Kolegice i kolege poslanici, dame i gospodo, poštovani gosti, otvaram 29. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti predsjedavajući i članovi Predsjedništva, predsjedavajući i članovi Savjeta ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koji redovno prate naš rad, predstavnici medija. Takođe, na sjednicu su pozvani i predstavnici Visokog sudskog i tužilačkog savjeta, Suda BiH, Tužilaštva BiH, Agencije za zaštitu ličnih podataka i Centralne izborne komisije BiH, radi razmatranja materijala iz njihove nadležnosti. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo su opravdali poslanici Mirza Kušljugić i Zijad Jagodić, poslanica Milica Marković. Prema informaciji službe, sjednici je prisutno 33 poslanika. Konstatujem da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda, želim vas obavijestiti da je sa ranijeg dnevnog reda skinuta tačka 17. Izjašnjavanje o inicijativi poslanika Šemsudina Mehmedovića sa 26. sjednice Predstavničkog doma, održane 19. 4. 2012. godine, jer je Zajednička komisija za administrativne poslove dostavila zahtjev za skidanje ove tačke dnevnog reda. Zbog nedostatka mišljenja Kolegij Doma je produžio rok za dostavu mišljenja do 19. 6. 2012. godine. Tačka 3. je preformulisana u skladu sa članom 111. stav (6) Poslovnika, s obzirom da nadležna Komisija za spoljnu trgovinu i carine nije dostavila Izvještaj o Prijedlogu zakona o carinskoj tarifi, te sada glasi Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje izvještaja ili o obustavljanju zakonodavnog postupka o Prijedlogu zakona o carinskoj tarifi. Dostavljene su tačka 5., tačka 6., tačka 7. i tačka 8. Dopunjene su znači tačke 5.,6.,7. i 8. sa izvještajima nadležnih komisija koji su negativni. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Konstatujem da 29. sjednica Doma ima sljedeći 2 1. Usvajanje Zapisnika sa 28. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobijene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje izvještaja ili obustavljanju zakonodavnog postupka o Prijedlogu zakona o carinskoj tarifi, predlagač Savjet ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1-112, od 11. 1. 2012. godine; 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o platama i naknadama u institucijama BiH, predlagač Savjet ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1-1712, od 8. 5. 2012. godine (drugo čitanje); 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine, sa Mišljenjem Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku; 6. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o Javnom radio-televizijskom sistemu BiH, predlagači poslanici Mladen Bosić, Darko Babalj, Borislav Bojić, Aleksandra Pandurević i Vesna Krstović-Spremo, sa Mišljenjem Komisije za saobraćaj i komunikacije; 7. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o Javnom radio-televizijskom servisu BiH, predlagači poslanici Mladen Bosić, Darko Babalj, Borislav Bojić, Aleksandra Pandurević i Vesna Krstović-Spremo, sa Mišljenjem Komisije za saobraćaj i komunikacije; 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih partija, predlagači poslanici Nermina Zaimović-Uzunović i Niko Lozančić, sa Mišljenjem Ustavnopravne komisije; 9. Izvještaj o sprovođenju zakona u nadležnosti Centralne izborne komisije BiH za 2011. godinu, podnosilac Centralna izborna komisija BiH, materijal broj 01,02-50- 19-57712, od 30. 4. 2012. godine; 10. Izvještaj o primjeni Jedinstvenih pravila za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, podnosilac Ministarstvo pravde BiH, materijal broj 01,02-50-19-60012, od 7.5.2012. godine; 11. Izvještaj o realizaciji mjera za poboljšanje uslova poslovanja u poljoprivrednoj proizvodnji i prehrambenoj industriji BiH, podnosilac Savjet ministara BiH, materijal broj 013-28-60512, od 8. 5. 2012. godine; 12. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u Bosni i Hercegovini za 2011. godinu, podnosilac Agencija za zaštitu ličnih podataka u Bosni i Hercegovini, materijal broj 01,02-50- 19-63312, od 16. 5. 2012. godine; 13. Izvještaj komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Šemsudina Mehmedovića povodom rasprave o Izvještaju o radu Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštovanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosna i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine za period od 14. 9. 2010. do 31. 12. 2011. godine, a koji glasi „U Mišljenju Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, 3 izbjeglice, azil i etiku u zaključku broj 2 uvrstiti i riječi KZ Banja Luka nakon riječi Zenici“; 14. Informacija o ključnim bezbjedonosnim izazovima u Bosni i Hercegovini u 2011. godini i Analiza stepena primjene Akcionog plana za sprovođenje Strategije Bosne i Hercegovine za borbu protiv organizovanog kriminala i Strategije Bosne i Hercegovine za prevenciju i borbu protiv terorizma, materijal Ministarstva bezbjednosti BiH, broj 01-04-2-3412, od 4. 1. 2012. godine; 15. Informacija o stanju kriminaliteta u Bosni i Hercegovini u 2011. godini, podnosilac Savjet ministara BiH, materijal broj 01,02-04-1-57912, od 30. 4. 2012. godine; 16. Analiza sprovođenja Državne strategije za rad na predmetima ratnih zločina, materijali Visokog sudskog i tužilačkog savjeta BiH, broj 01-50-2-13-2612 od 16. 3. 2012., Suda BiH, broj 01-50-19-125711 od 22. 3.2012., i Tužilaštva BiH, broj 01- 50-19-125711 od 5. 4. 2012. godine (povodom inicijative poslanice Aleksandre Pandurević usvojene na 20. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 2. 2. 2012) – odgođena rasprava na 28. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 24. 5. 2012. godine; 17. Izjašnjavanje o inicijativi poslanice Nermine Ćemalović sa 26. sjednice Predstavničkog doma, održane 19. 4. 2012. godine, koja glasi „Zahtjev da se formira komisija u državnom parlamentu koja bi sa Ministarstvom civilnih poslova BiH i ministarstvima zdravstva oba entiteta i Brčko Distrikta u što kraćem roku sagledala mogućnost pripreme Prijedloga zakona o transplantaciji i osnivanju donorske mreže u BiH“; 18. Razmatranje produženja mandata članovima Upravnog odbora BHRT-a; 19. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara BiH i Vlade Republike Srbije o uzajamnom zastupanju i pružanju konzularne zaštite i usluga u trećim zemljama; 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Dopune broj 2 Sporazuma o finansiranju u vezi sa Državnim programom za Bosnu i Hercegovinu na osnovu IPA – Pomoć u tranziciji i komponenta jačanja institucija za 2007. godinu; 21. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Dopune broj 3 Sporazuma o finansiranju u vezi sa Državnim programom za Bosnu i Hercegovinu na osnovu IPA – Pomoć u tranziciji i komponenta jačanja institucija za 2007. godinu; 22. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Aneksa III Sporazuma između Bosne i Hercegovine i Kraljevine Norveške o finansiranju projekta u korist pravosuđa iili tužilaštava u Bosni i Hercegovini; 23. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o zajmu između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj – Projekat obilaznice Brčko; 24. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Memoranduma o pravnim i sudskim garancijama protiv nezakonite obrade ličnih podataka. I prelazimo na realizaciju dnevnog reda Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 28. sjednice 4
Poštovani gospodine predsjedavajući, gospodine ministre i ostali predstavnici institucija BiH, naravno i nevladinog sektora, e, ovo je eklatantan primjer da nešto komentarišem od čega neću imati koristi ni ja, ni ovaj parlament, ali evo da čujete o čemu se radi. Pošto sam ja prije jedno četiri, pet sjednica postavio pitanje da mi sve institucije, od Savjeta ministara, ministarstava, agencija, uprava, dostave određene podatke i, evo, prvi su ovi reagovali za koje, nikoga neću uvrijediti, možda će se neko od kolega iz prošlog saziva sjetiti jer smo taj zakon donijeli 2008. godine, ali evo da podsjetim, dakle radi se o Državnoj regulatornoj agenciji za radijacijsku i nuklearnu sigurnost i, na postavljeno pitanje 'koliko je tamo zaposlenih, gdje su im sjedišta, koliko troše, vozila', dobijem ovakav odgovor i sad slušajte. Dakle, njih trenutno radi 19, a po sistematizaciji treba ih još 15, dakle trebalo bi 34, ali četiri godine su eto funkcionisali sa 19. Pa kad ih ima 19, onda imaju sedam vozila, dakle u prosjeku troje po jednom vozilu. Ali interesantno je za šta oni koriste ta vozila, pa recimo to jedno vozilo za raznošenje pošte, pa koliko to oni imaju pošte da svaki dan vozaju i treba im jedno auto, i kome to vozaju. Je li ikad iko čuo ko je direktor Agencije, je li se on ikad i o čemu oglasio u medijima, je li on ikad išta saopštio sem onog izvještaja kojeg nama pošalje ili kad ih kontrolišu ovi naši revizori, pa eto stigne nam onaj izvještaj pa mi onako ono, s rezervom, bez rezerve, u rezervi, pustimo. I sad 5 on dalje piše ... da on, direktor, sam sebi odredio 300 maraka mobilni telefon mjesečno, pa njegov zamjenik 250 maraka, pa pomoćnici direktora 100 maraka, pa inspektori imaju plaćen mobilni, pa i vozači, dakle svi. I sad interesantna rečenica, od tih sedam vozila, kaže, 'vozila imaju redovne servise', kao da sam ja kontrolisao gdje vozila idu, pa neću ja ići tamo u servis da kontrolišem, ali eto on je napisao to, i kaže da se dobro čuvaju. Čudi me da nisu se otuđili, ali evo dobro je čovjek napisao. Pa su goriva potrošili u 2011. godini 18.000 maraka, u te voženje, još tamo piše 'doček stranih delegacija'. Pa kojih stranih delegacija? Ne znam je li Baradej dolazio ikad u BiH, jel' gonja on njih i traži on ove? Ali pošto mi je isteklo vrijeme, ovo je primjer javašluka i haosa od svih ovih institucija i kako se rasipa novac. Ovo je simbolično, ali 18.000 ovdje, 7.000 ondje, 10.000 ovdje, 20.000 ovdje, svima plaćen mobilni, prevoz, sve, evo su vam agencije od kojih niko živ koristi nema, a ja neću da pravim karikature od Parlamenta. Je li iko čuo za ovu Agenciju? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Jesmo, kad smo usvajali i donosili zakon o njima i nikad više ništa.
Vrijeme!
Hvala lijepo, i šta dalje da komentarišem.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući. Poštovane dame i gospodo, sve vas srdačno pozdravljam. Dakle, ja sam na 26. sjednici Zastupničkog doma postavila pitanje koje se odnosi na reformu javne uprave i uputila pitanje Uredu koordinatora za reformu javne uprave. Postavila sam jedno vrlo kratko i precizno pitanje, konkretno pitanje koje se odnosilo na strategiju reforme javne uprave, odnosno na fazu implementacije: 'U kojoj fazi implementacije se nalazi navedena strategija?' Pohvalno je što sam dobila brzo odgovor, međutim nije pohvalno to što sam dobila sasvim nejasan i neprecizan odgovor, tako da tražim da se navedeni odgovor precizira. Zašto nisam zadovoljna? Naime, nadam se da su kolege pročitale odgovor i rečeno je da se od ukupno 130 ciljeva iz Revidiranog akcionog plana, te realizirano 9%, djelimično realizirano 40% realizacija, 32% ciljeva je počela realizacija, 19% ciljeva nije ni počela. Kaže realizirano 82%, realizacija, 18% nije ni počela. Zatim me upućuju na internet stranicu, dakle možete naći dalje informaciju o Godišnjem izvještaju o napretku na stranici www... gov.ba, pa onda više detalja o 6 projektima itd. Dakle, da sam htjela tražiti i iščitavati detaljno navedene strategije, sigurno bi ih i iščitala, ali cilj mi je bio da mi se konkretno navedu mjere koje su do sada poduzete, aktivnosti i koji su ciljevi utvrđeni, odnosno realizirani. Ovaj postotak zaista ništa ne znači. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Petar Kunić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja sam postavio pitanje vezano za reviziju privatnih fakulteta koju je izvršila Komisija Savjeta za razvoj i ocjenu kvaliteta visokoškolskih ustanova u RS-u. Iako se moje pitanje odnosilo na sve visokoškolske ustanove privatnog karaktera u BiH, dobio sam odgovor od Ministarstva prosvjete i kulture RS-a. ... odgovor, no međutim apsurdna je situacija, dakle da nadležno ministarstvo priznaje nezakonitosti koje se javljaju na visokoškolskim ustanovama privatnog karaktera. Dakle, nadležno ministarstvo koje izdaje dozvole za rad privatnih fakulteta, odnosno univerziteta, faktički priznaje sve nezakonitosti koje su tamo prisutne. Postavlja se pitanje šta je sa kontrolnim organima vezano za tu djelatnost. Dakle, ... da li u RS-u funkcionišu nadležni organi koji kontrolišu visokoškolsko obrazovanje? To su apsurdi, da se možete suočiti sa ovakvom situacijom da se ne primjenjuje zakon, a da se ne povlači nikakva odgovornost. Dakle, onaj koji je potpisao dozvole objašnjava da je to tako nužno itd., a potpisao dozvole za rad tih univerziteta. Dakle, gdje mi živimo, je li ovo Tunguzija, je li Bijafra? Naravno, nastavnici nisu izabrani u skladu sa zakonom, nastavnici ne ispunjavaju uslove, nema dovoljan broj nastavnika za obrazovne programe, angažuju se nastavnici izvana, iz Hrvatske i Srbije koji imaju, zamislite, dvojne radne odnose. Dakle, imaju radni odnos u Srbiji puni, odnosno Hrvatskoj i rade ovdje puni radni odnos, a dolaze, faktički, to su vikend profesori. Dobro, pa šta se tu zbiva u tom obrazovanju? Pa, neko će pokrenuti, zar ima neko da pokrene pitanje to, pa ovo je za krivične prijave, gospodo! Dakle, suvišno je komentarisati, treba pročitati i vidjećete šta tu piše, dakle to je totalno priznanje nezakonitosti, a da se nikakve mjere u tom pogledu ne preduzimaju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Kolega Fazliću, ja Vas ne vidim da sam pročitao ... da komentariše pitanje.
... prošli put sam dobio odgovor ali sam bio u delegaciji za doček turske delagacije.
Izvolite, slobodno izvolite. 7
Evo, ja ću iskoristiti priliku da vas pozdravim i da komentarišem pitanje sa 24. sjednice, pitanje da Vijeće ministara uradi standardizaciju po pitanju broja uposlenih administrativnih radnika na svim nivoima vlasti, od opštine, kantona, entiteta i državnih institucija kroz zakonsko rješenje. Ja moramo priznati da sam dobio jedan odgovor koji me malo ovako začuđuje, ali vjerujem da će, nakon mog komentara, oni koji su pravili ovaj odgovor shvatiti suštinu mog pitanja. Suština mog pitanja je bila da smanjimo broj administrativnih radnika i time uštedimo velika sredstva u BiH. Ali vidite kakav sam odgovor dobio, kaže: 'Koliko mi znamo, ne postoji ni međunarodni ni evropski standard vezano za incijativu koju je podnio poslanik, gospodin Amir Fazlić. Ova vrsta problematike, odnosno standardizacije vezane za nju je stvar interne standardizacije u okviru kompanija, institucija i sl. Pokušat ćemo Vam pomoći kroz tri prijedloga.' Gospodo, ne treba meni pomoći, treba pomoći Bosni i Hercegovini koja je u svijetu ocijenjena da ima najveću potrošnju, da ima najveći broj administrativnih radnika, da su opštine prebukirane, da su entiteti prebukirani, da su institucije prebukirane. To je bila suština mog pitanja. Da ne čitam dalje objašnjenje koje me zaista začuđuje, i evo počeo sam da se divim sam sebi da sam postavio jedno tako pametno pitanje da ga nigdje u Evropi nema. Nisam zadovoljan odgovorom, očekujem da će Vijeće ministara raditi na ovom problemu. Može se uraditi standardizacija od opština do svega, može se uraditi jedan inicijalni materijal oko koga ćemo mi voditi raspravu. Pa hoćemo i dalje biti najveći, imati najveću potrošnju, budžetsku potrošnju za finansiranje administracije. To je bio moj cilj, a odgovor je zaista, evo da uzmemo da je novi saziv Vijeća ministara, da uzmemo da će eventualno možda doći i do rekonstrukcije, pa će ti reformski procesi brže krenuti, pa ću ja ponovo obnoviti to pitanje.
Zahvaljujem. Prelazimo na b) Nova poslanička pitanja Želim da sugerišem da poslanici imaju u vidu, molim vas, da smo kasno počeli danas sjednicu i ako može da se ta pitanja postavljaju pismeno. Evo, ja ću svojim primjerom pokazati da ću pismeno postaviti pitanje, ali oni koji žele izvolite. Uvažena Dušanka Majkić. Kolegice, izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. 8 'Moje pitanje je upućeno predsjedavajućem Savjeta ministara. Molim predsjedavajućeg Savjeta ministara da mi odgovori na sljedeća pitanja: 1. Čime je regulisan pravni status Javnog preduzeća Službeni list BiH? 2. Kada će Savjet ministara izraditi Zakon o Službenom listu BiH? 3. Ko imenuje članove Upravnog odbora Službenog lista BiH? Navesti ko su ti članovi i kada su izabrani? 4. Koliko iznosi dobit Službenog lista BiH za 2011. godinu? 5. Da li Savjet ministara usvaja izvještaj o radu Službenog lista, kada je usvojen posljednji izvještaj? Dostaviti mi na uvid posljednji izvještaj. Hvala.'
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mirsad Mešić. Izvolite.
Koristim se prilikom za pismeno postavljanje pitanja.
Hvala Vam. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko. Dakle: 'Zašto Vijeće ministara nije izvršilo imenovanje dva člana Upravnog odbora Memorijalnog centra Srebrenica – Potočari, a po podnesku Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice od 6. 2. 2011. godine? Ovo neimenovanje je prouzrokovalo situaciju da Upravni odbor Memorijalnog centra od ukupno sedam članova radi samo sa četiri člana. Tri nedostajuća člana predlaže Komisija za ljudska prava BiH, naše Ministarstvo za ljudska prava, jedno mjesto, jednog člana predlaže Vlada RS-a i jedno Vlada Federacije. Dva prijedloga su 6. januara 2011. već stigla i do dan-danas nisu imenovani. Naime, zaista na ivici je kvoruma rad ovog vrlo važnog tijela i molim Vijeće ministara da što je prije moguće ovo otkloni.' Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dozvolite da pozdravim sve prisutne. 9 'Ovim putem upućujem poslaničku inicijativu Zajedničkom kolegiju oba doma Parlamentarne skupštine BiH za donošenje odluke domova kojom će se zadužiti Vijeće ministara BiH da putem svog nadležnog ministarstva osnuje komisiju za izbor teksta himne BiH koja će se sastojati od predstavnika oba doma Parlamentarne skupštine BiH i kulturnih i javnih radnika. Ova komisija će nakon konstituisanja donijeti poslovnik i plan svoga rada, utvrditi tekst i provesti javni konkurs za izbor teksta himne, državne himne BiH po zakonskoj proceduri, te izabrati najbolje rangirani tekst i utvrditi prijedlog teksta državne himne BiH. Nakon toga zadužuje se Vijeće ministara BiH da pripremi i u parlamentarnu proceduru uputi Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o državnoj himni BiH. U obrazloženju navodim sljedeće: Bosna i Hercegovina je jedna od rijetkih zemalja koja nema tekst državne himne. Iako je još ranije određena melodija državne himne njen tekst nije utvrđen do danas. Posljednji pokušaj utvrđivanja teksta državne himne vođen je 2009. godine kada u parlamentarnoj proceduri nije prihvaćen Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o državnoj himni BiH, podnesen 17. 6. 2009. godine. Smatram da je sada vrijeme da kroz zakonsku proceduru narod BiH dobije potpun oblik svoje državne himne, dopunjen tekstom himne, a to se može ostvariti aktivnošću nadležnih organa koja se treba poduzeti odmah.' Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Asim Sarajlić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Koristim priliku da svim katolicima ovdje u sali i svim katolicima u BiH čestitam današnji blagdan Tijelovo. Imao bih jedno pitanje i jednu poslaničku inicijativu. 'Moje poslaničko pitanje upućeno je zamjeniku predsjedavajućeg Vijeća ministara, gospodinu Zlatku Lagumdžiji. U ime Kluba poslanika SDA, postavljam pitanje zamjeniku predsjedavajućeg Vijeća ministara BiH, gospodinu Zlatku Lagumdžiji, te ga na ovaj način molim da preispita svoju odluku da upražnjeno mjesto ministra sigurnosti BiH povjeri gospodinu Fahrudinu Radončiću. Smatramo da bi za BiH i sve njene građane bilo mnogo korisnije da gospodin Fahrudin Radončić obnaša upražnjenu funkciju zamjenika ministra finansija BiH. Kratko obrazloženje: U duhu dogovora i novog sporazuma SDP – SBB, ne umanjujući kompetencije ni kvalificiranost gospodina Radončića za poziciju ministra sigurnosti, ipak, cijenimo da mu je ovo prvo učešće u vlasti, te da je pozicija zamjenika ministra finansija stoga prikladnija. Cijenimo da bi u 10 oblasti finansija i potrebnog ekonomskog oporavka zemlje, za što su se lično on i njegova stranka zalagali, a na bazi njegovih dosadašnjih poslovnih rezultata i uspjeha, dao puno veći doprinos nego u oblasti sigurnosti. Postoji još mnogo pozicija u Vijeću ministara BiH koje bi gospodin Fahrudin Radončić veoma uspješno obnašao ali nažalost te pozicije trenutno nisu upražnjene.' Hvala. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Inicijativa ide ispred Kluba SDA prema Vjekoslavu Bevandi, predsjedavajućem Vijeća ministara BiH, i Aleksandru Džombiću, predsjedniku Vlade entiteta RS. 'Predsjedavajući Vijeća ministara BiH da pokrene inicijativu o izmjeni Zakona o ministarstvima i drugim organima uprave BiH kako bi se u sastavu Vijeća ministara BiH uspostavilo još jedno ministarstvo, i to Ministarstvo poljoprivrede BiH. Predlažemo da se za budućeg ministra poljoprivrede BiH, uz pribavljenu saglasnost svih lidera vladajuće koalicije, imenuje neko iz obitelji Ivanković Lijanović ili pak osoba iz njihove bogate kadrovske stranačke strukture. Da se u Vladi entiteta RS u cilju harmonizacije vlasti na svim nivoima u BiH za ministra poljoprivrede imenuje neko iz obitelji Ivanković Lijanović ili pak osoba iz njihove bogate kadrovske stranačke strukture pa i na uštrb bošnjačkih pozicija u Vladi entiteta. Kratko obrazloženje: U duhu nove prekompozicije vlasti koja je u Federaciji BiH već izvjesno izvršena u četiri kantona, a kako bi oblast poljoprivrede bila na jedinstven način tretirana, cijenimo da bi realizacijom ove inicijative imali harmoniziran i koordiniran pristup oblasti poljoprivrede na cijelom prostoru BiH. To bi svakako predstavljalo daljnji kvalitetan iskorak u integracijama društva i putu BiH ka EU, pogotovo imajući u vidu da većina sredstava iz pretpristupnih fondova EU ide upravo u ovu oblast.' Hvala.
Zahvaljujem. Ako sam morao da biram između toga da se otvori rasprava u vezi sa dnevnim redom na ova pitanja i da ovako date svoje izjave, mislim da je ovo bolja kombinacija. Uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo, ja ću jedno kratko pitanje. 11 'U Proračunu institucija BiH i međunarodnih obveza za 2012. godinu je planirano 20 miliona KM za nabavku građevina, i to 6 miliona Mostar, 4 miliona Banja Luka i 10 miliona Sarajevo i Tuzla. Pitanje upućujem Vijeću ministara BiH: Koje se građevine planiraju nabaviti i za koje institucije? Koliko je uposlenika planirano smjestiti u te građevine i koliko će se četvornih metara osigurati po jednom uposleniku? I treće potpitanje: Da li se planiraju kupovati već nenamjenski izgrađene građevine ili će se namjenski graditi prema specifičnosti posla budućih korisnika? Tražim pisani odgovor.' Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažavajući Vašu sugestiju da se skrati vrijeme postavljanja poslaničkih pitanja, ja ću samo kratko reći da postavljam poslaničko pitanje u pisanoj formi. Ono je upućeno Službi za zajedničke poslove Federacije BiH i Opštini Kiseljak, a odnosi se na nemogućnost ulaska u posjed stana Jevte Gavrilovića, radnika Srednje škole u Kiseljaku, kome je ovo pravo uskraćeno iako je na vrijeme podnio zahtjev, iako je tek '93. godine morao slijedom ratnih dešavanja napustiti opštinu Kiseljak, pod obrazloženjem da se radi o vojnom stanu, a isti je dodijeljen od strane samoupravnih organa navedene srednje škole i istovremeno postojala je presuda nadležnog suda o ulasku u vlasništvo ovog stana. Hvala vam.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, dakle, vrlo kratko Vijeću ministara BiH ide poslaničko pitanje koje glasi: 'Budući da je proteklo više od 100 dana od dana imenovanja novog Vijeća ministara BiH, interesira me koliko je zakonskih prijedloga utvrdilo i u parlamentarnu proceduru uputilo novoimenovano Vijeće ministara BiH. Podatke je potrebno dostaviti za svako ministarstvo, a naročito kada je u pitanju ispunjavanje obaveza koje BiH ima na evropskom i euroatlantskom sigurnosnom putu. Molim da mi se odgovor dostavi u pisanoj formi.' Hvala vam. 12
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Azra Hadžiahmetović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja sam zaista zatečena pitanjima koja filuju današnju sjednicu Parlamenta jer ne znam ... kako treba to kvalifikovati. Ali evo, ja ću se malo vratiti ipak poslaničkim pitanjima, normalnim, a ove priče u kontekstu pitanja koja su postavljena vjerovatno ćemo uskoro elaborirati na jedan drugačiji način. Ja imam dva pitanja za Vijeće ministara, konkretno za Ministarstvo finansija. Prvo: 'Na osnovu kojeg i čijeg akta, odnosno odluke ste u planirane prihode u budžetu za 2012. godinu uvrstili iznos od 7,2 miliona KM dobivenih od prodaje zemljišta i objekata u Kampusu Univerziteta u Sarajevu, bivša kasarna Maršal Tito?' Ja, evo hoću samo da podsjetim da je aktivnost ovog parlamenta karakterisala, da kažemo, problematiku u vezi čega je i moje pitanje već od samog čina donošenja odluke, odnosno davanja saglasnosti na prodaju, što vuče svoje korijene unazad skoro desetak godina. Parlament je donosio zaključke, Parlament je obavezao Vijeće ministara na nešto, i evo u tom kontekstu i moje pitanje. Drugo pitanje: 'Imate li saznanja o ostvarenim profitima državnih i javnih preduzeća i imate li namjeru predložiti Parlamentarnoj skupštini BiH način njihovog korištenja? Npr. na računu Službenog lista, dakle samo kao primjer, koji je 100% vlasništvo države BiH, nalazi se akumulirana dobit u iznosu od oko 20 miliona KM.' Ja ova dva pitanja za Vijeće ministara imam u pisanoj formi. Imam još jedno pitanje koje, u nedostatku neke druge poslovničke mogućnosti u smislu postavljanja pitanja Kolegiju Doma i Zajedničkom kolegiju a i u kontekstu i obaveze Vijeća ministara u smislu realiziranja jedne inicijative, postavljam ovako svima vama i nama a vezano je za inicijativu koju je ovaj dom prihvatio prije jedno sedam mjeseci: da se hitno raspravlja o ekonomskoj situaciji u BiH. Komisija resorna je podržala inicijativu, inicijativa je otputovala negdje u proceduru, u izmijenjenoj formi je negdje prema Vijeću ministara adresirana. Od tada je prošlo već šest, sedam mjeseci. Inicijativa je inicirana, ponavljam, sa naznakom hitno i u tom smislu hoću na neki način i odgovor: Kada će biti realizacija konačno te inicijative? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Danijela Martinović, pitanje. Izvolite. 13
Dakle, imam jedno zastupničko pitanje za Vijeće ministara a glasi: 'Kada će se formirati radna grupa za analiziranje stanja u Agenciji za javne nabavke i Uredu za žalbe?' Obrazloženje: Na 8. sjednici Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH od 25. 8. prošle godine pod tačkom 10. razmatran je Izvještaj o radu Ureda za razmatranje žalbi. Zastupnički dom je usvojio Izvještaj sa dva zaključka koje je predložila Komisija za finansije i budžet. Prvi zaključak govori o formiranju gradne grupe. Taj zaključak glasi: 'Zbog izraženih višegodišnjih problema u radu dvije ključne institucije za javne nabavke, Agencije za javne nabavke i Ureda za razmatranje žalbi, Zastupnički dom Parlamentarne skupštine traži od Vijeća ministara da formira radnu grupu koja će analizirati stanje u ove dvije institucije. Članovi te radne grupe trebaju biti ljudi iz Vijeća ministara i tri predstavnice Zastupničkog doma', to su bile – gospođa Dušanka Majkić, Ismeta Dervoz i moja malenkost. Međutim, devet mjeseci je prošlo od usvajanja navedenog zaključka a mi nemamo povratnih informacija. Zato tražim od Vijeća ministara da mi dostavi odgovor u pisanom obliku. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsjedavajući. Sve vas lijepo pozdravljam. Ja imam pitanja uobičajena, a ne neuobičajena kakva smo čuli, dakle ona mala pitanja koja bi trebala da poboljšaju neki naš put ka Evropi. 'Šta su razlozi zbog kojih se ne implementira IPA projekat Komponenta 1 koji se odnosi na jačanje ... institucija i priprema za pretpristupne fondove u kojima je predviđeno 2 miliona eura za obuku kadrova? Taj projekat se oteže već više godina. Koje su posljedice koje će nastupiti zbog nerealizacije projekta i kako će se odraziti na buduće projekte? Zašto Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, osim konstatacije da postoje političke nesaglasnosti, ne nastavlja da radi na postizanju dogovora za rješavanje tih nesaglasnosti i koja je uloga i zasluga, neodgovornost Sektora za okoliš koji pitanja nerealizacije projekata u oblasti ekologije ne nameće za rješavanje?' I drugo pitanje koje je proisteklo iz odgovora koji sam dobila od Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa na zajedničkoj sjednici oba doma. 'Ja sada tražim od Direkcije za evropske integracije da mi u najkraćem roku dostavi listu problema koji se ocjenjuju kao politički nesaglasni a zbog kojih nije moguće obavljati tehnički dio procesa programiranja i realizacije IPA projekata. Probleme bih molila da se specificiraju prema prioritetima i rokovima obaveza koji se ne mogu realizirati zbog navedene političke nesaglasnosti.' 14 Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Anto Domazet. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, imam pitanje koje se odnosi na zabrinjavajući podatak o padu izvoza u BiH za prva četiri mjeseca 2012. godine od 10% u odnosu na isti period prošle godine. To je drugi pad izvoza u postratnom periodu, 2009. godine zabilježen je kao posljedica globalne finansijske krize pad od 18%. Znači, ulazimo u još jednu godinu u kojoj je zabrinjavajuće kretanje izvoza, a, kako znamo, naše pretpostavke o ekonomskom rastu vezane su za izvozom pokretani rast, tako da sigurno možemo imati kao posljedicu za usporavanje rasta ako on uopće postoji. Osnovni uzroci zastoja su u tome da je CEFTA područje zakazalo u izvozu. Pad izvoza u to područje je 23%, dok se EU drži na nivou prošle godine. Pitam ministra vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH – Kako se procjenjuju ova kretanja od strane Ministarstva? Da li je riječ o kratkoročnim poremećajima ili dugoročnom trendu zastoja izvoza i kakve se mjere kane poduzeti od strane Ministarstva na intenziviranju izvoza u ovoj godini? Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, ja, uvažavajući Vašu sugestiju, imam dva pitanja i dostavljam u pismenoj formi, uz jednu samo malu molbu i konstataciju. Na pitanja koja smo postavili prije nekoliko mjeseci još nismo dobili odgovore, pa molimo službu da interveniše. Hvala.
Neka su pitanja teška pa se teže odgovara, neka su laka pa dobijete odmah. Uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Vrlo kratko. 'Dakle, na fonu komentara onog prethodnog odgovora koji sam dao na poslaničko pitanje, postavljam novo Savjetu ministara i predsjedavajućem, mada je uvaženi 15 predsjedavajući, gospodin Bevanda, rekao u ekspozeu da će oni to raditi, ali evo tražim da krenu od barem tri, četiri agencije i institucije na racionalizaciji troškova, o kojima sam govorio samo za jednu agenciju, i dodajući i ovo što je uvaženi poslanik prof. Domazet postavio – Šta nas čeka ako ovako krenemo sa rasipništvom u opštoj potrošnji, a izvoz pada, padaće još više ulaskom, odnosno Hrvatska je već ušla u EU i tamo će biti Kineski zid na Savi, pa ćemo doći u još teže probleme? I upozoravam, evo treću godinu, da ne bismo došli u teže probleme, pa se onda uhvatili za glavu šta je s nama bilo. Tražim od Savjeta ministara da počnu što prije racionalizaciju na svim nivoima, u svim sektorima i da se smanji ova opšta potrošnja i, rekao bih, i haos u potrošnji, gdje niko nikome ne odgovara i samo se mi ovdje nekada kao nešto zabrinemo i uhvatimo kroz poslanička pitanja. Dobijem ja odgovor, i mogu ovog direktora pohvaliti, ali kako ću ja njega zaustaviti da on ovoliko ne trši. Ovaj, jedan, drugi, stoti direktor i tako u 63 agencije. Ne znam koliko je još upravnih organizacija koje je formirao Savjet ministara i ovaj Predstavnički dom, Parlamentarna skupština, i dajte jednom da izađe informacija. Prošle godine kad smo bili na privremenom finansiranju, vidim da su svi opstali, niko nije propao, svi su pare uzimali, bez obzira što nije bilo budžeta, sve je opstalo. E dajte da mi opstanemo kao zemlja, da ne propadnemo zbog ovih tedencija oko izvoza, još će biti gore, još će biti teže. Pa kad to sve sad znamo i imamo u vidu, dajte da predupredimo barem ono gdje možemo smanjiti opštu potrošnju i opšti haos u trošenju budžetskih sredstava. Zato ponavljam, Savjet ministara treba da krene pa da uzimaju ako treba po sjednici tri, četiri ove organizacije i kažu – mobilni telefoni, ma šta ima da se plaća nekom pomoćniku, kuriru, vozaču i ne znam kome, ne plaća se ni poslaniku, ne plaća se nikome, nikome i ne treba. Koga on ima da zove, sjediš li ikad u kancelariji, ali vidim tamo mu troškovi još veći u kancelariji nego na mobilnom. Ko koga sve zove, više niko ne zna. Zato tražim odgovor, da krenu direktno, što bi se reklo, da sliste i da zbrišu ovaj javašluk ako je moguće, a jeste. I da ovaj parlament jednom definitivno kaže – gospodo, uradite to, ako nećete, mi ćemo izaći ovdje sa predlozima i kažemo da od danas nema plaćanja nikome mobilnih telefona u ovim institucijama koje više niko ne zna ni šta rade, ni kome su odgovorni i koliko će više para uzeti od ovog jadnog naroda.'
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: Ad. 3. Izjašnjavanje Doma o utvrđivanju novog roka za dostavljanje izvještaja ili obustavljanju zakonodavnog postupka o Predlogu zakona o carinskoj tarifi, predlagač: Savjet ministara BiH Na 26. sjednici, održanoj 19. 4., Predlog zakona je usvojen u prvom čitanju. Na zahtjev Komisije za spoljnu trgovinu i carine, Kolegijum Doma je odobrio produženje roka za dostavljanje izvještaja do 6. 6. 2012. godine. 6. 6. 2012. godine Komisija za spoljnu trgovinu i carine je ponovo zatražila produženje roka za dostavljanje izvještaja, odnosno skidanje tačke s dnevnog reda, jer je 16 odgodila raspravu zbog neprisustva predlagača zakona, odnosno predstavnika Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH i izjašnjenje Savjeta ministara BiH. Kako je Kolegijum već jednom odobrio produženje roka a izvještaj nije dostavljen, ovdje se, u skladu sa članom 111. stav (6) Poslovnika, Dom izjašnjava o utvrđenju novog roka ili o obustavljanju zakonodavnog postupka. Otvaram raspravu.
Predsjedavajući Doma, gospodin Milorad Živković.
Zahvaljujem. Kolegij je razmatrao ovu situaciju i jednostavno ima puno argumenata da se odgodi, odnosno da se obustavi zakonodavni postupak. Naime, ovaj zakon je upućen u Parlamentarnu skupštinu 11.1.2012. godine. Naša Ustavnopravna komisija je već 31. 1. dala Mišljenje o tom zakonu. Više od pet mjeseci mi raspravljamo o ovome zakonu i zapelo u Komisiji koja ne može da dostavi izvještaj. Mnogo drugih razloga je bilo da se ovaj zakon obustavi i to je i predlagano ovdje da se povuče sa dnevnog reda. Ali najgore što se može desiti da se ovaj zakon muči u Komisiji pet mjeseci. I zato mislim da su sazreli svi uslovi da se obustavi zakonodavni postupak ovog zakona, da se dobro u Savjetu ministara o tome razmisli koji sljedeći prijedlog da se uputi. Izašao sam zato što u skladu sa Poslovnikom imamo mogućnost da biramo: da Komisiji odobrimo, odnosno predložimo novo vrijeme. S obzirom da niko nije ustao i predložio da se glasa o tome, ja sam ustao da predložim da glasamo o obustavljanju zakonskog postupka. A ako to ne prođe, onda da vidimo da damo drugi rok Komisiji da to uradi. Zahaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić, replika. Izvolite.
Ma nije više, više je pojašnjenje. Ako je u dnevnom redu formulirano izjašnjavanje itd., ja bih, barem nisam shvatio, a vjerujem ni ostali, da treba sada da se dignem i da kažem ja sam za to. Izjasnit ću se kada budemo se izjašnjavali. Dakle, vi ste u dnevnom redu formulisali izjašnjavanje: da li ovo ili da li ono. I o tome ne vidim šta možemo raspravljati dalje. Izjašnjavat ćemo se, jasno je sve.
Dozvolite da Vam pročitam: 'Izjašnjavanje Doma o utvrđenju novog roka za dostavljanje izvještaja ili obustavljanju zakonodavnog postupka.'
Stavit ćete na glasanje i jedno i drugo? 17
Nismo utvrdili novi rok, niti je neko predložio. Ja sam prvi predložio da obustavimo, i o tome ćemo prvo glasati. A ako neko predloži (sada se tek javljaju za diskusiju) novi rok, onda ćemo i o tome glasati. Uvaženi kolega Borislav Bojić. Izvolite.
Ja se izvinjavam što nisam bio prisutan u sali u vrijeme kada je ova tačka bila predmet rasprave, ali nadam se da ću mojom diskusijom pomoći i pokušaću da uvjerim u potrebu da se utvrdi novi rok koji bi bio 19., s obzirom da će sjednica biti 21., cijeneći da smo dosta napora uložili da se dođe do ovog zakona, s obzirom da, bar ono što sam mogao da čujem od kolega na samoj komisiji, postignuta je saglasnost u vezi sa najvećim brojem amandmana. Moja procjena je da bi Komisija 19. mogla da se izjasni u vezi s ovim zakonom. Mi smo imali ranije problem jer je predstavnik Uprave za indirektno oporezivanje uputio zahtjev prema Ministarstvu i prema Vijeću ministara koji navodno nije bio zaprimljen. Ovdje je došlo do još jednog problema. Ovdje imamo izjašnjenje Ministarstva, nemamo izjašnjenje Savjeta ministara. Mislim da su se stekli uslovi da poslije današnje sjednice zasjeda Savjet ministara i imaćemo praktično pred sobom i izjašnjenje resornog ministarstva i izjašnjenje Savjeta ministara. Ostaje samo da se izjasni Komisija 19. i, praktično, Dom bi mogao da se izjašnjava 21. Čini mi se da je to redoslijed stvari koji neće ništa poremititi, korisno je za privredu, pa zato ja apelujem ako je moguće, gospodine predsjedavajući, da i Vi malo svoj zaključak, bar, ako ništa korigujete pa da dođemo do konačnog stava i rasprave 21. Nije to daleko, dugo vremena smo raspravljali ovo pitanje i sad kad smo taman došli u fazu kad treba da o njemu odlučujemo, mislim, ako ne bude ovog zakona 21., onda nam nije ni neophodan, neka se radi po starom zakonu, pa ćemo tek onda za sljedeću godinu to raditi. Ali evo ja predlažem da to bude 19., tada bi Komisija se mogla izjasniti, a rasprava da bude 21. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Saša Bursać, replika. Izvolite.
Hvala, predsjedniče. Pozdravljam cijenjeno Predsjedništvo, kolege poslanike, gospodu s lijeve strane i ostale prisutne u sali. Pa ja apsolutno, znači član sam Komisije koja se izjašnjavala o ovome i bliži sam mišljenju gospodina Živkovića nego gospodina Bojića, mada oba predloga su, da kažem, sa naše strane jako konstruktivna. Ipak, kada uzmete u obzir da mi na Komisiji sastajemo se već nekoliko puta da 18 molimo nekoga da nam dostavi svoja mišljenja, da odgađamo to već više puta. Ne vidim razloga zašto mi to danas ne bismo ni skinuli. Jer ispali bi još jednom neozbiljni, ispali bi još jednom, da kažem, neodgovorni prema ovom domu, prema samom sebi, jer može se opet neko poigrati sa nama i čini mi se da bi ponovo igranje bilo i to 19., odnosno 21., i doveli bi sebe opet u smiješnu i nezgodnu situaciju. Smiješnu situaciju da se sastanemo na Komisiji. Imamo tu tačku dnevnog reda i tu jednu tačku ne možemo završiti nego sastajemo se pet puta da bi nešto, pet puta po 10 minuta, znači svakih 14 dana, da bi nešto odlučili ili ne, ili da bi nekog molili da nam dostavi svoje mišljenje ili da se usaglasi. Znači, prvo se usaglašavala Uprava za indirektno oporezivanje sa Ministarstvom, pa Ministarstvo se trebalo da usaglasi sa Savjetom ministara, pa je trebao ovaj s ovim, onaj s onim. Mislim da se ti ljudi poigravaju sa nama i mislim da na taj način srozavamo i naš ugled i tako da bliži sam mišljenju gospodina Živkovića da danas trebamo obustaviti ovaj zakonodavni postupak. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti, meni bi najlakše bilo sad postupiti kao opozicionom zastupniku da kažem: dobro, skinite ovo s dnevnog reda, obustavite postupak itd. Ali, mislim da bi bilo šteta, s obzirom da je puno truda uloženo da se ovaj zakon konačno nađe, evo, u drugom čitanju, u parlamentarnoj proceduri. Drugo je pitanje što, evo u Vijeću ministara, izgleda ne postoji želja niti volja da se dolazi na sjednice Komisije, jer smo zadnji put zbog toga skinuli sa dnevnog reda i nismo raspravljali ni amandmane. Naravno, uz obrazloženje i da treba mišljenje Vijeća ministara po pitanju uloženih amandmana. Prema tome, ja vas molim da ipak date jedan dodatni rok Komisiji da se u tom drugom čitanju, da tako kažem, Komisija izjasni po pitanju amandmana i da imamo ovaj zakon na dnevnom redu u Parlamentu već na sljedećoj sjednici. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Borislav Bojić. Izvolite.
Ja bih isto kratko u prilog potrebe da se utvrdi novi rok. Pozvao bih se i na Poslovnik, član 108. stav (2) koji kaže: 'Ako predlagač ili ovlašteni predstavnik predlagača ne prisustvuje sjednici komisije', što je ovdje slučaj, 'a ona utvrdi da je prisustvo predlagača ili odgovarajućeg predstavnka predlagača potrebno', što je ovdje opet takva činjenica, 'komisija može da odgodi raspravu o tom pitanju i da obavijesti o tome predlagača', što smo mi naravno i učinili, 'te da se od njega traži da prisustvuje narednoj sjednici'. S obzirom da prvi put tražimo, u pisanoj formi, da se prisustvuje ovoj narednoj sjednici, logika po Poslovniku govori, ako se, naime dalje iz Poslovnika se vidi - ako predlagač ili njegov ovlašteni predstavnik po pozivu ne prisustvuje ni narednoj sjednici, što bi 19 trebalo da se desi 19. prema Poslovniku, smatra se da je odustao od prijedloga. Time ćemo praktično imati situaciju koju, evo, vi kažete da bi trebalo danas da završimo s ovim zakonom, o čemu komisija obavještava predsjedavajućeg Doma. Ja vas pozivam da mi postupimo u skladu s Poslovnikom, jer Poslovnik će sigurno najbolje razriješiti ovu situaciju. Evo da ne idem dalje jer bi dalje zakomplikovao a, na kraju krajeva, imate i ponoviću još jednom, poziv privrednih subjekata, spoljnotrgovinske komore, Komore RS-a, privrednih komora Kantona, Privredne komore Federacije koji su saglasni sa potrebom donošenja ovog zakona. U fazi smo kad smo blizu ovoga rješenja. Šteta bi bilo da danas kažemo: sve ovo što je do sada uloženo napora više ne vrijedi, pravite novi zakon. Čini mi se da smo na pragu donošenja zakona. Apelujem na sve prisutne ako je moguće da se pristupi prijedlogu utvrđivanja novog termina, a u skladu s Poslovnikom kako sam to već pročitao. Praktično se vidi da je upućivanje u Poslovniku i tako da se može doći do kvalitetnog rješenja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, pa uvaženi kolega Bojić je u pravu kad je citirao odredbe Poslovnika, ali kad bi se on imao na koga primijeniti. Mi smo dobili i ovaj zakon u proceduru, a da nije prethodno upravo ispoštovano ovo o čemu gospodin Bojić govori, ali treba uvoda. Prvo, zakon nam je došao, a da nije konsultovana Uprava za indirektno oporezivanje, jer bez njih nema uopšte zakona. Druga stvar, mi smo u prvom čitanju pustili ovo, mislili, razumijevajući probleme i privredi da pomognemo, ali kad učesnici u tom lancu dogovora nisu poštovali procedure. Zašto Ministarstvo za ekonomske odnose nije konsultovalo sve relevantne faktore koji su potrebni u donošenju prijedloga jednog zakona? Dakle, izbjegnuta je Uprava za indirektno oporezivanje, izbjegnuta entitetska ministarstva, entitetske vlade, privredne komore u određenom sektoru, gdje su svi trebali u lancu da učestvuju. I mi dobijemo prijedlog ovog zakona i onda se vrtimo četiri-pet sjednica i onda poslednja sjednica, upoznajem kolege koji nisu članovi Komisije. Šta se dešava? Nema predlagača zakona, nema referenta, nema ovlaštenog, nikoga nema. Nema Uprave za indirektno oporezivanje i da opet njih čujemo šta je s njihovim amandmanima. Nema mišljenja Savjeta ministara. Nema nikoga. I sad nama ostavljeno – šta ćemo mi uraditi? Ja nikada nisam ovdje govorio da sam ja bliži ovoj ili onoj inicijativi. Ali ovo je začarani krug. Ne može ući ni jedan zakon u proceduru na ovaj način ako, ponavljam, u lancu za donošenje, prvo prijedloga, svi nisu konsultovani. A očito je da nisu. I šta će mi onda predlagač, bilo ko ispred ovog ministarstva obrazlagati, ako ovi iz Uprave za indirektno oporezivanje kažu – nemate naše mišljenje na ovo. Zato ja, ne zbog ovoga da neko pogrešno ne bi razumio što je to predsjedavajući predložio iz moje stranke, ali ova zakonodavna procedura treba se obustaviti na ovaj način, jer šta ćemo dobiti. Evo 19. ćemo imati sjednicu Komisije, 21. čekati. Šta ćemo opet čekati? Da opet isto kaže Uprava za 20 indirektno oporezivanje – nas niste konsultovali, ne možete donijeti zakon, niste konsultovali entitetsku vladu, ne možete donijeti zakon. Pa dajte, ljudi, jednom uradite nešto! Kad predlažete zakon, imate pred sobom sve s kim trebate obaviti konsultacije, dogovore, usaglašavanja, pa radite, imali ste vremena. Sad naravno, neko je ovdje protiv toga da pomognemo privredi. Na ovaj način se ne pomaže privredi, nego se radi o određenim sektorima koji vrše strašne lobističke pritiske na nekoga da se ovo ne donese. Ali hajmo cjelovito donijeti 'Zakon o carinskoj tarifi', pa vidjeti koga još tamo ima, nekih tarifnih brojeva koji su drugi zainteresovani, ne samo za određene brojeve. Hvala.
Replika, uvaženi kolega Borislav Bojić. Izvolite.
Meni je jako žao što ću morati oštro replicirati kolegi Jovičiću, nije mi to praksa. Ali ovakva vrsta demagogije, kolega Jovičiću, je neviđena, znate. Jer zajedno sjedimo na istoj toj komisiji na kojoj ste imali predstavnika Uprave za indirektno oporezivanje koji kaže da, evo, ja sam tu i nema mojih amandmana. A onda smo mi rekli da zaista je šteta da ne razmatramo amandmane predstavnika Uprave za indirektno oporezivanje, o kojoj Vi govorite. I imali smo Mišljenje Uprave za indirektno oporezivanje. I imamo Mišljenje Spoljnotrgovinske komore i imamo stavove privrednih komora, jedne, druge, treće i četvrte. I imamo situaciju u kojoj je to dobro za privredne subjekte. Dakle, pored tih činjenica, Vi sada kažete da, i imamo na kraju krajeva, imali smo predlagača ovog zakona iz Savjeta ministara koji je bio prisutan na toj samoj sjednici i njegovu želju da i pored toga se razmatra ovo pitanje. I kolega Šemsudin Mehmedović je preuzeo sve amandmane iz Uprave za indirektno oporezivanje i rekao: 'Pošto vi ne možete biti predlagač amandmana, ja kao Šemsudin Mehmedović preuzimam vaše amandmane i bit će predloženo na sljedećoj sjednici.' I to je urađeno u skladu s Poslovnikom. I sada imamo situaciju, izjasnilo se resorno ministarstvo. I kažemo da treba nam odluka Savjeta ministara. I mislim da je dobro da prođe kroz Savjet ministara. I šta je sad problem? Problem je da sačekamo 19. da može ovaj dom da se izjasni o potrebi da privreda ima povoljnosti od donošenja ovoga zakona. Pa ja ne znam šta treba još mi da radimo ovdje, a godinu dana mi raspravljamo i pričamo o ovom zakonu. I nije problem da ukrstimo argumente i činjenice da kažemo da ovom nije dostavljena tarifa. Pa prošli put smo pričali o tarifi i koliki je to dokument kad bi, ozbiljno je to pitanje. Nemam namjeru da ovo lomimo preko koljena, ali istovremeno mislim da je bespredmetno ne dopustiti i Savjetu ministara i resornom ministarstvu da s ovim prijedlogom izađe zato što, zato postoji podrška, nema ni jedne privredne komore koja nije rekla da je ovo uredu. Ni jedne. Nema ni kantonalne, ni federalne, ni Privredne komore RS-a. Pa iz kojih razloga sad treba da ja prihvatim ovakvu vrstu pristupa u kome se kaže da je to neodgovoran odnos ovakav ili onakav? Jeste, postoji određena vrsta onih koji s namjerom ne žele da se dođe do donošenja ovog zakona. Ali dajte da to iznesemo ovdje u ovom Predstavničkom domu da vidimo čije su pozicije na kojem mjestu. Ja vam kažem da je u interesu privredu da se donese ovakva vrsta zakona. Ako ne bude sada donesen, bolje je da ne donosimo uopšte pa ćemo donijeti sljedeći put, neka ide po postojećem zakonu. Toliko truda koliko je uložilo resorno ministarstvo u kontaktiranju sa predlagačima amandmana, sa svakim od njih pojedinačno. Evo kolege ovdje koji su uložili amandmane, jesu li pozvani u resorno ministarstvo i sa njima se o svakom detalju iz amandmana raspravljalo. I veliki broj primjedbi je 21 usvojen. I došli smo u fazu da treba da usvojimo zakon i sad treba da pravimo ovdje priredbu oko toga hoće li biti ili neće ili je to sad pristup ovakav ili onakav. Ja još jednom pozivam, mislim da je korisno da ovaj parlament donese ovaj zakon. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi poslanik Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa, gospodine Bojiću, mi se potpuno razumijemo, ali sami ste rekli jednu stvar koja je ključna. Uprava za indirektno oporezivanje ne može amandmanski djelovati. Ali da su se oni u lancu ranije mogli dogovoriti, jer bez konsultacije Uprave za indirektno oporezivanje i ovog ministarstva kao predlagača nema zakona u proceduri. I kad se oni nisu mogli dogovoriti, nisu znali šta će iz Uprave, nego amandmane, a znaju da ne mogu. I normalno je da smo došli u fazu da je uvaženi kolega Mehmedović to preuzeo kao svoje amandmane. Ali ja postavljam jedno ključno pitanje – kad zakon ide u proceduru, ako nemamo saglasnosti Uprave za indirektno oporezivanje, svakom je jasno da on ne može dobiti konačnu formu. Pa nismo imali izjašnjavanje Savjeta ministara u konačnom prijedlogu. U cijelom tom lancu ja Vam govorim o proceduri i uopšte ne govorim ko je zakazao, niti bilo koga krivim. A pogotovo, niko mi ne može imputirati da ja nisam za donošenje jednog zakona, da pomognemo privredi i bilo kome. Ali na ovaj način nećemo im pomoći. I druga još jedna stvar, ovo resorno ministarstvo sadašnje nije predlagač ovog zakona. Ovaj zakon je šesta godina u proceduri, pa smo mi po segmentima nešto uzimali neke tarifne brojeve i prihvatali, pa ga ostavljali, pa sad je on došao kao prvi zakon iz resornog ministarstva. Ja nemam ništa protiv ako ćemo pomoći bilo kome. Ali nećemo pomoći nikome. Vi ste pominjali privredne komore, slažem se, treba njihovo mišljenje. Ali nemate mišljenja Vlade RS-a kao entiteta koji je zainteresovan, bez čijeg mišljenja i uvažavanja u ukupnoj proceduri dogovaranja ne možete dobiti. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ma gdje je bilo? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Samo malo molim vas, imate pravo reći u replici, samo malo. 22
Dobio sam, evo otvorena priča, ja uvijek govorim, dobio sam mišljenja Ministarstva i Vlade RS-a da je ovaj zakon štetan po privredu RS-a. Šta ćemo sad? Šta ćemo sad na ovaj način kako je predložen? Šta ćemo sad? Zato predlažem da se povuče iz zakonodavne procedure i kad dođe neko, evo imate vremena do kraja godine, predložite zakon u novoj formi, a nemojte četiri ili šest tarifnih brojeva uzeti, što je nekom u interesu. I kao tako ćemo pomoći privredi? Nećemo pomoći privredi. Nećemo pomoći privredi ako imamo gornje dijelove obuće, ako kompletne cipele nemamo. Nema ništa od gornjih dijelova. Opet dole bosi tabani, i ništa nećemo učiniti.
Samo malo, idemo dalje. Uvaženi poslanik Šefik Džaferović, diskusija. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, ja sam se javio prije nego što je gospodin Borislav Bojić dao objašnjenje, kao predsjedavajući Komisije. Stvar je dakle potpuno jasna, ja sam se javio jer nisam mogao da prihvatim da Komisija nije uradila svoj posao, jer nema te komisije koja može ne uraditi svoj posao. Mora ga uraditi ovako ili onako. Ako je to, da vidimo u čemu je problem. Zašto Komisija ne radi? Nije dakle to. Svaka komisija mora završiti svoj posao. Dakle, meni je sada stvar jednostavnija, dakle Komisija je napisala jedno pismo, napisat će drugo pismo, ako ne dođe predlagač predložit će da se stavi stvar van procedure. Ko hoće da glasa za neka glasa za, ko hoće protiv nek glasa protiv, i hajmo dalje. U tome je, dakle mislim da je čovjek pojasnio ovu stvar i da treba prihvatiti ovo o čemu je govorio gospodin Bojić. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić. Izvolite.
Počeću tamo gdje je kolega Džaferović stao. Svaka komisija mora završiti svoj posao, ali pod uslovom da ima uslove da ga završi. Najčešće, ako komisija nema stav Ustavnopravne komisije i nadležne komisije ona taj posao ne može završiti. U ovom slučaju, Komisija se pati zato što nema potrebne uslove da bi završila ovaj posao. Nikada do sada, ovo je prvi saziv Parlamenta u kojem bi se dogodilo da se Zakon o carinskoj tarifi usvoji bez carinske tarife. Znate, kolege drage, na šta to liči? Da usvojimo budžet samo s prvom stranicom, a da sva ona struktura budžetska ostane za neku drugu priliku. Ili još gore, da date virman, popunite ga, sve izuzev iznosa. Malo je mogućnosti gdje se zloupotreba može napraviti kao na Zakonu o carinskoj tarifi. Onog momenta kad je Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje rekao da ne može prihvatiti taj prijedlog, to je bilo dovoljno da Komisija ne smije o tome ni da raspravlja. I još je Upravni odbor otišao i korak dalje i rekao da carinsku tarifu treba pripremiti do kraja godine i staviti 23 je u funkciju 1. 1. 2013. godine. I zato je moj strah da usvojimo zakon koji nema u sebi ono na što se zakon odnosi. Pa to je presedan. Ja ne mogu da ne sumnjam u dobre namjere, bez obzira, saglasnosti privrednih komora su potrebne, ali nisu dovoljne, nema ključni dokument, a to je Uprava za indirektno oporezivanja koja to treba da kaže. Odnosno, zakon je došao u proceduru nekompletan, pola zakona fali. I u takvoj konstalaciji snaga, već je rečeno, ja hoću da upozorim zaista sam već čula da postoje lobisti i već unutar ovdje među nama, koji snažno lobiraju da se do zakona dođe, a da se pri tom ne zna kako izgleda carinska tarifa. Ja zaista mislim da niko ovdje se ne bi smio usuditi da glasa za nešto što će jednog dana dobiti da vidite kako izgleda. I mislim da je jedini način da izađemo iz ovoga da se ovaj prijedlog koji je Živković predložio da se nastavi rad na tome da se što prije dođe do zakona koji će sadržavati carinsku tarifu i saglasnost Upravnog odbora. Time bismo dostojanstveno završili ovaj posao. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Izvinjavam se što ponovo evo repliciram, ali da ne bi bilo straha, kako to kaže uvažena kolegica Majkić, da ćemo usvojiti nešto što nije poznato, zapravo da usvojimo nešto a ne znamo šta smo usvojili, amandmani koje sam ja prihvatio od Ustavnog odbora, upravo, dodefinišu Zakon o carinskoj tarifi, odnosno član 1. preciznije definiše šta zapravo obuhvata Zakon o carinskoj tarifi, da li je to i nomenklatura, da li je to i carinska tarifa, odnosno tarifni brojevi svi, onako kako su se primjenjivali do sada. Prema tome, ja mislim da treba dati šansu nadležnom ministarstvu, odnosno Vijeću ministara da se izjasni o svim tim amandmanima, a u međuvremenu bi i Upravni odbor imao priliku da kaže o cjelokupnom tekstu zakona, koji kada bi se prihvatili amandmani da da svoje pozitivno ili negativno mišljenje i tek onda bi se eventualno mogli ovde izjašnjavati. Prema tome, ja mislim da ovde ako postoje lobisti, onda postoje lobisti da lobiraju za dobrobit privrede. I ja sam jedan od njih, evo za dobrobit privrede BiH, ja sam jedan od njih i ja se toga ne stidim. Prema tome, tražiti razloge za rušenje ovoga zakona u tome, nekome nadijevati ime, ja mislim da to nije, u najmanju ruku, korektno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Dušanka Majkić, replika. Izvolite.
Nisam rekla ničije ime, ali je to očito, to se, mislim, vidi iz diskusija. Ako Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje može do naredne sjednice Komisije dostaviti dokument koji se zove 'Mišljenje Upravnog odbora' i ako Savjet ministara može dostaviti tarifu koju je, kako sam čula, usvojio, ne vidim ni jedan razlog zašto Komisija sa potrebnim dokumentima ne bi usvojila i predložila Predstavničkom domu da se to uradi. Bez toga nemamo elemenata za usvajanje ovog zakona. 24
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Azra Hadžiahmetović, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Pa evo, ja sam očekivala da će dosadašnja diskusija biti u kontekstu tačke dnevnog reda, formulacije dakle procedure, a ne samog zakona i onoga šta carinska tarifa nosi. Jer, mi smo imali priliku da čak i u prvom čitanju, odnosno prilikom prve rasprave, ovde govorimo o principima i evo ja ću vas podsjetiti na moju diskusiju koja je bila i u kontekstu argumenata koji su se danas ovde čuli, od pravne nepismenosti, od netransparentnosti, od obrazloženja o potrebi hitnosti, a zakon se kiselio, uslovno rečeno, nekoliko mjeseci u proceduri. Ovde ostaje čovjek i zbunjen, imajući u vidu da je Prijedlog zakona napravljen u vrijeme mandata gospodina Zirojevića, a u proceduru ulazi u vrijeme mandata novog ministra, odnosno novog saziva Vijeća ministara. Ovde imamo i preklapanja, odnosno da li treba Uprava ili Ministarstvo itd. da daje konačnu riječ, ali evo možda bi sugestija bila: najbolje da pošaljemo WTO-u tarifu, pa da vide kako izgleda recimo jedinstvena carinska tarifa, jedinstveni carinski dokument u kome o jednom dijelu odluku donosi Vijeće ministara a o drugom Parlament itd., ili u kome postoje formulacije tipa nepismeno i netransparentno. Ja ću se ipak fokusirati samo na ono kako je formulacija tačke dnevnog reda, imajući u vidu činjenicu i potrebu da uskladimo carinsku tarifu i sa jedinstvenom carinskom nomenklaturom i ujedno i sa obavezama koje proizilaze iz naše aplikacije za članstvo u WTO-u i Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, koji je već potpisan, i Sporazuma o CEFTA-i, koji je već potpisan, iz čega smo preuzeli i odgovarajuće obaveze. Ja ću predložiti da opredjeljenje da li da se obustavi procedura ovog zakona ili da se produži mandat Komisiji za amandmansku fazu, da opredjeljenje bude kraće, vremenski kraće trajanje. Dakle, ono što će nam brže doći u Parlament. Je li to sa Komisijom i nastavkom ove procedure ili eventualno sa nekim novim prijedlogom, dakle da se skrati rok usklađivanja sa EU i WTO standardima i obavezama koje smo preuzeli po međunarodnim ugovorima, ali ni slučajno po cijenu kvaliteta i transparentnosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, pošto se ovdje radi zaista o jednom veoma bitnom krucijalnom zakonu, koji je vezan za vanjskotrgovinsku razmjenu i još više za zaštitu naše ekonomije, mišljenja sam da trebamo ipak dati šanse ovom zakonu. Ministarstvo vanjske trgovine se jedva uspjelo izboriti u pregovorima sa EU da se u Prijedlog zakona unesu zaštitne mjere i mehanizmi za zaštitu domaće proizvodnje. Bez obzira na probleme u koordinaciji između Uprave za indirektno oporezivanje i 25 Ministarstva, neodgovornosti aktera, zbog važnosti za naše kompanije, našu ekonomiju, apeliram i evo molim kolege da se utvrdi rok za dostavu izvještaja, znači da se da šansa, da se prihvati taj termin 19. juni, u skladu sa Poslovnikom, i da se ovaj zakon nađe na sljedećoj sjednici ovdje, što sam i na samoj Komisiji za vanjsku trgovinu i carine i diskutovala prošli put. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Boško Tomić, izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, ovo je jedan vrlo ozbiljan dokument i zakon, preko kojeg ne bismo smjeli tako lako da prelazimo. I nije slučajno da i prethodni ministar i ovo ministarstvo je vodilo ovu aktivnost, ali da nismo došli do nekakvog kvalitetnog rješenja. Ja u razgovoru sa onima na koje se odnosi sam imao priliku da kontaktiram, a u BiH je preko 20 hiljada ljudi zaposlenih u koži i tekstilu i njima je izuzetno stalo da se tu napravi kvalitetan zakon. Ali usvajati zakon u kojem ne znamo šta su posljedice i kakve su carinske stope, odnosno tarife, mislim da je pomalo smiješno, bez obzira na njegovu ukupnu veličinu o kojoj govorimo, ali mi moramo tačno da znamo bar u skraćenoj verziji na šta se odnosi. Primjera radi, u BiH je u prošloj godini izvezeno obuće u vrijednosti 461 milion, a uvezeno 252 miliona; krzna i kože izvezeno 178 miliona, a uvezeno 382 miliona; tekstila je izvezeno 353 miliona, a uvezeno je 754 miliona. Zašto ovo govorim? Naša šansa u zapošljavanju i otvaranju novih radnih mjesta je upravo u tekstilu i koži. Iz tih razloga treba da damo podsticaj domaćim proizvođačima. A evo kakav mi podsticaj dajemo sa postojećim stopama. Carinske stope u BiH za kožne trake 10%, u EU su 2,5%. Zatim đonovi i pete, potpetice od gume su 15%, a u EU su 3%. Gornji dijelovi obuće su 15%, a u EU su 3%. Mi pravimo, naše kožarske fabrike prave obuću za najveće, najpoznatije svjetske marke; da imaju bolje procente, odnosno da imaju manje carinske tarife, oni bi uspjeli da tu robu plasiraju na našim prostorima. Iz tih razloga mislim da zakon ne treba donositi nabrzinu, ne treba ga donositi bez kompletnih carinskih tarifa, da samim tim pošaljemo poruku onim ljudima koji se bave proizvodnjom da o njima mislimo. Preko 20 hiljada je ljudi u ovoj branši, rezerve imamo. U čemu mi možemo? Ne možemo mi više proizvoditi ni avione, ni motore, ni kamione. Možemo tekstil, obuću, možemo energiju i to su stvari oko kojih se moramo dobro pozabaviti. Zašto bismo mi uvozili cipele, a da samo oslobodimo dio ovih carinskih stopa, da smanjimo carinske stope, da približimo evropskim, mi bismo imali konkurentne naše proizvođače, koji bi mogli da ovaj naš izvoz, koji je u odnosu na uvoz nepovoljan, poboljšamo. Iz tih razloga, ja sam za prijedlog gospodina Živkovića, predsjedavajućeg, da se ovo odgodi i da se jednostavno pripremi kvalitetan zakon iz kojeg ćemo jasne poruke poslati – da idemo u zaštitu domaćih proizvođača. Iz ovoga, niko me ne može ubijediti da se može nazrijeti da ovde štitimo domaće proizvođače, ako nam je to bio cilj. Hvala lijepo. 26
Zahvaljujem. Predsjedavajući Doma, gospodin Živković, izvolite.
Zahvaljujem. Naime, ovo bi bilo treće skidanje ili produžavanje roka našoj komisiji. Podsjetiću vas da smo jednom to uradili, kada je trebalo to da bude 10. maja na sjednici, jer je Komisija dostavila svoj zaključak da s obzirom na praznike da ne mogu da stignu, da samo 8. maja mogu da imaju svoju sjednicu, to prolongiramo za sjednicu 24. maja, a 24. maja je Kolegij, na zahtjev Komisije, ponovo produžio rok Komisiji za sjednicu ... danas koju imamo. I nakon i tog trećeg produženja, od naše komisije tražimo da se ponovo produži rok za dostavu izvještaja. Članovi koje je uvaženi kolega Bojić čitao iz Poslovnika se odnose na pisanje određenom predlagaču, ali ne i na to da komisija može i sutradan zasjedati i da sutradan dođe predlagač i da dan uoči, kao što je danas Komisija za spoljne poslove imala sjednicu i uoči današnje sjednice predlagač dođe, ako želi da dođe, i da mi to imamo danas na sjednici. Očigledno da niste čitali dobre članove. U tim članovima ne kaže se da komisija treba poslije skupštine ponovo da zakazuje i da moli predlagača da dođe, nego u vremenu koje ima. A vidjeli ste da ima dovoljno vremena da se predlagač dovede, ako želi da dođe. Znači, danas ste mogli da kažete: taj izvještaj nije mogao da bude napisan jer ni danas predlagač nije htio da dođe. Očigledno da ovaj zakon, ne ulazimo sada u meritum, je izazvao toliko kontraverze u Parlamentarnoj skupštini od koje želi da se uzme nadležnost, ponižava i mislim da se ovaj zakon treba skinuti iz procedure. Hvala. Nema više diskusije, zaključujemo raspravu. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: Ad. 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o platama i naknadama u institucijama BiH, predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-17/12, od 8. 5. 2012. godine (drugo čitanje) Na 28. sjednici, održanoj 24. 5., Prijedlog zakona je usvojen u prvom čitanu. Nadležna Komisija za finansije i budžet 5. 6. dostavila je Izvještaj sa usvojena dva amandmana, koji postaju sastavni dio ovog zakona. Poslanik Salko Sokolović je dostavio prijedlog amandmana koji u skladu sa članom 118. stav (2) Poslovnika ponovo brani u plenarnoj fazi. Otvaram raspravu o Prijedlogu zakona u drugom čitanju. Uvaženi kolega Salko Sokolović, izvolite. 27
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne. SDA nije glasala za Budžet institucija BiH i međunarodnih obaveza, između ostalog, tad smo rekli da jedan od razloga jeste i naše neprihvatanje da dođe do planiranog smanjenja plaća od 4,5%, posebno uposlenim u policijskim agencijama i odbrambreno- sigurnosnim strukturama BiH. Slijedom tog principa i ovaj amandman iz prostog razloga što smatramo da ukoliko se danas usvoji Zakon o platama i naknadama u institucijama BiH u drugom čitanju doći će dalje do nekontrolisane erozije ekonomsko-socijalnog statusa zaposlenih, posebno u ovim policijskim strukturama. Mi smo iz tog razloga, znači u Klubu SDA, a evo ja zastupam ovim amandmanom, predložili ovaj amandman na član 3. Prijedloga zakona o izmjenama i dopuni Zakona o platama i naknadama u institucijama BiH, dali smo novi član 'b' se mjenja i glasi: 'Izuzetno od člana 7. ovog zakona u periodu od 1. 5. 2012. do 31. 12. 2013. godine za obračun plaća zaposlenih koji imaju koeficijent od 1 zaključno sa koeficijentom 1,52 primjenjivat će se osnovica u visini od 498,10 KM.' Znači, predlažemo da za ovu kategoriju, prevashodno znači misleći na institucije države koje upošljavaju ovu strukturu ljudi, ovo je za one koji nisu malo bolje analizirali ove koeficijente srednja stručna sprema i smatramo da ćemo na takav način spriječiti ... dalje narušavanje ekonomsko- socijalnog statusa ovih kategorija u Graničnoj policiji, Agenciji za istrage i zaštitu, Direkciji za koordinaciju policijskih tijela, Službi za poslove sa strancima kao i Agenciji za prevenciju i koordinaciju borbe protiv korupcije. U raspravi na Komisiji koju smo imali prije dva dana bile su primjedbe iz Ministarstva finansija da neće biti dovoljno sredstava da se isfinansiraju posljedice ovoga amandmana ukoliko on bude usvojen. Evo napomenut ću da se tu radi negdje oko 11 hiljada uposlenih, da je to srednja stručna sprema i da je taj finansijski efekat negdje oko 6 miliona. Poslije primjedbe koju su predstavnici Ministarstva finansija dali, odgovorno smo mi iz SDA tvrdili da te informacije nisu tačne, da je tačno da u budžetskoj rezervi trenutno imamo oko 38.950.301 KM. Ta sredstva uvidom u situaciju u budžetu i analizom odakle su, kako su planirana, ... prošla godina je završena deficitom koji je pokriven suficitom iz prethodne godine, uz prenos nenamjenskih sredstava u iznosu od 31.798.000 KM, također budžetska rezerva je preko 7 miliona. S obzirom da Ministarstvo finansija može po Zakonu o izvršenju budžeta vršiti prestrukturiranje sredstava, ukoliko se ovaj amandman usvoji moći će se prestrukturianjem sredstava ovaj finansijski efekat realizovati, a neće se ugroziti ona fraza koju smo slušali u toku usvajanja budžeta, Fiskalni okvir, znači nema iskakanje iz one ... a mi bi na ovakav način ovoj ugroženoj kategoriji, koja je i sada sa ovom platom ugrožena, pomogli da u narednom periodu lakše prevladaju ovu tešku ekonomsku situaciju. Ne samo njima, evo ja ću nas ovdje podsjetiti, i nama je, znači svim uposlenim u državnim institucijama od 2009. godine, svake godine dolazilo do umanjenja plata. Kako? Zato što je 2009. godine došlo do zamrzavanja osnovice koja je 2009. trebala iznositi 535 KM, 2010. – 586, 2011. – 642 KM, a 2012. – 678 KM, množeći to sa koeficijentom vidite da je plata ovih uposlenika također u ovom periodu u kontinuitetu smanjivana i mislim da bi ovo dodatno smanjenje ugrozilo njihov ekonomski status. Podsjetit ću nas da je u ovome periodu od 2009. do 2010. godine, evo, samo cijena goriva dizela koji je 2009. iznosio 1,15 KM, a sada 2,55, to je preko 110%. Ove policijske strukture pošto imaju pravo sindikalnog organizovanja ... organizovale su se, evo upozoravaju Parlament i Vijeće ministara već duži vremenski period na problem koji bi mogao nastati. Mislim da bi usvajanjem ovog amandmana mi ušli u jedan pozitivan odnos sa sindikatima ovih policijskih struktura i možda bi, a ja ću predložiti i taj zaključak, trebali obavezati i Vijeće ministara da krene u dijalog sa sindikatima ovih policijskih agencija, jer to očito do sada nisu uradili. 28 Oni su partneri Vijeća ministara i mislim da u narednom periodu ta komunikacija se mora uspostaviti i vidjeti i stvarne zahtjeve tih ljudi i mogućnosti kad je u pitanju budžet da se neke njihove stvari ili problemi koje oni ističu ili otklone ili ublaže na jedan drugačiji način. Dalje, ja sam malo u ovom vremenskom periodu iskoristio priliku pa sam prohodao do par ovih graničnih prelaza, evo samo da vas informišem u kakvim uslovima ti ljudi rade. Znači, povrh ovog teškog ekonomskog stanja u kome se nalaze sa platama ili ... u kojima će se naći ukoliko se ovaj zakon usvoji i dođe do dodatnog umanjenja plata, izvještaj je iz Neuma: vozni park zastario, pogotovo vozila koja koristi policija za redovne poslove, oprema, pogotovo uniforme sve nekvalitetnije i nekvalitetnije, jakne poslije jednog ili dva pranja gube boju pa policajci Granične policije koji prvi dočekuju na granici one koji žele da uđu u BiH izgledaju smiješno. Sirovinski sastav je dosta upitan, pogotovo kada su košulje u pitanju, pogotovo ove koje se koriste ljeti, uticaj čak i na njihovo zdravstveno stanje. Specifično za Neum: od četiri granična prelaza samo jedan je na teritoriji BiH i ta infrastruktura, ako se može nazvati infrastrukturom, je vrlo loša. Na ovom prelazu uslovi su za rad ravni nuli, policajci Granične policije na tom graničnom prelazu nemaju vodu, sanitarni čvor, nastrešnicu, a ljeti ih napadaju insekti i zmije. Da evo kažem još da na ostalim prelazima koje koriste je infrastruktura Republike Hrvatske,
Vrijeme!
također u jednoj manjoj, manjoj količini tog infrastrukturnog prostora, evo samo još jednu rečenicu. i broj zaposlenih na tim graničnim prelazima je minoran dva, eventualno, tri granična policajca u izuzetnim uslovima rade, dok primjera radi na hrvatskoj strani 9 do 12. Evo malo sam htio da kažem i uslove u kojima rade ti granični policajci, o njihovom teškom ekonomskom stanju, odnosno svih ovih zaposlenih u policijskim agencijama sa posebnim osvrtom na ove najugroženije, a to je srednja stručna sprema. Hvala, predsjedniče.
Evo sad poslije replike uvaženog kolege Drage Kalabića, moćete javiti se za repliku pa to dodajte. Izvolite.
Pa evo upravo da omogućim gospodinu Sokoloviću da kaže još ovo što nije rekao. Prvo, ne vjerujem da je i mislim da je lapsusom rekao da je prohodao do graničnih prelaza, pretpostavljam da se odvezao da graničnih prelaza. A izlaganje gospodina Sokolovića je bilo vrlo iscrpno za budućeg pripadnika opozicione partije, to ovi iz vladajuće partije treba da elaboriraju tako opširno i iscrpno. Vama je lakše da sačekate da vidite šta će vlast uraditi i da onda u nekom narednom periodu donesete svoj jedan opozicioni sud o svemu tome, nego da se iscrpljujete sa svim tim ciframa, 29 ostavite to ovim vladajućim partijama, neka se oni malo bave time, zamorno je to prikupljati i opoziciji obično to nije pripadalo. Hvala.
Uvažena kolegica Dušanka Majkić, replika. Izvolite.
Pa htjela bih reći da je SDA imala priliku da napravi mnogo boljitaka u prethodnom periodu ali nije, naročito je imala prilika mnogo da u sektoru odbrane i bezbjednosti napravi poboljšanja, ali nije. Upravo ovo o čemu je govorio kolega, kad se radi o sektoru bezbjednosti kao primjer toga pozivali smo ga, pozivali smo SDA u mnogo navrata da kao dobar primjer krene od sebe, pa da pokaže kako u sektoru u Ministarstvu bezbjednosti ne treba da bude 200 ljudi koji samo koordiniraju rad bezbjednosnih agencija. Dakle, mogli su pokazati tu priliku da sektor bude, da Ministarstvo bezbjednosti bude značajno smanjeno, a ta sredstva unutar Ministarstva bezbjednosti da daju ovima o kojima SDA ima naknadnu pamet. Bilo bi dobro, ali nije. Dakle, rekla sam bezbroj puta da nije ostvarivo, odnosno ovo je sad zbog izbora. A nikada zakone ne treba donositi samo zbog izbora.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Salko Sokolović. Izvolite.
E hvala, gospodine predsjedavajući. SDA nije opoziciona politička partija i mi smo i dalje, gospodine Kalabiću, sastavni dio pozicije sve dok se nešto ne dogodi ili ne dogodi. Prema tome, nismo opozicija, al' smo sa pozicije pozicije u momentu usvajanja budžeta, a ne u smislu izborne kampanje govorili o potrebi zaštite ove kategorije ljudi, odnosno popravljanja njihovog socijalno-ekonomskog statusa. I mislim da bi to bilo logično za sve, ne samo za SDA. A to ko će biti opozicija i kad će biti i šta se iza brda valja, o tome kad to bude. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić. Evo opozicije prave. Izvolite.
Ja ne mogu da ne komentarišem da čovjek uči dok je živ, a izgleda neću moći naučiti šta je opozicija, pozicija i tako. Ali eto da ne trošimo vrijeme na to, mi smatramo, koliko god ne izgledalo to tako, da ovakve intervencije i zakonski akti jesu dio jednog, trebali bi biti dio jednog velikog zahvata, dakle jedne vrste akcije u društvu koja ima za cilj da smanji javnu potrošnju, odnosno da na neki način nađe odgovore na nadolazeće, odnosno na prisutne i još gore nadolazeće situacije u 30 kojima će se zemlja naći. I zbog toga je kolegica Azra Hadžiahmetović i insistirala da konačno ovdje o ekonomiji nešto pričamo, tako da ova mjera koja ide u pravcu i ona je za nas prihvatljiva da se ide na smanjenje javne potrošnje itd., ona je očigledno i nedovoljna i prilično netransparentna i na neki način, po nama, i pomalo nepravedna, ne uvažava različite pozicije, različitih kategorija itd. Mi smo o tome govorili kad smo raspravljali u prvom čitanju i za nas ovaj pristup nije prihvatljiv. Propustilo se da javnost, pa i oni kojih se tiče, koji će imati štetu, odnosno trenutnu štetu od ovakvih projekata, da ih se uvjeri i objasni da je ovo nužno i da u krajnjem je korisno za sve u društvu. Međutim, izostao je dijalog, izostalo je objašnjavanje itd., tako da mi imamo ... potpun otpor i nezadovoljstvo dobrog dijela naše administracije, a nije dobro imati nezadovoljnu administraciju. Meni ne pada na pamet da sada ovdje podilazim itd. da kao opozicija nešto obećavam što je nerealno itd. ali sam potpuno uvjeren da je izostao jedan korektan jasan dijalog sa ljudima da ljudi shvate o čemu se radi, izostao je princip ... da i ljudi vide u kojem ambijentu svi mi skupa živimo. I izostao je princip te senzibilnosti socijalne, odnosno jednog poštenog pristupa da oni koji najviše imaju, dakle počev od nas, da oni imaju veće opterećenje u odnosu na one koji imaju probleme sa preživljavanjem. Dakle, veliki je propust, po nama, što su izostali ovi razgovori. Ako je zamjena za te razgovore ovo preko televizije što jedni drugim poruke šalju, ja ne znam da su se licem u lice sreli ti predstavnici sindikata i Vlade ili su razgovori počeli, ali prilično kasno, jer se mjere već donose. Ovaj amandman gospodina Sokolovića, on ide u nekom pravcu, da tako kažem, zahtjeva ovih ljudi, ali on u principu, po nama, ne ispravlja ovo o čemu sam ja govorio i mi na ovakav način, opet naglašavam, apsolutno ćemo podržati jedan sistemski pristup, dakle smanjenja javne potrošnje koji će biti transparentan, pravičan, podnošljiv na jednak način itd. za sve one ... na čiji teret ide. Ali ovako netransparentno i pojedinačno, apsolutno, za nas je neprihvatljivo. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Anto Domazet. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, mi u SDP-u vidimo ovaj zakon kao jedan od temelja budžeta koji smo usvojili na prošloj sjednici. Dakle, ovaj zakon je podrška budžetu i to je jedan kvalitet u smislu održivosti budžeta da je propraćen zakonima koji reguliraju jednu oblast velikih rashoda u budžetu institucija BiH. Naš politički cilj je održivost budžeta, održivost javnih rashoda u institucijama BiH, to znači da one mogu da osiguraju funkcionalnost institucija u okviru raspoloživog okvira, Fiskalnog okvira. Mi možemo pričati o tome da je ova mjera nepopularna, ali je ona iznuđena i lamentirati nad plaćama ljudi uposlenih u institucijama, a ne imati u vidu stanje u realnom sektoru u biznis- poslovnom sektoru i stanje koje prati taj sektor, koji je u krajnjem smislu generator javnih prihoda, nije u najmanju ruku korektno. Mi smo prošli puta dobili informaciju da je u poslovnom sektoru izgubljeno 95 hiljada radnih mjesta otkako je počela velika finansijska globalna kriza, a znamo da je javni sektor povećao uposlenost. Ja, poslovni sektor. Realni sektor je u nelikvidnosti i dalje otpušta uposlene, socijalna sigurnost radnika je dovedena na minimum i mislim da mi nismo prekršili onu mjeru, onu crvenu liniju koja bi ugrozila socijalnu stabilnost ljudi uposlenih u institucijama BiH, kada se ove okolnosti poslovnog sektora imaju u vidu. 31 Naš politički cilj u SDP-u je jačanje institucija BiH u skladu sa evropskim putem i NATO orijentacijom BiH, u smislu stvaranja funkcionalne države. Ali to moramo raditi na osnovama funkcionalnosti, racionalnosti i svrsishodne upotrebe resursa koji su ograničeni i trebalo bi u budućnosti da budu sve više i više predmet raznih ograničenja. Poslovnom sektoru ograničenja čini tržište i mi znamo koliko je tržište nemilosrdno, koliko je tržište suženo, ekonomski rast u ovoj godini će biti vjerovatno 0%, to znači da tržište onemogućava sticanje ... veće dobiti, a samim tim i osiguranje većeg rasta plaća u poslovnom sektoru, što znači da će taj poslovni sektor imati dalje zaostajanje, zaostajanje u plaćama, a vjerujem da će i broj uposlenih biti smanjen. Mi jednostavno u čitavoj ovoj diskusiji nismo mogli prihvatiti to da prihvatamo amandmane koji mijenjaju dimenzije, odnosno razmjere budžeta i u tom smislu smo se tako ponašali i na Komisiji za budžet i u diskusijama, odnosno odlučivanju o predloženim amandmanima. Ja bih na kraju htio da kažem da sve ovo što smo uradili u pripremama budžeta za 2012. godinu u smislu racionalizacija i ušteda, to bi trebalo da bude početak jednog dugog, dugotrajnog posla koji treba nastaviti i u pripremama za budžet 2013. godine i tada će mnoge stvari biti dovedene u ravnotežu u smislu strukture rashoda, u smislu socijalnih grupa koje podnose teret stabilizacije budžeta itd. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić, replika. Izvolite.
Nisam baš siguran – a ako je gospodin Domazet mislio na mene da nije korektno ne uvažavati situaciju u poslovnom svijetu – ja sam rekao da ja razumijem, ali mi smo, mi vodimo ovdje raspravu o strukturi koja se finansira iz budžeta BiH koji, složili smo se ovdje, koji baš nema takvu strukturu da može nešto posebno uticati na poslovni svijet i realni sektor itd., ali je sigurno i potpuno se s Vama slažem da je ovo tek početak. I, upravo zbog toga što je početak, izostala je ta transparentnost da se ljudima u državnoj upravi objasni o čemu se radi i šta ih još sve čeka na neki način. I da u startu pokažete jedan princip ravnomjernosti i ravnopravnosti, pa i solidarnosti, nije lamentiranje, nego jednostavno to je realnost jer ćemo dobiti nezadovoljnu administraciju. Kad država ima nezadovoljnu administraciju, neka znate da nema rezultata, to je tako. I na kraju, drago mi je čuti ove vaše političke ciljeve, apsolutno su mi prihvatljivi, međutim svakodnevno vidim da su vam ti ciljevi nešto u drugom planu, da ima nekih drugih, ali eto.
Uvaženi poslanik Saša Bursać, diskusija. Izvolite.
Hvala, predsjedniče. Ma evo, hoću da kažem par stvari. Slušamo već više puta ove poruke gospode iz SDA, zabrinutost za ove ljude koji rade u ovim institucijama, i to tako da već je postalo malo iritirajuće. Pa hoću da se osvrnem na par stvari, evo, ja sam ovdje u ovaj dom došao iz privrede i još uvijek radim 32 u privredi, pa hoću da malo posložim red veličina kod nas u RS i recimo ovdje u ovim zajedničkim institucijama, da ne govorite više. Vi govorite u tom kontekstu kao da će ti ljudi biti prosjaci, kao da oni više neće hljeba imati, kao da tu sad to će biti sve katastrofa. Hoću da vam kažem par stvari pa vi onda razlučite da li je to katastrofa, dobro ili loše. Naravno, nikad nisam da se snižavaju nekom plate, ne, nije to popularno, kao što neko reče, nije to danas naravno i u ovo vrijeme i na ove sve cijene i na standard života to ljudima jako teško pada, ali hoću da vam kažem par stvari, evo recimo iz privrede, koja nas ovdje sve hrani, kako tamo stvari stoje. Tamo negdje kako stvari stoje da nije propast svijeta ako se tim ljudima, nije propast svijeta tim ljudima ako prođe ovakav zakon. Hoću da vam kažem, recimo, da u šumarstvu, u javnom preduzeću u RS sa srednjom stručnom spremom prosjek je plate u javnom preduzeću, znači plate, osnovne plate je 504 marke plus 185 maraka topli obrok, pa vi dobijete znači nešto. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Primanja?
Ne, ne, ja sam tačno rekao, znači prosjek plate je 504 marke, to je plate plus topli obrok 185, i onda ukupna primanja izađu nešto manje od 700 KM. Znači, bez radnog staža i onoga znači što ide, to je osnovna plata čovjeka sa srednjom stručnom spremom u javnom, odnosno osnovna primanja čovjeka sa srednjom stručnom spremom u javnom preduzeću. Da vam kažem ja sad da je recimo u Šumskom gazdinstvu Banja Luka plata dipl.ing., znači, slušajte sad dobro, plata, osnovna plata dipl. ing. šumarstva je 621 marka plus 185 maraka topli obrok, pa dobijete da je to 806 maraka ukupna mjesečna primanja. I recimo neko ko ima 20 godina radnog staža i kad mu se obračuna ono sve što mu se treba poračunati, to je 868 maraka dobije neko ko 20 godina radi u javnom preduzeću kao inžinjer, projektant, ko potpisuje recimo projekte i od čega zavisi privreda u RS. I vi sad kad uzmete da je iz Ministarstva finansija došao čovjek i rekao da najniža policijska plata, znači ne primanja, nego plata u RS je 828 maraka, a kad vidite da su primanja ovoga znači inžinjera 868 maraka, primanja, što je velika razlika, jer policajci imaju one svoje benefite, znači ima ono 30% dodatak, pa to sam ja sve čuo na Komisiji, znači 30% dodatak, pa imaju na noćni rad itd., tako da plata otprilike, znači neka, ustvari neka najniža primanja izađu oko 110, 115 maraka u RS, u Federaciji je to više i izađe na 135 i da bi došli na nekih 1.363 marke, znači, ovih ljudi koji rade ovdje u zajedničkim institucijama. 33 Zašto to pričam? Pričam da imate u vidu da u privredi je jako teško stanje, a i ne možemo mi povećavati, odnosno ne smanjiti plate u ovome dijelu ako u privredi se smanjuju. Znači, taj sektor zajedničkih institucija i svega mora da prati privredu i to je čista logika, to je čista logika. Znači, nije nikakva demagogija, ali sad hoću i da pređem i na privatni sektror. ... Kod nas znači u RS u trgovini ja sam razgovarao nekidan sa radnicom, koja radi u trgovini blizu moje kuće, i ona ima 400 maraka platu, ona radi sve i jedan dan osim dve nedelje u mjesecu, znači radi ponedjeljak, utorak, srijeda, četvrtak, petak i subota i radi nedjeljom prvu smjenu, znači svaku drugu nedjelju ima slobodnu. I za taj svoj rad nju njezin gazda nagrađuje sa 400 maraka. Znači, ako ćemo reći neko da je prosjak, onda su to ti ljudi, to su ti ljudi koji prave, haj' da kažem, prave novac od kojih mi živimo, od kojih žive i ti policijski službenici i ti ljudi iz zajedničkih institucija. Tako da nemojte vi sad kao nešto ste strašno zabrinuti za te ljude, biće strašno, veliki su problemi, Granična služba, a nemojte da se sad vraćamo i na priču tu o Graničnoj službi kad prije samo manje od godinu dana kako se provuklo kroz sve medije o korupciji, kako su mnogi ljudi završili na sudu, kako su mnogi pohapšeni, kako su neki strani istraživači rekli da bi možda u nekim slučajevima, kad bi se gonio mak na konac, preko 60% carinskih službenika bilo pohapšeno zbog korupcije, zato što svi su bili u nekim talovima ili bog zna čemu i u nekom kriminalu. Znači, to je, ne treba to naravno vezati sa platom, ali to je činjenica, ova radnica sa svojih 400 maraka nema šta da ukrade, jer ako ukrade jednu žvaku ona ide iz te svoje trgovine i nema šta da jede. U ovom slučaju to nije slučaj, mi se borimo da se plate zadrže, ali je jako ružna borba na taj način da se izlobira neko od poslanika koji će nešto kao da brani, kao neko će biti prosjak. Neće biti prosjak, znači prosjaci su oni ljudi koji prave te osnovne pare od koga se pune naši budžeti i u tome je navjeći problem i na taj način treba poimati stvari i držati se toga da plate znači treba da prate jedne druge. Privreda treba da diktira kolike će biti plate u zajedničkim institucijama. Hvala.
Zahvaljujem. Da čekam još, ne čekam? Dobro, uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo, gosti, mi ovdje vodimo jednu vrlo interesantnu raspravu i nadmudrujemo se ko više ima socijalne senzibilnosti, ko manje, tko bi više štitio interese ovih siromašnih, ko bi manje. ... Govorimo o različitim projekcijama, različitim politikama, koje su rezultat, koje rezultiraju ovakvim zakonskim prijedlozima. I ono što se uglavnom, oko šumara... nešto poslije reći, i uglavnom i oni koji brane i koji napadaju ovaj zakonski prijedlog, pozivaju se na potrebu smanjenja javne potrošnje. I sad kada bismo mi postavili nagradno pitanje, ovdje među nama, jesmo li svi za smanjenje javne potrošnje, pretpostavljam evo, sudeći bar po raspravama, 100% svi smo za smanjenje javne potrošnje. I to nije sporno. Ovi o kojima raspravljamo i o kojima sam i ja na Povjerenstvu raspravljao, evo, braneći, rekao bih, ovaj amandman gospodina Sokolovića, pa najmanje kao i on evo sam, radi se negdje o 11 tisuća uposlenika koji primaju plaću iz Proračuna institucija BiH. I to i oni nisu zadovoljni ovim prijedlozima, niti su zadovoljni ovim Prijedlogom zakona. Zašto? Zato što će im osnovica, znači ovih 11 tisuća uposlenika, biti smanjena u rasponu od 24 do 36 maraka. Složit ćete se svi da 24 marke ne predstavljaju ništa i da one neće ni osiromašiti te ljude, a neće ih ni obogatiti, ako im 34 ostanu. I meni se čini da izraz njihovog nezadovoljstva zbog najavljenog smanjenja plaća nije ni zbog ove 24, ni eventualno oni koji imaju koeficijent 1,5 - 36 maraka. Kvaka se krije negdje drugo. Oni su prepoznali nešto što mi ovdje nećemo da priznamo, oni su prepoznali da u proklamiranim mjerama štednje mi nismo iskreni, lažemo ih. Lažemo čitavu javnost, krenuli smo štediti na njima. I ne vide nigdje drugo tragove te štednje, nigdje drugo. Evo krenut ćemo od Parlamentarne skupštine BiH, pa ćemo konstatirati, jer mi uglavnom ne putujemo po zemlji, jel' se malo te dnevnice naplaćuju, pa nam nije dramatično što su dnevnice smanjene za pola, jer te dnevnice koriste ovi i njima je bilo prije 50 maraka, sad im je 25, pa kad dodaju onih prethodnih 20 i ovo po 25 ili nekoliko tih dnevnica skupi im se puno. Al' smo dnevnice za putovanje u inozemstvo koje uglavnom mi koristimo smanjili samo 10% i oni nam kažu – vi nas lažete, nama ste smanjili 50%, a sebi samo 10%, iako su te dnevnice za inozemstvo puno veće od ovih koje nama dajete. Dalje, nisu primijetili da smo imalo smanjili ili učinili manje luksuznim naš vozni park, o čemu su nam dobacivali na samom Povjerenstvu s pravom. Naš vozni park je ostao isti i isto tako reprezentativan. Prema tome ljudi vide, Kome vi pričate o štednji, a hoćete na našoj koži štediti, nemojte nam tu priču pričati!? Nisu vidili da smo smanjili troškove na bilo kojoj drugoj stavci koja se tiče privilegija. A te privilegije uživaju rukovodeći državni službenici ili izabrani i imenovani funkcioneri. I zato ja vidim izraz njihovog nezadovoljstva, znači nije problem njima u ovih 24 ili 36 maraka, jer ja vjerujem da ih one neće ni obogatiti ni osiromašiti. Kad bez obzira što nisu svi dobri ekonomski stručnjaci čuju pokazatelje, pa vide, mi imamo najavu ili proklamaciju smanjenja javne potrošnje. Zašto mi to uopće hoćemo smanjivti tu javnu potrošnju, da bi smanjivali plaće nekome? Pa nećemo valjda zbog toga? Znači, vjerovatno, vjerovatno cilj smanjenja te javne potrošnje bi bio da onima o kojima je jutros govorio profesor Domazet, znači onima koji proizvode u realnom sektoru, koji bi trebali izvoziti, pa su im mali prihodi itd. ili o onima koji su prošle godine smanjili broj uposlenih za skoro 100 tisuća u BiH, e, taj višak prihoda kojih bi se mi odrekli, smanjujući javnu potrošnju, trebalo bi nekako njima preusmjeriti. Ljudi ne vide kako se to usmjerava i ne vide, što je tragedija, da se uopće usmjerava prema tima. Jer ako mi imamo proklamirano smanjenje javne potrošnje, a evo za ovaj Proračun institucija BiH smo rekli: ne da je ostao isti kao prošlogodišnji, povećali smo ga za 50 miliona. Možemo opravdavati čime god hoćemo, trebalo je, nije trebalo itd. da se ne vraćam, ali smo ga povećali, a nismo ga smanjili. Proračun je cjelokupan javna potrošnja za ove u realnom sektoru, briga njih u realnom sektoru hoćemo li mi tih 950 miliona podijeliti sve ovdje među zastupnicima ili ćemo sve dati Graničnoj policiji. Oni izdvajaju za nas 950 miliona za sve nas i oni će vidjeti efekte kad mi taj ili neki drugi proračun smanjimo i kad im počnemo manje uzimati. Da li kroz manje porezne stope, da li kroz manje carinske stope, da li kroz određene poticaje, to je sad pitanje za našu izvršnu vlast koju će od mjera ponuditi kako bi ovaj realni sektor pokušala staviti na noge. Tih mjera nema, entitetski proračuni isto tako rastu, bez obzira na deficit, i to je javna potrošnja; kantonalni proračuni u Federaciji rastu, i to je javna potrošnja; općinski proračuni rastu, i to je javna potrošnja. Pa kome mi pričamo, mi pričamo Graničnoj policiji, pričamo ovim carinicima, ne znam ni ja, kako smo se opredijelili da smanjimo javnu potrošnju. I svu bi javnu potrošnju sveli na ovih njihovih 24 i 36 maraka. I zato nam ljudi ne vjeruju i zato je nužno što prije ... da ljudi vide, da ljudi osjete, ne samo ovi koji su uposleni koji su na proračunu institucija, ja se slažem sa gospodinom Bursaćem i sa svima drugima da je danas biti privilegija na platnom popisu u državnoj instituciji. Jer tu su, nažalost, jedino plaće svaki mjesec, jedino su sigurne, bez obzira koliko su male ili velike. To je činjenica, to mi svi znamo. Ali od nas se ne očekuje da samo to konstatiramo, od nas se očekuje da konkretne mjere, konkretne poteze vučemo kako bi taj realan sektor ne samo deklarativno podržavali i nametali mu svaki dan nove namete na vilaet nego kako bismo konkretno pokazali da stvarno jesmo za smanjenje javne potrošnje i da jesmo za rasterećenje ovog realnog sektora i da jesmo opredijeljeni da njega dignemo, kako uopće ne bi ukupno svi pali i 35 kako ne bismo došli u poziciju da nam mirovinski fondovi budu već narednih mjeseci upitni, hoće li isplaćivati mirovine, zdravstveni fondovi – hoćemo li imati uopće i ovo liječenje kakvo imamo. I za ilustraciju ću vam reći, i to je javna potrošnja, dječiji doplatak u Zeničko-dobojskom kantonu iznosi 12 KM za dijete u čijoj obitelji prihod po članu obitelji nije veći od 90 KM. Možete misliti potpore roditeljima, pronatalitetnoj politici i svemu drugom, a vjerujem da ni u drugim kantonima u Federaciji nije puno bolji. I to je javna potrošnja, nažalost, tako je tretiramo, jer se finansira kroz proračune, ali upoređujem samo ove iznose. Opet kažem, nije problem i ne smije biti problem hoćemo li mi ovoj, ja bih rekao, po koeficijentima najniže rangiranoj skupini uposlenika smanjiti plaće za 20 ili 30 maraka, problem je naše vjerodostojnosti, kada im govorimo da su to mjere štednje, jer oni ne vide da se igdje drugo štedi. Hvala vam lijepo.
Zahaljujem. Uvaženi kolega Salko Sokolović, replika. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja bih razumio gospodina Domazeta da je on dio ovih problema o kojima je govorio, koji su tema entiteta, zaključkom definisao na način da dio obaveza ili nadležnosti koje imaju entiteti prebacimo na državu, pa da mi rješavamo te probleme. Znači, ovdje govoriti o problemima entitetskih vlada koje ne rade svoj posao ili institucija entitetskih koje ne rade svoj posao, nema potrebe. Trebamo govoriti o onome što je doseg našeg djelovanja. Znači, mi ovde stalo zaboravljamo činjenicu da 13,5 milijardi su rashodi na svim nivoima, uključujući i kantone, opštine, fondove, entitete, državu, i da je država, eto, sa tih 950 miliona ili 7-8% u tih 13,5 milijardi i tu ćemo uštediti sve da bi spasili ekonomiju države BiH, odnosno preko ovih zaposlenika u državnim institucijama, sa koeficijentom od 1 do 5,2, ukoliko i ovih 6 miliona ne uključimo, spašena država. Ako je ona spašena na takav način, u tom ekonomskom smislu, bujrum. Trebamo to uraditi i to nije za mene uopšte sporno. Ali pričati demagoške stvari, a imamo realnost pred sobom, to nije dobro. Ovo o čemu je govorio gospodin Bursać, znači samo da je rekao jednako je, trebamo ukinuti kantone, entitete, državu BiH, opštine, izvršne organe vlasti i riješimo sve probleme. Riješimo probleme. Znači, mi nećemo da kažemo ovde da imamo 10 administracija po kantonima, pa dvije entitetske administracije, pa državnu, pa koliko je to administracije, pa koliko je to para, ali sve ćemo riješiti ako ovih 6 miliona, ovoj srednjoj stručnoj spremi zaposlenoj u policijskim strukturama, ne damo. Znači, kada njima to ne damo, sve smo riješili. Dobro. Dalje, ovo što smo govorili za privatni sektor, također znači problem, problem entiteta. I ovo što stalno zaboravljamo, to ako je neko od policijskih službenika Granične policije radio nešto što nije dozvoljeno zakonom, onda imaju institucije koje se trebaju tim baviti. Ali i zaboravimo činjenicu da i ti ljudi proizvode pare u BiH. Na graničnom prelazu oni imaju svoj posao koji će dodatno obezbijediti sredstva, neće uzeti 200 KM da bi pustili kamion, nemoj da ih dovedemo u tu situaciju.
Vrijeme! 36
Možemo ih vrlo lako dovesti u tu situaciju. Dobro, hvala, pošto sam prošli put probio termin.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Drago Kalabić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Ma vidite, ovo je naravno teška tema i iz različitih uglova o njoj možemo pričati danima. To nije sporno. I kada pogledate u nekim diskusijama, iz konteksta kada izvučete, može biti i ovako i onako. Mislim da je kolega Bursać to vrlo plastično objasnio i oni koji su čuli te cifre, jasno im je kakve su poruke onih koji teško sastavljaju kraj s krajem i onih koji finansiraju i onih koji plaćaju, šta misle o svemu ovome. Ali, jedno želim da ponovim, nisam ja bez razloga pričao o opoziciji i poziciji. Oni koji su bili u engleskom parlamentu znaju da postoje dva ulaza za glasanje. Na jedan ulazi opozicija, na jedan ulazi vlast. I ja bih neke ovde pitao na koji bi oni ulaz ušli. Evo da mi imamo sada dva ulaza, pitam iz razloga zašto što su ministri SDA glasali za ovaj zakon. Znači glasali. O čemu mi sada pričamo? Ja znam da je pravo poslanika da ovde pričaju šta hoće i kako misle oni ... Ali ima li i tu odnos prema javnosti, da kažemo kako to radimo tamo, gdje mi ne zasjedamo samo na Parlamentu, imamo mi još glas u nekim tijelima. Ja poštujem pravo svakoga da ima pravo na diskusiju. Ali je malo, Parlament treba da bude odnos pozicije i opozicije, a mi polako pretvaramo ovaj parlament, ovde se neki obračunavaju sa frakcijama u partiji, ovde neki govornicu koriste za obračun sa predsjednicima, ovde ovu govornicu neki koriste da pošalju poruke neke druge vrste, koje ja mogu razumjeti, ali nisu za ovu temu. Jer bi morali to sa svojim parijama, sa svojim ministrima i ostalima da to malo rasprave. Bilo bi korektno radi nas ostalih. Znači, ... je li nije prevara naroda ako mu ne smijete da kažete jeste li pripadnik vladajuće ili opozicijone partije. Ljudi to hoće da znaju, da bi zauzeli svoj stav. Da bi mogli da nas prate, da prate šta radimo. Da li lažemo, da li varamo i da li se, što bi rekao onaj, varakao. Ne možemo se varakati. Znači moramo da kažemo, prvo, osnovno da znamo na kojoj smo strani, pa da bismo onda, a onda u ovoj šumi ovaj danas njegov ministar glasao ovako, naveče njih dvojica sjede u gradu, piju kafu i ministar i poslanik, ali ja ću malo na Parlamentu ovako. E pa mislim da i to treba da razjasnimo i mislim da i sa tim treba da, barem, ili neki da razriješe neke dileme, zbog kojih imamo ovdje u ovim temama neozbiljnosti. Aj što dozvoljavam i neću da komentarišem stavove ljudi koji imaju uporište i na neki način ima smisla njihova diskusija, ali ima i način rada prema kome bi se barem najmanje, eto, trebali na neki način odrediti. Znam da za to treba vrijeme, ali i ovo ne može da traje u nedogled, da jedni glasamo ovako, jedni onako i da, ne znam, pravdamo se nisam ja taj, oni su tamo i slično. E, to je bio razlog što sam ja pominjao pitanje opozicije i pozicije, da bi sve ljudi razumjeli, i ovo što su svi kazali, i da bi razumjeli njihove argumente, moraju za početak da znaju ko kome pripada.
Zahvaljujem. Uvaženi poslanik Saša Bursać, replika. Izvolite. 37
Hvala, predsjedniče. Ma moram replicirati gospodinu Sokoloviću, uvaženom kolegi, zaista. Počeli ste sa pričom da entiteti ne rade svoj posao. Ja ću opet iz praktičnih razloga vratiti se samo pola sata unazad, na današnjoj našoj sjednici, na ovu treću tačku dnevnog reda, samo da vas podsjetim par stvari, gdje smo raspravljali o Komisiji za carine, znači o jednoj našoj komisiji, koja ne može već mjesecima da dođe do jednog jedinog mišljenja. Znači, toliko o funkcionalnosti. Možda nas ovdje treba ukinuti, ako ćemo pričati o funkcionalnosti. Možda, možda nas ovdje treba ukinuti, znači sve ovo ... zaključati, ako ćemo gledati na taj način o funkcionalnosti. Znači, ne funkcionišu neke druge stvari. I treba dati svemu ocjenu, a ne tek tako reći da entiteti ne rade svoj posao. Ja mislim da neki rade i to da rade veoma dobro. I da na neke stvari, ustvari, na masu stvari se ne čeka po pet-šest mjeseci, kao što se ovdje čeka pet-šest mjeseci, a neki zakoni su i po pet-šest godina u proceduri. Znači, nas možda treba ukinuti. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Emir Kabil, diskusija. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvaženi poslanici, kao član Povjerenstva za budžet i finansije imao sam priliku da se susretnem sa predstavnicima sindikata, tri sindikata koji su u zadnjih, ja bih rekao, nekoliko mjeseci bili jako aktivni, kada je u pitanju profiliranje njihovih interesa i njihova zaštita, zaštita od mjera usvojenog budžeta. Mi apsolutno smo i prije a i danas rekli da prihvatamo fiskalni okvir, da fiskalni okvir od 950 miliona nije uopšte upitan jer u globalu budžet je nešto jači nego što je bio prije, za nekih 35 ili 40 miliona, ne znam tačno, tako da sredstva koja su potrebna za ovu kategoriju, po mom mišljenju, nisu bilča upitna. Ja bih se ovde fokusirao samo na jednu vrlo bitnu stvar. Ne bih replicirao ni jednom uvaženom poslaniku i ne bih komparirao jabuke i kruške, ili banane ili šljive, i ne bih poredio platu ovih ljudi sa drugim platama, ali bih konkretno rekao da ono što sam ponio sa tog sastanka je činjenica da ti ljudi nisu imali kontakta sa svojim poslodavcima direktnim, a to je Vijeće ministara. Znači, oni nisu usaglasili stavove sa Vijećem ministara i jasno su rekli u nekoliko navrata da oni nemaju mogućnost da kontaktiraju te strukture koje su direktno odgovorne za njihove plate. Drugo što me je isto iznenadilo je jedna šarolikost plata policijskih i drugih službenika na svim nivoima. Recimo, evo to sam i provjerio, plata policijskog službenika u RS je najniža, u Zenici je recimo još niža, u Kantonu Sarajevo je najviša, a na državnom nivou je ispod te plate. Znači mi imamo jednu paradoksalnu situaciju da stimulacija policajca nije ista u svakom kraju ove države, kako god hoćete je nazovite. Upravo zbog toga, u razgovoru s njima, oni su došli prvi put na našu komisiju, nekoliko puta su ranije dolazili pojedinačno, a ovde su došli kao jedna grupa sindikata, pa da budem pošten, ja ne znam šta ti sindikati rade i kako koordiniraju svoju aktivnost. I došli su i rekli su da su predložili određene amandmane koji, pročitao sam, nemaju nikakav značaj, nisu ovlašteni da podnesu amandmane, ali u tim amandmanima ima nekoliko stvari jako kvalitetnih. Ja vas ne bih 38 zamarao s njima, koje je, po mom mišljenju, Vijeće ministara trebalo da uzme u raspravu kod ... redistribucije novaca koji postoje u ovome budžetu. Stoga mi smo na stavu da ukoliko postoji dobra volja, zbog stabilnosti svih institucija BiH, može se iznaći ta minimalna količina para da ovu najkritičniju kategoriju uposlenika pokrije. Mislim da se to može iznaći na mnogo nižem nivou, da se neće oštetiti ni na koji način budžet, da se neće oštetiti ni na koji način, ja bih rekao, projekcija budžeta kroz četiri godine i da da će se na taj način za naredne tri ili četiri godine kroz ovaj budžet jasno i kvalitetno obezbijediti, ja bih rekao, ovaj segment naših policijskih struktura. Hvala.
Mislim da je dobro da završimo raspravu. Zaključujemo raspravu. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: Ad. 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine, predlagač: Savjet ministara BiH, sa Mišljenjem Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku Na 28. sjednici, održanoj 26. 5., Dom nije prihvatio negativno Mišljenje Zajedničke komisije, pa je Prijedlog zakona vraćen Zajedničkoj komisiji radi dostavljanja novog mišljenja. Zajednička komisija je novo Mišljenje dostavila 6. 6. 2012. godine i ono je ponovo negativno. Ja otvaram raspravu o Mišljenju Zajedničke komisije iako, vjerovatno, u skladu sa Poslovnikom, znate šta će se desiti sa ovim, ali otvaram raspravu. Uvaženi kolege Šefik Džaferović, izvolite.
..... rasprava o zakonu, gospodine predsjedavajući, nego o jednoj pojavi koja se već javlja. Dakle, meni je jasno šta će biti sa ovim zakonom, nema tu nikakve dileme, to je potpuno dakle jasno. Šta god da mi uradili, bit će ovako kako je, dakle sada zakon izlazi izvan parlamentarne procedure. Ja govorim o impalementaciji presuda Ustavnog suda. I govorim to zbog toga što će se nekada raspravljati o tome kako se ko odnosio prema tim presudama, jer postoji odgovornost za nesprovođenje presuda Ustavnog suda. I smatram da je neprihvatljivo i ovo je dakle poruka Vijeću ministara: da kada se implementiraju presude Ustavnog suda, da se kada to treba raditi zakonom, stvari opterećuju sa nekim drugim stvarima osim stvari koje su iz presude. Molim vas, dajte nam ono što je predmet presude da usvojimo kao zakon, a ostale stvari ćemo raspravljati. Dakle, zbog toga sam ustao i htio dakle da ovo kažem. Hvala vam. 39
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite.
Hvala. Samo sam htjela reći uvaženom kolegi da nema potrebe da se nervira. Polako, do sada SDA nije nigdje žurila, pa je ovdje oboren Zakon o jedinstvenom matičnom broju, i tu je bilo riječi o presudi Ustavnog suda. Pa kada onu prvu sprovedemo, onda će doći na red i ova, sprovešćemo ovu. Hvala.
Kolega Šefik Džaferović, odgovor na repliku. Izvolite.
Vidite, koleginice, ja se jako trudim da budem pristojan prema svim kolegama. Ja bih Vas zamolio da se ipak kontrolirate, da budete pristojni, kada se obraćate nekome od nas ovdje. A da li je neko nervozan ili nije nervozan, kada budete u privatnom društvu, budete kod kuće, onda možete govoriti tim jezikom. Ovdje u Parlamentu, ja Vas molim nemojte taj jezik upotrebljavati, jer to nije primjereno jednom članu državnog parlamenta. A druga stvar, Zakon o matičnom broju je zakon koji je osim presude Ustavnog suda obuhvatio i druga važna politička pitanja, potpuno bespotrebno, i to je ono o čemu sam ja govorio u svojoj diskusiji. To nam ne treba. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem, uvaženi kolega Džaferoviću, Vi ste mene izabrali da ovde određujem ko, kako i na koji način se obraća poslanicima i dozvolite da radim svoj posao. Ja nisam iskreno prepoznao, ako ste Vi prepoznali onda je to subjektivni osjećaj. Ali mislim da se i do sada radilo u ovome parlamentu izuzetno pristojno i sa kolegama saobraćalo. Ja vas sve zamoljavam da u tom pravcu i dalje nastavimo. Uvažena kolegica Nermina Ćemalović, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Moram da napomenem da u prijedlogu ovoga zakona o državljanstvu zaista se ukida odredba u kojoj naši građani faktički gube državljanstvo, i to oni koji su uzeli državljanstvo druge države sa kojima nemamo mi potpisan sporazum o državljanstvu. Ne bih željela da odmah nastanu replike, ali zaista moram da spomenem da odlukom Ustavnog suda, ovo što je rekao gospodin Džaferović, utvrđeno je da član 17. i 39. Zakona o državljanstvu nije u skladu sa članom 1.7. tačke b) i d) Ustava BiH, a isto je tako sa članom 14. Evropske konvencije. Istina je sljedeća: da 13. juna ove godine, 40 znači za par dana, ističe rok od šest mjeseci koji je odlukom Ustavni sud dao da se izbrišu neustavne odredbe u Zakonu o državljanstvu, jer se zaista time krše ljudska prava naših građana. Ovo je prilika da ispravimo ovaj propust i zaista prihvatimo ovu odluku Ustavnog suda BiH koja je konačna i obavezujuća. Ja evo ovom prilikom opet apelujem na nas poslanike da ovo zaista odradimo sa odlukom i odredbom Ustava i Ustavnog suda. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Beriz Belkić, diskusija. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko. Svi smo imali priliku i ranije da kažemo šta mislimo. Dakle, i u ranijim diskusijama ja sam otvarao tu jednu vrstu dileme, jednu vrstu izazova pred nama da se odredimo na koji način ćemo implementirati, odnosno na koji način ćemo poštovati odluke, odnosno realizirati odluke Ustavnog suda. Da li, što kažu, isključivo i tačno i precizno onako kako ona kaže ili ćemo to doživjeti kao priliku da još neke stvari, koje imaju ili nemaju razloge, da ih također u nekim paketima popravimo. Očigledno da dosadašnja praksa – a izgleda da ćemo imati i u budućnosti potrebe da implementiramo presude Ustavnog suda – govori da vrlo teško možemo postizati konsenzus za ovu varijantu proširenja zahvata kada imamo za osnovu odluke Ustavnog suda. Tako da sam ja skloniji da se mi dogovorimo o principu, bez obzira kako kad kome odgovarao, da je odluka Ustavnog suda nešto što je autonomno i nešto što ne treba vezivati sa drugim, što ne eliminiše mogućnost da i druge stvari radimo, naravno, ali pod drugačijim uslovima i u drugačijim okolnostima. Razlika je u sljedećem, jer je ovo obavezujuće. Ja imam malo drugačije podatke kada je riječ o rokovima. Ova presuda je stigla i zaprimljena 3. 11. ovdje u Parlamentu, ja sam o tome ranije govorio, i ovaj rok za implementaciju, po mojoj računici, istekao je 3. 5. Naravno, da vas ne podsjećam šta u njoj kaže i šta Ustav BiH kaže, ja ću zbog toga predložiti jedan zaključak, imajući na umu i očigledno je da će ovaj zakon završiti na način da neće biti prihvaćen. Ja imam namjeru u tom slučaju da predložim jedan zaključak, dakle: - Da zadužimo Vijeće ministara da po hitnoj proceduri dostavi Parlametnarnoj skupštini BiH prijedlog izmjena ... Zakona o državljanstvu BiH, kojim će se samo tretirati članovi 17. i 39. stav (1), dakle, a u skladu sa presudom Ustavnog suda, broj taj i taj. Također sam spreman podržati i zaključke i za sve druge presude da se na isti način implementiraju, evo recimo i za jedinstveni matični broj itd. Dakle, to je moj prijedlog da pokušamo izaći iz ovoga, da ne ulazimo u sferu kršenja, odnosno neizvršavanja obaveza koje proizilaze iz odluke, a da ovim drugim stvarima, recimo po mom mišljenju, dosta dobrih prijedloga je bilo i treba naglasiti, Ministarstvo civilnih poslova je svoje obaveze ispoštovalo. Oni su u rokovima uradili stvari. Hvala. 41
Zahvaljujem. Ja vjerujem da će uvaženi kolega Prodanović i predložiti da se sve odluke Ustavnog suda ispoštuju. Uvaženi kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, dakle važan je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državljanstvu BiH, ali želim reći da će Klub SNSD, poslanika SNSD, ostati na stanovištu, dakle, podržaće negativno Mišljenje nadležne komisije o principima ovog zakona. Imamo više razloga. Jedan od tih razloga odnosi se takođe da je bilo neophodno pristupiti i promjenama člana I. 7. stav d) Ustava BiH koji je to definisao na način kako je to uradio. Takođe, ne vidim uopšte problem da ne razgovaramo. Mi smo dvije godine, tri godine smo proveli o Zakonu o popisu stanovništva, da bismo došli do onog o čemu smo se svi na kraju usaglasili. Mislim da previše vremena gubimo, radi se o važnim zakonima iz oblasti bezbednosne i druge oblasti državljanstva, da zajedno, da dakle ne postignemo konsenzus o pitanjima koja su opšteg interesa. Ne vidim da je bilo ko protiv u BiH i zašto bi bio protiv Zakona o prebivalištu i boravištu, Zakona o jedinstvenom matičnom broju. I to je Odluka Ustavnog suda. Kao što je Odluka Ustavnog suda o Gradu Mostaru, takođe, koja nije implementirana. Zašto bismo mi sada prihvatili, ok. mi smo za to, svi građani BiH, bez obzira na svoju etničku pripadnost, ugroženi sa sadašnjim .... i mi smo protiv toga ali smo da se legalnim i legitimnim putem dođe do tog rješenja koje bi bilo prihvatljivo za sve. Dakle, ako možemo da postignemo konsenzus o ovim pitanjima, nema nikakvih problema, kada Savjet ministara bude postigao saglasnost o ovom. Ali želim reći da nećemo razdvojeno o ova tri zakona voditi razgovor, na istoj sjednici ćemo se izjašnjavati o njima i principijelno prihvatiti ovo oko svega. Ne može biti nešto dobro što je prihvatljivo sada za neku političku partiju u Parlamentarnoj skupštini BiH, a sve što nije prihvatljivo je apsolutno odbijeno i na bilo koji način. Takav odnos je bio i o Zakonu o prebivalištu i boravištu, takav odnos je često se SDA tu opoziciono i potpuno bezrazložno ponašala, takav odnos je o jedinstvenom matičnom broju ..., dakle kroz pitanje jedinstvenog matičnog broja je napadnuto pitanje ustavne strukture BiH. Mi ništa nismo tražili, nego što jeste sada. Zašto bismo mi sada oko Zakona o državljanstvu digli ruku da on bude na taj način usvojen? Dakle, ako možemo da postignemo razgovor, nema nikakvih problema, da ove zakone usvojimo. Oni su u interesu svih i mi nismo svjesni da desetine hiljada građana BiH ostalo je bez državljanstva, neopravdano, ali takođe moglo se i amandmanom na Ustav BiH prvo izmijeniti ovaj član I. 7.d) Ustava BiH i onda ići, jer de fakto, Zakon o državljanstvu BiH je istovremeno poštovao ustavni osnov BiH, kako je Ustavom definisano državljanstvo, da građanin BiH ukoliko ne posjeduje bilatelarni ugovor između država gdje oni žive ne mogu imati, odnosno mogu imati, ako postoji bilatelarni ugovor, dvojno državljanstvo. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, replika. Izovlite. 42
Ma nije replika, nego je krivi navod. Mislim da je gospodin Prodanović nenamjerno napravio grešku. Rekao je da je desetine hiljada građana BiH, zbog nepostojanja tih bilateralnih sporazuma, ostalo bez državljanstva. Pa gospodine Prodanoviću, nije tačan podatak, ni jedan državljanin BiH iz tih razloga (bar, Ministarstvo civilnih poslova, koliko mi je poznato, nema takav podatak) nije ostao bez državljanstva zbog toga. Državljani BiH ne ostaju bez državljanstva zbog zakonodavstva zemalja čije državljanstvo uzimaju i, znači, u suštini implementacija ove presude neće apsolutno ništa promijeniti. Hvala.
Odgovor na repliku. Uvaženi kolega Lazar Prodanović, izvolite.
Pa oni se nažalost moraju odreći državljanstva. Mislim, moraju se odreći državljanstva spostvene države, da bi prihvatili državljanstvo države u kojoj se sada nalaze. Dakle, nije kokoš nego jaje, ali to je to.
Uvaženi kolega Beriz Belkić, replika.
Vrlo kratko. Tačna je ova varijanta o kojoj gospođica Pandurević govori da postoje zemlje koje od naših građana traže ispis, traže dokumenat da bi dobili, recimo Njemačka, Austrija itd. Ali naš zakon govori da se automatski briše, da svako lice koje uzme drugo državljanstvo briše se iz ovog. Dakle, tačno je ovo što vi govorite, ali postoji šira opasnost, daleko šira opasnost gdje u SAD- a ne traže ispis iz državljanstva, ali ako dođete sa američkim pasošom u našu službu, bilo koju, graničnu, u opštinu itd., i utvrdi se da imate američko državljanstvo, službenik je dužan odmah pokrenuti proceduru da vas automatizmom briše. Dakle, činjenica uzimanja drugog državljanstva, mi smo tu napravili aktivan pristup, o tome se radi. Tamo gdje se mora gubiti, to je stvar do ljudi, hoće li ovo državljanstvo ili će ovo, ali mi smo automatizmom napravili da automatski brišemo.
To će se tek brisati iduće godine automatski, ne još. Još uvijek se ne briše automatski. Uvaženi kolega Slavko Jovičić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa naravno da nisam dužan da odgovaram ono što ste vi potencirali, ali taman mi je dobro došlo kao šlagvort, pošto gospodin i moj kolega Prodanović nije riječ rekao, evo da ja kažem. 43 Nije Parlament za preispitivanje odluka Ustavnog suda, niti mi ulazimo u meritum šta su oni odlučili, konačne odluke da se ispoštuju. Ali, da upravo pomenem principijelnost Ustavnog suda. 2005. godine, dakle sad je 2012., sedam godina tačno prošlo, gdje oni donose odluku koja je konačna, obavezujuća, pa onda poštujući njihove rokove i njihov poslovnik, ja to sve sačekam, pa pošto za godinu dana nisu pratili izvršenje svoje odluke, a oni su bili dužni, po privatnoj liniji kao lice podnesem krivičnu prijavu protiv onih lica na koja se odnosila odluka Ustavnog suda. Pa ne šaljem kuririma iz onih trošenja goriva nego sam uzmem i da ne idem dalje, obrazlažem, auto platim, odnesem u Tužilaštvo, ne tražim susret sa tužiocem, ali me eto oni upute pa glavnom tužiocu na sto stavim. Pa odem u kancelariju gdje se prima pošta da mi stave pečat protokola da sam to predao i sedam godina prošlo. E to je ta principijelnost Ustavnog suda. Ja poštujem njihove odluke konačne, obavezujuće, izvršne i neću da polemišem o njima, slagao se ja, ne slagao, nije moje ni pravo. Ali o kojoj principijelnosti mi govorimo ako niko njih tada ne prozove, a ja ih evo prozivam šesta godina i ništa da urade. Poslanička pitanja, inicijative, traženje odgovora na ovaj, na onaj način. I kad dođem u ovu proceduru, onda svašta mi naumpadne, ugasimo Komisiju za ispitivanje naturalnih državljana koja nije dovršila rad, samo zbog toga što je neko napravio, ne znam na koji način, nisam ja istražni organ, jel' to bilo legalno ili nije, onog predsjednika da sklone na onaj način kako je već bilo. Pa onda ne dovršimo taj rad. Pa ja i tu podnesem krivične prijave protiv lica za koja znam ime i prezime, generalije, koja su na nelegalni način davala naturalizovanim državljanima tzv. BiH državljanstvo, koje bi kačio sad ovaj zakon, pa bi se oni odmah legalizovali. Pa sve to uradim. Sve ispoštujem procedure i nikad ni za šta niti dobijem pravi odgovor, niti dobijem, pa da kaže – halo, čovječe, više nas ne opterećuj sa dopisima, nisi ni u čemu u pravu, ni u čemu i nemoj više slat. Nego naprotiv, pošto sam sve u pravu, a ne žele da ispoštuju to, onda nađu solomonsko rješenje pa se ne oglase ni o čemu, čekajući da ću ja svaku sjednicu njih prozivati. E tako i ovaj Zakon o državljanstvu. Pa će mi neko spočitavati kako ja to nisam upućen. Upućen sam ja. Zakon o prebivalištu, ključ pravi i problemi BiH, ako je 700 ljudi prijavljeno na adresi Predsjedništva. Kojih ljudi? Imaginarnih? Koje prošlosti? Halo, poštar me traži na adresi Pale, Milutina Milankovića, čuvenog naučnika koji je svakom pomogao, svijetu. Ne traži me u Kalesiji, ne stanujem tamo. Ali ove mora tražiti u Predsjedništvu, a nema nikoga. Kako će ih naći? Dakle, mogli smo u paketu što je bila intencija i realno da riješimo matični broj, prebivalište, državljanstvo i da onda, naravno, svak će biti pomalo nezadovoljan. Pa sad će neko meni spočitavati, eto, ja sam protiv ovog državljanstva da se prizna određenom. I da budemo jasni, pa evo imali smo prije tri-četiri dana, kongres je došao ovdje Bošnjaka koji se predstavlja 'Kongres dijaspore'. Nemojte nas ljudi zamagljivat time, nije to 'Kongres dijaspore'. Tamo nema ni jednog Srbina u onoj delegaciji. Nema ni jednog Hrvata. Ja sam predstavnik srpskog naroda i ponosim se, ali poštujem predstavnike svih naroda, Bošnjake i Hrvate izuzetno. I poštujem, pod navodnim znacima, da mi ko ne bi spočitavao, imam običaj reći Sjedić-Finci i one ostale, to ne daj Bože da poistovjećujem te ljude, nego sve građane ove zemlje poštujem. Ali ne može se sukcesivno samo gledati i primati ovdje po Parlamentu delegacija dijaspore, kad ja čujem na televiziji, mene ljudi zovu. Koje dijaspore? Delegacija Bošnjačkog kongresa je bila prisutna bez ijednog Srbina i Hrvata. Kakav Kongres dijaspore? Jel' dijaspora razjedinjena, mi razjedinjeni? I umjesto da dođemo u poziciju da kažemo da Ministarstvo je imalo dobar prijedlog, ide Zakon o jedinstvenom matičnom broju, ne odgovara kolegama. Ja to poštujem. Ali shvatite da i ovo nama ne odgovara. Legalizacija mnogih koji su bez ikakvog razloga dobili državljanstvo. I kad sam podnio krivične prijave protiv tih koji su ... znate šta sam dobio odgovor? Zastario predmet. Zastario predmet, a ljudi živi! Kako je zastarilo išta u ovoj zemlji? A nije zastarilo sedam godina moje koje sam dobio i nikad ni jedan odgovor, a stalno ih potenciram i tražim. Zato ćemo imati ovakve probleme što ne želimo da se dogovoramo i 44 jedni da uvažimo. Pa da ovi kažu, evo, vi ste, gospodo, kod ovog državljanstvo u pravu. Ili kod matičnog broja ste u pravu. Ili kod prebivališta. Pa hajmo to sve troje sjediniti. I kad čujem da je nešto u paketu mene glava zaboli, jer odmah se sjetim da će neko u kesi to odnijeti pa nema ni paketa ni bilo čega. Hvala.
Zahvaljujem. Nadam se da ćete ove Vaše sugestije u pisanoj formi u vidu zaključaka dostaviti, a u ovome parlamentu svaki poslanik je autonoman da primi bilo koju delegaciju na način na koji je to određen. Uvaženi kolega Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, slušam ja sve ove rasprave, ali ja ću vam reći na koji način da pomalo sublimiramo sve ovo. Daleke '66. godine prvi put sam otišao izvan svoje tadašnje domovine, iz države ex-Jugoslavije, kao gastarbajter u Zapadnu Njemačku. Od tada sam živio i radio na tri svjetska kontinenta, Aziji, Africi i Evropi. I vrlo dobro znam kako se osjećaju svi naši ljudi koji su tamo. Ovo je zbog mog dragog i poštovanog, veoma dragog stvarno kolege Jovičića. Ja ću vam reći, s one ljudske strane, problem o kojem mi razmišljamo. Ja živim u malom rudarskom gradu Kakanj, svi ga znate. Nedavno sam sticajem okolnosti sjedio sa dragim dugogodišnjim prijateljicama moje supruge, dvije su stare veoma lijepe i drage naše sugrađanke, pripadnice srpskog naroda. Iz svake njihove riječi izlazi tuga za djecom koja su otišla, jedno u Ameriku, jedno u Kanadu. Ali nije tragedija u tome, tragedija je što ta unučad više nisu ni Bosanci, ni Hercegovci, ni Srbi, ni Bošnjaci, ni Hrvati. Oni su postali Kanađani i Amerikanci. Ja bih vas samo molio jednu stvar, ne dozvolite da ijedna majka u BiH zaplače zbog toga što njihova djeca nikad više neće biti državljani zemlje u kojoj su se rodili, ako razumijete šta hoću da kažem. I ovo nije stvar više samo politike. Ovo je stvar ljudskosti i ljudskog poštenja i obraza. A ako neko misli da štiti na ovaj način nekoga, pravi mu medveđu uslugu, gospodo. Ne dozvolite da izgubimo ijednog svog državljanina, ma koliko morali truda da uložimo i koliko morali da nekad popustimo tamo gdje smo tvrdoglavi, kao čuveni bosanski međed, da budem pošten, pa da približimo stavove
Samo malo.
i da omogućimo našim ljudima da ostanu i da budu ponosni na to što su rođeni u zemlji BiH, pa makar se u nju nikad i ne vratili. Vratit će se njihova djeca da vide gdje su im rođeni očevi i majke. Zašto tako ne razmišljate? Uvijek ovdje čujem neke druge stvari, a tako malo ljudske, iskrene i poštene rasprave. Hvala vam lijepo. 45
Zahvaljujem i zaključujem raspravu. Kolegice i kolege poslanici, sljedeće tačke 6. i 7. predlažem da razmatramo u paketu, radi se o: Ad. 6. Predlog zakona o izmjenama Zakona o Javnom radio-televizijskom sistemu BiH, predlagači: poslanici Mladen Bosić, Darko Babalj, Borislav Bojić, Aleksandra Pandurević i Vesna Krstović-Spremo, sa Mišljenjem Komisije za saobraćaj i komunikacije Ad. 7. Predlog zakona o izmjenama Zakona o Javnom radio-televizijskom servisu BiH, predlagači: poslanici Mladen Bosić, Darko Babalj, Borislav Bojić, Aleksandra Pandurević i Vesna Krstović-Spremo, sa Mišljenjem Komisije za saobraćaj i komunikacije Prijedloge zakona dostavili su 19. 4. 2012. godine sa zahtjevom da se razmatraju po hitnom postupku. Na 27. sjednici, održanoj 10. 5., nisu prihvaćeni zahtjevi za hitni ni za skraćeni postupak pa se prijedlozi zakona razmatraju po redovnoj zakonodavnoj proceduri. Ustavnopravna komisija je mišljenja o ustavnom osnovu dostavila 22. 5. Nadležna Komisija za saobraćaj i komunikacije mišljenja o principima prijedloga zakona dostavila 5. 6. 2012. godine i, kao što ste vidjeli, ona su negativna. Napominjem i da je Direkcija za evropske integracije BiH mišljenja dostavila 28. 5. 2012. godine. Otvaram raspravu o mišljenjima komisija o oba ova zakona. Uvaženi kolega Mladen Bosić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Dame i gospodo, ja bih prije svega predložio da se ove dvije tačke koje se tiču zakona o servisu i sistemu spoje u diskusiji.
Pa ja sam tako i predložio. To sam ja i predložio.
Evo, mi to prihvatamo i, kao što znate, Klub poslanika SDS-a je u proceduru uputio jasan prijedlog za izmjenu načina finansiranja javnih servisa BiH sa zahtjevom da se građani oslobode plaćanja obavezne RTV takse i da se javni servisi finansiraju iz budžeta, odnosno BHT iz Budžeta BiH, RTRS iz Budžeta RS-a i FTV iz Budžeta Federacije BiH. Šta nas je navelo da pokrenemo ovu inicijativu? Pa, prije svega, javno mnijenje i mišljenje građana oba entiteta, bez ikakve razlike, da nije pravedno da oni finansiraju ovakav Javni sistem. I to postoje dvije vrste građana. Jedni, kojima je i ova taksa od 7,13 maraka opterećenje jer se bore za goli život i smatraju to dodatnim opterećenjem na njihovu egzistenciju. I drugi, kojima to nije 46 problem, koji imaju velike lične prihode, ali smatraju da ovakav Javni servis ne treba da finansiraju građani, jer ga ne osjećaju kao servis koji radi u njihovom interesu. Prema tome, ovakav Javni RTV servis ne ispunjava uslove da bude javni. On možda ispunjava uslove da bude državni ili nekih interesnih i političkih grupa, ali da bude servis svih građana, sigurno da ne ispunjava, i to iz dva razloga. Prvi razlog je što nisu politički neutralni da bi sebe mogli nazvati Javnim servisom, odnosno rade u interesu i pod uticajem određenih političkih grupa i stranaka, uglavnom onih koji se nalaze na vlasti. Zašto oni građani koji ne dijele stavove tih političkih stranaka treba da plaćaju nešto što je protiv njihovog interesa? Zašto, recimo, u RS-u predsjednik jedne od opozicionih stranaka, npr. ... čija stranka dobija 50.000 glasova na izborima, ne može u dvije, tri ili četiri godine ni jednom da učestvuje u nekoj političkoj emisiji na javnom emiteru i RTRS-a? Zašto tih 50.000 građana treba da plaća RTV taksu i finansira takav servis, ako on direktno radi protiv njihovih političkih stavova i njihovih interesa? Znači, javni servisi, ista je situacija i sa Federacijom, nema nikakve razlike, javni servisi ne predstavljaju i ne rade u interesu svih građana od kojih traže da im finansiraju rad. Znači, ponavljam, ne ispunjavaju javni servisi osnovni princip političke neutralnosti. Drugi princip koji ne ispunjavaju javni servisi je da rade u interesu i za opšte dobro zajednice. Ovakvi javni servisi u stvari su generator krize u BiH. Pa imamo situaciju da se dva javna servisa javno prepucavaju i vode medijski rat jedan protiv drugog, iako ih iz svojih džepova plaćaju građani i jednog i drugog. Znači, dva osnovna uslova da bi postali i mogli nositi naziv javnog servisa, ovi ovdje u BiH ne ispunjavaju. I zato građani ne treba da plaćaju takvu tvorevinu. Drugi razlog zašto smo pokrenuli ovu inicijativu je anomalija u raspodjeli sredstava od prikupljene RTV takse, način na koji svaki građanin koji uplati taksu finansira sa 50% BiH televiziju, a sa po 25% entitetske emitere. I nije nikakva tajna da su ti emiteri sebe doveli u situaciju, BHT i Federalna televizija svojim ranijim programima, da ih građani RS-a prihvataju kao neprijateljske servise koji rade protiv njihovog interesa. I isto tako građani Federacije smatraju RTRS, Javni servis RS-a kao servis koji ne predstavlja njih, nego radi direktno protiv njihovih interesa. I to je situacija koja je neodrživa da na zakonski način tjerate ljude da finansiraju takvu tvorevinu koja radi direktno protiv njih. Treći razlog zašto smo pokrenuli ovu inicijativu ... je različit način naplate u RS-u i u Federaciji BiH. U RS-u je uspostavljen sistem automatskog utuživanja duga. Znači, neki način koji liči i koji građani doživljavaju kao svojevrstan harač na njihove džepove. Pa imate situaciju da plijene svinju domaćinstvu koje živi od, ne znam, tri kokoši i dvije svinje, zato što nije platilo RTV taksu. U Federaciji je valjda svima jasno da dobar dio stanovništva ne plaća RTV taksu, da to ne plaća iz političkih, pored ovih ekonomskih i iz političkih razloga, jer ni jedan od ta tri servisa ne osjeća kao svoj. I nije nikakva tajna da veliki dio Hrvata u Federaciji BiH ne plaćaju RTV taksu. Da li postoje međunarodni standardi oko finansiranja Javnog RTV servisa? Raspitali smo se i juče na Okruglom stolu, koji je organizovala SDS-a, saznali od predstavnika OSCE-a da ne postoji standard koji bi definisao da se mora plaćati ili finansirati javne servise preko obavezne RTV takse. Prema tome, postoje različiti modeli, postoje javni servisi koje direktno finansira država. Postoje novi modeli za koji se mi zalažemo, između ostalog, ako ne za ovaj onda postoji način da se izvrši izmjena da se definiše da je RTV taksa nešto što se plaća, ali nije obaveza. Kao što je to, evo čuli smo juče sada nova rasprava u Finskoj, kao što se to dešava u Poljskoj, ko osjeća taj RTV sistem 47 kao svoj platiće taksu, ko ne osjeća neće, a država će obezbijediti sredstva koja su potrebna da bi taj javni emiter radio. I to je čak za nas prihvatljivo, pa ćete vidjeti koliko građana osjeća ovakav RTV sistem kao svoj. Da bi provjerili ono što smo već znali, mi smo organizovali i obavještavanje javnosti oko naše inicijative i tražili podršku građana u RS-u i u Brčko Distriktu, gdje imamo stranačku infrastrukturu, da svojim potpisima podrže inicijativu za ukidanje obaveznog plaćanja RTV takse. Rezultat toga je ova gomila ovdje papira pred nama. Tu je 130.000 potpisa građana RS-a i Brčko Distrikta. I odmah da vam kažem da 90% ljudi koji su zamoljeni ili kojima je predloženo da potpišu ovo potpisali su, i to ne krijući se, dajući i broj telefona i nudeći i druge usluge da bi dokazali da oni stoje iza ovog svog potpisa. Prema tome, ovo vam je Vox Populi, ovo vam je šta narod misli o ovom sistemu plaćanja RTV takse i mi očekujemo da ćete i vi kao predstavnici tog naroda imati u vidu tu činjenicu koja nije različita ni po nacionalnoj osnovi, ni između entiteta. Evo ovdje imate potpise sva tri naroda, u Brčkom gdje je mješovita sredina svi su potpisivali
Vrijeme!
ovu inicijativu. I isto bi bilo i u Federaciji da smo kojim slučajem sprovodili takvu aktivnost. Prema tome, evo ja ću onda prekinuti zbog vremena, ja molim da imate u vidu ovu situaciju. Ovo nije protiv interesa javnih servisa. Mi očekujemo da prije svega oni postanu javni servis i predstavnici svih građana, a onda nemamo ništa protiv, i ja prvi ću biti spreman da dobrovoljno i voljno plaćam RTV taksu. Hvala.
Uvaženi kolega, s obzirom da su dva zakona spojena i da je rasprava u vezi toga, a Vi ste predlagač, imate vremena 15 minuta. Ako imate još potrebu, slobodno možete da kažete.
nije uključen mikrofon
Zahvaljujem. Prvi se javio za diskusiju uvaženi drugi zamjenik predsjedavajućeg Denis Bećirović. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, cijenjene koleginice i kolege, ja prije svega želim reći da smatram da nije baš dobra praksa da ovdje u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH bilo ko od nas poslanika govori u ime cijelih kolektiviteta, u ime cijelih entiteta itd. Nama je poznato da u BiH, 48 njenim entitetima, kantonima, općinama itd. imamo izraženu šaroliku i vjersku i nacionalnu i političku konfiguraciju itd., tako da s te strane teško je prihvatiti ocjene šta svi misle. Evo neki su vjerovatno organizirali i potpisivanje peticija itd., dobili određen broj glasova za svoj prijedlog, međutim da su i drugi sproveli neke druge peticije itd., vjerovatno bi i oni prikupili isti toliki broj peticija, ali možda i više. Međutim, to je legitimno pravo i što se tiče toga neću dalje govoriti. Međutim, ono što želim posebno istaći jeste činjenica da kada govorimo o evo ova dva zakona koja smo sada spojili da zajedno raspravljamo o njima, treba prvo reći da mi o tim zakonima govorimo u trenutku kada mi nismo završili, odnosno nismo primijenili ili implementirali suštinsku odredbu zakona, a evo danas pričamo o izmjenama i dopunama tog zakona. Koja je to suštinska odredba? Pa mi nažalost još uvijek nismo formirali Korporaciju javnih servisa. I po mom mišljenju to je suštinsko pitanje. Ta priča se mora napokon završiti, ako treba, i danas i u narednim danima treba tačno identificirati zašto to nismo do ovog trenutka završili. Predlagač, između ostalog, u obrazloženju navodi da treba promijeniti sadašnji model finansiranja javnih servisa i da se on zamijeni sa novim modelom koji, između ostalog, podrazumijeva da se oni ubuduće finansiraju iz entitetskih budžeta i državnog budžeta BiH. Po mom mišljenju to je neprihvatljivo. To bi bila transformacija, velika transformacija, odnosno transformacija iz javnog u državni servis. Lično mislim da bi to ugrozilo samostalnost i Javni servis dovelo u potpuno jedan drugi kontekst i u druge uslove, što vjerujem da nije cilj nikome. Moje je mišljenje da ovi prijedlozi, ova dva prijedloga izmjena i dopuna, nisu ni na fonu evropskog kretanja BiH. Kad to kažem, mislim na sljedeće. Naime, postoji Preporuka Evropske komisije R96 koja od svih zemalja članica EU uključujući i one zemlje koje imaju ambiciju da jednog dana postanu članice EU, među kojima je i BiH, dakle u Preporuci, u najkraćem da kažem, traži se da se obezbijedi institucionalna stabilnost Javnog servisa sa stabilnim izvorom finansiranja. Ovaj prijedlog nije u skladu s tim. Također, u ovom prijedlogu se ne nudi ni procjena potrebnih finansijskih sredstava ubuduće za djelatnosti javnih servisa, i ja mislim da se to ne može naknadno učiniti. Jedna od važnih stvari, kada govorimo o ovoj temi, ja mislim da su se predlagači morali potruditi da nam dostave također i mišljenja javnih servisa, i entitetskih i državnih po ovom pitanju. Ovo je ipak ozbiljna stvar i nama su potrebne malo šire elaboracije šta takva rješenja konkretno u praksi znače i za njih i za ovu državu. I na kraju krajeva, želim reći da bez sumnje, kada pažljivo iščitate ove prijedloge zakona i njegovo obrazloženje, jasno je da ovakav jedan zakon suštinski mijenja poziciju i strukturu Javnog RTV sistema u BiH. I zbog toga ja predlažem da mi u narednom periodu, a koliko vidim nema potrebne većine za usvajanje ovog prijedloga, bilo bi dobro da se posvetimo onome što je, po meni, suština u ovom trenutku, a to je formiranje javne Korporacije o kojoj smo govorili i prethodnih godina. Hvala.
Uvaženi kolega Šefik Džaferović, diskusija. Izvolite. 49
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, mada je uvaženi kolega Bećirović već iznio ključne teze koje su zapravo sadržaj i moje diskusije, dozvolite mi samo da se u nekoliko rečenica osvrnem na dvije stvari. Dakle, princip nezavisnosti, a onda potom profesionalnosti i objektivnosti ili nepristrasnosti javnih servisa, za koje vjerujem da se svi zalažemo ovdje u Predstavničkom domu, uzročno-posljedično je povezan sa načinom finansiranja. Po svojoj definiciji nema javnog RTV servisa ukoliko on ima budžetsko finansiranje, jer budžet je stvar parlamentarne većine ili vladajuće većine. Dakle, to nije stvar ni cijelog parlamenta, nego onih koji većinom usvajaju budžet. A javni servis: ne samo da mora biti u funkciji svih, dakle i pozicije i opozicije, nego najšireg građanstva, dakle i nevladinog sektora i onih koji nisu u Parlamentu. Dakle, to je 'Javni servis'. I kada su zakoni donošeni, vrlo brižljivo je komponovana ili projektovana uloga Parlamenta u odnosu na javne servise. Zbog toga je odabran princip koji već godinama funkcionira u BiH, način finansiranja ovih servisa putem RTV pretplate, čak dotle, to sam prošli puta kazao, da je zakonodavac čak i izvjesne ingerencije iz domena sudske vlasti, kada su u pitanju platni nalozi i naplata, dao u ruke Javnom RTV sistemu i servisima. I zbog toga treba nastaviti razvijati taj sistem, jer on najbolje odgovara principu nezavisnosti, zatim objektivnosti i profesionalizmu, odnosno profesionalnosti javnih servisa. Dakle, najbolje odgovara onim principima koje mi tražimo da poštuju servisi u svom funkcioniranju. Zalagati se za budžetsko finansiranje servisa, znači zalagati za njegovu zavisnost od parlamentarne većine, bilo dakle kog nivoa, i malo mi je čudno i kontradiktorno to iz prijedloga Kluba SDS-a, jer vjerujem da se i oni zalažu za ovaj princip nezavisnosti, samostalnosti i profesionalizma. Tako da zagovarati budžetsko finansiranje i ovaj princip, malo mi je to suprotno. To je dakle jedna stvar. Druga stvar je da mislim da mi u BiH nismo završili diskusiju oko javnih RTV servisa i sistema ukupnog, mislim da treba nastaviti tamo gdje smo stali, a to je implementacija Zakona o RTV sistemu i tri zakona o servisima, državnom i dva entitetska, i treba uspostaviti četvrti pravni subjekt koji će to sve skupa ujediniti i onda tek kad završimo implementaciju zakona, gledat kud ćemo, šta ćemo i kako ćemo dalje. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala. Ja zaista se moram osvrnuti na ove konstatacije da budžetskim finansiranjem se ugrožava nezavisnost. Da li smo to sad dobili priznanje da su Sud i Tužilaštvo BiH, Služba za reviziju BiH zavisne od parlamentarne većine? Iz ovog ja izvlačim taj zaključak: da su kroz budžet, koji se usvaja ovdje, Sud i Tužilaštvo zavisni od parlamentarne većine. I drago mi je da smo došli do tog saznanja. 50 Dalje, svi znamo gdje se biraju upravni odbori svih servisa. Od koga oni zavise? Od parlamentarne većine? Pa hajte da budemo iskreni, pa svi znamo koja je politička opcija stala iza kojeg člana Upravnog odbora kojeg servisa. Treća stvar, ja zaista želim da vjerujem da u ovom momentu ovi servisi zavise od nečije političke volje, a ne da su glas javnosti koja ih plaća. Jer ako je ono glas javnosti, što čujemo sa jednog servisa gdje nas sve sa ovih 14 i čitavu RS-a naziva genocidnom, fašistima, zločincima, ja se bojim da onda idemo u skroz lošem pravcu. Ja ne želim da vjerujem da je to glas javnosti Federacije. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Mladen Bosić. Izvolite.
Pa prije svega ja moram da kažem da ste Vi svojom intervencijom prekršili Poslovnik kada sam ja diskutovao, obavještavajući me da je isteklo vrijeme. U članu 69. stav (2) kaže: 'Predlagač zakona ima pravo i obavezu da prije početka rasprave obrazloži prijedlog zakona u trajanju od 15 minuta.' Vi ste me opomenuli na vrijeme, ja sam skratio svoju diskusiju, a kad sam sjeo na mjesto onda ste mi rekli: 'Hoćete li iskoristiti svoje pravo?' Prema tome, ja očekujem da mi ovo vrijeme ne računate u repliku nego da mi dozvolite da nastavim diskusiju. Jel' to uredu?
Ja, koliko se sjećam, sam se vratio na to pitanje, uvidio svoju grešku i to Vam rekao.
Dobro, evo ispravićemo grešku.
I ne vidim ni jedan razlog zašto ste na taj način to primijetili, jer i koliko ste vidjeli imao sam dobru namjeru da nastavite da govorite. Čak imam i dobru namjeru da Vama, replikama, omogućim to vrijeme da nadoknadite, ali ako želite na taj način, nema problema. Izvolite.
Ja Vas molim, znači da nastavim ovu priču. Znači, priča oko neispunjenosti Korporacije Javnog RTV servisa je jednostavno meni juče na okruglom stolu o ovoj temi pala u vodu. Tamo je bio prisutan jedan član Upravnog odbora koji je stanje u Sistemu pokazao i naslikao mnogo crnje nego što ga mi vidimo. Koji je rekao da su dubioze mnogo veće, da će tek isplivati ono što se sada ne vidi oko stvari oko javnih servisa i koji je rekao da zakon uopšte, ovakav kakav je, nije omogućio da se napravi Korporacija i koji kaže, hvala Bogu, pa nije bilo moguće napraviti Korporaciju jer bi Sistem i stanje bilo još teže. Da li je ovaj zakon na fonu evropskih kretanja? Pa molim vas, juče smo od predstavnika OSCE-a, koji je zadužen ovdje za praćenje medija, čuli da to nema veze sa evropskim kretanjima. 51 Da je različita praksa u Evropi. Da se ovakve rasprave vode u mnogim zemljama. I da je na ovom parlamentu da donese odluku na koji način će riješiti finansiranje Servisa. Stalno pozivanje da je nešto protiv EU ili da nešto EU traži od nas i zaklanjanje iza toga je postalo besmisleno. Nije Evropa ta koja ima standarde u svim oblastima. Evropa je različita i mi treba da usvojimo standarde u skladu sa našim potrebama, koji, siguran sam, neće biti usmjereni ni protiv koga. Kažete mišljenje javnih servisa je trebalo obezbijediti. Privatno, direktori zaduženi za te javne servise navijaju da bude usvojen ovakav zakon. Pa zar vi govorite da je nestabilnije finansiranje iz budžeta, nego od prikupljanja takse od naroda? Ali javno, zato što je to politika i zato što njihovi mentori politički to traže od njih, protiv ovog našeg su prijedloga. Nezavisnost, pa zar mi imamo sad nezavisne javne emitere? Zar su oni nezavisni od politike? Pa zar nije bilo jasno, kad progovori novinar, koji komentariše događaje i političku situaciju, kojoj stranci on pripada i koga on zastupa tamo? To znamo svi. Bez obzira što građani plaćaju tu televiziju. I zato, upravo je to razlog zašto mi tražimo promjenu načina plaćanja. Kad oni postanu politički neutralni, kad omoguće svima da kažu svoje mišljenje, a građanima da izvuku zaključke za sebe, a ne da im oni ispiraju mozak i serviraju zaključke, onda ću ja vrlo rado plaćati taksu. I na kraju, nije lako, nije u stvari teško ni pogoditi ovdje u čijem interesu rade javni servisi. Lako se to može ovdje i iz diskusija pojedinih predstavnika političkih stranaka zaključiti. Prema tome, mi očekujemo da će ova naša inicijativa dovesti na kraju i do promjene zakona, ne samo ovog kojeg smo mi predložili, i do pritiska javnosti da javni servisi postanu javni servisi u interesu građana koji žive ovdje. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, samo kratko, ja dakle u svojoj diskusiji nisam ni jednom riječju pomenuo ni Sud ni Tužilaštvo BiH, niti bilo koju drugu instituciju i molim da se ne izvode zaključci za koje ja nisam dao povoda u svojoj diskusiji. To mogu biti lične opservacije i ja protiv toga ne mogu imati ništa, svako ima pravo na svoje opservacije. Mislim da problem nastupa zbog suštinskog nerazumijevanja pravne i stvarne prirode pojedinih institucija u demokratskom društvu. Javni servis je institucija sui generis. To nije ni organ uprave ni organ sudske vlasti, iako ja mogu govoriti i o načinu finansiranja sudova kako mislim da bi to trebalo u budućnosti da bude, ali Javni servis je nešto što je potpuno posebno. I mislim da sam ja već dovoljno kroz nekoliko rečenica o primjerima rekao šta mislim šta je stvarna i pravna priroda javnih servisa i ukupnog sistema u BiH. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Predsjedavajući Doma, gospodin Živković, replika. Izvolite. 52
Zahvaljujem. Više je netačan navod na izjavu da se iz budžeta može da kontroliše način ili politički kontroliše nezavisnost, između ostalog, i sudova i tužiteljstva i ostalih. Činjenica je da je u finansiranju RTV servisa, bilo da se oni preko TV takse finansiraju, bilo da se finansiraju iz budžeta, određena vrsta političkog djelovanja je i do sada bila i biće, bez obzira ko je na vlasti. Ako birate direktora televizije, kao skupštinska većina, vi sigurno imate politički uticaj na to. Međutim, kad sam se već javio, a da bih mogao da diskutujem, i ovu repliku koristim da upitam predlagača da li je konsultovao i dobio mišljenja od nadležnih ministarstava. Da li je predlagač predvidio način obezbjeđivanja sredstava u budžetima umjesto TV takse? I da li predlagač ima možda neku opštinu da nam navede kao ogledni primjer gdje je to urađeno na način na koji oni predlažu? Zahvaljujem. Uvaženi kolega Mladen Bosić. Izvolite.
Pa vidite, ja bih ponovio, znači nema stava i jedinstvenog mišljenja evropskih zemalja oko načina finansiranja iz budžeta ili iz takse. Imam ovdje Mišljenje Savjeta Evrope i sugestije oko finansiranja medija. I oni kažu ovdje: bez obzira da li se radi o finansiranju iz budžeta ili se radi o plaćanju RTV takse, treba obezbijediti mehanizme za nezavisnost medija. Znači, priča da su mediji nezavisni samim tim što su građani natjerani zakonom da plaćaju taksu je besmislena priča. Vi znate svi vrlo dobro da to nema nikakve veze, jer nisu uopšte ... međusobno uporedive veličine. Prema tome, molim vas, da li postoji nešto tako u opštinama? Pa to nema nikakve veze. Javni servis treba da radi za čitavo društvo. Da li neka opština finansira neki javni medij? Ni to nije u pitanju. Pa, da li je Vlada RS-a finansirala RTRS? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa Vlada RS-a plaća iz budžeta privatnim medijima svake godine po 5 ili 10 miliona maraka. Normalno, iz drugih razloga. Iz razloga uticaja na te medije, što je po meni opet neprihvatljivo. Ali Javni servis, koji je neutralan u svemu tome, on bi trebao da bude plaćan iz budžeta, jer radi u interesu svih. I nemojte porediti BBC kao javni servis sa javnim servisima u BiH, to nema nikakve veze. Tamo svaki građanin zna zašto BBC radi u njegovom interesu. Od vremena kada je rat, kad zastupa interese svoje države prema javnosti do unutrašnjih političkih tema, gdje jasno možete vidjeti da nema navijanja ni za koga. Na našim javnim emiterima svima je jasno, čim upalite televizir, za koga radi i za koga navija. 53
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ma ja bi shvatio ovo kao dobru inicijativu kad bi ja imao određene parametre. Koliko bi trebalo sredstava izdvojiti u budžetu za Javni servis BiH da uradi to ovaj Parlament BiH? Koliko bi trebalo Parlament RS-a da izdvoji za Televiziju RS-a? Koliko Parlament Federacije za Federalnu televiziju? Ima li iko okvirne parametre koliko to para treba? To su opet pare. Da li su se one predvidile u budžetu, da li to prisilom? Ovo je prisila da plaćaju građani koji ne vole neki program, neku televiziju, ali to je tako zakonski regulisano. Ali ja ponavljam, kakav god bi bio zakon, kad bi ovo bilo usvojeno sa nivoa budžeta, mi bi amnestirali ove javne emitere, pa da kažu, ma, ona država će nama obezbijediti pare pa se mi nećemo boriti kroz marketing, ni kroz program, ni kroz dobre emisije, pusti ih, šta, oni će gledati, ali nas moraju platiti. Gledali ne gledali, još gora varijanta. Niko nas ne treba gledati iz RS-a, ali kad je to u budžetu, BHTV će emitovati šta joj naumpadne. I mi se ne miješamo ovakvim načinom u uređivačku politiku, mada smo potpuno nezadovoljni. Potpuno. Jer postoje, barem, istraživanja, pa nek idu u rasponu, ne znam jesu li pogodili 10-20%, ali nek pogriješi 30%, mada je to nemoguća cifra ali, evo, to niko ne gleda. Iako gleda, gleda se s ogorčenjem da kaže šta ovi rade. Je li od 13.000 ili 11.401 stolice direktan prenos ide iz Titove, ni jednog Srbina, nije predviđena ona stolica. Pa ja postavljam pitanje ima li iko normalan u RS-u koji će reći, ljudi, hajmo aplaudirati ovoj televiziji što ovo javno prenosi, kad je ovo usmjereno protiv nas. Pa bio on finansiran iz budžeta, privatno, ne znam kako. Ali je činjenica, druga, da se ovim želi umanjiti značaj jedinog emitera koji posluje pozitivno, a to je Televizija RS-a, sa kojom sam i ja nezadovoljan. Tamo sam bio barem jednom mjesečno ili dva puta. Četiri godine me ne zovu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Četiri godine i nek me ne zovu nikako, nije bitno. Neće ni oni da uzmu izjavu, nije bitno. Ali govorim nešto drugo, dakle 2007. godine sam tražio stečaj BH televizije, ne to, odmah me ispočitavali da je ukinemo, nego da dovedemo na nulu, pa da je onda čistih računa uvedemo, ta tri emitera javna, i da kažemo, evo, odavde krećemo sad. A ne niko ne zna, jednom dobijemo gubitak 24 miliona, jednom 25, ova Federalna dužna za marketing 12, pa ovo čujem onda uvaženo mišljenje gospodina Ljubića koje je tačno, BH televizija ili nije protiv nas ili jeste
Vrijeme!
sjedam, sjedam, čuo sam, vidio sam. 54
Dobro. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, replika. Izvolite
Hvala, uvaženi predsjedavajući. Što se tiče ovog ... da ovim prijedlogom se želi umanjiti značaj emitera koji jedini pozitivno posluje, naravno, misli se na RTRS, ne, gospodine Jovičiću, Bože sačuvaj. RTRS je sasvim sigurno veoma značajna institucija za čitavu RS-a. I mi smo, ja ću vam sad pročitati ovdje, meni stvarno ništa nije jasno, nije ovo nikakav međukoalicioni nesporazum, nego izgleda da ima nekih nesporazuma unutar SNSD-a. Ja ću vam sad pročitati jedno saopštenje izvršnog sekretara SNSD-a i mi smo mislili da ste i vi možda napravili neku računicu, ali otprilike pročitala sam, čini mi se izjava gospodina Davidovića je bila u jednom intervjuu direktora RTRS-a da oko 20 miliona iz budžeta bi trebalo RTRS-u, da on nema ništa protiv. Čini mi se u Nezavisnim da je to bio intervju. No, znači vođeni vašom inicijativom SNSD-a, mi smo samo formalizovali ono što vaš sekretar kaže, uvaženi gospodin Rajko Vasić, pošto je on onako cijenjeni jedan blogista, a ja volim da čitam njegove blogove jer su vrlo lucidni. Oprostite, ja ću sad malo morati korigovati, ne bih ipak čitala onako kako je on to napisao, kaže, '10.11.2011. godina', pošto Bosić, predsjednik SDS-a RS-a iz sarajevsko-romanijske regije, ne govori istinu, neću sad citirati, 'donosim originalnu izjavu sa datumom koji sam dao povodom ukidanja pretplate i stvaranja autonomije za RTRS'. Znam da ovo neće popraviti Bosića, ali neka ostane zapisano, što nije bilo na internetu kao i da nije bilo. Pa se onda u tom starom saopštenju gospodina Rajka Vasića koji ... kaže: 'Za BHRT nema lijeka, u RS treba ukinuti pretplatu, RTRS-a finansirati iz budžeta, a nadležnosti prepustiti Narodnoj skupštini.' Pa da ne bih dužila, pročitaću samo poslednji pasus, u kome kaže: 'RS-a mora u tom televizijskom segmentu učiniti odlučan iskorak, ukinuti neustavnu telefonsku pretplatu i građane spasiti maltretiranja i ponižavanja. Radnje televizije RS-a finansirati iz budžeta, a nadležnosti nad izborom menandžmenta i uređivačkih struktura prepustiti Narodnoj skupštini.' Zaista, ovaj pasus poslednji koji sam pročitala, koji je napisao gospodin Rajko Vasić, stoji u potpunosti. Nego nešto ima izgleda nekih šumova na vezi zemlja zove mjesec, pa bi ja kolegi, koji je malo zbunjen i ne zna šta sa ovim, predložila da centralu partije, najbolje vam je, konsultujete.
Zahvaljujem. Uvažena
Predsjedavajući Doma, gospodin Živković, rasprava. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo da kažemo da nismo gledali te blogove. Ja ne vjerujem da je to na zvaničnom saopštenju SNSD-a, nego privatnim blogovima raznih članova ili drugih u SNSD-u koji vrše funkciju, ali da se vratimo temi. 55 Tema je i vi dobro znate da SNSD nije bio zadovoljan ni sa ovim zakonom ni dobrom namjerom koja je bila u državi da se osnuje BHRT i da smo u kontinuitetu godinama upozoravali da ta namjera, dobra namjera od strane RS-a, nije ispoštovana. I mi smo ovdje u nekoliko navrata tražili da se to ukine i da su kolege iz SDS-a tražili na taj način da se odnosimo prema ovome zakonu, i jednom i drugom, mi bi bili za. Da ste ili modifikovani način primijenili u kome bi predložili novi način uzimanja RTV takse u kome bi se otvorilo dva računa, gdje bi za RS znalo se koliko građani RS-a uplaćuju, a da se zna i koliko drugi uplaćuju, i da se ta raspodjela napravi prema uplatama, mi bi bili za. Ali želja da se promijeni sistem u RS-u preko sistema u BiH za nas nije prihvatljiva. Nije prihvatljiv ni način na koji ste to uradili, ne konsultujući ministarstva iz RS-a, recimo. Za sve dosadašnje prijedloge zakona koji su bili u parlamentarnoj proceduri ovdje tražili ste mišljenje RS-a. Ja sam zatražio mišljenje, jer niko nije tražio mišljenje iz RS-a, i mogu vam i podijeliti, u kome Ministarstvo saobraćaja, osim što kaže da to utiče na nezavisnost medija, kaže i sljedeće: 'S obzirom da predložena zakonska rješenja podrazumijevaju i izmjene Zakona o RTV-u RS-a, naše je mišljenje da je predlagač trebao prije upućivanja u parlamentarnu proceduru da pribavi mišljenje nadležnih institucija RS-a, a imajući u vidu činjenicu da je Zakon o RTRS-u u dijelu koji se odnosi na plaćanje RTV takse predmet ocjene ustavnosti pred Ustavnim sudom RS-a.' S druge strane, niste nas ubijedili da možete da predvidite realan izvor finansiranja u budžetu kada se RTV taksa ukine. Ti potpisi koje ste skupili bili bi još mnogo veći da ste predložili recimo u Narodnoj skupštini RS-a da se ne plaća zdravstvena zaštita. Naš narod je toliko siromašan da bi predloženi prijedlog bilo čega da se odrekne da ne plati skupili samo u Banja Luci toliki broj potpisa. Nemojte da sa tim potpisom mašete, jer to nije politika nego politikanstvo. Kada sam govorio o oglednim primjerima, navešću vam, pošto vi niste htjeli da navedete, Opštinu Doboju u kome ste na vlasti od rata pa dosad. I tri puta kupovali televiziju i još uvijek Opština Doboj nema televiziju. I svaki mjesec iz budžeta Doboj plaćate 28.000 maraka za RTV Bijeljinu. I svaki dan u Opštini Doboj gledamo samo načelnika na Televiziji Bijeljina. I to je način na koji SDS preko budžeta hoće da nezavisno finansira. Takav način hoćete da napravite i u RS-u sutra kad vi mislite da ćete doći na vlast, što neće biti. Prema tome, kolege i kolegice, manite se predizborne kampanje, pogotovo u Parlamentu BiH za izbore lokalne u RS-u. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica Azra Hadžiahmetović, replika. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Prvo da ne zbunim, ja sam se davno prijavila za diskusiju, ali sam procijenila da apsolutno ne mogu doći na red zbog načina na koji se obavlja rasprava. To je jedno. A drugo, nakon ove sadržine rasprave i nakon ovog prefinjenog prenošenja nadležnosti sa entitetskog nivoa na državni nivo, što je prisutno u posljednji sat vremena, jer govorimo o problematici Javnog RTV servisa iz RS-a, odnosno u RS-u, barem 90% diskusije je usmjereno na to, gotovo da mi se čini suvišnim da bilo šta 56 diskutujem, osim što imam potrebu da možda na dvije-tri stvari ovako skrenem pažnju, više i u smislu ispravke krivog navoda ili pogrešnih interpretacija itd., koje su se čule u obrazloženjima u prilog ... usvajanja eventualno ovakvih odredbi. Prvo, tačno je ovo što je kolega Bosić pomenuo pozivajući se i na Rezoluciju Vijeća Evrope da se objektivnost Javnog RTV sistema, odnosno servisa, ne postiže samom činjenicom da se, recimo, Javni servis finansira prihodima od taksi. Ali je isto tako tačno da se objektivnost ne postiže automatizmom ukoliko se Servis finansira iz budžeta. Dakle, mi imamo problem ovdje u objektivnosti, kad je u pitanju objektivnost informisanja, ne zbog načina finansiranja nego zbog nečeg drugog. Drugo, bilo je ovdje govora, između ostalog, da budžetsko finansiranje znači veću objektivnost itd. Pa ako je išta ogledalo politike kao što je budžet, što je prva rečenica u svakom udžbeniku iz osnova ekonomije, da je budžet ogledalo politike, barem mi ovdje znamo koliko je naš budžet bio ogledalo naše politike. To da se to pokrije sa eventualno teškom socijalnom situacijom građana itd., ja ću vas podsjetiti da se i budžet finansira od građana, od prihoda, ili direktnih ili indirektnih poreza. Dakle, ko plaća budžetsku potrošnju nego građani. I apsolutno ne bismo dobili ništa osim što bismo našli neki novi modalitet koji bi značio i veću stavku u javnoj potrošnji. Međutim, ono što hoću, između ostalog, i u smislu ovog uvodnog dijela u mojoj diskusiji da skrenem pažnju, možda i u smislu rezervi koje je kolega Bosić u dobroj elaboraciji, pokušaju dobre elaboracije i argumentacije koja je ovdje cijeli dan preda mnom, pa ne vidim gospodina Živkovića, ali evo zaista uvažavam činjenicu
Vrijeme! AZRA
: da će vjerovatno skloniti. Ja predsjedavajući imam i diskusiju, ja se nadam.
Pa znam, ali imaju i replike iza Vas, pa ćete Vi doći na red za diskusiju.
Aha, ali evo ja ću vrlo brzo završiti i jedno i drugo, ako se slažete. Dakle, pozivati se na Vox Populi, je li, na osnovu ankete koja je rađena samo u jednom entitetu, moram reći da izaziva i rezervu. To je jedno. A drugo, pozivati se na anketu a ne znam kakvo je anketno pitanje, ja sam se prisjetila samo jedne dobre stare poslovice: ako hoćete da vam kompjuter izbaci smeće, npr. ubacite smeće u kompjuter. Dakle, kakvo je anketno pitanje bilo, vjerovatno zavisi od toga kakav se cilj htio postići. I evo, dozvolite na kraju da pomenem, imajući u vidu sve ove argumente koje sam kratko pomenula i koji su već ranije izneseni, posebno od kolege Bećirovića, da pomenem da zaista vjerujući u dobru namjeru SDS-a, odnosno inicijatora promjene zakonskih rješenja, ja sugerišem da naredna inicijativa i naredni prijedlozi idu u pravcu ili implementacije zakonskih rješenja koja postoje, eventualno razmatranja problematike zašto nisu implementirani postojeći zakoni i da vidimo 57 ko je to glavni krivac zašto reforma, čiji je sastavni dio i finansiranje javnih RTV servisa, zašto reforma stoji na mjestu na kome stoji? Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Saša Magazinović. Izvolite.
Iz istog razloga kao i profesorica Hadžiahmetović, dakle ne može se doći na red normalnim prijavljivanjem pa se moramo služiti replikama. I ja ću kasnije odustati od diskusije. Kolega Ljubić je prije nekoliko sjednica imao jednu inicijativu koju smo odbili jer smo rekli da ovo nije mjesto gdje se raspravlja o entitetskim emiterima, da postoje entitetski parlamenti za to. Očigledno da su kolege iz SDS-a našli način da predlože tačku dnevnog reda kako bi bili u prilici razgovarati o entitetskom emiteru, u ovom slučaju RTRS-u, protiv čega ja nemam ništa, ali opet kažem da tome nije mjesto ovdje nego u entitetskom parlamentu. O svemu onome o čemu je predlagač govorio možemo se složiti ili ne složiti, ali ne vidim nikakav problem da se o tome razgovara. Međutim, ni jedan od problema o kojima je predlagač govorio u svom uvodnom izlaganju se ne rješava time što će se ukinuti TV pretplata. Imajući tu činjenicu u vidu, jasno je da se radi o stranačkoj aktivnosti koja ima svoj cilj, koji bih ja prije vezao za kampanju za lokalne izbore nego za rješavanje problema javnih emitera i na taj način ovu raspravu i tretiramo. Obrazlagati opravdanost ove inicijative potpisima bilo kojim brojem njihovim, malo je neubjedljivo. Pitali su ljude – da li želite da nešto ne plaćate? Pa naravno da će svak potpisati da nešto želi da ne plaća. Evo ja dajem, da karikiram, prijedlog: pitajte ljude da li žele da ubuduće ne plaćaju račune za struju, pa ćete vidjeti da ćete dobiti još veći broj potpisa. Samo je pitanje da li je to realno ili nije realno. Međutim, ja zaista nemam problem sa ovakvom vrstom artikuliranja političkih stavova i pozicioniranjem političke partije po određenom pitanju. Međutim, ono s čim imam problem jeste javno pozivanje na nepoštivanje zakona BiH, a takvih aktivnosti je bilo u toku aktivnosti koje su kolege vodile vezanih za ovaj zakon koji predlažu, dakle pri skupljanju potpisa dijeljeni su i leci gdje se poziva da se ne plaća pretplata, što smatram nedopustivim. Zamislite sada kad bi mi birali, među zakonima koji su na snazi, šta nam se sviđa šta nam se ne sviđa, pa pozivali ljude da neke zakone poštuju neke da ne poštuju. Takve aktivnosti zaista nemaju opravdanje. A ovo, predložiti neki zakon, nije nikakav problem. Samo bih ja volio i mislim da bi bilo korisnije, ovaj zakon ulaskom u proceduru je pao i to vidimo. Mi ćemo, srećom, imamo izmijenjen Poslovnik pa neće to biti dugo kao što su bili neki od zakona koji su nas mrcvarili mjesecima. Međutim, bilo bi dobro kad bi svoju energiju, svi zajedno pa evo i kolege iz SDS-a, probali sinergijski usmjeriti na to da rješavamo probleme Javnog RTV servisa i da u ovom parlamentu riješimo ono što je do nas. 58 I na kraju, mi u Klubu SDP-a smatramo da je RTV pretplata jedan od alata finansijske neovisnosti Javnog servisa i njeno ukidanje. Posebno na ovaj način je za nas neprihvatljivo i mi ćemo glasati jednako kao i Komisija, dakle glasaćemo protiv.
Uvaženi kolega Borislav Bojić, replika. Izvolite.
Samo nekoliko stvari, dakle prije svega kada je u pitanju legalnost i legitimitet onoga što je SDS predlagao, dakle nikada nije bilo prijedloga koji govore da bismo mi pozvali nekoga na nepoštovanje zakona. Naprotiv, mi predlažemo zakon koji treba da izmijeni odnose i način na koji će se finansirati RTV taksa. Naime, građani plaćaju PDV i daju mnoge druge, iz mnogih drugih dažbina koji se prikupljaju u budžet, iz tog budžeta svakako treba finansirati, između ostalog, i RTV servise. To je pristup koji mi predlažemo. Naprotiv, mi ne predlažemo da se ne plaća, nego da se plaća pravičnije, daleko pravičnije. I da plaćaju svi, a ne samo, uglavnom se plaćanje vrši iz RS-a. Evo pogledajte procente i bilo bi dobro da smo dobili informaciju ko to plaća, koliko plaća i kako se ta sredstva na kraju krajeva troše. Bilo bi dobro i fino pogledati te odnose da vidimo na koji način se na kraju krajeva finansiraju ovi emiteri. Kolega Živkoviću, kada je u pitanju zdravstvena zaštita, neprimjereno je praviti paralelu između takse i doprinosa za zdravstvenu zaštitu. Znači to, i jedno i drugo, nije to ni blizu dakle onoga što se odnosi na zdravstvenu zaštitu. Naprotiv, budite sigurni da ne bismo dobili potpise za neplaćanje doprinosa. Radi se o doprinosima za zdravstvenu zaštitu, a ne o taksi za zdravstvenu zaštitu. Između takse i doprinosa je ogromna razlika, tako da ne bi se ja složio sa Vama da bi se ovo moglo primijeniti na zdravstvenu zaštitu. Sljedeće što ste rekli da je ovo politikanstvo, ja ne bih rekao. Ovo je dakle slušanje glasa javnosti, pitanje onih koji žele da izjasne svoje mišljenje i svoj stav u vezi sa načinom plaćanja RTV takse. Ako se Vi ograđujete od izjava Rajka Vasića, ono što je rekla kolegica Pandurević, ja to mogu prihvatiti kao činjenicu. Ja mislim da je to dobar napredak da biste Vi mogli lako da dođete u poziciju da Vaša politička partija postane bar malo demokratskija, znate, u kojoj će neko od vas kazati da Rajko Vasić je ipak zalutao i nije rekao to što je on rekao, ne stoji SNSD iza stavova Rajka Vasića, pa bi to za mene bilo jako interesantno jer bi se time pojavila jedna nova snaga u SNSD-u koja bi naravno demokratizovala dodatno ili uopšte demokratizovala SNSD, koji prije svega nije demokratska stranka u mjeri u kojoj to treba da bude. Kad govorite o sredstvima koja izdvaja Opština Doboj, neuporedivo je 20 i nešto hiljada KM iz skromnih izvora iz Opštine, mnogo je to, naravno, ali je mnogo više 400.000 KM koje izdvaja Vlada RS-a iz budžeta, naravno, za tu istu televiziju o kojoj ste Vi govorili. Ne radi se o 400.000 već se radi o milionima KM koje se izdvajaju privatnim medijima iz budžeta. Dakle, naš zahtjev je da se državni mediji, odnosno da se RTV RS-a plaća iz budžeta, a ne da se plaćaju privatni mediji. Pa, na kraju krajeva, ako se uspostavi i princip da lokalni budžeti pa i budžet RS-a ne može da plaća privatne medije, što bi po meni trebalo biti, naravno, vjerujem da možemo doći do tog stava. Ali ono što sam očekivao od Vas da ćete podržati da zajednički radimo na tome da otvorimo raspravu, odnosno da organizujemo okrugli sto na kome ćemo prije svega iznijeti argumentaciju šta je to korisnije za sve nas, a mi smo polazeći od stavova koji su se čuli iz SNSD-a, na kraju krajeva, krenuli u ovu aktivnost. 59
Vrijeme!
na kraju, hvala Vam na upozorenju za vrijeme. Što se tiče toga kad ćemo mi doći na vlast, nećete sigurno odlučivati vi nego će odlučiti narod, a on će sigurno podržati više SDS nego vas.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite.
Evo pogotovo oko ove podrške, ali nešto ne ide sa tom podrškom. Izgleda da se još neko zaigrao u ovoj koaliciji pored SDA, ali dobro, vidjećemo, vidjećemo. Ima tri stvari koje želim da kažem, zašto funkcioneri SDS-a ne prestanu plaćati pretplatu? Vaša politika, hajte braćo, mi ćemo za vama, je poznata. Narod da ne plaća, ovi uzmu, 400.000 su troškovi utuženja građana koji ne plaćaju RTV pretplatu, a svi funkcioneri SDS-a uredno plaćaju pretplatu. I to sam čuo da su najrevnosniji i najredovniji. Jedan je trčao prije dva dana da izmiri da ne bi bio tužen. A pozivati narod da ne plaća, nije korektno letke koje dijelite i što govorite na promotivnim skupovima i na onim, čovjek to govori javno pred ljudima, vaš aktivista koji stoji kraj onoga štanda. Znači to je nešto, ja se ograđujem od politike Rajka Vasića. Znači nemojte, slušajte, kad bi ja podržavao sve što je rekao Rajko Vasić pa gdje bih stigao. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa kako nije, Rajko Vasić je rekao da ste vi grupa gusaka u magli koja ne zna put, ja sam rekao da je to preoštra izjava, da to nije korektno. Ja ne mogu prihvatiti tu vrstu izjave. Treća stvar, u vrijeme demagogije, za RTV sistem RS-a treba iz budžeta da izdvojite 24 miliona maraka. Mora da kažete od koga. Znamo koliko para ima. Mora da kažete ovo što je gospodin Jovičić govorio danas. Znači, trebate ovdje jasnu poruku i ovo što je rekao gospodin Živković od koga uzimate to. Jesu li budžetske pare i zdravstvo i za televiziju, tad, gospodine Bojiću, tad su izjednačene? Iz iste hrpe se uzima. Ko ne bi volio apsolutno besplatnu zdravstvenu zaštitu i evo sve ćemo plaćati iz budžeta i ukidamo participacije koje su isto jedna vrsta takse, a možemo ih prebaciti u budžet. Ali nećemo, jer nam ova treba demagogija populistička sada za izbore koja naravno da ne može proći. I ja mislim da je ovo vaš smišljen pokušaj stabilizacije BHRTV sistema koji se nalazi pred stečajem i pred rasulom i želite preko budžeta da ga stabilizujete. A naš uslov je da se on stabilizuje na ovaj način na koji smo mi govorili ranije da dođu. Ali ako ih zacementirate u budžetu kao neke druge institucije, tad ćemo mi ovdje glasačkom mašinerijom dati im para koliko dajemo ovima drugim. 60 Znači, mora da kažemo jednu stvar, od vas je bilo korektno da ste pozvali građane da ispunjavaju svoju obavezu dok na neki način zakonski to drugačije ne riješimo. E onda bi ja to prihvatio. Vi to niste pozvali. Da ste rekli da svi izvršavaju, al' da svi zajednički radimo na drugom modelu, pa zar ne bi bilo jednostavnije da tehnički sve iz budžeta plaćamo. Znači, za mene bi to bilo vrlo jednostavno: plaćamo iz budžeta i televiziju i zdravstvo
Vrijeme!
i sve ostalo. Mislim, ovdje to nije tako. Mislim da nije korektno, uz puno razumijevanje da su blizu, ali ja mislim da su za vas izbori prošli. Ja mislim da se vi džaba trudite, uopšte, oni su prošlo vrijeme za vas, bolje da se bavite nekim drugim akivnostima.
Replika, uvaženi kolega Borislav Bojić. Izvolite.
Naravno, mislim da je nekima malo lakše kad mi počnemo ovakvu vrstu rasprave, ali evo zgodna je ovo prilika da malo se i razjasnimo, naravno. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nisam rekao 'nikome', ja sam rekao 'nekima' samo, a Vi ako ste se našli u tome to je druga stvar. Drago, vidi, molim te, može se naći sredstava i to mnogo, ako se smanji rasipništvo koje je prisutno, ali to će biti posebna tema, znaš. Pa ja ne bih sada to da otvaram jer mislim da trebamo sada da malo odvadimo od svega ovoga jer to nije korisno u ovom parlamentu. A rasipništva ima na svakom mjestu. Ima ga previše i kad bi se samo malo smanjilo našlo bi se ovo sredstava o kojima sada govorim. A gdje to sve ima rasipništvo u RS-u, to neće biti predmet rasprave ovdje u ovom parlamentu, pričaćemo o tome u RS-u. I imamo mi dakle prostora, dakle narod plaća porez na dodatu vrijednost da se nađe to sredstava što treba za RTV RS-a. A da smo mi pozivali narod na neplaćanje, nemojte mislim da podvaljujete, to je glupost. Ako je neko od pojedinaca tako nešto rekao, dakle to nije SDS nikada kazala da se ne treba poštovati zakon. Mi tražimo da se promijeni zakon koji će definisati drugačiji način prikupljanja RTV takse, odnosno da se ne prikuplja uopšte nego da se plaća iz budžeta. A budžet puni narod. A i ovako narod to plaća. Dakle, to je jedan korektan način, korektan pristup. Na kraju krajeva, ako kod vas postoji volja da na ovu temu pričamo, nije poblem da mi obustavimo ovu raspravu ovog časa, da je nastavimo poslije lokalnih izbora, ako vi mislite da je ovo u cilju predizborne kampanje, ali sa ciljem da dođemo do boljih rješenja. Pa besmisleno je da mi budemo ti koji finansiraju, između ostalog, tu istu RTV BiH. Dakle, 50% sredstava takse koju mi damo ide za BH servis, a za Federalnu televiziju ide 25%, 25% ide za RTVRS. I uzmite procente plaćanja u RS-u, uzmite procente plaćanja u Federaciji. Nije to pošteno prema RS-u, Drago, u tome je problem. A ovaj dio naših razjašnjenja, 61 unutarstranačkih odnosa, biće prilike Drago i vidjećemo kako će to na kraju biti završeno kada su u pitanju lokalni izbori. Sada sigurno neću više zato što na kraju krajeva i ne mogu, jer mi je ova replika, čini mi se, duga. Dakle, na ovome bih se ipak zaustavio da ne idem dalje i da ne idem sa nekim oštrim stvarima.
Replika ili odgovor na repliku, uvaženi kolega Drago Kalabić. Izvolite. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Jes, sad si se popravio, sad si bolji. Vidiš, kad mi otćutimo odeš u drugu krajnost, al' kad te popravimo sad je bolje. Poštovaću da nemaš pravo na repliku pa ću odustati od jednog dijela diskusije. To je jedan. Pod dva, gospodine Bojiću, jel' mislite da u zahtjevu za izdvajanjem iz budžeta BHRTV servis neće tražiti pokrivanje dugova i da to neće značiti tri puta veću cifru od sadašnje koja se izdvaja od pretplate? Šta mislite da će oni otpisati i reći dajte nam samo neku crkavicu? To je jedno, iz budžeta. Znači, ako pričate ovu vrstu priče o zaštiti RTV sistema, ja mislim da ovim urušavate RTV sistem RS-a. Ali dobro, to je jedno. Druga stvar, danas i u proteklom zasjedanju Parlamenta bilo je 20-tak zakonskih prijedloga. Zašto ste samo ovaj potkovali štandovima na ulicama? Zašto niste za carinsku tarifu stavili štand u Banja Luci jutros pa pitali jesu li građani za carinsku tarifu?
nije uključen mikrofon
Ne privrednici, nisu građani. Kad pričamo o štandovima, onda je to za sve građanstvo. A ovo ste za tarifu završili u četiri oka. Znači, imate moj potpis na zakonski prijedlog kad ga kompletirate tako kako ste sad kazali, samo da kažete u budžetu odakle uzimate pare. Ali je populistički reći: nemojte plaćati pretplatu, ali ne znamo odakle će. Morate tamo onda napisati, jer svi budžeti su tako našpanovani da vi precizno morate kazati od koga uzimate: od zdravstva, od policije, od poslanika, od Parlamenta, od bilo koga. Kad to napravite i nađemo saglasnost, imate moj potpis na taj prijedlog. Imate moj potpis na taj prijedlog. Evo ovdje to javno kažem, ali kad on bude kompletan. Rasipništvo se slažem, ali bih isto tako podržao jutros carinsku tarifu da s onima s kojima ste dogovarali da ste rekli da ćemo dio para pribavljenih izmjenom carinske tarife usmjeriti za televiziju. I tu se u carinskoj tarifi krije rasipništvo, isto tako. I slažem se o toj temi nije ovdje mjesto, ali na drugim kompletno o rasipništvu. Imate moju podršku, znači, ali da bude kompletno. Od ovih 62 uzimamo, ovima dajemo, a ne da finansiramo BH servis preko sigurnog izvora finansiranja kao što je budžet, jer se o tome nismo dogovorili.
Zahvaljujem. Kolega Bosiću, Vi ste imali tri replike, imate li Vi koga u SDS-u?
nije uključen mikrofon
Ali dobro, evo, evo izvolite.
Znači, oko budžeta priča. Pa mi smo predložili odakle finansirati jer se to ustanovljuje kad se formira budžet. Ja ne znam jeste li pročitali naš prijedlog. Prijedlog je da važi od 1. januara iduće godine i da se ti troškovi ugrade u sljedeće budžete. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa ne, ne možemo mi sad reći od ovog ili od onog. Zna se kako se to radi i to nije nikakav problem. Znači, nemojte da nam podmećete da smo nagovarali narod da ne plaća RTV taksu. Nije tačno. To jednostavno nije tačno. Mi tražimo da se promijeni zakon jer građani to traže i to je, i da se razjasnimo, radi se o 50 miliona maraka za sva tri emitera koji oni sada troše iz RTV takse. Od tih 50 miliona, 25 miliona se plaća BHT-u i po – ne znam, ja govorim paušalno ocjene, nije to u milion, što bi rekli, i po 12 ili 15 – po 12,5 miliona na RTRS i na Federalnu televiziju. Pa mislite da je problem naći ta sredstva u ovim budžetima dogovorom oko ušteda zajedničkih? Zar nije bolje i ovaj siromašni sloj stanovništva osloboditi tog nameta koji nije ogroman, ali za njih zbog siromaštva znači puno. Pa mi smo prije svega trebali pričati ovdje o siromaštvu u BiH, pa onda doći do ovih tema. Mislite da ljudima nije teško izdvojiti ovih 7,13 maraka? Ljudima koji imaju, ne znam, minimalne penzije i najniža primanja? Ali evo, nije ovo cilj, biće vremena da pričam i o siromaštvu i o razlozima za siromaštvo i o predizbornoj kampanji. Ovo nije dio predizborne kampanje, vidjećete kako izgleda predizborna kampanja. Izbori su za četiri mjeseca. I molim, na kraju, mi predlažemo zaključak po ovoj tački dnevnog reda, koji će značiti otvaranje široke rasprave, i u entitetima i u BiH na svim nivoima, oko funkcionisanja javnih servisa i oko načina njihovog finansiranja. I evo tražimo podršku svih vas, a svi su rekli, od članova Upravnog odbora BHRT-a do ovdje diskutanata, da sistem ne radi kako bi trebalo, da emiteri ne rade kako bi trebalo. Evo neka ovo bude inicijativa koja će na kraju dovesti do promjena koje će biti pravednije za građane i entitete i BiH u cjelini. Hvala. 63
Zahvlajujem. Predsjedavajući Doma, gospodin Živković, replika. Izvolite.
Vaša zadnja rečenica me je baš ubijedila da je ovo predizborna kampanja SDS-a, jer isti taj prijedlog odnosno zaključak koji predlažete je bio na Zajedničkom kolegiju koji je gospodin Ljubić predložio i Vaš član Kolegija nije htio o tome da raspravlja na zajedničkoj sjednici Parlamenta, jer se to tiče entitetskih parlamenata ... I Vi sad to predlažete da bi ovdje pokupili ispred vrata par politikantskih poena u vezi sa predizbornom kampanjom. Vaš član nije htio na Zajedničkom kolegiju o tome da raspravlja, Vi ovdje predlažete da o tome raspravljamo. O čemu pričamo? Pričamo i o neusaglašenom nastupu ovdje, niste tražili našu ruku da predložite ove zakone ovdje. A to je u Platformi o usaglašenom djelovanju naglašeno da trebamo da radimo, da ne govorimo o pojedinim glasanjima ovdje. I o tome ćemo da raspravimo sa SDS-om. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Naravno da ćemo da raspravimo. Hoću da kažem da ne slažem se da je Vlada RS-a plaćala i ostale servise, ali ne možete ništa da kažete na primjeru Doboja kako mislite da uređujete politiku u vezi sa medijima. Doboj je očigledan primjer kako SDS misli to da radi. Hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Boško Tomić, replika.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Evo, i ja samo kratko da repliciram, ako raspravljamo o tome na koji način da finansiramo BHT jer smo samo za njega nadležni, onda bismo mogli da raspravljamo hoćemo li to na ovaj ili onaj način kroz pretplatu ili ćemo iz budžeta. Čini mi se ako to budemo se odlučili da ide iz budžeta da će onda u javnosti se stvoriti utisak da smo mi ti koji su uzeli u svoje vlasništvo BHRT i na takav ga način finansiraju i profilišu svoje stavove. Iz tih razloga nisam stekao dovoljno ubjeđenja da je neplaćanje RTV takse rješenje za bolji program koji će nam emitovati. Ja o Federalnoj televiziji, RTS-u ne želim uopšte ovdje da govorim, o njegovoj uređivačkoj politici, mislim da je to nadležnost entitetskih parlamentarnih skupština. Ali moram da kažem o BHRTV servisu. Ovdje na ovom BHRTV servisu smo mi potpuno nezadovoljni. Od toga, evo imali smo izvještaj koji nismo raspravljali, u kome je zaposleno samo 64 18% Srba, 14,2% Hrvata, a 56,3% Bošnjaka i 11,2% ostalih. Drago mi je što je dosta tih ostalih, samo mi nije u srazmjeri sa procentom stanovništva koje živi na ovim prostorima. Prema tome, potpuno smo nezadovoljni, upravo na ovakav način. A da ne govorimo, kaže: 'U oblasti televizijske produkcije, pored redovnih emisija, mogu se izdvojiti važniji projekti koji su obilježeli 2011. godinu', pa Melodija Mostara, pa Bihaćki festival, pa Sarajevo Film, pa Dani Matice Hrvatske, pa Sarajevska ... filharmonija, pa Festival Jajce, pa Ajvatovica, pa Neum festival. Pa ni jednog projekta iz RS-a, a finansira se sa 50% sredstava od pretplate iz RS-a. Potpuno smo nezadovoljni BHT-om. I ako o tome treba da govorimo, onda ćemo da govorimo da se ukine na takav način pretplata, a da o uređivačkoj politici, posebno uređivačkoj politici Federalne i Televizije RS-a, to treba da raspravljaju parlamenti. A način finansiranja, čini mi se da je ovaj prihvatljiviji, jer bi onda izdvajanje sredstava iz budžeta bilo pod direktnim uticajem. A što se tiče i gostovanja, mislim da su televizije poprilično uravnotežile, evo ja kao poslanik još nisam imao nikad priliku da gostujem ni na jednoj od televizija, a ovi koji kažu da su iz opozicije malo su češće prisutni. Hvala.
Uvaženi prvi zamjenik Božo Ljubić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Kolegice i kolege, slušajući ove danas rasprave, posebice način na koji su oslikani javni RTV servisi tamnim tonovima, onda se pitam tko to ovdje nije podržao moju inicijativu kada sam predlagao da se raspravlja o radu i funkcioniranju javnih RTV servisa. S druge strane, na Zajedničkom kolegiju, kada smo raspravljali o zaključcima Zastupničkog doma i Doma naroda, koje smo mi donijeli ovdje velikom većinom glasova i u jednom i drugom domu da se raspravlja o javnim RTV servisima, članovi Koelgija, uključujući i člana Kolegija iz stranke iz koje dolaze, odnosno koje predsjedava gospodin Bosić, nisu bili za prihvaćanje takve inicijative. Prema tome, ali ja ipak izražavam priznanje članovima SDS-a na načinu i energiji kojom zastupaju i brane ove prijedloge zakona, a vjerovatno su znali i prije nego što su stavljeni u ovu proceduru, a posebice nakon odluka nadležnog povjerenstva, da nemaju šanse biti prihvaćeni. Isto tako slažem se sa onim kolegama koji tvrde da zavisnost ili nezavisnost elektronskih medija nije u izravnoj vezi sa njihovim financiranjem pa čak niti s vlasništvom, jer je poznato ovdje u BiH da su zapravo najzavisniji mediji javni mediji, a u stvari ono jezgro profesionalizma i nezavisnosti u ovom momentu možemo vidjeti uglavnom u nekim privatnim medijima. Međutim, ja sam na osnovu ove rasprave, posebice na osnovu ovih polemika na relaciji stranaka koje dolaze iz RS-a, pokušao, na neki način, prodrijeti u motiv predlagača i meni se čini, u stvari, da je glavni motiv da se financiranje RTRS-a prebaci na budžet da Vlada ne bi mogla financirati privatne medije, jer nema para dovoljno za obadva. Tako da, ako je to, mislim da je to vrlo racionalan motiv. Međutim, da potkrijepim ovu svoju tezu da zavisnost i nezavisnost medija sigurno nije u izravnoj vezi sa financiranjem i da tvrdnja da će neminovno mediji koji budu stavljeni na budžetsko finansiranje, bužeta na razini entiteta ili države, biti pod kontrolom parlamentarnih većina je u stvari primjer u Federaciji. U Federaciji, dakle pet, šest godina Javni RTV servis je bio pod kontrolom oporbe. Prema tome, ne stoji ni ta tvrdnja. Uvijek, zapravo, svodimo na to da ako bi htjeli sankcionirati ili na neki način postojeće stanje, onda ne bi bilo prikladno čak ni da se mediji stave na budžetsko finansiranje već na finansiranje određenih stranaka ili čak neformalnih grupa ili frakcija u 65 strankama. Dakle, to je kad stvari svedemo do apsurda, a apsurd izgleda odgovara stvarnosti u ovoj zemlji. Međutim, ono zbog čega sam ja bio protiv na Povjerenstvu da se podrže principi ovog zakona je, zapravo, ukoliko bismo financiranje stavili na proračune, mi po definiciji tada medije izručujemo zapravo onima koji kreiraju proračun i koji ga usvajaju i na taj način zapravo u startu odustajemo od mogućnosti da dobijemo nezavisne javne medije, a to nama naravno svima treba biti tendencija. I naravno, na kraju, ja želim reći, čitav ovaj RTV sustav, po meni, treba jednu korjenitu reformu iz različitih aspekata jer se pokazao zapravo neprovodivim, nefunkcionalnim, neprihvatljivim, a nije nepoznato da on čitav jedan narod konstitutivni u BiH je stavio na marginu u ovom procesu. Pa je poznato, dakle da u ovom domu, u Domu naroda, u Ustavnom sudu, svi predstavnici Hrvata su glasovali protiv ovakvog RTV sustava i ovakvih RTV servisa i to nije pomoglo. I na kraju želim napomenuti da prije ovih zakona koje mi predlažemo ovdje postoje zakoni koje je potrebno usvojiti temeljem odluka Parlamenta u prošlom sazivu a tiču se kanala na hrvatskom jeziku. To je ono što ostaje pred nama da se prioritetno usvoji i možda to može biti povod da se napravi ... jedan širi zahvat u reformi javnih RTV servisa, odnosno čitavog sustava, na način da on bude prihvatljiv svima u BiH. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, diskusija. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ja, evo vidim sad da pola SNSD-a je za ovaj prijedlog, pola nije, dobro, vidjećemo kod glasanja. U svakom slučaju, ja bih molila da zaista ovdje ne mijenjamo, ne pravimo zamjene teza. Gospodine Magazinović, i Vi ste pominjali RTRS. Postoji Narodna skupština RS-a, postoji izvještaj o radu RTRS-a, mi imamo tamo svoj Klub poslanika i ti naši poslanici kažu sve što imaju o RTRS-u i mi se ne libimo da kažemo sve što imamo o RTRS-u. Nažalost, o sitemu pretplate pa i one RTRS-a možemo pričati samo na ovom mjestu, ne možemo u Narodnoj skuštini RS-a, jer pretplata se uređuje Zakonom o javnom RTV sistemu. Toliko gospodi. Ali, ako bih ja mijenjala teze, gospodine Živkoviću, kao što ste Vi to maloprije učinili, ja bih mogla izvući zaključak da iz ovog Vašeg protivljenja Vi nemate ništa protiv da iz onog mjesečnog dijela koji izdvojite jednak dio date i RTRS-u i Federalnoj TV koja pravi specijale i stotine emisija o Vašem partijskom šefu, gdje ga naziva imenima koja ja zaista ne želim da ponovim. Ja ne dijelim politička mišljenja gospodina Dodika i mnogo štošta mu zamjeram, ali cijenim da je predsjednik RS- a i izuzetno mi je teško da platim nekog ko takve priloge o RS-u pravi. Da ne pričam o onom specijalu od 9. januara. Je li trebamo pričati o onom skandalu u Dobrovoljačkoj kada se na one majke, ubice i huligani kad su im izašli pa skandirali, pa su uveče doveli u studio lica s potjernica. 66 Oprostite, meni kao građaninu RS-a je izuzetno teško da onaj dio koji ja platim ode jednom takvom servisu. Nek plaćaju iz budžeta Federacije pa nek nas nazivaju kako god hoće. Hvala.
Zahvaljujem. Predsjedavajući Doma, gospodin Živković, replika. Izvolite.
Pa evo, u svojim nastupima pokušavam da ne idem lično na bilo kojeg poslanika, pa mislim da je to i stil, ne pretendujem da i Vi upražnjavate taj stil, ali mislim da je bolje da se govori o politikama. I nemojte vi iz SDS-a da branite nas u SNSD-u, niti da pričamo da kod nas pola misli ovako, pola onako, jer vi sami ne možete da se skupite i da kažete šta mislite, pogotovo u glasanjima možemo da to vidimo. S druge strane, hoću daVam kažem da prijedlog zaključka koji ste vi ovdje dali nije u skladu sa članom 114. Poslovnika i da bi trebali da ga preformulišete. On podrazumijeva da prvo čitanje mora da prođe ovaj zakon, pa da nakon toga možemo da otvorimo javnu raspravu. Posebno pogledajte član 114. stav (2) koji i govori o tome da se javna rasprava otvara nakon prvog čitanja. Pa onda ako preformulište to na način da želite da napravite neki krug ljudi koji o tome da razgovara, kao što ste to juče napravili, mi nismo protiv toga. Nismo bili na Zajedničkom kolegiju zato nas i čude ovakvi vaši prijedlozi. U svakom slučaju, mislim da ste promašili metu na način predlaganja ovih zakona, da ćemo da razgovaramo o tome što vi predlažete da se promijene procenti raspodjele u Zakonu, gdje mislimo da je RS zakinuta. Naša politika i jeste politika jasnih računa, u kojim želimo to da ispoštujemo do kraja. Tu da ste nas pozvali, imali bi u nama saveznike. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Replika ili poslovnička intervencija, Borislav Bojić.
Poslovnička intervencija ima prednost. Izvolite.
Poslovnik, član 114. i jeste ovako kako ste to Vi kazali, međutim postoji i praksa u Parlamentarnoj skupštini BiH kada se uđe ili prije ulaska u raspravu samih zakona može se organizovati ovakva vrsta pristupa koju smo mi predložili. I na kraju krajeva nije ovo, dakle sadržaj tako kako ste Vi to predstavili, nije to tako, pa Vas molim da se oko toga usaglasite. Mislim da smo se razumjeli.
Jeste li završili? Jeste. 67
Jesam, ja sam završio. Nije rasprava o zakonu, da se razumijemo, nije rasprava o zakonu, ovo je zaključak koji smo predložili u sklopu ove diskusije, dakle. ___________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Samo malo, molim vas, dozvolite, ako nisam bio dovoljno jasan, ja sam tamo izašao i govorio kao poslanik, nisam tumačio Poslovnik, ja sam govorio o vašem zaključku na način da ja mislim da on ne može da prođe zbog toga i toga. Da li trebamo tumačiti Poslovnik ili ne, to će ovaj parlament reći. Kolegij Zastupničkog doma tumači Poslovnik. Ako on ne može da se usaglasi, Parlament tumači Poslovnik. Ja sam govorio o svom mišljenju na vaš zaključak u vezi sa Poslovnikom i mislim da je sada razjašnjeno ono što smo htjeli da razjasnimo. Uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsjedatelju. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, gosti, mene dosadašnja rasprava najvećim dijelom podsjeća na onu sekvencu kad su počeli sukobi u Sloveniji gore, pa onaj televizijski komentator došao kod onog vojnika JNA pa ga pita 'šta se događa', a on kaže 'ma eto, izgleda ovi ko da se otcjepe, a mi im ko ne damo'. A meni ovdje izgleda kao neki bi, neki su za ukidanje ovih realnih sustava i servisa, a ko neki bi da ih brane. A ovdje se radi u prijedlogu ovih zakona o jednom samo pitanju, ja ću reći ovako, dominantno pa poslije pošto se on prenosi na različite stavke, članke zakona koji kaže: 'Svako domaćinstvo i pravno lice na teritoriji BiH koje posjeduje radio i televizijski prijemnik dužni su da plaćaju mjesečnu taksu za posjedovanje tog prijemnika.' I čujem nezadovoljstvo programom, sadržajima, uređivačkim koncepcijama itd., i nisam ni ja zadovoljan, odmah da se razumijemo, ali nije to tema. Kako postoji ovaj ustroj, da tako kažem, Javnog RTV sustava i javnih RTV servisa već je negdje šest, sedam godina i meni se čini da nisam čuo nikoga da brani kako je to dobro, znači nisam čuo nikoga da brani, nego više onako ono paušalno, načelne naravi, ne bi mi to jer, pa onda se priča šta bi trebali biti i sustav i servisi. A to što mi sad to nemamo to nije problem, ali neću ulaziti u tu raspravu. Ja ću se zadržati na ovom članku i na ovome što je Prijedlog zakona. Ovim člankom uvedena je taksa, pa bi sad jezikoslovci trabali to malo prevesti šta to znači. Je li to porez? Je li porez? Pazite, znači sad ću ja prevoditi, ali nisam jezikoslovac dobar, pošto za mene je ovo porez na posjedovanje tranzistora i radio i televizijskog prijemnika. I sad tamo imate negdje u selu nekakvom, gdje nema ni ceste, ni vode, ni struje itd. ali ima čovjek tranzistor, a ovaj zakon pretpostavlja da i on ima tranzistor, ne pretpostavlja da nema vode, ni da nema struje, ali pretpostavlja da ima tranzistor. I onda mu je uveo porez na imovinu. Znači, ovo je porez na imovinu. I pravo da naplaćuje taj porez nije dao poreznim upravama, inspekcijama, institucijama, nego dao televizijskim, radio-televizijskim kućama. Radio-televizijskim kućama, znači njima dao pravo, i ako im neko ne plati taj porez onda ga oni i tuže, određene su i kazne ako se ne plati porez. I gledajte sad naše dosljednosti – mi smo uveli porez, nebitno koliki je taj porez, na imovinu radio ili televizijskog 68 prijemnika, pa makar to bio tranzistor, ali nismo uveli porez na luksuzna auta, na luksuzne jahte, na luksuzna čuda, na to mi poreza na imovinu nemamo, bar takav zakon, ovaj parlament, ova Parlamentarna skupština, u državi ne postoji. Ja znam, kada bismo pokušali, evo ja ću možda testirati nekad samo da vidim malo odnos, kakvi smo, kako se ponašamo, da predložim zakon ovdje u ovom parlamentu, ovo su direktni porezi, mi smo donijeli Zakon o indirektnim porezima, pa da predložim ja jedan zakon o direktnim porezima. I znam ja da je to u nadležnosti entiteta, i kantona, pa i općina, jer svi imaju pravo da uzimaju od naroda, to smo svima osigurali da imaju pravo. I svi govorimo opet o smanjenju javne potrošnje, a na sve strane, znači, uopće više ne može niko sabrati na koje strane mi uzimamo. I kad običan svijet kaže onda on kaže - ja plaćam, oni koji plaćaju, ja plaćam pretplatu, a jadan i ne zna da nije to pretplata, znači, jer smo mi njih prevarili, i mi govorimo to - pretplatu za program. Ako je pretplata za program, mi imamo razvijen sustav kablovskih televizija u BiH, bar evo u prostoru odakle ja dolazim, i interesantno je: pretplata za kablovsku televiziju je duplo skuplja od ove takse, ovog poreza na posjedovanje radiotelevizijskog prijemnika. I razgovarao sam s ljudima koji to analiziraju, nemaju uopće problema s naplatom, nemaju problema s naplatom. Znači ... ne stoji država iza njih, znači ne stoji država iza njih, nemaju pravo kazniti nikoga, nemaju pravo nikakve prinude, imaju inkasante ili vi idete tamo gdje je njihovo sjedište i platite i, uglavnom, imaju naplatu 90%. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Neka, neka imaju makaze, slažem se ja. Šta je uloga i šta bismo mi trebali dobiti za ovaj porez koji plaćamo na posjedovanje prijemnika, pošto smo ovdje malo isprepleli? Trebali smo dobiti puno tih usluga. Kad govorimo politički segment, segment političkih emisija, samo jedan dio tih usluga, samo jedan mali djelić tih usluga. Gdje su programi tih servisa, gdje su obrazovni programi, gdje su kulturno-znanstveni programi? O informativnim neću da govorim. I sad ja gledam, pošto imam kablovsku televiziju ja gledam komercijalne televizije, a imam daljinski mogu gledati i javne emitere, ali gledam ove zato što mi daju više informacija i zato što su njihove informacije deset puta objektivnije. A ja kao građanin nemam nimalo uticaja da iz tog javnog prihoda koji se stvori da se kaže – ok, prema gledanosti, izvolite uzimete prema gledanosti, pa nek se ta javna sredstva raspoređuju prema gledanosti. Jer vi, vi možete vidjeti, i to uglavnom prednjače javni emiteri, svaki na svojoj teletekst stranici i često puta i u informativnim emisijama objavljuju i takmiče se ko je najgledaniji. I sad ovisno koji gledate emiter, on je najgledaniji, znači to je, garant uvijek prvi, ovi drugi, a ja sad kontam ili sam ja potpuno atipičan, jer ja najviše gledam ove koji su komercijalni. I s kim god razgovaram, je li gledao nekog od javnih emitera, niko mi ne zna reći, izgleda niko ne gleda, bar oni s kojim se ja družim, koje imam prilike vidjeti. S druge strane, ja nemam mogućnosti da svoj javni interes ostvarim, osiguram preko onih koji mi pružaju tu usluge, koja se zove objektivno informiranje, preko onih koji mi pružaju uslugu kroz obrazovni program, preko onih koji mi pružaju uslugu kroz kulturno-znanstveni program, preko onih koji na sve moguće načine djeluju korektnije, objektivnije, kako god hoćete. I ovi naši javni emiteri, osim što su nekorektni prema onima što plaćaju porez na posjedovanje radio i televizijskog prijemnika, oni su nekorektni i prema ovim, a i mi smo nekorektni prema komercijalnim televizijama, radio-televizijama, jer mi smo ovima dali garantiran prihod, ovima ne damo taj 69 garantiran prihod. Al' ovima nismo ograničili, čak ih pozivamo odavde, čuo sam od kolega zastupnika da se oni takmiče u marketingu sa ..., tamo gdje postoje ti neovisni javni servisi, to je zabranjeno. Znači, moraju i komercijalne televizije postojati. Znači, ovdje imamo ključnu stvar, ja ovo govorim sa jednom zamjerkom i predlagateljima. Da ste obrazložili ovaj prijedlog zakona kao potrebu da se ukine jedan neprimjeren porez, znači jedan neprimjeren porez koji smo mi uveli građanima, ja to apsolutno podržavam, jer je ovo neprimjeren porez. Mi u XXI. stoljeću naplaćujemo ljudima porez zato što imaju radio i televizijski prijemnik, točka, to piše u ovom zakonu. Je li neko misli da to treba, neka piše da je pretplata, pa da znamo o čemu se radi. Mi ovim zakonskim rješenjima varamo građane, varamo evo sve građane u ovoj zemlji i sve etnose u ovoj zemlji, kako god ko doživljavao, a ono opet što imamo priliku čuti, slažem se ja i sa kolegom Magazinović, kad bismo mi, narod najmanje voli plaćati porez, i ne samo ovaj nego bilo koji drugi porez, ali pogotovo kad je porez kakav je ovaj porez besmislen. Pa, razmislit ću još, moram reći, zbog obrazloženja, ali principijelno podržavam prijedlog da se ovaj neprimjeren porez ukine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Ismeta Dervoz. Razgovaramo o negativnom Mišljenju Komisije. Izvolite.
Zahvaljujem da me podsjećate, gospodine predsjedavajući. Vjerujem da ste taj podsjetnik mogli upotrijebiti već u prethodnih dva sata za sve diskutante koji su ovdje bili. Tako da ne brinete, ja sam se prijavila za repliku upravo zato da se natjeram da vrlo jezgrovito i ukratko kažem ono o čemu sigurno znam mnogo više od svih ovih koje Vi niste podsjećali na zaključke Komisije o kojima raspravljamo. Prije svega, hvala gospodinu Lozančiću, pročitao je tačno formulaciju. Mi plaćamo RTV taksu za korištenje radiotelevizijskih prijemnika, odnosno za korištenje resursa koji pripadaju državi. Što bi se reklo, država i ovako finansira javne emitere jer im je dala na korištenje svoje resurse koje oni mogu upotrebljavati i naplaćivati od gledalaca i korisnika taksu. Eto, ja to tako recimo vidim. Pa onda država ne mora direktno reći – dali smo vam novce, ali dali smo vam ga, pa onda neko tamo vjerovatno misli i da onda treba da bude pod određenim uticajem i da taj uticaj treba da se vidi i da se čuje. Hoćemo li imati drugačije slike i ton na RTV programima onda ako pređemo na finansiranje koje predlažu kolege iz SDS-a? Ne mislim da ćemo imati drugačije. Ovo je stvar profesionalnosti i ovo je stvar načina na koji u političkom diskursu mi u BiH se usuđujemo da utičemo na medije, a to je praksa koja nije samo u BiH, to je praksa koju možete ljepše ili malo manje ljepše, vidljivije ili malo manje vidljivije, pronaći u mnogim, uvjetno rečeno, naprednijim i demokratskijim zemljama u Evropi i u svijetu. Uticaj na medije je svima drag: svoj lik i djelo na televiziji, ako vas nema, vele, niste nigdje, tako da dakle taj uticaj se vidi i čuje, vidjet će se i čut će se. 70 Ono što je rečeno o Korporaciji, ja bih htjela samo podsjetiti da trebalo je ispoštovati zakon, da bi se pokazalo da ovaj RTV sistem nije završio svoju reformu i da zbog toga mnoge stvari tamo ne funkcioniraju. Ali to što nemamo Korporaciju nije spriječilo Upravni odbor sistema da imenuje direktora Korporacije i koordinatora Korporacije koji uredno godinama primaju plaće zato što koordiniraju nepostojeću Korporaciju. O tome ne govorimo. Također, niko ne govori o tome da isti taj Upravni odbor, jučer smo imali jednog člana na okruglom stolu, kojeg su kolege organizirali i kojem nije prisustvovao osim mene, uvažene koleginice i kolege. Dakle, član Upravnog odbora kojemu je mandat istekao već tri godine i koji je već sam duboko infiltriran u tu cijelu situaciju se usuđuje nama govoriti zašto ne može postojati Korporacija. Zato jer, između ostalog, i on je kreirao ono ozračje u kojem je nju nemoguće ustanoviti. Čitav problem potiče od neprofesionalnosti, i to od neprofesionalnosti menadžmenta koji dozvoljava da se takvi programi kakvi jesu vide i čuje, ne obaziru se na ono šta gledaoci moraju dobiti od javnih emitera, slušaoci, ne obaziru se na odluke Parlamentarne skupštine i lijepo sjede izvan mandata i rade šta god hoće. I završavam, gospodine predsjedavajući, sljedećim: mislim da je rješenje da podsjetimo da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine tražio od Vijeća ministara da što prije realizira zaključak Doma, usvojen na 20. sjednici, održanoj 2. 2. 2012. godine, koji glasi: 'Zadužuje se Vijeće ministara da pripremi i dostavi u parlamentarnu proceduru izmjene i dopune Zakona o komunikacijama i Zakona o javnom RTV sistemu BiH.' I tu imamo priliku da onda uradimo sve šta treba da uradimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi kolega Niko Lozančić. Izvolite.
Ma više ispravak netočnog navoda. Ja ni u jednom trenutku, dobro sam pazio da to ne izgovorim, nisam spomenuo da je taksa na korištenje RTV prijemnika. Ja upravo inzistiram na pojmu koji je u ovom zakonu, što je po meni nakaradno, na posjedovanje ..., što blage veze ni s programom ni s bilo čim drugim.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Drago Kalabić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedvajući. Evo, s obzirom da sam ja imao dve replike, imam potrebu na ovaj način da kažem još nekoliko stvari, a pogotovo sada na kraju, kada su mi stvari malo jasnije poslije nekih diskusija. Prvo 71 ću kazati, naravno, da Klub SNSD-a glasa jedinstveno uvijek i u svim situacijama o svim važnim pitanjima, i tako će biti i sada. Znači, u to nemojte sumnjati i mi smo to pokazali mnogo puta kada su te stvari u pitanju. Kada je ovaj odnos kolegice Pandurević prema našem predsjedniku, meni je to drago da čujem, to je znak da će on biti dugo predsjednik i ona dugo poštovalac njegovog lika i djela, i to je dobro. To nije sporno, vidite jedna stvar, mi poštujemo opoziciono djelovanje svih u RS i, naravno, mislim da ovo neće narušiti odnose SDS-a i SNSD-a. Naša je samo želja da se to dešava u Parlamentu RS, kada su u pitanju te stvari, jer ako ne budemo tamo imali dobru opoziciju, naravno da neće biti dobro ni RS-u i mislim da se mi oko toga razumijemo. Evo ovdje smo imali nekakav mali izlet oko tih stvari. To govorim iz razloga zato što je nama RTV RS jako važna, to je jedna od ključnih institucija u RS-u i mi ne mislimo ničim niti dozvoliti da se na bilo koji način ona naruši i možda nekada pokazujemo i dodatnu nervozu i strah od nekih rešenja koja bi mogla dovesti tu instituciju. Ne govorim o uređivačkoj politici, ne govorim o ljudima na toj televiziji, nego govorim o instituciji. Međutim, rekao sam da poslije diskusije kolegice Pandurević sad mi je stvar jasnija. I ja sada već razmišljam kako da se priključim. Ja sam razumio da je ideja SDS-a da se ne dosjete ovi drugi, da se preko ovog prijedloga zakona zeznu FTV i državna TV. Ako je to smisao, ja bi o tome već mogao razmišljati. Ja sam nakon ove diskusije razumio stvar. Znači, dajte da više njima ne dajemo pare. I znači, e, sada kada bi vi neki štandić izbacili napolje i to napisali, ja mislim da bih, Boga mi, i ja stao u red. Jer, jer pazite, u Prnjavoru onaj vaš viče da narod ne plaća, tamo je, znate, znači njima treba objasniti da je to cilj i nemojte vi se plašiti toga da to napišete: jeste li građani za to da prestanemo finansirati FTV i BHRTV servis? Stavite to, veliki štand i tamo nećete moći prići od mnoštva svih stranaka i svih pripadnika i ne znam ni ja koga drugog. Ako je to cilj da se ovi ne dosjete, da ovo provučemo kroz ovo, ako bude to moguće, ja razmišljam već da vam se priključim. Jer kao što vi poštujete ideje i lik i djelo našeg predsjednika, u ovoj zgradi SDS je imala nekoliko virtuoznih stvari, proteklih godina i desetina godina. I ovo je jedna od tih stvari i ja to pozdravljam i razmišljam samo kako to realizovati a da ne bude poziv na bezakonje, da ne bude poziv na nešto što ... dajte da se oni ne dosjete, a da to provučemo. Evo razmišljaćemo o tome, sada mi je stvar jasnija, sada mi je jasno protiv koga je ovo upereno. E sada, kako to dolje objasniti ljudima? E, o tome ćemo se malo baviti, da to prepravimo na tim štandovima, te natpise, i možda i mi čak potklocamo jednu stranu štanda, ako se dogovorimo o nazivu, da stavimo jednu od tih nogara, da to bude tako. Eto, sada poslije ove diskusije, meni su stvari puno, puno jasnije. Hvala.
Uvažena koleginica Dervoz, poslovnička intervencija. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Htjela sam samo zamoliti da obratite pažnju da raspravljamo o zaključcima Komisije.
A ovo što sam Vas pustio malo duže da govorite, to nije, je li? 72
Hvala lijepo. Bilježim sa štovanjem za ono od maloprije, hvala.
Dobro, dobro. Darko Babalj, izvolite. Replika.
A šta ću, moram i ja. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa onda da ti se zahvalim i da mi je drago što posjećuješ naše štandove, da konstatujem da znamo da vam je važna RTV RS, isto kao i nama, i da se zahvalim gospodinu Bošku Tomiću što nas je on izgleda odlično razumio, a i ti si na tragu da nas dobro razumiješ, a ovo ostalo neću više. Znači, uvažiću ovo da nemaš replika.
Replika, uvaženi kolega Lazar Prodanović. Izvolite.
Da ne bi bila zabuna ovo što je ... nije replika predsjedniku kluba, pa sam htio da dopunim zbog javnosti. Činjenica je, građani iz RS koji plaćaju RTV pretplatu, dakle uplaćuju na jedinstveni račun ukupan taj prihod, a od tog iznosa, ukupnog zbira i jednog i drugog prihoda, RS pripada 25%. Tako naš cilj je to da, nije, nije tako baš. Reći ću slikovito. Prošle godine je prikupljeno 9 miliona i 300 u RS za posjedovanje RTV prijemnika, a u Federaciji oko 14 miliona. U tom omjeru, vidi se da ipak mi ne finansiramo FTV i BHTV i da od tog iznosa mi dobivamo, od ukupnog iznosa, taj dio sredstava. Dakle, mi bismo se založili da taj omjer bude još povoljniji u korist entitetskih javnih RTV servisa. Evo toliko.
Zahvaljujem. Replika, Boško Tomić. Izvolite.
Jako mi je žao što me uvaženi kolega Darko Babalj uopšte nije shvatio. Ali evo, šta možemo. Posao ... za šta smo mi zaduženi u Parlamentu je BiH i ukupan sistem i servis, ja ponovo ponavljam, mi smo protiv toga da kroz izmjene Zakona o finansiranju se može vršiti uticaj na medijske kuće. Ja sam iznio i moj stav i stav da smo nezadovoljni sa BHT-om, da o FTV ne želim da dajem posebne komentare, imamo tu mnogo primjedbi, ali je naše da o TVRS raspravlja se u Parlamentu, odnosno u Narodnoj skupštini RS, i da smo nezadovoljni sa podjelom sredstava, ali ne nikako na način što 73 ćemo ukinuti zakon sa kojim će se davati sredstva, da bismo time vršili uticaj na medije i na način kako to pojedinci misle. Žao mi je ako me nisu shvatili, ali šta mogu.
Darko Babalj, replika. Izvolite.
Gospodine Prodadnoviću, sve ste dobro shvatili i razumjeli, međutim ono što vjerovatno ne znate je da ... u RS postoji Krivični zakon ili, ako ne plaćate RTV taksu, Zakon o izvršenju, odgovarate na sudu i budete osuđeni, plijeni vam se imovina. Taj zakon ne postoji u Federaciji BiH. Da, ja, ne, ne, ne postoji taj zakon. Ali niko nije krivično gonjen u Federaciji. Pa to je pitanje rada, znači da imaju neke zakonske rupe. I znači opet kada se vratimo na ovu stvar, dolazimo do konstatacije da RTV RS nosi najveći teret, odnosno građani RS oko plaćanja RTV takse.
Uvaženi kolega Lazar Prodanović, replika. Izvolite.
Vidite, mislim ja veoma cijenim ovaj vaš entuzijazam, ali to je ogroman entuzijazam. Ali moram isrekno reći da to je samo entuzijazam koji može da služi u marketinške svrhe koje smo mi u političkom djelovanju prevazišli, najmanje prije 10 godina. Niko vas neće poslušati da plati kaznu, a da ne plati taksu na posjedovanje TRV, pretplatnike. I drugo, nikada mi ne možete dokazati da je finansiranje iz budžeta rada bilo kog javnog servisa nezavisnije nego plaćanje građana BiH ili RS, odnosno oba entiteta u BiH te, prema tome, to uopšte nije uvjerljivo, taj politički marketinški štos ja sam naučio, kada sam se odlučio prije 40 godina baviti politikom. Ali to vrlo kratko, 40 godina i više.
Uvaženi kolega Slavko Jovičić, replika. Izvolite.
Kada sam prvi put, ko vrijeme tamo štopa? Vratite nazad, nisam počeo, vratite nazad. Ne mogu, a produžićete mi vi, dobro. Dakle, kada sam prvi put govorio, niko nije dao odgovor ima li ijedan emiter da to niko nikada ne plaća, ni sa budžeta, ni od pretplate, ni takse, ne znam ni ja kako, a da oni rade i da emituju program. Ima li taj igdje na svijetu? Nema, neko ih mora platiti. A ovo, uvaženi kolega Babalj, malo ste samo redoslijed promijenili jer načinom na koji ovo predlažete vi samo želite da ukinete TVRS, jer smatrate da je ona glavni stup održavanja ove vlasti u RS, pa ste onda teren iz tog entiteta prenijeli na nivo BiH, što nije primjereno. Bilo bi logičnije da ste rekli u prijedlogu, TVRS, kako je vi svojatate, eto vladajuće je stranke, pa emituje, pa neka se plaća, neka se snalaze, pa naći će oni, kada su našli za sve rješenje, to je sposobna stranka, imaju i kapacitete, naći će način, ali kako da ovima dođemo, pod navodnim znacima, glave, što su protiv nas. Tu niste ništa predložili. Pa onda podržavam kolegu Boška, ne što me vozi što se sa njim moram vratiti jer zaista je u pravu, ovde bi trebao biti ključ rasprave ovog parlamenta – BHTV1. Nadležnost TVRS, već je dva 74 puta govorio, je Parlamenta RS i naći će oni tamo rješenje. Nadležnost TVFBiH je Parlament Federacije. Kada bih ja pričao o nezadovoljstvu i zadovoljstvu, e, vjerujte da sam jedini, evo od Srba, protiv kojih su svi gotovo Srbi, ova dva servisa, najviše gledam FTV i BHT1. Zašto? Da ih mogu kritikovati. Kako ću nešto kritikovati, ako ne gledam? Pa ovi niko, svi što ovi kritikuju ove emitere, ne gledaju uopšte. I baš sam se raspitivao, a ja ih gledam najviše jer kako ću doći ovde govoriti o njima, a nisam gledao emisije. Svaku gledam da znam šta emituju. A znam sve gdje emituju protiv RS i Srba, to je činjenica. Dakle, potpuno smo promijenili teze, pa je ovo došlo u proceduru smišljeno i na kraju je ispalo ovako kako je ispalo, a to je ono – pošli smo sa ništa da bismo na kraju dobili nešto i na kraju nema ništa i onda onaj zaključak iz naroda – prijedlog niđe veze. Zato što neće dobiti nikakvu podršku i vraćamo se na početak. Nema ovdje prijedloga koji će biti podržan, ako nije usaglašen sa svima. I danas, nemoj da neko slučajno u medijima objavi, raskol veliki SNSD-a i SDS-a u Parlamentu BiH, nije. Nije, pozivam vas na kafu.
Zahvaljujem. Kolega Bojić ima diskusiju. Izvolite.
Ja se zahvaljujem, no da ne bih sada pravio diskusiju, a imam pravo na diskusiju, ja ću vas zamoliti za jednu kratku pauzu, s obzirom da postoji potreba za razjašnjenjima u vezi sa pitanjima koja su pokrenuta, a mi nemamo više mogućnosti za replike, tako da ćemo mi zatražiti ... petnaestominutnu pauzu, kako bismo mi s nekima kojima nije baš najjasniji naš pristup sve ovo skupa razjasnili i mislim da ćemo na jednoj pauzi to moći razjasniti. Dakle, pauza u ime Kluba SDS- a od 15 minuta.
A koalicioni partneri, to dobro, 15 minuta pauza. [[PAUZA]] Kolegice i kolege poslanici, molim vas da zauzmete svoja mjesta, 15 minuta je davno prošlo. Klub poslanika SDS-a je tražio pauzu. Imate li potrebu da obrazložite pauzu? Nemate. Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: Ad. 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih partija, predlagači: poslanici Nermina Zaimović-Uzunović i Niko Lozančić, sa Mišljenjem Ustavnopravne komisije 75 Predlagači poslanici Nermina Zaimović-Uzunović i Niko Lozančić Prijedlog zakona dostavili u parlamentarnu proceduru 18. 5. Ustavnopravna komisija Mišljenje o ustavnom osnovu Prijedloga zakona dostavila 6. 6. i ono je negativno. Nadležna Komisija za finansije i budžet je 6.6.2012. godine dostavila dopis u kojem obavještava Dom da nije razmatrala Prijedlog zakona zbog toga što je Ustavnopravna komisija utvrdila da Prijedlog zakona nije u skladu sa Ustavom BiH i pravnim sistemom. Otvaram raspravu o Mišljenju Ustavnopravne komisije. Uvaženi kolega Šefik Džaferović, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, vrlo kratko. Dakle, vi ste dobili Izvještaj Ustavnopravne komisije, radi se o tome da tekst ovog zakona nije usklađen sa Jedinstvenim pravilima i mi smo se kao Komisija odlučili da poštujemo dakle da poštujemo ono što je propisano u Poslovniku, a to je da osim sa Ustavom zakon mora biti usklađen i sa pravnim sistemom. Jedinstvena pravila su dio pravnog sistema BiH, ovaj zakon nije u skladu s tim i zbog toga je negativan Izvještaj. I neka se pripremi tekst zakona koji će biti u skladu s tim. Toliko, hvala vam, predlažem da se podrži negativan Izvještaj Komisije.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Zaimović-Uzunović, izvolite.
Hvala lijepo, predsjedavajući. Kolegice i kolege, evo iskoristili ... mediji, javni servis je otišao i sad možemo s mirom da pričamo. Svi su uslikani, svi će se večeras vidjeti, nema nikakve diskriminacije i zanemarivanja. Da mi nastavimo sa ovom drugom pričom. Poznato vam je da je Interresorna radna grupa završila svoj posao, međutim Interresorna radna grupa je imala mandat da pripremi prijedlog za izmjene i dopune Izbornog zakona, Zakona o finansiranju političkih partija i Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH. Interresorna radna grupa je uradila taj posao, međutim materijali koji su stavljeni u parlamentarnu proceduru vezano za ... izmjene i dopune Zakona o finansiranju političkih partija i također izmjene i dopune Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH nisu usklađeni kao što je predsjedavajući Ustavnopravne komisije rekao, krše pravni sistem, odnosno Jedinstvena pravila za izradu dokumenata. S tim u vezi mi smo pokušali da nađemo, ja sam pokušala zajedno sa kolegom Lozančićem kao predlagači ovog zakona da nađemo rješenje. Postojalo je više načina: ili da ga uputimo u parlamentarnu proceduru samostalno, kao izmijenimo i uputimo kao zakon, ili da vratimo Interresornoj grupi, ili da vratimo Vijeću ministara, i mi smo se, da ne bi propao ovaj rad Interresorne radne grupe, da ima pozitivan izlaz, mi smo se dogovorili da ponudimo zaključak, prijedlog zaključka koji glasi: 'Budući da je ustanovljeno da tekst izmjena i dopuna Zakona o finansiranju političkih partija i izmjena i dopuna Zakona o sukobu interesa koji će doći, koji je u pripremi za narednu sjednicu, 76 sadrže veći obim izmjena od dozvoljenog Jedinstvenim pravilima za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, zadužuje se Interresorna radna grupa za pripremu prijedoga izmjena i dopuna Izbornog zakona BiH, Zakona o finansiranju političkih stranaka i Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH da održi još jednu sjednicu kako bi u parlamentarnu proceduru uputila zakone sa istim nazivom, a koji će odražavati rješenja usaglašena u toku rada Interresorne radne grupe.' Ja vas molim da ovaj zaključak prihvatite.
Riječ ima predsjedavajući Predstavničkog doma Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem. Želim da kažem kao član Interresorne radne grupe i kao član Kolegija koji je raspravljao i o ovom jednom zakonu koji ste spomenuli, naime, u Interresornoj radnoj grupi su bila dva prijedloga zakona, Prijedlog zakona koji je došao od Ministarstva pravde, od gospodina Čolaka koji je bio ovlašteni predlagač ispred Interresorne radne grupe, i mene kao člana Interresorne radne grupe, koji sam predložio svoj zakon. Ni jedan ni drugi zakon nije dobio adekvatnu podršku i nije se moglo ići na pravljenje novog zakona jer se onda moglo pristupiti samo na izmjene i dopune zakona prema postojećem zakonu i davanje amandmana na postojeći zakon. Niko nije obavijestio članove Interresorne radne grupe kada su stavljeni zakoni na potpisivanje da je on prešao 50% od teksta amandmana. Mislim da je to greška i predsjedavajući Interresorne radne grupe što nije upozorio zajedno sa ostalim koji su pripremali tekst zakona, predlagačima, koji su samo stavili svoj potpis – da je prekršeno to pravilo. Tako se desilo i sa Zakonom o sukobu interesa na koji sam ja stavio svoj potpis, al' u Kolegiju sam odlučio da ga vratim Interresornoj radnoj grupi da prema ovome zaključku kao što, evo nadam se da će biti usvojen, predlaže se da se Interresorna grupa još jednom sastaje da konstatuje samo da su prekršena pravila i da ćete dobiti, nadam se, iste prijedloge zakona, samo neće biti izmjene i dopune zakona nego će biti zakon kako se ... To je više, kažem, formalna stvar, al' evo da bi zadovoljili i formalnu stvar, mislim da je to način na koji to možemo uraditi. Hvala. Zahvaljujem. Niko se nije više prijavio. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: Ad. 9. Izvještaj o sprovođenju zakona u nadležnosti Centralne izborne komisije BiH za 2011. godinu, podnosilac: Centralna izborna komisija BiH, materijal broj: 01,02-50-19-577/12, od 30. 4. 2012. godine 77 U skladu sa članom 2.9. tačka 15. Izbornog zakona BiH, Centralna izborna komisija je dostavila Izvještaj 30. 4. 2012. godine, nadležna Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku je 23. 5. dostavila Mišljenje o Izvještaju u dijelu koji se odnosi na sprovođenje Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH koji vrši Centralna izborna komisija, sa preporukama navedenim u Izvještaju, a nadležna Ustavnopravna komisija Mišljenje je dostavila 6. 6. 2012. godine. Komisija je usvojila Izvještaj i predlaže Domu da ga usvoji i podrži preporuke navedene u njemu. Otvaram raspravu o Izvještaju. Uvaženi kolega Šefik Džaferović, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, radi se o već tradicionalnoj aktivnosti i Izborne komisije i oba doma Parlametnerne skupštine BiH. Ovaj dom je zapravo adresa na koju se obraća Centralna izborna komisija, oni su jedino od svih institucija vezani za ovaj dom ovdje i meni je drago da evo već nekoliko godina mi smo već dakle ustanovili praksu razmatranja izvještaja izborne komisije o problematici sa kojom se ona susreće, ja to tako zovem, kod primjene zakona koje smo mi donijeli, a koje ona realizira. Izvještaj je napravljen za svaki zakon koji je u nadležnosti Izborne komisije, na strani 127, prije toga su zaključna razmatranja, a tamo su preporuke. Ustavnopravna komisija je to sve skupa podržala i predlaže ovom domu da postupi kao i Ustavnopravna komisija. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Nermina Zaimović-Uzunović, izvolite.
Hvala lijepo. Evo već za mene treću godinu diskutujem o Izvještaju Centralne izborne komisije, Godišnjem izvještaju koji oni upućuju u parlamentarnu proceduru. Ja moram da kažem da je, što se tiče samog Izvještaja, to jedan dokument koji je možda jedan od najcjelovitijih koji mi dobivamo ovdje u Parlamentu, potpuno potkrijepljen činjenicama, vrlo stručno napravljen i on tretira problematiku koja je izuzetno važna, kako za rad svih političkih partija, tako za provođenje ova tri zakona ..., odnosno više zakona, između kojih ću ja pomenuti uglavnom ova tri za koje su ovlašteni da ih provode. Ima ih još, ali ja ću se osvrnuti na Izborni zakon, Zakon o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH i Zakon o finansiranju političkih partija. Centralna izborna komisija provodi zakone bez obzira kakvi oni bili, ali nam isto tako svaki put daje prijedloge kako bi Parlamentarnu skupštinu upozorila na ono što nije dobro i što bi trebalo da mijenjamo. Evo, u prošlom izvještaju oni su nas upozorili na, između ostalog, mnoge stvari koje nisu uredu i to je bio jedan spisak o njima, a i mi smo se saglasili radeći u Interresornoj radnoj grupi da treba to da se mijenja. Evo i ovaj put imamo na kraju Izvještaja preporuke koje su rezultat 78 iskustvenih problema koji su se pokazali u radu CIK-a, a za koje je Parlamentarna skupština nadležna da predloži izmjene i dopune ovih zakona. ... Ja sam konkretno i predlagala da se pokrene i procedura za izradu zakona o političkim strankama u BiH, što kao inicijativa nije prošlo na ovom domu, a evo već vidim ponovo da je uvršten u preporuke Centralne izborne komisije da treba da se takav jedan zakon napravi. Ja podržavam kad je u pitanju Izvještaj CIK-a, s tim što moram da kažem da u ovim upozorenjima, a prije svega bi se osvrnula na to, dakle da, recimo, Zakon o sukobu interesa u institucijama na različitim nivoima nije jednoobrazno, nije dosljedno usaglašen. Tako da bi u nekom narednom periodu bilo neophodno da se izvrši usaglašavanje zakona o sukobu interesa u entitetima, u Brčko Distriktu, da se uklone nejasnoće koje postoje u tumačenju tih zakona. I naravno da ono što je neprihvatljivo, a što je već predloženo u izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa i nadam se da će biti i prihvaćeno što je već uvršteno. Dakle, mi smo se u radu Interresorne radne grupe rukovodili i sugestijama koje su članovi CIK-a davali Interresornoj radnoj grupi. Kad je u pitanju Zakon o finansiranju političkih stranaka, onda CIK ima pravo da kontroliše rad političkih partija, njihovo finansijsko poslovanje putem revizorskog odjela koji ima unutar CIK- a. I ovdje imamo podatke o razultatima finansijskog poslovanja pojedinih političkih partija. U narednom periodu i mi smo već ugradili u ovaj zakona koji je bio tema prethodne tačke, preciznije smo odredili finansiranje, izvore finansiranja političkih partija i transparentnije trošenje i prikazivanje potrošenih sredstava ... kad su u pitanju političke partije. I uskladiti, nešto što treba uskladiti sa međunarodnim odredbama, ... odnosno GREKO preporukama, ostaje da je stalna zadaća na kojoj treba raditi. I mislim da nemam nekih kapitalnih primjedbi na ovo, s tim što moram da konstatujem činjenicu kod implementacije Izbornog zakona nakon izbora da nije bilo saglasnosti, nije bilo jedinstvenog stava članova CIK-a o primjeni Izbornog zakona, što znači da on nije jasan, da on nije ... i da ga čak i članovi CIK-a mogu tumačiti svako na svoj način. Tako da u tom segmentu sigurno odredbe Izbornog zakona treba mijenjati, kako bi uvijek tumačenje svake odredbe u zakonu bilo jednoznačno, a ne pitanje uticaja različitih tumačenja i uticaja kakve god oni prirode bili. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Niko Lozančić, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi gospodine predsjedatelju, uvažene dame i gospodo, ja se ispričavam ali zbog brojnosti kluba moram češće se javljati, inače da sam u poziciji kao neki drugi malo bi rasporedili se. Pa evo, ja ću svoju raspravu započeti uistinu jednom pohvalom o radu Središnjeg izbornog povjerenstva jer mislim da je to jedna od institucija koja uistinu vrlo odgovorno, vrlo profesionalno sudjeluje u izgradnji našeg izbornog sustava i svojim radom doprinosi da taj sustav, ovaj, svake godine bude bolji i bolji. Ako bismo ovo izvješće, mislim da je ovo izvješće za jedno, kako bih 79 rekao, ozbiljno razmatranje na jednoj sjednici preobimno, jer ono tretira čitav niz vrlo važnih zakonskih propisa, prosto je nemoguće u jednom kratkom razdoblju osvrnuti se na sve od njih. Ono što ja nisam vidio u ovom izvješću, pa evo razmišljam da li i treba da bude, ali evo, ... spomenut ću da mi imamo činjenicu da je naš, odnosno pojedine odredbe našeg Izbornog zakona su od strane Ustavnog suda BiH ocijenjene kao neusklađene sa Ustavom BiH. Ovo govorim i kao član Interresorne radne skupine, jer smo mi imali između ostalog mandat da pokušamo uskladiti izborno zakonodavstvo sa presudom Ustavnog suda. Nisam vidio da se taj problem spominje ovdje u Izvješću i u preporukama da se traži, evo, rješenje tog problema. Pa želim da to ne ostane kao nešto za što ne znamo, al' više da nas sve podsjetim da još uvijek ovaj parlament nije ispunio svoju obvezu, nismo došli do rješenja kojim bismo otklonili neustavnosti iskazane u presudi Ustavnog suda a koje se tiču odredaba o nazivu mjesta, čini mi se, jednim dijelom i drugim dijelom, koje se tiču izbornog sustava za Grad Mostar. S ovog mjesta, ovo nije primjedba Izbornom povjerenstvu, poziv svima nama kad raspravljamo već ovu materiju da uložimo maksimum napora kako bismo otklonili taj značajan nedostatak u našem izbornom zakonodavstvu. Drugi zakon koji je ovdje vrlo bitan, koji se spominje u Izvješću, to je Zakon o sukobu interesa o kojemu se vode rasprave s vremena na vrijeme, u kojima imamo podijeljena mišljenja, ali iz ove vrlo korektne, odgovorne analize i prezentacije u Izvješću može se vidjeti da postojeći zakon za koji mnogi misle da je vrlo rigidan u biti ne osigurava svoju funkciju. ... Sukob interesa koji se javlja, koji je bar prezentiran u ovom izvješću je na marginalnim stvarima, vi nemate sukoba interesa kada su u pitanju sprečavanje velikih zlouporaba, velikih korupcijskih mogućih ili nemogućih djela, ovdje imate iskazane sukobe interesa u pogledu jel' nečiji tetak član Upravnog odbora u nekom javnom, općinskom, komunalnom poduzeću i slične naravi. Znači, nemamo, pa ovo za razmatranje svima nama i ovaj, jer iz ovog pregleda u ovom izvješću možemo zaključiti da ovaj zakon koji danas imamo očigledno ne služi svojoj svrsi pa kad budemo raspravljali evo i o prijedlozima izmjena i dopuna ili novog zakona o sukobu interesa da vodimo računa, jer smisao ovih izvješća nama Parlamentu jeste da se uoče nedostaci u propisima i to Izborno povjerenstvo vrlo korektno, vrlo profesionalno radi, da nam se upute preporuke. E sad, do nas je da opet ne budemo prekosutra nekad optuživali Izborno povjerenstvo zbog nečega što mi nismo uradili. Znači, ovdje u preporukama stoji, ja ću podržati i ove preporuke znači koje su date, jer one su na tragu donošenja boljih rješenja, osim evo što nema te preporuke koja se tiče usklađivanja izbornog zakonodavstva sa Ustavom BiH. Ali evo i da je nema ovdje, a mi znamo, ja sam smo ustao da kažem da evo da ne bude niko da ne zna to, znamo da Izborni zakon nije usklađen sa Ustavom BiH i da je to naša obveza dokle god ne uskladimo izborno zakonodavstvo. Znači, još jedanput pozdravljam nepristranost Izbornog povjerenstva, vrlo profesionalan rad, pa čak i u situacijama kad je na njih vršen značajan pritisak od strane institucija koje su znale ili znaju vršiti pritisak u ovoj zemlji. I, kad su i neke njihove odluke suspendirane, ostali su dosljedni poštivanju izbornog zakonodavsta i ja na tom čestitam. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. S obzirom na ovakve diskusije, i to ne bi bilo potrebe, je li tako? Jeste, zahvaljujem CIK-u, predstavnicima koji su popratili ovaj izvještaj. Zaključujem raspravu. 80 I prelazimo na 10. tačku: Ad. 10. Izvještaj o primjeni Jedinstvenih pravila za izradu pravnih propisa u institucijama BiH, podnosilac: Ministarstvo pravde BiH, materijal broj: 01,02-50-19-600/12, od 7. 5. 2012. godine Ministarstvo pravde je 7. 5. dostavilo Izvještaj, nadležna Ustavnopravna komisija je Mišljenje dostavila 6. 6. Otvaram raspravu o Izvještaju. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, dakle radi se opet o materijalu kojeg je razmatrala Ustavnopravna komisija. Vi ste vidjeli da smo mi podržali Izvještaj i predložili Domu da se usvoji Izvještaj sa zaključcima, odnosno preporukama koje su navedene u ovom izvještaju. I ovo je jedna od redovnih aktivnosti koju radimo u Parlamentarnoj skupštini BiH i ja mogu samo da se zahvalim Ministarstvu pravde, gospodinu Grubišiću, koji ovu oblast vodi, na ovako detaljnom Izvještaju i na analizi i preporukama koje nam je ponudio. Posebnu pažnju ovoj oblasti treba posvetiti jer BiH nema još uvijek izgrađene standarde u onoj mjeri, nema primjenjene standarde u onoj mjeri u kojoj oni moraju biti primjenjeni kad je izrada propisa u pitanju. Mislim da u narednom periodu posebnu pažnju trebamo posvetiti planiranju propisa, ranoj fazi u procesu nastanka propisa, dakle kada se pojavi ideja da se treba donijeti neki propis, finansijskim sredstvima, javnim konsultacijama, to su zaključci koji za mene imaju posebnu važnost. I da ne bude zabune, da bih olakšao, dakle da ovo sve skupa bude usvojeno, mi smo na ovoj komisiji većinom glasova, bilo je nekoliko uzdržanih glasova, usvojili i Izvještaj i ove zaključke. Čini mi se da je ovaj zaključak 3 nešto malo bio problematičan za neke od kolega, koji govori o uspostavi posebnih jedinica unutar organa, gdje ima puno tog posla, tamo gdje nema referata ili ljudi, ja pristajem i mislim da treba dodati tu rečenicu – u skladu sa budžetom za svaku godinu, u skladu sa budžetskim sredstvima. To je bio zahtjev kolega da se to ograniči time i mislim da bi uz tu popravku mogli da usvojimo kompletan Izvještaj sa preporukama. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Koliko sam razumio, znači u prijedlogu mjera za prevazilaženje problema u zaključku 3 na kraju da se doda – u skladu sa budžetskim sredstvima. Dobro, zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zaključujem raspravu. 81 Prelazimo na 11. tačku: Ad. 11. Izvještaj o realizaciji mjera za poboljšanje uslova poslovanja u poljoprivrednoj proizvodnji i prehrambenoj industirji BiH, podnosilac: Savjet ministara BiH, materijal broj: 01/3-28-605/12, od 8. 5. 2012. Savjet ministara je dostavio Izvještaj 8. 5., u skladu sa zaključkom Predstavničkog doma sa 12. sjednice, održane 27. 10. Nadležna Komisija za spoljnu trgovinu i carine Mišljenje je dostavila 25. 5. Komisija je prihvatila Izvještaj i predlaže Domu usvajanje sljedećeg zaključka: 'Zadužuje se Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH da izradi dodatni izvještaj za prvo polugodište 2012. godine o problemima u realizaciji ciljeva iz Mape puta, sa posebnim osvrtom na napredak i uočene konkretne zastoje.' Otvaram raspravu o Izvještaju. Uvažena kolegica Danijela Martinović, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući. Pred sobom imamo zaista jedan opširan i detaljan dokument sa nizom mjera, većinom administrativne i tehničke prirode. No, u dokumentu koji glasi 'Izvješće o realizaciji mjera', mislim da u velikoj mjeri nedostaje ovaj aspekat koji se odnosi na realizaciju mjera. Naime, nedostaju potrebne kvantifikacije i procjene efekata mjera koje su navedene u ovom dokumentu. Svi smo svjesni činjenice da nam, zaista, kada je riječ o sektoru poljoprivrede i ruralnog razvoja, nedostaju adekvatne statistike za praćenje procjene navedenih, odnosno realizacije navedenih mjera. A u dokumentu se i pominje tek uspostava bilansi i potreba i stanja vanjsko- trgovinski bilansi. Nažalost, u velikoj mjeri kasnimo kada je riječ o kompletiranju navedene statistike. Kaže se da je potrebna striktna primjena propisa, procedura i ostalog, pa valjda trebamo biti svjesni da je to nešto sasvim normalno, da smo davno trebali u potpunosti navedene propise i procedure i primijeniti, odnosno implementirati. Da bismo dobili jedan potpuni uvid u navedene mjere i realizaciju mjera potrebno je da imamo i podatke sa nižih, odnosno, entitetskih nivoa, jer jasno je sasvim da je dakle kada je riječ o poljoprivredi i ruralnom razvoju da je veći dio ingerencija, ako i ne cijala ingerencija, jel', vezano i spušteno na entitetske nivoe. Da imamo sve potrebne analize, zaista bismo mogli i govoriti o navedenom dokumentu na sljedeći način. Naime, ako posmatramo potpore, dakle grantove poljoprivredi i poljoprivrednicima, odnosno ruralnom razvoju, oni iznose na nivou BiH, sad govorim i za jedan i za drugi entitet zajedno, iznose 155 miliona KM. Ako uporedimo podatke sa drugim zemljama, zemljama u okruženju, vidjet ćemo zaista da su ovi podaci poražavajući. Naime, samo su poticaji u Republici Hrvatskoj jedna milijarda, dakle 3 milijarde kuna, odnosno u Republici Makedoniji koja je duplo manja od nas ti poticaji su takođe mnogo veći. Šta to znači? To znači praktički da nemamo ne samo definirane i na nivou entiteta adekvatne strategije, nego nemamo ni sektorske strategije na nivou BiH. Zaista nismo ni utvrdili koje dijelove, koje sektore, koje oblasti trebamo razvijati. 82 Kada je riječ o navedenom dokumentu, problem je što nemamo, dakle kad nemamo adekvatno zakonodavstvo, da nemamo ni program prioriteta preuzimanja acquisa kada je riječ o poljoprivredi. Naime, rezultat svega toga je da entiteti sami usvajaju pojedinačne zakone, pa onda nastaju problemi da su ti zakoni neusklađeni sa zakonodavstvom EU, dakle ne samo da jedan entitet usvoji jedan zakon, drugi drugi zakon, dakle postoji problem i međusobne neusklađenosti i neusklađenosti sa acquisom. Imamo i onaj naš klasični problem, a to je da entitetski zakoni nisu usklađeni ni sa zakonima na državnom nivou, odnosno sa mjerama koje se donose na državnom nivou. Samo da vam pročitam, dakle rezultate ... te naše neiskordiniranosti, rezultate o kojima svjedoči Izvještaj inspekcije Odbora za hranu i veterinarstvo Evropske komisije, koja je početkom ove godine boravila u BiH. A navedeni izvještaj će imati dominantnu ulogu kada je riječ o izvozu naših proizvoda biljnog i životinjskog porijekla u EU. Evo šta su ljudi rekli: 'Sustav službenih kontrola u BiH ne postoji, službena izvješća nisu u skladu sa zahtjevima EU, ne postoji protok informacija od centralnog nadležnog tijela preko entitetskih i kantonalnih tijela do neposrednog izvršitelja. Osoblje koje vrši kontrole i pregled u odobrenim objektima nije upoznato sa zahtjevima EU. Ne postoji garancija da je sustav kontrole ekvivalentan sa zahtjevima EU. Sustav mora biti prilagođen sustavu EU, naročito u pogledu zahtjeva koji se odnose na preglede i kontrole, bukvalno proizvodnja dakle od proizvoda do stola.' I ovdje se pominje još i Ured za veterinarstvo koji ne može da jamči ekvivalentnost sustava kontrole u BiH sa sustavom EU. Isto tako u navedenom materijalu imamo i informaciju da nismo prilagodili ni zakonodavstvo, niti smo se tehnički prilagodili za uspostavljanje IPA strukture. Šta to znači? To znači da godišnje gubimo od 40 do 50 miliona KM iz IPA fondova. Nemamo ni integrirani administrativni i kontrolni sustav, što znači ako ga ne uspostavimo nećemo moći izvoziti poljoprivredne proizvode niti u Republiku Hrvatsku kada uđe u EU, odnosno ni u zemlje EU. Zato apeliram na Vijeće ministara da se konačno uspostavi jedan kontrolni koordinacioni mehanizama kako bi se konačno uvezali svi, da kažem, ključni igrači kada je riječ o poljoprivredi, što na državnom nivou, što i na entitetskim nivoima. Možda bi prvi korak bio da dobijemo zaista pregled mjera, ali kvantificiranih, dakle pregled mjera kada je riječ o ovom samom izvještaju. Tako da ću ja zajedno, odnosno ja sam već sa gospodinom Ivankovićem dala prijedlog jednog zaključka koji glasi: 'Zadužuje se Vijeće ministara da u roku od 60 dana kvantificira rezultate mjera utvrđenih u Izvještaju o realizaciji mjera za poboljšanje uvjeta poslovanja u poljoprivrednoj proizvodnji i prehrambenoj industriji BiH, u smislu da se preciziraju efekti istih na vanjskotrgovinsku razmjenu i stanje u ruralnom sektoru.' Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, mi smo danas cijeli dan potrošili, bilo je tu i važnih i nevažnih tema, ali nema nevažne teme. Moja je ocjena da smo na neke teme potrošili više 83 vremena nego što zaslužuju, a bojim se da je ovo tema na koju nećemo potrošiti onoliko vremena koliko je potrebno da potrošimo. Ja vas molim, uvažavajući ovo o čemu je uvažena koleginica Danijela govorila, da mi odložimo raspravu danas na ovu temu, da se ovdje pozove ministar za vanjsku trgovinu i ekonomske odnose i predsjedavajući Vijeća ministara i da se ova tema ozbiljno raspravi, jer podatak da Makedonija, koja je dva puta manja od BiH i po broju stanovnika i po teritoriji, dva puta više izdvaja u podsticaje za poljoprivrednu proizvodnju je nešto što je za nas ovdje alarmantno. Bez obzira s kog nivoa vlasti se izdvaja, sve je sabrano, mislim da ovoj temi treba posvetiti posebnu pažnji i predlažem, ako se i još koleginica Martinović slaže s tim, da se odloži rasprava na ovu temu, da se na sjednicu pozove ministar vanjske trgovine, najmanje, i predsjedavajući Vijeća ministara i da onda to raspravimo. Nema važnije teme trenutno u ovom momentu u BiH od ove, po mom dakle mišljenju, imajući u vidu i naš evropski put. Ja vas molim da evo ovo stavite na glasanje.
Zahvaljujem. Predsjedavajući Doma, gospodin Živković.
Zahvaljujem. U vezi sa ovim što je kolega Džaferović govorio, želim da kažem nekoliko stvari. Naime, pomoćnik ministra je tu. Naša komisija je jednoglasno usvojila Izvještaj. ... Rad Parlamenta se odvija u komisijama i na sjednicama. Najveći dio našeg posla treba da se održi u komisijama. Ako je Komisija predložila da se o ovome raspravlja drugi put ili dala neke druge prijedloge, onda bi trebali da poslušamo ovu komisiju. Međutim, Komisija je dala samo prijedlog zaključka i predložila da se, koliko sam ja ovde pročitao, sačini dodatni izvještaj. Dajte da danas završimo ovaj posao, da zadužimo ili da kažemo rok kada se taj dodatni izvještaj treba dostaviti i da obavimo onda raspravu o tome. Mislim da je mnogo plodonosnije, nego da sada odlažemo raspravu o ovome, a ponovo poslije toga razmatramo dodatni izvještaj koji prema ovome i nalazu ove komisije i svemu ovome, sigurno, treba da nas dočeka. Hvala. Izvolite.
.. prijedloga, dakle nisam ja uopće, ne zakivam dakle stvari, ja hoću samo da ovo imamo kao predmet ozbiljne rasprave ovdje u Parlamentu. To je dakle suština. Kako god se mi dogovorimo, je li to da danas odložimo, je li to da sačekamo dopunski izvještaj, evo ja mogu podržati ovo što je Komisija predložila ove zaključke. Meni to dakle nije problem. Svrha moga javljanja je da se ovo stavi na odgovarajuće mjesto. Prema tome, ukoliko vi smatrate, ukoliko ova komisija smatra da treba da bude ovako kako je predložila sa ovim zaključkom, ja ću onda povući svoj prijedlog, tako da se nema potrebe izjašnjavati. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. 84 Da li se slažete da damo rok Ministarstvu spoljne trgovine i ekonomskih odnosa (ovdje se navodi od strane Komisije dodatni izvještaj za prvo polugodište 2012. godine) da to bude 15. juli. I nakon toga imamo sjednicu 21. jula, kad možemo da razgovaramo i o ovome izvještaju i o tom dodatnom izvještaju i time završavamo sav posao. Može se napraviti za tri dana, kaže pomoćnik. Ja mislim da je ovo sasvim razuman prijedlog. Zahvaljujem. Nema nikoga više za prijavljivanje, zaključujem raspravu. Prelazimo na 12. tačku: Ad. 12. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u Bosni i Hercegovini za 2011. godinu, podnosilac: Agencija za zaštitu ličnih podataka u Bosni i Hercegovini, materijal broj: 01,02-50- 19-633/12, od 16. 5. 2012. godine U skladu sa članom 40. stav (1) tačka c) Zakona o zaštiti ličnih podatka, Agencija za zaštitu ličnih podataka BiH je dostavila Izvještaj 16. 5. Nadležna Ustavnopravna komisija Mišljenje je dostavila 6. 6. 2012. godine. Komisija je usvojila Izvještaj i predlaže Domu da ga usvoji. Otvaram raspravu o Izvještaju. Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Ja se često javljam za riječ, takva mi je pozicija, ali sve moje diskusije neće preći danas uobičajeno vrijeme za neke dvije diskusije, je li, a možda diskusiju i po. Dakle, predlažem da Parlament usvoji ovaj izvještaj. Radi se o oblasti koju mi tek otvaramo u BiH, tek je postavljamo na pravo mjesto. Dobili ste Izvještaj koji je isuviše detaljan, čak govori i o konkretnim primjerima. Agencija je krenula u aktivnosti, ima dosta i otpora, ima problema, vidjeli ste, i ima nekoliko prijedloga zaključaka na kraju ovog izvještaja i ja vas pozivam da podržimo i Izvještaj i ove zaključke i ohrabrimo Agenciju da radi svoj posao u skladu sa zakonom, kako je to propisano. Mi smo im dali odgovarajući značaj izmjenama i dopunama zakona, kada smo se odlučili da Agenciju direktno, kada je imenovanje u pitanju ključnih ljudi, odnosno direktora, vežemo za Parlamentarnu skupštinu BiH. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. 85 I ja ću se potruditi da budem što kraća, ali mislim da ne bismo trebali pustiti da ovakav jedan izvještaj ovdje prođe nezapaženo, da se svede samo na puko formalno glasanje. Naime, izuzev što je metodološki odlično i sjajno urađen, ja moram reći da je ovo jedan od najkvalitetnijih izvještaja koje sam ja ovdje pročitala otkako sam u ovom parlamentu. I ono što je dobro, kao što reče uvaženi kolega Džaferović, da je riječ o jednog agenciji koja je u povoju i da je riječ o jednoj oblasti koja je uopšte u povoju. Međutim, evo, iako čini mi se 2006. je donijet Zakon o zaštiti ličnih podataka, za ovo kratko vrijeme Agencija je pokazala da zaista može funkcionisati kao jedna nezavisna agencija, kao agencija koja će biti autoritet svim institucijama. Evo, ja moram reći, meni se nedavno jedan ministar iz Vlade RS žalio, kaže: 'Možete li zamisliti Petar Kovačević me kaznio', ja ga nazovem i kažem zašto ste mi to uradili.' On kaže: 'Pa to vam je zakon uradio.' I ja pozdravljam takav način rada. I moram reći, nedavno smo imali ovdje jedan izvještaj, neću sada da pominjem čiji, gdje se ljudi iz tog tijela žale kako nisu prepoznati u javnosti, a osnovni posao im i jeste da budu prepoznati u javnosti. E ovdje imamo primjer u Agenciji kako neko postane prepoznat u javnosti, svojim radom. Ja zaista, evo svi mi kada otvorimo medije, ja mislim da makar sedmično nađemo po dva-tri teksta koja se odnose na konkretne životne primjere, pa evo i od onih traženja uvjerenja o nekažnjavanju. Više- manje danas svi građani BiH znaju da je tražiti uvjerenje o nekažnjavanju prilikom nekih konkursa nazakonito. Ono na što bih ja, naravno podržavam sve ove preporuke koje se ovdje nalaze i ja moram reći takođe, opet čitajući medije, pa vidim Srbija, recimo, sada se nalazi, oni su otprilike tu negdje u korak s nama, ali kad vidim šta oni rade i šta iz njihove agencije pričaju, ja zaista budem ponosna, jer vidim da smo mi odmakli ispred Srbije, daleko otišli u tom polju. U svakom slučaju, znači svi smo mi vidjeli mnoge konkretne rezultate koje sad ne bih ovdje da komentarišem, podržavam prijedlog zaključaka koji se nalazi na kraju ovog izvještaja. I ono što bih molila predstavnike Agencije ovdje jeste: svi se mi pomalo osjećamo s onim silnim video- nadzorima, a vidim u Izvještaju je dobar dio posvećen i tome, kao u 'Velikom bratu'. I da se malo kroz medije, kroz javnost, kroz edukcije, da više razgraničimo gdje to može biti, gdje ne može biti. Danas videonadzore postavlja gdje ko hoće. Ja kada dođem mojoj kući, prvo me na raskrsnici pored zgrade zatekne videonadzor, ulazim u ulaz, tamo jedan je ispred banke, drugi je i znači malo, malo kroz medije, kroz javnost da raščistimo, da vidimo koji način kontrola. Da li nam možda treba neka pomoć da se poboljša zakonska regulativa ili nešto da se pozabavimo i tim problemom? Hvala vam.
Zahvaljujem.
Predsjedavajući Doma, gospodin Živković. Izvolite.
Zahvaljujem. Želim da podržim rad Agencije, da kažem da je u dosadašnjem periodu radila dobro, da ima još toga dosta da se uradi, a i mi, da kažem, da se naviknemo na stvari koje su oko nas, a koje kao i da ne primjećujemo. Na ulazu u Parlamentarnu skupštinu, vidjeli ste da ima aparat koji na prst kontroliše ko ulazi od zaposlenih. Upit je ove Parlamentarne skupštine da li to ima pravo neko da lične podatke, koji je otisak prsta, kontroliše na ulazu u zgradu? Mi ne razmišljamo o tim stvarima 86 jer smatramo da je to uredu, da je to bezbjednost, ali niko ne postavlja pitanje da li je to ujedno i zaštita ličnih podataka. Tako da svakodnevno dolazimo u situaciju da razmišljamo o takvim stvarima, da Agencija ima puno toga da uradi, da se u nekoliko navrata, pod navodnicima, zakačila sa institucijama poput Centralne izborne komisije koja je očigledno prešla onaj korak koji se tiče zaštite ličnih podataka i da trebamo da damo podršku Agenciji da hrabro nastupi u tom pravcu. Hvala. Direktor? Uredu, zahvaljujem direktoru Kovačeviću. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: Ad. 13. Izvještaj komisije Kolegijuma o nastojanju za postizanje saglasnosti o prijedlogu zaključka poslanika Šemsudina Mehmedovića povodom rasprave o Izvještaju o radu Nezavisne komisije za praćenje uslova boravka u zavodima, postupanje i poštovanje ljudskih prava lica nad kojima se izvršavaju krivične sankcije i druge mjere koje je izrekao u krivičnom postupku Sud Bosne i Hercegovine, strani sudovi za djela predviđena Krivičnim zakonom Bosne i Hercegovine ili međunarodnim ugovorom čija je potpisnica Bosna i Hercegovina ili drugi sud u skladu sa zakonom Bosne i Hercegovine za period od 14. 9. 2010. do 31. 12. 2011. godine, a koji glasi: „U Mišljenju Zajedničke komisije za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku u zaključku broj 2 uvrstiti i riječi: KZ Banja Luka nakon riječi Zenici“ Izvještaj o saglasnosti ste dobili, Kolegij kao komisija nije postigao saglasnost, danas se izjašnjavamo u drugom krugu o prijedlogu zaključka poslanika Šemsudina Mehmedovića. O ovome ne vodimo raspravu. I, prelazimo na 14. tačku: Ad. 14. Informacija o ključnim bezbjedonosnim izazovima u Bosni i Hercegovini u 2011. godini i Analiza stepena primjene Akcionog plana za sprovođenje Strategije Bosne i Hercegovine za borbu protiv organizovanog kriminala i Strategije Bosne i Hercegovine za prevenciju i borbu protiv terorizma, materijal Ministarstva bezbjednosti BiH, broj: 01-04-2- 34/12, od 4. 1. 2012. godine
Pa kao predsjedavajuća Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost imam potrebu da objasnim nekoliko stvari. Evo predsjedavajući je rekao kako je došlo do ovog materijala. Dakle, na 13. sjednici, održanoj 10. 11. 2011. Dom je usvojio zaključak u kome se obavezuje Ministarstvo bezbjednosti da u najkraćem roku Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine dostavi informaciju o sljedećem: 1. Koji su ključni izazovi, bezbjednosni izazovi u BiH u 2011.? 2. Do kog nivoa je sprovedena Strategija za borbu protiv terorizma i Strategija za borbu protiv organizovanog kriminala? Želim da vas podsjetim samo da Bezbjednosna politika BiH koju je Predsjedništvo usvojilo 2006. godine je trebala da bude promijenjena u skladu sa novim bezbjednosnim izazovima i u tom smislu Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost je obavezala Ministarstvo bezbjednosti da takav materijal pripremi i dostavi Predsjedništvu. Dakle, iz različitih razloga to nije urađeno. Dakle, nemamo još uvijek novi dokument, bar, prijedlog tog novog dokumenta koji se zove Bezbjednosna politika i u skladu s tim uslijedio je ovaj prvi zaključak – da Predstavnički dom će informaciju o ključnim bezbjednosnim izazovima u BiH razmatrati nakon što Predsjedništvo BiH usvoji revidirani dokument Bezbjednosne politike BiH. Što se tiče drugog zaključka koji se odnosi na informisanje o tome dokle je sprovedena Strategija za borbu protiv terorizma i Strategija za borbu protiv organizovanog kriminala, dobili smo dokumente koji nisu prošli, da ne govorim samo o njihovom kvalitetu, nego da baziram se na tome da nisu prošli proceduru Savjeta ministra. I u skladu s tim, drugi zaključak jeste tako koncipiran da Predstavnički dom vraća Ministarstvu bezbjednosti Analizu stepena primjene Akcionog plana za sprovođenje Strategije BiH za borbu protiv terorizma i Analizu stepena primjene Akcionog plana za provođenje Strategije BiH za borbu protiv organizovanog kriminala, s obzirom da ovi materijali nisu razmatrani i usvojeni na sjednici Savjeta ministra BiH. 88 Dakle, očekujemo da će Predstavnički dom, zadužio je Ministarstvo bezbjednosti da nakon što Savjet ministara BiH usvoji ove materijale i navedene materijale ponovo dostavi na razmatranje Parlamentarnoj skupštini, te mislim da bismo tek tada dobili kompletnu informaciju i odgovorili na zadatak koji je pred nas postavio Dom. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na 15. tačku: Ad. 15. Informacija o stanju kriminaliteta u Bosni i Hercegovini u 2011. godini, podnosilac: Savjet ministara BiH, materijal broj: 01,02-04-1-579/12, od 30. 4. 2012. godine Ministarstvo bezbjednosti je 30. 4. dostavilo Informaciju koja je usvojena na 5. sjednici Savjeta ministara. Nadležna Zajednička komisija za odbranu i bezbjednost je Mišljenje o Informaciji dostavila 5. 6. Zajednička komisija predlaže Domu usvajanje zaključka koji glasi: 'Zadužuje se Ministarstvo bezbjednosti da u što kraćem roku izradi informaciju o stanju bezbjednosti u BiH u 2011. godini, te da je, nakon usvajanja u Savjetu ministara BiH, dostavi Parlamentarnoj skupštini BiH na razmatranje.' Otvaram raspravu o Informaciji. Uvažena kolegica Dušanka Majkić, izvolite.
Takođe mi dozvolite samo kratko da kažem nekoliko rečenica. Svake godine Parlamentarna skupština, oba njena doma, odnosno preko Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost, usvaja dokument koji se zove 'Informacija o stanju bezbjednosti u BiH'. Prvi put ove godine je odstupljeno od toga i umjesto Informacije o stanju bezbjednosti, kao sveobuhvatnog materijala, na osnovu koga bi građani ove zemlje mogli da procijene u kakvom bezbjednosnom okruženju živimo, dobili smo dokument koji se zove 'Informacija o stanju kriminaliteta u BiH u 2011. godini', koji predstavlja statistički sabrane brojeve koji su dostavljeni od strane entitetskih MUP-ova i MUP-a Brčko Distrikta. Dakle to nije materijal, onaj materijal ... koji se očekuje. To nije onaj materijal koji treba da odgovori šta se dešava u ovoj zemlji, kakvo je stanje bezbjednosti i ono što, na kraju, ključni odgovor koji možda moramo dati građanima. Zbog toga je i došlo do toga da ovaj zaključak je naknadno predložen, da se Ministarstvo – Zadužuje se Ministarstvo bezbjednosti da u što kraćem roku izradi informaciju o stanju bezbjednosti za 2011. te da, nakon usvajanja u Savjetu ministara, dostavi istu Parlamentarnoj skupštini BiH. 89 Pa mislim, možemo i mi napraviti pauzu da se Kolegij ispriča slatko i nasmije, onda ćemo nastaviti da radimo. Stvarno nije korektno to.
Uvažena kolegice, ja shvatam da smo svi umorni, da danas nismo pravili pauzu za ručak, ali neke između kolegija konsultacije moraju da se dese. Ako mislite da to možemo da uradimo u pauzi, nismo pravili pauzu. Nemojte da ja svaki put Vas, kad Vi razgovarate sa svima, opominjem, a Vi, samo jednom kad ja to uradim, mene opominjete. Nemojte, smirite, mislim. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Ja ne znam je li mi raspravljamo sada o ovoj Informaciji, prvo? Znači, ako raspravljamo o Informaciji, uredu.
Uvažena kolegice, ja sam mogao da dam i na prethodnoj tački da se odmah o zaključcima Komisije raspravlja, kao što sam mogao i na ovoj tački, i time ne bi ništa raspravljali i uvažena kolegica ne bi uopšte dobila riječ. Ali evo, pustio sam da pričamo nešto o ovome, da vidimo da li ćete možda da ubijedite, odnosno kolege i kolegice, da se ovaj zaključak ne prihvati, pa sam zato otvorio raspravu. Izvolite.
Odustajem od diskusije, mislim zaista.
Zahvaljujem ... Uvaženi kolega Slavko Jovićić. Izvolite.
Poštujem Vašu preporuku. Izvinjavam se što ne ustajem, odustajem i ja.
Uvaženi kolega Šefik Džaferović. Izvolite.
Dakle, evo i ja ću odustati i neću ništa kazati, mada je bilo korisno, ali odustajem.
Zahvaljujem i zaključujem raspravu. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: 90 Ad. 16. Analiza sprovođenja Državne strategije za rad na predmetima ratnih zločina, materijali: Visokog sudskog i tužilačkog savjeta BiH, broj: 01-50-2-13-26/12 od 16. 3. 2012., Suda BiH, broj: 01-50-19-1257/11 od 22. 3. 2012., i Tužilaštva BiH, broj: 01-50-19-1257/11 od 5. 4. 2012. godine (povodom inicijative poslanice Aleksandre Pandurević usvojene na 20. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 2. 2. 2012) – odgođena rasprava na 28. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 24. 5. 2012. godine Povodom inicijative poslanice Aleksandre Pandurević, usvojene na 20. sjednici Doma, Tužilaštvo BiH, Visoki sudski i tužilački savjet BiH i Sud BiH su dostavili materijale koji čine Analizu sprovođenja Državne strategije za rad na predmetima ratnih zločina. Nadležna Ustavnopravna komisija je dostavila Mišljenje 8. 5. 2012. godine. Na 28. sjednici, održanoj 24. 5., na prijedlog poslanice Aleksandre Pandurević, ponovo je odgođena rasprava do ove sjednice. Otvaram raspravu. Uvažena kolegica Aleksandra Pandurević, izvolite.
Hvala. Znači, iz ova tri izvještaja koje smo dobili, to su Suda, Tužilaštva i nadzornog tijela, vidimo da imamo strategiju, imamo pravosudne institucije, ali nemamo rezultate. Neko reče da je pravosudni sistem nezavisan, glavni haški tužilac u svom izvještaju u UN reče da ne postoji politička volja. Eto, znači od političke volje zavise rezulati. Kao što se vidi ovdje iz ovih izvještaja da je jedini rezultat Strategije koja je usvojena 2008. baza podataka. Znači, napravili smo bazu podataka. Ako se prisjetimo razloga, koji su evo ovdje u Izvještaju nadzornog tijela navedeni, zbog kojih je Strategija i napravljena, a to je bilo postojanje velikog broja neriješenih predmeta, pa evo ja pitam onda ovdje, ne znam da li ima ko da odgovori – koji je to složen predmet za ove tri godine riješen? Kaže, nepostojanje statističkih podataka, dobro, ispunili smo rezultat, imamo statistiku. Neujednačenost sudske prakse u predmetima ratnih zločina koji se vode pred sudovima entiteta, Brčko Distrikta i Sudom BiH, čime se narušava ustavni princip pravne sigurnosti i jednakosti građana pred zakonom. Znači, to je bio jedan od ciljeva razloga za donošenje Strategije. Pa evo ja pitam: jesmo li nakon tri godine ujednačili sudsku praksu? Nismo, i dalje se pripadnicima uglavnom jednog naroda sudi retroaktivno, po strožijem zakonu od onog koji je važio u momentu učinjenja krivičnog djela. Ovakva praksa dovodi do apsolutne diskriminacije lica kojima se sudi pred Sudom BiH u odnosu na ostale sudove, u pogledu izrečenih kazni za ista ili slična djela. Poseban problem predstavlja ponašanje Suda BiH u posljednje vrijeme, gdje Sud BiH u premetima koje je ustupio kantonalnim i okružnim sudovima od tih sudova zahtijeva da se u predmetima ratnih zločina primjenjuje Krivični zakon BiH.
Kolege iz SNSD-a, molim vas da saslušate šta kolegica priča! 91
Nadzorno tijelo je donijelo jedan zaključak 16. decembra 2011. godine, u kome kaže da se sudovima ne može nametati koji će zakon primjenjivati, već da isključivo o tome, u konkretnom slučaju, odlučuju sudije koje vode predmet. Naime, šta se ovde dešava? Sud BiH se na jedan lukav način postavlja iznad okružnih, kao hijerarhijski viši sud u odnosu na kantonalne i okružne sudove, što nije jer je on u njihovom rangu, samo sud specijalne nadležosti. I suštinski se nameće na ovaj način primjena Krivičnog zakona BiH i entitetskim sudovima, koji taj zakon ne primjenjuju u predmetima ratnih zločina. Dakle, pokušava se nelegalno izvršiti ujednačavanje sudske prakse i primjena materijalnog zakona, Krivičnog zakona BiH koji je strožiji i koji jedino u regionu primjenjuje Sud BiH. Jedan od sledećih motiva za donošenje Strategije bio je nezadovoljavajući stepen regionalne saradnje. Pa ja pitam, evo, nakon tri godine, kakva nam je danas regionalna saradnja? Umjesto da pravosuđe regiona i naše pravosuđe zajedno progoni one koji su osumnjičeni za ratne zločine, mi imamo slučajeve da predstavnici pravosuđa BiH osumnjičene za ratne zločine pozivaju da ne putuju u susjedne zemlje, jer im se može desiti da budu uhapšeni tamo, zato što je tamnošnje pravosuđe podiglo neke optužnice ili nekog istražuju za ratne zločine. Dakle, naš pravosudni sistem se stavlja u zaštitu osumnjičenih za ratne zločine iz reda onih koji ne pripadaju srpskom narodu. Da ne pričamo o tome da je predsjednica Suda BiH pokazala da je vrlo moćna osoba u ovoj zemlji i da je stopirala potpisivanje Sporazuma o ustupanju dokaza između Tužilaštva Srbije i Tužilaštva BiH. To je valjda dobra regionalna saradnja. Sledeći razlog za donošenje Strategije, kažu, bili su nedostaci usaglašenih kriterijuma za ocjenu osjetljivosti i složenosti predmeta. E, onda, ovdje iz ovih izvještaja vidimo da je tri godine trebalo da se naprave ti kriterijumi, da se ujednače, da se vidi na koji način će se ocjenjivati složenost predmeta. I mene jako zanima i voljela bih da mi neko kaže i ne bih voljela da su tačna neka saznanja koja ja imam, a to je oko ove osjetljivosti predmeta. Ko uopšte odlučuje koji je predmet osjetljiv, koji nije? Na osnovu čega je neki predmet osjetljiv? Znači, riječ je o jednom apstraktnom pojmu koji za cilj ima skrivanje određenih predmeta i držanje u nekim fiokama. I s obzirom da Strategija počiva na potpuno pogrešnoj premisi, mene uopšte ne čudi da ona nije dala rezltate. Naime, umjesto da se krene od prijavljenog incidenta, Strategija polazi od prijavljenog počinioca. Istragom incidenta koji može ali ne mora nužno biti ratni zločin, prvo bi se utvrdilo da li neki događaj ima elemente krivičnog djela ratnog zločina, nakon čega bi se daljom istragom utvrdila lica koja su učestvovala u tom djelu. Dakle, Dobrovoljačka i Tuzlanska kolona, evo konkretni primjeri su ratni zločini čijom istragom bi se dolazilo do učinioca. E pogrešnom polaznom osnovom se željelo doći do toga da Dobrovoljačka i Tuzlanska kolona nisu ratni zločini, nego neka kolektivna samoubistva. Osnovni cilj Strategije jeste procesuiranje nasloženijih predmeta u roku od sedam godina, pri čemu se složenost kvalifikuje prema težini krivičnog djela i ulozi i svojstvu počinioca. Međutim, kada se u prethodnim postupcima pred Sudom BiH pozove na Strategiju i ove navode, Sud BiH ih rutinski odbija. Konkretan primjer: slučaj Milana Perića koji je u drugostepenom postupku oslobođen. Pa su tako složeni predmeti, ono što se našlo, što je ocijenjeno da su složeni predmeti: slučajevi dvojice Bošnjaka iz Srebrenika koji nisu imali nikakvu vojnu, političku, niti rukovodeću funkciju, eto predmet pred Sudom BiH i njihovo procesuiranje jer su išamarali u ratu dvojicu Srba i pretukli. Očito je da oni nekom trebaju tamo kao kozmetička statistika. 92 E, ja pitam da li su ovi predmeti, suđenja ovoj recimo dvojici Bošjaka, složeniji od predmeta s početka rata, da ih sada ne nabrajam, Sijekovac, Tuzlanska, Dobrovoljačka itd. I ono što postavljam pitanje: ko će uopšte odgovarati? Jer će proći sedam godina, neće se ispuniti ciljevi iz Strategije, ko će podnijeti odgovornost? Ko će ponijeti odgovornost jer Strategija nije realizovana? U kojoj su kategoriji po složenosti predmeta Dobrovoljačka i Tuzlanska kolona? Ako su to složeni predmeti koji se trebaju procesuirati pred Sudom BiH, zašto se Tužilaštvo BiH već tri godine ne izjašnjava o pritužbi za obustavu istrage u predmetu Tuzlanska kolona? Kako to da po tužiocu Romanu podnosilac prijave u predmetu Dobrovoljačka čas ima, čas nema prava da podnese pritužbu. I šta je sa ovom pritužbom? Zašto su istrage obustavljene ove bez obrazloženja. Kako je moguće da strani tužilac koji vodi istragu o ovom predmetu bude svjedok osumnjičenog, a da drugi strani tužilac kaže kako je kolona JNA u Dobrovoljačkoj bila legitimna meta. Kolona koja je prema sporazumu napuštala BiH i na čijem čelu su se nalazile snage UN-a? Ako su oni nešto pokušali, napadali, gdje su tu izginuli, pod znacima navoda, branitelji? Ako je kriterijum za ocjenu složenosti predmeta uloga počinioca, pa zar ima odgovornijih od Atifa Dudakovića i Ejupa Ganića, koji su bili komadant korpusa i član Predsjedništva BiH? Ako pak ovo nisu složeni predmeti, možda Sud i Tužilaštvo tako misli, zašto ih ne ustupe entitetskom pravosuđu? Evo pravosudni sistem RS, to sama Strategija priznaje, ima kapacitet da sudi za ratne zločine i ja vjerujem da je u stanju u roku od godinu dana završiti ova dva predmeta. E, znači izlaz iz čitave Strategije? Pošto se bliži istek vremena, postoje dva izlaza, dvije mogućnosti, jer očito je da Strategija nije mrdnula s početka. Jedan je da u ovoj zemlji zakoni važe jednako za sve i da se prestane sa nasiljem i tiranijom pravosuđa BiH nad srpskim žrtvama, da svako na svim stranama bude jednak pred zakonom i odgovara za ono što je učinio i da pravosuđe radi svoj posao, onako kako radi i u drugim državama. I to je jedan izlaz, i mi, u skladu sa ovim predloženim izlazom, predložićemo, da sada ne iščitavam, i skup zaključaka koji proizilaze iz Izvještaja nadzornog tijela i preporuka u okviru strukturalnog dijaloga. Drugi izlaz, ako to nećemo, možda ne postoji politička volja s druge strane, jeste da donesemo zakon o amnestiji. Takve zakone su komunisti donosili '44., '45. i '62. godine. U Drugom svjetskom ratu desili su se mnogo teži zločini nego što su to bili u proteklom ratu, pa je 17 godina nakon tog Drugog svjetskog rata Aleksandar Ranković zatražio i usvojena je amnestija za počinioce krivičnih djela protiv naroda i države, ustavnog poretka i međunarodnog prava. I to je rješenje koje bi nas okrenulo budućnosti, umjesto što ovdje imamo jedan problem koji je stalni izvor političkih turbulencija u zemlji. Ukoliko se ne prihvati, ja cijenim, ni jedan od ova dva izlaza, smatram da će RS biti prinuđena da po principu univerzalne nadležnosti preuzme jurisdikciju jer su kod nje zaštićeni subjekti i ubijeni, ranjeni logoraši. I to nije ništa novo. Tako su radili i Njemci nakon Drugog svjetskog rata. Ko god prihvati izvršioca ratnog zločina, mogao mu je suditi. Znači odluka je da li će naši zahtjevi i zaključci biti prihvaćeni i kako će se izaći iz svega ovog na desnoj strani. Mi kroz ove zaključke, ponavljam, nudimo rješenje koje će dovesti do jednakog tretmana svih žrtava, u kojem se pravosuđe neće dijeliti, suze majke spram njihove nacionalnosti, nudimo rješenja prema kojima će svi biti isti pred zakonom i prema kojima će za sve u ovoj zemlji biti pravde. Ukoliko ne postoji volja s druge strane, mislim da je pred nama odgovornost, da RS se sama izbori za svoje žrtve i za pravdu za svoje žrtve. Hvala. 93
Zahvaljujem. Želim da vas obavijestim da je predsjednik Visokog sudskog i tužilačkog savjeta BiH uputio izvinjenje što ne može da prisustvuje sjednici, ali ovdje na ... sjednici, u ime nadzornog tijela za praćenje i sprovođenje Državne strategije za rad na predmetima ratnih zločina, prisustvuje član Nadzornog odbora gospodin Janko Vilimirović, tako da u slučaju da bude trebalo dati odgovore, ja ga pozivam da se uključi u raspravu. Uvaženi kolega Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, pa evo, Aleksandra je puno toga rekla tako da ne ponavljam. Samo ću podsjetiti na nekoliko stvari: 2007. godine kad sam predložio da nadležni ovi iz institucija, Suda BiH, Tužilaštva i ostalih pravosudnih organa, naprave jednu strategiju i tada konkretno sam dao neki prijedlog da u roku od pet godina završimo sa problemima ratnih zločina, što je bilo moj nerealan prijedlog i nije moglo biti realizovano. Ali sam čak išao sa varijantom pa sam rekao da ako treba da prime 200 tužilaca, 200 sudija, da to urade da je bolje za pet godina da završe nego da ovo za 50 godina razvlače, pa će potrošiti više para nego što bi tada potrošili, a svjedoci će izumrijeti, neće biti više ni priče o ratnim zločinima, jer za 20 godina niko o ovom neće pričati. Ali ovo su nam sadašnji problemi. Treba sačuvati ovu zemlju ako je moguće u narednih pet godina, a ne za 20 godina. Ali ovakav način kako je, teško ovo ide. Pa da ne bi samo svaka diskusija izazivala prijetnju prema nekome drugom, pod navodnim znacima, jer ja nikad to ne radim, pa nešto bi mi sad uradili ako drugi neće, pa evo, ako njima nije baš po volji ovo što mi tražimo, e, sad ćemo mi uraditi po svojoj volji. Ne radi se ovdje o volji, ovdje se radi o nečem drugom. Pa on kaže voli, da podsjetim jer se zaboravljaju te stvari, ne vas, jer sve vi to znate. Tražio tri-četiri puta od Ministarstva pravde da izađu jednom s prijedlogom da kažu: ima li igdje u svijetu da se retroaktivno primjenjuje Krivični zakon? Nego izvršenju, u tom vremenu kad je izvršeno, Krivični zakon koji je bio na snazi, važio je za svakoga. I to nas uče strane ove demokrate koji dolaze i stranci i sve, al' samo ako čuju da je to došao prijedlog srpske strane, neće da nam daju podršku, a ja sam sa bezbroj njih razgovarao. I kad završim oficijelni dio, onako prijateljski, naravno sa svima dobar, kažem: jesam li ja u pravu što ovo kažem. Gospodine poslaniče, divimo se, sve ste u pravu. Rekao, samo da dovedem kamermana Televizije RS-a da mu kažem šta ste meni rekli. U, nemoj bogati, pa normalno da neće potvrditi. E tako vam je i ovo. Nemoj bogati ništa, proće pet godina, umrijeće svjedoci, neće, koja će strategija sve ovo riješiti ovdje? Nema te strategije da će donijeti dvije stvari, a to je ovako, nek mi niko ne zamjeri ako u nekog pogledam od kolega Bošnjaka koje izuzetno cijenim. Ali nikad se nećemo razumjeti ja i neki moj kolega Bošnjak kako je bilo na određenom prostoru i ko je tamo počinio kome zločine. Nikad. On će imat svoju istinu, ja ću imati svoju. Ja ću možda poštovati njegovu istinu, on u tom momentu neće moju ili će biti obrnuto. I kakva tu strategija može bilo šta riješiti? Može nam samo ovaj sud nesretni i tužilaštvo uvlačiti godinama, gdje ćemo biti nezadovoljni postupno. I to sam bezbroj puta rekao, ponoviću. Srpski predstavnik, bio on parlamentarac, bio on nevladina organizacija, bio on iz instituta, bio on bilo šta na poziciji, nikad neće biti zadovoljan sa radom ovog suda i tužilaštva. Potpuno je jasno, pa vidi se o čemu se radi. Pa onda sve vezano za Strategiju. Sad će tek stizati Tužilaštvu i Sudu, ali opet nama 94 fakturisano. Mnoge odštete koje će morati isplatiti ova država. Nema riječi o Strategiji, ko će to platiti? Nisu riječ napisali. U koja sredstva se uzdaju? U donacije. Čije? Za svoje potrebe itd., itd. Dakle, ova Strategija, sjećam se dobro, ima stenogram, i divim se kolegici Majkić što ona to nekad pokupi, sad ću i ja to raditi, sve pokupim stenograme, a ne zaboravim ja to, ne trebaju meni, nego samo da kažem. Na toj sjednici sam, nisam bitan ja, predložio da naprave strategiju. Na toj sjednici sam gledao na desnoj strani tužioca tadašnjeg Marinka Jurčevića i rekao mu direktno: čovječe, napravite ovo da krene. Pa gledao Novkovića koji je tamo sjedio, nisam ni znao u kojoj funkciji, pa me tadašnji predsjedavajući gospodin Belkić upozorio, kaže, evo ti čovjeka, predsjednik Sudskog i tužilačkog savjeta, on je. Ja veze nisam imao ko je. Ali mu je sad produžen mandat, neka je. Kad bi ja pitao zbog kojih rezultata, odmah, eno oni poslanici i oni političari miješaju se u rad pravosudnih institucija. Ne miješam se. Ja hoću da se oni miješaju u svoj posao i onda uopšte nije potrebno da ja govorim i diskutujem. Ali je očito, sve ovo što je Aleksandra rekla, nezadovoljni smo. Nije Aleksandra i ja, ne poslanici, srpski predstavnici, nego srpski narod koji vrši pritisak na nas. I sve se vidi, sve je očito i sve je jasno. Tako da je Strategija ništa, niti je riješila niti će riješiti, dok nema rezultata od Tužilaštva i Suda. Pa vam postavljam pitanje, nemam ovoj lijevoj strani postaviti kad, a evo Šakote, dobro je, da izvještaj pripreme koliko je oštećen budžet BiH njihovim strategijama raznim? Strategija za ovo, strategija za ono, strategija za ovo, a sve strategije protiv naroda i građana BiH koji moraju platiti njihov nerad i njihove razne strategije koje su potpuno profulile, koje ništa nisu doprinijele, koje ništa nisu razriješile. I ja predlažem jednu drugu strategiju, da se mi riješimo svih njihovih strategija. E to je jedina strategija da se mi možemo spasiti i da se ne mučimo na ovome, džabe se trošimo i vremenski, evo 5 minuta i završavam, neću više.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Ne bih se javio, a vjerujte u posljednje vrijeme nisam odavno čuo ovako jednu ekspertizu na području ratnih zločina. Nisam ni znao da među nama sjedi ovakav ekspert kao što je gospođa Pandurević. Tačno je da veliki broj ratnih zločinaca još uvijek hoda i ovom zemljom, a i oko ove zemlje. I dok god i posljednji od njih ne bude izveden pred lice pravde, neće biti pravog mira na ovim teritorijama. Potpuno se u tome slažem sa gospođom Pandurević. Nije problem ovdje samo navoditi vodu na svoj mlin, da se hapse pripadnici samo jednog naroda. Ako neko to radi namjerno, to je pogrešno i ja sam protiv toga. Ali moramo biti svjesni da na području ex-Jugoslavije, posebno BiH, izvršen je ogroman broj ratnih zločina. Ogroman, strahovit, koji je zapanjio svijet. I mi svi dobro znamo da će možda duže trajati nego što je trajao lov Jevreja za nacističkim zločincima. Mnogi od vas, sjećate se u jednoj diskusiji, ja vam rekao, i dan-danas postoji zakon da ni jedan Jevrej koji je živ ne smije da propusti priliku, ako mu se ukaže na ratnog zločinca koji je takođe živ. To je njihov zakon. I mi tako isto ćemo postupati izgleda. Da li se radi na pravi način ili ne, to je nešto drugo. Ali nemojte molim vas to koristiti za neke druge stvari. 95 Ja i dalje stojim na tome, proklet bio svaki onaj koji bilo koji ratni zločin učinio. On mora doći pred lice pravde. Samo sudeći po aljkavosti i traljavosti ponekad načina na koji se to radi, čini mi se da će mnogi umrijeti prirodnom smrću. I još nešto, veliki broj stranih obavještajnih i kontraobavještajnih službi prebrojavao nam je i krvna zrnca za vrijeme rata u BiH. Svi mi to koji sjedimo ovdje vrlo dobro znamo. Svaki podatak njima je dostupan. Svaki podatak imaju. Zar vam nije malo kontradiktorno ono što nam pokazuju stranci? Bez obzira gdje se sakrio, u kojoj zemlji živio, pod kakvim imenom se krio, isporučuju Sudu u Hagu ili BiH ako je ovdje izvršio ratni zločin. Pogledajte koliko puta su oni takve ljude vraćali, nakon toliko godina skrivanja. Dakle, ne može se istina sakriti. To svi treba da znamo. Ratni zločini moraju biti osuđeni i presuđeni. Nema mira u ovoj zemlji, onog pravog iskonskog u srcima ljudi, dok i jedan od njih slobodno hoda ovom zemljom. To, gospođo Pandurević, želim da i Vi zastupate i tada ću Vam čestitati. Hvala lijepo.
Zahvlajujem. Ima potrebu? Nema. Ima. Nema. Dobro. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 17. tačku: Ad. 17. Izjašnjavanje o inicijativi poslanice Nermine Ćemalović sa 26. sjednice Predstavničkog doma, održane 19. 4. 2012. godine, koja glasi: "Zahtjev da se formira komisija u državnom parlamentu koja bi sa Ministarstvom civilnih poslova BiH i ministarstvima zdravstva oba entiteta i Brčko Distrikta u što kraćem roku sagledala mogućnost pripreme Predloga zakona o transpalantaciji i osnivanju donorske mreže u BiH" Poslanica Nermina Ćemalović je na 26. sjednici podnijela inicijativu. Nadležna Ustavnopravna komisija je Mišljenje dostavila 6. 6. Otvaram raspravu o inicijativi. Uvažena kolegica Nermina Ćemalović. Izvolite.
... predsjedavajući, u razgovoru sa poslanicima uvidjela sam da je ova tema zaista jako bitna i da ima raspoloženja da se aktuelizira u Parlamentu. Međutim, ima potrebe da se usaglasimo sa načinom formulacije problema i same teme. Stoga ja povlačim inicijativu i predlažem sljedeći zaključak: 96 'Predlažem da ministar civilnih poslova sa ministarstvima zdravstva oba entiteta i Brčko Distrikta, u skladu sa nadležnostima, razmotri mogućnost regulative u oblasti transplantacije i donorske mreže u BiH i o tome obavijesti Predstavnički dom.' Hvala vam na razumijevanju.
Zahvaljujem. Zaključujemo raspravu. Prelazimo na 18. tačku: Ad. 18. Razmatranje produženja mandata članovima Upravnog odbora BHRT-a Upravni odbor BHRT-a je 23. 5. dostavio dopis u kojem se navodi da 31. 5. ističe mandat članovima Upravnog odbora, te moli da privremenim zaključkom Dom obezbijedi legitimnost članovima do izbora novih. Komisija za saobraćaj i komunikacije dostavila je Mišljenje 5. 6. Predlaže Domu usvajanje sljedećih zaključaka: 1. Članovima Upravnog odbora BHRT-a kojima je istekao mandat ponovo se produžava mandat na period od 90 dana, počevši od 1. 6. 2012. godine. 2. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži od Savjeta ministara BiH da što prije realizuje zaključak Doma usvojen na 20. sjednici, održanoj 2. 2., koji glasi: 'Zadužuje se Savjet ministara BiH da pripremi i dostavi u parlamentarnu proceduru izmjene i dopune Zakona o komunikacijama, Službeni glasnik BiH, broj: 31/03, 75/06 i 32/10, i Zakona o Javnom radio-televizijskom servisu BiH, Službeni glasnik BiH, broj: 92/05 i 32/10, kako bi se izmjenama postojećih odredaba navedenih zakona omogućila realizacija zaključaka Parlamentarne skupštine BiH u vezi sa ponovnim sprovođenjem postupka za imenovanje članova Upravnog odbora BHRT-a iz hrvatskog i srpskog naroda.' Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Uvažena kolegica Ismeta Dervoz. Izvolite. Zamalo Vas preskočih.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Samo jedna sugestija. Mislim da ova situacija sa upravnim odborima BHRT-a pomalo već utiče na dignitet ove Parlamentarne skupštine na naš način na koji mi funkcioniramo i način na koji se poštuju naše odluke. Predlažem da se korigira, ja opravdano nisam bila prisutna na sjednici Komisije te stoga nisam mogla intervenirati tamo, predlažem da se korigira jedna rečenica u ovom zaključku. Ne da Vijeće ministara što prije, nego da Vijeće ministara u ovom roku, produženom roku 97 od 90 dana, donese izmjene i dopune zakona koje bi nam omogućile da možemo riješiti ovaj problem. Zahvaljujem. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Onda ne treba prihvatiti. Ja sugeriram da Parlamentarna skupština više nikada ne prihvati produženje mandata članovima Upravnog odbora. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem. Molim Vas da Vaš prijedlog dostavite u pisanoj formi kako bi mogao staviti na glasanje, da bih nakon toga mogao da stavim ovo glasanje koje je predložila Komisija. Zaključujem raspravu. Prelazimo na 19. tačku. Naime, prije nego što pređemo na 19. tačku, predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava od tačka 19. do 24., jer se radi o davanju saglasnosti o ratifikaciji sporazuma. Stavljam ovaj prijedlog na glasanje. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 22, 'protiv' nije bilo, jedan 'suzdržan'. Konstatujem da smo usvojili prijedlog da se objedini rasprava o tačkama od 19. do 24. Ad. 19. – 24. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Mišljenje nadležne Komisije za spoljne poslove o saglasnosti za ratifikaciju ste dobili. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu. Da li je dovoljno u 18,30 da bude glasanje? 98 [[zajednička diskusija]]
nije uključen mikrofon 100
Izražava se sumnja u glasanje. Molim vas pripremite se za ponovno glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 13, 'protiv' 19, 'suzdržanih' jedan. Znači, nije usvojeno negativno Mišljenje, ali obustavlja se zakonodavni postupak. Imamo dva zaključka uvaženog kolege Senada Šepića, jedan: 'Zadužuje se Savjet ministara BiH i druge institucije koje imaju obavezu usklađivanja propisa sa odlukama Ustavnog suda BiH da u proceduru prema Parlamentarnoj skupštini BiH upućuju isključivo one izmjene i dopune zakona koje tretiraju presude Ustavnog suda BiH.' Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 19, 'protiv' 13, 'suzdržanih' jedan. Nedovoljna entitetska većina. Prelazimo u drugi krug glasanja. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 19, 'protiv' 13, 'suzdržanih' jedan. Konstatujem da je dvije trećine glasova iz RS-a 'protiv' i ovaj zaključak nije prošao. Glasamo o prijedlogu zaključka poslanika Beriza Belkića: 'Zadužuje se Savjet ministara BiH da po hitnoj proceduri dostavi parlamentarnoj skupštini BiH prijedlog izmjena Zakona o državljanstvu BiH kojima će se samo tretirati članovi 17. i 39. stav (1) a. u skladu sa odlukom Ustavnog suda BiH.' Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 20, 'protiv' 13, 'suzdržanih' nije bilo. Nedovoljna podrška iz RS-a. O ovome ćemo se naknadno dogovarati. Tačka 6. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o Javnom radio-televizijskom sistemu BiH, predlagači: poslanici Mladen Bosić, Darko Babalj, Borislav Bojić, Aleksandra Pandurević i Vesna Krstović-Spremo, sa Mišljenjem Komisije za saobraćaj i komunikacije Glasamo prvo o Mišljenju Komisije za saobraćaj i komunikacije koje je negativno. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 27, 'protiv' pet, 'suzdržanih' jedan. 101 Konstatujem da smo usvojili negativno Mišljenje Komisije i ovaj zakon se vraća u komisijsku fazu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Imamo prijedlog zaključka poslanika Mladena Bosića. Želim da uvaženog kolegu upozorim da smo mi u Kolegijumu razmatrali ovaj zaključak, da smo na stanovištu tumačenja Poslovnika da zakon koji nije prošao u prvom čitanju ne možemo da zadužimo našu komisiju da objavi javnu raspravu. Ja vas pozivam da preformulišete ovaj zaključak na način da se organizuje rasprava ili organizuje u samoj komisiji rasprava da bi mogli da stavimo na glasanje ovaj zaključak. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
... [[nije uključen mikrofon]] Jedna sugestija, ... maloprije kad smo glasali ne vraća se u komisijsku nego pada. Ako smo usvojili negativno mišljenje, zakon pada.
U pravu ste. I želim da vas podsjetim, evo sekretar me upozorio, s obzirom da smo usvojili negativno Mišljenje Komisije, ovaj zakon je pao, tako da se ne vraća ponovo Komisiji, to je moja pogreška, ali evo. Znači, nema, nema, usvajate prijedlog: znači da Predstavnički dom zadužuje Komisiju za saobraćaj i komunikacije da organizuje raspravu o funkcionisanju, na onaj način na koji će organizovati u samoj komisiji ili će pozvati veći broj ljudi neka to Komisija uradi. Znači, izbacuje se javna rasprava, bez javna. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa može, to smo i do sada radili, ako ima volje za to. Molim vas pripremite se za glasanje. Možete glasati, sad! 'Za' 19, 'protiv' 13, 'suzdržanih' jedan. Nedovoljna podrška iz Federacije BiH. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 102