itd. Drugi netočan navod je da bi diferencirane stope izazvale poreznu invaziju. Malo prije smo čuli kako sve razvijene zemlje u Europi imaju više stopa, a nemaju poreznu invaziju nego dobar porezni sustav. Treći netočan navod je da se ovo ne bi kvalitetno odrazilo na poljoprivredu. Potpuno je sigurno da drugi, drugačiji pristup prema PDV-u može donijeti do manjeg uvoza poljoprivrednih proizvoda, odnosno hrane i da može donijeti veći izvoz. Opće je poznato da ukoliko izvoznik koristi domaći repromaterijal da dobija povrat PDV-a natrag od države. Taj efekat nije teško izračunati. Također je netočan navod doktora Čehoka da je potrebno u Hrvatskoj uvesti jedinstvenu stopu poreza na dobit. Ja ga upozoravam da je u Hrvatskoj uvedena jedinstvena stopa poreza na dobit i da je bivša Vlada smanjila tu poreznu stopu bitno i savjetujem mu u buduće da nema filozofski pristup kod ekonomskih pitanja nego da pokuša na ekonomski način govoriti.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine predsjediče. Dame i gospodo, kolega Čehok osim političkog pranja za izlazak iz koalicije i to krivog navoda izišli su formalno radi sporazuma sa Slovenijom za Krško. Naveo je jako puno netočnih ekonomskih navoda. Naime, Čehok tvrdi da gospodarske štete ne može biti zbog smanjenja PDV-a a ne shvaća da je država najveći poduzetnik, da će potrošiti 85 milijardi u jednoj godini. Drugo, da će se smanjiti javna potrošnja, a budžet je za ovu godinu povećan za skoro 6 milijardi. To je javna potrošnja. Ne znam gdje je tu logika. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege sad bi prekinuli, bila bi stanka, a nakon stanke u 15,00 sati prvi je na redu u ime kluba LIBRE poštovani zastupnik Jozo Radoš. Molim poštovanog zastupnika gospodina Jozu Radoša da uzme riječ u ime kluba zastupnika LIBRE. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodo iz ministarstva. Mislim da je teško bilo kome tko zagovara dobru politiku pogotovo onu politiku koja počiva na liberalnim načelima biti protiv prijedloga smanjenja poreza. načelno govoreći to je tako no u svakom konkretnom slučaju trebaju biti ispunjeni neki uvjeti abi čovjek odnosno političar bio doista za neki prijedlog smanjivanja proeza. Prvi uvjet je da u pogledu fiskalnih kapaciteta budu zadovoljeni svi potrebni uvjeti. To implicite znači da zbog smanjivanja poreza ne budu ugrožene neke bitne stavke a to znači i neče bitne politike u provođenju politike neke vlade. I naravno treći bitan uvjet d abi sae bilo za promjenu nekakvog poreznog prijedloga odnosno smanjivanja poreza. Je dat aj prijedlog u zatečenom poreznom sustavu budu optimalan. Da upravo taj prijedlog u tom času s obzirom na niz okolnosti makro ekonomske okolnosti izgrađenog poreznog sustava, discipline i tako dalje, razvoj gospodarstva ciljevi koji se žele postići da upravo to bude optimalan prijedlog. I to se naravno odlučuje za svaku zemlju pojedinačno. Odgovarajući na ta pitanja onda se može biti za ili protiv nekoga prijedloga. Ali ponavljam ako su ispunjeni ti uvjeti onda je naravno logično da onaj tko racionalno pristupa vođenju politike pogotovo sa stajalište liberalne politike koja teži smanjivanju snage i potrošnje države, da se bude dakle, protiv nekakvog prijedloga smanjivanja poreza. ja bih makar nas često puta upozoravaju iz vlade da to nije naša briga, ja bih ipak ovdje malo analizirao stanje našega budžeta. Treba naime znati da se ovim prijedlogom smanjuje prihod budžeta RH za iduću godinu ali sve ove analize vrijede i za iduću godinu. Za oko tri milijarde kuna. Pri tome treba znati da je ove godine naš budžet za oko 6,7 milijardi veći nego što je bio protekle godione. I da smo upravo ovih zadnjih nekoliko mjeseci od prvoga čitanja zakona usvojili neke zakone kojima smo povećali ponajprije socijalna davanja za gotovo milijafdu. to je dakle zakon o radu kojim smo povećali porodoljne naknade, čija je vrijednost negde oko 4 stotine milijuna kuna. To je zakon o mirovinama kojim smo smanjili prihode državnog proračuna isto negdje za 300, 400 milikjuna kuna. Jučer smo u proceduri imali zakon o pravima hrvatskih branitelja koji po prijedlogu predlagatelja će koštati državu 105 milijuna kuna, dakle radi se negdje oko blizu milijarde kuna novih poreznih opterećenja u odnosu na ono što je država imala prošle godine. A tome treba dodati svakako i ono povećanje budžeta Ministarstva hrvatskih branitelja sada se to Ministarstvo zove Ministarstvo obitelji, međugeneracijske solidarnosti i branitelja. Za oko 700 milijuna kuna. Prema tome, socijalna davanja ili davanja dominatno socijlanog karaktera ove godine će bit iveće za najmanje dakle milijardu i pol. I ako imamo na pameti dakle ovo povećanje proračuna o kojem sam govorio, projektirani rast bruto nacionalnog proizvoda od oko 3% onda je jasno da se sa tim rastom i sa tim povećanjem budžeta neće moći smanjiti deficit državnog proračuna kao št ose govoroi. A posljedica toga neposredna posljedica toga je zapravo povećanje zaduživanja Republike Hrvatske. Bez obzira dali je to zaduživanje vanjsko ili unutarnje. I to su razlozi zašto smatramo da nije ispunjen prvi uvjet a to znači da u ukupnom financijskom poslovanju zemlje nisu stvorene pretpotavke za smanjivanje ovoga poreza. U prvom čitanju gospodin predsjednik Vlade, gospdoine Ivo Sanader kada je govorio o tome kako će se namaknuti ovaj iznos od oko 3 milijarde kuna govorio je korištenju prirodnih sirovina, poslovanju javnih poduzeća, smanjivanju sive ekonomije, uvođenju discipline u javne financije. A jednako tako u obrazloženju ministarstva financija u ovom drugom čitanju stoji, očekujemo da će doći dakle do boljega nadzora i bolje naplate poreza. Pa će se na takavnačin tijekom ove godine dakle provodeći te mjere u državni proračun sliti negdje oko 3 milijarde kuna. A gospodine ministar je govorio i o nekim drugim aspektima punjenja proračuna pa na takav način očekuje dakle da će doći do povećanja prihoda državnog proračuna. Ja međutim moram reći da sve ove mjere o kojima je govorio na prošloj sjednici kad je ovo bilo u prvom čitanju predsjednik Vlade. A i ove o kojima je danas govorio ministar financije da su to sve dugoročne mjere. Teško je očekivati d aće ovim mjerama koje su općega karaktera za koje se zauzima svaka vlada da će se u toku jedne godine toliko povećati prihodi državnog proračuna, da bi se mogla nadokaniti ova rupa koja će nastati gubitkom prihoda od poreza na dodanu vrijednost. Mi naravno pozdravljamo sve ove mjere, u svim tim segmentima vlada treba djelovati naravno ali to je dakle dugoročan posao, to se ne može promjeniti an žalost jednim zakonskim prijedlogom. I naravno da ćemo pratiti rezultat koje će Vlada na tom segmentu postići, ali teško je očekivati da ćemo u tom smislu nakon niza godina i pokušaja koje smo imali aćemo imati tako visoki uspjeh vlade u toj sustavnoj politici koji bi mogli lu toku jedne godine nadoknaditi gubitak prihoda od 3 milijarde. A zašto o tome govori pripadnik opozocije, zbog toga što eventualni manjak u proračunu a to znači povećanja deficita državnoga budžeta može imati vrlo teške posljedice po sve ostale segmente politike za koju smo kao građani i kao zastupnici posebno zainteresirani. Naravno time je po mome mišljenju jasno da nije ispunjen niti drugi uvjet da bi se bilo za ovaj zakonski prijedlog, a to znači da se ovim prijedlogom neće ugroziti provođenje ostalih dobrih politika vlade RH.Dakle bojim se da ćemo pri kraju godine zbog toga što ćemo imati povećani deficit bilo zaduživanjem bilo rebalansom proračuna u smislu kresanja proračuna doći u situaciju da ćemo smanjivati izdvajanja za obrazovanje, za znanost za poduzetništvo, za razvoj. I tim enaravno ugroziti neke druge vitalne politike RH. I smatram zbog toga da nije ispunjen niti drugi uvjet. Treći uvjet da bi se bilo za zakon o smanjenju poreza, je da je taj zakon upravo najbolji zakon s obzirom na ono što se u zemlji u tom času želi postići. Smatram da ovaj zakon nije takav zakon i jednostavnoga razloga što ovaj zakon neće u najvećoj mogućoj mjeri reflektirarti se kao pozitivan potez za gospodarski razvoj. Zato što apsolutno o trgovcima ovisi, o njihovoj dobroj volji. Što će biti sa tim viškom prihoda od 2%? i ako nemamo dovoljno snažnu infrastrukturu koja će ih prisiliti da taj novac ostave u gospodarstvu, taj će novac u najvećoj mogućoj mjeri nažalost završiti u osobnoj potrošnji ili će budući da imamo dosta stranoga vlasništva u našim trgovačkim lancima u zemlji završiti izvan Republike Hrvatske. Prema tome, taj novac i omogućavanje ekstra profita trgovcima, koji će završiti u njihovoj pojačanoj potrošnji, ili pak u odljevu tih novaca izvan Republike Hrvatske, što ni jedno ni drugo nije dobro. Predsjednik Vlade gospodin Ivo Sanader je povodom ovoga zakona pozvao trgovce da smanje marže, nakon što država dakle smanji porez za 2%, da oni smanje marže još za 2% tako da cijena za građane Republike Hrvatske većine proizvoda padne za 4%, na što mu je jedan poduzetnik uzvratio da on nije odgovoran Vladi Republike Hrvatske, nego svojim dioničarima. Prema tome, svi će se naši trgovci, poduzetnici ponašati logikom svoga poduzetničkog interesa, i samo u uvjetima naglašene konkurencije ovaj bi zakon rezultirao smanjivanjem cijena. A mi nismo sigurni da je to baš tako u ovoj zemlji. i zbog toga mislim da taj zakon i u pogledu optimalnosti poreznog zahvata nije dobar. i to su dakle, razlozi zašto u ime Kluba LIBRE ne možemo biti za ovaj zakonski prijedlog. Ovdje se govori, bilo je govora o tome od strane ministra da ovaj prijedlog zakona nije relevantan za ovu fiskalnu godinu. No, međutim treba reći da svi argumenti koji se spominju vrijede i za iduću godinu. Prema tome, to što se ovaj zakon odgađa, što se odgađa njegova primjena za političku raspravu za relevantnost onoga što govorimo, apsolutno nije važno, jer svi nas ti problemi čekaju i iduće godine. Tako se u obrazloženju govori da će se, da se zakon odgađa i zbog toga da se poreznim sustavom naplate i nadzora omogući i to sam već govorio da prihodi budu s te strane veći. Ja se bojim da ponajprije to nije moguće. Ne sumnjam da će Ministarstvo u tom smislu poduzeti neke mjere. Ali apsolutno nije moguće jedan mehanizam koji je stvaran desetljećima promijeniti u toku jedne godine, jer to su bili pokušaji mnogih Vlada, svih vlada, sve su vlade na to polagale glavnu ili jednu od važnijih karata svoga dijelovanja, no, to je pitanje ukupnih odnosa u sustavu prikupljanja poreza, ukupnih mehanizama koji državu stoje na raspolaganje uključujući i poreznu kulturu. Prema tome, u tom smislu teško je očekivati tako velike rezultate koje očekuje Ministarstvo financija. i mislim da je odgađanje ovoga zakona, sa ovim argumentom zapravo potvrda da svi argumenti o kojima sam ovdje govorio, a to znači da neće doći do uspjeha u tom segmentu i da je ovo potvrda zapravo bojazni Vlade Republike Hrvatske ili Ministarstva financija da neće uspjeti popuniti tu rupu. Pa zbog toga odgađa primjenu ovoga zakona za jednu godinu. A do tada se naravno treba uzdati da ćemo imati snažniji gospodarski rast, nego što je to projektirano. Da će se doista ove mjere o kojima Ministarstvo financija govori uspjeti. i da ćemo naravno imati snažniju disciplinu trošenja, nego što je to pokazano proteklih nekoliko mjeseci. Kada smo samo u projekte potrošnje, socijalne projekte utrošili gotovo milijardu kuna, a da zapravo država na raspolaganju, kada se radi o kreiranju politike nema beskonačni broj milijardi, naš budžet je negdje oko 80 milijardi kuna. Ali zapravo onaj dio budžeta koji je na raspolaganju kreatorima politike je desetorostruko manji, a mi smo već milijardu, milijardu i pol utrošili u socijalna davanja i time manevarski prostor za kreiranje politike nažalost ostaje mali i to su razlozi zašto smo u Klubu LIBRE zabrinuti ovim prijedlogom. Bojimo se da će ovaj prijedlog zakona krajem ove godine ili onda kad stupi na snagu naravno što je odgađanje problema, zapravo izazvati rebalans državnoga proračuna u smislu smanjivanja njegovih stavki, što može ugroziti dakle vođenjem politike na drugim segmentima ili će pak posljedica ovoga zakona biti zaduživanje Republike Hrvatske unutar Republike Hrvatske ili vani što puno nema razlike, jer znamo da većinu banaka nažalost u Republici Hrvatskoj danas imamo u rukama stranoga kapitala. Evo to su dakle razlozi zašto ne možemo biti za ovaj zakonski prijedlog. A smatramo da zakonski prijedlog koji je LIBRA zajedno sa Klubom HNS-a i PGS-a uputila u zakonsku proceduru ovoga zakona, zakonski prijedlog o smanjivanju, odnosno povećavanju neoporezivog dijela poreza na dohodak, dakle smanjivanju poreza na dohodak, je takav koji se ne može eksivirati, koji ne ovisi o poduzetničkoj volji prema tome zakonu, a o tome će naravno biti govora kada budemo branili naš prijedlog. To ne ovisi o poduzetniku, nego će doći ili do smanjivanja bruto plaće, pa to znači vrlo jasno neposredno smanjivanje troškova gospodarskoga života, a to znači razvoja ili će doći do zadržavanja iste bruto plaće, a to onda ima neposrednu posljedicu povećanje neto plaće. i mislimo da je u ovom času, u ovim okolnostima u kojima se Hrvatska danas nalazi, u kojima je razvoj zapravo naša primarna politička potreba, da je taj zakon optimalniji u odnosu na oba ova prijedloga zakona. i to su naravno razlozi ponavljam zbog kojih Klub LIBRE pozdravljajući spremnost Vlade da smanjuje poreze, što naravno protiv čega je naravno teško biti protiv u ovom času, zbog ovih razloga nakon ove analize koju sam nadam se prihvatljivo izložio ovdje pred Saborom, mi ćemo biti protiv ovog zakonskog prijedloga. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Radošu. Sad smo iscrpili raspravu po klubovima. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani članovi Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Ja bih se u svom izlaganju o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost osvrnula na razloge zbog kojih prihvaćam, odnosno podržavam prijedlog Vlade. Ali i obrazložila zašto prijedlozi Kluba zastupnika SDP nisu prihvatljivi nastojeći realno ocijeniti konačne rezultate izmjene zakona i njegove efekte na gospodarstvo i krajnjeg potrošača građanina i običnog čovjeka. U cilju rasterećenja krajnje potrošnje, te pozitivnog efekta na poduzetništvo, Vlada predlaže kao što je već rečeno sniženje opće stope PDV-a od 22% na 20%. Primjena niže opće stope poreza na dodanu vrijednost, vrlo brzo bi se odrazila na makroekonomskoj slici zemlje, kroz rasterećenje potrošača, povećanje standarda građana, stimulaciju poduzetnika i njihove konkurentnije cijene proizvoda u dobro nam poznatoj općoj poplavi jeftinijih uvoznih proizvoda sumnjive kvalitete, suzbijanja sive ekonomije i smanjivanje razine inflacije. Inicijalni prihod od poreza na dodanu vrijednost u 2005. godini procjenjuje se biti će niži za oko 2 milijarde i 700 milijuna kuna. Spomenuti rezultati smanjenja poreza na dodanu vrijednost neće se moći spostići bez brze i učinkovite kontrole njegove primjene. To Vlada i naglašava u obrazloženju svog prijedloga te bi se do 1. siječnja 2005. godine kada bi, kada bi se počela primjena ovoga Zakona izvršile sve organizacijske pripreme i prilagodbe u poreznoj upravi da se unaprijedi sustav naplate i nadzora. Isto tako smatram da su i predložene kaznene odredbe vrlo bitne jer zakon bez sankcija nije zakon. Poduzetnici s pozitivnim poslovnim moralom i sami traže poštivanje zakona jer ih nelojalna konkurencija uništava. Prijedlog Kluba zastupnika SDP-a za uvođenje diferenciranih stopa odnosno međustopa od 12% za određene proizvode i usluge te proširenje proizvoda koji se oporezuju po nultoj stopi uz sva njihova obrazloženja o opravdanosti, socijalnom i razvojnom karakteru nisu prihvatljivi iz više razloga: prvo, njegovo provođenje je skupo i dugotrajno. Smanjenje poreza na dodanu vrijednost sa 22% na 20 je mnogo lakše provedivo za poreznog obveznika zbog već postojećih računalnih programa za njegov obračun koji se ne moraju mijenjati, uhodanih obrazaca, načina popunjavanja, ali i zbog manjih troškova u njegovoj primjeni. Uvođenje više stopa podsjeća me na Zakon o prometu proizvoda i usluga od 5 stopa koji je važio do 1998. godine. Sjećam se i problema kod izračuna kalkulacija proizvoda zbog teškoća oko utvrđivanja u koju stopu koji proizvod pripada. Posebno kad se radilo o graničnim proizvodima koji po svojoj naravi mogu biti oporezivi barem po dvjema različitim stopama. Dileme su se često rješavale upitima Ministarstvu financija i poreznoj upravi što je zahtijevalo puno vremena. Moderan, suvremen poduzetnik želi brzo i jednostavno riješiti svoju poreznu obvezu. Drugi razlog zašto ne podržavam prijedlog zastupnika SDP-a je što bi kontrola provođenja bila spora i neučinkovitija a efekti koje biste postigli ne bi bili adekvatni uloženim sredstvima. Povećanjem broja stopa poreza povećavaju se administrativni troškovi ubiranja poreza. Država koja primjenjuje porez na dodanu vrijednost s više stopa mora imati više službenika za obradu složenih prijava nego država s jednostopnim PDV-om, a znamo da smo se mi, naša Vlada opredjelila za manju, učinkovitiju upravu. I Europska unija svojim članicama također preporučuje smanjenje broja stopa PDV-a i teži prema jednoj stopi te će konačni rezultat tog procesa biti zasigurno jedna stopa. Treće, smatram da se socijalna politika ne može voditi primjenom poreza na dodanu vrijednost s više stopa. Teorija i praksa pokazuju da je prijmjena ciljnih mjera koje su usmjerene na jasno odabranu skupinu stanovnika mnogo učinkovitija i za Proračun jeftinija od općih, neselektivnih mjera koje najmanje nekima pomažu i onima kojima i pomoć nije potrebna. Uvođenjem više stopa PDV-a ne ukida se potpuno njegovo regresivno djelovanje već se dodatno uvodi i neizravno subvencioniranje bogatih. Zbog toga podržavam Vladu da socijalnu notu i socijalni karakter riješi nizom drugih mjera u okviru poreznog sustava kao što su izravni transferi iz Državnog proračuna, kao što su pomoći dakle nezaposlenima i drugim socijalno ugroženim kategorijama. Osiguranje besplatnih udžbenika za učenike, opremu za novorođenu djecu, ali i progresivnim djelovanjem poreza na dohodak i ostalih poreznih odlika. I na kraju rasprave želim reći da je sigurno da su niži i jednostavniji porezi ključ novog odnosa prema poduzetništvu i pokretač novog poduzetničkog duha u Hrvatskoj i zato podržavam prijedlog Vlade. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kaže poštovana zastupnica zemlje Europske unije teže k jednoj stopi. Od 15 zemalja u 14 zemalja više stopa, a gospođa zastupnica kaže: “zemlje Europske unije teže jednoj stopi” [[Upadica: Teže.]]
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, poštovani kolegice i kolege. Prije svega naravno da ću se i u raspravi, a i u glasanju založiti da se podupre Zakon koji je predloćila moja stranka, iako mi se čini pomalo apsurdnim da danas razgovaramo o dva prijedloga zakona koji se nalaze u dva, dvije različite faze u proceduri. Jedan je konačni prijedlog, a drugi je prvo čitanje kao, kao da se unaprijed želi reći da ovaj drugi nema nikakve šanse uopće da prođe dakle da se pusti u drugo čitanje ili u konačni, konačni prijedlog zakona. Možda je bilo demokratičnije raspraviti i SDP-ov zakon u prvom čitanju pa onda oba zakona pustiti u drugo čitanje da se tada još jedanput sučele argumenti i mišljenja. Kada sam raspravljao na prvom čitanju vladinog prijedloga zakona onda sam upravo imajući na umu da ima dovoljno vremena za raspravu i usvajanje Zakona o PDV-u apelirao na to da se povede stručna, politička, argumentirana rasprava o tome kakav ustvari PDV Hrvatskoj treba, a da odgovori svim onim namjerama koje, koja, koju građani Hrvatske očekuju i od poreznog sustava. To je i bio jedno. I drugo založio sam se upravo da u tom vremenu iskoristimo ili dobijemo priliku da raspravimo i o počecima cjelokupne sustavne porezne reforme dakle porezne reforme koja će sasvim sigurno osigurati novi razvojni ciklus Hrvatske. Nažalost ne samo da nismo mi imali priliku o tome raspraviti, da javnost nije o tome imala priliku pa moram reći niti potrebu u dovoljnoj mjeri raspraviti niti Ministarstvo financija nije organiziralo neke okrugle stolove ili analize ili razgovor stručnjaka o tome što, koju stopu PDV-a ustvari bi bilo najmudrije primjeniti u budućem razdoblju kako bi osigurala dakle sve one nacionalne ciljeve oko kojih postoji nacionalni konsenzus. Dobro je da smo se oko jednog složili, a to je da postoji potreba za smanjivanjem stope PDV-a. Nije za sada dobro što se ne slažemo ili što vjerojatno nećemo moći postići konsenzus oko toga za koliko treba PDV smanjiti, ali bi bilo dobro da kad ga smanjimo da nemamo potrebu ga baš brzo opet mijenjati. A sada mi dozvolite da tek sa dva primjera pokušam opovrgnuti negativno mišljenje Vlade koje je ona napisala odbijajući Prijedlog zakona SDP-a o smanjivanju stope PDV-a odnosno o uvođenju diferencirane stope, treće stope od 12% i povećanje broja grupa proizvoda sa nultom, nultom stopom. I to posebice onu tezu da regresivnost u poreznoj politici nije dobar instrument socijalne politike nego da bi izravnim transferima iz Državnog proračuna kao što su novčane pomoći nezaposlenima i drugim socijalno ugroženim kategorijama se mogla dakle ta socijalna osjetljivost iskazati ili njihov položaj, položaj poboljšati. Pa dakle primjer prvi. Prosječna plaća u Republici Hrvatskoj je negdje oko 4000 kuna, 3900 i nešto kuna, ali zaokružit ćemo na 4000 radi lakšeg računanja. Pogledajmo sada kakav je učinak oba ova prijedloga zakona na prosječnu plaću odnosno na prosječnog građanina Hrvatske. Koje životne potrebe mogu zadovoljiti dakle prosječnom plaćom, odnosno kakva je struktura potrošnje prosječne obitelji u Hrvatskoj. Prosječna obitelj troši na zadovoljavanje osnovnih životnih potreba, dakle na stanovanje, prehranu, odijevanje, obrazovanje djece. Na stanovanje ako primijenimo stopu koju Vlada predlaže, dakle sa 22 na 20 doći će do smanjivanja primjerice onoga što se u stanovanju plaća bez obzira da li je to najamnina ili je vlastiti stan pa imamo režijske troškove jel', negdje na tome će biti dakle 2%, zaokružimo ponovno na 2% iako je stvarni učinak na smanjenje negdje oko 1,71 ili na 4 tisuće kuna dakle prosječna obitelj će moći više kupiti za 80 kuna, toliko će biti učinak ovog smanjenja vladinog prijedloga PDV-a. 80 kuna mjesečno. Međutim, ako primijenimo SDP-ov prijedlog zakona koji je ovdje u prvom čitanju, prosječna hrvatska obitelj će znatno više moći kupiti zato što ako uzmemo da se negdje oko tisuću kuna troši na stanovanje, primjenom SDP-ovog zakona neće biti učinka, dakle na tih tisuću kuna međutim na ostale 3 tisuće kuna doći će do značajnih ušteda, dakle dio proizvoda će se kupovati po 12%, a dio proizvoda će se kupovati po nultoj stopi. Ako dakle na tih 3 tisuće opet primijenimo neku prosječnu stopu od tada 10% PDV-a mada ona u suštini bi bila manja ovisi o strukturi potrošnje, dakle prosječna hrvatska obitelj sa prosječnom plaćom, a takvih je dakle najviše u Hrvatskoj, uštedjela bi, ne uštedjela nego bi dobila mogućnost da kupi između 300 i 400 kuna više proizvoda i to onih proizvoda koji čine njihove osnovne životne potrebe, svakodnevne potrebe. Sa 300 do 400 kuna obitelj koja ima 4 tisuće kuna prihoda može učiniti jedno pravo malo čudo. To nije njima 10% to je ogromnih 400 kuna koje bi primjenom zakona koji predlaže SDP ta obitelj ušparala. Primjer drugi. Bio sam jučer na auto shou i čuo da novi modeli jedne marke automobila koji krasno izgleda i prosječno košta 50 tisuća eura da je već zakaparilo 50 komada da su ih zakaparili dakle građani Hrvatske. Tko može kupiti taj automobil? Prosječna obitelj sa prosječnom plaćom, a takvih je ponavljam najviše u Hrvatskoj, trebala bi 9 godina ništa drugo ne raditi nego sva primanja skupiti i dati da kupi taj automobil. Međutim, postoji očito već 60 obitelji, a bit će daleko više jer znamo da godišnje se preko milijardu eura automobila uveze, dakle ti građani primjenom HDZ-ovog, pardon vladinog prijedloga PDV-ove, ipak je koalicijska Vlada jel', dakle Prijedloga zakona o smanjenju PDV-a Vlade Republike Hrvatske, dakle ti građani će samo na toj jednoj transakciji koji će si kupiti bolji auto ušparat će si negdje oko 7 tisuća kuna PDV-a ili gotovo dvije prosječne plaće prosječnog građanina Republike Hrvatske koji cijeli mjesec od toga žive. Primjena prijedloga Vlade o smanjenju PDV-a na prosječnog građanina u primjeru kupovine ovog automobila naravno nema. Ali ima druga činjenica. Da bi prosječna obitelj ostvarila ovu uštedu od 7 tisuća kuna koji će dakle ova druga obitelj ostvariti samo na jednoj transakciji kupovine automobila, prosječnoj obitelji će uštedom od 80 kuna mjesečno trebati preko 80 mjeseci, dakle 80 mjeseci će prosječna obitelj trebati da dođe do iznosa od 7 tisuća kuna uštede na PDV-u. Sada se postavlja pitanje naravno, za koga je ovaj zakon onda namijenjen. Da li je namijenjen zakon da se poboljša standard prosječne obitelji i prosječnog građanina ili je namijenjen da se poboljša standard i omogući da ovi koji si mogu kupiti automobil od 50 tisuća eura mogu kupiti bolje opremljeni automobil. Pitanje na pitanje, neka odgovore građani. Nadalje, ako govorimo o pronatalitetnoj politici onda mjesečno trebate za bebu negdje oko recimo 500 kuna. Primjenom vladinog prijedloga vi ćete ušparati na tome 10 kuna, primjenom SDP-ovog prijedloga zakona vi ćete ušparati 100 kuna. 100 kuna je jedan paket pelena, veliki paket pelena od 100 pelena, a za 10 kuna ne možete kupiti čak niti švedsku pelenu. Sada se doista postavlja pitanje da li se i kome isplati uopće tko ima tako niske cijene do 20 kuna recimo, primjenjivati stopa, smanjena stopa od 1,71 jer Vlada kaže da će biti skupo izračunavati treću stopu od 12%. Dakle mislim da uopće na ove male cijene ovih proizvoda koje kupuju prosječni građani neće biti nikakvog učinka, a to možete vidjeti i na primjeru novina, jer ako se primijeni stopa od 1,71 završavam, novine sasvim sigurno neće pojeftiniti na 5,96, a ako se primjeni stopa SDP-a novine će pojeftiniti sa 6 na 5 kuna. Hvala.
Hvala lijepa. Jedna obavijest. Predsjednik Odbora za vanjsku politiku, Neven Jurica, sazvao je sjednicu Odbora danas u 16,30 u dvorani 84 sa dnevnim redom – davanje mišljenja o opozivu i postavljanju šefova diplomatskih misija RH u inozemstvu. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Evo stručna javnost, a i međunarodne institucije su dosta ranije, a opća javnost evo sada nakon eto što se to i usuđuje i kao što je običaj nakon stotine dana vladavine nove vlasti reći ne samo da nije impresionirana onim što je učinjeno nego mi se čini da je previše otmjena da bi ustvrdila ono što se inače u takvim situacijama kaže kada se ne izvrše obećanja. Naime jedno od najtvrđih izbornih obećanja HDZ-a bio je upravo to, smanjit ćemo PDV odmah. Dakle ja ću kasnije nešto reći o jednom i o drugom zakonu, odnosno prijedlogu zakona, ali ovdje se nitko ne osvrće, odnosno nekako kao da je pala u zaborav činjenica da je HDZ u predizbornoj kampanji najavio da će odmah smanjiti PDV, a ovo je tek ostvarenje obećanja koje se ima dogoditi, a vidjet ćemo i tek ako se ostvare ovi uvjeti, tek sljedeće godine. Tako da i ovaj zakon koji bi se eventualno donio neizvjesna je i njegova primjena i o tome treba nešto reći. Dakle ono što je na nama kao oporbi da ustvrdimo da se zaista radi o prevari izbornog biračkog tijela. Naime, nama je još uvijek nejasno iako je poreska politika dio ekonomske politike, nama je posve nejasno kakvu to ekonomsku politiku Vlada vodi. Ona je još uvijek ostala velika nepoznanica pa i za nas ovdje, a kamoli za najobičnijeg građanina koji nema eto ni prilike ni mogućnosti biti na izvoru svih informacija. Neobično je dakle, da taj vacatio leges je toliko dug. To je nešto neuobičajeno uopće u pravnoj legislativi, u postupku uopće donošenja. To se radi izuzetno kad je čitavo jedno, jednu strukturu uprave državne ili nekih drugih tijela potrebno prilagoditi da uopće znaju primjenjivati novi zakon. Vidjeli smo i nekakve smješne, ja ne bi sada ovdje govorila o tome, neki su članovi Vlade govorili, eto, da je našim građanima lakše računati, je li, po sistemu desetica, je li, nego kada je taj broj dvoznamenkasti, ima dvije i takve stvari. Dakle, nešto što je, mislim, podcjenjivanje građana. Međutim, čak i da ovaj Zakon stupi na snagu odmah, on neće potaknuti gospodarsku aktivnost, neće povećati poreznu osnovicu, neće smanjiti poreznu evaziju, dakle, to građanin obični neće osjetiti. Bitno je za jednu državu kad donosi zakone, a mislim da jedna logična konzistentnost svih zakona jeste u tome da jedan drugoga nadopunjuju i u tome se vidi jedna konzistentna politika Vlade. I koliko su u tome pravedni. Ovdje su suze prolivene od strane Vlade na račun mnogih zanemarenih, obespravljenih, onih koji, eto, jedva krpaju kraj s krajem, ali puno je osjećaja iskaljeno, odnosno ispoljeno nad čitavom našom sudbinom kao naroda, jer eto izumiremo. Ovdje Klub SDP-a predlaže sasvim nešto što je logično i što je jeftinije nego, odnosno učinkovitije nego nekakav trogodišnji porodni dopust koji bi, eventualno polučio takve učinke da bi natalitet porastao. Dakle, ono što našeg običnog građanina, mlade obitelji koje zaista se ne odlučuju zbog, na, da imaju više djece, upravo je ovo. Ovo je Prijedlog, bar jedan od pokušaja da se riješi nešto što je goruće u svakoj obitelji. To je ono, dakle, što tangira svaku obitelj jer ti su troškovi golemi, veliki. Ja sad neću ponavljati ovo što su moje kolege tako plastično opisale. A bitna je karakteristika svake vlasti da vodi upravo tog, o tome računa, o pravednosti. Ovdje je toliko puta bilo rečeno i to je toliko jasno, da će ovaj Zakon koji Vlada predlaže polučiti štetu, a korist će imati oni, punit će se džepovi onih koji su već ionako prepuni. Prema tome, čini mi se da je ovo jedno ipak golo obećanje, prazno obećanje, a mišljenje Vlade kojim se odbija prijedlog kluba SDP-a zaista je suvišno o njemu i govoriti. Ovdje su neke kolege već to i izvrgle na neki način i podsmijehu. Mislim da su stvari ozbiljne pa onda ja to ne bi niti pročitala, ti više mišljenje. Reći nešto, dakle, da bi se, da će se manjak u proračunskim sredstvima, u smanjenju PDV-a kako ga to vidi Vlada namiriti jednom većom efikasnošću poreskih tijela, jednom efikasnijom naplatom poreza potpuno je nerealno očekivati. Ali navješćuje se uvođenje Financijske policije. Suvišno je isticati da bi u vrlo kratko vrijeme jedna pojačana poreska disciplina mogla kompenzirati ovo o čemu je i ministar sam govorio. Naime, u isto vrijeme mi smo vidjeli da se donose mjere koje će omogućiti i to bez ikakvih kriterija određenim gospodarskim subjektima ili pak privatnim osobama koje obavljaju određenu gospodarsku aktivnost, no bilo kakvih kriterija koji mogu biti i pravedni, ali su prema javnosti totalno netransparentni i onda oni upravo zbog svoje netransparentnosti izazivaju ozbiljnu sumnju u pravednost, u eventualnu pravednost koga će to Vlada, odnosno poreska tijela po svom vlastitom nahođenju oslobađati poreskih obveza, a prema drugom će biti poslana Financijska policija. Dakle, to je nešto što izaziva ozbiljnu zabrinutost. S jedne strane upravo u ono osnovno ustavno načelo o ravnomjernom snašanju poreza prema ekonomskoj snazi o čemu ovaj Prijedlog uopće ne vodi računa, a s druge strane i u ovim dodatnim mjerama koji dodatno kompliciraju čitavu stvar. Prema tome, jasno se, radi se o običnom golom obećanju datom kao dimna zavjesa onih, evo to su i naši mediji ustvrdili, nekoliko navrata koji imaju višak riječi i koji ih žele upravo kompenzirati sa manjkom svog djelovanja. Prema tome, na vlasti je da manje jeftino tješi građane i da kuka nad njihovom sudbinom. Dakle, traže se jedna konkretna rješenja. Prema tome, mislim da bi bilo i pravedno i uputno ovo što proizlazi, ovaj Zakonski prijedlog koji proizlazi iz Kluba SDP-a jer je pravedan, jer vodi računa o onome što vi ste željeli prikazati da vodi vaš Prijedlog, ali tomu nije tako. Nažalost, narod nemojte jeftino tješiti s jedne strane sa ovakvim zakonskim prijedlozima puniti već prepune džepove one nekolicine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo htio bi ispraviti neke od niza netočnih, ali zato veoma ispolitiziranih navoda kolegice. Među ostalima, jel prevara biračkog tijela, građani neće osjetiti tih 2%. Pa evo, postavljam jedno hipotetičko pitanje. Ako tih 2% neće osjetiti građani, ako istovremeno možemo kaznit zločeste trgovce pa zašto niste podigli PDV za još 2%, na 24% pa ne bi ostavili sve ove dugove i ne bi imali proračunski deficit. To je jedno i drugo, jedan navod, ako je to političko obećanje mi svoja politička obećanja bar obećavamo, a vi ste obećavali 6% smanjenje pa niste napravili ništa. [[Upadica se ne razumije.]] Izvršavamo, pardon.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pred sobom, dakle, imamo dva zakona i dva koncepta. Jedan je smanjenje opće porezne stope, drugi je uvođenje diferenciranih stopa. Ajmo, razmotrimo što znači jedan, što znači drugi, koje su im prednosti, koje su im mane. Prvo, Vladin Prijedlog, smanjenje opće porezne stope. To, dakako, ima odraza s jedne strane na državu, s druge strane na građane. Što znači to za državu? Za državu 3 milijarde kuna manje u proračunu. Legitimno je svakako da Vlada smanjuje opću poreznu stopu, vjerojatno i dobrodošlo kad god se to može učiniti. Uvijek je dobro smanjiti poreze. Međutim, malo je čudno da to Vlada predlaže jer evo baš danas čitam u novinama, vraćamo se u doba nelikvidnosti 4 godine nismo znali što znači pojam "nelikvidnosti". Sveučilišta se danas žale da im Ministarstvo financija ne dostavlja novac. Ustanove socijalne skrbi, prijeti im se isključit telefone, ne mogu platit struju, ne mogu platiti dobavljače hrane, a Vlada predlaže smanjivanje 3 milijarde. Čudno je da Vlada s jedne strane zaustavlja razvojne programe kao što je željeznica, a predlaže smanjivanje 3 milijarde u budžet. Čudno je da Vlada s jedne strane obećava umirovljenicima povećanje prosjećne mirovine na razini od 50% prosječne plaće što također košta 3 milijarde a odriće se 3 milijarde. I to sve u uvjetima deficita proračuna. Posve je dakle jasno da ovo obećanje dano umirovljenicima teško da će se moći ispuniti jer se odustaje i od razvojnih programa i jer se vraćamo u ona jeziva doba nelikvidnosti pogodno za svaku korupciju i za svaki kriminal. Što sada to znači za građane? Dakle, ovo što znači za državu to je ipak problem Vlade, problem ministra Šukera, kako će on to riješiti ne znamo, ali ajmo vidjeti što to znači za građane. Da li će građani imati išta od ovih smanjenja dva indeksna poena, to ovisi o trgovcima. Oni su potpuno u njihovoj milosti. Trgovci dakako mogu smanjiti cijene za taj iznos a i ne moraju. Doduše, da smanje cijene potaknuti su apelom premijera Sanadera. Ali molim lijepo, pa ministar Čobanković je proizvođać vina. Pa što već do sada nije poslušao apel svoga premijera pa smanjio cijenu svojih vina za 2%. Niti je smanjio, niti će smanjiti on, niti će smanjiti bilo koji drugi trgovac i proizvođać. Postoji i dokaz za to. Smanjuje se carina za neuvezenu hranu. Hranu iz Europske unije. Eno te hrane na policama koliko god hoćete po našim trgovinama. Je li netko primjetio da je smanjenja njezina cijena za smanjenje carina? Ma nije nitko. Ma trgovci su te smanjenje carine uzeli sebi kao što će uzeti i ovih 2% PDV-a. Nikakvi apeli tu ne pomažu ništa niti se državna ni financijska politika može voditi apelima. Ajmo sada na ovaj drugi prijedlog diferencirane stope. Predlažemo na prehrambene proizvode. Prvo, pomoći će seljaku, pomoći će agraru, pa zašto? Pa zato što će mu proizvod biti jeftiniji. Pa dakako biti će i konkurentniji. Lakše će ga prodati. Što znači to za potrošaće? Za sve potrošače? Uvođenje diferencirane stope od 12% znači jeftiniju hranu. Gospodine Šuker koliko vaša obitelj troši na hranu mjesečno? Pretpostavljam koliko i svaka druga prosjećna obitelj, ni više ni manje. Pa recimo da je to minimum minimuma tisuću kuna. Hrana uglavnom se sastoji od tih proizvoda za koji predlažemo smanjenje porezne stope. To znači da bi u svakom kućnom budžetu taj novac ostao. To ne prihvaćate. Drugo. Turizam. Pa ljudi božiji što turizam ovoj zemlji znači, pa to valjda ne moramo dokazivati. Pa, naš se turizam nalazi u uvjetima konkurencije sa drugim turističkim zemljama koji imaju diferencirane stope kao Italija na primjere. Pa dajte pomozimo tom našem turizmu. Pa pomozimo mu da bude konkurentan, pa to je u interesu svih nas, to je u nacionalnom interesu. Opravdanje za uvođenje diferencirane stope u turizmu, pa valjda ne treba nikome dokazivati i objašnjavati. Treće. Dnevne novine. Gledajte, ako mi budemo porez kompresijom pritiskali izdavaće oni će morati ići u žutilo. Morati će proizvoditi tabloide. Morati će jer mora, oni hoće zaraditi, moraju opstati na tržištu. Pa dajete im pomozimo da izdaju ozbiljne novine bez žutila. To je bila nakana i to jest nakana ovog SDP-ovog prijedloga. I pomozimo da se građani bolje informiraju. Pa i to je u općem interesu. Jer neće oni odustati od izdavanja novina, pa neće, pa nisu ni drugdje u svijetu, ali tabloida imate koliko god hoćete. Kod nas nasreću ih još nema ali će ih biti ako država nastavi porezni pritisak na izdavaće. Treće. Dječja hrana. E, molim sada ću na ovom primjeru dokazati koji je model bolji za građane. Dokazati. Ovo je kutija dječje hrane, ona košta 30 kuna. Dijete je potroši 6 do 7 takvih kutija mjesečno. To vam je 180 kuna. Ovo je sok, ovo je čaj, to je čaj, dijete potroši dvije kutije ovoga čaja mjesećno, taj čaj vam košta 32 kune, to je 64 kune a ovo je sok, sokić, sokić košta 13 kuna a dijete potroši, popije svaki dan ovakvu bočicu soka, ne smije više, to vam je još 390 kuna. Sve skupa je to za dijete do 6, 6. mjeseca života 634 kune. Vlada predlaže smanjenje stope za 2%, za dva indeksna poena. Na ovome bi za mjesec dana građani platili 10 kuna manje. Na ovome što mi predlažemo za mjesec kuna bi platili 114 kuna manje. A to vam za godinu dana iznosi 1368 kuna po SPD-ovom modelu a 120 kuna po modelu Vlade. Što je sada tu bolje za građane to ja vas pitam? Gledajte, ova Vlada se zalaže za pronatalitetnu politiku, posve opravdano, posve opravdano. I mi smo za to. I mislimo da treba učiniti sve da se u ovoj zemlji rađa više djece. I da ih bude lakše i jeftinije podizati, da ih bude uopće moguće podizati. Ali dajte, umjesto demagogije, umjesto priča o tome, umjesto produženja porodiljnih naknada, porodljnih dopusta, umjesto povećanja da ćete povećati porodiljne naknade što apro po još niste učinili, dajte učinimo nešto što neće biti demagogija. Pomozimo tim roditeljima da uštede 138 kuna i to samo na ovim osnovnim proizvodima. Moji kolege će kasnije govoriti šta to znači na primjeru pelena, šta to znači na primjeru cipelica, šta to znači na primjeru odjeće. Dokazati ćemo i dokazujemo da je ovaj model povoljniji za građane. Pa dajte, pozivamo vas, razmislite još jednom, pustimo mi nastranu predizborna obećanja. Ali pozivamo vas, prihvatite ovaj model zato što je povoljniji za građane, zato što je povoljniji za tu djecu, zato što ćemo na taj način pomoći i pronatalitetnu politiku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega Stazić. Ispravak netočnog navoda poštovani zasutpnik Jure Bitunjac.
Gospodin Stazić je rekao sljedeće, vraćamo se u doba nelikvidnosti. Naprotiv država izvršava sve svoje obveze a za eventualne privremene poteškoće gospodine Staziću kriva je vaša Vlada enormnim i neracionalnim rekao bih štetnim zaduženjem kako za gospodarstvo tako i za sve građane Republike Hrvatske.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Štovani kolega zastupnik je u svome izlaganju u drugom dijelu naveo da bi jedna obitelj na dječjoj hrani uštedjela 1360 kuna čini mi se, međutim, u prvom dijelu svoga izlaganja koji pobija ovaj njegov dio, znači netočan navod je rekao da bi taj novac završio u džepu trgovaca. Prema tome, taj novac ne bi završio u džepu obiteljima.
Poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Gospodine predsjedniče prema predsjedniče prema preporuci Svjetske zdravstvene organizacije ... [[Govornik se ne razumije.]] is the best, dakle HDZ stoji iza toga da majke hrane djecu sa prsiju. Ja ispravljam netočan navod a i netočan postupak reklamiranja hrane iza koje čak ne stoji ni Svjetska zdravstvena organizacija. Hvala lijepo.
Ministar Šuker.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. DAme i gospodo zastupnici, pa želio bih se osvrnuti na daans opetoavno sa ove lijeve strane sabornice ponovljenu tezu da u državi vlada nelikvidnost. U državni ne vlada nelikvidnost. Međutim htio bih upozoriti da odluku o privremenom financiranju koja je vrijedila do prije destak dana i koja nije pokrivala niti 60% torškova za vrijeme za kojeje bila predviđena, No ponovio bih ono što sam već rekao u prije podnevnoj raspravi. Prihodi za prva tri mjeseca za četri zapravo, dva mjeseca i dio trećega su 4,2% veći nego što su bili prošle godine. S obzirom da izuzev plaća zaposlenih u državnoj upravi niti jedan rashod se praktički nije povećao onda se postavlja jedno pitanje, dali je nelikvidnost generirana neplaćenim obvezama bivše Vlade ili nečim drugim. A opetovano ponavljam , ova Vlada je ispunit će ono što nije napravila prošla vlada. Između ostaloga ponavljam 230 miliona ne prebačenih sredstava hrvatskim autocestama koji su prema odluci te vlade trebalabiti prebačena do 20.11. I normalna stvar da Hrvatske autocestea nisu imale s čim platiit posao. Također odluke nadzornog odbora Hrvatskih autocesta koj ije potpisao bivši ministar Čačić, da se milijardu i 221 milion prenosi na plaćanje u 2004 godinu. Jeli to generira na ..Jer onih milijardu i 600 miliona ne plaćenih obveza zapravo dignutih i neplaćenih jednim dijelom neplaćenih obaveza HŽa isto generirala ova vlada. Jer ova Vlada napravila posao 11 i 12 mjesecu Đuri Đakoviću i ovom, pa nije platila ili prošla Vlada. Dakle to su obaveze koje su stvorene prošle godine a nisu plaćene. I ja ponavljam ne može se u dva mjeseca generirati nelikvidnost u jednoj rdžavi nemoguće jeto. To je nemoguće. To gospodine Liniću koji tvrdite d aniste znali za kredit HABORA pa ga ja sada moram platiti vjerojatno može. Ako se tako radi. Ali ponavljam, to su želi se stvoriti nered u državi, sa insinuacijama i pričama. I to se dans ponavlja. Sve obaveze će biti podmirene. Vi znate da se na road shou ni moglo otići zbog sitacije koja je bila. Ali ponavljam gospodo ovdje danas plačete nad ovim ili onim. Jeste razmišljali o 200 tisuća državnih službenika kojima niste dali božićnicu, kojima niste dali regres i kojima niste platili prekovremeni rad. O tome nitko neće govoriti. Pita, jeste si možda postsavili pitanje koliko je djece od tih službenika ostalo bez dječjih cipelica. To će morati platiti ova Vlada. Jer dolaze sudske tužbe. Dakle gospodo to su činjenice od kojih se ne može pobječi. POnavljam prošla Vlada je donjela odluku da se izda 760 miliona obveznica za hrvatske autoceste. Do 31.12. je Hrvatskim autocestama bilo prebačeno samo 360 miliona. HABOR 2002. se zadućuje milijardu i 600 miliona, potroši se od toga 2002. 670 milina. Ajte nađite t enovce u proračunu 2002. kao trošak ne postoje. A zašto zato što se igrala takva igra kakva se igrala. 2003. potrošeno 570 miliona za obnovu ajte ih nađite u proračunu 2003. nećete ih nači, ali zato kada se taj kredit vraća 2004., 2005. 2006 i 2007. naći ćete ga na rash odnovnoj strani. E sada uzmite novoga ministra obnove i razvitka, kada se njemu taj kredit knjižu i trošak normalno da mu se smanjuje mogućnost za djelovanje I sada će netko reći da je to u redu da je to pravilan način vođenja državnih financija. Ne to nije pravilan način vođenja državnih financija. I to je ono s čime se ja ne mogu nikako složiti. Dakle i s druge strane jednateza, koja se provlači cijeli ovaj danas danas u raspravi. S jedne strane trgovci sigurno neće smanjiti cijene za 2% ako se smanji PDVe. Ali s druge strane trgovci će sigurno smanjiti cijene za diferenciranu stopu. Nevjerojatno od kuda ta sigurnost. Ako su to tako nepošteni ljudi o kojima se tako govori onda vjerojatjo neće smanjiti niti jednu nitu drugu cijenu. Nego ć enastojati ušićariti. Međutim sve i teoretske i znanstvene alnalize, govore o nečem drugom. Diferencirana stopa pogoduje onima koji imaju više novaca. Jer mogu više kupiti, Diferencina stopa ne diferencira točno predmet. Vi ne možete u diferenciranoj stopi o hrani staviti samo hranu koju kupuju siromašni, a ona koja skuplja i tako dalje koja se nalazi na trpezama bogatih, nju nećete zahvatiti sa diferenciranim stopom. Dakle ja i dalje smatram da ova rasprava danas i o jednom i o drougom zakonu je otišla previše u političke vode. Ja sam pokušao i ponoviti ću to opet nekoliko puta danas reći, naš najveći problem je što je nama naplata PDVa a isto tako i trošarina u mjesecima kada imamo nekoliko milijonaa stanovnika i potrošača više je manja u mjesecima kada je praktički turistička sezona mrtva. I to je podatak nad kojim se moramo zabrinuti. Isto tako zakon o dospjelim a nenaplećnim potraživanjima koje je pompozno najavljivan u ovom SAboru, gdje smo kontatirali da je 24 milijarde novaca prihoda državnog proračuna i djelom proračuna jedinica lokalnih samouprava otišlo u vjetar i opet prelazimo uu to kao da se ništa nije dogodilo. To su naši problemi. A ti novci koji ne uđu u državni praračun to sam rakao u dopodnevnoj raspravi, ne generiraju ni gospodarski rast ni, oni su negdje na crno. Znate što se vidi poslije turističke sezone jako dobro vidi se samo kako se podebljao devizni saldo štednje hrvatskih građana. Tu se vidi efekat turističke sezone međutim u proračunu se ne vidi. Dakle to je naš problem to je problem o kojem moramo razgovarati. Problem je nereda u dražvnim financijama, ne može država govoriti ni ovom ni onom dok nema jedinstven žiro račun kod Hrvatske narodne banke dok svako ministarstvo vodi svoju financijsku politiku, dok svako ministarstvo ima svoje novce. Do tada ne možemo govoriti o tome da imamo kontrolu nad trošenjem sredstava. Dakle to su naši problemi i kada riješimo te probleme onda ćmo moći razgovarati bez političkih emocija, i daleko razvijenije o nekim stvarima No ponavljam prihodi proračuna za ova dva i pol mjeseca su 4,2 % veći. Jedini rashodi koji su se povećali u odnosu na one koji nisu bili u 11. i 12 mjescu su za 4,2% plaće službenika i namještenika u d ržavnom proračunu. Onda ako nije istina da je ostalo toliko neplaćeih računa iz prošle godine a na što su novci potrošeni. s time da znate da smo izdali 350 miliona obveznica na domaćem tržištu za razliku od bivše Vlade koja se zaduživala vani. I isto tako, rekao sam za par dana dolazi na naplatu 600 miliona kratkoročnog kredita za Hrvatske željeznice koji je potrošen prošle godine ali nije plaćen prošle godine nego je držaav preuzela kredit od HŽa. I normlano da ove godine tih 600 miliona ne može investirati jer joj je netko potrošio već prošle godine. I sada atj isti kuka na hrvatskim željeznicama. Tu j enaš problem trošenje onoga čega nemamo. Ajde u kući potrošite na kreditnu karticu ili tekući račun više nego što možete platiti pa ćete vidjeti koje će vam sankcije doći. Međutim na žalost u ovoj državi nema sankcija zato št oje netko potrošio novce. Ajte vi kao građanin izdajte mjenicu bez pokrića. Kako se može izdati mjenica za nešto za što nema osiguranih sredstava u državnom proračunu, ajmo o tome razgovarati. Dakle to su naši problemi. I deficit Hrvatske nije problme ove Vlade, deficit Hrvatske je problem i bivših vlada. Ali najveći problem što se prošle godine na račun makroekonomskih pokazatelja šminkanja tih pokazatelja nisu knjižii rashodi onako kako nalaže zakon o proračunu. To je naš problem .Kako se može potrošiti platiti nešto što nije odobrio ovaj Sabor. Da mi nismo imali ovih 6 i pol milijardi utrošenih i ove sudske tužbe koje će doći da nisu stvorene obaveze za koje se nije znalo da će biti osigurana sredstva. Reću ću vam samo jedan ovako apsurdan i banalan primjer. Bivši potpredsjednik vlade gospodin Granić je 19.12. tri dana prije formiranja nove vlade potpiso sporazum sa sindikatima znanosti oko tih sudskih tužbi itd. Da će to biti plaćeno. Ali da istovremeno u proračunu u tom trenutku nije imao osigurane novce. A kako je onda mogao potpisat sporazum. i kako je ta Vlada taj sporazum mogla podržati. i opet će netko reći, ne to nije istina, to ne postoji, ali gospodo potpisan sporazum iz kojega živi ljudi trebaju dobiti određene novce, to stoji i taj sporazum se mora ispoštivati i za taj sporazum smo mi u Ministarstvu znanosti osigurali 40 milijuna kuna. Prema tome, da tih 40 milijuna kuna je bilo plaćeno do 31. 12. vjerojatno bi ministar znanosti tih 40 milijuna kuna mogao uložiti za nešto više. Možda bi čak mogao dati i Hrvatskim olimpijcima koju kunu više za pripreme za Olimpijske igre. Ista priča i sa 530 milijuna duga veledrogerije, gdje je sad potpuno jasno da je tu, taj dug 31. 12. postojao. Međutim, nitko ga nije evidentirao. Zašto? Zašto je Vlada poslala izvješće MMF-u da sa 31.12. nema nikakvih nepodmirenih obaveza? A po ovome je evidentno postoji. Ja sam sad naveo samo dva primjera, vjerojatno tokom popodneva će biti prilike govoriti o drugima. Hvala lijepo.
Hvala vama gospodine ministre. Ispravci netočnog navoda. Prvo kolega Stazić ispravak netočnog navoda.
Od mnoštva netočnih navoda, kratko vrijeme mi dopušta da ispravim samo jedan. A to je, da je moje ono što sam ovdje rekao o nelikvidnosti da su to insinuacije i priče. Molim vas lijepo. Hrvatska udruga poslodavaca upozorava Vladu nelikvidnost opet raste, nisu to nikakvi moje insinuacije, o tome vam danas pišu sve dnevne novine, da ustanove socijalne skrbi nisu dobile novac. Direktori se tih ustanova ne usude reći svoje ime i prezime, jer su u Ministarstvu ministra Hebranga pa se boje da kako da ne padnu pod njegovu kosilicu koja nemilice kosi.
Ispravak netočnog navoda kolega Mršić, izvolite.
Pa ispravljam netočni navod ministra da je netko rekao da su trgovci nepošteni, dakle nitko nije rekao da su trgovci nepošteni ili da će nepošteni biti. Mi samo tvrdimo da se neće isplatiti cijenu od 6 kuna umanjiti za 2%. Bilo bi vrlo nepraktično plaćati u konačnici nepraktično plaćati novine 5 kuna 78 lipa. Dakle, mi govorimo o tome da se na niske cijene koje proizoda koji uglavnom kupuju siromašniji građani neće isplatiti smanjivati cijena, a to će podijeliti, to smanjenje će podijeliti među sobom proizvođači i trgovci kao što je to primjer nekih hrvatskih proizvođača u inozemstvu kada su smanjivane carine.
Hvala lijepa. U ime drugog predlagatelja, poštovani kolega zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ministre, kolegice i kolege. Mogu razumijeti ministra koji ne voli 99. godinu, jer potsjetit se nelikvidnosti kojeg je izazvala Vlada, država, koja je bila najveći neplatiša nije ugodno. Ali bih htio vrlo jasno reći. Ne želim pred javnošću kad govorimo o porezima otvoriti raspravu što je to deficit, a što je to nelikvidnost. Ali bih molio ministra, da kad pred nama razgovara ne miješa ta dva pojma. i mogu razumijeti i prihvaćam rasprave što je to deficit, koliko je on težak radi toga što naš proračun ima deficit, pa je teško ulagati investicije, pa nam se u taj deficit i trošenje za investicije ubraja, za razliku od onog što se zove nelikvidnost koju zaziva Ministarstvo financija, koje ne prati obveze, koje treba podmirivati. i shvatimo, nelikvidnost koja se ovih dana pojavljuje u Hrvatskoj je problem Ministarstva financija koji ga mora riješiti. Mora ga riješiti. i to nije pitanje, da li su troškovi od prošle godine, od ove godine, ugovoreni, ne ugovoreni, lijevi ili desni. Obveze se moraju platiti. Novaca ima, a ministar nek izvoli platiti. i to je nešto što moramo razumijeti, nama se pokušava problem nelikvidnosti koji nema nikakve veze ni sa proračunom, nema veze sa nikakvim ugovorima, već je to financijska sposobnost i odgovornost Vlade da plaća obveze i da je to najopasnije, jer ako država ne plaća, to se širi na sve ostale. i nema razloga za neplaćanje računa, nema razloga. Niti je razlog tzv. nedovoljni privremeni plan niti je to razlog, niti je razlog prošlogodišnje potrošnje. i ja bih molio, jer ako ćemo ovdje otvarati temu o ekonomskim i financijskim pojmovima što je likvidnost, a što je deficit i da li je na deficit proračuna imalo utjecaja prošlogodišnje financiranje prošlogodišnje investicije, prošlogodišnji ugovori? To je jedna tema. Ali nelikvidnost je samo pitanje rada Ministarstva financija i ove Vlade. Jer se obveze moraju plaćati. Novaca za plaćanje ima. Način financiranja je znak kako mora raditi Ministarstvo financija. i to je ono što je jednostavno zaprepaščujuće da mi otvaramo te teme sa ove govornice. Ja mogu shvatiti nervozu ministra i shvaćam ju, jer je on kriv za to, nitko drugi. Nelikvidnost se ne može pojaviti bez odgovornosti ministra financija i to je ono što moramo razumijeti. To je ono što moramo razumijeti. Četiri godine bauka nelikvidnosti nije bilo. Četiri godine je nije bilo. Uz rast investicija, uz rast ulaganja, uz sve probleme koji su bili. Iz prenošenja troškova iz godine u godinu. Bit će ih i iduću godinu. Ali nelikvidnost četiri godine se nije pojavljivala. Pojavljuje se ovu godinu. Ovu godinu se pojavljuju. To je ono što moramo razumijeti. A sad ću biti vrlo jasan. Ako su zaista ovakvi problemi koje često spominje ministar financija, onda se moramo pitati, zašto se ne vratimo na temu da treba smanjiti PDV-e i umanjiti prihode u proračunu od 3 milijarde? Da li ih treba sada raspraviti iz razloga, jer je evidentno da će uvijek nedostajati sredstva. Da će trebati iz godine u godinu nanovo veća sredstva, ako želimo održati i projekte i programe i investicije i socijalna davanja. Ali ako već odluka Vlade da moramo, da to želimo, jer je to izborno obećanje, ne zato što to naš proračun … već je to izborno obećanje. Onda je pitanje, je li to jedinstvena stopa ili diferencirana? Znate, možemo prihvatiti da mi političari lako izrečemo mnogo toga. Ali da danas ministar Šuker ne prizna jedan autoritet kao što je Božidar Jelčić, hrvatski najači stručnjak u poreznim sustavima. i da ovdje ministar s ove govornice veli, da je jedinstvena stopa povoljnija, socijalnija od diferencirane, to je upravo minutu prije mene izjavio. Onda ja moram reći to je ne priznavanje autoriteta. Ljudi koji cijeli život rade u porezima, koji vrlo jasno veli, da jedinstvena stopa od 20% neće koristiti najsiromašnijem sloju građana, to je aurotitet izjavio. Čak nam daje primjer, on nam daje primjer, da u jednoj bogatoj Švicarskoj od 7,6% osnovne stope uvode se dvije međustope radi socijalnog, političko-socijalnog i odgovornosti prema siromašnijim građanima. To nam autoriteti govore a mi i njih želimo jednostavno opovrgnuti. Ne?. Istina je ono što ministar Šuker govori. Nama nije. Nije. I to su teme razgovora. Prema tome kao predlagači drugog zakona vrlo jasno velimo, ne bi bilo pametno ni ovu ni iduću godinu umanjiti prihode u proračunu po osnovi PDV-a, ne bi bilo pametno i proračunu i proračunskim korisnicima a i razvojnoj politici Hrvatske ta sredstva trebaju. Ali ako već idemo onda velimo da je prijedlog koji smo predložili, prijedlog koji govori o tome da je više socijalan i da će više koristi od međustope imati upravo oni koji su siromašniji i koji imaju manje prihode. A da jedinstvena stopa nije ta koja štiti njihove interese nego obrnuto interese onih koji imaju više.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda kolega Nenadić, čini mi se.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, ispravak netočnog navoda u smislu poštivanja autoriteta o kojima je govorio gospodin Linić. Postavlja se pitanje zašto taj autoritet nije poštivan do 2004. godine i zašto tada nije uvedena stopa diferencirana o kojoj se sada govori?
Ovo nije ispravak netočnog navoda, iznošenje mišljenja. Kolega Pleško, ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodin Linič je izjavio da je ministar isključivi krivac zbog ne plaćanja trenutnih obaveza Republike Hrvatske. Ja mislim da tu možemo prokomentirati to na drukčiji način. Zna se činjenica da se proračun svih jedinica lokalne samouprave pa tako i državni proračun najslabije pune u prvom, drugom i trećem mjesecu. Znači u prvom kvartalu. Trebalo je u duhu dobrog domaćina, dobrog gazde ostaviti u proračunu na koncu godine određena sredstva da bi se mogla likvidnost normalno izvršavati. A vi ste, vi ste sve potrošili na kraju svojeg mandata.
Hvala lijepa kolega, dobro ste sami rekli ja, počeli ste ovako ja mislim, dakle iznjeli ste mišljenje, niste ispravljali netočni navod. Ali vas molim da više ne zlorabite pločicu ispravka netočnog navoda. Nastavljamo sa raspravom poštovani kolega Zvonimir Puljić. Kolega Zvonimir Puljić. Nema ga. Gubi pravo na raspravu o ovoj temi. Kolega Željko Nenadić. Izvolite poštovani kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege. Ovdje je već toliko toga izrečeno o ovom Prijedlogu zakona o izvršenju, izmjeni i dopuni zakona o porezu na dodanu vrijednost ali sve u cilju politizacije nastalog problema a ne u cilju sagledavanja cjelokupnog problema koji je ovdje iznesen. I zašto to kažem? Postoje tri pitanja koja ove izmjene i dopune zakona definiraju. Prvo pitanje je sniženje opće stope od 22 na 20. Drugo pitanje je izmjene odredbi o poreznim oslobođenjima i treće izmjene kaznene odredbe u članku 25. stavak 3. točka 2. Do sada nisam čuo ni riječi pogotovo ne od opozicije o tome što govore ova dva ostala pitanja. Namjerno se ističe smanjenje opće stope PDV-a u smislu da je to predizborno obećanje Hrvatske demokratske zajednice. Je, ono je predizborno obećanje ali ne ispunjava se zbog toga što je to predizborno obećanje nego postoje razlozi, objektivni razlozi zašto se to, upravo sada o tome raspravlja i zašto se stavlja u funkciju. Prvo, ako ste pažljivo pratili i pročitali obrazloženje Vlade, radi se o smajenju raznine cijena, poboljšanju konkurentnosti gospodarstva, smanjenju sive ekonomije i slično. Stoga ja vjerujem da će ovdje biti još puno puno razgovora o toj, o tom prvom pitanju, ja bih više pažnje obratio na druga dva pitanja koja rješavaju Izmjene i dopune Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Prvo Izmjene odredbi o poreznim oslobođenjima. Do sada je u članku 12. točke 12. stajalo da uvoz dobara koje su donacija ili se, koji se kupunu iz novčane donacije kao i uvoz dobara znači koje se plaćaju iz primljenih inozemnih novčanih donacija su oslobođenje PDV-a. Izmjene govore da sve to ostaje kao i prije osim nafte i naftnih derivata, duhana i duhanskih proizvoda i alkohola i alkoholnih pića. Cilj Vlade i ministarstva sasvim je jasan, maksimalno spriječiti zlouporabu poreznih oslobođenja od plaćanja porezna na dodanu vrijednost jer je priznati ćete sasvim neprimjereno da citirati ću dio zakona koji o tome govori da: "Humanitarne organizacije, zdravstvene, obrazovne, znanstvene, vjerske, socijalne, športske, tijela državavne, lokalne uprave i područne (regionalne) samouprave budu oslobođena poreza na dodanu vrijednost za navedene artikle." A isto tako sasvim jasno da se tu radi i o izgubljenim trošarinama. Isto tako izmjene kaznenih odredbi članka 2.5 stavka 3. točka 2. Zakona govore o tome da kada porezni obveznik gubi pravo na rad ukoliko se ne obračunava i ne uplaćuje porez na dodanu vrijednost. Do sada je u zakonu stajalo da može izgubiti pravo na rad, zabranu rada dobiti ako se znači ne izvrši i jedno i drugo. Znači da i ne obračunava i ne uplaćuje porez na dodanu vrijednost. Sada izmjene zakona govore o tome da se može izgubiti, dobiti zabrana na rad ako se ili ne obračunava, ili ne uplaćuje porez na dodanu vrijednost što smatramo da je upravo ono što nam nedostaje a to je zatvoriti prostor koji je nedorečenošću zakona stvoren za manipulacije. I upravo ovaj dio Izmjena i dopuna Zakona o porezu na dodanu vrijednost je jedan od razloga mogućnosti smanjenja stope PDV-a jer u tom kontekstu i između ostaloga će se i namiriti ona razlika koja će nastatiti smanjenjem stope PDV-a. Stoga, bezrezervno podržavam Izmjene i dopune zakona o porezu na dodanu vrijednost onako kako ih predlaže Vlada Republike Hrvatske. A rekao bih nešto i o prijedlogu SDP-a o diferenciranoj stopi PDV-a. Prije svega sasvim je jasno i u svim dokumentima koje smo uspjeli pročitati stoji da Europska unija teži jedinstvenoj stopi PDV-a. Nitko ne tvrdi da Europska unija ima jedinstvenu stopu PDV-a. Ali ako pogledate malo kroz bližu povijest te diferencirane stope PDV-a se drastično smanjuju. Pa jedna Irska čiji model nam je vrlo, model gosopdarstva nam je vrlo blizak je u zadnjih 10 godina sa 6 diferenciranih stopa došla na tri sa tedencijom da ide ka jednoj ili dvije. Isto tako ne mogu se složiti sa tvrdnjom poštovanog kolege i profesora dr. Crkvenca koji je naveo mišljenje poznatog poreznog stručnjaka gospodina Tancija jer u literaturi koja je dostupna, a odnosi se na glasilo Instituta za javne financije izrično stoji da je štovani gospodin Tanci naveo i dokazao izračunom da prijelaz s jedne na dvije stope PDV-a administraciju povećava pet puta, a prijelaz na tri stope deset puta. I to je upravo ono što ova Vlada hoće spriječiti. Isto tako ovdje se manipulira s time tko će više dobiti smanjenjem stope PDV-a, da li siromašni ili bogati? Pa sasvim je jasno, a ja ću vam opet izvesti jedan eklantan primjer jer se to jako brzo može izračunati i uvidjeti da diferenciranim stopama PDV-a više dobivaju bogati sloj društva nego siromašni. Uzmimo samo primjer zelja i brokule. To je ista skupina, istovrsna skupina, spada u hranu međutim svi znamo da je brokula nekoliko puta skuplja nego zelje i brokulu više jede bogatiji sloj i tu je razlika u PDV-u koji bi nastao uštedom puno veća nego ono što je, nego ona razlika koja je kod zelja. Prema tome tko će imati veće koristi od diferencirane stope sasvim je jasno. Primjer je, primjer je jednostavan upravo zbog toga da, da bi običan čovjek mogao shvatiti o čemu se radi. Diferenciranom stopom PDV-a definitivno profitira bogatiji sloj nego siromašniji. Upravo stoga smatram da smo na tragu po prijedlogu Vlade Republike Hrvatske i Ministarstva financija, upravo smo na tragu da zaštitimo ono ovdje što se napada i mislim da bismo u konačnici više ustvari prostora trebali zatvoriti nego otvoriti sivoj ekonomiji i manipulacijama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega Nenadić. Na redu su ispravci netočnog navoda. Kolega Mršić ima ispravak netočnog navoda.
Pa ja bih ispravio netočni navod kolege da bogati jedu više brokule od siromašnijih. Vjerojatno jedu jednako brokule jer jedino je brokula, jedino je brokula dostupnija bogatima, ali kada bi bila nulta stopa ili 15 ili 20% jeftinija brokula, možda bi i siromašnijima bila dostupnija pa bi mogli jesti jednako. Inače nažalost zbog suše i zelje je postalo nedostupno siromašnima jer je kila zelja negdje oko 5 kuna sad u odnosu na 50 lipa prije dvije godine. I krumpir je postao nedostupan siromašnima. Ali mi upravo o tome govorimo da se snizi 10 do 15% cijena, a ne samo 2%.
Povreda Poslovnika. Izvolite kolega Nenadić.
Članak 209, stavak 2. Nije bio ispravak netočnog navoda.
To vi mislite. Nažalost nije, ovaj puta je bio ispravak netočnog navoda jer je govorio o cijeni brokule koju ste govorili vi. Kolega Linić ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod moga kolege koji veli da je diferencirana stopa ta, diferencirana stopa ta koja pogoduje bogatima. Kad bi u prijedlogu SDP-a diferencirana stopa govorila da je manja stopa poreza za jahte, skupe automobile, ogromne kuće tek tada bi gospodin, moj kolega bio u pravu. S obzirom da se govori o dječjoj hrani, da se govori o hrani, o dječjim potrepštinama tog trenutka to nije ono što kupuju samo bogati nego najvećim dijelom upravo siromašni čiji prosjek plaća ni ne dozvoljava kupnju druge robe.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin Šuker, ministar financija u ime predlagatelja. Izvolite gospodine ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. S obzirom da je bilo ovdje lekcija što je likvidnost i deficit ja bih samo prosudio neka stručna javnost ocijeni što, kakva je veza likvidnosti i deficita i kako su oni međusobno povezani. Pa ne možete reči ako financirate dvije milijarde kamata i ako poberete dvije milijarde kuna sa domaćeg tržišta i plasirate ih van da to ne utiče na likvidnost. Ali dobro nećemo o tome. Ovoga, no htio bih reći jednu drugu stvar. Profesro Jelčić je predsjednik Poreznog savjeta koji je oformio moj prethodnik profesor Crkvenac i ja sam bio član tog Poreznog savjeta i vjerujte mi da po profesoru Jelčiću puno poreznih zakona koje je prošla Vlada donesla nikad ne bi vidjeli svjetlo dana. To otvoreno ovdje kažem, ali druga stvar, samo ću reći što se tiče likvidnosti i što se tiče odgovornosti i ministra financija. Da Ministarstvo financija nije moralo platiti 11 milijuna Privrednoj banci, 11 milijuna Raiffaissen banci jamstava za “Viktor Lenac” i 16 milijuna EUR-a HABOR-u za “Viktor Lenac” vjerojatno bi podmirila sve svoje obaveze međutim za jamstva izdana “Viktoru Lencu” i za sve ono što će koštati ovu državu što se tiče “Viktora Lenca” ipak kriv netko drugi. I ne možemo stalno svoje krivice svaljivati na nekoga drugog. Neki su se 4 godine opravdavali za ostavljeni dug iz 1999.godine. Dapače meni 1999. godina nažalost po nekim ružnim stvarima zbog smrti pokojnog predsjednika ostala u tom sjećanju kakvom je ostala, ali inače mi je ostala u lijepom sjećanju no ovoga htio bih nešto reći. Dakle kad govorimo o likvidnosti i nelikvidnosti što je to napraviti posao, a ne platiti posao? To neka procijene oni koji se bave s tim, a nažalost to se dogovaralo i budite sigurni gospodine zastupniče da ministar financija uopće nije zbog toga nervozan. Dapače imamo plan kako napraviti međutim hrvatsku javnost treba itekako podsjetiti kako se vodila politika i kako se raspolagalo sa novcima i kako se to radilo kad se zbog koalicijskog dogovora nisu htjele neke stvari koje su inkriminarne iznositi u javnost.
Hvala lijepa. Kolegica Zgrebec nastavak rasprave.
Gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Naime i danas kroz raspravu a i na nekim od odborima gdje sam prisustvovala stalno nam druga strana nas pita zašto niste predlagali smanjenje PDV-a u mandatu kada je vaša stranka kao koalicija bila na vlasti. Naime, treba reći da kada se ide u poreznu reformu treba definirati i gospodarsku politiku. Gospodarska politika koalicijske vlade je bila da treba ubrzati gospodarski rast. Naime 1999. godina završena je sa 0,9% pada društvenog bruto proizvoda. Tada se odlučilo da nije moguće ići na smanjenje najizdašnijeg poreznog prihoda, to je porez na dodanu vrijednost nego treba raditi neke druge zahvate u poreznoj politici koja je samo dio ekonomske ili gospodarske politike. Pa se tako pristupilo smanjenju doprinosa za 4 indeksna poena smanjeni su ukupno zdravstveni i mirovinski doprinos. Smanjena je stopa poreza na dobit. Smanjene su ili povećana je olakšica osobnog odnosno osobni odbitak poreza na dohodak, a u kasnijim godinama i nekoliko olakšica koje se upravo sada primjenjuju kod, kod konačne prijave poreza na dohodak. Dakle to su bile mjere poslovne, porezne politike koje su trebale biti u funkciji gospodarske politike. Danas govorimo i ovdje u uvodnom izlaganju i ministar Šuker kaže, ovo je početak porezne reforme. Malo je čudno da porezna reforma počinje sa porezom na dodanu vrijednost i to na način da se smanji stopa. To nije uopće porezna reforma, to je samo smanjenje stope jednog dijela poreza. Bilo bi dobro, ja sam to i kod prvog čitanja ovoga prijedloga zakona rekla, bilo bi dobro da mi znamo u kom smjeru će ići reforma porezne politike i poreznog sustava i to na način da najprije dobijemo informaciju, odnosno da znamo kako je definirana gospodarska politika za sljedeće četiri godine mandata ove Vlade i u tom segmentu u kom smjeru će ići reforma poreznog sustava. Tada bismo zaista mogli ocijeniti što to nas kao društvo u dva segmenta kao gospodarstvenike i kao potrošače čeka u narednom mandatu. I sada ako pođemo od pretpostavke ako je Vlada to tako odlučila da je moguće lišiti se tri milijarde kuna prihoda u državnom proračunu onda bi u tom segmentu trebalo sagledavati ova dva prijedloga koja su danas pred nama. Treba reći da ona naša ustavna kategorija koja govori da svatko mora pridonositi kroz porezni sustav prema svojoj ekonomskoj snazi kod PDV-a ne vrijedi. PDV je za poduzetništvo neutralan porez, a za građane, odnosno potrošače nepravedan porez jer ga jednako plaćaju svi koji kupuju određeni proizvod bez obzira na njegove prihode. Međutim, i tu se može doskočiti ovome porezu na način da ukoliko želimo se, odnosno možemo smanjiti porezne prihode od poreza na dodanu vrijednost da on bude socijalno prihvatljiviji. Ja bih molila kolege koje ne zanima, neka izađu van jer me ometaju u izlaganju. Dakle, a kada se utvrđuje koliki su efekti ukupnog smanjenja onda to nikako ne možete izračunati točno. Vlada je govorila, odnosno predsjednik Vlade u najavi donošenja ovoga zakona govorio je o investiranju u građane 3 milijarde kuna. U sada u obrazloženju prijedloga zakona govori se da je to smanjenje oko 2 milijarde i 700 milijuna kuna. Ali kada govorimo o tom investiranju to treba uzeti pod navodnicima, postavlja se pitanje u koje građane se to investira. Jel' se to investira u građane kupce, dakle one koji će kupovati te proizvode i koristiti usluge za koje će se smanjiti cijena ili će to ići u trgovačku mrežu na način da se ulaže u veće profite trgovaca i tu dolazimo onda do ovih izračuna koje su kolege na različite načine rješavali pa sada zadnji primjerak imamo zelje i brokulu. Ne radi se o tome koliko će netko uštedjeti, koliko će netko nekoga prevariti nego je činjenica da ako idemo na smanjenje stope sa 22% na 20% onda je ta razlika na 100 kuna svega 1,30 kuna. Na nižim razinama cijena je to zanemarivo i to zaista pokazuje praksa uopće ne dolazi do smanjenja cijena jer se u kalkulacijama zaokružuje uvijek na više. To su države Europske unije, građani Europske unije na svojoj koži osjetili uvođenjem eura. Sve cijene su zaokružene na više nikada na niže. Međutim ako idete na smanjenje sa 22 na 12% onda je to smanjenje razlika u porezu oko 8%. 8% se osjeti i na nižim razinama. Na 100 kuna je to 8 kuna. To nije 1,60 kuna. Prema tome, ako uvodite nultu stopu, odnosno uopće oslobađate porez na dodanu vrijednost onda je to na našoj razini sada od 22% to je smanjenje za 18% i u tome je stvar. Nitko ne optužuje trgovce da će oni to baš tako namjerno staviti u džep nego jednostavno praksa pokazuje da na tako niskom postotku smanjenja cijena toga smanjenja nema. I sada ukratko samo da se osvrnem još na jedan i drugi prijedlog. Prijedlog kluba SDP-a već smo to i u prvom pitanju govorili na koji način mi mislimo da je pravednije, socijalno pravednije raspodijeliti te tri milijarde ne ulazeći u to koliko će to i u kojoj mjeri lišiti se prihodi proračuna i kakve će posljedice imati. Ali ako zaista želimo pomoći mladim obiteljima s djecom onda je uputno da jedan dio tih milijardu od tih tri milijarde kuna zaista u većoj mjeri ode upravo takvim obiteljima. To znači da je potrebno da se dječja hrana, obuća, odjeća, oslobodi plaćanja poreza. Međutim kako Vlada kroz svoje mišljenje kaže zašto to nije, kaže da to nije dobar instrument socijalne politike. Pa ako smanjujete za 18% te cijene, te bruto cijene kako to nije instrument socijalne politike. Kasnije kaže da to nije, da to ne može donijeti nikakve gospodarske efekte pa se poziva još na to da će tu doći do novih kreiranja obrazaca. To su zaista neću reći smiješna, ali obrazloženja koja jednostavno nitko ozbiljan ne može na takav način prihvatiti. Ali imate jednu kontradikciju kad se govori o prijedlogu Vlade. Onda sve to što nije prijedlog SDP-a sve to je prijedlog Vlade. Oni kažu to jest neutralan porez za obveznike, dakle za poduzetnike ali na drugoj stranici vam već piše, kaže on će imati višestruke makroekonomske efekte. Ako je neutralan ne može imati makroekonomske efekte. Pa se dalje kaže da će on poboljšati konkurentnost gospodarstva, a kad više smanjujete stopu onda on neće imati takav efekat. Pa kaže smanjit će se siva ekonomija a kad još više smanjujete tu stopu i nema zapravo takvog razloga da poduzetnik ne plaća taj porez, dakle u tom smislu se neće smanjiti siva ekonomija. Dakle jedno potpuno proturječno obrazloženje jednog i drugog prijedloga zakona zaista govori o tome da se ovdje radi samo o političkoj odluci i ne želi se uopće nešto šire razmotriti na koji način građanima osigurati nešto veće mogućnosti kupnje upravo onima koji to najviše trebaju. Hvala lijepa.
Hvala vama kolegice Zgrebec. Na redu je poštovani kolega Josip Leko. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Ja ne sumnjam da je ovo bila odluka, odnosno jamstvo iz predizbora, a da je sada politička odluka. Zašto? Ako je smanjenje stope PDV-a sa 22 na 20 stvar političke odluke, odnosno volje, a ne precizne ekonomske analize sa efektima i matematički precizno iskazanih rezultata onda bih ja iz današnje rasprave, da tako kažem, nadglasavanja šta je, šta je prednost, a šta nedostatci jedne ili druge, jednog ili drugog rješenja rekao, ajmo prihvatit oba. Ajmo prihvatiti oba pa ćemo zadovoljiti jednu i drugu. Naravno da to nije tako. Naravno da to nije tako. Ja sam zaista očekivao da će osim sasvim sigurnog efekta da će proračun ovakvim prijedlogom Vlade izgubiti siguran prihod od 3 milijarde, ja sam očekivao da će biti i precizno rečeno otkud će se namiriti te 3 milijarde koje će se izgubiti ovakvim smanjenjem stopa. Pošto toga nema, ja mogu kazati da proklamirani ciljevi, doduše, to su samo financijski ciljevi, a ne ekonomski, a oni sasvim sigurno proizvode ekonomske efekte, ja ih mogu prihvatiti i reć da je Vlada dobro navela u svojem obrazloženju, ali ako ih prihvatim onda nikako ne mogu razumjeti zašto SDP-ov model i prijedlog ne bi bio bolji? Zašto? Ako se u Vladinom prijedlogu tvrdi da će smanjenje stope poreza PDV-a sa 20 na 22 smanjiti cijenu proizvoda i time olakšati kupovnu moć, odnosno olakšati, smanjiti cijenu proizvoda i olakšati cijene proizvoda onda sasvim sigurno Prijedlog zakona koji predlaže SDP također će smanjiti cijene proizvoda, ali ciljano. Dakle, postići će se još jedan dodatni efekt. Postići će to da će cijene proizvoda o kojima govori Prijedlog zakona Kluba SDP-a olakšati preživljavanje ljudima materijalno ovisnim. U vremenu kada Hrvatska ima 300 i više tisuća radnika nezaposlenih koji uopće ne privređuju, za njih je zaista važno da li će dio roba koje su za obitelj važne biti smanjene za 2% poreza ili za 12%, ili apsolutno neće imati porez. Dakle, ja cijenim da je Vlada ozbiljno mislila da će smanjenje stope poreza sa 22 na 20 smanjiti cijene proizvoda. Ali onda, ponavljam, ne vidim kako to taj efekt neće učiniti kad to predlaže SDP. Mi jedino socijalno osjetljivo gledamo na stvar pa kažemo, zamijenimo, time ćemo sasvim sigurno poticati i potrošnju nekih proizvoda, odnosno proizvodnju nekih proizvoda. A hrvatska privreda ima zaista i strukturnih problema pa i time možemo utjecati na ekonomske posljedice u strukturi gospodarstva Republike Hrvatske. Naravno da građanina puno ne zanima kuda teže zemlje Europske unije ako one i dalje zadržavaju dvije i više stopa, poreskih stopa. To je sasvim sigurno tako. Ja sam već u jednom javljanju naveo da od 15 država članica Europske unije 14 ima jednu, 14 ima dvije ili više stopa PDV-a. A od 10, odnosno 11 država koje su kandidati za članice Europske unije svih 10, odnosno 11 ima dvije i više stopa PDV-a. Interesantno je da sve zemlje ili većina zemalja ima 3 stopa, dakle, opću, sniženu i nultu stopu. Koja je to ekonomska snaga Republike Hrvatske i koja je to socijalna situacija u Republici Hrvatskoj da mi govorimo da je za nas valjana samo jedna stopa PDV-a jer je ona neutralna? U odnosu na što je ona neutralna? Ona je neutralna u odnosu na socijalnu situaciju zemlje. Ona je neutralna u odnosu na socijalnu situaciju u zemlji. Ona u postotku opterećuje jednako svaki proizvod. U postotku opterećuje svaki proizvod jednako. A mi upravo želimo da ne bude opterećenje svakog proizvoda jednako, da rasporedimo teret i cijenu i trošak ove države. Zbog toga, ja sam uvjeren da nema građanina ove zemlje koji ne razmišlja o svojoj budućnost, ako ne zbog sebe ono sasvim sigurno zbog svoje djece. A prijedlog zakona koji ide za tim da se smanji porezna stopa dječjim potrebštinama siguran sam da izaziva sasvim sigurno veliku pažnju građana Republike Hrvatske i da će sasvim sigurno pitat se šta se to dogodilo u Saboru kad se svi zaklinju da rade u interesu građana, budućnosti ove zemlje, da ne vide da je u Republici Hrvatskoj socijalna situacija takva, 300 tisuća nezaposlenih, mali natalitet, odnosno negativna stopa nataliteta, a ne donose zakon gdje se diferencirano opterećuje proizvod. Ne mogu vjerovat da će socijalna neosjetljivost nadvladati socijalnu osjetljivost. Hvala lijepa.
Hvala vama, poštovani kolega. Ispravak netočnog navoda, kolega Puljić ima.
Gospodine predsjedavajući, ja moram napomenuti da vas ni sad nisam ovdje čuo. Jedva vas se čuje, a gore je nemoguće. To nije ispravak netočnog navoda, ali uzmite to u obzir.
Uzimam.
Netočan navod kolege Leke odnosi se na tvrdnju da je očekivao da Vlada sa svojim Prijedlogom zakona o smanjenju stope PDV-a od 22 na 20% obrazloži otkud će taj dio manjih sredstava koje će uć u proračun, otkud će ih namirit i namaknut i da toga u obrazloženju nema. Očito je da kolega Leko nije pročitao obrazloženje Zakona o kojem raspravlja jer ovdje izrijekom, mogu citirat rečenicu: "Stoga očekujemo da inicijalni prihod od PDV-a u 2005. može biti niži za oko 2,7 milijardi kuna što će se nadoknadit boljom naplatom poreza". Kolega Leko, obrazloženje ne morate prihvaćat, ali ono piše. Hvala.
Hvala vama, poštovani kolega. Na redu je poštovana kolega Milanka Opačić. Izvolite, kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Mnogi su danas rekli da ekonomski analitičari u zadnje vrijeme upozoravaju da je pogrešan trenutak za smanjenje PDV-a zbog toga što je stanje u hrvatskom gospodarstvu takvo da je potrebno ići na smanjenje rashodovne strane proračuna. Nažalost, ova Vlada umjesto da ide na smanjenje rashodovne strane, ona je u ovom proračunu tu rashodovnu stranu povećala, usmjerila se dobrim dijelom na potrošnju, zaustavila i smanjila novac za razvojne projekte, za aktivne mjere politike zapošljavanja i još mnogih drugih stvari koje su se proteklih godina financirale iz državnog proračuna. Iz svega proizlazi da će proračunski deficit u idućoj godini biti veći nego što bi inače bio, a to će za posljedicu imati veće zaduživanje države. Postavlja se pitanje zbog čega je onda SDP u ovoj situaciji predložio isto tako, na ovaj način, smanjivanje stope PDV-a. Prvenstveno zbog toga što kada smo vidjeli namjeru da Vlada ide na smanjenje PDV-a odlučili smo predložiti da kada se već ide na smanjenje da to smanjenje bude socijalno osjetljivije, da bude socijalno prihvatljivije i da to smanjenje građane Republike Hrvatske osjete za razliku od ovih 2% za koje ne samo mi nego svi gotovo ekonomski analitičari koji su se ovih dana javili u javnosti tvrde da hrvatski građani nažalost neće osjetiti. Isto tako po svim tekstovima koje smo mogli pročitati PDV je relativno, dakle, jedan porezni mehanizam koji relativno više tereti one koji imaju manje prihode i zbog toga da PDV bude pravedniji prema socijalno siromašnijim slojevima upravo zbog toga mnoge zemlje uvode diferenciranu stopu i upravo zbog toga mnoge zemlje koje su dakle puno bogatije od nas uvode niže stope ili gotovo nultu stopu prvenstveno za prehrambene proizvode. Pa smo evo tako i mi ovdje predložili da se za prehrambene proizvode uvede niža stopa od 12%. Ono što jest problem negdje čitave današnje rasprave od samoga njezinog početka jest to što cijelo vrijeme slušamo kako je bivša Vlada ostavila mnoge dugove sadašnjoj Vladi ali nismo čuli niti jedan dobar argument zbog čega Vlada ne prihvaća socijalno prihvatljiviji PDV i zbog čega ustraje isključivo na smanjenju dakle, stope PDV-a od 2%. Kao što je netko jutros rekao predizborna obećanju su jedno, predizborna kampanja je jedno ali odgovornost za budućnost ove zemlje, za to kako će u gospodarskom smislu izgledati, kako ćemo sastaviti naredni proračun to je nešto sasvim drugo i o tome bi onda trebalo voditi puno više račpuna. Isto tako treba reći da se u ovom Domu već nekoliko puta provodi rasprava o tome kako imamo problema sa natalitetom. Svi smo se ovdje složili da to jest jedan od krupnih problema naše zemlje. Međutim, isto tako smo ovdje upozoravali često puta da postojeće mjere koje su usmjerene prema građanima su nedostatne i da neće donjeti pozitivne pomake. I zbog toga je ovaj naš prijedlog koji smo mi dali sa nultom stopom za dječje potrepštine i dječju opremu nešto što jest puno više na tragu natalitetne politike od svih ovih mjera koje je do sada predložila sadašnja Vlada. Mislimo da na taj način možemo puno više pomoći građanima jer ovih 2% svi su ovdje rekli, građani neće osjetiti, raspršit će se to negdje između trgovaca i dakle, onoga što bi građani trebali osjetiti. Međutim, smanjenje od 22% ili ustvari konkretno 18% bi građani sasvim sigurno puno više osjetili. Smanjenje od 2% neće osjetiti onima kojima je najpotrebnije a oni koji bi možda, na koje bi se to moglo dobro reflektirati kao npr. na one pojedince koji su prije nekoliko dana kupili za 300 tisuća eura automobile na zagrebačkom auto showu. Njima bi npr. na tih 3 tisuće eura smanjenje PDV-a značilo negdje oko 4 tisuće eura, toj kategoriji ljudi koji mogu tako velika sredstva izdvojiti možda bi ovih 4 tisuće eura bilo ovako jedan lijepi poklon ali mislim da to nije kategorija ljudi o kojima bi hrvatska Vlada treba brinuti. Prema tome, ajmo pogledati što to znači za one koji imaju djecu, ovdje se govorilo već o tome da bi npr. dječje cipele, pa ako ih i spustimo na onih 250 kuna koje su ovdje neki kolege upozoravale a za što sam se ja raspitala i to jest doista najniža cijena cipela za djecu, dakle, tu bi negdje pojeftinjenje sa 2% značilo 4 kune nižu cijenu a sa ovim pojeftinjenjem i smanjenjem PDV-a koje mi predlažemo bi to značilo negdje oko 55 kuna. Kada pogledamo pelene za djecu onda treba reći da otprilike je negdje obiteljima potrebno za mjesec dana negdje oko 400 kuna za pelene, sa smanjenjem od 2% to je manje 5 kuna, sa našim smanjenjem od nula posto je to manje 72 kune mjesećno za dakle hrvatske obitelji i to kada je u pitanju samo jedno dijete. U sindikalnoj košarici i u mnogim analizama dakle, koje se rade o tome kakav je standard naših građana, koliko naši građani potroše na svojevrne potrepštine, vidljivo je ustvari da naši građani najveći dio novca najviše troše za prehranu i za, dakle, dječje potrepštine i režije. Naime, u zadnjoj košarici koju sam ja mogla naći, npr. prehrana za četveročlanu obitelj iznosi negdje oko 1800 kuna mjesećno. Dakle, sa prijedlogom, našim prijedlogom PDV-a gdje bi se dakle, PDV na prehranu smanjio na 12%, hrvatskim građanima bi u džepu ostalo više 130 kuna a sa smanjenjem PDV-a od 2% ostalo bi im samo 26 kuna. Nakon ovih pokazatelja mislim da je potpuno jasno hrvatskoj javnosti koji prijedlog smanjenja PDV-a je socijalniji, koji pogoduje onima kojima bi trebao pogodovati a to su oni građani koji imaju niže prihode a ne oni koji imaju visoke prihode i kojima smanjenje PDV-a nije potrebno. Što se tiče efekata na proračun, efekat je isti, ovdje su isto tako neki govorili da je financijski efekat i jednog i drugog smanjenja PDV-a isti. Prema tome treba voditi računa o tome koji će efekat biti za hrvatske građane a svi argumenti koji su danas ovdje izneseni pokazuju da bi prijedlog SDP-a kada bi bio prihvaćen imao pozitivnije efekte za hrvatske građane nego smanjivanje postotka, dakle koji predlaže Vlada Republike Hrvatske. I još jednput kažem, problem cijele današnje rasprave jest u tome što nema pravih argumenata kojima se može pobiti prijedlog SDP-a a braniti prijedlog Vlade Republike Hrvatske. I na kraju bih htjela nešto reći o tome da je ne samo ovdje nego zadnjih mjesec dana najavljuje se porezna reforma. Govori se o ukidanju povlastica prvenstveno kada je u pitanju porez na dohodak. Znači li to da će ova Vlada ukinuti porezne olakšice koje smo mi uveli za one kategorije koje doista teško u Hrvatskoj žive, dakle, porezne olakšice za podstanare, porezne olakšice za one koje su po prvi puta uzeli stambene kredite još uvijek po vrlo visokim kamatnim stopama da bi se zbrinuli, dakle da bi osigurali svoj krov nad glavom, dakle, kao po prvi puta rješavanje svog stambenog rješenja. Za one koji su dakle, uložili u svojevrsnu adaptaciju kuće, za one koji su platili zdravstvene usluge, za one koji su bili oslobođeni plaćanja dakle, poreza za, na dodatno osiguranje. Dakle sve su to kategorije koje su bile obuhvaćene poreznim olakšicama i bilo bi vrlo loše kada bi se ta vrsta poreznih olakšica ukidala hrvatskim građanima jer doista je riječ o jednoj kategoriji ljudi koje su te porezne olakšice mislim vrlo bitne i usmjerena dakle, prema onima kojima doista najviše treba kako bi ih koliko toliko rasteretili i ostavili im nešto sredstava u njihovim džepovima. Evo, zbog svega ovoga što sam rekla mislim da bi bilo dobro kada bi se malo više vodilo računa o budućnosti naše države, o budućnosti proračuna, o budućnosti gospodarstva a manje o predizbornim obećanjima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda kolega Nenadić.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, štovana kolegica Opačić je ovdje izrekla jedan izraz socijalni PDV za hranu. Cilj porezne politike nije provođenje socijalne politike. Cilj porezne politike je jednostavnije, učinkovitije i pravednije prikupljanju poreznih prihoda kojima se trebaju pobiti postojeći izdaci za javne potrebe. To piše u svim udžbenicima ekonomskim. A efikasnije siromašnima pomagati izravnim transferima iz proračuna. A hranu i ostalo oporezivati standardnom stopom PDV-a. Na taj način ćemo pomoći skupini o kojoj govorimo.
Možete biti, možda ste u pravu što ste tiče toga stava ali vi niste time ispravili netočni navod nego iznijeli svoje mišljenje o tome šta je socijalni i što nije socijalni ili porezni ... [[Govornik se ne razumije]] kroz PDV. Povreda Poslovnika, kolegica Opačić.
Kolega zastupnik je povrijedio Poslovnik zato što ja nisam uopće rekla dakle socijalno, socijalni PDV za hranu. Ja to nisam rekla prema tome niste imali što ni ispraviti jer ja naprosto to nisam rekla. ... /Upadica: ... [[Govornik se ne razumije]] fornogram, socijalni PDV ... [[Govornik se ne razumije]] / ...
No dobro nastavljamo dalje raspravu. Na redu je poštovani kolega Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. S ozbirom da je već u uvodnom izlaganju gospodin ministar rekao da nema puno razlika u ovom tekstu Konačnom prijedlogu zakona o PDV-u u odnosu na prvo čitanje ne mogu ne ponoviti nekoliko stvari koje sam i tada rekao. Činjenica je i to neosporna da smo u predizbornim kampanjama svi govorili da nam je cilj povećati životni standard hrvatskih građana. Nažalost u ovom Zakonu sasvim sigurno on neće ići previše u prilog podizanja životnog standarda pogotovo ne ukoliko pogledamo prijedlog koji je dao SDP jer činjenica htjeli mi to priznati ili ne i koliko god to bilo nekome gorko ili ne da ovim Prijedlogom zakona se ide u korist i u prilog onima koji su bogatiji u hrvatskome društvu. Nažalost ne i onima siromašnijima. Ako pogledamo idemo sad nekoliko stavaka pogledati za koje sam si dao truda pa sam izračunao koliko bi bile uštede za hrvatsku obitelj ukoliko to predlaže Vlada ili ukoliko se ide računati prema Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u koji daje SDP. Prije svega ako pogledamo vezano sve za dječju hranu, za dječje potrebe, a nemojmo zaboraviti da upravo ova Vlada itekako puno priča o pronatalitetnoj politici i pitam i sebe i vas kako je ministrica Kosor uopće na sjednici Vlade digla ruku za ovako nešto, a digla je isto tako i ruku da se ne prihvati prijedlog SDP-a koji upravo ide u prilog pronatalitetne politike. Samo na primjeru dječjih pelena, neću navoditi vrstu odnosno firmu čija je da ne bi nekome prigovorio da nekoga reklamiram, koje koštaju, a cijene su iz varaždinskih trgovina. Cijena jednog takvog paketa je 99 kuna i 90 lipa u trgovini u Varaždinu. Po vladinoj stopi bi ušteda bila 1 kuna i 96 lipa, po SDP-ovoj ako se ide sa nultom stopom ušteda je 18 kuna i 2 lipe. Ako pak pogledamo dječje cipele koje koštaju otprilike 200 kuna, ima ih daleko skupljih, ali idemo ono što može eventualno biti dostupno najširem krugu hrvatskih građana, po uštedi po vladinoj stopi znači sa 20% PDV-a ušteda bi bila 3 kune i 92 lipe, po ovoj našoj SDP-ovoj 36 kuna i 7 lipa. Za dječje hlače ili hlačice koje koštaju 130 kuna po vladinom prijedlogu zakona ušteda je 2 kune i 55 lipa, po SDP-ovoj ušteda je 23 kune i 44 lipe. Dječja jakna otprilike u jednoj od trgovina košta 190 kuna, ušteda po vladinom prijedlogu zakona bi bila 3 kune i 73 lipe. Po SDP-ovoj 34 kune i 26 lipa. Vidim da je to gospodinu ministru smješno ali hrvatskim građanima sasvim sigurno nije. Što se tiče dječje hrane neću opet reći da ne, da ne bih bio na neki način ukoren o čemu se, o čijoj se hrani radi. Cijena koja je 12 kuna i 25 lipa, 12 i pol kuna u trgovini. Ušteda po vladinom modelu je 25 lipa, po SDP-ovom 2 kune, 25 lipa i tako dalje i tako dalje. Da ne kažem za dnevne novine po, ušteda po vladinom modelu bi trebala biti odnosno cijena novina bi trebala biti 5 kuna i 88 lipa. Ja bih volio vidjeti koji će to nakladnik u ovoj situaciji sniziti cijenu svojih novina, a po SDP-ovom bi cijena novina, dnevnih novina naravno bila 4 kune 92 lipe pa i da se zaokruži to je 5 kuna, to je ipak mjesečno ušteda od 30 kuna dok je po vladinom prijedlogu 3 kune i 60 lipa. Nemojmo zaboraviti da prema navodima nakladnika samo 10% hrvatskih građana redovito kupuje i čita dnevne novine. U ovom paketu sam nastojao staviti i da jedna obitelj potroši samo 1000 kuna za osnovne prehrambene artikle. U tom slučaju bi po vladinom prijedlogu ušteda bila 19 kuna, 61 lipu. Po ovom našem SDP-ovom 107 kuna i 14 lipa odnosno ako sve sumirano po vladinom prijedlogu za cijeli ovaj paket ušteda bi bila 35 kuna i 90 lipa, po prijedlogu zakona koji je dao SDP u proceduru 253 kune, 78 lipa ili točnije 7, preko 7 puta je ušteda veća po SDP-ovom modelu. Za jednog radnika Varteksa gdje je prosječna plaća 2.200 kuna, a radnice Varteksa koje rade često puta u dvije, po potrebi u tri smjene, koje zarađuju oko 1800 kuna sa, sa troškovima prehrane to je itekako značajan, značajan segment i nemojmo govoriti da ovaj način ne pomažemo prijedlog prema zakonu koji bi ako bi bio usvojen što nažalost sumnjam s obzirom na klimu većinske koalicije znači išlo bi se u prilog najširim slojevima hrvatskih građana. Državni proračun bi otprilike zaradio jednako ili podjednako bi manje zaradio međutim raspodjela je daleko pravednija, daleko socijalnija jer poštovane dame i gospodo onaj tko ima 100 tisuća EUR-a za kupiti jedan auto prije plaćanja PDV-a on će prema Prijedlogu zakona Vlade uštediti 2000 EUR-a što, to je otprilike 15 tisuća kuna što Varteksova radnica zaradi za 9 mjeseci punoga rada. O tome što je poštenije, što je za širi krug ljudi da se ne priča. Pri tome ne mogu prihvatiti teze koje su bile tijekom jutra izrečene čak i od strane ministra kako može kupovati netko tko nema novca. Prijedlogom SDP-a će taj radnik, hrvatski radnik pa i oni nezaposleni, daleko će mu više novca ostati u džepu da može više kupovati, a čini mi se da je upravo želja svih nas da se i na taj način i ovim putem povisi životni standard. Moram reći da se ne mogu složiti sa razmišljanjima onih koji kažu da bogatiji više profitiraju od diferenciranih stopa. Bogati kupuju skupe automobile, bogati kupuju sve ostale skupe stvari dok sirotinja, krenimo samo od varaždinskog varteksovog radnika najveći dio svojih plaća troše upravo na puko preživljavanje. I čini mi se upravo zbog toga ne mogu poduprijeti ovaj Prijedlog Vlade. Bio bih daleko sretniji s obzirom na stanje u državi, a činjenica je da su potrebe u ovoj državi i zbog rata i svega onoga što nas prati dugi niz godina takve da bi ove 3 milijarde ili dvije milijarde i 700 milijuna kuna dobro došle u Proračunu da se drugi socijalni programi i ne samo socijalni financiraju. Nažalost bojim se da se ide vrlo ishitreno u smanjenje stope PDV-a. Ja prihvaćam da će se vjerojatno treniranjem strogoće jačim ili, jačom financijskom i poreznom presijom ići ubirati porezi. Na prošloj, na, kada je bilo prvo čitanje ovoga Zakona nisam nažalost unatoč traženju dobio od ministra i njegovih kolega analizu prikupljanja poreza u Republici Hrvatskoj. Bojim se da će treniranje strogoće ponovo ići u sjeverozapadnoj Hrvatskoj i na kontinentu, a volio bih vidjeti na koji način se i gdje i u kolikom opsegu prikupljaju porezi u ovoj državi. Jer čini mi se obično, to je bilo za, do 1999. da će ponovo krenuti kada treba ubirati više poreza, idemo trenirati poreznu disciplinu u sjeverozapadnoj Hrvatskoj. Još jedanputa ne mogu prihvatiti Prijedlog zakona Vlade upravo zbog toga što je socijalno nepravedan i čini mi se neopravdanim da se ne prihvati prijedlog SDP-ova zakona pogotovo zato što on ide u prilog najvećem dijelu hrvatskih građana posebno onih koji su siromašniji, koji imaju plaće niže od prosječnih, a htio bih samo napomenuti da na području sjeverozapadne Hrvatske upravo takvih plaća ima najviše. Hvala lijepa.
Hvala vama. Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Nenadić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravak netočnog navoda štovanog kolege Korenike. Prije svega ne mogu nikako prihvatiti, evo složit ćete se svi sa mnom. Gospodinu ministru to nije smješno i nikom od nas nije ovdje smješno što, o čemu danas govorimo. To je vrlo bitna stvar i mislim da ne bi se smjeli time služiti, a drugo ne mogu prihvatiti navod nije netočan je, da je pravednija raspodjela putem diferenciranog PDVa. Zbog toag što je bilo govora ovdje i dokazano je da to dovodi narušavanju poreznog sustava a efikasnije je siromašnima pomagati izravnim transferima iz proračuna, zakonima kojima ćemo se mi dogovoriti ovdje na koji način.
Hvala lijepa kolega Nenadić. Povreda Poslovnika.
Povriđen je članak 209. kolega Nenadić je ispravljao moj stav i moje mišljenje.
Ispravio je netočan navod. Hvala lijepa kolega. Koleg Bitunjac replika.
Gospodine predsjedniče, ja bih se najprije ispričao ako sam bilo kojeg kolegu ili kolegicu prekinuo u njihovom razgovoru. A sada mi dopustite. Bilo bi mi je gospodina Koreniku anprosto smiješno slušati spominjujuići pelene. I dječju hranu. Ja bih samo rakao sljedeće ono novca što je bivša Vlada ubacila u Viktor Lenad,Riječku banku i nekedruge promašene projekte bilo bi dovoljno dječje hrane, pelena i ostaloga za daljnjih 30, 40 godina. Hvala.
Odgovor na repliku kolega Korenika.
Prije svega kolega bi mogao biti malo pristojniji. Ovdje nikome nije smiješno ono što sam ja govorio. To je na žalosta tragično po hrvatske građane. Vi možete govoriti da ako vi smatrate da su promašene investicijegradnja cesta u Hrvatskoj, gradnja autocesta i svega ostalog ašto ide onda je to naprosto žalosno jer Hrvatska Vlada i prošli saziv parlamenta i te kako obazrivo i odgovorno radio na tome da se Hrvatska pokrene. A kako je vi pokrećete najbolje govori stanje na željeznicama gdje zaustavljate sve projekte koji su trebali biti pokrenuti i završeni.
Povreda Poslovnika kolega Bitunjac.
Povreda Poslovnika. Članak 214. stavak 5. 6. i 7. i ne bih ga posebno komentirao.
E pa sada eto da vam kažem nije povreda Poslovnika u replici ima pravo odgovoriti na repliku iznjeti svoje mišljenje, kao i vi što iznosite u replici svoje mišljenje. Svaki zastupnik bira način na koji će izgobvoriti svoje mišljenje. Nastavljamo sa raspravom. Na redu je poštovani kolega Milan Meden.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, predstavnici Vlade. Kolegice i kolege zastupnici. Bili smo zapravo svjedoci niza stručnih rasprava i na klubovima i na sjednicma Sabora o izmjeni dopuna zakona na dodatnu vrijednost odnosno smanjenju poreza stope od 22 na 20%. Rasprave su uglavno odlazile u politčke sfere a bilo je i matematičkih obračuna na 6 decimala te kalukacija na primjerima cipela, sokova, pelena, zelja i brokula. zato prije same rasprave o prijedlogu zakona želim reći nekoliko riječi o ekonomskim pokazateljima u Hrvatskom gospodarstvu koji nas prate ovih godina. Malo je poznata činjenica da se hrvatsko g ospodarstvo sve od 1950 do 90. tih godinr azvijalo po prosječnoj godišnjoj stopi od 5%. Pa se ipak jaz između Europe iHrvatske nepresatno širio. STruktura realnog sektora od prije 50 godina u odnosu na današnju nije se značajno izmjenio. To su proizvodi za starije tehnologije i niska konkuretnost gospodarstva. Dospjeća zadužene držav eu inozemstvu već u ovoj godini dolazi na naplatu. I to ukoilko bi zapravo ovaj tijek zaduženja rastao do 2015 godine ono bi iznosilo 120 % GDPa zapravo krenuli smo u jedno stanje koje je neodrživo. Složit ćeste se sa mnom da je iznenađujući rast osobne potrošnje u uvjetima visoke nezaposlenosti i visoke zaduženosti sektora kućanstv te minimalnog rasta plaća, glavni krivac za visoki gospodarski rast. Ukoliko porast potrošnje ne bi bio praćen rastom proizvodnje ostvaren gospodarski rast raspao bi se azpravo kao balon od sapunice. U makro ekonomskom zanostima profesori vrlo često na fakultetima ovo znaju reči, da imamo ministre koji su se voljeli potpisivati. Tako ja vjerujem da smo mi svjedoci danas takve situacije. Fiskalna politka mkoral bi biti usmjerena definiranju i prihvaćanju zlatnih pravila, dakle zaduživanja radi investiranja. Razlika između tekuće i akpitalne potrošnje. kako bi se zapravo ostvarila optimalna lokacija raspoloživih resursa od strane javnog sektora. U cilju smanjenja proračunskih deficita i zaustavljena neprekidne ekspanzije javne potrošnje potpuno je zapravo reafirmirati temeljna načela upravljanja javnim resursima. Buduće stanje u javno sektoru i bilanci javnog sektora uvelike će ovisit o budućim kretanjima gospodarskog rasta, i stopa rasta kamatnih stopa. Navedena kretanja u makroekonomskom sustavu iziskuju jednu fiskalnu konsolidaciju javnog sektora uz miminalnu potrebu monetarne ekspanzije. Koje bi zapravo obuzdale rast kamatnih stopa. zapravo ovo je teorioja koja je uspjela i na irskom modelu na koji se mi vrlo često poziavmo. Ali isto tako i poznat je Clinton Cristanova politika koja je do 98. zapravo mimizirala javni dug Amerike a zadržala rast GDPija od 4%. Čuli smo zaprav oprednosti i mane ovoag prijedloga zakona u prvom čitanju a ono što će e zasigurno desiti primjenom ovoga zakona smanjenja PDVa za 2%, je da će u konačnici rasteretiti potrošače, a u likvidnom smislu rasteretiti porezne obveznike. Uz ovakva kretanja novca i roba na otvorenom konkuretnom tržištu, želim naglasiti činjenice i ostalih temeljnih makroekonomskih pokazatelja koji će se neminovno desiti u vođenju smanjena poreza na dodanu vrijednost. Dakle uu intenciju smanjenja i stabilizaciju razine cijena povećati će se potrošnja sa samim time na tržištu će se i povećati količina proizvoda odnosno u konačnici i investicijski ulaganja. To definitivno znači pozitivan pomak u konkuretnosti gospodarstva. STrukturu investicija neminovno se moraju mijenjati u korist istraživanja te razvoja i novih tehnologija koji će jedine potaknuti konkuretnost hrvatskog gospodarstva i potaknuti izvoz. To je želja uzapravo svih vlada ali jedno rješenje da omogućimo mladim ljudima da ostanu u našoj zemlji.Da im damo potporu i da se njihova inovativnost stvara u našoj zemlji a onda će starnci dolaziti kupovati te ideje. Ukoliko bi napravili usporedbu sa ostalim zemljama Europske zajednice što smo danas vodje u više navarata čuli, jedino Švedska i DAnska imaju veću stopu PDVa od 25%. Ali je prosječna opće stopa u zemljama Europa 19,5%, SVe ovo azpravo navedeno je potvrda opravdanosti prihvaćanja zakonskog prijedloga o smanjivanju PDVa od 20%. U više smo navrata ovdje slušali i razloge zašto diferencirana st opa manje ovog trenutka pogodna. Ja se neći previše ponavljati vjerojatno smo sa kolegama zastupnicima koristili iste materijale. Ali je činjenica je da je uvođenje diferncirane stope zasigurno administrataivno skuplje. I čuli smo zapravo da Europa teži manjem broju stopa PDVa. Zastupnik STazić je rekao kako to teži, pa vrlo jednostavno matematički, jer sam ja toga obrazovanja, reći limus, više stopa u Europi ovog trenutka teži jednoj difrenciranoj stopi. A zašto je to suvremena porezna terorija iz jednostavnog razloga jer se administrativni troškovi obračuna porezi manje. A to znači i maksimizaciju vrijednosti budžeta uz isti porezni efekat. zato dajemo punu potpru vladi Hrvatske na smanjenju stope na 20% punu potporu najavljenoj konosilidaciji, i poreznoj reformi koja će rezultirati učinkovitosti porezne administracije i kvaliteti naplate poreza. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. U ime predlagatelja kluba zastupnika SDPa poštoavna kolegica Antunović ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajuči, kolegice i kolege. Gotovo cijeli dan vodimo jednu te istu raspravu i ponavljamo jednu te istu priču. Malo prije čuli smo neke dodatne argumente ili bar kolega koji je raspravljao razmišlja o tome da su u pitanju dodatnu argumenti koji bi mogli smanjenje opće stope poraze na dodanu vrijednost sa 22 na 20%. Međutim ja ću još jedanput ponoviti iako je to ovdje bilo na vrlo slikovit način danas u nekoliko navrata rečeno, takvo smanjenje koje nije za ne podržati, neće na žalost izazvati nikakve pozitivne efekte, nikakve efekte od onih koji se najavljuju i obećavaju. Točno je, u suštini možda će porezni obveznici biti rasterećeni. Bit će sigurno rasterećeni za 2%, ali efekti na rast onoga što dovodite u pitanje, rast proizvodnje i rast potrošnje efekata na žalost neće biti. Zaduženost koja dolazi na naplatu je jedan od argumenata da budemo odgovorniji u izmjenama poreznog zakonodavstva. Međutim zaduženost nikako ne može biti argument za smanjenje porezne stope poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20% jer ta zaduženost i povećana zaduženost koja će se dogoditi da bi se pokrio deficit bilance, da bi se pokrio budžetski deficit su jedna sasvim druga vrsta problema s kojom se treba znati nositi na način da se sva sredstva koja se osiguravaju na temelju zaduženja usmjere na način da što brže vraćaju u budžet pozitivnim efektima, a to znači da ih treba što brže usmjeriti i to je bila naša politika i zbog toga nismo izvršili svoje obećanje i smanjivali stopu poreza na dodanu vrijednost nego smo smanjivali neka druga davanja državi koja su također rasterećivala porezne obveznike ali su imala veći pozitivan učinak na rast proizvodnje i rast potrošnje. Dozvolite mi da ovdje argumentiram kako ne bi ispalo da je stopa rasta bruto društvenog proizvoda bila uzrokovana isključivo rastom potrošnje, da iznesem samo neke elemente koji govore o tome da je taj rast potrošnje pratio i rast proizvodnje. Točno je da stopom od 5% i dalje zaostajemo za rastom koji se događa u razvijenim zemljama Europe, međutim to je maksimalno što u ovim uvjetima je očito Hrvatska u cjelini u stanju mogla dati. Ako pogledate uporedne pokazatelje 99. i 2000. onda ćete vidjeti da je 99. godine industrijska proizvodnja rasla s negativnom stopom od 1,4% a da je 2000. ta ista industrijska proizvodnja rasla stopom od 5,5%. Da je prerađivačka industrija 99. rasla, odnosno padala po negativnoj stopi od 2,3% a da je 2003. zabilježila rast od 5,2%. Mislim da ne treba zamarati sa još dodatnim argumentima ni vas niti hrvatsku javnost nego još jedanput ukazati da bez obzira što diferencirane stope nisu trend u svijetu. Da su one kod nas nužnost ako želimo udovoljiti i isfinancirati i poticati neke od prioriteta oko kojih u ovom Saboru postoji konsenzus bez obzira da li se radi o poziciji ili opoziciji, a to je poticanje rađanja djece, to je poticanje demografske politike. O tome ste najviše upravo vi koji činite većinu govorili. I ima li većeg prioriteta, ima li bolje mjere nego one koju predlaže SDP svojim zakonom gdje za dječju hranu, odjeću i druge potrepštine predlaže nultu stopu. Jest da to ulazi u sustav diferenciranih stopa, jest da to nije u trendu, ali to će pomoći više nego bilo šta drugo mladim obiteljima nakon što ih zaposlimo. Prvi prioritet je zaposlenje, a drugi prioritet je da ono što su njihovi prioriteti i ono što su nacionalni prioriteti platimo cijenom iz ovog proračuna ma koliko to bilo skupo. I ne znam zbog čega se onda protivite i suprotstavljate i objašnjavate da je bolje smanjiti opću stopu sa 22 na 20% a ne želite prihvatiti ono što košta, također košta, ali bar onda znamo da košta i da je cijena koju plaćamo vrijedna. Da je cijena vrijedna i da će doista biti potpora obiteljima da se upuste u povećanje svojih članova, broja svoje djece jer će im onda cipelice biti jeftinije 60 kuna, jer će im onda dječja hrana, pelene i sve ostalo biti značajno jeftinije a mi ostali koji imamo drugačiju strukturu potrošnje mi ćemo još neko vrijeme plaćati umjesto 20, 22% i imati povećane izdatke prosječno za 1,6 kuna. Još jedanput apeliramo na razum, apeliramo na one prioritete koje ste sami podvukli, o kojima raspravljamo u zadnja dva mjeseca na tri sjednice sabora jedno valjda u dva navrata pogotovo čitav dan, gdje očito imamo priliku jedno smanjenje poreznih prihoda usmjeriti u ništa ili to isto smanjenje poreznih prihoda pa čak možda i povećanje deficita, povećanje zaduženosti usmjeriti u nešto korisno i tu je razlika između ova dva koncepta.
Hvala lijepa kolegice Antunović. Ispravci netočnog navoda. Prvo kolega poštovani Matošić ima riječ.
Gospodine potpredsjedniče ispravit ću dva netočna navoda zastupnice Antunović. Prvi je netočan navod da neće biti nikakvih efekata ukoliko se uvede ovo smanjenje stope sa 22 na 20%. To je potpuno netočno, jer je sasvim jasno da ukoliko država ne naplati 3 milijarde kuna o kojima se danas govorilo i nešto više od hrvatskih građana, da će oni ta sredstva moći uložiti u nešto drugo. Također je netočno da će se Vlada zaduživati zbog ovog nedostatka u proračunu zato što jasno u materijalu kaže da se neće zaduživati, odnosno da će se poduzeti sve mjere kako bi se naplata poreza poboljšala, kako bi se porezna politika u tom smjeru još više poboljšala i kako bi naravno drugim instrumentima došli do izjednačenja, odnosno došli do sredstava koja su potrebna u proračunu. Dakle ne na način da bi se Vlada zaduživala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovana kolegica Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegica je rekla da je nužnost uvođenje diferenciranih stopa. To nije točno. To je samo jedna od mogućnosti koju mi smatramo da nije nužna ovog trena, dakle da će se s ovom stopom jedinstvenom postići efekti koji se žele postići. I samo bih još dodala da nije točno da samo pelene, cipelice i flašice tako patetično zvuči, potiču poticaj nataliteta, to je mali segmentić, a poticaj poduzetništva rješava strukturno taj problem i razvoj gospodarstva, dakle ovo smanjenje PDV-a će podići natalitet ako pomognemo gospodarstvu. Hvala.
Molim. Nastavljamo s raspravom. Poštovani kolega … … [[Upadica se ne čuje.]] Molim lijepo, nisam vas registrirao. Izvolite kolega Nenadić ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Moram intervenirati.
Sve u redu. Nisam vidio, ispričavam se.
Prvi netočan navod kad je štovana kolegica Antunović obrazlagala zašto Vlada SDP-a nije smanjila PDV, da su rasteretili proizvodnju drugim poreznim olakšicama, to je netočno ili ja ne znam, ali mislim da je netočno. Drugo, diferencirana stopa nije nužnost za poticanje demografske politike. Zbog toga, ponavljam, cilj porezne politike je sasvim nešto drugo, a mi smo demografsku politiku, imali smo izmjene i dopune Zakona o rodiljama gdje smo iz proračuna, upravo puneći ga nediferenciranom stopom pomagali rodiljama.
Hvala lijepa. Na redu je poštovani kolega Zdenko Antešić. Izvolite, kolega.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da ne bi ponavljao ono što je već mnogo puta do sada rečeno, ja ću se u svom izlaganju ograničiti samo na neke efekte koje bi uvođenjem međustope PDV-a od 12% imalo efekat na hrvatski turizam. Naime, usvojeno zakonsko rješenje kojim se PDV, dakle, sa 22 indeksna poena smanjuje na 20 neće imati gotovo nikakvog praktičkog efekta na hrvatski turizam. Smatram da bi diferencirana stopa smanjenja stope za turizam, od 12% jasno uz pretpostavku da i nadalje ostane nulta stopa za organizirane strane dolaske bila i snažan promidžbeni adut za hrvatski turizam te povećala konkurentnost hrvatskog turizma za otprilike 10%. Prema informacijama koje dolaze sa turističkih sajmova diljem Europe, nama konkurentske zemlje poput Turske, Portugala, a da ne govorimo Španjolske, najavile su za ovu godinu smanjenje cijena za cca 20%. Smanjivanjem stope na 12% poslala bi se snažna poruka da država stoji iza strateški važne grane te bi i na taj način marketinški efekti bili izuzetno veliki. Dalje, za turističku sezonu 2004. najavljuju hotelijeri povećanje cijena usluga i smještaja za otprilike 5 do 10%, a vanpansionsku potrošnju za 10 do 15%. Uvođenjem stope od 12% ovi bi se efekti povećanja značajno anulirali. Dalje, stvorile bi se mogućnosti odobrenja popusta za domaće turističko tržište ... /Govornik se isključio, pa naknadno uključio./ ... a time i povećanje domaćeg turističkog prometa. Rasteretilo bi se turističko gospodarstvo i poboljšali uvjeti poslovanja. I konačno, turizam bi konačno i stvarno dobio značaj strateške gospodarske grane te bi sa svojim resursima postao generator ukupnog gospodarskog razvoja, čime bi se poništili početni i negativni efekti na državnu blagajnu. Ja ću na primjeru rapskog "Imperijala" reći što bi značila diferencirana stopa od 12%. To u ukupnom iznosu iznosi efekat od 6 milijuna kuna, a to znači kompletno održavanje hladnog pogona u zimskim mjesecima ili 3 kompletno bruto plaće ili kompletna priprema turističke sezone bez zaduživanja. Za cijeli hrvatski turizam, a posredno i za cijelo gospodarstvo to su sigurno nemjerljivi pozitivni efekti. Postojećim zakonskim rješenjem svi ovi efekti osim, jasno, lakšeg računanja će izostati. Inače, da rečem još nekoliko rečenica, ovo stalno pravdanje o naslijeđenim dugovima neodoljivo me podsjeća na onu priču o tri koverte koje je novi direktor našao na svom stolu prilikom preuzimanja dužnosti, uz jasno, uputstvo kako da ih koristi. U prvoj je, naravno, pisalo za sve nevolje okrivi prethodnika. U drugoj je pisalo, napravi reorganizaciju i smjeni sve koje možeš smijeniti. A u trećoj je pisalo, napiši tri koverte. Ja, naravno, smatram da je još prerano za pisanje koverti i duboko poštujem hrvatske glasače koji su dali glas aktualnoj vlasti, ali oni sigurno nisu dali glas da bi slušali opravdanja i alibije za očigledne neuspjehe već su sigurno željeli da se Hrvatska vodi na način da se osiguraju opći uvjeti za bolji standard građana i brži razvoj gospodarstva. Hvala lijepa.
Hvala vama, poštovani kolega. Na redu je poštovani kolega Šime Prtenjača. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Evo, večeras smo čuli svega toga dovoljno za nekoliko sjednica ne samo ovu večeras. No, pokušat ću kraće nešto podsjetiti na neke od problema koji su vezani uz ovu tematiku, ali u cijeloj ovoj raspravi vjerojatno još fali ona jedna stranka, čini mi se, prije par godina došla u izbore tu negdje sa sjevera i kaže građanima da bi najbolje bilo da državu organiziramo bez poreza. To kažem u uvodu zato što s jedne strane lijemo krokodilske suze što će biti u državnom proračunu manje 2, ili 7 ili 3 milijarde, ovisno kojom metodom ili na koji način izračunamo to, a s druge strane kažemo, pa nema problema to možemo dijeliti već po kriterijima kako ide. Za uvod valja podsjetiti da smo sve ovo čuli i kod prvog i drugog čitanja, smanjenja PDV-a sa 22 na 20% i da večeras se ponavljaju, zapravo, iste priče i metodom uzorka i primjera na pelenama, a večeras zapravo od govornika nitko se nije sjetio da u ovoj državi ima oko milijun umirovljenika i drugih socijalnih kategorija. Prema tome, nije samo pronatalitetna politika jedna od državnih politika. I to je potrebno kazati iz razloga da bi se vrlo kratko prokomentiralo, neću ulaziti, pokušati izbjeć sve ove rasprave koje su bile do sada, koje su zapravo više puta ponavljane i dokazivane. I jedan i drugi sustav zapravo slično nudi rješenja, no ovaj sustav koji SDP pokušava, odnosno predlaže i pokušava naravno i usvojiti pokušaj je zapravo kreiranja konačnog oporezivanja sa ciljem uklanjanja postojećeg PDV-a, odnosno posljedica njegove regresivne politike koju on provodi. To znači da oni manje plaćaju eventualno manje poreza jer ovaj je tobože nepravedan. Međutim, uvođenjem međustopa, odnosno diferenciranih stopa također je jednako, barem ili jednako nesocijalan ili jednako nepravedan iz razloga što te stope također koriste svi u državi. Što to neće koristiti samo socijalno povlaštene kategorije, tako bi se naravno moglo i tako kazati. Prema tome, naš prijedlog je korekcija sa 22 na 20 je pokušaj da se smanje ipak porezi u državi, a pričati o funkcijama novca i što se događa u spirali njihovog kretanja u procesu proizvodnje i prometa, mislim da je i to suvišno večeras ovdje isticati. No ako bi se tako korigirana stopa, a morala bi i dalje provoditi uz socijalnu politiku i poresku politiku. Prema tome, na red će i trebala bi doći oporezivanje onih dohodaka koji više imaju i kroz socijalnu zapravo politiku za razliku od ove diferencirane stope, da se onim siromašnijima nad kojima svi plačemo večeras pomogne na posredan način novčano, direktno, a ovi koji imaju da plate ovu veću stopu koju imaju. Prema tome, svako izvlači svoje argumente kako mu odgovaraju za takvu politiku. Što se tiče složenosti kontrola i ostalog, rekli smo, prednosti jednih i drugih nedostataka, procjene također potpuno je svejedno je li to 3,1 milijarde ili 3 ili 3 i 200 ili 2 i 700, ali to se vrti tu negdje i k tome još dolaze multiplicirani efekti uvođenja kompletnog sustava nadzora i svega onoga što ga prati, organizacijske tehničke provedbe i svega ostalog što ide. Čuli smo i priče Europe no i tu se isto kritički može osvrnuti, naravno da se može i promatrati i tako. Međutim, isto tako kad se PDV-e i diferencirane stope promatraju same za sebe kao i prije primjena samo na pelenama ili sokou, onda priča izgleda potpuno drugačije. Međutim, slika je trodimenzionalna. Ako se kroz ovu primjenu ovakve diferencirane stope ne primjenjuju i drugi instrumenti ostat ćemo ili gotovo na istom što imamo danas. Ako bismo na jedinstvenu stopu od 20% i primjenili i ostale instrumente poreske politike naravno, dobit ćemo potpuno drugu sliku. Prema tome, smatram jednostavno na kraju da koliko god argumenata, koliko god nas ovdje ima da jednako možemo izvlačiti argumenata za i protiv i mislim da ova stopa koju predlaže jedinstvena predlaže Vlada, da bi konačno morala povući, jer je riječ o primjeni od 1. siječnja iduće godine, da bi morala povući i nekoliko drugih mjera koje idu za ciljem povećanja tog ili nadoknade tog gubitka iz proračuna. Prvenstveno mislim na trošarine koje se mogu zahvatiti. A nitko večeras, mada je Hrvatska osiromašena nije spominjao i moguć ekstra profit koji se ipak u Hrvatskoj ostvaruje. Prema tome, postoji i drugih načina kako se može dakle naknaditi i kako se socijalno osjetljivim skupinama isto tako može pomoći, a da kod ovakve jedinstvene stope se može oporezivati one koji imaju, pa nemojmo im plakati, nemojmo nad njima plakati jer ovi primjeri automobila su potpuno netransparentni i vjerojatno vrlo ograničeni. i ja ipak moram reći na kraju i to je smisao rasprave što naravno ovo je poprimilo potpuno političke, a ne ekonomske konotacije cijelu večer. Ja bih bio sretniji da večeras nisam dočekao ovu raspravu, pa da SDP-e u četiri godine proveo tu politiku. On je ipak nije proveo i ipak smo došli večeras raspravljati o njoj, što ne znači da ne treba i u idućem vremenu ili ni jedno riješenje nije savršeno da ga ne bi trebalo unapređivati. Ali upravo sada kad smo pokušali tu stopu svesti na stopu jedinstvenu od 20% i naravno javlja se kontra argument koji ne može držati i jednostavno na ovaj način smatram da je ovo pokušaj nadoknađivanja izgubljene socijalne pozicije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda. Poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Ispričavam se gospodine predsjedniče, bila je replika. Naime, repliku.
A, pardon. Daleko je, pa se ne vidi replika ili.
Naime, kolega zastupnik Peronja pod, možda maskom objektivnosti pokušava diskreditirati i važnost poticanja pojedinih skupina..
Polako, dobro. Nije gospodin zastupnik Peronja je župan Splitsko-dalmatinske županije, ovo je Šime Prtenjača zastupnik.
Ja se nadam, radi se o čistom lapsusu da će kolega, oprostite, ja ću sad zasigurno posve točno zapamtiti. Naime, poštovani kolega zastupnik pod maskom objektivnosti diskreditira važnost poticanja i kroz poreznu politiku koju mi pokušavamo ustvrditi kroz nuđenje diferenciranih stopa. Naravno da je nama važno, nama u SDP-u nije nevažno kako će mjere na svakodnevno na novčaniku osjetiti obitelji, pogotovo obitelji s djecom, pa čak i penzioneri koje spominjete, jer se vodi diferencirana stopa od 12% i sukladno tome 10% smanjenje na prehrambene proizvode koji koriste čak i umirovljenici. Te životne važne stvari, kolega zastupnik naziva pričama. Ja mogu shvatiti da ih on osobno ne smatra važnim, to je njegova stvar. Ali našim sugrađanima su one itekako važne, pogotovo onima s manjim prihodima. Isto tako pred kraj diskusije kolega kaže da ima načina kako pomoći socijalnim kategorijama. Pa ja bih onda molila, ako ima načina da učinite barem ono što je SDP-e učinio, a to je da barem predložite jedan. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Još jedanput isprika. Ja se nadam da će me kolegica zapamtiti. A za sada ponavljam još jedanput za četiri godine ste uistinu mogli uvesti sve potrebne instrumente. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Zdravko Sočković.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Danas raspravljamo o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji predlaže Klub SDP-a i drugi prijedlog koji predlaže Vlada Republike Hrvatske. SDP-e smatra da je smanjenje poreza na dodanu vrijednost sa 22 na 20% nedovoljno promišljeno i odgovorno obećanje HDZ-a u predizbornoj kampanji, a u isto vrijeme se zaboravlja da je za izbore 3. siječnja 2000. godine upravo SDP-e najavio smanjenje PDV-a sa 22 na 17%. Iz toga njihovoga obećanja koje nisu izvršili i prijedloga, evidentne su dvije stvari. Pod jedan, da se PDV-e treba smanjiti. i pod dva, da se predlaže smanjenje opće stope za čak 5%-tnih poena. Međutim, dolaskom na vlast, SDP-e nije ispunio dato obećanje hrvatskim građanima tijekom cijeloga svoga mandata. Jutros smo čuli od gospodina Čačića raspravu da Hrvatska vlada ne razumije. Pa evo ja bih rekao, ovdje smo svjedoci kad dođu ovdje nama u posjetu studenti, učenici i neki drugi, ja mislim da zahvaljujući opoziciji odlaze odavde totalno zbunjeni, jer se opozicija ne bori za smanjenje poreza, samo zato što sami nisu proveli tih 5%, a koje su obećali narodu. Sada možemo malo prije čuti razmišljanje da će nova Vlada jednu i pol milijardu potrošiti na razno razna socijalna davanja, a realno gledano upravo se za to trebala zalagati Socijal-demokratska partija da je ona prava. Ali nije. Jer se umjesto toga borila da se oduzmu prava majkama porodiljama, djeci doplatke, studentima stipendije i braniteljima njihova prava. Pa mislim da je od Socijal-demokracije ostao samo naziv, a ova tobožnja briga što slušamo 16 puta o cipelicama, mislim da izgleda poslije toga svega smiješna. Gospoda iz LIBRE su rekli da kao liberali trebali bi se založiti ovdje za smanjenje poreza. Međutim, na kraju su rekli da neće podržati takav prijedlog. i vjerojatno da bi ih se sve liberalne stranke odrekle nakon ovoga danas. Gospoda iz HSS-a koji su bili sastavni dio koalicije u vlasti, uvijek su nešto predlagali, dogovarali, ali ništa se sa svojim koalicijskim partnerima nisu ozbiljno ni dogovorili ni proveli. Pa ja mislim da nije problem samo u tome što ste vi kao koalicija bili loša vlast, već je daleko veći problem što ste vi i loša opozicija. Jer pokušavate biti protiv nečega što ste i sami predlagali prije četiri godine, i to ne 2, nego čak 5%. Sada ovaj novi prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u, kojima SDP-e predlaže uvođenje međustope od 12% za poljoprivredu prehranu i turizam uz obrazloženje da se takvom poreznom politikom približavamo i zakonodavno usklađujemo sa riješenjima u zemljama Europske unije u najmanju ruku nameće se jedno otvoreno pitanje. Zašto to SDP-e nije proveo i primjenio kada je bio na vlasti, ako je to tako dobro? SDP-e pokušava opravdati uvođenje međustope za turizam da će time posebno i neposredno stimulirati izvoznu politiku te će turisti više kupovati, jeftiniju robu široke potrošenje, ali to naprosto ne stoji, jer je očito da mi nismo turistima preskupa zemlja, već bi se u turizam moralo puno više uložiti u infrastrukturu, uvjete smještaja, nivo usluga i obogačivanjem drugih sadržaja kojih za sada nemamo. Porez na dodanu vrijednost uveden je 1. siječnja 98. godine a sa primjenom jedinstvene stope od 22% pri čemu se vodilo računa o načelu efikasnosti. Nakon gotovo dvije godine brojnim pritiscima interesnih grupa dolazi se do uvođenja nulte stope za određene proizvode, npr. kruh, mlijeko, knjige i određene lijekove. Od sredine 2000. godine još se proširuje lista proizvoda i usluga koji se oporezuju sa nultom stopom kao što su knjige na cd-ima, prikazivanje filmova, usluga isporuke dobara samostalnih umjetnika. Moramo voditi računa da niže stope PDV-a znači manje prihoda za državni proračun. U 2002. godini u državni proračun uplaćeno je naime poreznih prihoda oko 38% samo sa osnova PDV-a. Snižavanje PDV-a samo za neke proizvode dodatno bi smanjilo porezne prihode i znatno povećalo administraciju. Nedvojbeno je da stope PDV-a u Hrvatskoj od 20% koja će se primjeniti od 1. siječnja 2005. godine apsolutno je prihvatljiva i u usporedbi sa zemljama Europske unije gdje se opća stopa kreće u visini u Danskoj i Švetskoj 25%, u Finskoj 22%, Belgiji i Irskoj 21%, Italiji i Austriji 20%, Njemačkoj, Španjolskoj 16%. A prosjećna stopa u zemljama Europske unije iznosi 19,5%. Uvjeren sam da je jedinstvena stopa PDV-a koju predlaže hrvatska Vlada bolja varijanta i to iz sljedećih razloga. Snižavanje opće stope prihvatljivo je, prihvatljivije je od uvođenja još jedne stope je primjena više stopa otvara vrata korupciji i lobiranju. Povećanjem broja stopa povećaju se administrativni troškovi ubiranja poreza jer treba znatno više službenika za definiranje oporezivih i neoporezivih proizvoda te za obradu puno složenijih poreznih prijava. Niže stope PDV-a nisu jamstvo i nižih cijena npr. za hranu jer se cijene formiraju prema odnosima ponude i potražnje na slobodnom tržištu. Niža stopa PDV-a za neke proizvode nisu nikakva garancija da će se pomoći siromašnim građanima npr. za hranu jer će se istom primjenom niže stope ujedno pomagati i bogatima. Već je puno efikasnije siromašnima pomagati izravno, izravnim transferima iz proračuna a hranu oporezivati standardnom stopom PDV-a. Uvođenjem novih poreznih olakšica i povlastica narušava se konzistentnost i transparentnost poreznog sustava te njegova stabilnost. Učestale promjene negativno utječu na donošenje ekonomskih odluka poreznih obveznika. Poreznom politikom ne smiju se provoditi mjere socijalne ekonomske ili razvojne politike već je njezin osnovni cilj i svrha što jednostavnije i učinkovitije i pravednije prikupljanje poreznih prihoda kojima se trebaju pokrivati postojeći izdaci za javne potrebe. Iz navedenih razloga smatram da ne treba prihvatiti Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost koju je predložo Klub zastupnik SDP-a već treba prihvatiti prijedlog Vlade za sniženje opće porezne stope od 22 na 20% što će imati za cilj rasterećenje krajnje potrošnje putem smanjenja poreznog opterećenja kao i učinkovitije ubiranje poreza te suzbijanje sive ekonomije.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda prvo. Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa ispravljam netočan navod kolege da je bivša Vlada smanjila dječje doplatke, to je netočno kolega, nismo smanjili dječje doplatke nego smo zahvaljujući svojoj politici osigurali dječji doplatak za 150 tisuća djece više nego što je to bilo za vrijeme vaše Vlade. A što se tiče porodnih naknada, da točno je da su one u jednom dijelu smanjenje, ali zahvaljujući tome su nezaposlene majke i majke obrtnice mogle dobiti porodnu naknadu jer za nas koji smo imali socijalnu osjetljivost je svaka majka bila jednako važna.
Hvala. Replika, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Kolega pita zašto niste smanjili obećani porez, PDV na 17%. Zato kolega što smo 99. godine zatekli pad društvenog bruto proizvoda za gotovo 1%. Što smo zatekli poslovanje hrvatskog gospodarstva od 4,3 milijarde kuna gubitaka. Što su državne tvrtke radile sa milijardu kuna gubitaka. Što su investicije u državnim tvrtkama bili svega 2 milijarde kuna. Što su subvencije u poljoprivredi bile ispod milijardu kuna, što su plaće bile samo 3 tisuće kuna, što su mirovine iznosile 1300 kuna. Trebalo je definirati gospodarsku politiku na temelju koje će se postignuti gospodarski rast. Zato se prešlo najprije smanjenju doprinosa da bi se smjenila cijena rada i na taj način stimuliralo zapošljavanje. Smanjena je stopa poreza na dobit sa 35 na 20%, povećane su olakšice u porezu na dohodak itd., itd., to su bili razlozi zašto to tada nismo mogli učiniti.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik gospodin Sočković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Mogu samo kratko reći da je moguće ovo što je gospođa govorila i to isključivo sa smanjenjem prava ona koju smo imali ali koju sam već nabrojio pa ne bih htio ponavljati.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegi Sočkoviću želim ispraviti netočan navod. I tvrdnju da SDP se ne bori kako kaže kolega za smanjenje PDV-a. Ma, mi cijeli dan se zalažemo za smanjenje PDV-a sa diferenciranom stopom za potrepštine, dječje potrepštine, poljoprivredu, prehranu, turizam i dječju hranu. Onda tvrdnja da se SDP ne zalaže za smanjenje PDV-a zaista ne stoji. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Sabora, kolege i kolegice zastpnici, nekoliko riječi o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost kojeg predlaže Vlada Republike Hrvatske. Tim Zakonom snizuje se opća porezna stopa za 2%tna poena radi rasterečenja krajnje potrošnje i poticanja poduzetništva. Također se uvodi jedan dio poreznih oslobođenja i to za opoziv obavljenog izvoza, za uvoze određenih dobara koja su donacija humanitarnim i zdravstvenim organizacijama, uvoz određnih dobara koja se plaćaju iz primljenih inozemnih novčanih donacija. Također je još jedno pitanje uređeno a to se odnosi na isključenje oslobođenja, iz tih oslobođenja neprofitnih organizacija, ustanova i udruga radi otežane kontrole i sprječavanja zloupotreba. Uređeno je također i pitanje primjene odredbi članka 1. zakona koje će se primjenjivati od 1. siječnja 2004. godine. Po meni su se stekli uvjeti da je ovaj Zakon sada dobro uređen i radi toga podržavam donošenje Zakona kojeg predlaže Vlada Republike Hrvatske. Sada bih još dao kraći osvrt na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost kojeg predlaže Klub zastupnika SDP-a. Predlagatelji predlažu da se proširi krug proizvoda koji se oporezuju po nultoj stopi i to za dječju hranu, odjeću, druge proizvode i novine. Osim toga predlažu uvođenje snižene stope od 12% za poljoprivrednu i prehranu i turizam. Uvođenje nulte stope obrazlaže se potrebom za rješavanje određenih socijalnih i proanalitetnih pitanja. Po mome sudu PDV je porez kojim se oporezuje krajnjeg korisnika i nije u nikom slučaju pogodan za rješavanje socijalnih pitanja. Nulta stopa ovako kako je predložena više će pogoditi, više će pogodovati osobama sa nižim primanjima. Znamo kako su naši trgovci postupili kad smo uveli nultu stopu za mlijeko i kruh. Mlijeko i kruh nisu pojeftinili niti za jednu lipu. A vjerojatno bi se to desilo i kad bi uveli ove stope jer na njima je, na njima je zaistinu odluka kako će se postupiti jer dirigiranja cijena u našoj državi nema i neće ih ni biti. Do sada su uvedene nulte stope za 7 proizvoda i dvije usluge. Iz, nisu se pokazali onakovi rezultati kakve, kako se, kakve su predlagatelji zakona tada očekivali. Uvođenje snižene stope od 12% za poljoprivrednu prehranu i turističke usluge obrazlaže se potrebom poticanja razvoja ovih djelatnosti, sniženja troškova života za stimuliranje izvoza poljoprivrednih, prehrambenih proizvoda. Pri tome se ne navodi da je još 2001. godine uvedena stopa od 0% za usluge boravka stranih turista koje se plaćaju doznakama iz inozemstva. Međutim međustopom od 12% nije obuhvačen repromaterijal koji je vrlo važan i značajan za poljoprivrednu proizvodnju, a da ne govorimo o poljoprivrednim, nabavci poljoprivrednih strojeva bez čega uopće nema poljoprivredne proizvodnje danas u savremenim uvjetima i na ozbiljnim poljoprivrednim površinama. Uvođenjem te međustope uz postojeću nultu stopu i stopu od 25%, 22% broj stopa se povećava na tri što će otežati ubiranje poreza na dodanu vrijednost. Prema procjeni Ministarstva financija primjena ovoga Prijedloga zakona dovela bi do sniženja prihoda u Državnom proračunu u iznosu od 3,1 milijardu kuna što nije moguće nadoknaditi iz realnih izvora iako je po procjeni Ministarstva da se uvede stopa za 2%-tna poena, opća stopa za 2%-tna poena manje također sniženje prihoda ali znatno niže. Stoga ja smatram da Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o porezu na dodanu vrijednost kojeg je predložio Klub SDP-a ne bi trebalo prihvatiti i podržati.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege za ovu raspravu imamo još 8 zastupnika. Ja sam primio želje nekih zastupnika i tako da danas završimo samo sa ovom točkom o PDV-u a sutra da nastavimo onda ovaj, isto objedinjenu raspravu oko ova dva zakona o porezu na dodanu vrijednost, kako? A da, da, da, dohodak i dohodak, da, na dohodak pa onda je ovo financiranje lokalne samouprave i dalje redom, a da ne radimo baš jako dugo sutra radi petka. Da negdje do 3 sata ovaj, ... [[Govornik se ne razumije]] Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Osobno smatram da ni 2004. ni 2005. nisu godine kad bi trebalo dirati postojeći Zakon o porezu na dodanu vrijednost. Ocjenjujem da deficiti koji su još vrlo visoki u Državnom proračunu obvezuju tvorce prijedloga proračunske politike da ipak nastoje smanjiti potrošnju i tek onda mijenjati nešto u poreznoj politici. To je moje osobno razmišljanje i onda bih se vratio na danas česte prigovore kako je SDP 2000. govorio u izborima o smanjenju PDV-a a 4 godine nije proveo tu politiku. I da, sam sam bio jedan od onih koji sam smatrao u izborima za 2000. da bi trebalo smanjiti PDV. U 4 godine zalagao sam se sa ostalim članovima Vlade za drukčije poticaje gospodarstvu i istina je, to je razlog da smo trpili kritiku, da nismo izvršili izborna obećanja, ali smo učinili nešto drugo. I želim upravo to jednostavno poručiti i sadašnjim predlagačima poreskih politika da pokušaju vidjeti da li nekim drugim sredstvima motivirati razvoj, uložiti u hrvatsko gospodarstvo, a ne se okrenuti izvršavanju jedne pogrešne, za sada pogrešne izborne promocije. Što reći koje su to promjene moguće? Pa možda je najbolje podsjetiti što je to učinjeno? Iako se sjetim jedna od najvažnijih točaka je bila smanjenje doprinosa, 2 puta po 2% i mirovinskog i zdravstvenog, a svi mi govorimo, čak smo se divili Vijeću za konkurentnost kada je rekao preskupi rad. A nije problem neto plaće nego je problem doprinosa. Znači možemo na doprinosu učiniti konkurentniji rad, nešto više novaca za poduzetnike, a vjerojatno i za porast plaća. To je ono što sigurno daje više efekata. To je ono što je u 4 godine dalo efekata. Pa nije samo to. Promjena poreza na dobit. Pa olakšice koje su koristili poduzetnici u smanjenju svoje poreske osnovice pa u nekoliko navrata podignuta neoporeziva vrijednost. Sve su to porezne politike koje mogu dati efekata. I na kraju sigurno u bitci za efikasniju poreznu upravu niz poreskih olakšica građanima da bi prijavili svoje poreze, da bi se borili za prijavu poreza i da bi dobili povrat poreza. To je 4 godine rađeno. Zbog toga se odustalo od PDV-a. Da. Kritika, niste izvršili izborno obećanje, ali što je rezultate četvrogodišnjeg rada, pa ja ću reći samo one najosnovnije podatke. Hrvatsko gospodarstvo 99. 4,3 milijarde većeg minusa nego plusa. Većeg minusa nego plusa. Prošloj godini oko 11 milijardi plusa. Stvorili ste domaću akumlaciju, mogućnost formiranja onog pto je najvrijednije kune za investticije. Hrvatsko gospodarstvo u enegetici, infrastrukturi, transportu gdje je Vlada odgovorana većina gubitaka miliajrdu većih nego pozitivnih. A u toku 2002. 2 ipol milijarde pozitivnih rrezultata. A hoećmo li govoriti o tome da u prošloj godini na raspolaganju skoro 19 milijardi kuna u tim trgoavčkim društvima za investicije. Za ono što mnogi neće da priznaju da je ipak u Hrvatskoj postojalo i investicijsko tržište. Investicijska ponuda. A ne samo potrošnja. I naravno to je sve razlog da su se indeksi promjenili od negativnog GDPija, od potpuno negativnih trednova u industriji i prerađivačkoj industriji ka pozitivnim trendovima. To je omogučilo i rast mirovina i rast plaća. Prema tome dali znači drugim politiaka možemo imati poziitvne rezultate. Možemo i to je ono o čemu trabamo dalje razgovarati. Jer je bitka za ulaganje i razvoj osnov. A evidentno je da promjene u porezu na dodanu vrijednost ta razvoj neće omogućiti. I to je ono o čemu moramo razgovarati. Trajni gubitak od 3 milijarde kuna u proračunu. Tajni gubitak. Jer nama trebaju kune u proračunu. Ako će biti ministarstvo fianncija efikasnije u napleti poreza to još uvijek dobro došlo. Nedostaje novaca i još uvijek su deficiti u onom direktnom proračunu preko 2,3% još uvijek. Zato neka bude uspješno ministarstvo financija u naplati poreza. Ali ovih 3 milijarde treba i za znanost i za razvoj. To su efekti zbog čega se odustalo i promjenilo politiku. Dali smo bili uspješni u tom tumačenju, nismo, ali očito da su ti podaci bitno drukčiji. A sada nešto osobno. Kao to vidite dočekao sam svojih 5 minuta da pokušam osobno kao Slavko Linić govoriti. Ne za ovom govornicom u ime predlagača. Tri puta za ovom govornicom u ime predlagača gospodin Šuker dobacuje. U tome se i razlikujemo kao političari. Što je njegova prva dosjetka pokušava me ušutkati govoreći da je u ime koalilcije on nije skrivao kriminal. To me poruka meni oko Ine. A ono što ću ja reći oko Ine u toku protekle godione Slavko Linić kao predsjednik Nadzorog odbora dovodi međunarodne revizije, utvrđuje činjenično stanje. Svi dokumenti su kod državnog odvjetnika koji se trebabaviti kriminalnom. Treba baviti. Slavko Linić kao predsjednik Nadzornog odbora na sjednicitakođer smjenuje član uprave koji nije vodio posao nabavke ... Ostaje pitanje dali se treba smjenjivati predsjednik Uprave. To je stvar politike. Jer ja ne g ovorim da je on odgovoran za loše i gubitke nastale u ...nafte. Ali jesigurno odgovoran što kao uprava se nisu bavili dovoljno tim poslom. To je ono što ovu govornicu ministar Šuker koristi misleći da će mu ti argumenti pomoći u zaostavljanju naših obrazloženja. DAlkje dobacuje Viktor Lenac. Da nema tu dvojbe istina je. U Viktor Lenca pokušaju spašavanja trgovačkog društva. Jer su njegovi osnovači bili međunarodne banke, domaće banke, manjinski diončari. Da tako je, očito pogrešna procjnea. Je, skočio proračun. Tko će voditi brigu ministar financija. nema dvojbe. Ali koja su to dobacivanja to su odluke Vlade. Sigurno da je dosta i previše novaca dano u Lenac da se pokuša spasiti projekat. Nije se uspjelo. Da, možda i pogrešne odluke Vlade. Ali to su dobacivanja. Željeznica o čemu mi to pričamo. Zakon o željeznici koji je donesn proteklu godinu riješio je način financiranja željeznice. Smanjiti prihode od trošarina u proračunu u jednom dijelu povećati nove trošarine i osgiurati željeznici prihode. Tko je promjenio zakon. Tko ga je promjenio na prošloj sjednici mi. Zašto nema tih prihoda, da ima tih prihoda dali bi bilo plaćanje iz proačuna. Ne bi bilo plaćanje iz proračuna. Dali je to znao ministar pa je. Ali je i on bio u ime Vlade predlagač da se prihodi željeznice ukinu. Koji su utvrđeni zakonom o željeznici u prošloj godini. Prem atome jednom moramo shvatiti iza svake riječi treba biti argument, zastrašivanje neće bitno pomoći. Neće bitno pomoći. I siguirno i tome ćemo se razlikovati tko je kakav političar. I tko zašto koristi govornicu.
Zahvaljujem. Imamo jednu seriju. Povreda Poslovnika gospođa Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega zastupnik je povrijedio članak 214. jer se u velikom dijelu svoje rasprave kako je završio pitao tko je kakav političar, a nije se držao teme o kojoj se govori. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Gospodine predsjedniče, bila je povreda Poslovnika.
Ja smijerno molim sve zastupnike da samo na zamašu za trenutak da ja kao maglu vidim o kojoj se, o čemu se radi.
Meni je žao ali bila je povreda Poslovnika pa dopustite da samo kažem. Gospodin Linić je povrijedio Poslovnik članak 210. stavak 1. I također članak 214. također stavak 1. Naime on je govorio o temama o kojima nije riječ govorio je o Ini. I govorio je o izvješću bivšeg Vlade. Nas ne interesira nit slučaj Ina u ovom konkretnom slučaju a ne interesira nas također ni kako je radila bivša Vlada. Bar kada je riječ o ovoj sada temi.
Onda ćemo na ispravke. Poštovani zastupnik Anton Peruško.
Hvala gospodine predsjedniče, ma moj kolega Slavko Linić već dva puta apostrfira izjavu ministra Šukera da će se povećati efikasnost porezne uprave. ja bih volio da je to točno međutim to je netočno. Efkasnost bi se mogla povećati kada bi se npr. kao u Istarskoj županiji pred dvije godine temeljem javnog natječaja načelo porezne uprave između više kandidata bila izabran kandidat nestranački. Koji ovih dana prošli tjedan bez obrazoženja smjenjen. A dekretom je postavljen novi i slučajno ali zaista slučajno predsjednik gradskog odbora HDZa grada Vodnjana. Hvala.
Ništa nije u životu slučajno. Ali ja ne znam opristite kolega Peruško jeste li vi ispravljali kolegu Linića. A kolegu Linića ste ispravljali. Poštovani zastupnik Željko Nenadić ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovani kolegice i kolege. Gospodin Linić je naveo da ministar Šuker dobacuje. To je netočan navod. Ministar Šuker je govorio sa govornice upravo o onome što je i trebao. I drugo, kad je u pitanju "Viktor Lenac" netočan navod je da je pogrešna odluka Vlade Republike Hrvatske. Svi mi dobro znamo tko stoji iza "Viktora Lenca" i to je skrivanje osobne odgovornosti iza odluke Vlade. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Niko Rebić.
Zapravo ja sam želio replicirati gospodinu Liniću. A krivo je? … [[Upadica se ne čuje.]]
Kako se ono kaže za one koji krivo boje vide? Daltonisti, da. Onda replika.
Želio bih replicirati gospodinu Liniću. Naslušali smo se danas njegovih argumenata i opravdanja, zašto nisu ispunili izborno obećanje. Slušali smo o likvidnosti, o zaduživanju, dakle uvriježeno je mišljenje da SDP-ovske socijaldemokratske partije olako se zaduživaju, jednostavno ne mogu kontrolirat potrošnju, a vrlo teško i vrlo loše stvaraju. Zapravo ovaj narod je to prepoznao, zaustavio ih je i možda na taj način dao šansu ovoj zemlji da se izvuče iz krize u koju su nas doveli ovi danas umni stručnjaci koji toliko pričaju i umuju o diferenciranim i drugim stopama. Ja i odavle ponavljam još jednom radi javnosti, dopustite ovoj Vladi kad izvršava izborna obećanja da da šansu ovom narodu da izađe iz krize.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Slavko Linić.
SDP je četiri godine nosio teret vlasti. Ima rezultate koje će vrlo teško dostići nova Vlada, ali imaju šansu četiri godine i ja im želim uspjeha u tome. Zaista im želim uspjeha jer ću i ja bolje živjeti tada, a i mnogi građani Hrvatske. Moj posao kao SDP-a, a i cijelog SDP-a će biti da pokušamo biti drukčiji u prijedlozima. Ne morate vi slušati, ali to je ono što kao političari želimo poručiti. Prema tome želimo se boriti za šansu da još jednom dokažemo da smo bolji od HDZ-a. Hoćemo li u tome uspjeti, reći će birači na novim izborima. A dok god je to ovdje, dio nas će govoriti. Što se tiče struke navikao sam da me mnogi vrijeđaju, ponižavaju, ali morate shvatiti uvijek je bitno koji puta i slušati. I slušati. Četiri godine iskustva u Vladi, ogromnog iskustva u financijama govori da nisam slučajno čovjek koji sam neprekidno u izvršnoj vlasti, ali ako vi ne želite slušati meni je to zaista žao. Zaista žao. Ali možda će netko drugi.
Ministar Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine zastupniče ako ste vi shvatili ono što sam ja ponovio što ste vi javno rekli na Hrvatskoj televiziji da je to prijetnja i dobacivanje, ja vam se ispričavam. Međutim dozvolite kako što vi imate pravo govora, da i ja imam pravo govora. Prema tome ni na kraj pameti mi nije prijetnja, ali od vas sam kao oporbeni zastupnik čuo svakakvih riječi s one klupe i ne bih htio ovdje ponoviti. Ali bih se htio osvrnuti na neke stvari. Gospodine zastupniče vi ste bili predsjednik Nadzornog odbora Ine, sticajem okolnosti ja sam nedavno imenovan na tu funkciju. Nas dvojica smo prije desetak dana imali razgovor, došli ste po jednoj temi i neću tu prepričavati jer je to bio razgovor između nas dvojice. Bilo je logično da kao čovjek koji je bio na određenom mjestu i ako kažemo da oba dvojica prije svega radimo za dobrobit ove države, a mislim da je to i moj i vaš prvenstveno cilj i posao, ja to nikada nisam rekao da vi to niste radili. Bilo je logično da mene kao svog nasljednika da mi bar date te dokumente o kojima ste vi pričali da ste ih dostavili meni da i ja vidim neke stvari. Dakle, toliko što se tiče Ine. Dakle toliko što se tiče, nemojte mi opet zamjeriti na riječi i korektnosti, ali kažem prijetnja ni u kojem slučaju. Ja sam samo ponovio, jer sam se zgrozio kada sam čuo takvu izjavu na Hrvatskoj televiziji i interesantno na tu izjavu nitko u hrvatskoj javnosti čak niti nije reagirao. … [[Upadica se ne čuje.]] Ponovit ću je, ono što ste vi rekli. Dakle "Viktor Lenac" … … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodina zastupniče ja sam pristojno slušao dok ste vi govorili …
Molim vas, ja vas lijepo i smjerno i prepokorno molim da nastavite raspravu ali u granicama Poslovnika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pokušat ću se držat toga. Dakle "Viktor Lenac" definitivno se danas pokaže jedan promašaj jedne politike. Uz "3. maj" brodogradilište sa tradicijom i sa svim stvarati novo brodogradilište od remontnog zavoda je u najmanju ruku čudno, a upropaštavati "3. maj", no to će platiti hrvatski porezni obveznici. Trebao sam dodati tu možda i "Riječku banku", ali dobro. Ni to ne smijemo prigovoriti, a ja sam četiri godine kao saborski zastupnik slušao o grijesima svojih stranačkih kolega iz prethodnih godina. Ja sam to morao slušati i vama nitko nije rekao da su to bile prijetnje, vi ste to imali pravo reći. Ja to danas ne smijem reći jer vi se osjećate ugroženim i da vama netko, nitko vama ne prijeti gospodine Liniću. HBOR, vi ste javno rekli na sjednici gdje su bili prije svega prisutni bivši predsjednik Vlade i sadašnji predsjednik Vlade da niste znali za kredit HBOR-a. To ste javno rekli i vi i predsjednik Račan. Da je potrošeno iz proračuna mimo vašeg znanja milijardu i 600 milijuna. To ste javno priznali, ponavljam javno pred osam ljudi. Danas sam to rekao, interesantno da to opetovano niste ponovili. Dakle ponavljam potrošeni su novci koji nisu evidentirani u proračunu i to je ono s čim se ja ne mogu nikako složiti. I to je ono što danas stvara probleme itekakve ovoj Vladi pa priznali vi to ili ne priznali. HŽ, da gospodine Liniću prošle godine je prošla Vlada potrošila milijardu i 500 milijuna da bi ova Vlada to trebala platiti. Dobro vi, onda hoćete vi preuzeti Račanovih milijardu i 500 kuna kredita, potpišite da ćete vi to vratiti pa ne treba ova Vlada vratiti ako vi to niste napravili. Druga stvar, taj vaš famozni model financiranja uzimanja proračunskih novaca i davanja nekom drugom, to je prastari model financiranja koji nitko više nema. To je parafiskalna politika i to je guranje novaca izvan proračuna van kontrole i zato se događa u HAC-u što se događa i da su se odvijale radne stvari radi kontrole. Zašto ovaj Sabor donosi financijski plan ako ga netko može prekoračiti za 30, 40%. Čemu onda rasprava? Čemu rasprava o svemu ovome? Ajmo trošiti novce kako tko hoće. E za takve javne financije se ja ne mogu sigurno zalagati. Na kraju krajeva vi ste i za to dali pravo. A sad što se tiče velebnih uspjeha prošle Vlade. Vanjski duh 9,7 milijardi države, danas 24,5 milijardi. Uzmimo da 2 ili 3 milijarde su tečaj dolara. Posljedice toga vanjskotrgovinski deficit duplo veći nego što je bio, uvoz duplo veći nego što je bio, a izvoz veći možda za 100 ili 200 milijuna dolara. To je posljedica zaduživanja. Broj zaposlenih, nezaposlenih identičan kao 2000. Dakle danas imate 318 tisuća nezaposlenih. Javni dug, dakle, pustimo ako ćemo već govorit da je vanjski dug trgovina, dug trgovačkih društava i banaka i ako dio vanjskog duga banaka je javni dug Republike Hrvatske, dakle, iz proračuna. Javni dug sa jamstvima 46 milijardi plus 9 milijardi jamstava, znači, negdje 54 milijarde. Danas je on 104 milijarde. Ponavljam, vanjsko-trgovinski deficit takav kakav je, nezaposlenost takva kakva je i tolike neplaćene obaveze iz proračuna koje su ostale, prije svega prema uposlenicima, a javni dug veći za 50 milijardi. Najveći gospodarski rast u protekle 4 godine u onom trenutku kad je deficit platne bilance bio najveći. Vrlo interesantno kako se ti pokazatelji pojavljuju. Kad govorim o 99. godini, imate pravo, negativni rast na kumulativnoj razini godišnjoj, međutim, pozitivan gospodarski rast u 4. kvartalu, a vi imate nažalost negativan rast u 3. i 4. kvartalu. Toliko o velebnim uspjesima. Dakle, zaduživat se do besvijesti, trošit novce kako kome paše i onda reći postigli smo to i to. Da mi danas imamo izvoz veći 50 ili 60% nego što smo ga imali ratne 96. godine onda bi ja mogao reći da se postigao nekakav rezultat. Izvoz ratne 95. i 6. je bio 4 milijarde i 100 milijuna dolara. On je danas 6 milijardi, dakle, ako ga svedemo na nekakav tečaj dolara, to je 4 milijarde 704 milijarde 800. Uvoz 98., dakle, nećemo govorit o 99., 7,7 milijardi dolara. Danas je uvoz 14,7 milijardi dolara. Naplata PDV-a na granici 75%. Dakle, na što smo se mi sveli? Mi govorimo o turizmu, o brodogradnji kao izvoznim granama? danas brodogradnja prema podacima Hrvatske gospodarske komore u jedan brod ugrađuje 80% stranih komponenti. Koliko se uvezene hrane i drugih potrebština na moru proda stranim turistima? Dakle, to su pokazatelji koji su takvi. To su rezultati proračuna. Mi možemo pričat što god hoćemo, međutim rezultati u proračunu, dakle, naplata poreza pokazuje kako se neka politika vodi. Što se tiče poreza na dobit i ovoga i onoga, ukidanjem zaštitne kamate vi ste podigli stopu poreza na dobit. Prosječna stopa poreza na dobit sa zaštitnom kamatom u Hrvatskoj bila je 11%, a ona je danas za one koji izvlače dividendu iz poduzeća 32%. I u tome je razlika između prihoda i rashoda 99. i 2002. zato što više nemate umanjenje porezne osnovice za zaštitnu kamatu. A zaštitna kamata itekako koristi upravo onima za koje se svi kunemo da ih treba poticat, a to su oni radno intenzivni, dakle oni koji se bave proizvodnjom. Dakle, svako ima svoj način istine, međutim, pravo i slobodu govora ne možete uzet nikome. O tome da vi diskvalificirate tko je kakav političar, gospodine Liniću, to je vaše osobno pravo. Ja si neću nikad uzeti da o vama govorim na takav ili ovakav način. To je stvar osobne, neću reći, ali kažem, INA, "Viktor Lenac", vi ste na konferenciji za tisak za INA-u rekli što ste rekli. Ja sam to ponovio danas ovdje 3 puta. A dobro, onda nisam dobro čuo, ali kažem, bilo bi logično i normalno da kao bivši predsjednik nadzornog odbora, s obzirom da smo i kolege iz bivše, vi iz bivše ja iz sadašnje Vlade, da ste te pokazatelje koje ste vi imali, da ste podastrli i novoj Vladi. Isto kao što bi bilo logično i korektno da prilikom primopredaje vlasti, da su ministri ostavili kolegama nasljednicima, pa recimo, tako je meni kolega Crkvenac mogao ostavit da imam 230 milijuna plus onih 180, da ima 410 milijuna kuna izdanih obveznica koja su ušle u državni proračun, a nepodmirene prema HAC-u i još niz drugih stvari. Onda bi ja govorio o, onda vjerojatno ne bi ovdje raspravljali toliko o tome, da je to bilo napisano. Dakle, toliko o korektnosti. Ali kažem, ponavljam, ni na kraj pameti mi nije bila prijetnja, no očigledno vama argumenti koji se ne sviđaju su prijetnje, ali kažem, argumenti i cifra su najbolji pokazatelj, a vi ne možete nikako poreći da Hrvatska država danas ima javni dug daleko, daleko veći. I ne možete nikako poreći da u uvjetima koje ste vi ostavili, da se država više ne može zadužiti koliko se može zadužiti, da deficit i likvidnost nemaju veze jedno s drugim. Onako kako ste vi radili, zaduživat se vani i trošiti nemilice, e u takvim uvjetima deficit i likvidnost nemaju veze. Ali u ovakvim uvjetima kakve forsira ova Vlada sigurno itekako ima veze.
Prije nego što gospodin Slavko Linić ... [[Pljesak.]] uzme riječ kao predlagatelj, ima ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Antun Peruško.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, čisto radi istine i radi točnosti podatka, bez ikakve zle namjere. Vi ste rekli da se u brod ugrađuje 80% strane komponente. Neki dan je premijer Sanader bio u emisiji Radio Zagreba "Kako vlada Vlada" i s druge strane je bio direktor "Trećeg Maja" Gvozden Rukavina, čini mi se oba dva iste stranačke provinencije i isto pitanje je premijer postavio gospodinu Gvozdenu i on je argumentima, brojkama, itd. dokazivao da je 60% domaće komponente koja se ugrađuje u brod. I sad, ja smatram da je ovaj vaš navod, ali bez ikakve zle namjere, netočan. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Slavko Linić u ime predlagatelja ovoga drugoga Prijedloga zakona.
Gospodine predsjedavajući. Teme o INA-i, željeznici nisam započeo ja, počeo je ministar Šuker. Izjava ministra Šukera je bila, ne bi ja radi nikakve koalicije skrivao kriminal. To je nisam nikad rekao, ali je 3 puta danas ponovio ministar Šuker. A ja pitam zašto govori ono što nitko nije rekao. Jer ono što sam ja rekao, radi koalicije nisam smjenjivao Dragičevića. Izvinite, smjenjivat predsjednika Uprave i skrivat kriminal, pa to su velike razlike. Ja sam vrlo jasno objasnio da su načinjene međunarodne revizije, da su dostavljene i nadležnim tijelima koji se bave progonom, a isto tako u mom konačnom izvješću je jasno sve napisano. I napomenuo da smo čak smijenili člana Uprave ne osuđujući ga, ali cijeneći da nije učinio dovoljno da se spriječe nezakonitosti. Izvinite, što ima smjena predsjednika Uprave koalicijskim sporazumom sa kriminalom? Ali vidite, dobacivanje sa ove govornice o skrivanju kriminala tri puta je rečeno. Nije rečeno, niste smijenili predsjednika Uprave. Skrivanje kriminala. Pa izvinite, ako je dokumentacija u državnom odvjetništvu, ako su revizije pokazale štetu, ako je interna revizija po nalogu nadzornog odbora definirala štetu onda si svi dokumenti prisutni. Ministar Šuker je trebao napomenut da je obećao da će me pozvat da o INA-i porazgovaramo. Čekam poziv. Ali postoji još nešto. Svi dokumenti se nalaze u INA-i. Očekujem da će naći vremena kao što sam se i ja bavio sa svim problemima da ih i on provuče. Svi dokumenti i međunarodne revizije i interni nadzor i procjene i odluke nadzornog odbora, bilo bi barem korektno nešto pročitati prije nego se dobacuje. Evo, toliko da probamo jednom shvatiti ozbiljnost, zaista ozbiljnost. A ako treba pokazat ću vam citate vašeg govora da ste dobacivali da se skriva kriminal. A da li ćemo mijenjat ili nećemo predsjednika Uprave to je stvar politike, odnos koalicije, što će bit za vrijeme vas mene jako ne zanima. Mene to jako ne zanima. Ali govorimo o kriminalu. Prema tome, očekujem da državno odvjetništvo učini svoj dio, a što se tiče bivšeg nadzornog odbora promijenio je člana uprave koji se s time bavi, a sad znate, priča o željeznici. Moraju se platit dugovi, moraju se platiti jer smo prošli puta promijenili zakon. Da li je bivša vlast donesla izdatke za proračun? Ne. Nije. Za vrijeme, sada ove godine smo odlučili da će željeznica ostat bez prihoda koji su trebali služiti razvoju. To smo mi odlučili. Zašto? Ova Vlada smatra da se neće baviti takvim načinom financiranja. Pa njeno pravo. Ali ne može optuživat bivšu Vladu da fali sredstava. Ne može. Jer dozvolite ćete ovaj Sabor je donio odluku da nema troškova, prihoda iz trošarine koji su trebali služiti za projekte željeznice. Koji je po Zakonu o željeznici donesen. U Zakon o željeznici bila je i strategija razvoja. To su bili dokumenti bivših sabora. Bivšeg Sabora. Doneseni su. Znate, čini mi se da je bio konsenzus oko projekta i u Saboru. Konsenzus je bio. Prema tome, sada se mijenja filozofija financiranja. Nemam ništa protiv. Pravo ove Vlade da tako definira. Ali se ne može optuživati bivša Vlada da je ostalo nepokriveno. Ne može se. i to je nešto što moramo razumijet. Valjda smo jasni zbog čega nema novaca u željeznici. Zbog promjene zakona o željeznici. A donesen konsenzusom zajednički sa strategijom, u prošloj godini. Donesen. Mi ne oduzimamo to pravo nikome da mijenja. Samo onda moramo znati gdje su problemi. O tome smo upozoravali. i zato želim vrlo jasno reći o tom dijelu. i da, istina je, na radnom dogovoru dva premijera, na kojeg se ministar Šuker toliko poziva, da rečeno je, da svi troškovi učinjeni posljednje dvije godine na ubrzanoj obnovi nisu pravilno provedeni kroz proračun, i to dio nas ne taji, to nije pravilno provedeno. Ali je isto tako i od ministra Šukera vrlo jasno rečeno da prihvaća da se radovi mogu obaviti, a plaćanje može biti u idućoj godini i da je to pitanje …, čak je to pred novinarima izjasnio se da nema problema. Ali je osnovni problem kako pravdati mali proračun, malo izvršavanje predizbornih obećanja i onda se opet vraćamo na dospjele dugove. Mi moramo znati da autoceste ako se otvore 15.6. je pitanje dinamike obavljanja poslova. Pitanje plaćanja i načina ugovaranja je ono što svako ima pravo ugovarati. i nitko od nas nije osporio, da dio ugovora je plaćanje u ovoj godini. Ali to nema veze sa nelikvidnošću, jer je to manje više pokriveno kreditima, to ima veze sa problemom deficita, problemom daljnjih ulaganja i nema nikakvog utjecaja na nelikvidnost. Nema. Ali ako ćemo ovdje otvarati stručne rasprave između nas koji nešto više se bavimo financijama, ne znam kamo nas to vodi. Zaista ne znam. Ja mogu prihvatiti da ministar Šuker veli, da mu je lijepša 99., da je ponosan na rezultate 99., a da mu je teško u 2003. Njegovo pravo da ne priznaje cifre, ne prihvaća ocijene i stručnjaka međunarodnih, jer ti međunarodni stručnjaci i državnici hvale što je Hrvatska učinila i premijera Sanadera, njemu se hvali. Ali ministar Šuker to ne priznaje za Hrvatsku javnost, ne. Promjene, reforme, rezultati, manje više kompletna makroekonomska, to gospodin Šuker ne priznaje. On smatra da je bilo bolje, bilo je bolje kad nismo platili pokradene štediše, pa su svaki dan bili ovdje. Bilo je bolje kad je na Markovom trgu 150 tisuća ljudi koji nisu dobivali plaću dolazilo štrajkat, tada je bila bolja situacija. Pa pravo ministra da tako misli. Ja bih mu priželio tu situaciju, zaista bi mu priželio da 150 tisuća u Hrvatskoj ne dobiva plaću, a da on brine o njihovoj plaći. To bi mu poželio. Hrvatskoj ne, njemu da. Zašto? Jer njemu je sad teško, ja ga razumijem, ali bi ga volio vratiti u 99. godinu, pa da vidi što to znači riješavati neplaćene dugove, pokradene banke. I još nešto ministre Šuker, još nešto ministre Šuker. Još bih htio nešto reći. Što se tiče Riječke banke obećali ste ovdje da ćete reći koliko je to Hrvatska država dala za Riječku banku. U tome je razlika među nama. Za vrijeme bankarskih kriza kad je HDZ-e bio, bio je problem enormni novci su dali za sanaciju banaka. Nikad se to u Hrvatskoj neće naplatit. Riječka banka nije sanirana ni jednom kunom poreskih obveznika. Očekujem da to ministar, jer je obećao na jedno od vaših zastupničkih pitanja i predočit. Pa da skinemo jedanput tu priču, što je to građanin Hrvatske dao u propasti Riječke banke. To bih volio.
Zahvaljujem. Imamo povredu Poslovnika. Gospođa Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega zastupnik Linić je ponovno povrijedio članak 214. jer se u svom govoru u jednom velikom dijelu nije držao teme, a o željama prema gospodinu ministru Šukeru mislim da su ne samo povreda Poslovnika, nego i neumjesne za ovaj Hrvatski sabor. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda gospodin Frano Matušić.
Gospodine potpredsjedniče, doista je teško ispraviti sve ono što je netočno govorio gospodin Slavko Linić. Ali dopustite mi osvrnuti se samo na nešto što mi se čini važnim. Riječ je o zaustavljanju, navodno zaustavljenih projekata oko Hrvatskih željeznica i kako to, kako nikakav dug, odnosno nikakve dubioze bivše Vlade nisu utjecale na to. Naime, sasvim je točno i istinito da ovih 6,5 milijardi plus kako smo danas mogli čuti još dodatnih 2 milijarde koji proizlaze iz … po kolektivnog ugovoru itekako opterećuju proračun, ovogodišnji proračun, i itekako se odražavaju na razvojne projekte. A ono što ključno je da ti, tih 6,5 milijardi nisu imali potrebnu odluku Hrvatskog sabora. Prema tome, mimo odluke, mimo volje Hrvatskog sabora taj je novac potrošen. Nitko ne kaže da taj novac možda nije utrošen u neke stvari koje bi se, koje se trebaju napraviti, to nitko ne kaže. Ali je to trebalo reći ovom Saboru i trebalo je voditi računa o tome da se ne probijaju određene granice financijske koje su postavljene. Prema tome, zna se točno koji je redoslijed stvari. Zna se da se u Hrvatskom saboru donosi proračun i da Vlada ne može mimo toga donositi odluke koje će utjecati na njegovu realizaciju.
Hvala lijepa. Sada ima riječ gospodin Pero Kovačević.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Prvo u ime Kluba HSP-a moram izraziti nezadovoljstvo današnjom raspravom, jer smo se najmanje držali teme. i mislim da hrvatske građane u ovome trenutku ne interesira šta je bilo 99. šta je bilo 2002., 2003. godine, njih interesira da bolje žive, da se zna da profunkcionira pravna država i sve druge stvari. A ove teme o kojima danas se raspravlja između SDP-a i HDZ-a, održite okrugli stol i to raspravite tamo. Ako je bilo kriminala gospodine ministre Šuker, obveza vam je to podnijeti prema Kaznenom zakonu. Pa prema tome, pričekajmo šta će kazati državno odvjetništvo. A primimo se posla za onoga za što smo izabrani u ovaj Hrvatski sabor i sve ostalo. Mi smo očekivali da će danas najviše rasprave biti o tome kad će Hrvatska konačno dobiti porezni sustav takav kojem neće biti svrha punjenje državnog proračuna, radi državnog proračuna da znamo da li ćemo imati razvojni porezni sustav ili ćemo imati socijalni porezni sustav ali ne ovako nakaradan kakav imamo u ovome trenutku. Također u svemu ovome moram reći da me veseli i najčešće ponavljane riječi ministra Šukera u zadnje vrijeme a to sam čuo danas i na hodnicima i čuje se dalje, naime, njegove riječi glase nema novca, ne, ne, ne, ne nedam, nema novca. I mi pravaši to podržavamo jer konačno smo dobili škrtog ministra. Znači da će se ponašati kako treba prema državnome proračunu. Ali uz tu podršku, znači da se vodi briga o novcu poreznih obveznika, gospodine minisre, mi očekujemo da vi više ne govorite o tome kako se nisu naplaćivale trošarine, kako postoji problem u duhanskoj industriji vezano za prihode državnog proračuna, vezano za brašno. Mi očekujemo da vi kažete, evo, instrumentima tim, tim i tim sprječavam to da se više neće dešavati da će prihodi proračunu na trošarine vezano za naftne derivate se smanjiti. To mi sada očekujemo od vas. Znači na tome dijelu se posvetite, to očekuje i hrvatski narod. Mi smo u prošloj raspravi kada je bilo prvo čitanje kako i na koji način to postoji i stoga bih molio da ubuduće o svim ovima i ovako bitnim temama za hrvatski narod razgovaramo da idemo korak naprijed, da se povuće crta ako je nešto nije valjalo, ako je učinjeno i počinjeno kazneno dijelo neka to se radi u onome dijelu što jer rekao gospodin Linić. Ali vratimo se tima pravim temama. Prema tome, to je naš i doprinos ovoj raspravi i tako molimo da se i ubuduće razgovara o ovako važnima temama jer porezne obveznike, sve ovo o čemu smo govorili danas sve to plaćaju porezni obveznici, sve plaćaju naši birači. Pa prema tome, napravimo nešto da bude bitan iskorak da se uvede reda u državu, da država uzme one prihode koji joj pripadaju, da spriječimo ovolika područja sive ekonomije a već smo ih locirali i da idemo omogućavati gospodarski razvitak Hrvatske, zapošljavanje ljudi, rješavanje položaja branitelja i sve druge bitne stvari o kojima mi svi dobro znamo kakva je situacija u državi. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem, sada ima riječ gospođa zastupnica Irena Ahel.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, članovi Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Smatram da je dobro što je Vlada odlučila smanjiti PDV sa 22 na 20% ne samo zbog predizbornog obećanja građanina čime potvrđuje svoju vjerodostojnost nego stoga što će Zakon o smanjenju PDV-a imati za posljedice rasterećenje gospodarstva i pozitivno će se odraziti na makroekonomiju. Smatram da je ot prvi korak u nizu mjera koje treba donjeti da bi se suzbila siva ekonomija koja je itekako prisutna u Hrvatskoj i s kojom se susrećemo svakodnevno. Posebno pozdravljam zakonsku mjeru kojom se može reješnjem zabraniti obavljanje djelatnosti ako porezni obveznik ne obračunava ili ne uplaćuje PDV za razliku od dosadašnje odredbe koja je to dopuštala uz pretpostavku da su zadovoljena oba uvjeta, tj. u slučaju kada porezni obveznik nije obračunavao i nije uplaćivao PDV. U praksi je bilo mnogo slučajeva kada je porezni obveznik obračunavao a nije uplaćivao PDV i time onemogućavao punjenje državnog proračuna. Mišljenja sam da će se sa ovom mjerom vrlo brzo u proračnu nadoknaditi manjak sredstava koji će u državnom proračunu nastati smanjenjem stope od 2%. Dvojbeno je da li smanjenje ili svođenje PDV-a na nultu stopu znači ujedno i pogodovanje ljudima sa niskom primanjima. Naime, građani sa višim primanjima koristeći nultu stopu PDV-a ne doprinose državnom proračunu kao i ostali. Bolje bi bilo da se kupci sa nižim primanjima, drugim mjerama dobiju taktičku kompenzaciju tako da se, tako da se oporezivanje dohotka progresivno povećava i to kroz proračun usmjerava nezaposlenima i socijalno ugroženim kategorijama stanovništva. Može se izravnim intervencijama pomoći ili besplatnim udžbenicima za djecu ili opremom za novorođenčad ili slično. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Između ostalog danas ovdje cijeli dan raspravljamo i na kraju rasprave danas ili kada ćemo već glasati trebamo se odrediti i o prijedlogu SDP-a da se uvede nulta stopa PDV-a za dječju odjeću i obuću, dječju hranu, higijenske potrepštine, te pomagala za odgoj i obrazovanje djece. Tako o tome traje danas rasprava cijeli dan. Kada je čuo u jutro najavu na radiju o čemu ćemo mi danas ovdje govoriti i raditi poneki neupućeni slušatelj bilo bi mu posve jasno i posve normalno da će sve stranke podržati ovaj Prijedlog SDP-a radi se o vrlo konkretnom, vrlo jasnom, razumljivom prijedlogu koji može znatno olakšati položaj obiteljima s malom djecom, posebno obiteljima sa više djece i u tom smislu to je mjera koja je jača pronatalitetnu politiku. Naravno, neupućeni slušatelj bi mogao tako zaključiti jer ne tako davno na prošloj sjednici Hrvatskoga sabora svi su isticali poraznu demografsku sliku i svi su se, istina neki i glasnije, neki ipak malo tiše zalagali za demografsku obnovu. Jedni od glasnijih po tom pitanju je upravo bio HDZ koji vjerojatno na čuđenje tog istog neupućenog slušatelja odbija ovaj prijedlog SDP-a. Naravno takav, takav stav HDZ-a može čuditi samo neupućenog slušatelja jer svi mi imalo upućeniji stalno upozoravamo da HDZ uporno pokazuje rezerve prema konkretnim prijedlozima koji olakšavaju svakodnevni život većini naših sugrađana a umjesto toga predlaže primjerice trogodišnji porodiljni dopust za majke sa troje i više djece, što je dobra mjera. Ali se odnosi nažalost na još uvijek mali broj obitelji, konkretno oko između 7 i 8 tisuća obitelji a danas je problem u Hrvatskoj potaknuti obitelji na rađanje prvog i drugog djeteta. Kao što rekoh na prošloj smo sjednici dosta raspravljali koje bi to mjere bile najoptimalnije u populacijskoj politici. Bilo je raznih prijedloga ali su se gotovo svi koji su diskutirali posebno složili da je potrebno uvesti i određene porezne olakšice koje bi građani stvarno i svakodnevno osjetili u novčaniku. I upravo je Prijedlog SDP-a da se ne plaća PDV na dječje potrepštine, odjeću, obuću, hranu i što konkretno znači da će maloprodjane cijene tih proizvoda biti manje za negdje 18 do 19%. Kolege su prije mene obrazlagali na primjeru cipela i hlaća i pelena i dječje hrane. Ali ja želim još jednom istaknuti da mislim da obitelji sa djecom nije svejedno i da će se itekako na kućnom budžetu osjetiti ralika plaća li se jedan paket pelena 100 ili 80 kuna. I upravo to želi SDP da se na određene kategorije proizvoda široke potrošnje uvedu znatne olakšice, znatne olakšice, ne 2%, kuna i pol, dvije kune koje neće nikome ništa puno značiti. Stoga pozivam poštovane kolege iz HDZ-a i nadam se da su svjesni da ne podržavajući prijedlog SDP-a zapravo podržavaju ideju da mlade majke i očevi, mlade obitelji plaćaju pelene 100 umjesto 80 kuna. I ne samo pelene, ne podržavajući prijedlog SDP-a vi ste za to da obitelji, očevi, majke plaćaju skuplju dječju hranu, vi podržavate skuplju dječju odjeću i obuću, skuplje dječje igračke, skuplju metodiku. I to je čista matematika. Doista zanimljiv način iskazivanja brige za obitelj, brige za djecu, brige za materinstvo, demografsku sliku što je upravo po vašim riječima jedan od najvažnijih nacionalnih interesa. Stoga još jednom pozivam sve zastupnice i zastupnike koji su ne tako davno na prošloj sjednici Sabora se zalagali vrlo jako, vrlo jako i vrlo glasno za potporu obiteljima, za potporu djeci, za potporu roditeljima. Nažalost većina posebno mojih kolegica zastupnica o tome danas šuti da podrže prijedlog SDP-a kako bi stvarno, a ne samo načelno pomogli obiteljima. U suprotnome onaj opet isti neupućeni slušatelj s početka ove priče postati će itekako upućen. I svima će postati posve jasno kome je zaista stalo i želi učiniti nešto konkretno, a tko samo priča i nalazi jalove isprike u administraciji da se ljudima ne olakša život. Mislim da smo danas previše slušali o potrebama ustrojavanja novih registar blagajni, kompliciranih poreznih prijava i tako dalje. Onima kojima je zaista stalo će naći rješenja i za administrativne probleme. Stoga još jednom poštovane kolegice i kolege posebno vi koji ste digli ruke da se majkama s troje i više djece još dvije godine isplaćuje 1600 kuna rodiljne naknade mjesečno, ja se nadam da ćete dokazati vlastitu vjerodostojnost upravo tako što ćete podići ruku i za naš prijedlog kako bi svaka obitelj dobila 1000 kuna mjesečno više u svom novčaniku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin Frano Matušić.
Gospodine potpredsjedniče potpuno je netočno da HDZ podržava nekakvo poskupljenje. Kolegica Lugarić očito nije dobro slušala sve ono što smo mi iz HDZ-a predlagali, a meni je žao da ona kad je već rekla da je dobar prijedlog bio što se tiče porodiljnih naknada premda se odnosi na manje, na manji broj kako je rekla 7 do 8 tisuća obitelji, šteta što ona nije digla ruku za tako dobar prijedlog jer imali ste priliku pomoći obiteljima upravo kod tog prijedloga, a što se tiče ovog poskupljenja apsolutno netočno da HDZ stoji iza nekakvog poskupljenja, dapače upravo suprotno ovim mjerama se upravo ide u prilog tome da ostane novac u džepovima hrvatskih obitelji i da ih potroše, taj novac na nešto drugo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin Željko Nenadić.
Gospodine potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege očito da mlada kolegica Lugarić nije prisustvoval cijelom tijeku ove rasprave pa tako nije imala prilike ni čuti, ja sam već jedanput ispravio netočan navod: diferencirana stopa ne rješava demografsku obnovu. Cilj porezne politike, ponovno ću pročitati definiciju iz udžbenika, osnovnih udžbenika ekonomije, cilj porezne politike je jednostavnije, učinkovitije i pravednije prikupljanje poreznih prihoda kojima se trebaju pokriti postojeći izdaci za javne potrebe. Znači efikasnije je demografsku politiku rješavati ... [[Govornik se ne razumije]] iz Proračuna, a Proračun ćemo napuniti jedinstvenom stopom PDV-a.
Hvala lijepa. Izražavanje mišljenja, baš ne ispravak netočnog navoda. Povreda Poslovnika, gospođa Lugarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, vi ste dijelom reagirali no međutim ja želim reagirati na nešto drugo. Naime oslovljavajući, ispravljajući moj navod kolega, poštovani kolega zastupnik je istaknuo jednu moju karakteristiku godina s namjerom moje osobne diskreditacije i ja ga molim da me više tako ne vrijeđa na dobnoj osnovi. Hvala lijepa.
Niste jedini na koju se, ovaj, aludiralo na godine pa uzmimo to [[Upadica: Vi ste bar solidarni.]] Ispravak netočnog navoda gospođa Marija Bajt.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolegica Lugarić je iznijela niz netočnih navoda pa je između ostalog i da HDZ podržava poskupljenje, da je za skuplje dječje potrepštine i da ne pokazuje rezerve prema demografskoj obnovi i tako dalje. Međutim na prvoj, nakon konstituirajuće sjednice Hrvatskog sabora hrvatska Vlada je predložila izmjenu i to donošenje trogodišnjeg rodiljnog dopusta, plaćenog za sve rodilje u Hrvatskoj imaju blizance, troje i više djece. Isto tako smanjenje PDV-a je upravo na tragu onoga što je obećala Hrvatska demokratska zajednica, a mene zaista čudi da u 4 godine vlasti sve ove olakšice od paketa pelena, jeftinog do dječjih cipelica nisu naišle na razumijevanje nego 3 mjeseca oporbe su uspjela pokazati što treba raditi u Hrvatskoj. Hvala.
Također po mom mišljenju ispravljanje mišljenja, ne netočnog navoda. Gospođa, ispravak netočnog navoda, gospođa Ivana Sučec-Trakoštanec.
Da, sasvim je netočno gospodine potpredsjedniče i kolegice zastupnice da HDZ-ove zastupnice samo šute. Ja sam zadnji put bila jako glasna, to je izvrsno primljeno u javnosti pa i danas sam se već javila i netočno je da sam šutila kad ste i stalno govorili da je po vama periferija zbivanja najvažnija i ponavljam: nije dječja hrana to na čemu bi stalno trebali plakati nego je to gospodarstvo. Dakle uđite u bit stvari, a onda još ono što je razlika između nas i vas da tako kažem kad se već dijelimo, mi u HDZ-u mislimo da je majčino mlijeko najbolja hrana, a ono srećom ne podliježe PDV-u i besplatno je. Hvala.
Hvala. Također ste iznijeli mišljenje i mislim da ovakvi, ovakvi ispravci tobožnji, tobožnji ispravci netočnog navoda će učiniti da mi produžimo ovo zasjedanje još jedno sat vremena. Ja vas molim da iznesete u prvoj rečenici u čemu se sastoji ispravak netočnog navoda. Molim vas, za sve važi naravno. Riječ sada ima zastupnik gospodin Željko Pecek.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Zbilja neobična atmosfera ovdje vlada. MOgli bi ovo nazvati ne raspravu o PDV-u nego kako Vlada vlada. Imamo čini mi se puno kandidata za ministre ovdje i puno stručnjaka koji su za polemike, a manje za rasprave kako bi zapravo mogao, mogle ove promjene PDV-a utjecati na razvoj naravno i na socijalu ove zemlje. Prvo što ja želim reći nisam u grupi onih koji ne daju pravo vladajućoj stranci da idu na ispunjenje kako je ovdje okvalificirano olako datog predizbornog obećanja. Naravno vladajuća stranka, a sada i Vlada koja je u koaliciji smatra da je to dobar potez. Međutim taj potez će se moći i kvantificirati kroz relativno kratko vrijeme. Dalje, kada slušam ove rasprave i ove polemike i ove ispravke o onima prije, onima prije onih prije i onih koji su sada i onih koji će doći, vjerojatno najbolja odluka da ipak idemo sa PDV-om manje vjerojatno dobra poruka da su prihodi države čim manji jer očito je da ona troši neracionalno pa i ni učinkovito. Međutim ono što je tu najvažnije, a o čemu mi ne govorimo. Pošto idemo na odgodu primjene poreza o PDV-u vjerojatno smo mogli prvo razgovarati o poreznoj reformi koja je Hrvatskoj toliko neophodna pa onda u sklopu toga uključiti upravo i ove promjene kod PDV-a. Efekti sniženja cijena za ovih dva indeksna poena ili 1,64% vjerojatno neće biti preveliki. To ukoliko mi upućujemo apel trgvocima ili vjerujemo njihovim porukama kako će oni to objeručke prihvatiti ili ako očekujemo da ćemo potpisati neki oblik samoupravnog sporazuma o sniženju cijena vjerojatno je to nerealno očekivanje. Možemo promatrati efekte kod cijena u nekim osnovnim sektorima. Nezapamćeno su niske cijene stoke tako da junica košta 10 kuna međutim i dalje u mesnicama je mi plaćamo 45 kuna kao što je bila cijena formirana za kilu od 15 kuna. Nedavno sam bio u Njemačkoj pa slušam njihove gospodarstvenike ali i građane koji se žale na zamjenu marke u EURO gdje su zapravo maltene cijene pretvorene iz maraka u EURO i trgovci i proizvođači baš nisu puno gledali na sentimentalne razloge. Ono što je ovdje sigurno i nedvosmisleno da je PDV porez koji plaća krajnji kupac znači on je realan, on ne pogoduje nikome međutim ono što je sigurno smanjenje stope za 2 indeksna poena pogoduje izvoznicima. Ovdje je nekoliko puta spomenuto kako naplaćujemo na granici 70%, sa ovih 2% niže pogodujemo izvoznicima. Oni koji će lošije pročći to su u svakom slučaju naši izvoznnici koji koriste domaće repromaterijale koji izvoze možda 70, 80, 90% i koji koriste povrat PDVa naravno njima se ova mjera neće svidjeti. Što bi mi u HSSu htjeli. Mi bi htjeli takav pomak u poreznoj reformi ali jednako tako i kod PDVa gdje ćemo povećati hrvatsku proizvodnju gdje ćemo imati povećanje izvoza a ne stagnaciju već 10, 15 godina. Gdje ćemo pokušati reješavati trgovisnki deficit koji nam se povećava pokušati smanjiti i zaduženost Hrvatske. A naravno i pokušati uvesti takve stope diferencirane gdje ćemo i potaknuti poljoprivrednu proizvodnju naročito u onim područjima koja nam su nam previše zapuštena a tu mislim na Slovoniji koju predobro poznajem. Naravno nije nevažno pitanje ni socijale niti demografije i to možemo kvalitetno mijenjati ukoliko na pravi način provodimo reformu, odnosno promjena zakona o PDVu. Dakle mene upravo zanima kako će rasti društveni bruto proizvod, mene zanima kako će rasti zapošljavanje u sklopu ovih izmjena. Kako ćemo potaknuti proizvodnju. E upravo je tu odgovornost predlagatelja ja cijenim njihovu procjenu da je ovo najpovoljnije za Hrvatsku u ovom momenetu. Ali jednako tako sam potpuno siguran da se ovi efketi mjerljivi i da ćemo znati koliko smo potaknuli rast proizvodnje, rast društvenog bruto proizvoda zapošljavanja, izvoza i ono sve što sam malo prije rekao. Ovdje je netko spominjao tijekom dana Irsku. Irska je interesatna zemlja, jer je prema broju stanovnika prema velički terotorija pa čk i prema dijaspori koju ima usvijetu gotovo potpuno identična Hrvatskoj. Interesantno je da je ona prije 15 tak godina imala i 350 tisuća nezaposlenih pa smo i prema tim kriterijima jako usporedivi. I spominjano je kako danas ima 3% PDVa imala je 6stopa PDva prije 15 godina. Naravno ulazili su u reformu postepeno a jednako tako i razmišljaju a tu leži tajna njihoavuspjeha, i kod ostalilh poreza. Tako da je porez na dobit kod njih 12%, a izvoznici plaćaju svega 10% poreza na dobit. zahvaljujući takvoj politici oni su i otvorili 350 tisuća novih radnih mjesta i potaknuli Ino ulaganja, i doveli svoju dijasporu natrag u zemlju kako bi u njoj ulagali. Upravo ja sam sgiuran da t akva rješenja postoje i u Hrvatskoj i dobro je da ovdje Irska spomenuta, međutim nije palijativno išla u ovakve izmjene, od predizbornog obećanja pa do prijedloga zakona svega nekoliko mjeseci. Nego je simulirala modele. našla je najbolja rješnja i zato ima najboljerezultate u Europi. Ja se bojim ukoliko mi ovdje idemo i sa jedni misa drugim prijedlogom ja ću jedan i drugi prijedlog na taj način kvalificirati ishitreno. Bez analitike, bez ciljeva koje možemo ostvariti. Pretpostavljam da je to pogrešno da možemo drugačije. I pozivam sve nas da pokušamo razmišljati malo drugačije da ne raspravljamo u ovakoj atmosferi u jednom tako ozbiljnom pitanju. Završno pobornik sa porezne reforme i u sklopu toga izmjene zakona o PDVu za to imamo dovoljno vremena jer odgađamo tako i tako primjenu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Božidar Pankretić izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dozvolite da kažem nekoliko riječi na ovu temu prvenstveno ću govoriti o PDVu u poljoprivedi. I rakao bih govorit ću o određenom kontinuitetu o toj temi. Još je gotovo prije dvije godine osobno sma predlagao i izašao je takav prijedlog iz mi nistarstav na kojem sam bio na čelu da je nužno potrebno ići prema difernciranoj stopi naročito da se ona treba odnositi na hranu tj. na poljoprivredne proizvode. Zašto, je to nužno potrebno, i zbog čega čvrsto stojim i dan danas na tom stajalištu. Mi imamo vrlo jasno dana tu povezanost kada govorimo o poljoprivredi sa sivom ekonomijom. Na žalost danas znamo da je jedva nekih 8% naših obiteljskih gospodarstava u sustavu PDVa, znamo da je znači to velika mogućnost d aimamo povećanje te sive ekonomijel STavit ću jeda primjer u ovom djelu da tao bude ja bih rekao što jasnije. Ako danas a ono gospodarstavo koje nije u sustvu PDVa proda neku svojustoku pa će to staviti na primjeru mesa, onda imamo slučaj da se to dogodi da je ta prodaja primjerice nekom objektu, klaoničaru. Koji zbog neobaveze u tom dijelu što prodavač nije u sustavu PDVa dobiva proizvod koji je gotovo jeftin jeftiniji za 22% kada on to da na tržite onoda možemo govoriti o kojem dijelu se radi same zarade jabih reako zbog sive ekonomsije. Procjene su vrlo jasne da je siva ekonomija ne samo u tom sektoru kada govorim o mesu, nego i o drugim djelovima izrazito velika. I mislimo da je zbog tako visokoga PDVa u svakom slučaju ona i veća. Primjeri su vrlo jasno da se na ataj način taj problem može suzbijati. Ja kada sam govorio o tome i zadnji puta pozivao sam na to zasigurno nije greška u mnogim europskim državama što postoje difrencirane stope. Ja ću bit islobodan pa ću pročitati barem nekoliko zemalja Europske unije i nekoliko budućih članova EU da vidimo i napravimo ja bih rekao odmjer kako je to kod njih. Primjerice u Belgiji je stopa standarda 21, a hrana je 6, i 12%. Pesticidi tj. imputi su također 6 i 12%. Njemačka osnovna stopa 16, hrana 7 i 16%, Imputi u poljoprivredi 7%. A pesticidi i zaštitna sredstva 16 5 kao i osnovni PDVe. Ako pogledamo Španjolsku 16 standardna stopa, 4 i 75 hrana, imputi u poljoprivedu 7%. Naša susjedna u ovom dijelu Slovenija možemo pogledati kao buduća članica 19% standrdna, hrana 8% imputi u poljoprivedu 8%. Poljska 22% PDV osnovni, hrana nula, i 3%, imputi također nula i 3%. Neću nabrajati ostale zemlje vjerujem da možda i mnogi od vas imaju a vjerujem dakako je to u Ministarstvu financija analiirano. To govori zasigurno d osim dviju država a to je DAnska u tom dijelu koja ima jedinstavenu stopu od PDVa vrlo malo europskih zemalja ima jedinsstvenu stopu, a kao št ov idimo u hrani iu ovom dijelu imaju gotovo 50% u većini, a i mnoge od tih država imaju ono g dje smo posebno naglasili mi iz kluba HSSa i imupte u poljoprivedi što nije prijedlog niti u prijedlogu kluba SDPa. Samtram da u tom dijelu u svakom slučaju bi pripomogli da se riješi onaj dio sive ekonomije koji je na žalost izuzetno velik danas. Ali bi i pripomogli ono što je posebno istakniti oko same konkurenosti hrvatske poljoprivede. Ako ne poboljšamo u ovom dijelu taj dio bojim se da onda ovako ostajući na jedinstvenoj stopi nećemo pripomoči i onda ćemo idalje nastaviti sa onim problemima koje smo imali. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Kao posljednji u ovoj raspravi gospodin zastupnik Ljubo Jurčić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ministra mi nema, poštovane kolegice i kolege. Danas se to rijetko spominje, ali zapravo mi danas cijelo vrijeme pričamo o jednom instrumentu ekonomske politike, a ekonomska politika kao i svaka druga politika ima svoje ciljeve. Ciljevi se izvode iz postojeće situacije koje nismo zadovoljni. Primjerice ako cijene rastu visokom stopom ako je inflacija visoka onda je cilj smanjiti rast cijena. Ako mislimo da su deficiti veliki, proračunski, vanjskotrgovački onda je cilj smanjiti deficit, ako je vanjski dug rasta onda je cilj usporiti rast duga. Ako je stopa rasta privrede mala onda želimo povećati stopu rasta itd. Jedan od najsnažnijih instrumenata ekonomske politike kojima se ostvaruju i ekonomski i socijalni ciljevi zasigurno su porezi, ali kao i drugi snažni instrument ekonomske politike kao što je proračun, kao što je kamatna stopa, ponuda novčane mase, tečaj itd. porezi imaju svoje direktne i indirektne efekte, odnosno učinke koji se vide na prvi pogled i učinke koji se baš na prvi pogled ne vide. Ovi nevidljivi, odnosno indirektni često su veći od onih vidljivih. Pored toga ovi indirektni, odnosno nevidljivi efekti mogu biti i nepoželjni. Isto tako suma nepoželjnih efekata može biti veća od poželjnih efekata. Odgovor na pitanja koliki su razni efekti smanjenja PDV-a kako ga Vlada predlaže za dva poena, nismo dobili u obrazloženju Vlade uz prijedlog izmjene Zakona o PDV-u. Postavlja se pitanje koje ciljeve Vlada Republike Hrvatske želi postići ovom promjenom PDV-a. U obrazloženju su navedeni ciljevi, makroekonomski ciljevi koji se žele postići. Prvo smanjenje razine cijena, drugo poboljšanje konkurentnosti gospodarstva i smanjenje sive ekonomije i drugo kako piše u obrazloženju. Budući da u ekonomskom životu postoje zakonitosti koje nam pomažu da procijenimo efekte ili različite efekte iz … [[Ne razumije se.]] ekonomske politike, teško je bilo dokazati da će smanjenje PDV-a sa 22 na 20 utjecati značajnije na smanjenje sive ekonomije, ako uopće utječe, vrlo vjerojatno neće mnogo. Kao što je poznato siva ekonomija se razvija u područjima visokih poreznih stopa, odnosno kako se to popularno kaže kod visoko tarifnih roba. PDV od 22% zasigurno u Hrvatsku ne spada takve stope koje bi značajno poticale sivu ekonomiju pa tako ni njegovo smanjenje sa 22 na 20% neće na ovom području imati značajnije pozitivne efekte. Usput, siva ekonomija osobito u Republici Hrvatskoj će porasti usporavanjem gospodarskog rasta što znači da će uz manju proizvodnju biti manja zaposlenost, manje plaće što su sve uvjeti koji pogoduju razvoju sive ekonomije. Takvi trendovi nužno tjeraju poduzetnike i radnike da zarađuju u sivoj zoni i da štede gdje mogu i prvo počinju štedjeti možda na porezu, odnosno izbjegavaju plaćanje poreza. Ako nema posla u zakonskoj zoni snalaze je li, u sivoj zoni. Siva ekonomija se dominantno smanjuje uz visoke stope gospodarskog rasta, a onda inspekcijske službe tada samo se brinu o onim najzločestijim na tržištu. Što se tiče konkurentnosti PDV je neutralan i odnosi se na potrošnju i uzimajući u obzir malu složenost hrvatskog gospodarstva teško je dokazati kako će ovo smanjenje od dva poena utjecati na povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Izvori konkurentnosti ili nekonkurentnosti hrvatskog gospodarstva nalaze se sasvim u drugom području i ne treba ih tražiti u poreznom sustavu Republike Hrvatske. I na kraju, ostvarivanje glavnog navedenog cilja smanjivanje razine cijena također je zanemarivo, a i nepotrebno u postojećoj situaciji. Zbog zakonitosti prevaljivanja poreza između proizvođača i potrošača i uzimajući u obzir strukturu hrvatske potrošnje s velikom vjerojatnošću se može tvrditi, a to su i u Vladi mogli precizno izračunati, da će se ovo porezno rasterećenje raspodijeliti između trgovaca i potrošača cca 50:50%. To znači da korist za potrošače neće biti 3 milijarde nego vjerojatno milijardu i pol kuna. Međutim te procjene su trebali dati u obrazloženju. Mogli su to precizno izračunati, jer su metode tih izračuna poznate, to su mogli napraviti možda u Ministarstvu financija, u Ekonomskom institutu pa i da su mene zamolili ja bi im to izračunao. To znači da će se ovo smanjenje poreza samo pridonijeti polovično na cijene, odnosno na potrošače i to isključivo na cijene skupih roba zbog transakcijskih troškova čije se cijene kreću vjerojatno od tisuću i više kuna. Međutim osnovno je pitanje, ekonomsko-političko pitanje da li je sada prioritetan cilj Vlade borba protiv povećanja cijena ili nešto drugo ili borba recimo protiv deficita i zaduženosti. Za mene je odgovor jasan. Borba protiv smanjenja deficita i mjere protiv svih vrsta deficita, a ne protiv cijena, odnosno protiv inflacije. Naime inflacija u Republici Hrvatskoj kreće se oko 2% i najniža je među europskim zemljama. Uzrok niskog ili visokog rasta cijena u Hrvatskoj nisu porezi, pad cijena u Hrvatskoj se događa zbog liberalizacije hrvatskog uvoza, niskog tečaja eura ili dolara. Mi moramo znati da će dolar, odnosno euro još i dalje padati, da će kuna jačati, to će i dalje pogodovati smanjenju cijena tako da utjecaj promjene poreza tu opće neće biti značajan, a uostalom ... u tržišnoj ekonomiji djeluje monetarnom politikom a ne fiskalnom politikom. Zato ne vidim da je razumno potrošiti tri milijarde kuna za ostvarivanje cilja, smanjivanje cijena koje neće doprinijeti tomu u istoj toj mjeri. Odricajući se 3 milijarde kuna iz proračuna, povećat će se deficit proračuna direktno za taj iznos, a to neće utjecati na cijene. Ako se može poboljšati naplata poreza onda je po meni ekonomski razumnije smanjiti sve deficite, a ne smanjivati poreze, povećati javne investicije kako bi se potakao ovaj ekonomski gospodarski rast. Više će na smanjenje cijena u narednom razdoblju utjecati smanjenje carina koje je Hrvatska obavezna činiti u sklopu ugovora pristupanja WTO-u, a isto tako potpisivanje Protokola VII sa Europskom unijom će također djelovati na smanjivanje cijena određenih roba. Od jedne i pol milijarde kuna koja će po mojoj procjeni pripasti potrošačima, odnosno građanima oni će potrošiti pola toga na domaću, a pola toga na uvoznu robu jer je jednostavno takva struktura hrvatske potrošnje. Hrvatski potrošač troši 50% domaće, a 50% uvozne robe. To znači da će oko 750 milijuna otići na uvoznu robu ili po ovom osnovu uvoz će se povećati za cca 100 milijuna dolara. Kao što znamo ovo smanjenje PDV-a neće utjecati na povećanje izvoza tako da će konačni rezultat biti dodatni deficit u trgovačkoj bilanci po ovoj osnovi od 100 milijuna dolara. Konačno uz sve dobre namjere predlagača da postigne pozitivne efekte od ovog smanjenja PDV-a koje su bile izgledne na prvi pogled, sve skupa će završiti povećanjem deficita u proračunu bez obzira on se kompenzirao ne kompenzirao to je po definiciji deficit, smanjenje prihoda proračuna po toj osnovi u vanjskotrgovinskoj bilanci i konačno budući da to sve neće moći Hrvatska platiti, povećat će se zaduženost Republike Hrvatske bez na drugoj strani značajnijih efekata za hrvatsko gospodarstvo ili građane. Iako sam osobno protiv svih smanjenja PDV-a, ja čak kao … političar bi radije povećao PDV tako da mogu čim brže platiti sve deficite u Hrvatskoj itd. S ekonomske točke gledišta je li, ne bih bio za smanjenje tih deficita što zapravo porast svih ovih deficita može vrlo brzo postati ograničavajući faktor hrvatskog razvitka. Ipak u sadašnjoj ekonomskoj i socijalnoj situaciji podržao bih prijedlog SDP-a jer bi se uz isti deficit u proračunu postigli barem pozitivni socijalni efekti kod najsiromašnijih slojeva građana, jer siromašniji relativno više troše na hranu, a prema ovom prijedlogu SDP-a bi se povećala konkurentnost hrvatskog turističkog sektora. Međutim, kako smatram da je sada prioritetan cilj hrvatske Vlade smanjivanje cilj deficita i usporavanje vanjskog duga, a ne suzbijanje rasta cijena, ovaj Prijedlog s ekonomske točke gledišta ne držimo opravdanim. Jer povećava sve deficite, 3 milijarde u proračunu, 100 milijuna dolara u vanjskotrgovinskoj bilanci što će se sve preliti u zaduženost Republike Hrvatske na drugoj strani, a u istoj mjeri ili u većoj mjeri ne proizvodi pozitivne socijalne efekte. I zbog toga ne bi mogao podržati. Što se tiče diferenciranih poreznih stopa, napominjem da su sve zemlje Europske unije na stupnju razvoja na kojem je danas Hrvatska, znači 6 tisuća dolara per capita imale su diferencirane porezne stope. Sada kad Europska unija ima u prosjeku 25 tisuća dolara per capita zar je važna onda diferenciranost stopa kroz takvog dohotka stanovništva. I na kraju, što se tiče visine stope PDV-a, naravno gledaju se uvijek proračuni u apsolutnim iznosima i sad ako zamislimo da se hrvatski bruto domaći proizvod, što je ustvari dodana vrijednost poveća sa 23 na 30 ili 40 milijardi, znači, za dupli, da li bi se troškovi države povećali za duplo? Zasigurno da ne bi. U toj situaciji smo da i može smanjiti PDV sa 22 na 20, na 16, na 17% jer država kao država ima svoje fiksne troškove bez obzira koliko je većina bruto domaćeg proizvoda. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu. Da li se predlagači zakona javljaju za zaključnu riječ? [[Upadica: Ne.]] Ne. A gospodin Mato Arlović, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Nakon cjelodnevne rasprave o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prije svega, se želim u ime Kluba zastupnika kao predlagatelj, SDP-a kao predlagatelja zahvaliti svima sudionicima u toj raspravi, na izjašnjenim stajalištima, mišljenjima, prijedlozima, argumentima za i protiv. Mi ćemo razmotriti sva, sve prijedloge, sva mišljenja ako naš Prijedlog zakona bude upućen u drugo čitanje i do drugog čitanja nastojati ugraditi u naš Prijedlog zakona, vodeći računa o tome da poštujemo osnovnu koncepciju, da praktički s našim Prijedlogom zakona osiguramo diferencirane stope. U tom pogledu se posebice zahvaljujemo na kvalitetnom i stručnom izlaganju doktoru Jurčiću i prijedlozima kolega iz HSS-a koji su dali dodatne prijedloge za razmotriti oko smanjenja, odnosno povećanja pojedinih diferenciranih stopa. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa predstavniku predlagatelja. [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepo svima koji su sudjelovali u raspravi. Zaključujem raspravu po točkama 11. i 12., a glasovanje će biti kada se ispune potrebiti uvjeti za glasovanje. Sutra počinjemo u 9 i 30 sati sa točkom dnevnog reda, Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dohodak. Da, i objedinjena rasprava također o istom naslovu za Prijedlog zakona. Prema tome, evo ja vam želim ugodnu večer. Vidimo se ujutro u 9 i 30 sati. Svima zahvaljujem.
Sljedeća glasovanje je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, Prijedlog zakona broj 8, drugo čitanje. Predlagatelj Zakona je Vlada. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Imamo tabelu sa amandmanima. Molim da se zastupnice i zastupnici pripreme. Ravnatelj porezne uprave magistar Ivica Mladineo, izvolite se očitovati na amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo.
Amandman broj 1 prihvača se.
Postaje sastavni dio Zakona. Amandman broj 2 zastupnika Dragutina Lesara.
Vlada ga ne prihvaća. Obrazloženje: Člankom 2. Zakona Vlada Republike Hrvatske sužava krug primatelja inozemnih donacija oslobođenih plaćanja PDV-a. Uslijed toga gube pravo na oslobođenje od plaćanja PDV-a. Više neće imati neprofitne organizacije, ustanove i udruge. Osim toga se i sužava krug dobara koja se mogu nabaviti bez plaćanja PDV-a pa se više neće moći nabavljati proizvodi opterećeni posebnim porezima kao što su nafta, naftni derivati, alkohol, duhan i duhanska, duhanski proizvodi. Razlog zbog sužavanja je također i smanjenje zlouporabe, a također i teža kontrola i zbog toga se ovaj amandman cijenjenog zastupnika Lesara ne prihvača.
Hvala lijepa. Zastupnik Lesar izvolite.
Teško mogu prihvatiti ovakav stav Vlade jer naprosto ne znam ni za jednu zakladu od 40-tak koliko u Republici Hrvatskoj postoje koje od dana osnivanja i rada pokušala švercati naftu, cigarete ili naftine derivate u Republiku Hrvatsku. To tim više što se ovo oslobođenje odnosilo i na sredstva primljena iz inozemstva a korištena u Republici Hrvatskoj i podsjećanje da zaklade i najveći broj zaklada u Republici Hrvatskoj bave se pomaganjem građanima u sferi stipendiranja, školovanja učenika i studenata, razminiranja Hrvatske i pomaganja u zdravstvenoj domeni; operacije, transplantacije, lijekovi, invalidska pomagala. Donacija u robi i novcu iz inozemstva za te namjene zaista nije bila podložna švercu niti bi bilo i čudno je da se može dozovliti ili Vlada predlaže da športske amaterske udruge ostaju, a zaklade koje se bave ovakvom djelatnošću ne. Ja tražim glasanje o tome.
Hvala lijepa. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 3. amandman Kluba zastupnika IDS-a.
Obrazloženje je kao i za ovo 2. amandman također isto. Zbog toga ga Vlada ne prihvaća.
Kolega Drandić izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege KLub IDS-a je dao amandman na točku 12. u članku 12. Zakona koji se odnosi na oslobađanje plaćanja PDV-a za uvoz dobara koje su kao donacija dana humanitarnim, zdravstvenim, obrazovnim, kulturnim i tako dalje, organizacijama i predlažemo da se u te organizacije ubroje i vatrogasne postrojbe društva i zajednice jer je poznato da nažalost kakva je situacija još uvijek u našoj zemlji što se tiče opremanja vatrogastva velik dio opreme dolazi iz donacija pogotovo za dobrovoljna vatrogasna društva. Imamo dosta problema kod uvoza te opreme kad se traži da se na tako doniranu opremu plaća PDV. Do sada je bila ipak praksa i rješavalo se na način da se PDV nije plaćao. Mi samo predlažemo da to i uđe u Zakon i da to bude jasno. Mislim da ćemo sa time doprinijeti razvoju hrvatskog vatrogastva i pomoći da se ono bolje opremi a da država neće apsolutno ništa izgubiti i stoga tražimo da se o ovom amandmanu glasa. Hvala.
Molim tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 4. Odbora za zakonodavstvo.
Prihvača se.
Molim?
Prihvača.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 5 poštovanog zastupnika Dragutina Lesara je već, sljedeći članak je, ali da, izvolite se očitovati.
Također je obrazloženje kao kod 2, znači ne prihvača se.
Kolega Lesar izvolite.
Ovo “ne prihvača se” otprilike u praksi znači sljedeće: ukoliko zaklada uveze ili u Njemačkoj ili u Austriji kupi lijek ili ortopedsko pomagalo ili nešto što pri operaciji čovjeku bolesnom treba ugraditi u tijelu će se platiti PDV. I lijek koji se kupi u Hrvatskoj, a nije na listi lijekova Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje plaća se PDV. A ta ista zaklada novac iz koje će kupiti to pomagalo, lijek ili platiti operaciju dobiva dobrovoljnim darovima građana Republike Hrvatske. Odbijanje ovog amandmana u praksi to znači to. Hvala. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu utvrđujem. Amandman broj 6 Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Hvala postaje sastavni dio zakona. Amandmanb broj 7 zatupnika Ive Josipovića.
Ne prihvaća se, prihvaćanje amandmana Odbora za zakonodavstvo znači ne možemo prihvatiti amandman zastupnika Ive Josipovića.
Kolega Josipović. Koji nije ovdje. MOramo glasovati. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. I 8 amandman Kluba zastupnika IDSa.
Također isto obrazloženje prihvaćanjem amandmana Odbora za zakonodavstvo ne možemo prihvatiti.
Kolega Drandić. Amandman broj 8.
Pa mi smo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege mi smo ovim amandmanom u stvari tražili da se obećanje nove hrvaske vlasti počne što prije primjenjivati da se smanjenje stope PDVa sa 22 na 20% počne primjenjivati aveć od 1. srpnja 2004. godine umjesto od 1.siječnja 2005. Mislimo da su očekivanja naših građana izuzetna da oni čekaju što će se destiti sa tim smanjenjem cijena od 1,64%. I da bi bilo dobro da se obećanja što je moguće prije ispunjavaju i zbog toga i predlažemo ovaj amandman to znači da sestopa PDVa smanjena od 20% počne prijenjivati od 1. siječnja 2004. godine i molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 79 glasova za 23 protiv, i 5 suzdržanih donesen Zakon o izmjenamai dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihavćenim amandmanima. Idemo dalje. Dame i gospodo nastavljamo sa radom. Idemo na objedinjenu raspravu - Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dohodak – Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, prvo čitanje P.Z. br. 44 - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak – Predlagatelj Klub zastpnika HNS-PGS i LIBRE, prvo čitanje P.Z. br. 12 Molim kod prijedloga zakona br. 44. Je li tu predstavnik predlagatelja? U ime Kluba SDP-a? Da. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.