Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Prije svega želim u ime Vlade zahvaliti na povjerenju koje ste nam jučer iskazali glasovanjem o Izmjenama i dopunama djelokruga ministarstava i rada ministarstava. I želim danas predstaviti troje novih članova, odnosno dvojcu novih i jednu dosadašnju članicu Vlade koje predlažemo Hrvatskom saboru. Pa evo, gospodin Damir Polančec kojega predlažemo za potpredsjednika hrvatske Vlade je čovjek koji dolazi iz gospodarstva, iz uprave Podravke i nakon odlaska potpredsjednika Hebranga i ministra vanjskih poslova Žužula kojima se ovdje sa govornice u ovom Visokom domu želim zahvaliti na dosadašnjem radu, na uspješnom radu u Vladi, na dobrom radu u Vladi. Sigurno je bila riječ o dvojci ljudi koji su i bitno pomogli u proteklom periodu da Hrvatska ostvari, da hrvatska Vlada ostvari bitne ciljeve koje smo si zacrtali bili u prvoj godini. Pa im želim zahvaliti, ali iskoristili smo odlazak, nažalost iz zdravstvenih razloga potpredsjednika Hebranga koji je primoran učiniti sve jer se nalazi u takvoj zdravstvenoj situaciji da prije svega mora voditi računa o zdravlju a izvršna vlast je takva da zaista čovjek mora imati cijeloga sebe na raspolaganju više od praktički 12 sati dnevno. Tako da smo sa velikim naravno žalošću ali i sa optimizmom prihvatili odluku potpredsjednika Vlade, on se vraća u Hrvatski sabor, ali smo znači iskoristili tu situaciju da bismo ojačali ono što smatramo da nakon, što smo Hrvatsku doveli na prag Europske unije, treba uz tu aktivnost još više jačati a to je gospodarstvo, tako da novi potpredsjednik Vlade kada mu danas Sabor, i ukoliko mu Sabor iskaže povjerenje neće imati poseban resor nego će biti ona točka u Vladi koja će primati sve inicijative dakako uz mene, uz ministra gospodarstva i ostale gospodarske resore koji će se posvetiti u punom smislu te riječi aktivnostima i radu Vlade na podizanju standarda hrvatskih građana jer to je najvažniji uz, dakako ove vanjsko političke ciljeve najvažniji cilj Vlade. Polančec je rođen 25 lipnja 67 u Koprivnici, diplomirao na Agronomskom fakultetu u Zagrebu i veliki dio svog radnog vijeća, premda je još uvijek mlad, proveo u Podravci zadnjih 5 godina kao član menadžmenta, član uprave. I mislimo da unosi u Vladu, jedan upravo, jedan dah iz gospodarstva, da zna o čemu se radi u problemima u gospodarstvu i zajedno s nama će te probleme uvjeren sam uspješno rješavati. Pa vas molim da mu iskažete potporu. Magistrica Kolinda Grabar-Kitarović, dosadašnja ministrica europskih integracija je svoj posao radila izvanredno i ja mislim da nije bilo ni u vladajućoj koaliciji ni u oporbi onih koji bi, koji ne bi bili zadovoljni tim radom, čuli smo i jučer u raspravi raznih klubova pohvale na račun gospođe ministrice. Držim i uvjeren sam da će, a i inače je cijeli svoj radni vijek osim jednog kratkog razdoblja u Ministarstvu znanosti provela u vanjskim poslovima na različitim diplomatskim dužnostima, i u diplomaciji a i u samom Ministarstvu vanjskih poslova, sigurno da je riječ o jednoj od najiskusnijih hrvatskih diplomata ali i političarki koja je pokazala u proteklih godinu dana da zna promicati hrvatske nacionalne interese kada je riječ o približavanju Hrvatske europskim integracijama. Stoga molim da i magistrici Kolindi Grabar-Kitarović iskaže svoje povjerenje za ovu novu dužnost, odgovornu dužnost u kojoj će biti objedinjene sve vanjsko političke aktivnosti ali u kojoj će novo Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija imati zadaću kao što smo jučer to govorili da i hrvatskoj javnosti, da i u hrvatskoj javnosti vodi raspravu o koristima, o plusevima i minusima ulaska Hrvatske u Europsku uniju. I na kraju, molim također dame i gospodo, i predstavljam docenta doktora Nevena Ljubičića kojega predlažemo za ministra zdravstva i socijalne skrbi. Neven Ljubičić je rođen 1. svibnja 1963. u Ninu, kraj Zadra. Završio je medicinski fakultet, doktorirao na medicinskom fakultetu, završio poslijediplomski studij. A u ovoj Vladi obnašao dužnost pomoćnika ministra. Dr. Ljubičić ima iskustva i u praksi a i u znanosti na fakultetu. Riječ je o čovjeku koji je u dosadašnjem radu sa potpredsjednikom Hebrangom i ministrom zdravstva dosadašnjem pokazao zaista ne samo visoku stručnost nego i poznavanje resora u kojemu je do sada bio, a bio je baš i zadužen za sustav zdravstva u Ministarstvu. I uvjeren sam da će kao novi ministar dolazeći iz resora ali u resor prije toga iz same prakse koji poznaje sustav da će svoju dužnost obnašati besprijekorno i na korist hrvatskog zdravstva i svih onih koji obuhvaća i pojam socijalne skrbi jer je riječ zaista o važnim područjima našeg života. Hrvatska Vlada nakon 14 mjeseci dame i gospodo, nakon uspješnih 14 mjeseci je došla u situaciju, bila primorana da ide u ovu malu rekonstrukciju, ali sam siguran da ćemo, zadržali smo kao što ste i sami neki jučer konstatirali jednaki broj ministara u Vladi. To nam je omogućilo da dakle i spajanjem ministarstava, ali i razdvajanje dosadašnje funkcije potpredsjednika Vlade od funkcije ministra zdravstva i socijalne skrbi, omogučila nam je upravo da dobijemo ako hoćete i ovu novu kvalitetu da se potpredsjednik Vlade za gospodarstvo, on će biti imenovan za gospodarstvo. Predlažemo ga samo kao potpredsjednika Vlade jer tako kaže zakon, ali ću ga ja nakon toga zadužiti da se, da preuzme resor gospodarstva i da koordinira sve gospodarske aktivnosti u Vladi. Dakle dobivamo, rekao bih jednu novu kvalitetu. Na kraju gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora pozivam još jedanput sve klubove bez obzira na političku orijentaciju da daju potporu ministrima jer je riječ zaista o mladim, kvalitetnim ljudima koji su se dokazali jedni i u politici, drugi u gospodarstvu i siguran sam da sa troje novih ministara odnosno dvoje novih i jednom starom, ali sa preuzimanjem novog resora, većeg resora da dobivamo snažne adute za još bolji i uspješniji rad hrvatske Vlade. Hvala.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade, Ivi Sanaderu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine predsjedniče Vlade, poštovana potpredsjednice i ministri, uvažena gospodo zastupnici. Ovom prilikom biramo tri nova člana Vlade. Potpredsjednika zaduženog za gospodarstvo koji dolazi iz jedne od najvećih hrvatskih tvrtki, ministricu vanjskih poslova odnosno ministra zdravstva. Osim gospođe Kolinde Grabar-Kitarović u Klubu IDS-a ne poznajemo niti gospodina Damira Polančeca, a ni gospodina Nevena Ljubičića. Utoliko nemamo moralno pravo jednu ružnu riječ izgovoriti za spomenutu osobu. Konačno o njima barem do sada nije se pojavila niti jedna ružno napisana riječ u bilo kojem hrvatskom mediju. Što će to reći? Da možda, da se pomalo i našalim, da oni ni sami nisu svjesni u što se upuštaju. Da nisu svjesni što preuzimaju. Oni su bili sretni dok nisu bili u vrhu politike iako ne sumnjam da nisu bili itekako dobro pozicionirani u HDZ-u. Nakon ovog imenovanja kao svima nama, da se tako izrazim prokopat će im se utroba. Zažalit će dan kada su svoja dobro plaćena radna mjesta zamijenili ministarskim funkcijama. Imat će znatno manja primanja. Zaborave, zaboraviti mogu bilo koju otpremninu ili menadžerski ugovor, jasno narod bi rekao nije sve u novcu ili šoldima međutim vrijeme je isto tako da se razbiju te predrasude o hrvatskim političarima. Kako će se postaviti IDS? Zbog političkih, ideoloških razloga mi ne možemo podržati ministre. Znači moramo glasati protiv. To ćemo učiniti. Međutim ponovit ću isto ono što sam rekao i tokom jučerašnjeg dana. IDS želi ovoj Vladi, kao što je želio svakoj do sada, svakoj budućoj hrvatskoj Vladi da uspije. Neuspjeh Vlade biti će neuspjeh cjelokupne hrvatske politike bilo da je riječ o vladajućoj, bilo da je riječ o oporbenoj. Neuspjeh Vlade biti će neuspjeh Hrvatske u cjelini. I zato doista iskreno želim da novi ministri uspiju jer će onima koji će nakon njih doći biti neusporedivo lakše raditi no njima. Da će do promjene vlasti doći nakon narednih parlamentarnih izbora ni u to ne sumnjam. Još jedanput želim svaki uspjeh, ali politike radi IDS ne može podržati ministre. Ministrica vanjskih poslova. Ja se slažem da je ona kompromis i na unutarnjoj političkoj sceni, a bogami i europskoj. Ona je apsolutno prihvatljiv kandidat barem za Klub IDS-a, a vjerujem i za ostale opozicione stranke kao i za europske diplomate. Međutim samo dvije riječi o Ministarstvu vanjskih poslova. Sad, da li je trebalo doći do integracije, spajanja sa europskim integracijama o tome sam govorio jučer. Međutim treba ponoviti da kada je Ministarstvo vanjskih poslova bilo u krizi zbog pozicije u kojoj se je našao gospodin Žužul Ministarstvo europskih integracija na čelu sa gospođom Kolindom-Grabar Kitarović odigralo je po našem sudu presudnu ulogu. IDS želi da se riješi ovaj slučaj Gotovina, da Hrvatska počne pregovore 17.3. Želim da ministrica ili svi mi zajedno uvjerimo svijet, ne znam, da kao što Amerikanci, Britanci ne mogu doći do Bin Ladena u ovom trenutku, ni Hrvatska ne može doći do Gotovine. Ako počnu pregovori 17.3. biti će to definitivno znak da je Hrvatska u političkom smislu otišla, da se tako izrazim, sa Balkana ako ne u nekom slučaju dijelit ćemo njihove rokove. Drugo, IDS očekuje da će Ministarstvo vanjskih poslova pokušati zaključiti sa susjednom Slovenijom tzv. ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Zašto? Jer hrvatski umirovljenici koji su dio ili cijeli radni vijek proveli u toj državi danas su u situaciji nakon 2004. da im se mirovine oporezuju sa 16 odnosno 33% i da gube u velikom dijelu dio svojih primanja što nije bio slučaj do konca prošle godine. Za mene granična pitanja ne moraju, ali mogu čekati za razliku od ovih egzistencijalnih. Nije bitno da li su ove «cen» dozvole kamioni posrijedi gdje se bojim da ćemo izvuči kraći kraj bilo da je posrijedi Ljubljanska banka ili ovo.
Kolega Kajin dajte se ograničite na, tema je konkretnim kandidatima za ministre.
Nemam šta govoriti o kandidatima nego govorim između ostalog o onome što oni, sve u svemu ako mi se ne dopušta da govorim još jedanput naš politički stav je jasan. Vladi želim svako dobro. Želim da se normalno neki odnosi promijene u odnosu do hrvatskog gospodarstva, zdravstva, neki pomaci su kada je gospodarstvo posrijedi učinjeni. Porastao je izvoz međutim usprkos i smanjenju vanjskog duga i taj vanjski dug i sa time će zasigurno cijela Vlada i ubuduće imati najviše, najviše problema. Sve u svemu želim vam svako dobro u daljnjem radu.
Hvala lijepa. Klub HNS-a, PGS-a poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo predsjedniče Vlade, gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da bi bilo dobro da kada imenujemo nove članove Vlade da i članovi Vlade iznesu nekakove elemente provedbe vladinoga programa. To se vrlo rijetko događa u ovom Saboru, a bilo bi dobro i bilo bi normalno. Ja pretpostavljam da su gospoda kandidati predsjedniku, predsjedniku Vlade iznjeli svoje programe, ali bilo bi dobro da o tome nešto čuje i Hrvatski sabor i hrvatska javnost. Gospodine predsjedniče Vlade ja sam imenovan ministrom zajedno sa svim ostalim ministrima. Prema tome program Ministarstva obrane je predstavio predsjednik Vlade. Ali kada se posebno dakle imenuju ministri bilo bi dobro dakle da imamo njihove programe pa da nešto i javnost odnosno Hrvatski sabor čuje o tome kako oni kane provoditi program Vlade Republike Hrvatske. Za puno manje važna mjesta u izraditi detaljni programi, elaborati, a za postati ministar možete zapravo a da niste bar javno bar parlamentu tijelu kojem ste dogovorni zapravo predočili bilo kakav program. Mislim da to nije dobra praksa. Kada već to nisu učinili kandidati za ministre odnosno kandidat za potpredsjednika Vlade mislim da bi trebalo nešto reći o onome sa čime se buduća gospoda u Vladi REpublike Hrvatske biti suočena. Tu je teško izbjeći činjenicu koja se jučer dogodila a to je spajanje Ministarstva vanjskih poslova i Ministarstva europskih integracija. Mislim da to nije dio dobar potez. Ministarstvo vanjskih poslova u pogledu vanjske politike puno je šire nego Ministarstvo europskih integracija. U pogledu pak ukupne politike Ministarstvo europskih integracija je puno šire od Ministarstva vanjskih poslova. Ministarstvo europskih integracija sve više i više treba biti ministarstvo koje se bavi pitanjima unutarnje politike, a ne pitanjima vanjske politike. To ministarstvo bi zapravo trebalo biti ministarstvo koje usmjerava i koordinira ne samo vanjsku politiku nego sve unutrašnje političke napore u cilju priključenja europskoj uniji. U tom smislu ono bi trebalo biti usmjeravajuće jednako tako nadzorno tijelo, Vlade predsjednika Vlade Republike Hrvatske, i za ministarstvo vanjskih poslova. Bojim se da ovo rješenje koje smo jučer postigli odnosno usvojili ovdje u Hrvatskom saboru neće biti dobro rješenje. I da je prijašnje rješenje bilo puno bolje, pogotovo što institucije koje dobro funkcioniraju ne trebate dirati. A Ministarstvo Europskih integracija je doista dobro funkcioniralo. No naravno to je ipak dominatno pitanje odgovornosti Vlade Republike Hrvatske odnosno, predsjednika Vlade Republike Hrvatske. Što se tiče resora zdravstva, jednoga od najtežih resora vjerojatno i u dugom niz godina ispred nas u Hrvatskoj bilo bi dobro čuti kako kandidat za ministra kani riješiti neka od pitanja. Njegov prethodnih se uglavnom bavio napuhavanjem dugova i odgovornosti bivše Vlade. Cijela godina dana je zapravo prošla u tome da se samo problematiziralo ono što jer radila prethodna Vlada. Ako je to bila jedna godina nadam se da to više ne može i neće biti. Vrijeme je da se počne govoriti o onome što se čini. Često puta na jedna vrlo problematičan način zbrajajući kruške i jabuke. Da bi pokazao odgovornost bivše Vlade nadam se da to neće biti tehnika kojom će nastaviti raditi novi ministar. Jedan vrlo važan projekt bivše Vlade a prethodni ministar se zapravo iscrpljivao u tome da osporava ili poništava projekte bivše Vlade i na žalost je doveden u pitanje ako nije i poništen. A to je projekt modernizacije bolničkoga sustava u Republici Hrvatskoj. Koji je dobro došao prihvaćen na razini svih županija Republici Hrvatskoj. Započeo djelatnu nekoliko županija. A onda stao i tamo gdje su pripreme već bile započele gdje su utrošena sredstva taj projekt je odlukom bivšega ministra odnosno, još uvijek aktualnoga ministra Hebranga, na žalost prekinut. Bilo bi dobro čuti što ministar zdravstva misli o tome projektu. To je jedan od najvažnijih i najdalekosežnijih projekata Vlade Republike Hrvatske. Koji je zdušno prihvaćen od strane županija odnosno čelništva županija neovisno o tome dali oni pripadaju HDZ-u, ondašnjoj vladajućoj koaliciji, ili današnjoj vladajućoj koaliciji. To je doista velika šteta i bilo bi dobro čuti što ministar zdravstva o tome misli, da bi mu zastupnici pogotovo zastupnici u opoziciji mogli iskazati povjerenje. Pitanje naravno kako će ministar zdravstva riješiti pitanja teških financijskih problema u sektoru zdravstva bez obzira dali ona oni vuku korijene od godinu dana, od prije deset godina, ili prije 15 godina. Činjenica je da su dugovi Ministarstva zdravstva odnosno, Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje sve veći i veći. Da je prosječna trajanje kašnjenja isplate preko 300 dana. Što je naravno protivno zakonima ove zemlje, to su dakle pitanja na koje bi bilo dobro čuti kako će ih ministar zdravstva riješiti. Na žalost o tim vrlo važnim pitanjima za djelovanje toga resora mi ovdje nismo imali prilike ništa čuti. I na kraju pitanje važnije od svih ovih pitanja o kojima smo govorili a to je pitanje gospodarstva. Narod nam treba pozdraviti pitanje da će jedan čovjek mlad čovjek koji dolazi iz gospodarstva biti potpredsjednik Vlade za gospodarstvo. Tu činjenicu svakako treba pozdraviti. Ali mislim da se to može tumačiti kao priznanje Vlade da na segmentu gospodarstva proteklih godinu dana ili 14 mjeseci nije puno učinila. Vlada se protekle godine odlučila 2 ili 3 milijarde kuna uložiti u po našem mišljenju krive socijalne projekte. Umjesto da ih je uložila u razvoj gospodarstva to će biti teško nadoknaditi. To će biti teško nadoknaditi zbog toga što Republika Hrvatska nema puno puta po dvije ili tri milijarde. A taj novac je kao što znate trajna obveza ove države. Zapisan u našim zakonima, i teško će se dogoditi situacija ne samo za ove Vlade nego svake druge vlade da će ta stečena prava našim prošlogodišnjim odlukama, odlukama ovoga Sabora biti dovedena u pitanje. Naravno time se automatski smanjuje prostor za djelovanje osobe ili osoba u Vladi koje su zadužene za gospodarski razvoj zemlje. I to je naravno veliki problem treba reći da je proteklih godina odnosno, prošle godine i na segmentu vrlo važnome zapravo presudnom za razvoj gospodarstva to je privatizacija došlo do zastoja. Vlada je rješavala socijalna pitanja, reprivatizacijom a to znači podržavljenjem nekim poduzeća koja su već bila privatizirana. To se naravno dogodilo sa poduzećem kao što znate Pik Valpovo, Željezara Sisak, nedavno je to bio slučaj Goričanke. Dakle umjesto da se rješavaju neka pitanja, socijalne tenzije se rješavaju zapravo reprivatizacijom odnosno podržavljenjem. Što naravno nije smisao i nije perspektiva nije ne može biti budućnost gospodarskog razvoja Republike Hrvatske. Potpredsjednik Vlade za gospodarstvo će imati vrlo zahtjevan posao u tom smislu. Iz svih ovih razloga o kojima sam govorio. Nadam se da nitko ne spori da je gospodarstvo zapravo preduvjet sve politike i socijalne politike ne samo razvoja nego i socijalne politike. Pitanje je koliku će on imati podršku od predsjednika Vlade, odnosno, Vlade u cjelini. Ukoliko je ne u bude imao neće moći obaviti svoj posao. On će morati naravno ulaziti u segment privatizacije, što neće biti jednostavno. Socijalne politike o čemu sam malo prije nešto govorio. U pitanje financija. I ukoliko na toj poziciji potpredsjednik Vlade zadužen za gospodarstvo ne bude imao snažnu potporu predsjednika Vlade Republike Hrvatske i Vlade u cjelini on na tom prevažnom segmentu na žalost neće moći puno učiniti. Evo dakle to su naša osnovna razmišljanja o tome kako bi trebalo zapravo ići u predstavljanje u rekonstrukciju Vlade, što danas ovdje imamo na dnevnom redu. Zbog svih ovih razloga naravno iz zbog toga što smo oporbena stranka mi nećemo biti za kandidate za ministra, odnosno potpredsjednika Vlade. Ali zbog toga što tim osobama u vrlo teškim okolnostima u kojima djeluju treba dati neku priliku klub zastupnika HNS-a i PGS-a će biti suzdržan. Hvala lijepa.
Hvala. Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader u ime predlagatelja. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, evo kratko ću samo reći naša stajališta o ovome što su iznijela dvojca zastupnika u ime klubova IDS-a i HNS-a PGS-a. Nema dvojbe. Libre nema više, dobro. Prije svega kada je riječ o spajanju ministarstava premda držim da smo to jučer dovoljno ekstenzivno raspravili. Ali budući da su ponovljene jutros neke teze koje smo jučer ja se nadam i uvjeren sam pobili, a da ne bi ostalo bez odgovora i danas jer mislim da i hrvatska javnost gleda ovdje reći ću vrlo jasno i odgovorno, spajanje ovih dviju ministarstava može samo koristiti i Vladi i Hrvatskoj. Riječ je o tome da spajamo dva ministarstva koja su se u svom djelokrugu rada preklapali, jer ministar vanjskih poslova i Ministarstvo vanjskih poslova je u svakoj Vladi, ne samo u mojoj nego i u prethodnoj a i u onoj prije te u velikom dijelu svog posla i svog djelokruga radilo poslove na europskim integracijama. Pa što je bila uloga ministra vanjskih poslova nego upravo da promovira Hrvatsku kao kandidata za Europsku uniju i da lobira u zemljama članicama Europske unije za Hrvatsku, za ulazak u punopravno članstvo. Pa nećete mi valjda reći da ministar vanjskih poslova je radio nešto drugo a ne to. Radio je i drugo, pokrivao je dakako cijeli svijet i sve druge multilateralne organizacije i bilateralne odnose s drugim zemljama izvan Unije. E sad dolazi ovaj prigovor. Ali Ministarstvo europskih integracija se mora koncentrirati na domaću scenu. Točno. Ali spajanjem se ne gubi ta funkcija. Sve kompletno Ministarstvo europskih integracija, dakle sastav ljudi, djelokrug rada, uprave kako su bile postavljene ostaju i dalje i rade to. Koordinira se sve međutim iz jednog mjesta. To je ono što smatramo da dobiva bitno na kvaliteti, bitno na snazi. Kad je jučer gospodin zastupnik Kovačević u ime HSP-a rekao da je HSP to predlagao prije godinu i nešto mjeseci onda treba reći da je i tada to bila sigurno bi bio dobar prijedlog. Mi smo tada međutim smatrali da treba nastaviti tim radom da bi upravo HDZ i nova Vlada ne bi to trebali tada činiti jer je bila predrasuda, jer je bila predrasuda koja je bila širena pa iz nekih krugova današnje opozicije da ukoliko HDZ pobjedi, adio Europa. A suprotno se dogodilo. Zato nismo tada na početku htjeli poslati pogrešnu političku poruku. Htjeli smo dokazati svojim radom, djelovanjem ove Vlade ne adio Europa nego dobar dan Europa, s novom Vladom. I to se dogodilo kao što sam rekao u troskoku, u trokoraku, kako god hoćete, Hrvatska je došla na prag Europe. Travanj avis, lipanj status kandidata, prosinac datum početka pregovora. I sada se naravno borimo za početak pregovora 17. ožujka. Reći ću ono nešto što ste jučer rekli, to je točno, odgovornost je na Vladi. Za daljnji nastavak procesa približavanja Europskoj uniji i za početak pregovora. Sve kriterije od Kopenhaških do onih posebnih specifičnih za Hrvatsku političkih kriterija mora ispuniti Vlada i odgovornost je na njoj. I tu ne skidamo našu odgovornost ali sam siguran da će spajanjem tih dvaju ministarstava učinkovitost upravo u tom segmentu biti još bolja a koordinacija između vanjskopolitičkih aktivnosti u približavanju Uniji i domaćih aktivnosti u promicanju europskih vrijednosti zbog kojih želimo ući u Uniju da će biti još bolje koordinirana i još jača. Dakle ne gubi se gospodine zastupniče duboko sam uvjeren ne gubi se ništa od dosadašnjeg, a pohvalili ste svi dosadašnji rad i ministrice i ministarstva koje je u kontinuitetu dobro radilo, taj rad. Prema tome neće se ništa izgubiti, čak što više dobiti će se na kvaliteti jer će jedan čovjek koordinirati sve te poslove i voditi. I da to nije teško, da to nije prevelika zadaća, jer je bilo i tih primjedbi jučer, pa to imamo prigoda koliko god hoćete u usporedbi u drugim europskim zemljama i velikim i malim. Neke čak zemlje koje su članice Unije ili koje su ulazile u Uniju nisu ni imale posebno ministarstvo nego su imale jedan ured pri premijeru, za europske integracije. Prema tome od čega mi radimo sada neku veliku priču, ja mislim da nema potrebe. Okrenimo se pogledajmo malo preko granica Hrvatske, vidjeti ćemo da je ovo čak možda ako hoćete, i jedno specifično rješenje koje objedinjenje možda i ponajbolja europska iskustva. Prema tome, naslova novog ministarstva, Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija sigurno u ovom trenutku po meni i objedinjavanje tih dvaju ministarstava izuzetno dobro i korisno za Hrvatsku. Šta ćemo učiniti sa djelokrugom tog ministarstva kad Hrvatska bude jednom članica Europske unije, o tome ćemo razgovarati kad se to dogodi. Možda tada odvojimo, osnujemo jedan ured posebno pri premjeru jer neće toliko biti potrebno raditi na poslovima jer ćemo ostvariti cilj i ući u Uniju, ali to su neka buduća vremena. Za sada mislim da je poruka snažna i prema Europi i prema domaćoj javnosti upravo dobiva na snazi ta proeuropska orijentacija Hrvatske. I u tom smislu sam siguran da smo napravili dobru odluku, smatrao sam potrebnim reagirati kao predsjednik Vlade koji je predložio to, ali budući da smo to jučer raspravili mislim da nema potrebe više otvarati takve teme, ali molim lijepo spreman sam odgovoriti na druga pitanja ukoliko bude u raspravi. I drugo, imenovanje, odnosno moj prijedlog za potpredsjednika Vlade Polančeca koji neće imati resor nego će biti zadužen samo za bavljenje gospodarskim aspektima rada Vlade i koordiniranjem gospodarskih resora, sigurno da dobivamo na kvaliteti. I to nije priznanje da do sad nije bilo dobro, to nije nikakvo priznanje poraza, gospodine zastupniče. Nego je činjenica da dosadašnji potpredsjednik Vlade je uspješno obnašao obje dužnosti i da smo smatrali, a treba priznati da je teško i zamijeniti Hebranga, i da smo iskoristili dakle ovu situaciju koja se dobro poklopila spajanje dvaju ministarstava da imamo jedno ministarstvo manje ali da ostane isti broj ministara. Oslobodili smo, znači mogli smo ići na rješenje da jednog od aktualnih ministara imenujemo za potpredsjednika Vlade, dali bismo mu još jednu tešku zadaću uz njegov resor. Bila je i ta varijanta u razmišljanju, ali smo se odlučili za ovu varijantu, i držimo da upravo gospodin Polančec kao čovjek koji dolazi iz gospodarstva i iz svakodnevnog života koji zna koji su to gospodarski problemi koji muče i velike firme kao što je Podravka, ali koji muče uopće gospodarstvo u cjelini u Hrvatskoj, koji može i zna sigurno i sa stranim partnerima razgovarati jer je upravo u upravi Podravke bio zadužen za strana tržišta i za međunarodne odnose, ako tako mogu reći. Siguran sam da time dobivamo novu kvalitetu. Ako hoćete, ova rekonstrukcija Vlade je nažalost se dogodila jer je, dakle riječ o dvije ostavke, morala se dogoditi ali onda smo iz te situacije, iz te činjenice sigurno učinili ono što je najbolje za Hrvatsku.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovani gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Klubu HSP-a je jasno da predsjednik Vlade ima pravo birati svoje suradnike. Ali i predsjednik Vlade i prema Ustavu i prema svemu drugome snosi i odgovornost za rad kako Vlade u cjelini, tako i svojih suradnika. Prema tome, mi se u ovakvim situacijama imenovanja ministara ili to ne želimo miješati u kadrovsku politiku niti govoriti jedno ili drugo jer je to stvar i pravo predsjednika Vlade zbog toga što on snosi odgovornost za cijelu Vladu i za ministre. Ja neću u ime Kluba HSP-a špekulirati da li će budući potpredsjednik Vlade prema onima referencama koje sad imamo, znači životopisu moći obnašati tu dužnost. Da li će budući ministar zdravstva moći obnašati tu dužnost. Valjda će vrijeme pokazati i njihov rad, jesu li oni za to sposobni. Imali smo puno situacija gdje smo mi ukazivali, recimo i za ravnatelja POA-e da nije sposoban, pa se dokazalo točno. Sad ne želimo špekulirati, ali mislim da bi bilo primjerenije u ovakvima prigodama da se oni obrate Hrvatskome saboru pa da ukratko kažu koje su njihove temeljne naznake programa, što mogu napraviti, pogotovo recimo za potpredsjednika Vlade za gospodarstvo jer on dolazi, ipak agronom je, dolazi iz velike tvrtke istina, ali problem vjerojatno će nastupiti u ovome dijelu državne uprave jer je sasvim druga situacija kad netko dolazi, iako je dobro da dođe iz gospodarstva ali treba i ovaj dio odraditi za državnu upravu, tako je riječ i o ministru zdravstva. Ali prema tome tu je znači nama situacija jasna i budite sigurni iako se ne želimo niti se miješamo niti se hoćemo miješati u dio imenovanja ministara, ali ćemo vas pomno pratiti i kritizirati i biti ćemo glas hrvatske javnosti za sve greške koje budete radili ili za sve ono što ne budete napravili, a u interesu je hrvatskoga naroda. Prema tome u sadašnjoj situaciji mi moramo biti svjesni da je nama Vlada destabilizirana. Nama je Vlada destabilizirana već od onoga trenutka čim je ministar Žužul u ostavci. Znamo i sami šta to znači kad ministar u ostavci ide van pregovarati. Vidjeli smo i sami da mnogi odjedanput obole, da imaju prehladu i sve ostalo jer smatraju da ne razgovaraju više, jer pazite ministar u ostavci nije isto kao i ministar. Prema tome nije ista težina, nije ista vjerodostojnost i to su ogromni problemi. Prema tome, zbog toga u smislu stabiliziranja hrvatske Vlade, a postoji puno razloga zašto je sada potrebno stabilizirati hrvatsku Vladu vezano i za ovaj dio pregovora, vezano i za stanje općenito u državi, za stanje u području gospodarstva, za stanje u području pravosuđa, za mnoga druga područja. Mi ćemo podržati, ali kažem bit ćemo više nego kritični i nećemo dopustiti da se ne ponašate kao budući ministri na način kao što to hrvatski narod očekuje, a za sve ostale mi svoju Vladu imamo spremni i sa adekvatnim stručnjacima. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HSLS-a i DC-a poštovani zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine premijeru, ministri, gospođe i gospodo. Poznato je u psihosocijalnoj dinamici da svaka ideja ima određeno razdoblje inkubacije. Na žalost inkubacija političkih ideja u Hrvatskoj dosta dugo traje pa je nama trebalo otprilike 13 godina da shvatimo kako moramo smanjiti Vladu, povezati ili stopiti, spojiti ona ministarstva koja po naravi imaju slične ili gotovo iste djelokruge djelatnosti u jedno ministarstvo. Smanjiti općenito preglomazan aparat državne uprave, a evo ova Vlada je možda nešto ranije inkubirala mogu reći uspješno ovu ideju da je potpuno nepotrebno imati dva ministarstva koja se bave zapravo istim poslovima i koja po svojoj naravi moraju pokrivati djelatnošću ono što na neki način jest i temeljna zadaća pa i temeljno usmjerenje Vlade. Mi smo praktično do sada gospođe i gospodo imali ovakvo stanje. Premijer koji je rekao bih po svojoj vokaciji, po svojem habitusu više ministar vanjskih poslova, posve svjestan da danas je zadaća hrvatskoga premijera obilaziti, pohoditi i razgovarati u svim vodećim europskim pa i svjetskim metropolama, dakle u središtima moći, imali smo još uz to i ministra vanjskih poslova i još uz to ministricu europskih integracija. Praktično jednu te istu djelatnost nekako smo pokrivali i premijer i još dva posebna ministarstva. Stoga mi se čini da je dobro što ovo radimo i naročito mislim da je dobro što će gospođa Kolinda Grabar-Kitarović biti nova ministrica vanjskih poslova, jer mislim da je ona uspješno i kompetentno do sada obavljala dužnost ministrice europskih integracija i da je onda prirodno da se i kad već stapamo, spajamo ta dva ministarstva da je spojimo upravo s njezinom osobom na čelu. Mi smo kao HSLS i DC upozoravali da nije dobro da potpredsjednik Vlade bio to i Hebrang, unatoč tome možda ili baš zbog toga što je priječio prof.dr.Andriju Hebrangu vodi i zdravstvo i gospodarstvo. Riječ je doista o dva rekao bih najopterećenija resora, riječ je o dva područja društvenoga života koja su doduše u uzročno učinskoj vezi i uzročno učinskom odnosu jer svi znamo da zdravstvo generira zapravo najveću potrošnju, da zdravstvo generira stalno povećanje duga, da zdravstvo generira pomalo i nelikvidnost i jednako tako da ne možemo iz tekućih prihoda financirati zdravstvo, ali s druge strane ono što da smo uspjeli pokrenuti u znatnijoj mjeri bi moglo pokriti te dugove, gospodarstvo jednako tako na žalost nismo do sada u ovih godinu i pol dana Vlade barem prema svim onim pa i vladinim projekcijama koje su bile na početku programa, zacrtane, dakle nismo uspjeli pokrenuti. Stoga mislimo i upozoravali smo na to da jedna osoba neće moći uspješno pokrivati dva tako važna područja i čini mi se u ovom trenutku jedino logičnim i posve opravdanim da ta dva važna područja, ta dva resora razdijelimo, da imamo osobu koja će se potpuno posvetiti zdravstvu upravo stoga što zdravstvo generira dugove i da imamo s druge strane osobu koja će se potpuno posvetiti koordinaciji svih gospodarskih aktivnosti budući da još jednom ponavljam koliko god da možda to i premijer nije priznao, ipak ne možemo biti zadovoljni sa stanjem hrvatskoga gospodarstva. Pogledajte i danas pokazatelje, statističke pokazatelje, dakle službene statističke podatke. Mi smo i dalje na otprilike 75% predratne industrijske proizvodnje pa i unatoč činjenici da je proizvodnja industrijska rasla nešto tijekom prošle godine 3,5% to je još daleko, daleko ispod očekivanoga da ne govorim da je ja bih rekao svjetlosnim godinama daleko ispod onoga što bismo trebali postići želimo li ući spremno u Europsku uniju. Prema tome čini mi se da je dobro da ćemo imati osobu koja će biti posve ili jedino i isključivo zadužena za koordinaciju gospodarskih aktivnosti. Pritom je dobro da konačno imamo u Vladi i osobu koja dolazi upravo neposredno iz gospodarstva, dakle osobu koja je bila zadužena za suradnju na jugoistočnim tržištima i za suradnju doduše u Podravci, dakle u jednoj tvrtki za suradnju s inozemstvom. Meni se čini da na žalost i to smo isto upozoravali u ovoj Vladi cijeneći naravno sve ministre ipak je bilo premalo osoba koje su upravo bile u svojim dosadašnjim profesionalnim karijerama na neki način zadužene ili su se bavile odnosima, gospodarskim odnosima s inozemstvom. Gospođe i gospodo ako Hrvatska ne postigne te već i projecirane, ali i željene iskorake upravo u izvozu, u poticanju stranih ulaganja, ali također u poticanju domaćih ulaganja mi ćemo biti zemlja koja će i dalje ostati na ovoj razini gospodarskoga rasta i dalje ćemo biti zemlja koja do tamo negdje 2010. godine ili do možemo tako reći također željenoga ulaska u Europsku uniju otprilike 2009. ili 2010. neće biti iznad 80% predratne industrijske proizvodnje, da ne govorimo da i unatoč činjenici da neznam evo po tim statističkim pokazateljima 16% raste izvoz i dalje je pokrivenost uvoza izvozom je 48%. To je nedostatno, to je nešto što je veliki teret ovoj Vladi i zato mislim da prem da evo gospodin Polančec ostaje dvije godine možda ili nešto više dvije godine ovoga mandata, mislim da će on stvarno trebati učiniti čudo ako je to uopće moguće učiniti. Stoga mislim da su ovo dobrodošle promjene, mislim da nema nikakvog razloga da ih ne podržimo. Bilo bi dobro to moram na kraju staviti premijeru na dušu da se više ne događa, znate, da netko ode na operaciju upravo stoga što je riječ ili ponajviše što je riječ o ministru koji je vodio i zdravstvo i gospodarstvo i da mi praktično 3 mjeseca nemamo čelnoga i odgovornoga čovjeka zadužena za ta 3 resora. Gospođe i gospodo, ako je riječ o ... [[Govornik se ne razumije.]] , ako je riječ o zdravstvenim tegobama, ako je riječ o tome da netko mora otići na operaciju ili da mora nakon toga naravno proći i postupak rekonvalescencije, onda mislim da premijer pa i onda dužnost naša zakonodavnoga Doma jest upravo u tome da odmah reagiramo, da izaberemo druge. Hrvatska vremena nema i 3 mjeseca znate se igrati sa vremenom pa i sa strpljenjem hrvatskih građana. Mislim da to nije dobro i da ubuduće treba daleko ranije reagirati.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, želio sam samo ispraviti navod gospodina Čehoka koji je rekao da je ova Vlada prva inkubirala ideju o potrebi kadrovske racionalizacije Vlade. Jučer smo u raspravi konstatirali da to nije točno, da je ova Vlada sa 160 dužnosnika kojih je bilo u Vladi prije godinu dana povećala taj broj na 198. Hvala lijepo.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Moram se osvrnuti kao predsjednik Vlade na nekoliko istupa koji su govorili i o gospodarstvu pa i uvaženog zastupnika, predsjednika HSLS-a Čehoka. Ali prije toga i gospodinu Doriću, mi ćemo dati vrlo preciznu informaciju pa ćemo vidjeti usporedbu. Činjenica je jedna, da je u ovih 14 mjeseci na državnom proračunu nekoliko tisuća ljudi manje nego što je bilo u doba prošle Vlade. Pa ćemo dati vrlo preciznu informaciju. ... [[Upadica se ne razumije.]] Da, da, naravno, i oni su na budžetu. Ministarstvo obrane. Što se tiče ministarstava i broja ministarstava još jedan puta ću reći, još jedan puta ću reći. Mi ne možemo u Hrvatskoj, ako vi zastupate tezu, molim lijepo kad dobijete izbore formirajte Vladu i broj ministarstava kakav bude podržala tadašnja većina, ako dobijete sljedeće izbore. Ali mi ne možemo u Hrvatskoj se praviti ludi i zatvarati oči pred činjenicom da svi u Europi, pa i najveće zemlje, nemaju toliki broj, odnosno idu na manji broj ministarstava, na jednu elastičniju i vitkiju administraciju, a mi ćemo ovdje zadržavati 20 ili 19 ministarstava koliko je imala prošla Vlada. Pa nećete mi reći da je to bolje nego što ovo imamo danas. I 13 ministarstava, dame i gospodo, sasvim je primjereno Hrvatskoj. Dakako, dakako da ćemo i ostatak, znači počeli smo od glave, ići će reforma državne administracije i vidjet ćemo koliko u kojem ministarstvu treba biti manje ljudi. Ali ono što smo napravili i to mogu prvi put reći ovdje u Visokom domu, nakon ovih 14 mjeseci Vlade, napravili smo vrlo pomne analize i mogu vam reći da nema, da je možda jedna od naših i varki kojima često baratamo i u javnosti i u političkom životu da u Hrvatskoj ima previše zaposlenih u administraciji. Kad kažemo to, ne znamo je li se to odnosi na državnu administraciju ili se odnosi na lokalnu i područnu samoupravu. To je veliko pitanje i tu treba razgraničiti. Imali smo to kao temu i na jednom GSV-u, Gospodarsko socijalnom vijeću gdje su svi socijalni partneri i moram reći kad smo iznijeli ovaj podatak i snimku situacije, da su se i drugi složili i da su to bile i njihove ocjene stanja u broju, u pogledu broja u administraciji. Ali da se vratim na gospodarstvo. Gospodin Čehok je u pravu, treba staviti naglasak na gospodarstvo. Ali dame i gospodo, upravo ovi podaci koje je iznio gospodin Čehok, koje danas iznose i hrvatski mediji, a to su podaci koje je iznio Statistički zavod, upravo govore o tome da je ova Vlada imala uz vanjskopolitički i akcenat na gospodarstvo. Jer po prvi put je promijenjen trend izvoza i uvoza. I to kako promijenjen? Drastično. 17% je rastao izvoz ove godine, odnosno prošle 2004., a 5% uvoz. Dakle, ne samo da je promijenjen trend nego je on drastično promijenjen u korist izvoza. To što taj izvoz pokriva 48% tu ste u pravu gospodine zastupniče. Uvoza i još uvijek je to malo, ali do neki dan, do prije godinu dana je pokrivao 43%. Znači, skok je od 5%. Prema tome, to je jedan trend koji je dobar, koji moramo nastaviti dalje i ne možemo u jednu godinu niti to itko može promijeniti da izvoz pokrije kompletan uvoz. Što se tiče uvoza, moramo voditi računa o tome, posebno uvoza hrane, da se uvozi svašta, da se uvozi boffle roba, itd. I moramo pojačati i nalog je Ministarstvu financija, posebno Upravi za carinu da posebno vodi računa, ali i Poreznoj upravi i oko uvoza, itd. Rast industrijske proizvodnje također je zamjetan. Moram reći da smo zatekli, kad ste spomenuli kako treba dalje nastaviti izvoz, da smo zatekli, a nije bila bolje ni u protekloj Vladi, ne samo u ovoj prošloj nego i u onoj prije nje, znači u dvije zadnje Vlade, Agencija za promicanje ulaganja i izvoza. Zatekli smo tu Agenciju sa jednim djelatnikom i jednom tajnicom. I danas mogu reći da smo došli već, upravo se završava proces u kojemu smo kao za prvih pola godine dali cilj da se zaposli 13 ljudi u toj Agenciji koja je pokrenula se konačno u zadnjih 4, 5 godina nismo radili na tome. A podsjetit ću vas da su i neke zemlje koje su u našem jugoistočnom susjedstvu i na gospodarskoj razini, ali i na planu pridruženja Europskoj uniji daleko iza nas pa su na planu rada promicanja, ulaganja i uvoza, izvoza imale i imaju agencije sa puno većim brojem ljudi koji na tome rade. Isto tako smo pojačali rad gospodarske diplomacije. U svakom veleposlanstvu je do sad, nažalost, možda nismo imali ni ljudskog potencijala dovoljno. Bio je možda po jedan čovjek ili maksimum dva kao gospodarski savjetnik. Od sad će raditi ih puno više, ali već ovo što smo ostvarili ove godine daje apsolutno razloge da možemo biti zadovoljni i da možemo očekivati bolji i jači rast izvoza. I ponavljam još jedan puta, to što on danas pokriva 48% je naravno malo, ali do prije godinu dana je pokrivao 43%. Prema tome, moramo ići dalje, ja mislim da je upravo izborom i potporom koju ćemo dati, za koju vas ja još jedan puta tražim, ovoj Vladi, odnosno ovim ministrima novim, posebno potpredsjedniku za gospodarstvo, da ćemo dobiti još više upravo na radu, na tom planu koji je već danas dobar. Nije zadovoljavajući jer mogu ljudi postaviti pitanje, a što se nas to tiče što je dobar izvoz, što će Agencija za izvoz i ulaganje imati 15-ak ljudi umjesto do jučer 2? Što se nas tiče što industrijska proizvodnja raste, što se nas tiče što je turistička sezona daleko bolja nego što je bila ijedna do sad u Hrvatskoj i hoće li se to odraziti i na našem džepu? Hoće. Jer svi makroekonomski pokazatelji koji idu u pozitivnom smislu moraju se odraziti i na džepu običnog hrvatskog građanina, potrošača, naših ljudi. Ima li problema? Ima. Znamo ih sve. Problemi su vanjski dug, problemi su stopa nezaposlenosti, ali i tu ćemo, znači radimo sve da zaustavimo i zaustaviti smo razantni rast vanjskog duga koji je bio 2003. A što se tiče nezaposlenih tiče po prvi put nakon 4, 5 godina ona je pala bila ispod 300 tisuća, sad se popela opet zbog sezone, naravno. Nastojat ćemo u ovoj godini zadržati broj nezaposlenih ispod 300 tisuća i da on bude i dalje padao. Prema tome, mislim da su gospodarski pokazatelji apsolutno dobri, da ide u dobrom smjeru da treba još pojačati o tome dvojbe nema i da će se to sigurno odraziti i na džep hrvatskih potrošača.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade i ministri, kolege zastupnici. Ja ću par riječi reći možda neuobičajeno o jednom aspektu ove točke dnevnog reda koji imamo ovdje jutros, naime, nije svejedno kakvu poruku i kroz imenovanja ministara šaljemo Hrvatskoj i svjetskoj javnosti. Kada pogledamo naše troje predloženih kandidata onda vidimo da se tu radi o mladim ljudima, afirmiranima već u relativno kratkom životnom dobu koji su iskazali izvanredne sposobnosti na poslovima koje su do sada radili ili u Vladi kao gospođa KOlinda Grabar-Kitarović ili u gospodarstvu ili u svojoj medicinskoj struci kao gospodin LJubičić. Šaljemo poruku i mladosti i sposobnosti i optimizma. Prisjetimo se samo nastupa ministrice Kolinde Grabar-Kitarović i na međunarodnom planu i Hrvatskoj javnosti istupanjima i na Hrvatskom saboru i na Hrvatskoj televiziji i drugdje možemo kazati da je to bio nastup osobe koja vlada materijom o kojoj govori, koja zna i koja sa sigurnošću nastupa u javnosti uvjerena u ono što govori. Bitno je biti uvjeren u ono što govori, što zastupa a to je obilno, da tako kažem, zasipala javnost i kod nas i u Europi gospođa Kolinda Grabar-Kitarović. Ona je za ovo godinu i nešto dana u Vladi pokazala svoju kompetentnost, znanje i sposobnost. Što se tiče gospodina Polančeca, posebno mi je drago da je po struci agro-ekonomista, znači čovjek koji pozna jedan veliki dio gospodarstva, Hrvatskog na čemu se temelji zapravo jedno od tih osnovnih temelja hrvatskog gospodarstva, a kroz Podravku i kroz tržišta koja je poznavao i razvijao, posebno na jugoistoku ili istoku Europe, on isto tako ima odgovarajuću spoznaju i odgovarajuće poznavanje i jednog drugog segmenta Hrvatskog gospodarstva gdje Hrvatska spada možda u sam vrh, a to je Belupo odnosno industrija koja se bavi proizvodnjom lijekova, farmaceutska industrija. I gospodin Ljubičić koji je također u svojoj struci nastavnik sveučilišni i na klinici radio kao uspješan liječnik, a u Ministarstvu za ovo vrijeme za koje je bio pomoćnik ministra također pokazao poznavanje sustava zdravstva, što je vrlo važno za budućnost i razvoj zdravstva kao jedne prevažne grane Hrvatskog, u Hrvatskom društvu. Dakle, moja osobna misao je o tome što poručiti u ime Kluba HDZ-a poručujemo optimizam, mladost, znanje i sposobnost. MI ćemo vrlo brzo to moći procjenjivati konkretno a za sada korektno je dati potporu mladim i sposobnim ljudima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić izvolite.
Hvala. Štovani gospodine predsjedniče, štovani predsjedniče Vlade, štovane zastupnice ja se nadam da kolega Luka Bebić nije najavio svoju vlastitu demisiju, s obzirom na ove atribute s kojima je govorio o predloženicima. NO, šalu na stranu, ja bih se složio sa kolegom Kajinom koji je rekao da nije dobra politika što gore to bolje, pa čak i kada ste u opoziciji. Ali isto vrijedi i obrnuto da nije dobro inzistirati na tome da živimo bolje samo još toga nismo svjesni, očito da trebamo imati osjećaj za mjeru i biti svjesni i političko gospodarskog i socijalnom trenutka u kojem se nalazimo. Kada kažem da nije uopće poželjna politika što gore to bolje, ja bih rekao da ne može biti svejedno što će ova sadašnja Vlada ostaviti budućoj Vladi, iako ste u opoziciji imate legitimno pravo da se nadate da ćete na nekim sljedećim izborima pobijediti i ne može vam biti svejedno kakvo će biti stanje u društvu, u gospodarstvu da li će to biti sređeno ili nesređeno. I s te strane doista se treba složiti, da svaka vlada, dobra je samo ona Vlada koja što većem broju građana osigurava bolji sigurniji i sretniji život. I mislim da to bez obzira sada danas u Saboru na kojim smo pozicijama moramo težiti. Ja se sjećam prije nekoliko godina prilikom jedne od rekonstrukcija Vlada da sam rekao ondašnjem mandataru premijeru Račana da je ova njegova Vlada osuđena na uspjeh. Ondašnji opozicionar a sadašnji predsjednik Sabora mi je replicirao i on u tome nije vidio, odnosno nije se složio da svaka Vlada bi trebala biti osuđena na uspjeh i da uspije. NO, očito da nije lako biti mandatar, to je kao i trener u športu, u nogometu u rukometu, da određene igrače koji igraju slabije ili koji ne zadovoljavaju da ih treba promijeniti. Preveliki broj promjena zapravo svjedoči o jednoj posvemašnjoj nesigurnosti, neizvjesnosti, zbog toga u promjene treba također uči sa puno osjećaja za takt i za mjeru i na neki način te promjene dobro pripremiti. Ova rekonstrukcija bila je najavljena negdje prije mjesec dana, ona je iznuđena nekim objektivnim i nekim subjektivnim razlozima ali ono što je neprijeporno, a to je sigurno da percepcija u javnosti nije zadovoljna sa našim gospodarskim trenutkom, našim gospodarskim stanjem. MI sada možemo doista govoriti da li je bilo najsretnije ili najspretnije rješenje odabir ministra Hebranga da pokriva tako dva složena resora kao što su zdravstvo i gospodarstvo ali čini mi se upravo da sada vozimo na ono da poneki puta inzistiramo na tome da nam je bolje a da mi toga još nismo svjesni ali očito da ti pomaci, taj boljitak se ne ostvaruje onako brzo kako bi to naši građani željeli. S druge strane isto kažu da nije pristojno govoriti o ljudima koje se dovoljno ne pozna. U prvom redu ovdje se misli na kolegu Polančeca i kolegu Ljubičića. Ali budući mi ne pripadamo u politici građanska pristojnost i ne mora biti neka vrlina i o tim ljudima se također nešto, odnosno mora se progovoriti, mora se jasno i glasno reći da se očekuju bitni pomaci i u gospodarstvu i u zdravstvu. Da se ta percepcija u zdravstvu kao trošku mora promijeniti, da svaka demokratska stabilna i normalna zemlja itekako voditi računa, da u zdravstvo mora ulagati, da ga se ne može i ne smije tretirati kao trošak i da su neke reforme nužne, ali da te reforme nikako ne smiju ići preko onoga broja ljudi koji su bitno siromašni, koji su socijalno ne zaštićeni i da svaka Vlada mora voditi o njima računa, i da ta reforma kažem ne može ići na njihov račun. I na kraju kao liberal par exellence, ja bih pročitao jedan kratak citat John Stuart Milla iz njegove knjige o predstavničkoj Vladi koja je napisana prije više od 150 godina, gdje lijepo stoji "uopće onaj koji stoji na čelu jednog resora izvršne vlasti jest jednostavno političar. On može biti dobar političar i čovjek od zasluga. A gdje to u pravilu nije tako Vlada je loša. Ja želim vjerovati da su ovi troje ljudi dobri političari, i ljudi od zasluga i da samim time da će doista raditi na onome da svima nama bude bolje. Ali, sada Mill nastavlja, s njegovim sposobnošću i znanjem, koji on treba imati u općim interesima zemlje, samo će slučajno biti sjedinjeno i odgovarajuće stručno znanje po one grane poslova kojom on ima upravljati. Nužno je dakle da mu se stručni savjetnici dodjele. I mislim da je to zapravo jedan od bitnih elemenata bilo koje Vlade, pa tako i ove koliko je zapravo ta logistika, logistika u funkciji onih ljudi koji su samo i jednostavno političari i ljudi. I tu sad zapravo otvaramo jednu vrlu, jednu temu koja je nužna, koja će se kad tada otvoriti, a to je, da se u svakoj promjeni upravo ti stručni savjetnici ne mijenjaju, da se tim ljudima osigura stabilnost, a im se osigura upravo taj jedan profesionalni status, a ne da prilikom svake promjene upravo taj stručni dio, ti ljudi koji će biti logistika, ovim ljudima da zapravo oni dođu, da se suočavamo sa neizvjesnom budućnošću i da jednostavno samo zato što se promjeni ili ministar ili Vlada oni jednostavno moraju otići. U tom smislu doista mi moramo uskoro otvoriti tu temu u onome dijelu konstantnom dijelu Vlade koja mora raditi svoj posao … [[govornik se isključio, ne čuje se]] Mislim da bi trebalo poslušati. … [[govornik se isključio, ne čuje se]] i tako. Ja bih molio da ove likove koji se ovako zabavljaju i kojima je John Stuart Mill očito nepoznanica, da ih jednostavno treba ukoriti ili ukorit će ih javnost. … [[Upadica, ne razumije se]] Vrlo je zanimljivo kada se zalažemo za građansko društvo, kada se zalažemo za određene pravila igre, a kad zapravo sama ta pravila igre ne poštujemo iz vlastitog ne znanja. Ja znam da se John Stuart Mill vjerojatno ući negdje na prvom semestru i da neki ovdje su ga vjerojatno trebali apsolvirati, ali ja doista nisam kriv ako nije apsolviran, a i osobno usput u svojoj doktrini poziva na njega. Upravo u tom smislu ovo nije nikako govor za Vladu, ja sam vrlo jasno rekao i premijeru da doista ne mogu ne pristati na … politiku, politiku da živimo bolji da toga još nismo svjesni. Ja poštujem svake pomake, znate da statistika također može biti u funkciji manipulacije itd. ali isto također ono što je neka elementarna politička i građanska pristojnost, ovim ljudima za koje eto se možemo doista složiti da su mladi, da su sposobni, da imaju određen pardon reference, sposobnost će na ovom planu vidjeti. Ali upravo sam i dao jednu vrlo jasnu poruku da bez obzira na sve njihove kvalitete, bez jedne vrlo važne činjenice koja se mora odavno napraviti, a to je da Vlada može funkcionirati, odnosno da postoji jedan tim ljudi koji će biti dobro plaćen, koji će imati osjećaj sigurnosti, koji će imati osjećaj one profesionalne zaljubljenosti i vezanosti uz taj posao, da je to nužno i to je poruka ovoj Vladi, to nikako ne znači da je to a priori za, nego to su doista neki napuci koji su vrlo bitni. Opet vrlo teško je govoriti, vrlo je jasno, ja mislim da je kolegi Polančecu vrlo jasno da Podravka nije država, da doista ne možemo staviti znak jednakosti, da su to posve drugačiji parametri i kriteriji u igri i to su sve stvari s kojima će se suočavati i s kojima će uskoro ovdje morati pred ovaj Sabor izaći sa određenim rezultatima ili ćemo također kao što smo eto sad nakon godinu i pol dana rekli da sa tim resorom i nismo i ne možemo biti previše zadovoljni. Jučer je pisalo u novinama da je kolega Ljubičić čovjek koji je komunikativan, koji korespondira sa ljudima koji mu se obraćaju, ja to također mogu i moram potvrditi jer je to doista činjenica. To su određena ljudska jamstva da se o ovima ljudima može govoriti pozitivno. Ali isto također ako postoji jedno bitno ne razumijevanje što se zapravo kad se citira John Stuart Mill reći, to je problem onih koji dobacuju i koji su, koji bi vrlo rado tu doktrinu primili, ali nisu je u stanju čak ni saslušati, a kamoli u praksi provoditi. Hvala.
Hvala lijepa. Kolega Kramarić imate pravo, jedno od temeljnih prava Johna Stuarta Milla je jedan esej o toleranciji, saslušati i mišljenje drugoga bez dobacivanja i o slobodi i toleranciji kolega Letica. Ima jedna knjiga, pa ćete to vidjeti u njoj o toleranciji. Ispravak, replika poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolega Kramarić je nešto govorio što ja uopće nisam rekao, ne znam je li bio u dvorani ili nije bio u dvorani. Ali ja sam govorio s jednoga drugoga stajališta. Činjenica da je netko bio uspješan recimo u nekom velikoj tvrtci kao što je Podravka, ne mora značiti da će biti uspješan i u obnašanju mjesta potpredsjednika Vlade, sa stajališta je li Državna uprava ima svoje specifičnosti, a gospodin Kramarić kao gradonačelnik to bi trebao znati kakve su specifičnosti. Onda kad ste govorili oko Millera trebali ste spomenuti i Webera, pa bi dobila se cijela slika, Maxa Webera. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Sad ćemo prijeći na glasovanja. Molim pripremite ključiće. Prvo, molim? Prvo ćemo utvrditi kvorum. Molim uključimo se da utvrdimo kvorum. Molim rezultat. 110 zastupnica i zastupnika je u sabornici, imamo kvalificirani kvorum. Sada, prvo bih dao na glasovanje sukladno prijedlogu predsjednika Vlade Republike Hrvatske odluke o iskazivanju povjerenja Damiru Polančecu, potpredsjedniku Vlade za iskazivanje povjerenja. Potrebna većina glasova svih zastupnika, najmanje 77 glasova sukladno članku 109. Ustava Republike Hrvatske. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 84 glasa za, 34 suzdržana i 2 glasa protiv Hrvatski sabor iskazao povjerenje Damiru Polančecu, potpredsjedniku Vlade … [[Pljesak!]] Dajem na glasovanje sukladno prijedlogu predsjednika Vlade Republike Hrvatske, Odluku o iskazivanju povjerenja magistri Kolindi Grabar-Kitarović, ministrici vanjskih poslova i europskih integracija. Molim uključimo se. Možete glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 84 glasa, 34 suzdržana i 1 protiv, Hrvatski sabor iskazao povjerenje magistri Kolindi Grabar-Kitarović, ministrici vanjskih poslova i europskih integracija … [[Pljesak!]] Dajem na glasovanje, sukladno prijedlogu predsjednika Vlade Republike Hrvatske Odluku o iskazivanju povjerenja doktoru Nevenu Ljubičiću ministru zdravstva i socijalne skrbi. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Uključite se, molim, što je problem? [[Upadica: Nema problema!]] Da provjerimo zašto kod nekih zastupnica ne funkcionira. Molim vas, ponovno se uključimo da vidimo da li funkcionira jer kod nekih nije. Je li kod svih se uključilo? Hvala. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 83 glasa za, 35 suzdržanih i 2 protiv Hrvatski sabor iskazao povjerenje doktoru Nevenu Ljubičiću, ministru zdravstva i socijalne skrbi. … [[Pljesak!]] I sada ćemo preći na prisegu članova Vlade Republike Hrvatske. Nakon iskazanog povjerenja članovima Vlade Republike Hrvatske prema članku 108. Poslovnika utvrđeni je način na koji se prisega daje. Prema tom članku predsjednik izgovara tekst prisege a nakon toga poimenično proziva članove Vlade koji ustaju i izgovaraju prisežem. Pročitati ću tekst prisege. Prisežem da ću dužnost člana Vlada savjesno i časno obnašati, poštivati Ustav, zakone i pravni poredak, te se zalagati za svekoliki napredak Republike Hrvatske. Potpredsjedniče Vlade, gospodine Polančec, izvolite.
Prisežem! … [[Pljesak!]]
Ministrice vanjskih poslova i europskih integracija gospođa Kolinda Grabar-Kitarović.
Prisežem! … [[Pljesak!]]
Hvala! Gospodine ministre zdravstva i socijalne skrbi Neven Ljubičić.
Prisežem! … [[Pljesak!]]
Čestitam članovima Vlade na povjerenju koje im je iskazao Hrvatski sabor i želim im uspjeha u radu! … [[Pljesak!]] 10 minuta stanka radi čestitanja članicama i članovima Vlade. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Na dnevnom redu je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara, drugo čitanje P.Z. broj 85; Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Molim državnog tajnika Ministarstva unutarnjih poslova Ivicu Buconjića da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Štovane gospođe i gospodo zastupnici ja ću nastojati biti kratak budući se radi o manje više istom ili vrlo sličnom tekstu koji ste već imali u prvom čitanju pa ću samo kratko pobrojati one izmjene do kojih je došlo u ovom tekstu Prijedloga zakona koji imate pred sobom. Naime u međuvremenu nakon 1. čitanja je promijenjen i Zakon o građenju pa su određene izmjene u ovom Zakonu nastupile zbog usklađivanja onog prvotnog Prijedloga zakona sa tim promjenama Zakona o gradnji do kojih je došlo u međuvremenu. Isto tako je na prijedlog zastupnika Brletića brisana riječ kotar iz članaka gdje se spominjala. Budući da kotar kao jedinica lokalne samouprave više ne egzistira u hrvatskom pravnom sustavu. Zatim isto tako je uvažena činjenica da je u međuvremenu donešen Zakon o zaštiti i spašavanju i da je ustrojena nova državna uprava za zaštitu i spašavanje tako da je, da su unešene i izmjene u onim dijelovima Zakona o zaštiti od požara gdje je ta nova Državna uprava za zaštitu i spašavanje našla svoje mjesto u ovom sustavu zaštite od požara. Zatim isto tako izvršena je promjena u članku 4. kojom se omogućuje da se doduše iznimno, da se mjere zaštite od požara provedu i drugačije nego kako je to uobičajeno propisano u onim, u onim urbanim sredinama i cjelinama gdje nije moguće provoditi one uobičajene mjere koje su propisane, a to je konkretno Dubrovnik i druge stare povijesne jezgre gdje se one uobičajene propisane mjere ne mogu provoditi na način kako je to propisano. Isto tako je uvažena primjedba zastupnika Arlovića da se ne polažu novi stručni ispiti pred povjerenstvom nego da inspektori zaštite od požara, da im se priznaje stručni ispit koji su već prije položili kao stručni ispit. Isto tako je u članku 44. izvršena promjena opet usklađivanje zbog činjenice da je donešen Zakon o zaštiti od, Zakon o zaštiti i spašavanju i da je Državna uprava za zaštitu i spašavanje počela sa 1. siječnjom i djelovati. Također je usvojena primjedba odnosno inicijativa da se kazne zatvora propišu u rasponu. Prvi prijedlog je bio da se propišu u trajanju od 60 dana. Sad je prihvaćeno da se propišu u trajanju od 30 do 60 dana. Isto tako je prihvačen prijedlog da popis stranih propisa koji će postati unutarnji propisi. To su prije svega tehnički propisi. Znači da taj popis stranih propisa utvrđuje Vlada, a ne MUP kao što je bilo u prvom prijedlogu. Evo to je nekih 8 najbitnijih izmjena do kojih je došlo u ovom konačnom tekstu u odnosu na onaj prvi prijedlog odnosno prvi Nacrt prijedloga zakona koji ste imali pred sobom u jesen. Ja ne znam, ako bude još potrebe za eventualno nekim drugim pojašnjenjima ili mogu dati još naknadno pojašnjenja premda kažem ovo su zaista neke izmjene koje su prije svega plod intervencija ili inicijativa pojedinih zastupnika, klubova ili saborskih odbora. Hvala lijepa.
Hvala. Izvjestitelji Odbora, zakonodavstvo, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, lokalnu i područnu samoupravu. Nema. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Šime Lučin, Klub zastupnika SDP-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, Klub SDP-a će prihvatiti i glasati će za ovaj Konačni prijedlog ovog Zakona obzirom da je riječ o zakonu koji se mijenja samo, mijenjaju se samo neka dakle određena pitanja vezana uz gradnju i obzirom da je predlagatelj po nama prihvatio bitne primjedbe koje su bile u prvom čitanju i koje znatno doprinose da je ovaj Konačni prijedlog zakona mnogo bolji nego, nego što je bio u prvom čitanju. Takođeer nas raduje da je predlagatelj najavio i to da je u pripremi odnosno da će se neke stvari koje su također u prvom čitanju bile navedene uzeti u obzir kada bude rađen novi zakon. Dakle novi Zakon o zaštiti od požara koji je najavljen vjerujem da će tom prilikom zapravo se voditi računa i o svim onim ostalim zakonima, da ih sad sve tu ne navodim od vatrogastva pa nadalje koji na određeni način u mnogim elementima, komponentama kad je riječ o postupanju, ali isto tako kad je riječ o subjektima zapravo trebaju, trebaju biti usaglašene. Mislim da je dobro što su prihvačeni, prihvačene, prihvačeni prijedlozi recimo koji daju određene mogučnosti da se u malim urbanim centrima, u starim gradskim jezgrama dakle može postupati posebno odnosno odstupiti od određenih uvjeta. Jer ste imali situacija recimo kad se ide u adaptaciju nekog prostora onda se ne može dobiti protupožarna suglasnost jer recimo jedan luk nije te i te visine jer kroz njega ne mogu proći protupožarna kola. A istovremeno vam Zavod za zaštitu i graditeljstvo ne daje suglasnot da vi možete taj luk povećavati. Prema tome svakako pohvaljujem kao i, to, kao i činjenicu da jedan dio pitanja koji je u prvom prijedlogu kao što je sam predlagatelj dakle gospodin državni tajnik rekao, su bila predviđena da se rješavaju pravilnicima, da će se rješavati, da će se rješavati uredbama. Ono što bih sad želio iskoristiti priliku možda kad bude pisan novi zakon o čemu bi ipak trebalo, ipak trebalo voditi računa, a to je, to je prije svega smanjenje roka za izdavanja, za izdavanje suglasnosti dakle usklađenosti glavnog projekta s uvjetima oko zaštite od požara. On je sad negdje na 30 dana vjerujemo obzirom i na potencijal i struke i projekata i svega da bi to moglo biti, mogli biti mnogo kraće jer u naporima koje radimo da imamo efikasnu državnu upravu pa ako hoćete i regionalnu i lokalnu mislim da su ovi, ovakvi napori bitni. Tim prije držimo isto tako da bih onda i kod donošenja novog zakona trebalo razmisliti o tome da se i prihvate oni prijedlozi iz prvog čitanja, a to je da se ove ovlasti koje su predviđene da se izvršavaju s ovim zakonima mogu prebaciti na privatne ili fizičke osobe koje su licencirane i osposobljene za ovaj posao. Isto tako mislim da bi u jednom dijelu obzirom da sada imamo i ovu dakle ustanovu za dakle odnosno upravu za zaštitu i spašavanje u kojoj se sad čini mi se je angažirano preko 800 ljudi da bi i taj dio odnosno dio tereta koji se rješava ovim zakonima, ali i nekim drugim zapravo trebalo prebaciti na tu upravu. Evo toliko i ponavljam ono kako sam i počeo dakle Klub SDP-a podržati će ovaj Konačan prijedlog i vjerujemo da će novim zakonom i ove nekakve po nama dileme ili otvorena pitanja koja bi mogla doprinjeti da imamo kvalitetniji ovaj zakon biti uzete na znanje. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HSS-a, poštovani zastupnik Ante Markov, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o zaštiti od požara predstavlja normativno usklađivanje našega zakonodavstva sa normama Europske unije. Sa prije svega sa tehničkim standardima, ali i sa našom postojećom zakonskom legislativom prije svega zakonom o gradnji, izmjenama i dopunama Zakona o gradnji i svim onim propisima koji je cilj da se ova materija cjelovito i kvalitetnije riješi. Mi smo i kod prvoga čitanja ovoga Prijedloga zakona govorili da bi možda bilo bolje i da će vrijeme u buduće pokazati da će se ova zakonska regulativa trebati i morati riješiti cjelovito. I da prije svega ovi i ovakvi zakoni trebaju imati preventivni a ne kurativni karakter. Jer i u naravi osnovnom i sadržaj i glavni cilj ovoga Zakona i zakona koji prate ovu materiju jeste prevencija i stvaranje onih uvjeta koji trebaju naprijed odgovoriti na izazove i na tragične posljedice koje izazivaju pojave poput požara, elementarnih nepogoda i svega onoga što je sadržano u ovome. Ja bih ovaj dio rasprave u pogledu ovoga Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o požaru koji će Klub HSS-a podržati, podijeli u dva dijela. U pravom dijelu u reguliranju pravnih normi jednim dijelom je kao što je to i gospodin državni tajnik kazao određene primjedbe koje su u prvom čitanju postojale kao i dvojbe su pozitivno rješenje. I ne su na neki način dodatno osnažile i kvalitetno oplemenile ovaj tekst prijedloga zakona,. No ja ću se zadržati na nekim manjkavostima za koje držimo da su mogle i još uvijek mogu značajno popraviti ali i za ubuduće ne dozvolite da se zbog nekih drugih promjena ovaj zakon dovede pod upitnik. U članku 1. u stavku 3. vrlo je diskutabilno što znači kvalifikacija, svaka osoba duža je voditi računa da ne izazove požar. To od prilike znači svaka osoba dužna je poštovati zakon. Naravno ali zakon postoji da i drukčije uredi određene obaveze. I može bitne radnje koje su predmet zakona. Nadalje, naša primjedba koja je postojala i kod prvoga čitanja a tiče se članka 3. tiče se članka 15a stavka 6. članka 6. stavka 2. a govori uvijek o istoj stvari. Naime, mi stalno navodimo kada želimo navesti na koje tijelo se odnosi određeni postupci u sudjelovanju u prevenciji ovoga onda kažemo mjesna nadležnost policijske uprave odnosno Ministarstva unutrašnjih poslova. Ukoliko dođe do promjene toga naziva, tada ćemo dovesti i ovaj zakon u pitanje. Zašto ne bismo ono što smo predlagali stavimo nadležnost ustrojstvene jedinice Ministarstva unutrašnjih poslova. Prema tome, ako bismo ovako pozicionirali stvari i klasificirali je kao nadležnost ustrojstvene jedinice Ministarstva unutrašnjih poslova, tada smo izbjegli zamku da kod moguće izmjene u pogledu sistematizacije i odnosa u Ministarstvu unutrašnjih poslova ovo izbjegnemo. Nadalje ono što se stalno podvlači u člancima a što je na neki način u suprotnosti sa Zakonom o sustavu državne uprave stalno se kaže evo u članku 6. u stavku 2. se kaže da će ministar unutrašnjih poslova uz prethodno mišljenje ministra nadležnog za poslove graditeljstva donosi propis. Ali koji propis? Koji propis? Propisi koje donosi nadležni ministar imamo klasificirane u tri oblika. Jedan je pravilnik drugi je naredba i treći ne naputak. Mislim da je dobro radi preciznoće i jasnoće u samom zakonu da se odredi koji su to jer to se isto pojavljuje i u članku 15a koji isto govori da će se posebnim propisom. Upravo zadaća zakona da čim jasnije i nedvosmislenije iskaže što će se to donijeti. Jer znamo da kod donošenja zakonskih akata vrlo veliku smetnju upravo čine razni propisi, naredbe, naputci koji se trebaju donijeti da bi upravo, ili da bi zakon postao provediv. Nadalje, teško je govoriti o zakonu o zaštiti od požara a ne spomenuti instituciju koja je od 1.1. ove godine trebala biti aktivirana trebala početi djelovati. A koja čini krovnu instituciju koja je temeljem zakona o zaštiti i spašavanja trebala preuzeti ingerencije, kompetencije koordinaciju i ukupno djelovanje u smislu zaštite i spašavanja , u smislu regulative odnosa, koja je trebala regulirati i dodatno ukomponirati i profesionalna vatrogasne postrojbe, dobrovoljna vatrogasna društva. Sustave civilne zaštite, jednom riječju jednu od najvažnijih ali i najosjetljivijih institucija koje jedno društvo treba bilo u slučaju velikih elementarnih nepogoda, požara, potresa i svega onoga što se danas na žalost događa. Na žalost još nisu ni imenovani svi dužnosnici državne uprave za zaštitu i spašavanje, i mislim da bi trebalo čim prije poraditi i operativno dovesti u sklad upravo državnu upravi za zaštitu i spašavanje koja kao krovna institucija treba biti u stvari voditeljica i koja treba stvoriti one sve preventivne karaktere koji iz ovoga ili ostalih zakona proizlaze da bi se ova vrlo važna društvena djelatnost čim bolje i čim korisnije postavila. Isto tako prošle godine je već bilo naznačeno da ćemo i novi zakon o vatrogastvu donijeti koji bi trebao pomiriti i kvalitetnije napraviti odnos između dobrovoljnih vatrogasnih društava načina njihova financiranja, načina njihova funkcioniranja, uloge dobrovoljnih vatrogasnih društava. Jasno i profesionalnih vatrogasnih postrojbi koje ipak na sebe preuzimaju najveći teret u elementarnim nepogodama. I jednom riječju ovo područje zahtjeva cjelovito i jedinstveno rješenje jer znamo da rasprava u 9 mjesecu nakon požara ljetnih koji slijede je jedno kukanje nad sudbinom koje se iz godine u godinu ponavlja. Gdje se osporava ili se pokušava obraniti neke teze. Ali upravo je sada vrijeme kroz zakone kroz legislativu da dođemo do onih rješenja koji ću sve sudionike u ovim poslovima objediniti, koji ću i putem broja 112 koji je evo dobro je da je funkciji dobro je da se može ostvariti ta jedinstveni pozivni broj koji treba dati odgovore na sva pitanja. I da se sve sastavnice sve koje djeluju kroz preventivno pa i kurativno djelovanje u pogledu spašavanja u pogledu sprječavanja svih onih nepogoda, nedaća, elementarnih nepogoda i svega što se događa. Da budu sastavnice toga. A ne da se recimo pojedine sastavnice kao što je Gorska služba spašavanja mora oslanjati na kojekakve izvore sredstava bilo od jedinica lokalne samouprave. Evo u jučer je Hrvatska turistička zajednica i ministarstvo resorno odvojilo neka sredstva. Na jednoj simboličnoj razini koja više govori o tome kakav imamo odnos prema tim službama gorskog spašavanja koje počesto nas tri četiri puta na godinu naprosto iznenade sa snagom voljom i rezultatima koje postižu u takve izvorna sredstva koja su naprosto smiješna. Upravo stoga Klub HSS-a se zalaže za cjeloviti i novu regulativu pa naravno kroz državnu upravu za zaštitu i spašavanje koja treba posložiti sve ove kockice koji bi trebali rezultirati jednim odgovornim sustav om koji će biti i služiti svojoj osnovnoj funkciji. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o zaštiti od požara. Ovim izmjenama Zakona o zaštiti od požara nastoji se kvalitetnije regulirati područje prvenstveno izgradnje objekata i to vezano na izdavanje građevinskih dozvola kao i njegova usklađenost sa Zakonom o građenju. To bi u konačnici trebalo doprinijeti brzini i efikasnosti u ishođenju potrebne dokumentacije za gradnju, kako u postupku donošenja dokumenata prostornog uređenja, tako i izdavanja lokacijske, građevinske i uporabne dozvole. Ovim se prijedlogom zakona isto tako građevine razvrstavaju u dvije skupine prema zahtjevnosti zaštite od požara, što bi u konačnici trebalo doprinijeti dobivanju kvalitetnijih podataka za zahtjevne građevine za koje je obaveza izrada elaborata zaštite od požara, što bi u konačnici projektantu trebalo olakšati izradu glavnog projekta, a samim time i ubrzati sam postupak izrade projekta. Istovremeno rasterećuje se i protupožarna inspekcija i ostavlja se prostor za njezin osnovni posao a to je vršenje nadzora nad provedbom mjera zaštite. Predlagatelj je također definirao vrlo precizno tko može raditi elaborat zaštite od požara, od same stručne spreme izrađivača, njegovog radnog iskustva, stručnog ispita, gdje je obavezno bilo sadržavanje u samom programu i područje zaštite od požara. Isto tako upisnik osoba ovlaštenih za izradu elaborata vodi samo Ministarstvo unutarnjih poslova. Ujedno se predviđa da sam ministar posebnim propisom propiše sadržaj elaborata zaštite od požara, kao i način davanja, produživanja i oduzimanja ovlaštenja za izradu elaborata. Ovim bi se izbjeglo da taj posao rade osobe koje nisu dovoljno stručne za to područje pa bi se izbjegli neki slučajevi koje sam i sam imao prilike doživjeti kao načelnik općine kada smo povjerili plan izrade zaštite od požara i programa mjera za područje općine nestručnoj ekipi. Na kraju nismo mogli dobiti suglasnost, potrebnu suglasnost Ministarstva unutarnjih poslova i na kraju morali smo tražiti novog izrađivača. Upravo ovakvim rješenjem to bi se izbjeglo. Već sam prije spomenuo da sam zakon definira manje zahtjevne građevine sa stanovišta zaštite od požara, automatski samim time biti će jednostavnije i ishođenje građevinske dozvole, jednostavno i ubrzan postupak izgradnje. Ovdje se vrlo precizno definira u članku 2. prekršajna odgovornost izazivača požara, što je vrlo bitno pogotovo za naše priobalje i otoke, ali isto tako i za unutrašnjost jer smo često svjedoci požara uslijed paljenja korova, pogotovo u proljeće, pa vjerujem da će ovakva odredba doprinijeti da toga bude manje. Isto tako zakon predviđa i mogućnost ispunjavanja uvjeta zaštite od požara i na drugi način od onoga koji je propisan ovim zakonom ako njegovo ispunjenje nije moguće iz određenog razloga. To su vrlo često slučajevi u starim povijesnim jezgrama gdje je nemoguće osigurati pristup vatrogasnim vozilima, ili bi sama primjena uvjeta uređenja narušila izgled objekata koji su često i dio zaštićene kulturne baštine. Problem je često i osigurati hidrantsku mrežu pogotovo na dislociranim objektima koja su izvan građevinskih područja. Ovdje zakon ostavlja mogućnost da se to riješi i na drugi način. Ovom izmjenom bitno će se ubrzati sam postupak izdavanja građevinske dozvole jer će se ukupni postupak voditi samo u Uredu za graditeljstvo, dok MUP sudjeluje samo kada je to propisano. Tako da praktički 30% građevina ne bi se uopće vodio postupak pred MUP-om. Isto tako u ovom zakonu ima nekoliko usklađivanja koja su bila potrebna, tako da se definiraju prekršajne kazne u domaćoj valuti. A mislim daje kvaliteti ovog prijedloga doprinijelo i što je išao zakon u dva čitanja, pa je većina prijedloga zastupnika i prihvaćena i ugrađena u ovaj Konačni prijedlog, što doprinosi njegovoj kvaliteti. Zbog svega navedenog Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će izmjenu Zakona o zaštiti od požara. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HNS-a PGS-a poštovani zastupnik Srećko Ferenčak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče. S obzirom da je Republika Hrvatska zemlja koja je suočena s mnogobrojnim požarima i s golemim štetama uzrokovanim požarima, osobito u ljetnim mjesecima i posebice na određenim područjima jadranskog zaleđa, priobalja i otoka, predloženim zakonskim izmjenama svakako bi se omogućilo kvalitetnije provođenje mjera zaštite od požara. Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara isti se usklađuje sa Zakonom o gradnji. Prvenstveno se usklađuje s dijelom Zakona o gradnji koji se odnosi na postupke vezane za prostorno uređenje i građenje, odnosno izdavanje lokacijske, građevinske ili pak uporabne dozvole. Ono što se postiže usklađenjem Zakona o zaštiti od požara sa Zakonom o gradnji svakako je pojednostavljenje postupka pribavljanja građevinske dozvole, s obzirom da bi se upravni postupak vodio na jednom mjestu, tj. Državnom tijelu nadležnom za poslove graditeljstva, Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, dok bi MUP kao tijelo koje je nadležno za poslove zaštite od požara sudjelovao u istom samo onda kada je to propisano. Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama važećeg Zakona o zaštiti od požara usklađuje se postupanje Ministarstva unutarnjih poslova kao resornog državnog tijela za zaštitu od požara u donošenju dokumenata, prostornog uređenja te izdavanja dozvola. Konačno se predloženim zakonskim izmjenama dopunjuju i kaznene odredbe s ciljem sankcioniranja i protupravnog ponašanja. Također pooštrene su kazne za izazivače požara. Iz svih navedenih razloga Klub zastupnika HNS-a i PGS-a podržati će Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona od požara, ali još uvijek očekujemo jedan cjeloviti prijedlog izmjene i dopune Zakona o zaštiti od požara i jedan cjeloviti prijedlog izmjene i dopune Zakona o vatrogastvu. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Evo dopustite da se u ime Kluba IDS-a kratko iznesem naš stav o Zakonu o zaštiti od požara. Naš klub podržati će ovaj zakon, jer smo mišljenja da se njegovim donošenjem naglašava preventiva kao osnovni oblik zaštite od požara. A najbolja preventiva u zaštiti od požara različitih građevina koje su obuhvaćene ovim zakonom je upravo njihova gradnja uz zadovoljavanje ovim zakonom propisanim uvjetima projektiranja i građenja. Kako bi se mogućnost izbijanja požara svela na najmanju moguću mjeru i kako bi se u slučaju izbijanja požara izbjegle moguće žrtve i materijalne štete koje takvim akcidentima mogu biti znatne. Sjetimo se samo požara u spalionici PUTO, gdje samo pukom srećom nije došlo do težih posljedica po zdravlje većeg broja ljudi. Ne treba napomenuti da ta spalionica danas sigurno ne bi ispunila uvjete iz elaborata zaštite od požara koji se predlažu ovim zakonom, a takovih požara u Hrvatskoj ima sve više, jer svi nastoje što jeftinije izgraditi svoje građevine često na štetu upravo sigurnosti građevine. Posljedica toga mogu biti požari koji našim domaćinstvima i gospodarstvenicima mogu nanijeti velike štete. Za ilustraciju iznijet ću podatak da je u 2002. godini bilo 2627 požara na građevinama, a 2003. godine taj broj je porastao na 3076. Zbog toga klub IDS-a podržava uvođenje obaveznog elaborata za zahtjevne građevine koje će smjeti izrađivati samo za to ovlašteni inženjer za zaštitu od požara, kao kvalitetnije rješenje od postojećeg jer se daje mogućnost upravo struci, tj. Ovlaštenom inžinjeru za zaštitu od požara, a ne kao do sada pravnoj osobi registriranoj za projektiranje, da skrbi o projektiranju i gradnji objekta. Klub IDS-a posebno podržava članak 1. ovog zakona kojim se ističe da je svaka osoba dužna voditi računa da ne izazove požar i kojim se utvrđuje prekršajna odgovornost svake osobe ukoliko izazove požar i uvode se ili povećavaju kazne za namjerno ili nenamjerno izazivanje požara. To naročito treba naglasiti u svjetlu činjenice da je prema procjenama čak više od 70% požara u Republici Hrvatskoj uzrokovano ljudskom nepažnjom ili nemarom ili govoreći u brojkama 2002. godine od 8052 požara čak 5933 požara izazvano je nehajem ili nepažnjom. 2003. godine od 10791 požara, 7677 izazvano je nehajem ili nepažnjom. Klub IDS-a također podržava pojačanu zaštitu naših nacionalnih parkova na način da se inspektorima zaštite prirode za nadzor mjera zaštite od požara u nacionalnim parkovima i parkovima prirode daju ovlasti inspektora zaštite od požara. Na ovaj način ojačat će se kontrola i nadzor u našim nacionalnim parkovima i parkovima prirode, a Republika Hrvatska mora uvesti i druge mjere kako bi se naše prirodno bogatstvo zaista zaštitilo od požara. Ono na što bi naš klub htio upozoriti, a što nije prihvaćeno dakle od prvog pa do ovog drugog čitanja, ali za što bi željeli da se nađe u najavljenom dakle novom Zakonu o zaštiti od požara, to je da upozoravamo na ulogu vatrogasne zajednice koja nije spomenuta niti u ovom drugom konačnom prijedlogu zakona, a za koji mislimo da bi također trebala imati mjesto u ovom zakonu na način da joj se pruži mogućnost da priloži svoje mišljenje o izrađenom elaboratu ili da u najgorem slučaju bude barem u mogućnosti da ima uvid u elaborat iz čisto praktičnog razloga da mogu ići gasiti požar sa osnovnim informacijama o tlocrtu građevine, načinu gradnje, pristupu, nosivosti konstrukcije itd. Također ni ne prihvaćamo u obrazloženju ovog zakona, jedan mogli bismo reći podcjenjivački ton prema tim vatrogasnim zajednicama pa dopustite da citiram gdje se govori upravo o tom prijedlogu koji su dali kolege zastupnici koji su tražili da u postupcima izdavanja lokacijske, građevinske, uporabne dozvole uz nadležnu policiju upravu sudjeluju i nadležne vatrogasne postrojbe i zapovjednici koji su na području na kojem se gradi građevina nije prihvaćen e sad pazite, zbog njihove nedovoljne stručnosti neposjedovanja potrebnog vrlo specifičnog znanja. Mislim da ovo nije korektno dakle prema članovima vatrogasnih postrojbi, da je to podcjenjivanje. S jedne strane država, tj. ministarstvo zahtjeva od njih da se drže visokih standarda, šalje im inspekcije, oni čak dobivaju kazne, završavaju na sudu jer nisu u stanju te visoke standarde ostvariti, a s druge strane eto opet država u njih nema povjerenja i na takav način postupa prema njima. Mislimo da bi se to trebalo promijeniti i u onom novim prijedlogu zakona da bi to trebalo nadopuniti tako da i vatrogasne zajednice imaju mjesto u novom zakonu jer mislimo da one to itekako zaslužuju i samo zbog toga da im se olakša njihove moguće intervencije upravo nad tim građevinama. Još na kraju mogu dakle reći da IDS podržava ovaj zakon, ali isto tako ističemo da je Hrvatskoj potreban novi cjeloviti Zakon o vatrogastvu i zaštiti kako bi se otklonile uočene teškoće u funkcioniranju sustava zaštite od požara, a u to možemo ubrojiti dakle neriješen status u financiranju vatrogasnih postrojbi, a ono što mora biti prije svega je saznanje da je preventiva najbolji oblik zaštite od požara za koje je potreban razvijen program preventive i rad s djecom i mladeži, a tu eto za jedan pozitivan primjer mogu navesti kakvo je stanje u vatrogasnoj zajednici u Međimurskoj županiji gdje je ukupno u taj sustav uključeno 6397 članova od čega 1914 članova vatrogasne mladeži. Vatrogasna zajednica Međimurske županije organizira također i mnoga natjecanja i među njima je natjecanje vatrogasne mladeži. Evo jedno takvo natjecanje održano je 31.5.2003. godine u Malom Mihaljevcu gdje su učestvovale 51 ekipa koje su činile djeca u dobi od 6 do 12 godina, 26 ekipa koje su činile djeca od 6 do 12 godina također, žene su to bile, također 32 muške ekipe u dobi od 12 do 16 godina i 17 ženskih ekipa u dobi od 12 do 16 godina. Eto to je najbolji put dakle da izbjegnemo ono za što ne bismo htjeli da nam se desi, a to su velike štete u našem gospodarstvu isto tako i mogući gubitak ljudskih života. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Vrlo kratko u nekoliko rečenica. Moram reći da podupirem donošenje ovakvoga zakona i posebno ono što podupirem da ipak za izazivanje požara su uvedene i mogućnosti izricanja zatvorskih kazni u pojedinom rasponu, jer će i to uveliko olakšati i na neki način onemogućiti određeni broj ljudi posebno one koji svjesno izazivaju požare što spada i u kaznena djela. Što se tiče elaborata zaštite od požara to smatram da je sasvim u redu, ali bih u članku 7. gdje se govori o elaboratu, mislim da bi u duhu zakona, ali i ostalih propisa bilo da elaborat zaštite od požara izrađuje osoba koja je ovlaštena, koja položi državni ispit i sve ostalo, ali bi osoba to trebala ovjeravati svojim potpisom i pečatom, jer i ostali izrađivači takvih stvari znači koji imaju javno ovlaštenje imaju u svakom slučaju i pečat. Čini mi se i postavio bih državnom tajniku samo pitanje, ima li trenutno u sustavu državne uprave, znači unutar nadležnih policijskih uprava, jesu li one kadrovski osposobljene da u određenom roku, znači ovdje je propisan čini mi se rok od 30 dana, da izvrše svoju obvezu i da elaborate i projekte koji dolaze k njima na odobravanje da u tom vremenskom roku izvrše svoju obvezu kako ne bismo imali ponovo kod onih koji bespravno grade ili koji su u sustavu projektiranja na bilo koji način opravdanje za neizvršavanje svojih obveza. Čini mi se da trenutno barem u većem dijelu policijskih uprava nemamo dovoljno stručnih ljudi koji to moraju raditi pa bih predložio i sugerirao da se ipak u sustavu državne uprave kadrovski ojačaju policijske uprave kako bi mogle raditi taj posao. U svakom slučaju podrška donošenju ovog zakona. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Niko Rebić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovo je jedan od onih prijedloga zakona koji ne izazivaju veliku pozornost u javnosti, a koji će itekako utjecati na život, životne uvjete i sigurnost građana. I svakako će zavesti reda i u drugim područjima koji se reguliraju drugim zakonima. Sigurno je da će primjenom ovoga Zakona biti, na primjer, puno teže bespravno graditi nego što je bilo do sada, a to je jedan od većih problema ove zemlje. Dakle, Konačnim prijedlogom ovoga Zakona usklađuje se Zakon o zaštiti od požara sa Zakonom o gradnju u dijelu koji se odnosi na postupke vezane uz prostorno uređenje i građenje, tj., donošenjem dokumenata prostornog uređenja te izdavanja lokacijske, građevinske i uporabne dozvole. Potrebno je podržati ovaj Prijedlog zakona jer se predloženim izmjenama konačno jasno određuje uloga i način sudjelovanja Ministarstva unutrašnjih poslova u postupku dobijanja odobrenja za gradnju objekata. Ovlaštene služe Ministarstva unutrašnjih poslova moći se sada pratiti postupak od donošenja prostornih i urbanističkih planova pa sve do tehničkog pregleda i izgrađenoga objekta. Sudjelujući, naravno, sa svojim uvjetima i zahtjevima glede zaštite od požara u predviđenoj proceduri. Na taj način zasigurno će se izbjeći i eventualni propusti. U ovom slučaju to može biti, ali može i značiti gubitak života i ogromne materijalne štete. Ono što smatram jako važnim to je činjenica da se za obiteljske kuće i jednostavne građevine neće više voditi nikakav postupak pred Ministarstvom unutrašnjih poslova. Smatram osobito korisnim, budući da se tako ubrzava postupak ishođenja građevinske dozvole, dakle, taj primjer trebale bi slijediti i druge javne službe kao što su Sanitarna inspekcija, Inspekcija zaštite na radu, itd., kako bi se taj postupak maksimalno pojednostavnio. Naravno, sve ove službe će, svoje će posebne uvjete propisati kroz odredbe prostornih i urbanističkih planova i nije potrebno da daju posebna odobrenja na projekte i tako dodatno odugovlače proceduru. Isto tako valja napomenuti kada uvjete iz ovog Zakona nije moguće ispuniti iz prostornih, tehničkih, tehnoloških razloga ili ih je moguće ispuniti uz neprimjereno velike financijske izdatke, kao primjerice kad se radi o rekonstrukciji građevina zaštićene kulturne baštine, gradnje izvan urbaniziranih područja kao što su planinarski i lovački domovi, ostavljena je mogućnost projektiranja i građenja iznimno i uz posebno utvrđene uvjete zaštite od požara koje izdaje Ministarstvo unutrašnjih poslova. Bitno je naglasiti da je pojednostavljen postupak dobivanja građevinske dozvole jer se upravni postupak vodi na jednom mjestu, a to je Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, a MUP kao tijelo nadležno za poslove zaštite od požara sudjeluje samo u onim slučajevima kada je to propisano. Time će se osigurati uštede i u vremenu, ali i naravno da će puno manje ljudi biti zaposleno oko ovih pitanja. Ono što mi se čini puno bolje, a što nije bilo u zakonu, a to je da inspektoru nisu mogli dokazati svoje službeno svojstvo, identitet i ovlasti službenom iskaznicom i službenom značkom. Tu se, to se odnosi kad su u pitanju zaštite od požara, kad su u pitanju nacionalni parkovi i parkovi prirode. To se sada rješava ovim Prijedlogom zakona, člankom 10. stavkom 3. koji kaže da ministar unutarnjih poslova posebnim propisom propisuje obrazac službene iskaznice, oblik i izgled službene iskaznice, značke inspektora iz stavka 1. ovog članka, te način izdavanja, zamjene i vođenje evidencije izdane službenim iskaznicama i značkama. Još treba pridodati da su jasno, konačno jasno su da će se zavođenjem reda u više sfera koji govori i tretiraju ovu materiju, tako da sam iz mnogih razgovora koje sam vodio sa profesionalcima iz područja zaštite od požara, graditeljstva i zaštite na radu, itd., čuo sam samo pohvale koje govore da je pogođena srž problema i da će usvajanjem Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara biti puno manje životnih i sigurnosnih problema našim građanima. I zato mislim da bismo ovaj Prijedlog zakona trebali, dakle, usvojiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Evo, ja bi se u svom osvrtu na Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od požara vrlo kratko uključila u diskusiju upravo zbog toga što su svi kolege do sada izrazili podršku odredbama Konačnog prijedloga zakona i svim rješenjima koja se u njemu nalaze. A prvenstveno na problematiku povezanosti određenih službi iz Ministarstva unutarnjih poslova, vezano za izgradnju objekata. Pa upravo zbog bržeg, lakšeg i u izvjesnom smislu jeftinijeg ishođenja lokacijskih građevinskih, a i uporabnih dozvola za pojedine objekte što tišti mnoge naše građane kada idu u ishodovanje tih odobrenja. Pa pozdravljam što je na ovakav način riješeno izdavanje određenih potvrda iz oblasti zaštite od požara. Konačno bi se osvrnula na uvođenje reda u izradu elaborata zaštite od požara, od toga za koje se objekte izrađuju i što je još važnije, propisano je egzaktno tko može dobiti ovlasti za izradu elaborata. Jer je to oblasti vladao popriličan nered, izrađivali su se i dobro naplaćivali neprofitni i neprovedivi elaborati. Dakle, držim da je ovaj Konačni prijedlog jako dobro napravljen i glasovat ću za njegovo donošenje. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, štovane kolegice i kolege. Moram izraziti svoje zadovoljstvo Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara i čestitati Ministarstvu unutrašnjih poslova na čelu sa ministrom Mlinarićem i državnim tajnikom Buconjićem jer vidimo da je ovdje, svi smo govorili u tom smislu da posebno struka, da ne govorimo od onih koji ostvaruju prihod temeljem ovog Zakona, izrazili svoje zadovoljstvo čitajući ovaj Zakon. Zašto je to tako? Prije svega sasvim je jasno da područja od posebnog državnog interesa, s kojeg ja dolazim su posebno zainteresirana u sferi izgradnje novih objekata i svega onoga što čini nove vrijednosti na tom području. Da se ovim Zakonom ustvari olakšava ishodovanje lokacijske i građevinske i uporabne dozvole, te donošenjem dokumenata prostornog uređenja. Sasvim je jasno da jedna općina Dvor ili općina Topusko u ovom smislu nije toliko zahtjevna po pitanju zaštite od požara kad se grade određeni objekti kao jedna višekatnica kad se radi u Zagrebu. I članak 15. je definirao dvije skupine koje to i diferenciraju. I time je izuzetno pojednostavljen postupak ishođenja svih ovih dozvola i donošenja dokumenata prostornog uređenja gradova i općina. Posebno je važno ovdje napomenuti da je samim donošenjem ovog Zakona se smanjio posao inspekcijskim službama u domeni upravnih poslova, tako da je ostalo sasvim dovoljno prostora za obavljanje inspekcijskih poslova zbog kojeg su te službe i definirane. Ovdje moram prenijeti i zadovoljstvo inspektora zaštite od požara koji su konačno dobili i svoje mjesto u okviru Ministarstva unutrašnjih poslova jer svima je nama jasno kada dođete u inspekciju a nemate čine dokazati da ste vi taj ustvari nemate niti značku, službenu iskaznicu da onda postoje prepreke pri obavljanju toga posla. I ti ljudi su se do sada susretali sa razno raznim manipulacijama od strane odgovornih osoba koje su im morale izaći u susret temeljem ovoga Zakona da bi oni izvršili svoj posao. Ovdje se definira i daje se ovlaštenje ministru da definira i … iskaznice i značke čime će biti znatno olakšan nadzor i uvid u stvarno stanje u prostoru za koji su inspektori zaštite od požara i zaduženi. Posebno bih ovdje rekao par riječ o dopunjenju kaznenih odredbi za kršenje zakona, a posebno je važna dopuna kaznene odredbe kojom se pooštrava kazna za onemogućavanje inspektora u obavljanju njihovih poslova ili odbijanje na uvid propisane dokumentacije. Iz osobnog iskustva znam da je do sada bilo najjednostavnije ne dati na uvid dokumente inspektoru jer za to je bila kazna od nekakvih 210 bivših njemačkih maraka ili nekakvih 100 eura što je bilo puno, puno manje od izrade elaborata o zaštiti od požara. Jednostavno se plati kazna i do slijedećeg uvida inspektora to je godinu dvije dana, taj pravna osoba da ne kažem sve u redu. Međutim ovim zakonom postavlja se minimalna kazna od deset tisuća kuna prema pravnoj osobi i 2000 kuna za odgovornu osobu minimalna kažem. Što je ipak puno više od cijene koštanja elaborata od zaštite od požara, i to je pogođeno u ovom zakonu znači da se i pravne osobe i fizičke osobe dovedu u situaciju da naprave taj elaborat od o zaštiti od požara. Članak 49. govori o prekršaju pojedinca, do sada je bilo puno jednostavnije platiti ovih propisanih bivših kažem 100 maraka ili 50 eura, i ne provoditi rješenje inspektora. Ne održavati u ispravnom stanju moguće uzročnike požara, kao električne, plinske ventilacije, instalacije, dimnjake, ložišta i slično. Neodržavati uređaje i opremu za dojavu i gašenje požara. Danas to nije moguće jer prema predloženim kaznenim odredbama učinit će se neisplativim neispunjavati odredbe zakona o zaštiti od požara. Te će svakako donijeti većoj efikasnosti. Posebno pozdravljamo i odluku u članku ovoga zakona da će Ministarstvo izdavati certifikate za one koji mogu raditi elaborate od požara. Jer vidjeli smo i u današnjem primjeri da ima onih koji su platili izradu elaborata a oni nisu bili usvojeni jer nisu bili rađeni u skladu sa zakonom. Zbog toga što firme koje su to radile do sada nisu bile dovoljno educirane ni ovlaštene. Stoga vjerujem da ćemo svi zajedno podržati ovaj konačni prijedlog zakona. I u toj nadi i hvala lijepa što ste me saslušali.
Hvala lijepa. 5 minutna rasprava. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Pero KOvačević. Izvolite
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče , kolegice i kolege. Bit ću kratak u ime kluba HSP-a. Klub HSP-a će podržati izmjene i dopune ovoga zakona. Ali budimo svjesni da je to tek početak jedan mali dio vezano i neće se baš puno postići ovima izmjenama i dopunama. Iako će se u odnosu na stanje koje je pomaka će biti. Što mi možemo očekivati. Možemo očekivati da je potrebno raditi na onome što mi odavno govorimo da moramo imati organiziran učinkovit sustav zaštite i spašavanja. U prvom djelu je bitna informacijska baza, informacijska baza je sada pokušala se ustrojavanjem državne uprave za zaštitu i spašavanje. Nakon toga moramo ići na snage i sredstva i učinkoviti zapovjedni lanac. Mi u ovome trenutku imamo samo početni dio to je ta informacijska baza, znate i sami da je oni sama državna uprava za zaštitu i spašavanje kaže da će njima trebati vremena, vremena i vremena spominje se 2007. i 2008. godina kada bi to zaživjelo i to tako da djeluje učinkovito da se zna informacija pravovremeno. Što se događa ako je recimo riječ o požaru. Da se zna koje snage sredstva idu i zna tko time zapovijeda. I sami smo svjesni situacije evo sinoć smo vidjeli na jednoj od hrvatskih televizija, da su snimatelji došli 20 minuta prije vatrogasaca gorila je zgrada u Zagrebu. Takvih situacija ima puno što opet dokazuje da ima puno problema u ovome uspostavi učinkovitog sustava zaštite i spašavanja. Jer u sklopu toga ako se govori o ovom djelu požara pogotovo na Jadranu za vrijeme sezona znamo i sami da nam tu nedostaje važan dio uključivanja u zaštitu od požara. Znači i prevenciju i sve ostalo, kao što je sustav civilne zaštite. Također kao što je i nužne su izmjene i dopune odnosno donošenje cjelovitog novoga zakona o zaštiti i spašavanju. Bez toga ćemo i mi dalje imati puno problema u ovom području, pogotovo u ovome djelu i ako se tu krenulo vezano za osiguranje snaga i sredstava znači primjerenu opremu da bi se moglo reagirati. Ali i dalje nam ostaje onaj stari problem općine i gradovi i županije vezao za planove zaštite od požara. Da to bude organizirano i napravljeno onako kako treba. DA se osigurava i prevencija, usijeci, pa Hrvatske šume vezano uz onaj dio što je njihov. Prema tome , pa i Hrvatska elektroprivreda HEP u smislu dalekovoda i svega znamo što sve može biti uzročnikom požara. Prema tome idemo ali po nama još ne idemo ali po nama još ne idemo tako da bi bar za jedno dvije godine dobili jedan učinkovit i cjelovit sustav zaštite i spašavanja. I to tako da se onda u svim situacijama možemo odgovorno ponašati, i znamo kako i kada ćemo postupiti na način da to bude u funkciji zaštite znači i materijalnih dobara. Ljudskih života i svega ostaloga što je jako bitno za funkcioniranje cjelovitog sustava zaštite i spašavanja. Prema tome, ostajemo kod onih naših dijelova od ranije. Očekujemo i od Državne uprave za zaštitu i spašavanje, a i od Ministarstva unutarnjih poslova da se ipak krene brže i odgovornije u ovom dijelu. Kako bi dobili bar za godinu i pol dana jedan cjeloviti ustrojen sustav za zaštitu i spašavanje sa svim bitnim dijelovima. I sa civilnom zaštitom, i sa ostalim sastavnicima kako bi se moglo odgovorno štiti i materijalna dobra i životi ljudi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Državni tajnik Ivica Buconjih. Završni osvrt izvolite.
Hvala lijepa. Samo zaista kratko. Prije svega izražavam zadovoljstvo koje je većina zastupnika izrazila na potporu koju je izrazila većina zastupnika u ovoj promjeni zakona. Bilo je tu nekoliko primjedbi na koje će se sigurno naći svoje mjesto u novom zakonu. Naime, jasno je da trebamo donijeti novi zakon koji će na jednom mjestu konzistentnije regulirati ovu materiju od zaštite od požara. Budući će ono biti sve važnija i važnija. A javit će se i potreba i nužnost usklađivanja sa novim normama Europske unije. Koje ćemo također morati uvažavati i unašati u naše zakonodavstvo. Još jedan puta zahvaljujem. Ove primjedbe koje će sigurno doprinijeti boljem organiziranju ove zaštite ali i unapređenju inspekcijske službi i bržem i učinkovitijem radu upravnih tijela koja rade na izdavanju dozvola će biti uvrštena u novi zakon. Vodite ćemo o njima računa. I nastojati ćemo novi zakon pripremiti što je moguće prije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. 2. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara, drugo čitanje, P.Z. br. 85. Rasprava je zaključena. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 104 glasa za i 1 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od požara zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Evo pred vama je jedan kratak Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja, ali je izuzetno važan i značajan, jer evo i danas je u ovoj sabornici bilo rasprave o gospodarstvu, i gospodarstvo je najvažniji dio programa hrvatske Vlade i konačno u programu hrvatske Vlade posebno je prioritet i značaj stavljen na gospodarski rast i razvoj. A mislim da smo svi suglasni oko toga da gospodarskog rasta i razvoja nema bez značajnijih ulaganja i investicija kako domaćih investitora tako i stranih investitora u Hrvatsku. Dakle u programu, gospodarskom programu hrvatske Vlade uz razvoj malog i srednjeg poduzetništva za koje je zaista stvoren dobar okvir u protekloj godini uz restruktuiranje našeg postojećeg gospodarstva i naše crne metalurgije, aluminije, brodogradnje, itd. u čemu se zaista počelo rekao bih i značajnim zahvatima raditi, sanirati postojeće stanje koje je zatečeno. Jedan važan dio tog gospodarskog programa jesu upravo ulaganja u Hrvatsku. Zašto su ove izmjene i dopune zakona postojećeg koji je stupio na snagu sredinom 2001. godine. Dakle i tada se je željelo očigledno potaknuti ulaganja u Hrvatskoj, ali rezultati svih ovih godina tog zakona pokazuju da ne možemo biti zadovoljni onime što je taj zakon polučio i ostvario. Naime, otkad je taj zakon, postojeći Zakon o poticanju ulaganja na snazi, povlastice na temelju tog zakona koristile su 32 novoosnovane tvrtke, trgovačka dakle društva. Ukupna ulaganja, investicije tih investitora su iznosile nešto više od 2 milijarde i 400 milijuna kuna, točnije 2 milijarde 436 milijuna kuna, a planirani broj novootvorenih radnih mjesta je 5 tisuća 616. Isto tako je značajan podatak i zanimljiv da trajanje investicijskog ciklusa varira od negdje tri, četiri mjeseca pa do i pet godina. I to govori da iako ima pojedinih investicija koje su specifične u svom tehnološkom segmentu da je i taj, to vrijeme trajanja investicijskog ciklusa predugo i to opravdava i ono što je ova hrvatska Vlada prošle godine ozbiljno započela raditi na pojednostavljenju svih procesa, procedura dozvola kako bi se ubrzao proces izdavanja svih tih suglasnosti i papira koji su nužni i potrebni da bi investicija ugledala svjetlo dana. Kada gledamo djelatnosti koje su ostvarivale ove poticaje, temeljem Zakona o poticanju ulaganja, i kad gledamo te dakle investicijske projekte onda također ne možemo biti zadovoljni onime što se do sada događalo, a to je da je 60% tih investicija bilo usmjereno u trgovački sektor, dakle u trgovinu. A ako gledamo regionalno kako su se te investicije i gdje realizirale, onda također ne možemo biti zadovoljni jer praktično skoro 90% svih investicija je završio u Zagrebu ili sjeverozapadnoj Hrvatskoj. Dakle to je nešto što i u promišljanju svih nas, hrvatske Vlade moramo promijeniti i mi smo jasno dali do znanja da prije svega se moramo okrenuti proizvodnji koja je zanemarena zadnjih desetak godina, da moramo potaknuti ulaganja i investicije u proizvodnji jer to je jedini i način da se otvore nova radna mjesta, ali da i kroz transfer novih tehnologija stvorimo konkurentno gospodarstvo odnosno takova ulaganja u proizvodnji koja će imati za rezultat i povećanje izvoza. Što je sa ovim zakonom, dakle izmjenama zakona ustvari novoga i što se bitnoga mijenja? Prije svega ova činjenica dakle da mi se snažno opredjeljujemo i okrećemo prema proizvodnji i sa ovim izmjenama predlaže se da poticajne mjere kada se radi o poticanju ulaganja mogu koristiti samo one tvrtke, novoosnovana dakle trgovačka društva da koja u strukturi ukupnog prihoda imaju pretežiti dio od prerađivačkih i drugih, proizvodno-prerađivačkih i drugih djelatnosti. Dakle drugim riječima da ona trgovačka društva koja ostvaruju pretežiti dio prihoda od trgovine ne mogu koristiti ove poticajne mjere. Dakle za trgovinu s ovim izmjenama zakona nema više poticajnih mjera. Isto tako važno je reći zašto zakon koji je na snazi svih ovih godina nije ostvario rezultat je i jedno neobjašnjivo pitanje nemogućnosti i nikada realiziranih poticaja za zapošljavanje. U postojećem zakonu postoji ona mogućnost 15 tisuća kuna po novozaposlenom, ali nikada nitko u Hrvatskoj to nije ostvario. Nije ostvario jer je po zakonu predviđeno da se trebaju osnovati dva fonda, Fond nekretnina za poticanje ulaganja i Fond za poticanje otvaranja novih radnih mjesta i prekvalifikacije. Međutim tih fondova nema i nitko nije mogao koristiti te povlastice. Prema ovom zakonu definirane su poticajne mjere za zapošljavanje i prekvalifikaciju novih zaposlenika na način da je taj poticaj povezan sa Zakonom od državnim potporama, ali i ujedno odmah je u proračunu za ovu godinu na poziciji Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva predviđeni iznos od 20 milijuna kuna, dakle sredstava koja će se u tu svrhu i koristiti. U samom zakonu nisu navedene dakle točni iznosi tih potpora za zapošljavanje, novo zapošljavanje i za prekvalifikacije jer je ponavljam to regulirano Zakonom o državnim potporama. Ali želim ovdje reći da je to mogućnost po, dakle sada nakon usvajanja ovih izmjena zakona da će moći se ostvarivati do 15% opravdanih troškova kod malih poduzeća, kod srednjih poduzeća 7,5% opravdanih troškova za novozaposlenoga radnika. A ti opravdani troškovi su dvogodišnja bruto plaća zaposlenika. Isto tako definirana je i potpora za prekvalifikaciju koja se može dodijeliti u iznosu 50% opravdanih troškova u slučaju općeg usavršavanja zaposlenika, radnika, a 25% opravdanih troškova u slučaju posebnog usavršavanja. Sljedeća stvar koja je, dakle ovo je dio koji je važan i bitan i veže se za poticaje za nova, novootvorena radna mjesta, dakle za novo zapošljavanje. Ono što je bitno u ovom zakonu također izmijenjeno s ovim prijedlogom, što se predlaže izmijeniti je visina ulaganja koja su temelj za dobivanje povlastice poticajne, dakle povlastice za to ulaganje. Do sada je bilo 10 milijuna kuna, sada je u ovom zakonu prijedlog 4 milijuna kuna. Isto tako smanjen je broj novozaposlenih sa potrebnih 30 koji je sada po važećem zakonu, predlaže se da taj minimalni broj bude 10 zaposlenika. Što se time želilo postići? Da i malo i srednje poduzetništvo, male i srednje tvrtke, dakle i manje investicije mogu sa manjim brojem ljudi i sa manjim iznosom kapitala mogu ostvariti te povlastice. Time se snažnije okrećemo tom malom i srednjem poduzetništvu koje također ima veliki interes kod nas u Hrvatskoj ali i iz drugih zemalja koji su i najznačajniji investitori u Hrvatskoj, dakle da dođu i da investiraju u Hrvatskoj i da ostvare te povlastice. Sada će to i takvo poduzetništvo, malo i srednje, male i srednje tvrtke moći to ostvariti i držim da je to zaista bitno i važno u poticanju poduzetništva. To se naprosto i nadovezuje na program, vrlo važan program hrvatske Vlade u realizaciji poduzetničkih zona. Dakle poduzetničke zone koje otvaramo upravo za poduzetništva koja stvaramo kao povoljnu infrastrukturu u kojoj će se i ona procedura onog investicijskog ciklusa i svih papira značajno i bitno smanjiti, otvaramo mogućnost poticajnih mjera za malo i srednje poduzetništvo i time mislim da se zaista stvara jedan okvir za snažnija ulaganja domaćih i stranih investitora u ovaj sektor proizvodnje, ponavljam ponovo samo prije svega proizvodnje. Ono što je važno u ovom zakonu također za reći u ovim izmjenama zakona je i dio koji se odnosi i mogućnost koja se daje hrvatskoj Vladi da za određene investicije od posebnog značaja odredi i posebne poticaje. Zašto je to važno? Važno je iz ove prakse dosadašnje koje smo vidjeli da praktično sve su investicije išle u Zagreb, sjeverozapadnu Hrvatsku, dakle u dio razvijeniji. Mi imamo očigledno problem i motiviranje investitora za određene regije i krajeve u Hrvatskoj. Ovime se otvara mogućnost da za određene investicije u takvim dijelovima Hrvatske, ne samo u takovim može investicija od posebnog značaja biti i kada nije na području od posebnog državnog interesa, ali ponavljam i za ta područja postoji dakle mogućnost za takve investicije posebnih povlastica koje predlaže ministarstvo, a usvaja Vlada, gdje se može dakle davati nepovratna novčana sredstva nositeljima poticajnih mjera, razno-razne i dodatne porezne carinske povlastice. Mislim da je to važno i bitno i da se time otvara i mogućnost onoga što i druge zemlje imaju, da za određene programe i projekte daju dakle i ta novčana sredstva, daju dodatne poticaje i ovim izmjenama i dopunama zakona će i Hrvatska biti apsolutno konkurenta zemljama u okruženju koje također kao i mi željno očekuju i žele vidjeti investitore u svojoj zemlji. Evo to je najznačajniji dio izmjena zakona postojećeg koji je sada na snazi. Vjerujem da smo svi svjesni koliko je važan i bitan ovaj zakon u paketu svih mjera i programa koje je hrvatska Vlada već donosila ili donosi, mislim da će biti jedna cjelina zaokružena kada se govori o investicijama, investitorima, onima koji dolaze u Hrvatsku i kako i na koji način ih potaknuti i privući da upravo njihovo odredište bude Hrvatska i da time jasno daju i jedan zamah gospodarskom rastu i razvoju Hrvatskoj. Stoga predlažem da evo ovaj zakon koji smo i koji Vlada šalje u redovitu proceduru u želji dakle da i kroz raspravu ovdje u Saboru dobije i kvalitetnih sugestija i prijedloga što eventualno napraviti još dodatno da stvorimo još pozitivnije okruženje za poticanje ulaganja, vjerujem da kada će Sabor prihvatiti ovaj zakon i vrlo je važna stvar da što prije taj zakon i stupi na snagu kako bi i investitori mogli koristiti sve ove poticajne mjere koje su predviđene. Za kraj želim reći da ovim izmjenama i dopunama jasno bilo je riječi i na Vladi kada je i usvajan prijedlog i proslijeđen ovdje u Sabor, bilo je rasprava i u raznim gospodarskim institucijama i sa potencijalnim i dosadašnjim i budućim investitorima i mogu reći da je zaista prihvaćen sa zadovoljstvom svih prije svega govorim o investitorima koji su najčešće u Hrvatskoj i prisutni iz Italije, iz Austrije, iz Njemačke, dakle vrlo dobro prihvaćene ove izmjene i mislim da one zaista mogu dati jedan dodatni rekao bih doprinos investicijama u Hrvatskoj i rastu investicija u Hrvatskoj prije svega u proizvodnom sektoru. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Odbor za zakonodavstvo, gospodarstvo, razvoj i obnovu, poštovani predsjednik Dragutin Pukleš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, poštovani zastupnici. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora na 25. sjednici održanoj 10. veljače 2005. godine razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 9. prosinca 2004. godine. Odbor je temeljem članka 67. Poslovnika Hrvatskoga sabora o navedenom prijedlogu zakona raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istaknuo je razloge podnošenja ovog zakonskog prijedloga kao cilj je navedeno poticanje domaćih poduzetnika na povećanje investicijskih aktivnosti i stvarnih jasnih uvjeta za strana ulaganja. U raspravi koja je uslijedila predstavnica Hrvatske gospodarske komore je poduprijela donošenje ovog zakona istaknuvši potrebu ulaganja u proizvodni sektor. Također je istaknula da ulaganje u Republiku Hrvatsku mora biti što aktivnije. Napomenula je i da je u članku 1. zakona potrebna jasnija definicija nositelja poticajnih mjera. U članku 7. treba doraditi na način da se odredi nadležno ministarstvo. Na odboru su predložene i nove mjere za poticanje ulaganja koje bi se mogle uvrstiti u konačni prijedlog zakona. Sukus navedenih mjera sastoji se u tome što se porezne povlastice trebaju odobriti za nova ulaganja, za ulaganja u područja od posebnog interesa te za ulaganja u gospodarske grane i djelatnosti od posebnog interesa. Prihod ostvaren izvozom treba oporezovati po povlaštenoj stopi od 10% s tim što potrebno je uvesti mehanizam poreznog kredita za ulaganje u istraživanje i razvoj do iznosa od 20% vrijednosti ulaganja. Također je potrebno sufinanciranje države putem ulaganja u proizvodnju u područja od posebnog interesa te u grane i djelatnosti od posebnog interesa. Potrebno je i sufinanciranje kamatnih stopa na kredite za proizvodnju, izvoz, kao i sufinanciranje izgradnje infrastrukture, kupovine zemljišta, zapošljavanje, doškolovanje, obuke, prekvalifikacije, istraživanja i razvoja. Ukazano je i na potrebu ubrzane amortizacije, oslobađanje novouposlenih djelatnika socijalnih davanja za najmanje 12 mjeseci, korištenja zemljišta i objekata u vlasništvu države, a na području od posebnog interesa bez naknade. Predloženo je i stimuliranje poduzeća koja u izvoznom programu koriste domaće sirovine i poluproizvode te poticanje razvoja industrijskih zona i slobodnih zona uz pojednostavljenje carinske procedure kao i osmišljavanje posebnih pogodnosti za hrvatske građane koji se vraćaju iz dijaspore. Svi učesnici rasprave su se složili da je potrebno izvršiti analizu učinaka kako predloženog zakona, tako i zakona koji su u vezi s njim. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti sljedeće zaključke. Pod 1. prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja. Pod 2. mišljenja, primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Od Odbora za europske integracije? Ništa. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice je s posebnom pozornošću i interesom razmotrio Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja i snažno podupire njegovo donošenje. Postojeće stanje hrvatskog gospodarstva karakterizira relativno nizak društveni bruto proizvod, visoka stopa nezaposlenosti, deficit bilance tekućih transakcija, proračunski deficit i neujednačen regionalni razvoj. Donošenjem Zakona o poticanju ulaganja domaćim i stranim ulagačima nudi se sustav poticajnih mjera i povlastica koji bi ih motivirao za dodatna ulaganja u Republici Hrvatskoj. Gospodarskim mjerama i instrumentima, odnosno poticajnim mjerama i novim investicijama cilj je popraviti ovo postojeće kao što sam rekao, nezadovoljavajuće stanje. Promatrajući dosadašnje rezultate privlačenja direktnih stranih ulaganja u Republici Hrvatskoj u usporedbi s ostalim zemljama srednje i istočne Europe mogli bismo ustvrditi da ukupni priliv od cca 10 milijardi dolara, odnosno oko 2 tisuće 300 dolara per capita, svrstava Republiku Hrvatsku u napredniju skupinu zemalja tranzicije prema uspješnosti privlačenja direktnih stranih ulaganja. Odnosno, svrstava Hrvatsku među prvih 5 tranzicijskih zemalja po ulaganjima per capita. No iako ovi rezultati na prvi pogled djeluju više nego zadovoljavajuće, ne možemo biti zadovoljni dosadašnjom strukturom i tipom direktnim stranih ulaganja. Zašto? Zato što je preko 70% direktnih stranih ulaganja u Republici Hrvatskoj ostvareno kroz proces privatizacije, odnosno kroz procese preuzimanja i spajanja hrvatskih poduzeća stranim ulagateljima. Svega oko 20% ukupnih stranih ulaganja predstavljaju tzv. "greenfield" investicije, odnosno stvaranje novih gospodarskih subjekata. Dosadašnja primjena Zakona o poticanju ulaganja nije osigurala očekivanja ulaganja. Naime, postojeći Zakon na snazi je od srpnja 2001. godine i u tom razdoblju od 2001. pa do 2003. tek je 25 novoosnovanih trgovačkih društava, odnosno 32 trgovačka društva do danas koristilo poticajne mjere carinske i porezne povlastice. Pored toga, ono što je posebno mislim značajno, struktura djelatnosti koje su do sada koristile poticajne mjere bila je nepovoljna. Gledajući visinu investicija preko 60% kapitala i planiranih novih radnih mjesta odnosi se na projekte u trgovini. Upravo zbog toga, predloženim izmjenama, i to je ono što je najvažnije težište primjene ovog Zakona, odnosno odobravanja poticajnih mjera poreznih i carinskih povlastica usmjerava se prema proizvodnim i prerađivačkim djelatnostima. Posebna pozornost dana je poticanju zapošljavanja, odnosno otvaranju novih radnih mjesta, te pomoći u stručnoj izobrazbi i prekvalifikaciji. Postojećim zakonom iz 2001. godine sredstva za ova poticanja trebalo je plasirati putem Fonda nekretnina za poticanje i ulaganja i Fonda za poticanje otvaranja novih radnih mjesta i prekvalifikaciju zaposlenika. Njihovo osnivanje i rad trebalo je urediti posebnim Zakonom kao što je bilo rečeno u Zakonu iz 2001. Međutim, pošto nije osnovan Zakonom predviđeni Fond za poticanje i otvaranje novih radnih mjesta, niti jedno trgovačko društvo koje je steklo status nositelja poticajnih mjera nije moglo koristiti ove mjere. Ovim Prijedlogom koji je danas pred nama, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva neposredno preuzima poslove poticanja zapošljavanja, odnosno otvaranja novih radnih mjesta te stručne izobrazbe i prekvalifikacije. Novina u Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona ulaganja je uvođenje poticajnih mjera za projekte ulaganja od posebnog gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku. Naime, Vlada na prijedlog ministarstva može povećati poticajne mjere, odnosno odrediti dodatne mjere kao što su dodjele nepovratnih novčanih sredstava ili ulaganje imovine u vlasništvu Republike Hrvatske u samog nositelja poticajnih mjera. Prilikom ovog dodatnog poticaja svakako važno je voditi računa o kriterijima kada se neka investicija može smatrati projektom ulaganja od posebnog gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku. Najbitniji uvjeti, odnosno kriteriji pod kojima bi Vlada Republike Hrvatske mogla povećati poticaje su značaj ulaganja za ukupan gospodarski razvoj i zapošljavanje, ravnomjerni regionalni razvoj, razvoj područja od posebnog državnog interesa, kao i razvoj same grane gospodarstva u koju se ulaže. Analizirajući rezultate primjene dosadašnjeg Zakona uočava se izraziti nesrazmjer u smislu regionalne disperzije investicija. Preko 90% kapitala i novog zapošljavanja ostvareno je u regiji Zagreb i u sjeverozapadnoj Hrvatskoj. Tek zanemarivi dio odnosi se na nerazvijena područja Republike Hrvatske, dakle, ona područja s najnižim bruto društvenih proizvodom i razinom zaposlenosti koja je značajno ispod državnog prosjeka. Zašto podržavamo donošenje ovog Zakona? Ovako koncipiranim Prijedlogom zakona ne pravi se razlika između domaćih i stranih ulagača. Cilj Zakona je potaknuti domaće poduzetnike da pojačaju svoje investicijske aktivnosti, ali isto tako i stvoriti jasan i konkurentan ambijent za strane ulagače. Domaćim i stranim ulagačima nudi se odgovarajući sustav poticajnih mjera i povlastica koji će ih u odabiru lokacija za ulaganje privući da ulažu upravo u Republici Hrvatskoj. Uvjeren sam da primjenom predloženog Zakona možemo utjecati na povećanje proizvodnih kapaciteta, povećanje zaposlenosti, produktivnosti, te ujednačeniji regionalni razvoj. Iz ovih razloga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i glasovati će za predložene promjene Zakona o poticajnim ulaganjima.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a, uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite, kolega.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Odmah bi htio naglasiti da Klub zastupnika SDP-a jeste za mjere koje će omogućiti poticanje ulaganja u Republici Hrvatskoj, a osobito ona ulaganja koja će dovesti do jačanja socijalno tržišnog gospodarstva, otvaranja novih radnih mjesta u proizvodnim uslužnim djelatnostima u Republici Hrvatskoj i naravno stvarati veći dohodak i ukupni nacionalni i individualni prosperitet za sve naše građane u zemlji. Dakako da u tom pogledu podržavamo i zakone koji to direktno, ali i indirektno reguliraju kao što je Zakon o područjima od posebne državne skrbi, Zakon o brdsko-planinskim područjima, Zakon o otocima, itd., itd. No ono što bismo htjeli odmah na početku reći u vezi sa konkretnim Prijedlogom izmjena i dopuna ovog Zakona jeste činjenica da nas raduje da je to zakon koji je u prvom čitanju. Naime, on je otvorio čitav niz pitanja oko kojih bi trebali posebice prozboriti nekoliko riječi, a posebice vezano za konkretna rješenja koje je on ovom izmjenom i dopunom nudi. Prvo na što bi htjeli ukazati jeste da je opće okruženje ipak pokazuje i državne i na unutrašnjem planu, pokazuje da nije dovoljno više zakonima regulirati samo pitanje poticaja ulaganja ekonomskim, financijskim mjerama pa i poreznom politikom, nego bi trebalo početi raspravljati i o poticajnim mjerama koje imaju uvjetno rečeno, veći opseg i veći sadržaj ili doseg, a obuhvaćaju i neka pitanja koja neizravno ili još bolje mogu izravno utjecati i na poticanje ulaganja. Jedno od njih je, između ostaloga, jačati vladavinu prava i pravnu sigurnost u zemlji. Drugo pitanje da se brže operativnije rješavaju različite upravne, postupci, upravne dozvole koje treba pribaviti da se do ulaganja dođe. I treće pitanje koje je iznimno važno u ovoj situaciji jeste naš položaj u odnosu na Međunarodnu zajednicu, vezano za otpočinjanje ili ne otpočinjanje pregovora s Europskom unijom. Sasvim sigurno da će i takva pitanja početi djelovati i djeluju na ulaganja u Republiku Hrvatsku, a onda podredno, posebice važno je naznačiti da i pitanje pristupa ili poimanja građana Republike Hrvatske, uopće poziciji Republike Hrvatske u odnosu na pridruživanje Europskoj uniji je iznimno važno za strana ulaganja, odnosno za poticanje ulagača da dođu ovdje. Što je euroskepticizam veći kod nas to je nažalost pitanje volje za ulaganja zapravo manji kod strana, i u tom pogledu itekako može utjecati. Na to pitanje moramo voditi računa. Drugo što bi trebalo posebice naznačiti, a vezano je za unutrašnje pitanje jeste ne samo problem ekonomskih mjera i poreznih mjera o kojima sam već rekao, koje ovi zakoni reguliraju. Nego je pitanje da ona tko želi ulagati pored prirodnih resursa mora dobiti odgovarajući ljudski faktor kojeg želi zaposliti. I mi moramo se sudariti sa činjenicom da u Republici Hrvatskoj unatoč činjenici da imamo veliki broj nezaposlenih i još veći je problem da nemamo odgovarajuću stručnu, znanstvenu kvalifikacionu strukturu tih istih ljudi koji bi se u proizvodnim i uslužnim djelatnostima u odnosu na suvremene tehnologije koje želimo primijeniti i dobiti ovdje praktički mogli angažirati. I U tom pogledu sasvim sigurno morati ćemo voditi više računa. Treće što je isto tako važno, jeste pitanje zapravo otvaranja regionalnog razvoja Republike Hrvatske. Mi nikako da tu komponentu do kraja da sagledamo a činjenica je da sve više i više se razlike u Republici Hrvatskoj osjet i da je već došlo dosegnuo se to do negdje 13 puta je primjerice, Vukovarsko Srijemska ili Osječko baranjska županija manje razvijena po glavi stanovnika, ako se mjeri dohodak po glavi stanovnika, ili ne znam bruto nacionalni proizvod u odnosu na grad Zagreb. To jednostavno tako ne može biti jer imamo neke stvari o kojima moramo voditi računa, a to je primjerice da prirodni resursi ljudski resursi na tim prostorima nisu u adekvatno stavljeno u funkciju a to je nacionalno bogatstvo koje treba i mora biti u funkciji stvaranja novoga dobra radi rješavanja čitavog niza pitanja koji su od interesa za Republiku Hrvatsku. E sada dopustite nekoliko stvari kojem moramo upozoriti pošto se radi o prvom čitanju. Prvo država može propisivati posebne uvjete za neku djelatnost ili za usluge sasvim svejedno radi poticanja ulaganja i ostvarivanja svojih posebnih interesa i ciljeva. Ali, država ne može sebi zadržati diskrecionizam, voluntarizam, intervencionizam i slabljenje ako hoćete i samoga pojma vladavine prava a kamoli njegove funkcije. U tom segmentu valja upozoriti na članak 49. Ustava koji jednostavno kaže, Da poduzeća moraju imati jednaki pravni položaj i moraju biti, i razvitak svih krajeva moraju biti osiguran. Dakle i onaj regionalni i jednaki pravni položaj mora biti zastupljen. E sada što to praktički znači. To praktički znači da mi zakonom možemo propisati uvjete i kriterije koje se moraju ispuniti u smislu ovoga zakona da bismo primjerice mogli reći da postoji posebna gospodarski interes Republike Hrvatske. Ali nikako ne možemo mimo zakonom propisanim uvjeta i kriterija utvrđivati diskreciono pravo recimo državnog tijela pa makar to bila i Vlada posebni gospodarski interes. Na žalost u tom momentu bi bili ne samo protiv Ustava u poziciji ili doveli bi se u pitanje ustavni koncpt ovoga zakona, nego bi doveli u pitanje zapravo uopće pristup stranaca da budu pod ovakvim neodređenim kondicijem u ovakvoj situaciji. Ovo rješenje koje je sada prisutno u članku 7. jednostavno je zapravo nedorađeno. I njega treba doraditi. U njemu se mora razraditi kad se zakonski koji uvjeti u kriteriji ispune tada se smatra da je postignut takav i takav posebni gospodarski interes Republike Hrvatske e ali zašto. Ne zbog Vlade, ne zbog sumnje u Vladu ili ministarstvo nego radi toga da gospodarski subjekti koji žele ulagati u Republiku Hrvatsku mogu ostvariti ustavni i tržišnu poziciju da su jednaki pred zakonom svi. Da mogu jednako konkurirati, mogu ostvarivati. Zašto je to važno. Da se ne bi dogodila između ostaloga i ovakve stvari. Evo ovdje imam dopis koji je upućen gradonačelnicima i načelnicima predsjednicima klubova vijećnika HDZ-a Samo njima. A vezano je za raspolaganje, moguće raspolaganje sredstvima Fonda za regionalni razvoj Vukovarsko srijemske županije, po kojem se pozivaju predstavnici zapravo HDZ-a da se jave sa projektima u vezi sa. Pa što ima vezano za razvoj, zapošljavanje i otvaranje radnih mjesta pitanje samo jedne strane, Pa nije to za Boga miloga pitanje jedne stranke. To je pitanje svih nas to je pitanje napretka ove zemlje. To je pitanje rješavanja čitavih problema, koji su uz to pitanje vezani. I to treba spriječiti. Jer ako bi imali ovakva rješenja koja zakonodavno to stimuliraju onda bi ovo zapravo jačalo umjesto da pada. I to je taj voluntarizam politički, to je to diskreciono pravo koje jednostavno dovodi do ovoga onda veoma teških poziciji i posljedica po sve nas na unutrašnjem i na međunarodnom planu. Naravno isto tako valja voditi računa i o još jednom važnoj činjenici, ne bi se moglo primjerice u članku 7. ostaviti Vladi da onda ona kaže Vlada može na prijedlog nadležnog ministarstva povećati poticajne mjere. Porezne carinske sve su popisane koje. Ali kada, nije rečeno kada. Zakon mora propisati koji se uvjeti moraju ispuniti da bi Vlada mogla povećati ate mjere naravno ako postoji ekonomska opravdanost i racionalnost za taj dio. U protivnom ste doveli Vladu jednostavno u poziciju da diskreciono ocjenjuje. I tada ćemo doći u poziciju da nam ne domaća možda firma, nego strana firma jednostavno kaže, čekajte, oprostite zašto smo ovo dali, a zašto ono nismo dali. Drugo pitanje koje nismo mogli u vrijeme kada smo bili u koalicijskom Vladi do kraja razriješiti a ostalo je visjeti isto tako sustavno pravno aspekta i treba ga i sada otvoriti ponovno. Jeste pitanje zašto poticajne mjere mogu dobiti samo novo osnovana trgovačka društva a ne mogu postojeća društva. Naravno pod uvjetom da postojeća društva investiraju otvaraju radna mjesta zapošljavaju i tako dalje. Znate zašto ovo pitanje moramo otvoriti Zato što mi postojeća trgovačka društva jednostavno tjeramo radi toga da bi ostvarili ekonomsku mjeri ili poticaj iz porezne ili carinske politike koja se nudi ovim zakonom, da praktički idu za 20 tisuća kuna osnovati neko novo društvo. I mi sad dobivamo stalno povećani broj trgovačkih društava koje se javljaju u registru. A objektivno zapravo oni služe da u stvari jednu jedinu svrhu da omoguće otvaranje jednoga poticajnog ulaganja i određene mjere. A praktički ti ljudi rade u okviru ili u sklopu postojeće trgovine odnosno, tvrtke majke koja eto ima jednu kćer više iz formalnih razloga da dođe do ovih rezultata ne iz stvarnog cilja onoga što želimo postići. To treba jedan puta presjeći. Drugo je pitanje kako utvrditi dati kriterij instrument da se utvrdi da se točno radi o novim radnim mjestima, novim investicijama, novim zapošljavanjima i tako dalje. To nije problem zakonom urediti samo treba malo više truda dati i to pitanje razriješiti. Ista stvar može moramo reći to da iznimno je ovdje stavljeno u stavku 2. članka 1. ove izmjene i dopune. Kaže ako se ulaganje vrši u turističku djelatnost na temelju zahtjeva ulaganja na prijedlog Ministarstva turizma i tako može biti veće postojeće. I sada ovdje smo već probili taj dio. Sada se tek otvara pitanje a što je sa ustavnom normom članka 49. to je manji problem koji kaže u potpunoj ravnopravnosti jednakosti na tržištu, te manji problem ponovno naznačavam od onoga stvarnog problema da stvarno pojedine firme su nejednake su na tržištu a u takvoj situaciju se treba pojaviti pred međunarodnom zajednicom i tražiti da stimuliramo gospodarske subjekte i međunarodne zajednice da ulažu u Republiku Hrvatsku. Mislim da u takvoj situaciju sasvim sigurno treba voditi računa o tom pitanju i da bi trebalo ovaj dio doraditi. Isto tako smatram da ovu uredbi o državnim potporama bi trebalo po mom sudu preinačiti. Ona bi morala biti u funkciji ostvarivanja zakona o državnim potporama. Ne bi trebala utvrđivati državne potpore. Na žalost ona jednim dijelom utvrđuje i državne potpore i kada se već mijenja ovaj zakon onda ako je potrebno sadržaj koji se sada regulira i uredbom i državnim potporama dajemo onda to napravimo izmjenu i dopunu zakona o državnim potporama. To je bolje učinkovito i dostupno je svima. A neka uredba bude zapravo reguliranje postupka načina ostvarivanja i svih tih prava i onih tehničkih, provedbenih propisa koji su inače prisutni u mnogim drugim zemljama i koje Vlada ne samo da mora imati u vidu nego mora objektivno i to pitanje riješiti. I zbog toga je važno naznačiti da to mora biti riješeno zapravo ako se ta pitanja hoće riješiti a da je tome tako najbolje pokazuje članak 7. predloženog zakona u kojem se kaže. Između ostaloga da će se citirat ću "Vlada Republike Hrvatske može na prijedlog nadležnog ministarstva povećati poticajne mjere porezne, carinske povlastice uređene ovim zakonom produžiti mjere za … [[Govornik se ne razumije]] gubitaka iz prethodnog obračunskog razdoblja na najviše deset godina u slučaju ulagačkih pothvata. Od posebnog gospodarskog interesa" . I sada idemo po redu uključujući. Davanja nepovratnih novčanih sredstava, pa ne možete to uredbom rješavati. Zatim, odnos ulaganja imovine u vlasništvo Republike Hrvatske u nositelja poticajnih mjera poreznih i carinskih povlastica a sukladno odredbama uredbe, to je to sada. Dakle ovo će uredba riješit. To uredba jednostavno ne može riješiti, to mora riješiti se zakonom o potporama da ne bismo morali mijenjati sve one zakone kao što su carinski, kao što su zakoni o davanju i tako dalje u odnosu Vlade i države. Mislim da bi ta pitanja trebalo dodatno razraditi i da u takvoj konstalaciji odnosa treba razmotriti zapravo dodatnu problematiku koja je vezana i za opći pristup reguliranja ovog poticanja ulaganja koje je veoma važno, nije dovoljno se zadržati samo na ovim pitanjima, treba razmotriti zapravo i potrebu da se sagledaju dodatne stvari a to znači otvoriti ili dovršavati ili nastaviti raditi tamo gdje su reforme otpočele. Mi smo reformu recimo zemljišnih knjiga i katastra započeli, ali reforma uprave, reforma pravosuđa, funkcioniranje vladavine prava, u tom kontekstu pomalo zaostaje i budite uvjereni da i to isto tako su važni faktori poticaja ulaganja kao što poticaj porezne politike, ili ne znam, carinske politike, a da ne govorim vezano za moguće opraštanje ili prepolavljanje doprinosa kada se radi o ulaganju i otvaranju novih radnih mjesta i zapošljavanja. I zbog toga mi iz kluba želimo dati potporu Ministarstvu gospodarstva da u okviru Vlade otvori se šira rasprava a onda i eventualna potrebna zakonodavna regulativa u Saboru o stvaranju ukupnog društvenih mjera i poticaja koji bi trebali zapravo, mjera i regulative koje bi trebale stvarati jednake šanse svim gospodarskim subjektima a u isto ih vrijeme stimulirati u odnosu na okruženje da baš u Hrvatsku ulažu, otvaraju nova radna mjesta, zapošljavaju i naravno dobro zarade oni ali i svi mi ostvarimo ukupan prosperitet i napredak u zemlji. Zbog ovoga kako je okrenuta ideja mi ćemo prvo čitanje podržati s tim da sama rješenja unutar prvog čitanja ne bismo ovako kakva jesu ponuđena dati, ali smatramo da treba otvoriti prostor da do drugog čitanja se pripremi izmjena i dopuna ovog zakona a po mogućnosti i u širem segmentu nego što je sad prijedlog zakona sada obuhvatio. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Lelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja bih ispravila jedan netočan navod, ustvari možda i objasnila. Uvaženi zastupnik Arlović je rekao i pokazujući papir vjerojatno misleći na Vukovarsko-srijemsku županiju i na jedan članak koji je izašao nedavno u novinama da bi se sredstva dijelila po političkoj orijentaciji općinama, pojedinim općinama i gradovima. Naime, ne radi se o tome nego o jednom legitimnom pravu, koordinatora, načelnika i gradonačelnika Vukovarsko-srijemske županije, odnosno Hrvatske demokratske zajednice sa tog područja da potakne načelnike i gradonačelnike sa tog područja a na kvalitetne programe i mislim da u tome nitko ništa nije sporno.
Zahvaljujem. Zahvaljujem. Niste, niste do kraja poštivali Poslovnik i ispravili netočni navod. Povreda Poslovnika potpredsjednik Doma.
Ma upravo ste rekli gospodine potpredsjedniče, članak 209. stavak 2. kolegica nije ispravila moj netočni navod nego je rekla: "Mislim da gospodin Arlović misli na novinski članak." Ne mislim kolegice imam memorandum HDZ-a koji je upućen na fax HDZ-a. Ja sam to pokazao cjelokupnoj javnosti. Hvala.
Zahvaljujem. Zahvaljujem. U ime Kluba HSLS DC, uvaženi zastupnik Ivan Čehok.
Gospodine predsjedavajući, gospodine ministre i pomočniće, gospođe i gospodo. Konačno. Trebalo nam je doduše 3 godine od kako smo imali promijene Zakona o poticanju ulaganja, čini mi se u srpnju 2002. u bivšem Sazivu na klupama. Nekim čudom nikada nismo imali u drugom čitanju promjene zakona i zakonske novine u bivšem Sazivu. I evo nakon 3 godine konačno imamo pred nama Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o poticanju ulaganja. Doista je čudno da jedna država koja je kako sam već i rekao danas na 75% predratne industrijske proizvodnje, dakle na otprilike 75% industrijske proizvodnje iz 1990. mogli bismo još zaoštriti retorički pa reći koja je na 75% prošlostoljetne industrijske proizvodnje. Da jedna država koja je iz godine u godinu padala na ljestvici konkurentnosti da uopće ne spominjem kad usporediti konkurentnost gospodarsku i ulagačku klimu Hrvatske, Slovačke, Češke i Poljske da smo onda daleko, daleko, daleko iza njih. Da jedna država u kojem je samo 54% radno sposobnog stanovništva zaposleno, dakle 54% radno sposobnog stanovništva uopće radi. Da jedna država koja ima preko 300 tisuća nezaposlenih, da jedna država koja u ukupnoj strukturi stranih ulaganja tek 20% bilježi upravo izravna strana ulaganja u proizvodne djelatnosti, da jedna takva država čega 3 godine da se promjeni zastarjeli i suvremenim ulagačkim potrebama i zahtjevima posve neprimjeren Zakon o poticanju ulaganja. Ja ne mogu ne pozdraviti i zahvaliti gospodinu ministru i sadašnjem ministarstvu da su uopće krenuli s ovim promjenama. Da je ostala bivša Vlada vjerujem da bi čekali još 4 godine na promjenu zakona. Jer na žalost nikada nije bilo političke volje da se Zakon o poticanju ulaganja promijeni. Došlo je, svi znamo zbog čega do toga da se paralizira cijeli sustav poticanja ulaganja, naprosto zbog toga što nije bilo dogovora oko toga hoće li se poticati ulaganja obrtnika. Ja se još uvijek priklanjam kolegama iz HSS-a koji smatraju da ne bi trebalo obuhvatiti samo trgovačka društva i mislim da za drugo čitanje bi trebalo razmisliti i o obrtnicima. Zašto ne svima koji ulažu iznad određene visine novčana sredstva ne bismo priznali ulaganje, zašto ne bi bili povlaštenici po odredbama ovoga zakona. Mislim da nije dobro diskriminirati povlaštenike. Isključivi uvjet i isključio bih razlog da netko postane povlaštenik poticajnih mjera. Po mojem mišljenju treba biti visina i broj novozaposlenih. Svejedno hoće li to napraviti obrtnici ili će to napraviti trgovačka društva, svejedno hoće li to biti male tvrtke, srednje tvrtke ili velike tvrtke. To je posve nebitno kad je riječ o našem ciljnom određenju, a svrha zbog čega predlažemo ove izmjene i dopune jest upravo poticanje izravnih stranih ulaganja u proizvodnim djelatnostima. Nažalost Hrvatska ima jako malo proizvodnih ulaganja. Većinom su to bila ulaganja u velike trgovačke centre, velike trgovačke kuće. Proizvodna ulaganja nažalost možemo brojiti na prste jedne ruke, i nažalost kako i ovdje stoji većinom su to ulaganja koja su se događala ovdje u sjeverozapadnoj Hrvatskoj. I sad bez ikakve lažne skromnosti mogu reći kao gradonačelnik Varaždina, većina tih ulaganja se događa u sjeverozapadnoj Hrvatskoj i okolici Varaždina, pa mogu čak i neskromno reći da u ovom trenutku se u Varaždinu i okolici Varaždina gradi više Green field tvornica nego u cijeloj Hrvatskoj zajedno. To nije dobro, to je iznimno loše. To samo pokazuje čega je vjerujem i gospodin ministar svjestan da čak i odlični zakoni neće se moći provesti ako na bilo koji način u odredbama ovog zakona ili u podzakonskim aktima ne povežemo jedinice lokalne samouprave i ne obvežemo jedinice lokalne samouprave da i one se uključe u operacionalizaciju i u provedbu ovoga zakona. Bojim se da bez toga ma kakvi bili zakoni, ma kakve imali ministre, ma tko bio predsjednik Vlade ili predsjednik države Hrvatska neće imati više direktnih izravnih #greenfield” ulaganja, izravnih proizvodnih ulaganja jer naprosto ulagači neće imati gdje doći, nećemo ih imati gdje primiti. Kad je riječ o pojedinim odredbama ovoga zakona mislim da je dobro što na neki način će se poticajne mjere sada lakše koristiti i što smo smanjili, spustili novčani cenzus kojim tvrtka, trgovačko društvo postaje povlaštenik svih ovih poticajnih mjera. Ali doista mislim da nema opet nikakvoga smisla diskriminirati budući da nije riječ o pozitivnoj diskriminaciji na taj način da samo novoosnovana trgovačka društva postaju povlaštenici. Gospodine ministre to će stvoriti velike poteškoće onim tvrtkama koje su već osnovane, koje žele ponovno ulagati, koje žele graditi nove tvornice, koje žele na taj način ući u nove investicijske cikluse koji će sada morati naprosto zatvarati postojeće tvornice, neznam što će napraviti s ljudima, njih će dakle onda morati otpustiti pa onda drugi dan osnovati novo trgovačko društvo, opet primiti te iste ljude da bi postali povlaštenici. Reći ću vam samo primjer njemačke tvornice koja je već sagradila svoje proizvodne kapacitete u Varaždinu, koja već radi, koja želi već ove godine ponovno sagraditi još jednu tvornicu. Dakle mi to trebamo upravo pozdraviti na taj način da ne moraju sada opet osnovati novo trgovačko društvo nego da to postojeće trgovačko društvo može postati povlaštenik i na drugoj lokaciji. Kakvog ima smisla da mi te ljude tjeramo da mora osnovati novo trgovačko društvo ako već rade, ako su već uložili daleko iznad ovih cenzusa koji su ovdje predviđeni, zaposlili, konkretnije već je zaposlio 80-tak ljudi još 70 tijekom godine misli zaposliti. Prema tome zašto i oni ne bi mogli biti pod poticajnim mjerama, zbog čega bi to mogla biti samo novoosnovana trgovačka društva. Na taj način posve nepotrebno diskriminiramo čak i postojeće investicije koje su možda u tijeku spram ovih novih investicija, odnosno novoosnovanih trgovačkih društava. Dakle mislim da ipak treba razmisliti o tome da to omogućimo i postojećim trgovačkim društvima, barem onima koji su i do sada već koristili takve poticaje. Dobro je također što prema ovom prijedlogu poticajne mjere za zapošljavanje i prekvalifikaciju novih zaposlenika osigurava Ministarstvo gospodarstva, ne više fond kao što je bilo do sada predviđeno budući da ti fondovi nikada praktično nisu ni počeli raditi, nisu djelovali. Moramo shvatiti da većina ulagača koje pročita zakon, tog zakona se i drži do zadnjega slova i ako vi njemu ostavite mogućnost i odredite poticajnu mjeru da može koristiti sredstva on će vas već sljedećeg tjedna ili ubrzo nakon početka investicije pitati kada će moći ta sredstva koristiti. Ako mu pak vi odgovorite da fonda još nema, onda praktično ga obeshrabrujete i na neki način mislim da ti mogući budući investitori Hrvatsku upravo zbog toga smatraju nekonkurentnom. Nije čak tu toliko pitanje tromosti birokracije koliko činjenice da birokracija šuti najčešće, ali nema što odgovoriti budući da ta sredstva nisu planirana. Prema tome dobro je što će se takva sredstva planirati u Ministarstvo gospodarstva. Dobro je dakle, što se smanjuje cenzus i minimalan broj zaposlenika. Ono na što bih ja htio upozoriti ministre i predlagače jest činjenica da bi trebalo gledati ukupnu vrijednost koja se obračunava i na koju se obračunavaju povlastice. Dakle pokušajmo shvatiti da vrijednost ulaganja koja je minimalna mora zapravo biti na neki način ukupna aktiva, dakle da ne bi postupali kao što smo do sada postupali da samo se računa temeljni kapital pa onda netko mora uplatiti neznam temeljni kapital iznad 5 milijuna ili 10 milijuna, ali mu nismo mogli uračunati ukupnu vrijednost investicije, dakle ono što je uložio u zgrade, u objekte, u sam proizvodni pogon ili u tehnologiju se nije računalo pod visinu ulaganja. To nije dobro. Prema tome mi moramo svakome investitoru stranome i domaćemu omogućiti da se prijavljuje kao povlaštenik sa ukupnom vrijednosti svoje investicije, odnosno s tzv. Ukupnom aktivom. Ono što također o čemu bi trebalo razmisliti gospodine ministre jest činjenica da ovih 10 godina je praktično, dakle kada svatko tko malo razumije investicijski razumije i tko malo razumije ulaganje u proizvodnju zna da prve dvije godine uopće nije moguće očekivati da od naravno ulaganja da će efekti biti onakvi na kakve se odnose ovdje poticajne mjere. Reću ću vam primjer nekoliko tvrtki, evo u Varaždinu dakle od samoga osnivanja tvrtke pa kada se steknu uvjeti za sve moguće dozvole, projekte, kada se započne raditi otprilike vam je taj ciklus nekakvoga početnoga uhodavanja dvije godine, godinu i pol, dvije godine. Prema tome ukupan ciklus efektivno kada oni mogu računati na povlastice je onda ne 10 godina nego 8 godina pa bi trebalo razmisliti da se na neki način to počinje obračunavati od onoga trenutka kad se zaposli dakle tih 10, 20 ili koliko je potrebno uposlenika, ali ne od onoga trenutka kada se sama tvrtka osnuje, dakle kada se registrira na sudu. Mislimo da bi na taj način potaknuli još investitora da ulažu i više u hrvatsko gospodarstvo. Također ono što nam se čini nezaobilazno kada govorimo o odredbama Zakona o poticanju ulaganja jest i na neki način obuhvatiti ovdje trgovačka društva, odnosno javne tvrtke koje su u vlasništvu države. Iz iskustva vam mogu reći da najviše poteškoća ipak svaki investitor na najviše poteškoća nailazi upravo kada je riječ o javnim tvrtkama. Budući da su to javne tvrtke koje i vi neposredno nadzirete gospodine ministre, mislim da bi i njih trebalo negdje spomenuti i mislim da bi trebala postojati nekakva mogućnost jeste li pritom mislili na upravo ovo diskrecijsko pravo Vlade da odlučuje o nekakvim pitanjima, odnosno ulaganjima od nacionalnog interesa, ali trebala bi postojati mogućnost da barem ministarstvo preuzme koordinaciju kada dođe do nekakvih barijera ili kada zapnu pregovori između investitora, lokalne sredine i javnih tvrtki jer mislim da najčešće to odvraća potencijalne investitore. Na kraju slažem se djelomice s onim o čemu je govorio kolega Arlović. Nije dobro ako mi nećemo ipak podrobnije detaljnije navesti pod kojim to uvjetima Vlada može diskrecijski odlučivati. Dobro je da Vlada te mogućnosti ima. Ja ću vam reći konkretan primjer ulaganje jedne austrijske tvrtke koja želi napraviti prvu hrvatsku tvornicu zrakoplova u Varaždinu, sve je zapelo oko otkupa zemljišta budući da je zemljište privatno, privatni vlasnici i sami znate mogu ucjenjivati, mogu dizati cijene do nebesa. Prema tome mi bismo mogli izaći iz takvoga stanja i na neki način potpisati ugovor, predugovor smo kao grad Varaždin potpisali, samo ako će država proglasiti javni interes, ako će država pomoći otkupu zemljišta kako bismo mogli ponuditi potencijalnim ulagačima zemljište i kako bismo mogli doći do prve hrvatske tvornice zrakoplova. Kada Vlada ne bi imala ta diskrecijska prava onda i to ne bi bilo moguće, ali možda bi bilo dobro do drugoga čitanja navesti i pod kojim uvjetima je to moguće. Dakle još jednom ponavljamo, bit ćemo za donošenje ovoga zakona. Smatramo da je ministarstvo dobro učinilo što je krenulo u izmjene zakona. Predlažem da se također pod hitno ovdje pripreme i izmjene Zakona o slobodnim zonama budući da kao, evo, jedan od suvlasnika, kao Grad Varaždin, suvlasnika najbolje slobodne zone, barem je tako proglašena u jugoistočnoj Europi, slobodne zone Varaždin, mogu reći da i tu postoje velike poteškoće koje kad bismo otklonili imali bismo puno više izravnih stranih ulaganja. I da s tih nekoliko zakona koje ćemo promijeniti možemo očekivati bolju i konkurentniju ulagačku klimu u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Željko Pecek u ime Kluba HSS-a.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Svojevremeno nam je predsjednik Šeks obećao da će nas štititi od loših prijedloga kako ne bi u Saboru raspravljali o lošim prijedlozima. Ja vjerujem upravo da je jedan takav prijedlog pred nama. Puno toga je rekao potpredsjednik Arlović pa ja to ne bih ponavljao, međutim, potpuno je sigurno da izmjene ovog Zakona imaju ambicije da Vlada uredbama rješava ono što je nemoguće. Počnimo od takovih važnijih stvari kao što su zajednička ulaganja i eventualno javno privatno partnerstvo. A ja bih se samo u obrazloženju ovoga osvrnuo na uvod. Ovdje u uvodu nam piše kako je 25 novoosnovanih trgovačkih društava koristilo poticaje. Od ministra smo maloprije čuli kako je to 32 trgovačka društva. Ja sad ne znam gdje je istina i što se dogodilo da tih 7 novoosnovanih trgovačkih društava, da li je točno ovo što piše u materijalima ili je točno što je rekao ministar. I ne bi zapravo dalje u obrazloženju ovoga, od članka 1. U članku 1. nam se kaže koja se novost uvodi, a to je da poticajne mjere ne mogu koristiti trgovci i pri tome se poziva na članak 2. Zakona o trgovini. Međutim, članak 2. Zakona o trgovini nam zapravo kaže jedino definiciju. Kaže nam što je to djelatnost trgovine, da je to kupnja i prodaja robe te obavljanja trgovačkog posla. I kaže nam da djelatnost trgovine mogu obavljati pravne, jednako tako i fizičke osobe. Međutim, naravno da pozivanje na ovakvu odredbu Zakona ne regulira ovo područje. Ovdje se pozivamo na konkretnu odredbu posebnog zakona, konkretno članka 2. i to je nepraktično, to je neprovedivo, to je netransparentno, a usput da kažem, opće je poznato da će se Zakon o trgovini i mijenjati. Ja vjerujem da je Prijedlog nacrta zakona već i izrađen. Prema tome, ovdje mi pokušavamo napraviti jednu formalnu, ali ne suštinsku izmjenu zakona koja bi potaknula upravo ono što svi mi očekujemo, a to su potaknuti ulaganja, potaknuti gospodarske aktivnosti sa naglaskom na izvoz i da rješavamo ono što je u Hrvatskoj opet poprimilo negativni trend, a zove se novo zapošljavanje. Potpuno je sigurno da polazišta starog zakona ovdje ne mijenjamo. Ne mijenjamo ih, a vjerojatno zbog toga ne postoje niti procjene očekivanih efekata. Ja vjerujem ukoliko idemo u izmjene Zakona i ukoliko ovako obrazlažemo, da bi barem trebali utvrditi što možemo očekivati nakon primjene Zakona. Ja sam potpuno siguran da ovih 20 milijuna kuna koje bi u 2005. godini trebali biti na raspolaganju za aktiviranje zakonskih odredbi je nedostatno i zapravo maltene smiješno da potakne bilo kakav interes domaćih, a kamoli inozemnih ulaganja ukoliko konzumiraju samo ovih 20-ak milijuna kuna. Potpuno je sigurno da inozemni kapital voli profit, voli zaradu u odnosu na ulaganja, međutim sigurno je da on voli i sigurnost i voli transparentnost. Ovdje Prijedlogom zakona mi brišemo konkretne iznose pomoći za otvaranje novih radnih mjesta i jednako tako brišemo iznose gdje se definira na koji način se mogu platiti troškovi prekvalifikacije i ostale stručne pomoći kod radne snage. Međutim, ostaje nam jedna velika šuma propisa i izvori sredstava i poticajne mjere koje ja mislim da u ovom momentu ne razumije niti hrvatski poduzetnik, a kamoli da bi ih razumio ino ulagatelj. Ja ću pokušati pobrojati samo neke, koliko sam se prisjetio pripremajući se za ovo izlaganje. Fond za razvoj i zapošljavanje, opće nam je poznato bavi se kreditiranjem i poticajnim mjerama za zapošljavanje. Fond za regionalni razvoj bavi se razvojem infrastrukture koje u dobroj mjeri je u funkciji poduzetništva. Jednako tako bavi se kreditiranjem. Poljoprivredno ministarstvo ima projekat kapitalnih ulaganja i također se bavi kreditiranjem. Hrvatska banka za obnovu i razvoj je državna banka koja se bavi kreditiranjem, ali gle čuda. Jednako tako se bavi i stjecanjem dionica i vlasničkih uloga kao što je to predviđeno i u ovim izmjenama Zakona. Gdje ću se ja kao poduzetnik sada javiti nakon ovakovih izmjena Zakona. Da li u HBOR-u ili u Vladi? Gdje mi je povoljnije, gdje je brže? Naprosto zbunjujuće. Podsjetit ću da i Ministarstvo koje je predlagatelj ovoga Zakona također ima projekat kreditnih linija pod posebnim pogodnostima, imaju projekat kao što je ovdje ministar spomenuo, zona za poduzetništvo s ambicijom da preko 500-tinjak zona aktivira u razdoblju od nekoliko godina. Međutim, nikakve korelacije, korespondencije nema između ovog Prijedloga i konzumiranja poticajnih mjera, odnosno infrastrukture koju država podržava. U Ministarstvu mora postoji poseban program za otoke. Nekoliko stotina milijuna kuna svake godine se ulaže u otoke koji su također djelomično u funkciji razvoja poduzetništva. Postoji i projekat skoro u svakom ministarstvu koji je naslonjen na posebni državni interes. Ovdje o tome ne govorimo ništa. U Ministarstvu graditeljstva Fond za okoliš koji je naravno u funkciji razvoja, koji je naravno u funkciji ekologije, koja je u fokusu ne samo zemalja Europske unije nego u zadnje vrijeme na sreću i Hrvatske. Postoje i razno razne mjere Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, postoje pretpristupni fondovi sa kojima ćemo vjerojatno nešto pokušati napraviti i u poduzetništvu, i postoji još puno, puno toga što ja nemam ambicija sada ovdje pobrajati. Međutim, želim naglasiti i podvući da je krajnje vrijeme da jedan puta u Hrvatskoj sve to objedinimo. Da poduzetnik domaći i inozemni ulagatelj koji želi uložiti išta ozbiljnije u Hrvatskoj, koji želi zapošljavati, da na jednom mjestu može dobiti odgovor i da može konzumirati sve ove mjere, projekte i subvencije o kojima sam ja govorio, a jednako tako i o kojima nisam govorio, a svi mi znamo da one postoje. U, to bi zapravo bila novost, to bi bila novost kod promjena Zakona. Ja predlažem da to bude novost, ja predlažem da to bude jedan novi iskorak, jedan hrabri iskorak kako bi zbilja pokušali nešto ozbiljnije napraviti. Dolazimo do jedne interesantne situacije da smo izgubili Fond nekretnina. Međutim, mi i dalje zakonom predviđamo da poduzetnik može dobiti nekretninu na raspolaganje, može mu je dodijeliti Vlada, ali gdje će se ona vratiti ukoliko Fond ne postoji. Na čija vrata će zakucati? Naravno, to nigdje ne piše. Da li će i to Vlada regulirati uredbom ili će svaki poduzetnik morati ići u Vladu pitati stoji li mu neka nekretnina na raspolaganje kako bi uložio u poduzetništvo. Ovdje nekim čudom u Prijedlogu izmjena Zakona uopće se ne spominje javno privatno partnerstvo. Toliko smo unatrag godinu dana pričali o njemu i upravo na ovom mjestu bi trebali definirati što je to i kako želimo ulagatelje za partnere Vlade, odnosno ministarstava ili jedinica regionalne i lokalne samouprave. Naravno to ne piše a ja se nadam da nećemo javno privatno partnerstvo provoditi po modelu «Sunčani Hvar» ili po modelu «BEchtel» ovdje ostaje odredba kako poticaje mogu dobiti samo novoosnovana društva, naravno trgovačka društva. Naravno mi smo zaobišli u izmjenama Zakona obrtnike koji zapošljavaju u Hrvatskoj 250 tisuća ljudi, mi smo zaobišli one koji imaju tradiciju i koji se tim poslom bave 100-tinjak godina uzastopce ali jednako tako smo zabranili ulazak u svijet poduzetništva u Hrvatskoj njemačkom obrtniku, gdje je tamo tradicija još duža i gdje nije čudo da ti obrtnici zapošljavaju po nekoliko stotina ljudi i imaju prihod od nekoliko stotina milijuna eura. Ali njima su vrata na ovaj način zatvorena. Pogotovo ukoliko uzmemo u obzir da smo obrtnike natjerali ukoliko imaju veći prihod, ili veću vrijednost imovine odnosno broj zaposlenih da moraju se prebaciti Zakon o porezu na dohodak u Zakon na porez na dobit. Prema tome, jako jednostavno bi ovdje bilo uključiti obrtnike samo da ih se spomene jer sve drugo kod ovih poticajnih mjera što se tiče oslobađanja se veže uz Zakon na porez na dobit gdje su oni tako i tako unutra. Čudno je da nitko nije dobio ideju kako bi osim novoosnovanih trgovačkih društava ovdje mogli imati pogodnost i oni koji kupe društva u likvidaciji, pa i u stečaju. Zapravo se radi o novim društvima, jer tako i tako ne egzistiraju mrtva su neka u cijelosti, a neka skoro do kraja. I to bi bio isto jedan dodatni iskorak, znamo da trgovački sudovi vode već 10-tak godina te postupke i ja smatram onaj koji kupi u likvidaciji i koji kupu poduzeće u stečaju zapravo da je izvršio novo ulaganje i osnovao je jedno novo trgovačko društvo, predlažem upravo da se o tome ozbiljnije razmisli. Ovdje imamo u Zakonu izuzetak da se nova trgovačka društva ne moraju osnivati samo u turističkom sektoru. Interesantno je također da tu nema automatizma ako neko turističko društvo koristi mjere poticaja, ono ne može podnijeti zahtjev sukladno zakonu već njemu treba mišljenje, bolje rečeno nadležnog ministarstva koje se bavi turizmom. Ja ne shvaćam zašto prijedlog ukoliko se neko društvo u potpunosti uklapa u zakonske odredbe. Međutim, nije mi jasno zbog čega se radi izuzetak samo za turizam ako je danas u Dubrovniku na primjer metar kvadrati, stambenog ili turističkog prostora 5 tisuća eura, ako na Jadranu imamo građevinsko zemljište također po cijeni od nekoliko stotina eura za metar kvadrati, a zbog čega nismo uključili ovdje poljoprivredu, zbog čega nismo uključili tekstil koji je izložen visokoj međunarodnoj konkurenciji i u zadnje vrijeme se bavi lom poslovima, zašto nismo uključili metalnu branšu koja još uvijek ima potencijale, koja ima znanja, koja ima ljude ali teško preživljava u ovom međunarodnom okruženju. Upravo smatram da te djelatnosti koje su proizvodne, kojima se Hrvatska bavi tradicionalno, gdje može napraviti najjednostavnija rješenja kako bi se uključilo na svjetsko tržište i europsko tržište kako bi potaknula zapošljavanje da moraju dobiti podršku u ovom Zakonu. Predlažem i podvlačim da upravo to budu poljoprivreda, da to bude tekstil, da to bude drvna branša, da to bude metalna branša. MI znači ukidamo fondove za nekretnine i također ukidamo fond za otvaranja novih radnih mjesta. I sve stavljamo u nadležnost ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva a to je upravo ono isto ministarstvo koje je u za 10 mjeseci u prošloj godini iskoristili proračun za svega 10% i nije odobrilo u čitavoj prošloj godini niti jedan poduzetnički kredit, a sredstva za izgradnju poduzetničkih zona za 2004. godinu su dodijeljena tek za Božić te iste godine. Kako će tek izgledati konzumiranje ovih mjera koje se predlažu u Zakonu. Upravo zbog toga mi u Klubu HSS-a predlažemo da se razmisli o jednoj drugačijoj, o jednoj kvalitetnijoj izmjeni ovog Zakona gdje će sve biti transparentno gdje ćemo objediniti sve mjere poticaja koje postoje bilo u Vladi Republike Hrvatske u HBOR-u i u drugim ministarstvima jer HSS želi podržati ovakav Zakon međutim, ovakav Prijedlog zakona HSS neće moći podržati ukoliko ne doživi izmjene do drugog čitanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem, ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod da se ovim Zakonom ne promovira javno privatno partnerstvo. Članak 7. ovih Izmjena i dopuna koji mijenja članak 9. ja jasno govori da država ulaže svoju imovinu i na taj način postaje suvlasnik u trgovačkom društvu u koje ulaže. Isto tako netočno je konstatacija da firme koje kupuju trgovačka društva u stečaju ne mogu ostvariti poticaje. Zašto ne, mi znamo da ako osnujemo novu firmu koja kupuje imovinu a ne tvrtku, ona sasvim jasno može ostvariti poticaj jer u stečaju, a to je elementarno poznavanje stečajnog postupka ne kupuje se tvrtka nego imovina te tvrtke, prema tome, sasvim je moguće ostvariti te poticaje.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja ministar Branko VUkelić izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, dopustite mi nekoliko rečenica jer ja sam u uvodu rekao da je Zakon dosta kratak ali u biti važan i sadržajan i čini mi se da evo kao gospodin Pecek, neki ga nisu uspjeli i stigli isčitati dovoljno dobro, no zato postoji drugo čitanje. Isto tako čini mi se da je problem što neke stvari u ovom Zakonu nismo mijenjali što je donijela prethodna Vlada pa ne čudi da gospodin Pecek govori o turizmu kao izuzetku, a to je u postojećem Zakonu koji ste vi kao član Vlade donijeli, i čudite se sada tome. Mislim da to je stvar koju nismo htjeli, razmišljali jesmo o kontekstu tvrtki koje dakle, da li za sve grane gospodarske uzeti pravilo, mora biti novoosnovana tvrtka, gledali smo kontekst turizma, s obzirom da je u prethodnom zakonu to bilo tako, onda evo ono što je poštovani saborski zastupnik gospodin Arlović govorio ustavno isto položaj tih tvrtki nismo to htjeli mijenjati jer je to u postojećem Zakonu. Dakle, da ne umanjimo ono što je već do sada bilo, držeći da je turizam posebna gospodarska grana, držeći da je po ovim do sada realiziranim poticajima vrlo simboličan postotak tvrtki koje su sa područja turizma sudjelovale u korištenju ovih povlastica. Prema tome, oko turizma toliko to je i do sada ili sada važeći Zakona, prema tome, nije nešto što je posebno novo ali odmah bih htio razjasniti što se tiče da li nova ili postojeća tvrtka mislim da za sada po onome što i govori nam struka poreznika, je vrlo teško naći model na koji način u postojećoj tvrci vidjeti efekat te investicije, tog ulaganja na porez odnosno na dobit koju ostvaruje ta tvrtka ili kompanija. Ja vas želim podsjetiti radi se o povlasticama koje su dugi niz godina, 10 godina, i još na jedan element, nigdje u nijednom ispitivanju nitko od investitora nije spomenuo problem osnivanja nove tvrtke. Konačno podsjetit ću vas da je broj novoosnovanih tvrtki u Hrvatskoj daleko ispod svih susjednih zemalja, 3,6 na 100 stanovnika. Prema tome, nije problem osnovati tvrtku, onaj tko želi ozbiljnu investiciju ulaganja od 4 milijuna kuna pa na više, mislim da je najmanji problem osnovati novu tvrtku. A s druge strane mislim da je vrlo važno imati mogućnost kontrole i korištenja te povlastice, dakle kroz novu tvrtku, kroz tu investiciju na temelju koje je ostvarila određena tvrtka i tu povlasticu. Prema tome, mislim da u tom pravcu vas molim i na promišljanja vaša, jer mislim da za takav jedan zakon koji ima i poticaj, koji ima dugi niz godina za posljedicu korištenja te povlastice je važno i jasno, precizno, lako kontroliranje i praćenje poslovanje takve tvrtke. Stoga je nova tvrtka i predložena u ovom obliku, ako postoje mehanizmi i modeli, da se u postojećim tvrtkama napravi ta kontrola, molim ja dopuštam da to do drugog čitanja i zajednički porazmislimo. Suglasan sam i mislim da što se tiče kriterija koje treba Vlada utvrditi, da treba poraditi na njima kako na koji način. I ako tu isto apeliram, nemojmo suziti prostor i ograničiti se na ono što želimo i na koji način želimo poticati, jer ovaj Zakon i donosi i ponovit ću još jednom bitne novine, jer se okreće prema proizvodnji za razliku od dosadašnje koji je praktično bio u funkciji trgovine, jer uključuje malo i srednje poduzetništvo, koje zajedno sa sada povoljnim kreditnim linijama i svim što imamo i poduzetništvu može dati daljnji zamah, jer jasno definira kako će se poticaji za novo zaposlene ostvarivat, od kuda, iz kojih izvora. I ono što je isto tako važno reći, kako će netko saznati što sve može za ulaganje ostvariti, upravo zato je i ovih dana u, rekao bih oživljavanju postojeća agencija koja nije živjela svih ovih godina prethodnih za, agencija za poticanje i ulaganje i izvoza, koja će itekako imati što reći i uputiti svakog investitora, ulagača na koja prava, na koje se može stvari obratiti, kojim tijelima da bi mogao dobiti kakvu povlasticu ili da bi mogao dobiti koji savjet. Vezano za ove poticaje, jasno da se direktno nadovezuje i priča o poduzetničkim zonama. Jasno da se nadovezuje priča i o svim povoljnim kreditnim linijama koje postoje i moram to reći ovdje zbog i svih ovdje koji sjede u ovoj saborskoj zastupnici zbog istine, prošle godine su se dijelili krediti, istina oni nepovoljni poduzetnik 2., a u 11. mjesecu su krenule nove kreditne linije koje su za dva mjeseca ostvarile veći kreditni potencijal, nego tri godine prije poduzetnik 2. To je istina i to je činjenica. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Pecek.
Hvala lijepo. Netočan je navod gospodina ministra da nisam pročitao zakon, obratno je, zakon nije pročitao on, jer da je pročitao prijedlog zakona vidio da bi unutra piše da je poticaj koristilo 25 novoosnovanih trgovačkih društava, a ne kao što je on rekao 32 društva. A molio bih gospodina ministra i da kaže koliko je kredita dodijeljeno u prošloj godini, da jedanput tu enigmu razbijemo, jer on ispravlja moj navod koji je potpuno točan. Ja tvrdim, niti jedan kredit nije odobren u bankama putem kreditne linije Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. Neka kaže koliko i gdje..
Zahvaljujem, ispravili ste netočan navod. Po vašem mišljenju netočan navod. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Lalić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ministar je potpuno netočno rekao, kako predstavnik Kluba Hrvatske seljačke stranke nije pročitao zakon, pa je onda obrazlažući naveo da je turizam izuzet iz sada važećeg Zakona. Gospodine ministre, taj Zakon je donesen čini mi se u 7. mjesecu …
Ja vas molim da se usredotočite na ispravak netočnog navoda, ne na polemiku sa ministrom.
Upravo to činim. Dakle, 2000. godine. Ako smo u izmjenama i dopunama Zakona onda se mijenja ono sve što se pokazalo lošim. A izmjene i dopune ove koje nam sada vi predlažete, mi smo imali u 9. mjesecu 2002. godine i nisu prošle zbog toga što tadašnja parlamentarna većina je..
Ja se zahvaljujem. Zahvaljujem se. Sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo je vrijeme za prijavu za pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. S ovim smo završili dopodnevni rad sjednice, nastavak je u 15 sati. Riječ ima Klub IDS-a, uvaženi zastupnik Valter Poropat. U 15 sati.
Gospođe i gospodo nastavljamo sa raspravom o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zakona o poticanju ulaganja. Klub IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora uvaženi gospodine ministre, gospodine pomočniće ministra, kolegice i kolege. Uzimajući u obzor da je ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o poticanju ulaganja danas u prvom čitanju možemo u raspravi dati smjernice i prijedloge koji će u mnogo čemu jasnije i bolje definirati poticanje ulaganja. Naravno da smo mi u klubu IDS-a podržali i podržavat ćemo bilo koje prijedloge, koji će ići u usmjeravanju rješavanja i poboljšanja onoga što je do sada bilo. Dosadašnjim zakonom o poticanju ulaganja predviđene su poticajne mjere iz područja poreznih olakšica, carinskih olakšica, poticaj zatvaranje novih radnih mjesta i poticaja za edukaciju ili prekvalifikaciju djelatnika. Neovisno o poticajnim mjerama koje propisuje zakon osnovne prepreke u realizaciji investicija u Republici Hrvatskoj očituju se u administrativnim preprekama i nedostatku koordinacije između državnih institucija ali i javnih poduzeća. Teško je odlučiti se za pokretanje nekog investicionog projekta ukoliko na terenu ne postoji i adekvatna infrastruktura, a kada je riječ o većim projektima lokalna i regionalna samouprava nisu u mogućnosti same osigurati istu. Analizirajući prijedlog izmjena i dopuna ovoga zakona ne nadziru se rješenja postojećih nedoumica. Naime, ukoliko netko želi investirati u novi proizvodni pogon gdje bi zaposli 100 radnika i pri tome razmatra mogućnost moguću destinaciju isti neće moći pouzdano izračunati trošak investicije i poslovanja u određenom razdoblju. A upravo je to od krucijalne važnosti za izbor destinacije pa se nameću sljedeća pitanja. Prvo. Dali kupnja zemljišta ulazi kao obračunska vrijednost ukupne investicije i gdje to piše i tko to određuje. Drugo dali kupnja nove opreme ulazi u vrijednost investicije i gdje to piše i tko to utvrđuje. Treće. Dali će investitor ostvariti pravo na novčani poticaj u smislu otvaranja stotinu novih radnih mjesta. I tko to utvrđuje. Četvrto. Dali će ostvariti pravo na prekvalifikaciju djelatnika do 30% troškova prekvalifikacije i tako dalje. Možemo konstatirati da je zakon nedorečen u njegovoj provedbi kao i činjenica da ne postoji tijelo koje ga može provoditi. A čemu svjedoči iznimno nizak postotak investicija u Republici Hrvatskoj. Koordinaciju bi trebale provoditi državne agencije po uzoru na IDA iz Irske, Čeh investat iz Čehoslovačke i DTH-a iz Mađarske i da ne nabrajam dalje. SV zemlje u tranziciji imale su takve ili slične agencije a još ih imaju i one koordiniraju poslove za poticanje ulaganja. Ovdje želim spomenuti da smo mi u Istri osnovali prije nekoliko godina istarsku razvojnu agenciju koja je u vlasništvu istarske županije i svih gradova u Istri preko koje je do danas direktno financijski podržano preko 1500 poduzetničkih projekata, i s ugovornim odnosima sa bankama i ministarstvima plasirano preko pola milijarde kuna obrtnicima srednjim i malim poduzetnicima. Prošlog tjedna učinjen je još jedan korak kad su istarska županija i Istarska razvojna agencija osnovale jamstveni fond Istra 21, s početkom kapitalom od 2,2 milijuna kuna. S kojim fondom će jamčiti poduzetnicima njihove kredite kod poslovnih banaka. A banke će istim preuzimajući manje rizik smanjiti kamate na kredite. Dalje što želim reći je to da izmjenama da dopunama zakona o poticanju ulaganja treba jasno odrediti da isti predstavlja temeljeni mehanizam za pokretanje pologa rasta hrvatskog gospodarstva. I to revitalizacija proizvodnje, izvoza, malog i srednjeg poduzetništva, inozemnih direktnih investicija, te regionalnog razvoja. Pored pozitivne opće klime za ulaganje kratke i jasne procedure, poticajne mjere su od iznimne važnosti za odabir odredišta ulaganja. U ovim izmjenama i dopunama o poticanju ulaganja trebale bit biti navedene sve mjere koje imaju za cilj poticanje ulaganja. Pa ću uz porezne i carinske olakšice navesti još samo neke. Porezne povlastice mogu bit i za nova ulaganja, za ulaganja u područja od posebnog interesa. To su otoci, brdsko planinska područja, nerazvijena područja. Područja velike nezaposlenosti, ostala područja od posebnog interesa. A svako ulaganja posebno osloboditi od poreza na dobit u periodu od najmanje 10 godina. Dalje, za ulaganje u gospodarske grane i djelatnosti od posebnog interesa za razvoj Republike Hrvatske treba definirati koje su to grane i djelatnosti i napraviti ljestvicu prioriteta povlastica. Prihod ostvaren izvozom treba oporezovati po povlaštenoj stopi od 10 %. Treba uvesti mehanizam poreznog kredita za ulaganje u istraživanje i razvoj, do iznosa od 20% vrijednosti ulaganja. Uz porezne povlastice ulazi naravno i sufinanciranje, sufinanciranje ulaganja u proizvodnju, potrebno je napraviti skalu novčanog iznosa vezanog za visinu ulaganja i broj novozaposlenih. Sufinancirati treba ulaganja u djelatnosti koje se bave izvozom, stimulirati proizvođače ali i izvoznike bez obzira dali su direktni proizvođači ili ne. Stimulirati izvoznike usluga i što posebno podvlačim stimulirati turizam. Stimulirati ulaganja u područja od posebnog interesa. Ulaganja u grane i djelatnosti od posebnog interesa. Sufinanciranje kamatne stope na kredite za proizvodnju. Izvoz. Ulaganje u područja od posebnog interesa. Grane i djelatnosti od posebnog interesa. Sufinanciranje izgradnje infrastrukture, kupovine zemljišta, izgradnje objekata. Naravno ovisno o području gdje se investira ili grani ili djelatnosti koja je od posebnog interesa. Sufinanciranje zapošljavanja, sufinanciranje školovanja, obuke, prekvalifikacije. Sufinanciranje istraživanja i razvoja. Ovdje želim posebno napomenuti s obzirom da je Hrvatska mala zemlja s velikim potencijalom visoko kvalificiranih i visoko školovanih ljudi možda je potrebno naglasiti sufinanciranje, istraživanje i razvoja pod posebnom stavkom. Sufinanciranje je uvijek potrebno povezati s iznosom investicije i brojem novozaposlenih djelatnika osim kod sufinanciranja zapošljavanja, školovanja, obuke i prekvalifikacije gdje iznosi trebali biti određeni po osobi. Da spomenem par i ostalih mjera. Uvesti mogućnost ubrzane amortizacije, što je vrlo interesantna stvar. Novouposlene djelatnike osloboditi socijalnih davanja od najmanje 12 mjeseci. U područjima od posebnog interesa omogućiti korištenje zemljišta i objekata u vlasništvu države bez naknade. Ili ustupiti zemljište i objekte uz obavezu pokretanja gospodarskih djelatnosti i zapošljavanja. Ovo se već u nekim primjerima i pokazalo ostvarivo. Posebno stimulirati poduzeća koja u svom izvoznom programu koriste sirovine poluproizvode iz Hrvatske, ili da su im isporučitelji Hrvatska poduzeća. Poticati razvoj industrijskih zona i slobodnih carinskih zona, pojednostaviti carinsku proceduru prilikom pod navodnicima unutrašnje proizvodnje u Hrvatskoj. I još što posebno podvlačim a to je osmisliti posebno pogodnosti za hrvatske građane koji se vraćaju iz dijaspore. Ovo govorim iz razloga toga što upravo iz županije, odnosno iz grada Labina, iz Labinštine odakle dolazim ima jako puno ljudi koji žive naročito u Americi a jedan lijepi broj je ljudi koji bi htjeli svoje znanje i svoj novac uložiti u našu zemlju. Dakle, izmjenama i dopunama ovog Zakona o poticanju ulaganja, mi u Klubu IDS-a dati ćemo pozitivnu odluku, ali smatram da moramo osigurati realne mehanizme i za drugo čitanje pripremiti takve mehanizme s kojima ćemo privući investitore i s time prekinuti trgovačko-uvozni lobi i pokrenuti proizvodnju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Svaka Vlada pa tako i ova donosi ili mijenja Zakon o poticanju ulaganja. U prošlom Sazivu Sabora imali smo niz rasprava o poticanju ulaganja koje su često puta bile nekoordinirane između raznih ministarstava koja su trebala zapravo osmisliti način privlačenja i poticanja ulaganja u Republiku Hrvatsku. Bili smo tako svjedoci jednog koncepta kojeg je nudilo Ministarstvo gospodarstva, drugog koncepta kojeg je nudilo Ministarstvo financija i trećeg koncepta kojeg je nudilo Ministarstvo obrta, odnosno Ministarstvo obnove. Ja vjerujem gospodine ministre da je ovaj Zakon o poticanju ulaganja, dakle da je ova izmjena usuglašena između vašeg ministarstva i Ministarstva financija. Naime kad se pišu ovakvi zakoni treba uskladiti želje, interese i inicijative s jedne strane Ministarstva financija kada je riječ o oslobađanju od pojedinih poreza što najčešće i jesu glavni poticaji ulaganja. Zatim uskladiti želje i interese Ministarstva gospodarstva kada se radi o samom gospodarstvu o usmjeravanju gospodarstva, o slobodnim zonama, o nerazvijenim područjima i tome slično. Ali jednako tako i uskladiti želje i interese Ministarstva obnove kada je riječ o poticanju bržeg gospodarskog razvoja na otocima, na brdsko planinskim područjima i općenito u područjima koja su slabijeg stupnja razvoja bilo radi rata, bilo radi objektivnih okolnosti. Zato kad se pišu ovakvi zakoni ili kad se potiču izmjene ovakvih zakona nužno je da znamo a vjerojatno ćete nas vi o tome izvijestiti da je ovakva inicijativa plod zaista jednog usaglašenog plana Ministarstva obnove i razvitka, Ministarstva gospodarstva i Ministarstva financija. Ovo o čemu danas raspravljamo, dakle Zakon o poticanju ulaganja nije samo poticanje ulaganja u smislu zapošljavanja, u smislu novih radnih mjesta, nego je svojevrsno usmjeravanje razvoja gospodarstva. Svaka zemlja naime modelirajući porezni sustav svoj modelira i samo gospodarstvo tj. Želi da se neke grane gospodarstva brže razvijaju jer je to u nekom njezinom interesu, kakvom je da je. Ciljevi ovdje u ovom zakonu su navedeni u 1. članku a to je recimo uvoz nove opreme i suvremenih tehnologija, uvođenje novih proizvodnih postupaka i novih proizvoda, modernizacija, povećanje izvoza, ušteda energije, jačanje informatičke djelatnosti i tomu slično. Dakle postoje jasni ciljevi, postoje čak iz ovako postavljenih ciljeva i grane gospodarstva koje bi trebale dobivati poticaje jer je to od državnog interesa. Ali da li je doista tako, tj. da li se doista postižu tako visoki i plemeniti ciljevi, veliko je pitanje jer mi danas eto ovom izmjenom zakona konstatiramo da se gospodarstvo Republike Hrvatske ne može razvijati poticajem trgovine. Mi smo se sa time od početka slagali i tvrdili da se Hrvatska ne može brzo razvijati ako potiče samo trgovinu. Daleko je lakše otvoriti shoping lanac i u njemu prodavati uvoznu robu nego otvoriti tvornicu koja će poticati i razvijati domaću proizvodnju. Zato je dobro da je Ministarstvo gospodarstva vidjeći doista rastući trgovinski deficit Hrvatske odlučilo malo prikočiti što se tiče poticanja trgovine i prebaciti ovako kvalitetne poticaje na proizvodne grane gospodarstva. Ono što je ovdje ostavljeno kao po nama također dobar izuzetak jest to što se i dalje značajno potiče turizam, ali i ovdje moramo biti vrlo oprezni. Notorna je činjenica da povećavanje turističkog prometa u Hrvatskoj za sada u pravilu znači povećanje uvoza. Mi još uvijek nismo našli odgovarajuću formulu kojom ćemo kroz turizam više plasirati domaću robu, nego nažalost to u pravilu završava sa povećanjem uvozne robe za pripremu sezone odnosno tijekom nje. Druga stvar koja je tu bitna jest pitanje koga zapravo mi u turizmu štitimo, odnosno čije investicije mi zapravo potičemo. Ako imamo stranog vlasnika hotela koji uvozi stranu robu i koji će možda zapošljavati stranu radnu snagu, mi takvog poduzetnika ne moramo štititi i poticati. Ono što po nama moramo poticati u turizmu jest razvoj malih obiteljskih hotela koji je dobro počeo, u kojem Hrvatska ima velike šanse i koji zapravo na pravi način koristi Hrvatske prednosti, a to je očuvan okoliš, to je baština i to je ponuda autohtonih vrijednosti. Međutim, kad to postavimo na taj način bilo dakle da gledamo u to što u turizmu doista moramo poticati, a to su mali obiteljski hoteli, bilo da gledamo u to koje grane gospodarstva su najpropulzivnije, a to su ove koje su ovdje navedene. Ali opet ne sve u njima nego ono što je bliže onome što zovemo srednje i malo gospodarstvo. Onda se postavlja temeljno pitanje, da li mi sa ovakvim zakonom doista to gospodarstvo potičemo. Po nama je granica za primjenu ovog zakona još uvijek previsoka. Dakle ovdje se govori o tome da treba investirati najmanje 10 milijuna kuna da bi se dobilo olakšicu u vidu poreza od samo 7% poreza na dobit na 10 godina uz 30 zaposlenika odnosno 20 milijuna kuna investicije daje porez od 3% uz 50 zaposlenika itd., itd. Mi smatramo da poštujući dobre namjere koje su i ovim zakonom i iznesene je bolje imati tisuću malih firmi novootvorenih sa 10 radnih mjesta nego 50 ili 100 velikih sa po 30 radnih mjesta u ovom zakonu. Bojim se dakle poštovani gospodine ministre da ni s ovim promjenama od šume ne vidimo drveće. Dakle ono što je potrebno jest uz sve to skupa potrebno je u Saboru raspraviti koncept razvoja nerazvijenih područja. Hrvatskoj je potreban cjeloviti zakon o nerazvijenim područjima i očekujući taj zakon do drugog čitanja pripremit ćemo i naše amandmane na ovaj zakon. Dakle mi ovom prijedlogu zakona dajemo uvjetnu potporu i budite sigurni da će doživjeti veliki broj amandmana u konačnom prijedlogu. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite. Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine ministre. Ne dvojim i mislim da se svi slažemo da ovakav zakon treba poduprijeti u prvom čitanju jer činjenica da bez dovoljno ulaganja jednostavno nećemo uspjeti suzbiti još uvijek vrlo visoku nezaposlenost u Republici Hrvatskoj. Osim ovog zakona ipak volio bih čuti od ministra koji su razlozi da još uvijek državna administracija, tu mislim na državnu upravu i sve one koji su od trgovačkih sudova pa na dalje, koji trebaju znači jedan od načina da se podupru strana ulaganja i da se i ubrza i olakša postupak otvaranja novih trgovačkih društava pogotovo zato što i ovdje kaže se u zakonu, ja osobno smatram neopravdano, da potpora za strana ulaganja, odnosno za ulaganja općenito od Republike Hrvatske mogu ići novoosnovanim trgovačkim društvima. Mislim da to nema jednostavno smisla jer i trgovačka društva koja već i djeluju, a ulažu u nove programe i pri tome kao profitnu jedinicu odvoje taj dio za koji žele ulagati i otvarati nova radna mjesta ne vidim razloga da i oni ne budu kandidati za to pogotovo što još uvijek vlada koja je to obećala na velika zvona još uvijek nije one stop shopove otvorila kako bi na jednom mjestu i vrlo ubrzano se moglo pomoći otvaranju novih trgovačkih društava i doći do svih potrebnih dozvola za to. Uz to, evo na primjeru jedne varaždinske firme, pitat ću zašto ne može biti i trgovačko društvo koje se između ostaloga bavi trgovinom. Imamo jednu firmu koja je otvorila i nove prostore, ulagala je i ona se bavi uvozom čelika, limova i svega ostaloga, ona ima i preradu limova za domaće tržište. Znači ipak se ulaže dodatni rad, zato je trebalo uvesti dosta skupu opremu. Na takvom primjeru vidimo da iako je područje uglavnom trgovine, ulaže se u nova proizvodna radna mjesta. Prema tome postoji načina i mogućnosti da se i tu možda nekakvim posebnim propisima sagleda slučaj do slučaja i da se pomogne. U jutrašnjem dijelu rasprave gospodin Čehok govorio je i o mogućnostima izvlaštenja. Ja mislim da je to ipak dosta zanimljiva mogućnost, treba je sagledati i sa ustavnopravnog položaja. On je govorio o varaždinskoj zračnoj luci koja sama po sebi jest od ne samo županijskog ili gradskog značaja, ona sasvim sigurno spada i u objekte od državnoga značaja. Zračna luka je preduvjet da bi se gradili sportski avioni. Ja shvaćam, kod nas je to običaj. Čim se čuje ili čim se u prostorni plan stavi da će određeno područje biti za bilo industrijsku ili bilo kakvu drugu izgradnju, cijena zemljišta naglo poraste. To je legitimno pravo svih onih koji imaju svoja zemljišta, svi nastoje u tom lancu zaraditi. Mene zanima sada komentar gospodina ministra i stav ako ga on može u ime Vlade izreći, jer postoji sada zahtjev grada Varaždina i prema županijskoj skupštini da se krene u postupak izvlaštenja. Jasno nam je da po zakonu, po aktualnim zakonima ove države, za tako nešto jednostavno uvjeta nema jer proizvodnja avio dijelova ili malih sportskih aviona nije od barem ovoga časa od državnoga interesa. Sasvim sigurno da bi velika šteta bila da jedan značajan investitor koji kani otvoriti stotinjak novih radnih mjesta i to proizvodnih, da ode iz Republike Hrvatske i ja bih volio čuti komentar jel' postoji kao mogućnost da se možda ali sa jasno propisanim kriterijima i pravilima kada se može krenuti eventualno u postupak izvlaštenja. Ono o čemu je posebno riječ, to je kompletna infrastruktura vezana za poticanje ulaganja. Meni se čini da država može i mora preko svojih javnih poduzeća utjecati da se možda jeftinijom cijenom priključaka za električnu energiju, pristupnim cestama i svima ostalima pomogne u poticanju ulaganja. To je jedan od načina. Meni je jasno da se to i do sada radilo preko poslovnih zona, međutim upravo zbog cijena zemljišta često puta se ili zbog nedostatka više u poslovnim zonama kvalitetnih i relativno pristupačnih zemljišta imamo slučaj da je jedna talijanska tvrtka koja ima i dobar objekt u Međimurju, koja sada gradi kraj Varaždina isto tako i privodi kraju izgradnju tvornice čarapa, oni su upravo zbog skupog zemljišta otišli na drugu lokaciju ali ne samo zemljišta, problem je znači i te infrastrukture. Kakva je mogućnost znači da upravo Vlada preko svojih trgovačkih društava, znači javnih, komunalnih poduzeća od Hrvatske elektroprivrede pa na dalje, potiče takva ulaganja jer često puta unatoč dobroj želji i dobroj volji jedinice lokalne samouprave često puta daju čak i besplatno zemljište. Međutim komunalno opremanje koje je dosta skupo problematično je na koji način onda opremiti jer su cijene koje su potrebne za ovaj dio struje i svega ostaloga, često puta višestruko nadmašuju cijenu zemljišta i mislim da bi bio dobar potez Vlade koja bi u dogovoru, odnosno u poslovnom odnosu sa svojim trgovačkim društvima mogla to napraviti. Meni je jasno da trgovačka društva moraju profitabilno poslovati, ali onda Vlada može svjesno ili uz vlastito plaćanje omogućiti ako je takvo izgradnja nekakve tvornice od posebnog interesa za razvoj nekakve općine, grada ili cijele regije da se onda na taj način ulazi i pomogne. Znači kolega Arlović je dosta govorio u ime kluba SDP-a, čini mi se da drugog čitanja se može odgovoriti na ovih nekoliko pitanja i mislim da u tom slučaju takav zakon bi mogao proći, ali mislim da do drugog čitanja ipak treba dosta poraditi na njima. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Naime ovaj zakon kao prvi Zakon o poticanju ulaganja donesen je 2000. godine u srpnju i ovdje su u obrazloženju njegovih izmjena date i određene kvantifikacije u tih nešto više od četiri godine njihove primjene. Očito je da je došlo vrijeme da se intervenira u ovaj zakon, jesu li baš ovakve izmjene dovoljne ili bi možda trebalo učiniti i nešto više. Dakle, do promjena bi trebalo doći, ali bi predlažem i sugeriram trebalo napraviti jednu inventuru zapravo svih poticaja oslobođenja kako ih sve ne zovemo, koje imamo od poreza na dobit ili poreza na dohodak za obrtnike do onih specijalnih zakona koji se odnose na područje od posebne državne skrbi, područje o brdsko-planinskim područjima, Zakon o brdsko-planinskim područjima koji i uskoro prestaje se primjenjivati, posebnog Zakona o gradu Vukovaru. Dakle imamo na nekoliko mjesta i ovaj Zakon o poticanju ulaganja na nekoliko mjesta zapravo mogućnosti koje mogu koristiti naši poduzetnici pa bi zaista trebalo napraviti jednu inventuru, vidjeti efekte toga, one mjere koje daju dobre efekte zadržati, one koji su možda upitnije mijenjati i dodavati nove. Kad se govori o poticajima ili različitim oslobođenjima od plaćanja poreza onda uvijek se tu treba vagati onaj kratkoročni efekat kada imamo smanjenje prihoda u državnom proračunu i koji to dugoročnu korist donosi, te dugoročne koristi su višekratne. Dakle poticaji bi trebali zadovoljavati više kriterija i ovisno o tome kako se jedna Vlada ili jedna država opredjeljuje za gospodarstvo takvi poticaji bi trebali biti. U prvom redu nas bi u Hrvatskoj najviše zanimala, ja bih rekla, na prvo mjesto čak bi trebalo reći zapošljavanje bez obzira što ono uvijek ne donosi i visoke profite. S obzirom na naše visoke stope nezaposlenosti. Sigurno bi trebalo stimulirati nove tehnologije koje donose nova znanja i kroz koje se stiču veći profiti, ali je od izuzetnog značaja za Hrvatsku i ravnomjerni razvoj svih dijelova države. Tu vidimo da imamo velika odstupanja i tu bi država trebala intervenirati i na način da u te krajeve posebnim mjerama ili u 100%-tnim iznosima financira određene projekte za koje se neće naći poduzetnici koji će u njih investirati. Dakle, od infrastrukture možda nečega drugoga, za što financijski nije sposobna regionalna i lokalna samouprava. Za Hrvatsku su značajni i svi oni programi koji potiču, koji će biti tretirani kao izvozni programi. Pitanje je i kada dolaze investitori i gdje oni dolaze. Prvenstveno dolaze tamo gdje je dobra infrastruktura, gdje je dobar geografski položaj za njihove proizvode da se mogu distribuirati i na šire tržište, ne samo Hrvatske. Mi bismo tu trebali voditi računa i o onim investitorima koji će proizvodnju iz Hrvatske distribuirati prema jugoistoku. To mogu, za nas bi bila značajna zajednička ulaganja naših i stranih partnera. Značajno za odluku jednog investitora na koje područje će doći je i obrazovanost radne snage pa i cijene same investicije. Dakle, od zemljišta koje mora kupiti do cijene infrastrukture, do cijene radne snage, itd. Tako da uvijek treba gledati i pojedinačno svakog investitora koji dolazi pa je možda i dobro ovako možda formulirati članak 7. u ovim izmjenama. Naravno uz to da bi trebalo one osnovne uvjete i zakonom propisati, ne bi to trebalo prepustiti samo nekakvom pravilniku ili samo da o tome na temelju nekih subjektivnih, ponekad, ocjena odlučuje jedno ministarstvo i to predlaže Vladi. Mislim da bi trebalo nešto više reći o davanju nekretnina u državnom vlasništvu potencijalnim investitorima. Mi imamo ogromne vrijednosti uglavnom u građevinskim objektima i zemljištima, u zgradama i zemljištima koje čini mi se ne može koristiti lokalna ili regionalna samouprava na način da bi ona to otkupljivala od Fonda za nekretnine u državnom vlasništvu. Prvenstveno tu mislim na one dijelove koji se odnose na nekretnine koje su bile ili su još uvijek u Ministarstvu obrane. Dakle, čini mi se da bi možda i to trebalo regulirati ovim Zakonom i reći pod kojim uvjetima, je li to leasing, je li to najamnina, je li to možda i ustupanje bez naknade, ali uz određene neke druge uvjete. Tako da sugeriram da možda u drugom čitanju donesemo izmjene ovoga Zakona, a da do kraja godine vidimo što bi trebalo učiniti u cjelokupnom ovom dijelu koji se odnosi na poticanje ulaganja, na određena oslobođenja od poreza, olakšice i slično, kroz nekoliko tih zakona koje sam, eto, pobrojala. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege zastupnici. Ja podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja zbog činjenice da postojeći Zakon donesen 2000. godine nije donio očekivane učinke. U vremenu od 2001. do 2003. godine preko 60% vrijednosti i investicijskih projekata odnosi se na inozemna ulaganja u trgovačku djelatnost. Regionalna disperzija investicijskih projekata također nije zadovoljavajuća jer se preko 90% kapitala tih projekata odnosi na regiju Zagreb i sjeverozapadnu Hrvatsku. Samim tim nisu postignuti željeni učinci niti na području zapošljavanja, na područjima gdje je nezaposlenost najizraženija i gdje je bruto domaći proizvod po glavi stanovnika najniži, odnosno znatno ispod prosjeka Republike Hrvatske. Zbog toga smatram važnim temeljni cilj ovog predloženog Zakona da se osiguraju poticajne mjere i olakšice koje će potaknuti domaće poduzetnike na investicijska ulaganja u prerađivačku i proizvodnu djelatnost i to posebno u područjima koja su ispod prosjeka razvijenosti, a također da se stvore jasni uvjeti i konkurentan ambijent za strane ulagače. To je izrijekom rečeno u 1. članku ovog Prijedloga koji kaže da nositelji poticajnih mjera poreznih i carinskih olakšica mogu biti novoosnovana trgovačka društva kod kojih prihodi od trgovačke djelatnosti ne predstavljaju pretežiti dio. Stavkom 2. istog člana omogućava se postojećim trgovačkim društvima korištenje poticajnih mjera i olakšica, ali ako se ulaganje odnosi u turističku djelatnost, a na prijedlog Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka. Posebna pozornost je dana poticanju zapošljavanja i to kako za otvaranje novih radnih mjesta, tako i za stručnu izobrazbu ili prekvalifikaciju velikog broja nezaposlenih za potrebe zapošljavanja na radnim mjestima koja se traže. Ovim Zakonom mijenja se i model poticanja za nova radna mjesta i stručne izobrazbe i prekvalifikacije. U postojećem Zakonu o poticanju ulaganja donesenim 2000. godine predviđen je Fond za te namjene koji nije niti osnovan, pa niti jedno trgovačko društvo koje je steklo status nositelja poticajnih mjera nije ih moglo koristiti. Umjesto predviđenog Fonda Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva direktno preuzima poslove poticanja i zapošljavanja, ali i obvezu praćenja, trošenja odobrenih sredstava. Posebno je važno istaknuti da se za provođenje ovih mjera, da su osigurana već sredstva u Proračunu za 2005. godinu. Novina u ovom Prijedlogu u odnosu na postojeći Zakon su dodatne poticajne mjere za projekte od posebnog gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku, a to su davanje nepovratnih novčanih sredstava nositeljima poticajnih mjera. Odnosno ulaganje imovine u vlasništvu Republike Hrvatske u nositelja poticajnih mjera. Na osnovu ovih mjera člankom 7. Prijedloga Republika Hrvatska stječe dionice ili udjele nositelja poticajnih mjera čime se značajno podiže atraktivnost Republike Hrvatske kao ulagačke destinacije u regiji i šire. Vlada će odobriti ove mjere ako su: ta ulaganja, ako ta ulaganja imaju značaj za ukupni gospodarski razvoj i zapošljavanje, da doprinose regionalnom razvoju, da su značajna za područja od posebnog državnog interesa, da doprinose razvoju gospodarske grane u koju se ulaže. Mislim da ovaj Prijedlog zakona jasno izražava interes za razvitak gospodarstva, za povećanje kapitalne opremljenosti rada, za povećanje produktivnosti i proizvodnje. I na kraju, kao što sam već rekla, podržavam donošenje ovih izmjena i dopuna Zakona i predlažem da Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva izradi sažetak poticajnih mjera, mogućnosti i uvjete njihovih korištenja i njihovu povezanost s olakšicama koje su propisane Zakonom o porezu na dobit. S obzirom da mnogi poduzetnici ne prate web stranice ovakav sažetak uobličen u preglednu i razumljivu brošuru približio bi poticajne mjere gospodarstvenicima, potencijalnim ulagačima pri usmjeravanju svojih investicija i bitno pridonio privlačenju stranih ulagača. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Jure Bitnjac.
Poštovani predsjedniče, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre i kolegice i kolege. Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja jedan je od Zakona iz gospodarske sfere o kojima smo raspravljali i donosili odluke u zadnjih godinu dana a u cilju poticanja gospodarskih aktivnosti, novog zapošljavanja, modernizacije poslovanja, povećanja izvoza, konkurencije hrvatskog gospodarstva i povećanja ukupnog društvenog, bruto društvenog proizvoda. Na Odboru za gospodarstvo od nekih vanjskih članova moglo se i čuti da bi ovo trebao biti na neki način krovni zakon dok je moje razmišljanje da je ovo jedan … [[Govornik se ne razumije.]] gospodarskih zakona međusobno povezanih i kao jedan od instrumenata gospodarske politike ove Vlade i Ministarstva gospodarstva. Izmjene i dopune predmetnog zakona imaju svoju na neki način formalnu dimenziju i s druge strane imaju svoju materijalnu dimenziju. Kada je riječ o formalnom aspektu, on se u prvom redu očituje u izmjenama zakona kojima se postojeći zakon koji je donesen 2000. godine usklađuje sa zakonskim odredbama … [[Govornik se ne razumije.]] sa zakonima koji su doneseni nakon toga. Tu mislim o Zakonu o porezu na dobit. Naime, gdje, kada je riječ o poreznim olakšicama koje su regulirane tim zakonom u člancima 21. do 25. i kada je riječ o samim poticajima koji su regulirani u članku 26. Zakona o porezu na dobit. Pa je na neki način bez predmetno te iste stvari da stoje u Zakonu o kojem raspravljamo. Također kada je riječ o Zakonu o državnim potporama i uredbama o državnim potporama koje su donešene 2003. godine a imajući u vidu i Zakon o tržišnom natjecanju onda također neke odredbe iz postojećeg zakona trebaju biti brisane. Ono što je po meni najbitnije i najvažnije jest sam, sama sadržajna dimenzija, materijalna dimenzija ovih izmjena Zakona, Izmjena i dopuna zakona. Naglasak je na osnovna trgovačka društva ali na trgovačka društva u čijoj strukturi kada je riječ o ukupnim prihodima takvih društava trgovačka djelatnost, odnosno trgovina kao takva ne može predstavljati pretežiti dio, drugim riječima stavlja se akcenat na proizvodnju i u tom smislu smatram da je ovo jedan novitet na već postojeće odredbe, odredbe postojećeg zakona. S druge strane bih naglasio ono što smatramo također bitnim jest ulaganje državne imovine, imovine koja je vlasništvo Republike Hrvatske, davanje nepovratnih novčanih sredstava, davanjem većih poticaja. Ako je to od posebnog državnog interesa i na taj način Republika Hrvatska stječe poslovne udjele, odnosno dionice u trgovačkim društvima, nositeljima poticaja a što je mogu reći u suglasju i dio je politike kada je riječ o javnom privatnom partnerstvu. Budući da ja dolazim iz ekonomski pasivnijeg kraja onda smatram da odredbe ovog Zakona odnosno izmjena zakona kada je riječ o regionalnom razvoju imaju određenu težinu i mi jednostavno iz Dalmatinske zagore iz Cetinske krajine očekujemo u tom pravcu određene mjere Vlade a one se daju naslutiti u ovom Prijedlogu zakona. Svakako bih naglasio da naša očekivanja kada je riječ o radnim zonama i o 400 radnih zona o kojima je riječ i o kojima smo ovih dana čitali da to nije jedan pomodarski trend nego da je to jedna realnost i ja sam uvjeren da će u mnogim jedinicama lokalne samouprave poglavito sa područja od posebnog državnog interesa uz potporu a temeljem i ovog Zakona te zone biti realizirane. Svakako bih htio istaknuti dobre odluke Vlade, ozbiljan, sustavan, temeljit rad Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva po ovom pitanju. I da zaključim. Izmjene i dopune zakona su bitne, znači sa formalnog, a posebno sa sadržajnog i materijalnog gledišta. Podupirem ih kao dio nacionalnog programa poticanja poduzetništva kao dio gospodarske politike ove Vlade. Vlada i Ministarstvo gospodarstva su proteklih godinu dana stvorili pretpostavke i učinili pomake koje ovim izmjenama predmetnog zakona znače novi iskorak u pravcu poticanja oživljavanja gospodarstva, povećanja društvenog bruto proizvoda i iznad svega ravnomjernog razvoja Republike Hrvatske. Svakako je potrebno sve Zakone, set zakona koji se tiču gospodarstva i gospodarskih djelatnosti međusobno povezati i ja sam siguran da će Ministarstvo gospodarstva taj posao odraditi na jedan profesionalan, korektan i temeljit način i da mi kao zastupnici ćemo imati pred sobom ovaj Zakon u konačnom čitanju koji će zacijelo značiti i jedan pomak, jedan novi iskorak kada je riječ o poticanju gospodarstva i zapošljavanju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege, dopustite vrlo kratko u pojedinačnoj raspravi samo možda par točaka još dodatno naglasiti. Ono što je važno kod ovog Zakona i mislim da to nikada nije previše za naglasiti je proizvodna i prerađivačka djelatnost koja će se i koja se planira u buduće poticati, dakle za razliku od trgovine koja je preplavila Hrvatsku, koja je preplavila sve veće potrošačke centre i dakle gledajući investicije i zapošljavanje preko 60% ukupnih investicija odnose se na tu trgovačku djelatnost i dobro je da taj trend barem u svojim nastojanjima želimo i nastojimo promijeniti. Druga stvar koju bih želio naglasiti je regionalna disperzija ulaganja. Mi nikako ne možemo biti zadovoljni sa postojećim stanjem gdje se negdje oko 80% investicija dešava u Zagrebačkoj regiji, dakle u Zagrebu i okolici a oni krajevi kao što je moja Karlovačka županija, kao što je Sisačko-moslavačka Lika, da ne govorim o Istočnoj Slavoniji, Vukovarsko-srijemskoj ostaju u tom dijelu zakinute. Naravno nikoga ovom prilikom ne treba kriviti ali s obzirom na sve teškoće: rat, stradanja i sve ono što su i ti krajevi dali u Domovinskom ratu, iako je već puno prošlo od rata držim da bi trebalo državnim mjerama nastojati ta područja od posebnog državnog interesa stimulirati, dakle, kroz dodatna ulaganja i kroz nova zapošljavanja. Upravo dakle to načelo ravnomjernog, regionalnog razvoja je jedan od bitnih, bitnih temelja i u novom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona. Važan doprinos tome treba dati lokalna samouprava koju nismo baš danas puno spominjali. Ona se nigdje neposredno ne spominje u ovom Prijedlogu zakona ali nikakve državne mjere i državni poticaji neće pomoći ukoliko gradska poglavarstva, županijska ili općinska sama kroz poduzetničke centra, poduzetničke zone kroz izgradnju infrastrukture ne naprave pretpostavke da ovi poticaji sa državne razine mogu doći i na lokalnu razinu. Mi imamo krasnih primjera, pa u svim dijelovima države gdje je lokalna samouprava dala doprinos, stvorila te pretpostavke i gdje industrijske zone niču. Ali isto tako moramo priznati da imamo sredina koje imaju sve pretpostavke za razvoj industrije, za dodatna ulaganja. Međutim, sami nisu učinili ili ne čine dovoljno da bi strana ulaganja došla. I zaključujem sa jednim razmišljanjem i vjerujem da će ministar sa suradnicima razmisliti o ideji da se možda pokuša ugraditi u Zakon mogućnost i da postojeća trgovačka društva mogu koristiti poticajne mjere. Zaista teško mi je vidjeti zašto bi netko tko raditi, namjerava graditi novu fabriku mora osnivati novo trgovačko društvo ukoliko dakle sve one kriterije i sve elemente iz ovih predloženih mjera kani ostvariti, pa vjerujem da će biti vremena i prilike do drugog čitanja, do konačnog prijedloga i u ovom dijelu napraviti analizu i eventualno ugraditi u Konačni prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepa, poštovani zastupnik Vladimir Pleško izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, predstavniče ministarstva. Moram u ovoj današnjoj raspravi o Zakonu o izmjenama i dopunama zakona o poticaju reći nekoliko riječi. Činjenica je da Zakon koji je donesen 2000. godine učinio je neke pomake u pogledu poticaja znači u gospodarstvu Republike Hrvatske, no međutim, isto tako su činjenice da su kroz te zakone došlo do nelogičnosti koje treba ispravljati i zato zahvaljujem ministarstvu što je pokrenulo inicijativu za dopunu tog Zakona, za djelomičnu promjenu, gdje će se na jedan način omogućiti i ravnomjerniji razvoj. Ono što je bitno reći i podcrtati to su riječi ministra koji je rekao da je 60% svih tih poticaja u proteklom razdoblju otišlo u poticanje u trgovačkoj djelatnosti što ne može u Republici Hrvatskoj biti nikako prihvatljivo jer smatram da trebamo najviše poticati gospodarske djelatnosti koje donose nove profite a to su proizvodnje i uslužne djelatnosti. Isto tako moramo kritizirati dosadašnji dio s obzirom na ostvarivanje prava na poticaj od 15 tisuća kuna po zaposlenom. NO, što ovaj Zakon izmjene i dopune zakona donose novog, donose vrlo dobro smanjenje visine ulaganja sa 10 milijuna na 4 milijuna kuna, donose vrlo dobro da se može u sustav poticaja ući sa manjim brojem od 30 zaposlenih, znači po novome sa 10 zaposlenih ali isto tako donosi sprečavanje korištenja ovih mjera za neproizvodna poduzeća. Također mjere za ravnomjerniji razvoj Republike Hrvatske i onda kada to uzmemo u obzir zajedno sa porezom na dohodak i dobit onda ima vidljivo je kroz zakonsku regulativu ove hrvatske Vlade da se daleko veća briga vodi o područjima koja su bila pod agresijom i područja koja danas nemaju veliku gospodarsku aktivnost, znači uz rubna područja uz granicu prema jugu i istoku. Međutim, moram biti malo kritičan i reći što u ovom Zakonu nedostaje. Nedostaju mjere za domaća poduzeća, postojeća poduzeća, i nedostaje mjere za male subjekte znači mala poduzeća, obrte koji su orijentirani na proizvodnju i izvoz. Poglavito bih htio podcrtati na proizvodnju i na izvoz jer praktički mi vrlo dobro znamo da u Republici Hrvatskoj je u obrtu i tim malim poduzećima zaposleno negdje oko 250 tisuća djelatnika, zaposlenika koji mnogi su okrenuti prema izvozu i gdje se u Republiku Hrvatsku na takav način unosi svjež kapital, svjež novac koji onda kola po ostalim subjektima gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Također moram reći i to da bi trebalo razmisliti o mjerama za ona poduzeća koja imaju manji broj zaposlenih, 5 do 20 zaposlenika i koji nemaju akumulativnu mogućnost ulaganja veća od 4 milijuna kuna, a to je donji limit i praktički otvaranja nove poduzetne mogućnosti da se znači kroz određene mjere vidi i za takve poslovne subjekte na koji način Republika Hrvatska može pomoći. Za komparaciju moram napomenuti to da u Republici Hrvatskoj postoje mnoge mjere za poticaje u poljoprivredi i turizmu i žao mi je onda što za manja poduzeća 5 do 10, 20 zaposlenih koji su obrti, koji su izvozi, koji su proizvodnja nema dobrih kvalitetnih mjera pa se nadam da će u Ministarstvu se iznaći mogućnosti da se i u ovom dijelu za te male profitabilne firme da se iznađe mogućnost za poticanje. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Nenadić izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, štovani gospodine ministre, štovane kolegice i kolege. Potaknut nekim od rasprava koje su vođene danas ovdje u Saboru, odustat ću već od pripremljene rasprave i fokusirat ću se samo na jedan od ciljeva gospodarske politike i strategije gdje bi ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja morao biti instrument provođenja te gospodarske politike. A to je regionalno ujednačen gospodarski razvoj i zaposlenost. Sasvim je razvidno da kroz zadnje desetljeće to nije bilo moguće i svima je nama jasno da jedna Istra i zapadna Hrvatska je sasvim drugačije gospodarski razvijena od jedne Banovine. A isto tako je u svim ekonomskim i gospodarskim razmatranjima jasno da jedna država mora ustrajati na ujednačenom gospodarskom razvoju i zaposlenošću. Jer u protivnom dešavaju se velike emigracije stanovništva, područja ostaju nenaseljena a tada pravna država na tim područjima ima vrlo malo utjecaja. Ali da bi se to dosegao taj cilj lakše je reći nego učiniti, stoga ove izmjene i dopune su jedan od instrumenata kako to učiniti iz nekoliko razloga. Prije svega pozdravljam odluku i prijedlog Ministarstva da nositelji ovih poticajnih mjera poreznih i carinskih povlastica budu novoosnovana trgovačka društva. Zašto, mada je ovdje bilo izuzetno mnogo onih koji su govorili drugačije, gospodo, zašto ne bismo jedan pogon neke tvrtke iz Varaždina napravili u dvoru, Petrinji Glini, neka to bude firma kćer i to je sasvim moguće prema našim Pozitivnim zakonima o trgovačkim društvima da bi se i na taj način doprinijelo razvoju tih područja a isto tako da bismo realizirali poticajne mjere koje su moguće. Sasvim je jasno da je to i poticaj za osnivanje novih tvrtki jer svima nama koji smo u gospodarstvu znano je da kako se banke, poslovne banke odnose prema novoosnovanim tvrtkama i kako teško te novoosnovane tvrtke dolaze do sredstava koja bi im omogućila samom poslovanju, a o razvoju da ni ne govorimo. Posebno važno je ovaj segment zakona koji govori da poticaje mogu ostvariti i postojeća trgovačka društva koja se bave turizmom. Neću posebno obrazlagati jer tu je bilo dosta govora o tome kako, ali podržao bih prijedlog da uz trgovačka društva ministarstvo uključi i obrtništvo, mala seoska gospodarstva i sve ono što ide uz to. Posebno pozdravljam namjeru Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva da direktno preuzme poslove poticanja zapošljavanja, otvaranje radnih mjera, stručne izobrazbe ili prekvalifikacija. Zašto? Zbog toga što imamo vrlo neugodna iskustva kroz zadnje 4 godine o tome kako su fondovi upravljali sredstvima i na koji način su ta sredstva i kuda su odlazila. Samo jedan primjer trgovačkog društva iz Petrinje, gdje je 28 milijuna kuna je otišlo iz fonda za regionalni razvoj preko kupovine «opreme u Italiji» i završilo znate gdje, u Kraljevu u Republici Srpskoj i Crnoj gori. DA se to više ne bi ponavljalo pozdravljam ideju da Ministarstvo stavi to pod svoju kapu i sada će netko reći i netko se boji ne daj Bože da bi možda ta sredstva mogla završiti ili u Petrinji ili u Glini, a kamoli u Vukovaru. Možete zamisliti koji bi to bio grijeh ove Vlade Republike Hrvatske i Ministarstva gospodarstva? Posebno pozdravljam članak 7., tj. promjenu članka 9. koji kaže da Vlada Republike Hrvatske na prijedlog Ministarstva gospodarstva može povećati poticajne mjere na dva načina. I posebno je značajan ovaj drugi način, to je ulaganje imovine koja je u vlasništvu Republike Hrvatske u trgovačko društvo. Prije svega Vlada Republike Hrvatske rješava se balasta imovine koja ne donosi prihod, a to je najskuplji kapital. Zatim Vlada Republike Hrvatske postaje aktivni sudionik investicijskih aktivnosti suvlasnik trgovačkih društva i ostvaruje strateški cilj za razliku od nekih koji su tvrdili suprotno, ostvaruje se tzv. javno privatno partnerstvo. Što je posebno važno za područje od posebne državne skrbi. I završio bih sa jednom rečenicom, konačno da Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo gospodarstva zavedu red u fondove i način raspodjeljivanja sredstava iz fondova. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Miroslav Korenika, izvolite.
Hvala lijepa. Govoreći o nejednolikom razvoju Republike Hrvatske, vjerojatno misleći i na sjeverozapadnu Hrvatsku, gospodin Nenadić je rekao kako je drugačiji gospodarski razvitak. Jest dragi kolega, kod nas zaposlenost jest nešto manja. Međutim, moram reći da su i plaće 30%, prosječna plaća u Varaždinskoj županiji je 30% niža između ostaloga, nego što je prosjek Hrvatske. Prema tome, a ako želimo ulagati evo i Varaždinski Varteks koji je sav u poteškoćama, nema pogona u drugim dijelovima Hrvatske, ali na područjima od posebne državne skrbi daje poslove. Međutim, problem je i tih područja što niti često puta niti kvalitetom, niti rokove ti kooperanti ne ispunjavaju svoje uvjete. A što se tiče poslovnih zona i svega ostaloga, jer su nekoliko kolega ranije javljalo, jest možda je to u sjevorozapadnoj Hrvatskoj bolje, ali to je stvar ljudi, mentaliteta, jer su se ljudi počeli okretati sami da nešto naprave, a ne očekuju samo pomoć od države.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Moj cijenjeni kolega Korenika je uvažio samo jedan segment kad se govori o bilancama poduzeća, a to su plaće. Sasvim je razvidno da i to se kod vas dešava, vjerujem u mnogo slučajeva da trgovačka društva u privatnom vlasništvu i obrtnici prijavljuju minimalne plaće, pa to nije realan pokazatelj stanja gospodarstva u nekoj regiji. Ja bih govorio prije svega o bruto društvenom proizvodu jedne regije, govorio bih o prihodu po glavi stanovnika, to je onda pravi način kako možemo valorizirati stanje u jednoj regiji da ili ne.
Hvala. Završni osvrt, ministar gospodarstva rada i poduzetništva, Branko Vukelić, izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Prije svega želim vam se zahvaliti na ovom iskazanom interesu i na vašim raspravama vezanim za ovaj zakon o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja. To govori o činjenici da je ovaj Zakon i ova izmjena vrlo važna, bitna za naše gospodarstvo, ali i većina vas se odredila dakle o nužnosti promjena postojećeg Zakona, koji je evo moram sad to reći u onom uvodnom izlaganju možda nisam bio precizan kad sam govorio o 32 tvrtke, o 2 milijarde i 400 milijuna ulaganja, to je podatak sa koncem 2004. godine, u vašim materijalima su podaci 25 tvrtki koje su koristile poticaje, podatak koji se odnosi na 2003. godinu, to je dakle greška trebalo je ažurirati te podatke. Ali želim tu i reći jednu stvar da je praktično rad na ovom Zakonu tekao u jesen prošle godine i konačno da je on apsolutno usuglašen i sa svima bitnima i resorima, dakle ministarstvima, ali i udruženjima strukovnim gospodarstvenika, dakle gospodarskim komorama, da je analizirano i što se na tom području čini, radi u susjednim zemljama. I zato zaista želim isto tako još jednom reći da je vrlo neozbiljno i neprimjereno da netko ocjenjuje taj rad kao nezadovoljavajući i ništavan. Mislim da sva sreća to je tek po neki glas bio danas, takav. Mislim da je zaista i kroz izmjene poreza na dobit koji ste usvojili prošle godine, već dio ovoga Zakona praktično i rada na ovom Zakonu i usvojen. Ono što je važno za reći također, ovaj Zakon je jedan od alata kojima se koristi država naša Vlada, svi mi zajedno za poticanje ulaganja. Ako, a jesmo čini mi se i suglasni oko toga da poticanje ulaganje nužno za gospodarski rast i razvoj, pojedini dakle alati su definirani kroz pojedine zakone, ovo je jedan od tih, ali nije jedini, vi ste to spomenuli imamo i Zakon, i biti će uskoro i izmjene Zakona o ili novi Zakon o područjima od posebnog državnog interesa, imamo i program i politiku hrvatske Vlade vezano za izgradnju poduzetničkih zona, imamo i politiku koju vodimo kroz definiranje povoljnih kreditnih linija između ostaloga i onoga što je spomenuto ovdje u raspravi, a to su kreditne linije za nove tehnologije, vrlo važne i bitne kako prema proizvodnji, one su svega 2% moguće za male i srednje poduzetnike, preko HBOR-a i za velike tvrtke povoljne kreditne linije postoje. Isto tako politika koja ove Vlade koja govori o raspolaganju imovinu kao državnom vlasništvu, koju treba staviti u funkciju upravo ovakovih investicija itd. Dakle, to su različiti alati, različite politike koje imaju učešća, udjela na politiku poticanja ulaganja u Hrvatsku. I zato kada govorimo o tome, da li je moguće to u jednom zakonu … vidjeti zasigurno ne. Da li koordinacija postoji? Postoji. I zato od ove godine krenulo se intenzivno i ovih dana se i kadrovski i organizacijski ekipira agencija za poticanje ulaganja. Jer to je mjesto gdje će doći netko i saznati što u jednoj državi, što u Hrvatskoj se čini kroz različite ove politike da se potakne investiranje u određenom kraju, mjestu. I tu će upravo ta koordinacija biti i ostvarena, ali apsolutno je dobar prijedlog da se i na jednom materijalu pobroje sve te politike stimulativne prema poticanju ulaganja, razno raznih zakona i programa koji se provode u Hrvatskoj da to bude i na jednom rekao bih prospektu napisano i da to svatko može jasno pročitati i biti kvalitetnoj upoznat. Zato kada znamo da smo intenzivno krenuli na izgradnju poduzetničkih zona koje trebaju biti mjesto i za ovakove investicije. Kada znamo da i ova Vlada se opredijelila da svu neiskorištenu državnu imovinu, zemljišta, objekte koji nisu u funkciji upravo prioritetno usmjeri ka gospodarstvu, onda je možda i pitanje izvlaštenja pojedinih zemljišta malo i upitno rekao bih, iz razloga što prije svega držim da trebamo staviti u funkciju sve ono što imamo, a sada nam stoji prazno, napušteno, a takovih prostora nažalost ima puno. Isto još jednu politiku želim spomenuti ove Vlade koju provodi, ali mislim da ćemo uskoro je imati i kroz jedan program i rekao bih definiranu sasvim jasno, to je politika državnih tvrtki koje rade u funkciji upravo poticanja investicija, to je primjer upravo Varaždina, to možemo govoriti o slobodnoj zoni, o učešću HEP-a, dakle tamo na način da se omogući, osigura što lakše, dakle realizacija, investicija koja su u toj slobodnoj zoni itekako kvalitetna i dobra. Prema tome, mislim da trebamo svi poraditi i sve institucije državne i lokalna samouprava, to je ovdje netko spomenuo zasigurno da bismo stvorili jedno pozitivno ozračje okruženje za poticanje ulaganja u Hrvatskoj. I kada govorimo o tome, da li nova tvrtka ili ne, dakle sve ove vaše primjedbe i prijedloge ćemo ozbiljno proanalizirati, vidjeti što se može. Ali želim reći da i naš one stop shop projekat koji ide u okviru FINA-e prvi korak ima upravo da se pojednostavi, ubrza registracija tvrtke. Prema tome, to je ono što treba prvi korak biti, biti će i to će biti dakle itekako u funkciji i ovoga zakona između ostaloga, da se u kratkom vremenu na jednom mjestu uz malo troška i malo papira može brzo registrirati tvrtka. Isto tako kad govorimo, zašto nova tvrtka? Moramo imati na umu da je ovdje kroz ovo poticanje posebno naglasan i stavljen na nove investicije, novi kapital, ono što Hrvatskoj treba, nove investicije, novi programi, novi projekti i onda time novo zapošljavanje, sve to zajedno jasno u funkciji onoga što želimo nastavak ovih dobrih trendova koji su ostvareni prošle godine i pokazatelje koje imamo a to imamo ipak zaista za prvu godinu ohrabrujuće podatke sa 3,7% rasta industrijske proizvodnje, sa rastom izvoza od 17%, a uvoza svega od nekih 5,4%. Taj trend želimo nastaviti. Jedan na, od mogučnosti jesu i ovakovi zakoni koji potiču ulaganje i to ulaganja u proizvodnju koja je izvozno orijentirana, sposobna za izvoziti. Prema tome još jednom ću isto tako reći ovaj Zakon je jasno i precizno neke dileme razriješio ili ispravio ono što smo vidjeli kroz realizaciju postojećeg zakona da ne ide dobro. A to je da usmjeravamo poticaje prema proizvodnji i jasno se definira dakle što želimo poticati proizvodnju. Da i dio trgovine ali ne može biti pretežiti dakle većinski mora biti proizvodnja. Isto tako jasno smo snizili prag ulaganja sa 10 milijuna na 4 milijuna, broj radnika sa 30 na 10, otvorili smo prostor dakle i manjim tvrtkama, malom i srednjem poduzetništvu i jasno smo precizirali kako će se isplaćivati subvencije poticaji za zapošljavanje. Osigurali smo sredstva u Proračunu. Zna se na koji način i tko može ostvariti za novozaposlenog kakova sredstva i na koji način. O tome će se voditi posebna evidencija. Isto tako otvorili smo mogućnost da za projekte od posebnog državnog interesa se posebnim odlukama daje poticaj hrvatske Vlade. Mislim da je to vrlo precizno i jasno definiran okvir što ovim Zakonom treba učiniti, ali sigurno da postoje i drugi zakoni i sigurno je da je pod hitno potrebno da i u okviru ove Agencije za poticanje ulaganja bude jedan koordinirani rad svih tijela institucija koje imaju za cilj rast gospodarstva, rast proizvodnje i rast hrvatskog izvoza što je ja mislim nužnost i bez čega ne možemo govoriti o stabilnoj gospodarskoj situaciji u Hrvatskoj. Hvala lijepo.j
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja, prvo čitanje, P.Z. br. 229. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 91 glasom za, 3 suzdržana i 14 protiv donesen predloženi zaključak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, Odbor za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora raspravio je na 17. sjednici održanoj 1. veljače Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama s konačnim prijedlogom zakona. Sukladno odredbi članka 87. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor je raspravu o provedenom Prijedlogu zakona proveo u svojstvu matičnog radnog tijela te podržao prijedlog predlagatelja o primjeni hitnog postupka u njegovom donošenju. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnika predlagatelja Odbor je u raspravi dao potporu donošenju navedenog zakona iz razloga što će njegovo donošenje omogućiti nadzor šumarske inspekcije koja je Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave ustrojena u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Međutim u raspravi je iznešeno mišljenje da ovaj Zakon nije potrebno opterećivati odredbama članka ... [[Govornik se ne razumije zbog zvonjave.]] i 66.b, hvala, budući su uvjeti za obavljanje poslova šumarskog inspektora i državnog šumarskog inspektora te službena iskaznica šumarskog inspektora već propisani Zakonom o šumama. Također je ukazano da poslovi šumarskog inspektora i državnog šumarskog inspektora u dijelu koji se odnosi na nadzor proizvodnje, uporabe i dorade šumskog sjemena nisu u dovoljnoj mjeri jasni. Radi se o člancima 66.c i d. Na temelju provedene rasprave Odbor za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama. Također na 17. sjednici održanoj 1. veljače razmotren je i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o priznavanju svojti šumskog drveća i grmlja. Također sukladno članku 87. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnika predlagatelja Odbor je u raspravi podržao donošenje navedenog zakona. Budući da je isti, će stvoriti zakonske pretpostavke za nadzor šumarske inspekcije koja je u skladu sa Zakonom o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave ustrojena u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Na temelju provedene rasprave Odbor za poljoprivredu, šumarstvo Hrvatskog sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama zakona o priznavanju svojti šumskog drveća i grmlja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, na galeriji se nalaze učenici viših razreda osnovne škole iz Perušića sa svojim učiteljima i nastavnicima koji su potegli iz snježne Like je li pa ih pozdravimo. [[Pljesak.]] A meni dopustite, ja bih u ime Hrvatskog sabora i svih nas jednom učeniku, Marku Murgiću predao jednu knjigu o Saboru tako da malo vidi pa da to podijeli sa svojim prijateljima i prijateljicama. Evo Marko je tu. Ja ću to njemu sada dati. Pa pozdravimo i Marka. [[Pljesak.]] Molim gospodina Bebića da,
Otvaram raspravu. Prvi u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice Vladimir Kurečić. Izvolite. Prvo Mato Štimac a potom jednim dijelom gospodin Kurečić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Hrvatski sabor je u srpnju mjesecu 2003. godine donio Zakon o priznavanju svojti šumskog drveća i grmlja koji je usaglašen sa smjernicom Europske unije te je time stvoren zakonski okvir za reguliranje priznavanja svojti šumskog bilja prema međunarodnim standardima. Republika Hrvatska raspolaže značajnim šumskim bogatstvom. Šume i šumska zemljišta zauzimaju oko 45% ukupne površine Republike Hrvatske. Gospodarenje šumama obuhvaća jednostavnu i proširenu biološku reprodukciju šuma i u okviru proširene reporodukcije u plantažama i šumskim kulturama vrlo intenzivno se uzgaja selekcionirani i reprodukcijski materijal listača i četinjača. A procjena je da postoji dosta površina koje su interesantne za pošumljavanje. Za osnivanje nasada od selekcioniranih klonova topola i stablastih vrba posebno su pogodni uvjeti na području Hrvatskog Podunavlja i Baranje. A vrlo uspješnim su se pokazale nove selekcije stablastih vrba na području Posavine kao predkulture u obnovi vrijednih vrsta listača kao što su hrast lužnjak i poljski jasen. Cilj je šumarske struke da se u proizvodnju uvedu i druge interesantne vrste kako bi se poboljšao fond u našim šumama. Naše šumarstvo raspolaže sa više desetaka selekcioniranih klonova topola i vrba koje pripadaju različitim selekcijama domaćih i udomaćenih vrsta i njihovih hibrida. Također za potrebe urbanog šumarstva i hortikulture postoji velik broj kultivara domaćih i unjetih vrsta listača i četinjača. U hrvatskom šumarstvu na znanstvenoj osnovi mnogo se radi na unapređenju šumskog sjemenarstva u cilju poboljšanja rasadničarske proizvodnje i podizanja kulture i plantaža. U tom cilju osnovano je više klonskih sjemenskih plantaža različitih autohtonih vrsta šumskog drveća. Učinkovitost selekcije osim po fenotipu treba verificirati selekcijom po genotipu. Koja omogućava osnivanje poboljšanih klonskih i biklonskih sjemenskih plantaža te posebnih nasada za proizvodnju sjemena među-vrsnih hibrida u svrhu proizvodnje testiranog sjemena. Donošenjem predloženog zakona propisali su se postupci priznavanja novoostvarenih svojti domaćeg i stranog podrijetla a omogućuje se i veći angažman znanosti u stručno proizvodnom i oplenjivačkom radu. Izbor većeg broja svojti omogućava stvaranje najpovoljnijih smjesa čime se mogu uspješno koristiti u ekološki različitim staništima na području naših šuma. Novim ustrojem i djelokrugom rada ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva šumarska inspekcija vratila se ponovno pod okrilje Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Dosadašnjim zakonom je regulirano da inspekcijski nadzor nad provedbom ovoga zakona provodi gospodarska inspekcija u skladu sa zakonom o državnom inspektoratu. Dok se ovim prijedlogom izmjena zakona regulira da poslove obavljaju državni i šumarski i šumarski inspektori u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Ovim se stvaraju zakonski uvjeti za obavljanje inspekcijski poslova iz ovoga područja sukladno djelokrugu rada ovoga ministarstva. Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje ovoga zakona.
Hvala lijepa. Drugi dio gospodin Kurečić izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Ovaj drugi dio ove objedinjene rasprave po ove dvije točke odnosi se na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama. Zakonom o ustrojstvu djelokrugu središnjih tijela državne uprave propisano je da Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva obavlja inspekcijske poslove, koji se odnose na šumarstvo. Pa su stoga ove izmjene i dopune zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama predložene kako bi se zakonski regulirao nadzor šumarske inspekcije koja je ustrojena u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, temeljem postojećeg stanja preuzete inspekcije i potrebnim nužnim promjena i poboljšanja u području nadzora. A sve sa ciljem uspostave reda u području proizvodnje gospodarenja, uporabe a djelom i prometa šumskim sjemenom i šumskom sadnicama pri pošumljavanju i obnovi šuma. Kao i proizvodnji, prometu i uporabu šumskog sjemena i sadnica za druge svrhe. Npr. Urbano šumarstvo, proizvodnja božićnih drvaca i slično, pri čemu se ovim zakonom daje mogućnost i obveza da ministar na tom planu propiše pravila igre. Pa i po pitanju nekih nepreciznosti na koje je ukazano na sjednici Odbora za poljoprivredu i šumarstvo, a što je malo prije u izvješću sa sjednice i rečeno. U ovome prijedlogu koji je sada na dnevnom redu upravni nadzor nad provedbom ovoga zakona i nižih propisa obavljat će ministarstvo. Inspekcijski nadzor obavljati će šumarska inspekcija Ministarstava. A inspekcijski nadzor u području prometa sjemenom i sadnicama obavljat će državni inspektorat sukladno posebnom zakonu. Što je već i od ranije poznato. Poslove šumarske inspekcije provoditi će šumarski inspektori u područnim jedinicama ministarstava. Kao inspekcijski nadzor u prvom stupnju i državni inspektori ministarstva kao inspekcijski nadzor drugoga stupnja. U ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona propisuju se uvjeti koje inspektori na obje razine moraju zadovoljavati. Dakle osim šumarskog fakulteta šumarskog smjera i položenog državnog stručnog ispita, radi se o tri odnosno 10 godina radnog staža u struci. Nadalje se obvezuje ministar propisati i program posebnog dijela državnog stručnog ispita. Nadalje u ovom prijedlogu taksativno se u 11. točaka opisuju poslovi i obveze šumarskog inspektora kao i u osam točaka poslovi i obveze državnog šumarskog inspektora koji osim ostaloga nadzire rad šumarske inspekcije u područnim uredima, rješava žalbe sa te razine, nadzire uporabu sjemena i sadnica iz uvoza kao i podnosi zahtjeve za pokretanje prekršajnog postupak zbog povrede odredbi ovoga zakona o ostalih propisa. U ovom prijedlogu protiv rješenja šumarskog inspektora može se izjaviti žalba, državnom šumarskom inspektoru a protiv rješenja državnog šumarskog inspektora može se pokrenuti upravni spor. U predmetnom prijedlogu zakona opisan je način provedbe nadzora. Uzimanja uzoraka radi analize, oduzimanje dokumentacije i predmeta, kao i novčane kazne kojima će se kazniti fizičke odnosno pravne osobe u slučaju povredi zakona odnosno prekršaja. Ukratko. Predloženim rješenjima u ovom prijedlogu zakona u izmjenama i dopunama zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama izvršit će se usklađivanje sa zakonom o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave. Nadležnostima šumarske inspekcije na obje razine, stvoriti će se uvjeti za uvođenje reda u proizvodnju, uporabu i promet šumskog sjemena i šumskih sadnica. Stoga će klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj prijedlog zakona i to s obzirom da se radi o opravdanim gospodarskim razlozima donošenjem po hitnom postupku. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba Hrvatske stranke prava gospodin Pero KOvačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prvo stvarno mi je žao što nema predstavnika ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva bar je mogao biti gospodin Miroljub Stojanović ovdje nazočan kada su ova dvojca na putu. Zašto to kažem. Zbog toga što mi u Klubu HSP-a za razliku od kluba HDZ-a ne dijelimo takvo oduševljenje ovim zakonskim prijedlozima. Stoga ću govoriti u ime Kluba HSP-a sa dva bitna stajališta. Prvo je sa formalnog stajališta. Ako ćemo govoriti o formalnom stajalištu sami znamo jučer smo čuli vrijedeći zakon o ustrojstvu Ministarstava odnosno središnjih tijela državne uprave i državnih upravnih organizacija donesen je 22. 12. 2003. godine, znači na drugoj sjednici nakon konstituiranja ovoga 5 saziva Sabora. U tome zakonu po nama loše rješenje je bilo što je kazano da ove inspekcije prelaze u nadležnost Ministarstva poljoprivrede šumarstva i vodnog gospodarstva. I zbog toga nema opravdanja da smo čekali godinu i tri mjeseca da to ministarstvo napravi formalni pristup izmjena i dopuna vrijedećih zakona znači ovome je riječ o dva zakona. Zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama i Zakonu o priznavanju svojti šumskog drveća i grmlja. Pazite njima je trebalo preko godinu dana da izmjene tri četiri odredbe. A opet su sa formalnog stajališta loše to napravili. Zašto kažem loše. Zbog toga što su rješenja u smislu postupanja inspektora u smislu utvrđivanja činjeničnog stanja izrade zapisnika, donošenja rješenja, poduzimanje drugih mjera riješena bolje i na odgovarajući način u zakonu o državnom inspektoratu. A ovdje sada imamo situaciju da se o ovome formalno pravno pokušalo nešto riješiti u Zakonu o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama. Dok se u ovome zakonu o priznavanju svojti nije ništa pokušalo riješiti dapače za rad inspektora upućuje se da će postupati prema odredbama zakona o šumama. A pazite temeljnu zakon o šumama je iz 90. te godine sa par izmjena i dopuna. Prema tome što ovdje kazati da je riječ o jednoj totalnoj neodgovornosti državne uprave. Nadležnog ministarstva. A to ministarstvo ako se sjetimo ima obvezu izraditi novi zakon o šumama i mnoge druge stvari koje su predstavljanje u programu Vlade. Jedino što su do sada bili napravili a stalno nam obećavaju Zakon o šumama, bili su napravili onaj famozni zakon o lovstvu koji smo ovdje svi iskritizirali da ga je Vlada povukla. Prema tome ovo je dosta neodgovorno i prema tome sada ću se vratiti sa drugoga stajališta na rješenja Hrvatske stranke prava koja smo mi dali u svome zakonu ustrojstvu ministarstava i državnih upravnih organizacija znači u 9 mjesecu 2003 .godine. Vidjeli smo da Vlada polako prelazi na sva ta naša rješenja imali smo državnu upravi zaštitu i spašavanje, pa smo imali da po nama je bilo neprimjereno da postoje Ministarstva europskih integracija jer je vidljivo da iz djelokruga poslova oni nemaju, nije obavljalo nikakve upravne ni druge službene poslove i sad se Vlada jučer priklonila i tome rješenju. E sad dolazimo u jednu drugu poziciju a to je ova gdje inspekcijske službe trebaju biti. Inspekcijske službe ako se hoćemo boriti protiv korupcije, protiv nepotizma i svih drugih oblika moraju biti izdvojene iz ministarstava, moraju biti izdvojene iz ministarstva i vezane uz premijera države. Samo na taj način će se u ovoj državi moći postići reda. Zašto to kažem? Zbog toga što je nadležnost ministarstava da prat stanje u određenom području i druga je da obavi upravni nadzor. Mali broj ministarstava danas radi upravni nadzor, niti znaju što je upravni nadzor. I sad zašto kažem da ovakvim rješenjima mi u biti stvaramo plodno tlo za korupciju? Zašto to kažem? Zato što je u nadležnosti Ministarstva poljoprivrede i šumarstva znači i onaj dio upravnog stanja ali i inspekcijski nadzor. Uzmimo samo drugu varijantu recimo sa Hrvatskim šumama, predsjednik nadzornog odbora Hrvatskih šuma je u isto vrijeme i državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Prema tome takvim rješenjima, znači on je predsjednik nadzornog odbora, on je državni tajnik, inspekcija je pri njemu, oni rade određene stvari, normalno Hrvatske šume su veliki sustav koji su vezani uz ministarstvo i opet po onom principu "Kadija te tuži, kadija te sudi". I na taj način budimo svjesni, mi stvaramo legalan prostor za razvijanje korupcije. Prema tome za nas pravaše najprihvatnije je rješenje ko što imaju Švedska recimo i druge države da inspekcijske službe budu vezane uz predsjednika Vlade. Tako će predsjednik Vlade u svakom trenutku znati pravo stanje u određenom području, neće dobivati frizirana izvješća ministarstava jer koji će ministar napisati predsjedniku Vlade da slabo radi, ili koji će ministar napisati da je dao nalog da se nezakonito postupa da je inspekcija ne napravi ovo, da progleda kroz prste, progleda, progleda kroz, i na taj način ćemo samo imati mogućnost da će korupcija i dalje bujati i nećemo postići nikakvih pametnih rezultata. Što se tiče samih ovih drugih rješenja, o njima je bolje ne govoriti i zbog toga Klub HSP-a ne može niti neće podržati zakone, prije svega iz ovoga suštinskoga razloga nećemo glasati za to da omogućimo djelovanje korupcije u ovima područjima. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba Hrvatske stranke prava gospodin zastupnik Željko Ledinski. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Oprostite Hrvatske seljačke stranke, lapsus.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo s obzirom da je gospodin potpredsjednik rekao da se u ime stranke prava, moram reći da se ovaj puta iako je često puta bilo riječi oko određenih stavova vezano za inspekciju sa kolegom Kovačevićem gdje se nisam slagao ovaj puta moram reći da se sa velikom većinom njegovih navoda koje je on izrekao ovdje slažem. I zato bih želio prije svega u ime Kluba HSS-a reći nekoliko riječi o ova dva prijedloga zakona koji dolaze evo nakon godinu i nešto dana od kada su već trebali biti na našim klupama. Pa evo vidite mi smo danas imali mini rekonstrukciju Vlade a još nismo ustrojili ono što smo trebali ustrojiti prije dosta dugo vremena jer smo donijeli i određene zakone o ustrojstvu i djelokrugu središnjih državnih tijela itd. prije evo više od godinu, a one još ne funkcioniraju po tom prijedlogu zakona. To je pomalo čudno da se na tako jedan način praktički evo 15 mjeseci čeka da bi se ustrojila Vlada evo a doživjeli smo već i jednu mini rekonstrukciju Vlade a da još nismo ustrojili onako kako smo zamislili to na samom početku. U tom dijelu Klub HSS-a stalno protestira protiv takvog načina rada da se određena ustrojstva ne mogu napraviti u određenom vremenu. A i kada pogledamo da smo za to vrijeme trebali donesti još i neke druge zakone koji su bili predviđeni i naglašavani u samome početku, tu prije svega mislim na Zakon o šumama koji je najavljivan, pa već dosta dugo čekamo na njega. Najprije je bilo rečeno u 6 mjesecu, pa onda u 11., 12. sada se čeka ne znam vjerojatno poslije lokalnih izbora. Evo očito da najavljujemo nešto što nismo u stanju na vrijeme napraviti. Što se tiče samih izmjena prvoga Zakona o priznavanju svojti, on praktički osim promjene imena ministarstva, što mislim da onda bi trebali praktički sve zakone mijenjati jer smo promijenili nazive ministarstava i usklađivati sa novim ustrojem, što mislim da nije ni potrebno raditi, zna se da nadležno ministarstvo to treba raditi. A što se tiče samog djelokruga rada inspekcija, inspekcijskih službi, Klub HSS-a se zalagao da se Šumarska i lovna inspekcija nađe u resornom ministarstvu i dalje mislimo u tom djelu da to nije loše rješenje. No međutim, drugi dio poslova koji je vezan na to, a o čemu je govorio upravo i kolega Kovačević, što ga podržavam, da čelnici tog, znači državni tajnik nakon ustroja inspekcije šumarske i lovne praktički onda ne bi mogao raditi posao predsjednika Nadzornog odbora Hrvatskih šuma pogotovo zbog toga što je Skupština Hrvatskih šuma prebacila veći dio ovlasti svog djelokuga na nadzorni odbor poduzeća. Na taj način stvarno dolazimo u jednu koliziju nadležnosti sa naslova pozicije državnog tajnika, isto tako sa pozicije predsjednika Nadzornog odbora i cijelog Nadzornog odbora dolazi praktički i u pitanje mogućnosti određenih nepravilnosti a i samih izvještavanja prema Vladi i svemu ostalomu što slijedi gdje onda praktički je pitanje da li su ti izvještaji koji se šalju onda napravljeni objektivno ili su ipak na jedan način mogu biti frizirani i ostavlja se jedna nepotrebna sumnja, mislim da to nije potrebno. Kad dođe do ovoga ustroja i ova dva zakona kada se usvoje još uvijek ćemo imati čitav niz stavki koje nisu usklađene sa djelokrugom Zakona o ustroju državnih tijela, tako da još uvijek pitanje Lovne inspekcije, s obzirom da Zakon o lovstvu nije kao takav prošao, nego je vraćen nazad, znači trebamo čekati do idućeg čitanja. I još uvijek resorno ministarstvo neće imati u svom djelokrugu riješene sve probleme po pitanju nadležnosti i po pitanju djelovanja Šumarske i lovne inspekcije. I zbog toga je naš apel iz Kluba HSS-a da se sa ovakvim da kažem tehničkim stvarima ne bavimo cijeli mandat u djelovanje Vlade, nego da to stvarno se rješava u kratkom postupku. Ovo se moglo riješiti u prvih dva mjeseca formiranja Vlade, a ne da se sada evo nakon 15 mjeseci i promjene Vlade još uvijek bavimo ustrojem i djelokrugom određenih ministarstava. Zbog toga Klub HSS-a će podržati ove zakone i njihovo donošenje ali još jednom izražavam jedan apel da se takve stvari više ne ponavljaju i da stvarno imamo jedna operativna ministarstva i sve sa kompletnim ustrojem svih njegovih dijelova i da možemo onda očekivati i jedan kvalitetniji rad tih ministarstava jer inače na ovakav način smo svedeni na to da niti imamo kvalitetnu inspekciju, niti imamo kvalitetan rad ministarstva, a posljedica toga je vidljiva i kod predlaganja određenih zakona gdje praktički smo ih morali povlačiti iz procedure i onda se vidi da u tom segmentu nešto ne štima. Evo toliko u ime Kluba HSS-a. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a PGS-a gospodin zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prijedlozi izmjena i dopuna navedenih zakona su tehničke naravi a posljedice su vraćanja šumarskih inspektora iz državnog inspektorata u ponovo ustrojenu šumarsku inspekciju u resornom ministarstvu. Navedeno je učinjeno nedavnim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o šumama, Sabor 5. studenoga 2004. godine, «Narodne novine» 160 od 18.11.2004. godine. Navedenim izmjenama i dopunama Zakona o šumama propisani su uvjeti koji moraju ispunjavati osobe da bi mogle obavljati poslove Državnog šumarskog inspektorata i šumarskog inspektora. Također je utvrđen njihov djelokrug rada, način provođenja nadzora i kaznene odrede. Nema potrebe, možda griješim, ali mislim da ne može biti ovo predmet izmjena i dopuna Zakona o šumskom sjemenu i šumskim sadnicama gdje se ponovo utvrđuju uvjeti za obavljanje poslova šumskog inspektora. Članci 66a. i 66b. prijedloga izmjena. Također mislim da bi u Zakonu o šumama temeljem kojeg se osnovana i definirana šumska inspekcija trebalo proširiti njenu nadležnost i na poslove definirane ovim zakonima. Zanimljivo je da u prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o priznavanju svojti šumskog sjemena odredbe o šumskim inspektorima nisu navedene kao u drugom prijedlogu. Napominjemo da je Zakon o priznavanju svojti šumskog sjemena donesen ne tako davno i da je usklađen sa propisima iz tog područja u Europskoj uniji. Pred nama je nužnost donošenja novog zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu, sjemenu i sadnicama koji mora biti usklađen s propisima u Europskoj uniji. Prema informacijama Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva imenovalo je povjerenstvo za izradu tog novog zakona sa rokom 1. svibnja. Kao što se vidi iz navedenog zbog brzopletosti ljudi u resornom ministarstvu imamo gotovo na svakoj sjednici izmjene i dopune Zakona iz područja šumarstva kojim se popravlja propušteno ili loše i nestručno odrađen posao, kao sa odbačenim prijedlogom o lovstvu. Prema svemu kako se čini ovakav posao će se nastaviti i dalje. Zato mi u HNS-u predlažemo da se zakoni koje predlažu budu što konkretniji i precizniji i da ne dolazi do izmjena na svakoj saborskoj sjednici.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu po ove dvije točke dnevnog reda.
4. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o priznavanju svojti, šumskog drveća i grmlja, P.Z. br. 238, hitni postupak. Rasprava o tekstu Zakona je završena. Amandman je podnijela Vlada Republike Hrvatske poslije roka pa ćemo sukladno članku 166. Poslovnika o njemu glasovati. Vlada je podnijela amandman da se u članku 2. riječ: "odnosno" zamjenjuje se sa riječju: "i". Da li prihvaćamo da o ovom amandmanu raspravljamo? Molim uključimo se, moramo glasovati. Možete glasovati. Rezultat? 97 za, 4 suzdržana, 3 protiv. Otvaram raspravu koju i zaključujem. Dajem na glasovanje taj amandman. Molim uključite se. Za amandman glasujemo, za amandman. Možete glasovati. Rezultat? 93 za amandman, 8 suzdržan, 3 protiv. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem sa 91 za, 9 suzdržanih, 3 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o priznavanju svojti, šumskog drveća i grmlja zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na točku dnevnog reda - Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg i imenovanju novog člana Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje Prijedlog odluke dostavila je Vlada. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik gospodin Uzelac, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo dopustite kratko obrazloženje ove točke. Naime, radi se o dvije spojene odluke. Na prvi pogled radi se o nečemu dosta dramatičnom razrješenju pa imenovanju. Formalno to jeste tako, ali radi se zapravo o jednoj situaciji u kojoj smo se našli isključivo tehničkom pogreškom službe koje opslužuju ovaj Visoki dom. Naime, da podsjetim na sjednici u prosincu Sabor, Hrvatski sabor je imenovao Nacionalno vijeće za visoko obrazovanje. Imenovao je njegovog predsjednika i 12 članova. Među njima je, među tih dakle 12 članova bilo je i ime doc.dr. Ivana Prskala, kojega je Sabor na listi kandidata imenovao. U jednoj fazi, prethodnoj fazi pripreme toga prijedloga, dakle u prethodnim poslovnikom saborskih radnih tijela i vladinim prethodnim radnjama, pojavilo se je ime gospodina Mate Bučara. Kažem u jednoj fazi. Ako se dobro sjećam, mislim da je to bila faza saborskog Odbora za znanost, visoko obrazovanje i kulturu. Na toj, možda još nekom od tih tijela Sabora, predloženo je da se umjesto gospodina Bučara u taj tim u vijeće imenuje gospodin Prskalo. Dakle, tada već prije ove dvorane, prije nego je došlo u ovaj Visoki dom prije nego je prijedlog ovdje dospio, na listi se pojavilo ime gospodina Ivana Prskala i kako se sjećamo dobro, na to ime nikakve primjedbe nije ni bilo. Ako meni dopustite reći, nije ni bilo za to razloga. Dakle gospodin doc. Prskalo je zajedno sa 12 svojih kolegica i kolega odlukom ovog Doma imenovan u to vijeće. Svi smo se neugodno iznenadili kada smo u «Narodnim novinama» pročitali da je na listi članova vijeća tamo gdje je trebalo stajati ime gospodina Prskala stajalo ime gospodina Bučara. To je izazvalo neugodu svih nas i gospodina Bučara koji ni kriv ni dužan, ni gospodina Prskala također, evo dovedeni smo u jednu neugodnu situaciju svi skupa, uvjereni smo tehničkom omaškom nečijom. To se događa. Pretpostavljam da su jednostavno u obilju poslova zamijenjene diskete sa popisima i evo mi smo u situaciji u kojoj jesmo. Ukoliko je potrebno ponoviti životopis gospodina Prskale ja ću to rado uraditi na vaš zahtjev. Mogu vas samo izvijestiti da gospodin Prskalo kao promatrač sudjeluje na svim sjednicama vijeća kao promatrač jer nije njegov član, prati što se događa i čeka odluku ovog Visokog doma. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a i PGS-a javio se gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih odmah ispravo gospodina državnog tajnika i rekao da je bilo i to vrlo ozbiljnih prigovora na sastav koji je predložen s vaše strane kada smo birali nacionalno vijeće. Uzmite fonogram i pročitajte što sam tada rekao, a ja ću ovdje ponoviti dio te rasprave zbog toga da vidite u biti kako mi ponekad ovdje u Hrvatskom saboru dižemo ruke in bjancom. Naime prošli smo četvrtak, dakle prije točno 7 dana imali izvješće o radu Nacionalnog vijeća za visoku naobrazbu i tom smo prilikom konstatirali nešto vrlo vrlo važno, da je potrebno, da je neminovno, da je obavezno da u biti strategiju obrazovanja naslonimo na razvojnu strategiju Hrvatske i onda sam rekao i kad smo birali članove Nacionalnog vijeća i sad ću ponoviti. Vlada je prije godinu dana korektno iznijela svoj stav glede razvoja ove zemlje i sjećam se dobro kada je gospodin Sanader rekao da se odlučujemo primarno za jadransku orijentaciju Hrvatske. To znači turizam, poljoprivreda koja će hraniti nas i naše mnogobrojne turiste, promet, informacijsko-komunikacijske tehnologije, sjećate se E hrvatske priče, strani jezici itd. itd. Ja sam temeljem toga rekao kad smo birali članove Nacionalnog vijeća da je neminovno potrebno da upravo ljudi tih struka budu u Nacionalnom vijeću za visoku naobrazbu. Ali šta se dogodilo? Predloženi su kolegice i kolege ljudi, ne negiram da su to ljudi stručni svatko u svom području, ali nikoga nema iz područja turizma, a samo ih je 13. Nikoga nema iz područja agronomije, veterine, pomorstva, informacijsko-komunikacijskih tehnologija, stranih jezika, itd. Nikoga. U samom Nacionalnom vijeću većina ljudi nazočnih tada sjednici digla je ruku za dva pedagoga, za teologa, za tri ekonomista, za muzikologa, za matematičara i još nekoliko stručnjaka. Danas, kolegice i kolege, razrješavamo jednog od dvoje pedagoga i imenujemo za novog člana profesora fizičke kulture. Dakle, to je strateška dimenzija onoga što činimo, to je ta silna težina i kvaliteta koju ćemo sada postići i dobiti. Ja se s time ne mogu složiti. Još ovo obrazloženje, meni koji radim 27 godina u visokom obrazovanju ponižava. Da se ovakvi tehnički propusti mogu činiti i da nikome ne padne dlaka s glave. Ja ću predložiti kolegama u Klubu HNS-PGS da se suzdržimo kod glasovanja jer ovakav način rada uistinu nije dobar. Mi na ovaj način ne možemo očekivati da će strategija obrazovanja u biti podržati kvalitetno bilo kakvu razvojnu strategiju, pa ni onu koju je gospodin Sanader predložio pred godinu dana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba SDP-a, gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Nismo u ime Kluba SDP-a mislili o ovoj temi govoriti no međutim potaklo nas je uvodno izlaganje gospodina državnog tajnika, ali i nedavna rasprava koju smo ovdje u ovom Domu vodili oko Izvješća o radu bivših saziva nacionalnih vijeća. Naime, mi u Klubu SDP-a slično kao i u Klubu HNS-a dijelimo stajalište da nije ovdje baš samo stvar o tehničkom propustu, odnosno da se radi o preozbiljnoj stvari koja bi se mogla pravdati samo tehničkim propustom. Ako znamo nekakav historijat koji je bio oko imenovanja i ovog Nacionalnog vijeća, ali i Nacionalnog vijeća za znanost kada su nam došli prošlo ljeto određeni prijedlozi koji su nakon nekoliko mjeseci povučeni pa nam je vraćeno novo imenovanje negdje koncem jeseni prošle godine, koji su se onda ovdje opet, dozvolite mi izraz, kiselili nekoliko mjeseci da bi na kraju ta nova nacionalna vijeća uz popriličnu raspravu i prilično negodovanje većine saborskih klubova, ovdje izglasali mislim 4. prosinca. Mislim da nije dobro da na ovakav način i diskutiramo i na ovakav način razgovaramo o toliko važnim tijelima i za znanost i za visoko školstvo koje nisu samo to nego upravo ono što je i kolega Dorić spomenuo. Moraju imati, ukoliko imalo želimo naprijed, i puno veći značaj za općenito razvojnu dimenziju Hrvatske. Mi osobno u Klubu SDP-a nemamo ništa protiv niti docenta Prskala niti kolege kojeg razrješujemo, kolege Bučara. No međutim, čini nam se ako se već htjelo ići zbog, kažem u ministarstvu, tehničkog propusta, mi mislimo da je ipak razlog nešto drugo, u mijenjanje članova i članica Nacionalnog vijeća za visoko naobrazovanje. Da ste također trebali promijeniti još neke članove, to smo spominjali i u raspravi kada smo bili imenovali ovo Vijeće. Prvenstveno mislimo na člana imenovanog Niku Vidovića koji je sanacijski upravitelj studentskog centra i koji je imenovan po kriteriju da se radi o osobi izvan sustava visokog obrazovanja. Cijelo ovo, dozvolite mi na izrazu, petljanje oko nacionalnih vijeća pokazuje da se nema jasne vizije što se hoće napraviti, da se nema stvarne želje da se nešto konkretno napravi. Jer da se toga ima onda bi ovo Vijeće i par exellence ovo Vijeće i ono drugo za znanost bilo pokazno, zapravo, za izvrsnost u Hrvatskoj koja postoji. Koja nažalost niti s ovim popravkom ili ispravkom tehničke greške ili kako god to zvali svakako nije. Stoga ćemo se također u Klubu SDP-a suzdržati u glasanju oko ovog Prijedloga i najozbiljnije molimo Ministarstvo da malo razmisli o sastavu svih ovih nacionalnih vijeća. Kažem, možda i u svijetlu diskusije koju smo imali prošli tjedan oko onog izvješća starih vijeća kako bi zaista postigli one ciljeve oko kojih postoji u ovom Hrvatskom saboru konsenzus. Hvala lijepo.
Hvala. Želi li predstavnik Vlade zaključno? Izvolite. Gospodin državni tajnik Uzelec.
Dame i gospodo, vrlo rado ja ponavljam što je isključivi razlog za ovu izmjenu. Isključivi razlog je tehnička pogreška. Kada bih bio u poziciji da ponovo predlažem eventualnu izmjenu onda bih vam sasvim sigurno zbog zakonske obveze i zbog kriterija koji su upisani u Zakonu, umjesto nekoga tko radi na visokoj školi, a to je gospodin Bučar, predložio njegovog kolegu koji također radi na visokoj školi. Riječ je dakle i o našoj obvezi da imamo kandidate koji pokrivaju tu važnu polovinu od možda budućeg, ako ne sadašnjeg binarnog sustava visokog obrazovanja. Gospodin Bučar i gospodin Prskalo su ljudi iz tog sustava. Inače, razlike u gledanjima na pojedina imena su dopuštena. Ono što se nama čini da je važno jeste da smo poštovali zakonske odredbe u pogledu strukture, kompletnog sastava Vijeća. Prošli put kad smo to predlagali, detaljno smo to obrazložili, razložili. Mislim da je u tom smislu Prijedlog potpuno u skladu sa Zakonom. Eto, hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Ispravak netočnog navoda, oprostite, gospodin zastupnik Dorić.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajnik je rekao da može biti različitih gledanja na imena. Ja nisam ni jedno jedino ime spomenuo, niti sam to smatrao potrebnim. Ovdje se radi o načelnom, načelnoj grešci u načinu rada. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Prijedlog Odluke o razrješenju dosadašnjeg i imenovanju novog člana Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 81 glas za, 4 suzdržana i 26 protiv razriješen gospodin Mato Bučar dužnosti član Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju gospodina Ivana Prskala člana Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 74 glasa za, 9 suzdržanih i 25 protiv imenovan za člana Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje gospodin Ivica Prskalo.
Prelazimo na točku dnevnog reda, - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o telekomunikacijama, Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, prvo čitanje P.Z. br. 166. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti Prijedlog? Da. Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici, kolegice i kolege. Naime, Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o telekomunikacijama Kluba socijaldemokratske partije ima samo dva članka. U jednom je suština, da davatelj usluga naplaćuje samo potrošeni tarifni interval. A u drugom je da taj Zakon stupa na snagu 8 dana nakon objave u "Narodnim novinama". Šta se sve u međuvremenu od naše inicijative događalo? Naime, Zakonom o telekomunikacijama Hrvatski sabor je izglasao taj Zakon 17. srpnja 2003. godine, a njegove izmjene i dopune 30. travnja 2004. godine. Na osnovi Zakona ni njegove kasnije izmjene i dopune nisu na adekvatan, nisu na odgovarajući način zaštitile korisnike usluga, dakle, potrošače u fiksnoj telefoniji u Republici Hrvatskoj, tj., nisu omogućile davatelju, onemogućile davatelja usluga da potrošaču naplaćuje neisporučenu uslugu. Naime, prema važećem Zakonu načela cjenovnog sustava za određivanje cijena telekomunikacijskih usluga koje obavlja samo jedan davatelj usluga i unutarnjem i međunarodnom telekomunikacijskom prometu mogu se propisati pravilnikom koji donosi ministar. U trenutku upućivanja ovog zakonskog prijedloga u proceduru taj je pravilnik bio takav da je tarifni interval iznosio jednu minutu i da se kao potrošen naplaćivao puni interval u trenutku početaka njegovog korištenja bez obzira na to da li je iskorišten do kraja ili nije. To konkretno znači da su korisnici, potrošači dakle ako je njihov telefonski razgovor trajao jednu minutu i jednu sekundu, plaćali 2 minute razgovora. Problem je bilo moguće riješiti na dva načina: Prvo, da sukladno zakonu nadležni ministar promijeni pravilnik i tarifni interval skrati s jedne minute na jednu sekundu. Ili drugo, da se izmijeni odredba članka 63. stavka 2. Zakona i odredi načelo cjenovnog sustava po kojem davatelj usluga mogu naplatiti samo potrošeni tarifni interval da se trajanje tarifnog intervala prepusti davateljima usluga. Na prvu mogućnost da ministar promijeni pravilnik čekali smo punih 6 mjeseci. Novi pravilnik je donesen 17. prosinca prošle godine, a stupio na snagu 1. siječnja ove godine, a T-HT dužan je iza tog roka u roku od 60 dana, od stupanja na snagu novog pravilnika zatražiti suglasnost za novi tarifni sustav. Što novi pravilnik kaže? On operatere dijeli na dvije grupe, obične i one sa znatnijom tržišnom snagu, obični to su novi koji će se tek pojaviti na tržištu, a operatera sa znatnijom tržišnom snagom je samo jedan i to T-HT. Novi ili obični operater kaže ministrov pravilnik moći će u budućnosti koristiti sustav naplate kakav je i danas ili kakav danas koristi T-HT tj. Moći će kao frekvencijski interval odrediti jednu minutu pa će prema tome pravilniku svi oni potrošači koji su se eventualno odlučili za novog operatera njemu morati plaćati ono što nisu potrošili čime jasno problem neće biti riješen. T-HT je pak kao operater sa znatnijom tržišnom snagom moći će zadržati sadašnji model naplate s frekvencijom i intervalom od jedne minute ili će korisnicima, odnosno potrošačima usluga, uz taj model morati ponuditi i dodatni kojim će frekvencijski interval trajati jednu sekundu. Kakve će biti cijene impulsa u tom novom modelu još ne znamo ali predmnijevamo da korisnici neće imati apsolutne nikakve koristi od tog novog modela jer će cijene u njemu vjerojatno biti više kako T-HT ne bi umanjio svoju dobit, dobit dakle korisnici neće profitirati. Po ovakvom pravilniku potrošači nemaju zaštitu u ministarstvu, odnosno Vladi odnosno u državi, kada bi ovaj pravilnik čak i imao za cilj zaštitu potrošača ministar nije odredio rok za početak primjene pravilnika i novog tarifnog sustava. Drugi način rješavanja problema kojeg SDP nudi u ovom prijedlogu zakona u potpunosti štiti potrošače korisnike usluga bez obzira na to za kojeg se operatera u budućnosti odluče jer niti jedan od njih neće moći naplaćivati ništa što nisu potrošači u stvarnosti potrošili. Bez obzira na to koliko će trajati frekvencijski interval. Takvo rješenje ima i dodatnu prednost jer ono među operaterima, davateljima usluga otvara bolju konkurenciju, pošteniju konkurenciju i bolju borbu za potrošače. Sljedeći argument u prilog donošenja ovog Zakona je činjenica je da je i Društvo za zaštitu potrošača pokrenulo građansku parnicu za naknadu štete korisnicima odnosno potrošačima TK usluga u nepokretnoj mreži, i forum mladih SDP-a je za tu potporu prikupio 30-tak tisuća potpisa građana za podršku tih tužbi. Kolegice i kolege ovo zaista nije stranački zakon, ovdje se ne smijemo dijeliti po stranačkoj osnovi jer ovaj zakonski prijedlog nema nikakve veze sa lijevom ili desnom stranačkom političkom orijentacijom. Ovo je zakon o zaštiti potrošača samo ga se tako treba shvatiti i po tome kako ćemo se prema njemu odrediti odredit ćemo se i prema potrošačima. Vjerujem da ćemo svi prepoznati potrebu zaštite potrošača, ovaj tjedan smo dva puta o tome govorili zato sam uvjeren da će ovaj zakonski prijedlog biti podržan od sviju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Izvjestitelji Odbora, zakonodavstvo, informiranje, informatizaciju i medije, pomorstvo, promet i veze. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Poropat izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku napominjem da Klub IDS-a što se tiče primjedbi na osnovni Zakon o telekomunikacijama ima isti stav kao i ovaj Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o telekomunikacijama, s Konačnim prijedlogom zakona koji je pred nama tako da će Klub IDS-a podržati ovaj Zakon. Zašto to napominjem, napominjem iz razloga toga što sam u ime Kluba IDS-a isto argumentirao u ovom Visokom domu raspravljajući o Prijedlogu odluke o davanju ovlasti Vijeću Hrvatske agencije za telekomunikacije. U mojoj raspravi želim se osvrnuti i na ono što je najvažnije za korisnike telekomunikacijskih usluga a to je naravno uz kvalitetu usluga cijena i račun usluge. Nadležno ministarstvo preko upravnog nadzora nad Hrvatskom agencijom za telekomunikacije u obavljanju regulatornih poslova utvrđenih Zakonom, dužno je osobito ostvarivati načela i ciljeve regulacije a navesti ću samo neke. Prvo, mora skrbiti o interesima korisnika telekomunikacijskih usluga, podvlačim osigurati visoku razinu zaštite korisnika telekomunikacijskih usluga, poticati dostupnost transparentnih obavijesti o cijenama i uvjetima uporabe javnih telekomunikacijskih usluga. Osigurati i poticati djelotvorno i održivo tržišno natjecanje na telekomunikacijskom tržištu s jednakim mogućnostima za sve sudionike na tržište. Mora poticati pristup tržištu novim davateljima usluga, te uvođenje novih inovativnih telekomunikacijskih usluga i tehnologija. Dalje, mora osigurati i promicati ostala načela korisnicima TK usluga ali nadležno Ministarstvo dužno je preko Hrvatske agencije za telekomunikacije onemogućiti zloupotrebe nadmoćnog položaja na telekomunikacijskom tržištu. Ono na što želim skrenuti posebnu pažnju je da napokon Ministarstvo preko vijeća Hrvatske agencije za telekomunikacije u što kraćem roku osigura korisnicima još jednog mobilnog operatera i još jednog fiksnog operatera. S namjerom naravno povećanja konkurentnosti na Hrvatskom tržištu i samim time u konačnosti će se smanjiti cijena impulsa odnosno iznos računa korisnicima usluga. Kao što nam je poznato u 2004. godini u Hrvatskoj su naši građani uvelike povećali korištenje telekomunikacijskih usluga. Isto tako Hrvatska agencija za telekomunikacije dužna je prema Zakonom propisanom obavljanjem regulatornih poslova štititi korisnike telekomunikacijskih usluga i surađivati s tijelima nadležnim za zaštitu tržišnog natjecanja i tijelima nadležnim za zaštitu potrošača što smo u ovom tjednu već dosta govorili. A u skladu s posebnim zakonima kojima su uređena pitanja zaštite tržišnog natjecanja i zaštite potrošača te sukladno tome u prvom redu ukinuti TK pretplatu. Nadalje, ni osnovni zakon, a ni njegove izmjene i dopune nisu bitno zaštitile korisnike usluga u fiksnoj telefoniji, a najgore od svega je što nisu zaštitile korisnike usluga od plaćanja neiskorištenog dijela tarifnog intervala. Odnosno, nisu onemogućile davateljima usluga da korisniku naplaćuju neisporučenu uslugu. Kako je društvo potrošač pokrenulo građansku parnicu za naknadu štete korisnika telekomunikacijskih usluga u fiksnoj mreži, a prije toga su još u srpnju 2003. godine uputili zahtjev za ukidanje modela obračuna usluga u fiksnoj telefoniji zaokruživanjem na punu započetu minutu, to je ono što ovaj Sabor mora raspraviti i naravno da ispravi štetu korisnicima usluga koja je nedvojbeno učinjena. Da pojasnim, prije donošenja Pravilnika tarifni interval u fiksnoj telefoniji iznosio je jednu minutu, a ako je korisnik govorio jednu minutu i jednu sekundu plaćao je 2 minute. Dakle, za jednu iskorištenu sekundu plaćao je cijenu pune jedne minute. Naravno, Klub IDS-a se takvom obračunu oštro protivio i prihvaćamo i predlažemo samo rješenje s kojim će se naplaćivati samo potrošeni tarifni interval. Konačno, Klub IDS-a podržat će ovaj prijedlog Zakona o telekomunikacijama koji je pred nas podstavio Klub SDP-a. Hvala.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HSN-a PGS-a poštovani zastupnik Antun Kapraljević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Klub HNS-a i PGS-a u svakom slučaju će podržati ovaj prijedlog Zakona. A ja kao bivši djelatnik HT-a uopće ne vidim ni jedan razlog zašto nitko od nas bi podržao taj prijedlog, osim možda paranoje. Ako se sjetimo onog vica, a vjerojatno ste ga svi čuli "kad dođe gost u kafić i pita konobar, pošto vam kap pića? Konobar kaže pa ništa, kaže, onda mi nakapajte jednu čašu". Sve mi se čini da oni koji u ovom slučaju razmišljaju na onaj način, mi ne prodajemo 2 dcl ili litru mlijeka, a takve komentare smo čuli iz HT-a, ovdje se uopće ne radi da li se radi o jednoj kapi ili se radi o litri, nego se radi o tome da mi živimo u vijeku informatizacije, živimo u vijeku kad se može mjeriti interval u mili sekundama, a mi raspravljamo da li ćemo naplaćivati u minutama ili sekundama. I sekunda je preveliki period, jer i tad se pljačka ljude. I tad se uzima više, nego što je potrošeno. Koji god interval da uzmemo, uvijek naplaćujemo više, nego što je potrošeno. Jer započinjanjem idućeg intervala mi već naplaćujemo onaj idući interval, jer smo automatizmom uzeli startni impuls. Ali nije samo to što naplaćujemo bez veze, kad bi pogledali samo sve ono što smo omogućili THT-u da naplaćuje, a nije ostvareno, to je recimo preseljenja telefona gdje nam uzimaju jednako koliko nam uzimaju i uključenju novog telefona i tako redom, a pošto nije predmet ovoga, ja bih samo htio podržati u svakom slučaju ovaj prijedlog i da se taj interval sa minute skine na sekundu. I smatram da i tad kad to napravimo i ako to usvojimo da u svakom slučaju oštećujemo potrošače. I zato ćemo mi podržati ovaj prijedlog.
Hvala lijepa. Klub SDP-a, poštovani zastupnik Miroslav Korenika, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. S obzirom da je Klub zastupnika SDP-a i predlagatelj ovoga zakona, mislim da je za očekivati da ćemo mi podržati donošenje ovoga Zakona. Imali smo sreću i olakotnu okolnost da smo jučer razgovarali ovdje u ovom visokom domu o nacionalnom programu zaštite potrošača. Svima su nam bila puna usta da potrošači u Republici Hrvatskoj treba zaštititi i ja ću odmah na početku citirati što kaže i Zakon o zaštiti potrošača u članku 22. "prodaja potrošačima javnih usluga kada to priroda javne usluge dopušta, mora biti obračunata prema potrošnji, obračunskom razdoblju primjenom tarifnog sustava na osnovi posebnih propisa". Isto tako u jučerašnjem, kada smo razgovarali o Nacionalnom programu to je dokument Vlade, Vlada sama u prijedlogu koji je dala kaže da su Zakonom o telekomunikacijama ostvareni novi važni ciljevi regulativnog okvira između ostaloga djelotvornije se štiti korisnike usluga, odnosno osnovna zadaća iz pružanja javnih usluga je potpuno usklađenje propisa nadležnih područja s odredbama Zakona o zaštiti potrošača u dijelu koji se odnosi na način korištenja, kvalitetu, način obračuna i naplatu usluga. Ne trebamo pričati koliko je u prethodnom razdoblju Hrvatski Telekom, pa sada THT zaradio i nažalost nemamo analiza da bismo dobili precizne podatke, koliko je na započetoj obračunskoj jedinici, a obračunava se znači za svaku započetu minutu cijela, koliko je tu ekstra profita uplaćeno, odnosno ostvareno? Svjesni smo i toga da i država, s obzirom na porez na PDV-e isto tako dobro zaradila na takvim uslugama. Međutim, bez obzira na to, mi u Klubu SDP-a mišljenja smo i podupiremo da intencija ovoga Zakona koji mi predlažemo znači da je jasno, a ona se vidi iz ocjena stanja koju smo dali vezano uz ovaj Zakon, da se zaštiti sve korisnika usluga u fiksnoj telefoniji, tj. da se onemogući operatore, odnosno davatelje usluga da i dalje kao do sada koristi, odnosno potrošaču naplaćuju neisporučenu uslugu. Ja bih vas podsjetio, svi smo skupa učili još u osnovnoj školi iz fizike međunarodni sustav jedinica. Jedinica za vrijeme službena je jedna sekunda. Mi možemo raspravljati, ali čini mi se da sasvim sigurno jedna sekunda je dovoljno obračunsko razdoblje za koji se može naplaćivati usluga. Možda će ostati država prikraćena za nešto poreza. Sasvim sigurno da će operatori, a imat ćemo ih sve više i više, jer i tu idemo u liberalizaciju tržišta da će možda i oni na taj način imati mogućnosti da ostvare ekstra profit. Međutim, ukoliko se svi kunemo, a slušajući jučerašnje rasprave zakleli smo se da treba zaštiti građane Republike Hrvatske, mi iz Kluba SDP-a smatramo da treba podržati donošenje Zakona, jer ovako važna materija se ne može obrađivati pravilnicima koje donosi ministar, nego mora se donijeti Zakon koji će u tom slučaju biti imati daleko jaču snagu, jer pravilnicima se obično može i manipulirati, često puta ih se i ne pridržavati. Upravo zbog toga i na kraju ove rasprave Klub SDP-a će podržati Zakon. Apeliramo na sve zastupnike Hrvatskoga sabora da ga podrže, upravo u duhu onoga što smo se jučer još jedanputa napominjem zakleli, zaklinjali da treba zaštititi hrvatske potrošače dizanjem ruku ili stiskanjem ovih naših gumbića za "da" za ovaj zakon, pokazat ćemo da uistinu i držimo do onoga što smo jučer govorili, da to nije samo prazna riječ i prazno slovo na papiru. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik predlagatelja završni osvrt? Nema potrebe. Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o telekomunikacijama, prvo čitanje, Prijedlog zakona 166. rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o telekomunikacijama koji je predložio Klub zastupnika SDP-a zbog razloga navedenih u mišljenju vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možete glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je predloženi zaključak donijet sa 81 glas za, 3 suzdržana i 27 protiv.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Prijedlog zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu je jedan od zakonskih prijedloga koji se eto nažalost u ovo pozno poslijepodnevno doba bez mogučnosti sudjelovanja javnosti treba raspraviti. Podvlačim ono raspraviti u formalnom smislu očigledno u ovom Parlamentu iako prema nama u Klubu HSS-a a i prema stručnjacima i institucijama koje su poduprle ovaj Prijedlog zakona ovaj ili ovakav način promišljanja i vrednovanja o tome što je uloga turizma kao velikog tržišta u Republici Hrvatskoj i što je zadaća tog velikog turističkog tržišta slažu se gotovo svi koji o turizmu i o tom tržištu nešto znaju, koji žele odgovorno o tome promišljati pa su između ostalog pismenu potporu ovom Prijedlogu zakona dali Hrvatska gospodarska komora, Hrvatska obrtnička komora, Udruženje hotelijera, Udruženje ugostitelja i razne udruge koje su bile konzultirane prilikom izrade prijedloga ovoga Zakona. Što je to što ovaj Prijedlog zakona želi kroz tako, takvu razinu kao što je Prijedlog zakona postaviti i što je to što on želi potaknuti? Naime ili što je to što je nedostajalo u postojećem modelu zbog čega domaće gospodarstvo nije u dostatnoj mjeri koristilo pogodnosti tog našeg turističkog tržišta. Mi smo puni hvale u posljednjih mjeseci i u posljednjih godina o tome kako se hrvatskom gospodarstvu pruža silna šansa da ulaskom u Europske integracije, da ulaskom u Europsku uniju, da ulaskom u asocijacije koje postoje u svijetu i Europi može ponuditi svjetskom tržištu svoje proizvode i usluge. Pri tom jasno biti konkurentan, biti dobar, biti izvrstan i nametnuti se na svjetskom tržištu i prodati svoje proizvode, a da pri tom ono što imamo, što se nalazi kod nas, na našem tržištu, a to je turističko tržište koje se danas razvilo i više ne predstavlja niti segmentalni dio hrvatskog tržišta niti sezonski dio gledano godišnje. Danas je turizam naprosto više nije djelatnost, nije gospodarska grana nego predstavlja tržište u punom smislu riječi. Ako na tom tržištu koje nam je dostupno, na neki način smo u njemu suvereni, na neki način imamo postavljati pravo i određena pravila koja ne možemo postavljati ili nije nam dozvoljeno postavljati na svjetskom tržištu. Ako na tom tržištu sukladno praksi zemalja na koje je inače ovaj Prijedlog zakona naslovljen, a ja ću kazati da je sličan zakon '80-tih godina donjela Španjolska, Grčka, određeni oblik poticanja ali daleko čvršći, rekla bi Vlada Republike Hrvatske koja kaže da je ovo neprihvatljivo, daleko neprihvatljiviji u smislu konzumacije prava na vlastito tržište koje je donjela Turska 1993. godine, a samo za jedan primjer kojega ću na samom početku navesti: stranac u Turskoj može graditi hotel, može dobiti zemlju u koncesiju da gradi taj hotel, ali 90%, 90% svega onoga što bude ugrađeno u taj hotel uključivo i opremanje mora imati porijeklo iz Turske. Španjolska, 80-tih godina, zemlja koja je krenula sa takozvanim masovnim turizmom. Turizmom koji je na neki način simbolizirala ogromna izgradnja, koji je bio za širu populaciju europske i svjetske destinacije, ona je uvela mjere da učešće, učešće domaćeg proizvoda koji se konzumira u pojedinom objektu čini osnovicu za subvenciju ili za potporu koju će država dati u tom istom omjeru toj tvrtki. Prema tome količina ugrađenog domaćeg proizvoda ili usluge, bilo ono poljoprivredno, bilo ono prehrambeno, bilo ono kroz opremu, bilo kroz izgradnju, količina domaćeg proizvoda koju ste ugradili u objekat koji gradite ili uslugu koju dajete korespondira sa potporom koju država vama daje. Zašto? Zato što je državi u interesu prije svega da podrži vlastite gospodarske sustave, ali joj je u interesu da stvori brendove ne samo u užem smislu u turizmu nego i u poljoprivredi također. Danas je Španjolska zemlja koja ima tzv. 7 brendova u poljoprivredi. Što znači brendova? To su one njihove vrste mandalina da ih tako nazovem. To su njihove naranče. To su njihovi poljoprivredni proizvodi. To su njihove brendovi u vinu. To su svi oni proizvodi koji su ne samo osvojili Španjolsku kroz taj oblik poticanja nego svijet. Danas oni se više ne trebaju tako reklamirati. Oni danas predstavljaju ozbiljnu silu koja u odnosu na Hrvatsku, koja u odnosu na Hrvatsku samo kroz osnovni prihod od turizma ostvari dvadeseterostruko više. Prema tome prijedlog ovog zakona polazi upravo od tih činjenica. Te činjenice su vrlo jasno konstatirane kod ocjene stanja, ali isto tako su ove činjenice rezultat niza istraživanja koji je definitivno pokazao pa i kroz tzv. studiju koja je 2002. napravljena, naručena od Vlade Republike Hrvatske 2002. od strane Hrvatskog instituta za turizam pod nazivom «Turizam i razvoj Hrvatske». Sa akcijskim planom. Naravno od realizacije, od ideje do realizacije uvijek je potrebno vrijeme. I dopustivo je da se kaže da za nešto nije vrijeme, dopušteno je i da se kaže da treba ići u etapama, ali nipošto nije dopušteno i nipošto ne smijemo dozvoliti da se ova tema na ovakav način klasificira ili da se na ovakav način pokušava osporiti jednako legitimnost kao i ispravnost ovoga Prijedloga zakona kako se to pokušava kroz mišljenje Vlade Republike Hrvatske koje apsolutno nije na tragu svega onoga što je i sama Vlada stavila kao polazna, polazne pozicije i strateške ciljeve koje ona sama zagovara. A u središtu tih ciljeva strategije jest upravo turizam. Kad govorimo o tom tržištu turističkom onda su upravo kroz analize, kroz znanstvena istraživanja definitivno je dokazano da postoje dvije skupine roba i usluga koje se troše na turističkom tržištu, koje se troše na turističkom tržištu, a koje su u naravi stvari deficitarne ili se tako podvlače pod deficitarne. Zašto? Zato što je financijski sektor stvorio u uvoznoj robi daleko bolju poziciju nego što je to pozicija koju uživa domaći proizvođač i domaća roba. Financijski sektor je imao razloga da stvori bolju poziciji uvoznoj robi i uvoznom sektoru ima on razloga, ali mi nemamo razloga da takva stajališta i takve anomalije koje u stvari rezultiraju povećanjem deficita, povećanjem općeg javnog duga Republike Hrvatske i koje u naravi smanjuju sposobnosti domaćeg gospodarstva. A ta prva skupina roba su proizvodi široke potrošnje koji se izravno ili neizravno prodaju turistima bilo kroz reprodukciji materijal trgovinu na malo, i slično. A drugi dio tih istih resursa je reprodukciji materijal inventar i oprema koja se ugrađuje i finalne proizvod i usluge. To je također taj dio vrlo interesantan. Naime naše institucije prije svega Hrvatska banka za obnovu i razvoj koja je svojevrsni ogranak državne uprave javnih financija ali i regulator ukupnih potreba društvenih i koji sa pravom se aktivno uključio u financiranje, sufinanciranje i praćenje svih turističkih potreba. To je dobro. Međutim što nije dobro. Nije dobro da hotelijeri dobivaju novac za obnovu hotela i nakon toga bez imalo stida bez imalo srama kompletni novac koji dijelom potječe iz državnog proračuna jer su subvencionirane kamate koristi da bi kupio robu izvana. A nije točno, da te robe nema u Hrvatskoj. To naprosto nije točno. Ali naprosto je nedopustivo da iz državnog proračuna subvencionirana kamata se subvencionira sa stranog proizvođača robe. Ja mislim da ovdje nisu u pitanju europsko zakonodavstvo, praksa koja postoji, nego domaća neodgovornost. Upravo radi te domaće neodgovornosti ali i zbog činjenice da turizam svake godine sve to više zauzima svoje mjesto pa je već 2003. bilanca iznosila 6,7 milijardi dolara, 6,7 milijardi dolara. Ali ako procijenimo da nam onaj dio koji se tiče poljoprivrede ili prehrambenih proizvoda otpada oko 20% onda možemo kazati da mi sada raspravljamo gospodo o dvije milijarde odnosno za iduću godinu 2 i pol milijarde dolara koji se troši u okviru ovih dvije skupine roba koje sam napomenuo. Taj iznos kada bi uspjeli angažirati kroz domaće gospodarstvo u okviru hrvatske poljoprivrede tada mi ne bismo imali problem u poljoprivredi. Ali nije to najvažnije što bi se postiglo nego bismo postigli relativnu spremnost da kod uključenja u aktivno sudjelovanje na svjetskom europskom tržištu o okviru europske unije, Hrvatska bude jednako spremna da konkurira i van Hrvatske. Ona u ovom momentu na žalost nije konkurentno spremna da se bori sa izazovima kojih ima u Europskoj uniji. Ona ne može sama postati spremna. Hrvatska poljoprivreda niti hrvatska proizvodnja, niti hrvatsko gospodarstvo. Bez poticanja i bez mjera koje nisu opet kažem suprostavljene i potpuno je pogrešna teza da je ovo suprostavljeno bilo kojim direktivama europske unije. Jer ne može za Hrvatsku biti suprostavljeno a drugima dozvoljeno. Subvencioniranje domaće potrošnje u okviru turizma je potpuno legalno. Prošle godine je talijanska Vlada svakoj obitelji u Italiji koja se odlučila da ljetuje da boravi u Italiji davala od 15 do 20% beneficije ukoliko je svoje ljetovanje planirala u objektu u Italiji. Dali je eto netko Italiju prozvao zbog toga. Dali je to činilo nešto što nije prihvatljivo u europskom tržištu. Pa naravno da nije. A zašto nama smeta ova i ovakva inicijativa? Zašto nam je oduvijek smetala. Pa zato što smo radije spremni za onu mali sitnu proviziju koja se dobije od uvezene robe za koju ne znamo odakle je došla, ne znamo kakve je kvalitete, ne znamo čija je, ali znamo da imamo malu proviziju, koju uvoznici i uvoznički lobiji izuzetno dobro je ukomponirao u sve segmente vlasti i u svaku vlast. Zbog toga se događa da upravo takvi procesi kod nas cvjetaju. I da bez obzira na ukupan rast turističke prometa u Republici Hrvatskoj učešće domaćeg proizvoda se gospodo kontinuirano smanjuje. A izvoz a uvoz robe za široku potrošnju narasta do jedne i pol milijarde dolara. To su činjenice O tome ne trebamo sporiti ni zboriti. Pitanje je kako ćemo to promijeniti. Ne mora model koji smo predložili biti najbolji, ne treba biti ni zadovoljavajući ali zaslužuje gospodo da uđe u drugo čitanje. I da u okviru drugoga čitanja Vlada učinit upravo ono što je predložila da će kroz vlastite projekte poput onoga hrvatski proizvod za hrvatski turizam ili akcije Hrvatske gospodarske komore, kupujmo Hrvatsko da će napokon nastati akcija i proizvodimo hrvatsko. Prema tome, minimum bi zahtijevao da se ovo pusti u drugo čitanje, da Vlada Republike Hrvatske s obzirom da se i sama složila da u meritumu stvari ona pozdravlja projekt ili intenciju ovoga projekta da se osnaži domaće gospodarstvo kroz turizam. Da do drugoga čitanja ona preuzme ovaj projekt. Ništa mi u klubu HSS-a nemamo da Vlada u drugom čitanju predstavi vlastitu poziciju ovog zakona da uzme ovaj projekt da ga izmjeni svugdje gdje nije dobar. Da ga izmjeni gdje on je valja. Nemamo ništa protiv. Ali moram vam reći da su dvije glavne mjere instrumenti ove politike instrumenti politike ovoga zakona su beskamatna pozajmica koju dobiva hotelijer ili pružatelj usluga ali je on ne dobiva bezuvjetno nego smo pod uvjetom da je sa domaćin proizvođačem postigao ugovor i da će kupiti njegovu robu. E sada se zadržimo na tomu. Prije tri četiri mjeseca je Hrvatska banka za obnovu i razvoj ne znam dali slučajno ili ne, prihvatila oba dva instrumenta koji stoji u ovom prijedlogu zakona, ali znate što nije prihvatila, dala je beskamatne pozajmice turističkim tvrtkama da mogu dobiti od Hrvatske banke za obnovu i razvoj ali nije propisala da mora to dogovoriti sa domaćem proizvođačem. Što će drugim riječima značiti može to nabaviti iz inozemstva, može za potrebe svoga hotela svoga tržišta turističkog kupiti opet stranu robu. A zašto. A zašto ne bismo sa sredstvima koja su sredstva poreznih obveznika pokušali pomoći domaćoj proizvodnji da se na konkurentan način ovaj zakon ne predviđa nikakve beneficije u smislu kvalitete cijene i uvjeta. On samo predviđa da se potporno pomogne u skladu sa zakonom o potporama da se pomogne ono što se i do sad događa. Tamo gdje nemamo toga proizvoda a ima puno proizvoda koje nemamo u ovom momentu, postoji druga mjera, druga mjera je dugoročno kreditiranje ciljane proizvodnje koja nedostaje turističkom tržištu. Ciljano planiranje proizvodnje koja nedostaje turističkom tržištu. Upravo ta mjera će dovesti da ćemo kroz pet godina imati pokriveno turističko tržište sa svim proizvodima i svim onim stvarima koje trebaju turistima. Neka se i stranci uključuju u ove mjere. Nitko nije zabranio ali će onda zapošljavati u Hrvatskoj radnu snagu, ali će porez plaćati u Hrvatskoj, ali će se onda povećati zaposlenost pa će onda i umirovljenicima biti lakše jer će ciklus postojati normalan. Nije normalan ciklus da ulažemo u turizam, a ulažemo u turizam puno gospodo, puno. Hrvatska ulaže u turizam strahovita sredstva da bi turisti došli u Hrvatsku, a onda kad smo doveli te turiste što je najteži posao onda to tržište dajemo nekom drugom ko nije učinio ništa, nego samo nam prodao svoju trećerazrednu robu za koju mi kažemo da je jeftina i da je to dostatan razlog. A znate koja je posljedica sekundarna koja će se dogoditi nakon nekoliko godina? Pa reći će turisti, pa mi zbog vas dolazimo, radi vaše domaće hrane, pa mi zbog vas dolazimo radi vašeg vina, pa mi zbog vas, kod vas dolazimo radi toga da osjetimo ono što mi nemamo. To je ljepota jednog naroda, kultura ishrane, kultura ispijanja pića, nešto što je specifično za nas. Ako sve to skupa posudimo od nekog drugog samo zato da bismo ostvarili onu proviziju onda ćemo mi doći tamo gdje ne želimo doći. Prema tome ovo je jedno suštinsko i duboko pitanje o tome kako mi želimo organizirati naš vlastiti turizam kao našu najvažniju granu i kako želimo organizirati tržište turističkih proizvoda kao nešto što je Bogom dato i što treba u stvari i u naravi stvari iskoristiti. Eto zbog toga sam ja smatrao da je apsolutno nužno još jedan puta da Vlada Republike Hrvatske porazmisli o svemu da se pusti ovaj materijal, ovaj Prijedlog zakona u drugo čitanje. Da se on u potpunosti usaglasi i sa načelima i uvjetima koji postoje u Europskoj uniji i sa potrebama našima i sa našim interesima pa i sa mogućnostima države, i da se krene u projekat, da se pokuša napraviti prvi iskorak, da iduću sezonu kad završimo ono što je ministar Crkvenac kad je bio ministar financija govorio, pa kaže, zaboga pa ja u tom tvom turizmu nikako ne mogu vidjeti šta je ostalo državi. Pa ja kažem, moj Mato tako ti je to nećeš ni vidjeti kad se ne ponašamo kako treba. Prema tome mi neke stvari moramo sagledati objektivno i realno da bi mogli postaviti onu terapiju koja je nužna da dođemo na početak, jer smo krenuli krivom stranom. I zbog toga nemamo efekte od tog našeg turizma kojeg nam je više dao Bog nego naša pamet. Eto, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora? Nijedan odbor ne, potrebu da podnese predstavnik izvješće. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a PGS-a poštovani zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Povodom ovog prijedloga i mišljenja Vlade bilo bi korisno detaljnije proanalizirati i raspraviti o problemima koji postoje u granama turizma i poljoprivrede te na koji način bi se povezivanjem tih dviju grana ti problemi mogli riješiti. Smisao ovog prijedloga za kojeg je predloženo da se donese po hitnom postupku jest da se njegovim donošenjem zakonski regulira poticanje domaće proizvodnje koja bi se potom plasirala u i za potrebe hrvatskog turizma. Proizvodila bi se roba koja bi bila namijenjena stvaranju hrvatskog turističkog proizvoda, obogaćivanju turističke ponude, pripremi ugostiteljskih objekata i povećanju ukupne turističke potrošnje. Predloženo je da se poticaji sastoje od kratkoročnih beskamatnih pozajmica na rok od 1 godine i od kreditiranja ugovorene proizvodnje namijenjene turističkoj potrošnji uz kamatu 2% na rok od 10 godina. Sve navedene poticaje bi osigurala Hrvatska banka za obnovu i razvoj uz sudjelovanje nadležnog ministarstva. Vlada se očitovala da podržava ideju poticanja domaće proizvodnje za plasman u turizmu ali da se protivi ponuđenom rješenju jer je Vlada navodi, u suprotnosti sa pojedinim zakonima i mjerama međunarodno prihvaćenim obvezama Republike Hrvatske. Vlada se također poziva na vlastiti program aktivnosti za pripremu turističke sezone te naglašava da se programi kreditiranja slične namjere već financiraju iz različitih izvora. Svjesni smo da je trenutno višegodišnje stanje u Republici Hrvatskoj stalna dominacija uvoza nad izvozom. Isto tako se može smatrati činjenicom da Republika Hrvatska veliki i još nedovoljno iskorišteni gospodarski potencijal jedna od naših komparativnih prednosti svakako su naša obala, more i otoci koji nam pružaju mogućnost za ostvarivanje velikih prihoda kroz turizam. Svjedoci smo kako je postojeće stanje turistička sezona traje svega nekoliko mjeseci. Često nedostaje odgovarajuće turističke ponude, a velika količina ponuđene robe je uvezena. S obzirom na sve navedeno kao jedno od mogućih rješenja postojećeg stanja nameće se obvezatnost povezivanja domaće proizvodnje s turizmom kako i bi time turizam djelovao kao multiplikator hrvatskog razvoja. Kada govorimo o turističkoj ponudi jedne zemlje, jedna od osnovnih elemenata koji državu čini prepoznatljivom a time i interesantnu u međunarodnim razinama jest njena kuhinja. Kuhinja jedne države daje jedan važan i ne zanemariv uvid u kulturu te zemlje. Turistima koji bi svakako ljeto, koji svako ljeto dolaze na našu obalu trebalo bi se omogućiti da upoznaju hranu specifičnu za naše podneblje i tako upoznaju jedan aspekt kulture ovdašnjeg naroda. Drugim riječima, omogućiti da u turističkoj ponudi probaju npr. dalmatinski pršut, srdelu, slavonsku šunku, kulen, zagorske štrukle, domaće maslinovo ulje, domaći sir i koji je priznat i u svjetskim razinama, i mnoge druge domaće proizvode a ne uvezene inačice. Ali takvi proizvodi ne bi smjeli imati obilježje hrvatskog proizvoda za hrvatski turizam, nego bi trebali biti proizvodi koji se proizvode u Hrvatskoj pa između ostalog plasiraju i u turističku ponudu. Drugim riječima, ne treba tražiti samo neke nove proizvode koji bi se zatim svrstavali u turističku ponudu nego i ove već postojeće učiniti dostupnijim. Ne treba izmišljavati "toplu vodu" nego kroz turizam plasirati proizvode koji se već proizvode ili će se proizvoditi u Hrvatskoj. Isto tako ne treba zanemariti pozitivne učinke povezivanja drugih gospodarstvenih grana kao što su brodogradnja ili industrija s turizmom. I takvim povezivanjem razvoj turizma bi pozitivno djelovao na razvoj i poboljšanje tih drugih također važnih gospodarskih grana. Vlada smatra da se ova ideja o povezivanju domaće proizvodnje i turizma može ostvariti provođenjem različitih programa bez izravne zakonske regulacije. Dapače, navodi da bi zakonsko reguliranje bilo u suprotnosti s postojećim zakonima, jer predloženi način potpore turizmu nije dopušten prema Zakonu o državnim potporama. Međutim, osvrnemo li se na navedeni zakon, točnije članak 4. stavak 3. možemo primijetiti da i navedeni zakon predviđa određene slučajeve u kojima iznimno dopušta odgovarajuće državne potpore. Citiram Zakon o državnim potporama, članak 4. koji u prvom stavku kaže: "Osim ako nije drukčije određeno ovim zakonom smatra se da nisu sukladne ovom zakonu one državne potpore koje bez obzira na njihov oblik narušavaju ili bi se mogle narušiti tržišno natjecanje. Davanjem povlastice na tržištu korisniku državne potpore osobito u mjeri u kojoj to može utjecati i na ispunjenje međunarodno preuzetih obveza Republike Hrvatske." Međutim, u stavku 3. istog članka dalje se navodi, da je da iznimno od stavka 1. ovog članka sukladno ovom zakonu može se ocijeniti sljedeće državne potpore. Državne potpore koje potiču gospodarski razvoj s područja neuobičajeno niskim životnim standardom ili velikom nezaposlenosti to je pod a), b) državne potpore namijenjene promicanju kulture i zaštiti baštine, c) državne potpore namijenjene provedbi značajnih projekata ili otklanjanju poteškoća u gospodarstvu i konačno d) državne potpore namijenjene poticanju određenih gospodarskih djelatnosti ili određenih gospodarskih područja. Pod e) državne potpore pravnim i fizičkim osobama kojima je na temelju posebnih propisa povjereno obavljanje službe od općeg gospodarskog interesa ili utvrđeno isključivo pravo obavljanja određene djelatnosti a bez kojih bi državnih potpora bili onemoguće u obavljanju i provedbi povjerenih im zadaća i pod f) državne potpore koje s posebnim propisima odredi Vlada Republike Hrvatske a koje nisu u suprotnosti sa svrhom ovog zakona. Prema navedenom neosnovani je navedeni stav Vlade, jer bi se potreba povezivanja turizma i domaće proizvodnje te promicanja obiju grana mogle svrstati u točke a), b), c), d) i e) i tek tako ih zakonski dopušteno regulirati. Također neopravdano je opravdavati se nemogućnošću povezivanja ove dvije važne grane hrvatskog gospodarstva pozivanjem na zaštitu tržišnog natjecanja, jer između ostalog Zakon o državnoj potpori i tu okolnost uzeo u obzir propisujući navedene iznimke. Upravo zbog navedenog, a u težnji da se prvenstveno uzimaju u obzir interesi Republike Hrvatske mislim da je potrebno da Vlada izloži komplet prijedlog za svoje zamišljene aktivnosti pa da zastupnici zajedničkim razmatranjima i kroz diskusiju dođu do najboljih rješenja. Mi u HNS-u PGS-u mislimo da ovaj prijedlog zakona treba ići u drugo čitanje i da je to poslano. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. U ime kluba SDP-a poštovana kolegica Dragica Zgrebec. Izvolite uvažena kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. S obzirom da je s ovog prijedloga zakona skinut hitni postupak i raspravljamo ga u prvom čitanju, ja ću u kratkim crtama izložiti i neke od naših sugestija predlagatelju na određene članke ovog predloženog zakona. Na početku ću reći da će SDP podržati donošenje ovakvog zakona. Ocjenjujemo da je on potreban i da bi donio višestruke koristi turističkoj djelatnosti, ali i svim pratećim djelatnostima na turističkom tržištu kao i prehrambenoj i nekim drugim industrijama. Zapravo mi bismo trebali voditi takvu politiku da prihodi turizma i pratećih djelatnosti na turističkom tržištu povećavaju udio domaćih proizvoda. Na taj način bi se zapravo onaj neto efekat u turizmu povećavao. Nešto slično želimo postići u brodogradnji i mislim da tu nema nikakvog razloga ako subvencioniramo recimo izgradnju jednog broda, zašto ne bismo na određeni način subvencionirali ili poticali domaći proizvod na turističkom tržištu. Treba uzeti u obzir da je dolaskom velikih trgovačkih lanaca u Hrvatsku značajno povećan evidentirani uvoz roba. Ranije se to jednim dijelom ili dobrim dijelom nije evidentiralo jer je to bio individualni uvoz tzv. shoping u koji su naši građani odlazili preko granice. Međutim treba uzeti u obzir da ove godine ističe i prijelazno razdoblje za veliki ili najveći dio poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda na koji će se ukinuti carine ili biti na vrlo niskoj razini što će dodatno poticati uvoz s obzirom na visoke impute u proizvodnji poljoprivrednih proizvoda i naslonjeno na takve cijene i prehrambene industrije. Mi na žalost još uvijek imamo neorganizirano poljoprivredno tržište. Nemamo organizirane proizvođače koji bi se mogli na jedan konkurentan način nositi sa trgovačkim kućama koje su orijentirane na uvoz i često je taj uvoz i nelojalan. I sada kratko da se osvrnem na sam zakon. Mislim da je dobro uočeno u članku 1. što bi trebalo obuhvatiti poticanjem kojih proizvoda, dakle sve ono što se navelo u članku 1. ali bih sukladno tome predložili da u članku 5. uz ovaj prvi dio ili prvu točku, prvu alineju poticaja koji se odnosi na kratkoročne beskamatne pozajmice se razdvoji kreditiranje ugovorene proizvodnje namijenjene turističkoj potrošnji i to u prvom dijelu na proizvodnju za koju je možda moguće uzeti i kraći rok, ali da uvedemo i poticanje za investicije koje bi bile potrebne za takvu proizvodnju gdje je potreban onda dulji rok. Tu prvenstveno mislim na investicije u poljoprivredi. One se jednim dijelom i provode kroz Ministarstvo poljoprivrede, ali ovdje bi to osnažili na način da bi trebalo recimo na takav način poticati podizanje dugogodišnjih nasada ili u nekim prerađivačkim kapacitetima, uvođenje novih tehnologija. Naravno to ne bi se odnosilo onda samo na poljoprivredu, na proizvodnju koja će ići prema turizmu nego na ukupnu proizvodnju. I čini nam se da u samom zakonu nedostaju sankcije. Trebalo bi propisati koje su sankcije za one koji će koristiti poticaje, a neće ih koristiti namjenski i to bi trebalo dodati eto da ne bismo imali još jedan zakon bez sankcija kao što smo imali prilike vidjeti kada smo raspravljali o reviziji pretvorbe i privatizacije. Vrlo kratko bih se osvrnula na mišljenje Vlade. Nije ništa neuobičajeno da Vlada ne prihvaća prijedlog zakona koji dolazi iz oporbenog kruga, ali uočavamo određene kontradikcije u samom obrazloženju. Naime Vlada se poziva ovdje na potrebu, odnosno na našu obvezu usklađivanja zakonodavstava sa zakonodavstvom Europske unije, konkretno na državne potpore, poziva se i na Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom, ali mi znamo da mi u cijelosti ne usklađujemo pojedina područja niti pojedine zakone, da idemo u postupno usklađivanje. Mi nismo članica Europske unije, tek to nastojimo biti, tek započinjemo pregovore i sigurno da neke stvari možemo i na drugi način zakonski regulirati u tom prelaznom razdoblju. Kad sam rekla da se odnosi to i na određene kontradikcije, a na prvoj stranici Vlada kaže da i sama ima određene programe, projekte koji nisu u suprotnosti sa ovim što predlaže ovaj zakon. Prema tome mislim da, mislimo da mišljenje Vlade je više plod toga što je ovakav prijedlog došao iz jednog oporbenog kluba nego što je samo obrazloženje. Na kraju eto mi ćemo glasati da ovaj zakon ide u drugo čitanje i molili bismo da eto i drugi klubovi to podrže i da u drugom čitanju donesemo jedan zakon koji bi imao višestruke koristi ne samo za turizam nego za ukupnu gospodarsku aktivnost u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepa poštovana kolegice. U ime Kluba zastupnika IDS-a, poštovani kolega Valter Poropat. Izvolite kolega.
Hvala, gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Razmatrajući ovaj Prijedlog zakona o poticaju domaće proizvodnje za plasman u turizmu, mi u Klubu IDS-a držimo da je poticanje domaće proizvodnje, a naročito poticanje domaće proizvodnje za plasman u turizmu jedan od prioriteta na koji se treba osredočiti sada, kako bi nakon ulaska u Europsku uniju imali dostatan kapacitet u poljoprivredi za interno tržište, ali i za konkretan poljoprivredni proizvod u Europskoj uniji. Naime, znamo da nakon ulaska u Europsku uniju nitko više neće moći povećavati proizvodne poljoprivredne kapacitete, odnosno jednostavno i figurativno rečeno, jedan vinogradar neće moći posaditi niti jedan trs vinove loze više ili maslinar neće moći posaditi niti jednu maslinu više, itd. Navedena saznanja opravdavaju u svakom pogledu široku i brzu edukaciju stanovništva i velike poticaje proizvođačima, podvlačim naročito u poljoprivredi za koje smatram da će biti najteži dio posla u pregovorima Republike Hrvatske sa Europskom unijom. Uz to smo se mogli uvjeriti na primjerima nedavnog proširenja Unije novim članicama. Što se tiče poticanja domaće proizvodnje za plasman u turizmu, mi u Klubu IDS-a smatramo da apsolutno treba poticati i da takvo poticanje, da je takvo poticanje od strateške važnosti za Republiku Hrvatsku. U prvom redu, tu su poljoprivredno-prehrambeni proizvodi koji u ukupnoj turističkoj vrijednosti društvenog bruto proizvoda iznosi 20%. Naravno, uz navedeno vrlo je važno produžiti turističku sezonu sa kvalitetnijim i novim ponudama koje će privući turiste i čime se u Istarskoj županiji najdalje odmaklo. U ruralnom dijelu Istre ulažu se golemi napori za otvaranje novih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava registriranih za bavljenje agroturizmom, ali i proizvodnim djelatnostima u prvom redu u proizvodnji ekoloških proizvoda i zaštićenih tipičnih autohtonih proizvoda koji se prodaju u turističkim mjestima na agroturističkim punktovima i na punktovima vinskih cesta, itd., itd. Poticaji za proizvodnju zaštićenih tipičnih autohtonih proizvoda moraju biti namjenski. Navesti ću primjer zaštićenog istarskog paršuta koji je poznat u Europskoj uniji sa svojim zaštitnim znakom. Ili slavonskog kulena, međutim, da bi proizveli najbolju kvalitetu istarskog paršuta ili slavonskog kulena potrebno je uzgojiti cca 200 kilograma teške svinje, što znači da nam je za konačni proizvod potreban vremenski period od 2 godine. A Vlada Republike Hrvatske bi na prijedlog Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka, Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva najkasnije, podvlačim najkasnije do srpnja tekuće godine morala podnijeti program poticanja proizvodnje za plasman u turizam za narednu turističku godinu s projekcijom za naredne 3 godine. Poznata nam je činjenica da se uvozna komponenta u sadržaju turističke ponude ne smanjuje već dapače povećava se iz godine u godinu. Što je potpuno nedopustivo i čemu treba stati na kraj. Takva je situacija rezultat nedostatka realne strategije gospodarske politike. U ovom slučaju nedostatka dugoročnog stimuliranja domaćeg proizvoda, odnosno proizvođača poljoprivredno-prehrambenih proizvoda za plasman u turizmu. Ovdje moram istaknuti nedavnu prezentaciju poljoprivredno-prehrambenih proizvoda Vukovarsko-srijemske županije u Istri. U Poreču u koju je organizirala Istarska županija, što je bio jedan od primjera kako se poljoprivredno-prehrambeni proizvodi neke županije prezentiraju turističkom tržištu Istre. Iz koje proizlazi nada da će naredne sezone u turizam u Istri plasirati se više domaće proizvodnje što je naravno za svaku pohvalu. Smisao poticanja domaće proizvodnje za plasman u turizam omogućava iskorištavanje raspoloživih poljoprivrednih resursa, poljoprivrednog zemljišta, štalskih i prerađivačkih kapaciteta, valorizaciju ekoloških i tipičnih autohtonih proizvoda, plasmana domaćeg proizvoda putem turizma i agroturizma kao izvoznog proizvoda, povećanje prihoda i ekonomsku stabilnost i obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Zadržavanje mladih ljudi u ruralnim dijelovima i naravno smanjenje uvoza. I danas ću drugi put ponoviti i naravno zaustavljanje trgovačkog uvoznog lobija, te u konačnici poboljšanje platne bilance u cjelini. Mi u Klubu IDS-a predlažemo da ovaj Zakon ide u drugo čitanje i podržavamo ovakav pristup. Hvala.
Hvala lijepo, poštovani kolega. Na redu je poštovani kolega Pankretić u ime Kluba HSS-a. Izvolite poštovani kolega.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Nažalost, dvorana je gotovo prazna, vrlo malo nas ima ovdje. Rekao bih da ovaj Prijedlog zakona to ne zaslužuje. U svakom slučaju mislim da je ovaj Zakon i njegov cilj izuzetno bitan. Ideja o spajanju, ja ću to simbolično nazvati zelene i plave njive postoji već dugo vrijeme. Bilo je različitih pokušaja do sada kako to ostvariti, ali evo danas po prvi puta pred nama je konkretan zakon. Zakon koji vjerujem može poboljšati bitno ukupno stanje u ovom dijelu. Mislim da je i kolega Markov detaljno obrazložio sam Zakon, sve njegove prednosti. Ja ću pokušati s onog aspekta što on donosi u dijelu same poljoprivrede i što bi tu bitno u ovom utjecaju ovog Zakona. Zanimljivo je možda spomenut i to bih na početku istaknuo, da je Vlada Republike Hrvatske na svojoj 43. sjednici 6.10.2004. donijela program "Hrvatski proizvod za hrvatski turizam". Dala je određene smjernice, određene zadatke, rekao bih i naručila određenu studiju. Vrlo je jasno naglasila u tom dijelu koji je razlog zbog čega bi plasman domaćih poljoprivrednih proizvoda kroz turizam bio značajan. Ja ću ponoviti, evo u tom dijelu da bi postizanje viših cijena nego što je to u nekom klasičnom izvozu. Da se na ovaj način izbjegavaju carinske i druge izvozne barijere. Mogu se plasirati robe koje se vrlo teško ili uopće ne mogu izvoziti. Država ubire poreze, trošarine i drugo od kojih je izvoz oslobođen i veliki dio prodaje se naplaćuje odmah ili brže nego kad je riječ o klasičnom izvozu. Možda je bitno ovdje također još spomenut jedan dokument iz programa Vlade Republike Hrvatske za razdoblje od 2003. i 2007. godine i to u dijelu gdje se jasno govori o turizmu, a ja ću vam pročitati tu rečenicu, a to je: "poticajne mjere gospodarske politike osigurat će veći i stabilniji plasman poljoprivrednih proizvoda na hrvatskom turističkom tržištu". Govorim vam to iz razloga što nažalost kao i mnogo puta do sada sve ostaje na papiru, ostaje na željama i nema konkretnih poteza. Nema konkretnih poteza. Mi smo svi na neki način deklarativno "za", svi govorimo, trebalo bi što više domaćih poljoprivrednih proizvoda plasirati kroz turizam, svi tu na neki način deklarativno smo oko toga, imamo konsenzus, no međutim, kada se konkretno dođe do određenih stvari, evo i Vlada to u svojim dokumentima spominje, konkretizacije gotovo da neka ili ako kao što je to u ovom slučaju riječ, ako je Prijedlog zakona koji je predložila Hrvatska seljačka stranka, onda Vlada u mišljenju svoje govori, da je to lijepo, da je cilj dobar, no da se sam Zakon ne može prihvatiti. MI dakako smo bili protivnici toga da se ovaj Zakon ne ide u hitnu proceduru, ja ću vam hitnu proceduru pojasniti sa određenim stvarima, ali globalno zbog čega je izuzetno bitno kada govorimo o poljoprivredi ovaj Zakon ali i mnoge druge mjere, mi smo i ovih dana, primjerice jučer čuli od premijera koji je govorio vrlo nadahnuto u onom dijelu da imamo dobre dijelove vezane uz izvoz i vezane uz uvoz, no na žalost takve ukupne trendove nemamo u poljoprivredi i vanjsko-trgovinska razmjena poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda na žalost je izuzetno loša. Ja ću vam samo reći evo prema podacima hrvatske gospodarske komore koja je obradila prije neki dan 2004. godinu, podaci su stvarno alarmantnih. Uvoz poljoprivredno-prehrambenih proizvoda milijardu 454 milijuna kuna. Ili u odnosu na 2003. godinu povećanje za 15,8%. Ono što je još više zabrinjavajuće je izvoz koji je za 2004. godinu u odnosu na 2003. pao za 4%. Ja se sjećam priča prije godinu, godinu i pol dana kada smo na žalost zbog povećanja uvoza i osobno trpio određene kritike rekao bih s opravdanjem ustvari je stvarno bilo povećanje znatno primjerice iz 2002. u 2003. ali ovako loša trend koji je nastavljen u 2004. nas stvarno mora sve zajedno alarmirati. Ja sam o njem govorio podsjetit ću vas to još prošle godine negdje u proljeću, kada smo govorili o Protokolu 7. da će nam se slične pojave pojaviti, neki su govorili da to nije točno, da se to neće dogoditi da će čak uvoz biti smanjen no na žalost konkretni podaci su ovdje. Što sada želimo, želimo ovim zakonom utjecati i na ovaj vrlo veliki problem, ne želimo da neke stvari ostanu samo na nekoj deklaratornoj priči nego želimo vrlo konkretno učiniti određenu stvar. Ne radi se to na pamet, jer mislim da i tu trebamo se sjetiti nekih iskustava iako će neki reći da su to iskustva davna, i da možda nisu primjerena ovom trenutku jer se ne radi o ovoga trenutka je sasvim druga stvar, imamo tržišnu ekonomiju itd., a prije 90. bilo je nešto drugačije. Ali ću vam iskreno reći da smo tada imali izuzetno dobrih primjera, da su pojedina poduzeća imala direktno sklopljene ugovore, primjerice poljoprivredna poduzeća o njima govorim različiti PIK-ovi, turističkim poduzećima imali su vrlo jasne dogovore u tom dijelu, definirane cijene, osigurano tržište i to je funkcioniralo izuzetno dobro, dogodile su se stvari koje su se dogodile prestalo je funkcioniranje u drugom sustavu i na žalost došli smo do nečega što sada nije dobro. Mislim da ne trebamo biti preskeptični prema nečemu što je dobro bilo u prošlosti, treba to na neki način modelirati za ova suvremena vremena, to nam primjeri govore, koje smo imali, koje smo čuli iz mnogih zemalja koje su to napravile, mnoge zemlje koje se ozbiljne bave turizmom, koje su ozbiljne turističke zemlje, vjerujem da smo to i mi imamo slične zakone kao što je ovaj. Svi si osiguravaju, osiguravaju da svoje poljoprivredne proizvode mogu plasirati najdirektnije u turizam, osiguravaju ono što je po meni najznačajnije primjerice za poljoprivredu, gdje se većina i poljoprivrednih poduzeća, većina naših poljoprivrednika susreće s najvećim problemom, to je problem tržišta. Nama je najveći problem, problem sigurnog tržišta, problem osiguravanja tog tržišta i tu smo već ja bih rekao 1000 puta slušali istu priču kada se govori o poljoprivredi. Ovdje ćemo zasigurno da li je to 10 ili 20% ukupne domaće proizvodnje u poljoprivredi, procjene su različite, čuli smo od 10 do 20% ali u svakom slučaju izuzetno veliki dio domaće poljoprivredne proizvodne usmjeriti u pravom smjeru, mnogi su već ovdje istaknuli dakako da se to nekim lobijima ne sviđa, dakako da neki žele da se uvozi smrznuto meso, žele da se uvoze loše proizvodi, a ne da se evo omogući na jedan najdirektniji način da naši domaći poljoprivredni proizvodi dođu do turizma, dođu do onih ja bih rekao, poduzeća koja to sigurno trebaju. Ja ne bih ovdje govorio o bezbroj primjera koje smo imali kada se na žalost davao određeni proračunski novac za pripremu turističke sezone, onda se otkrilo da se stvarno dogodilo to da se prije turističke sezone u toj pripremi nabavljala roba iz inozemstva, kupovalo je, čak se radilo o poduzećima koja su bila u pretežno državnom vlasništvu, nisu još bila privatizirana. Razlog je bio vrlo jednostavan, oni su samo dali odgovor na to da oni moraju poslovati profitabilno, profiti ovdje za njih kao poduzeću najznačajnijih i nije ih interesiralo gdje su tu robu nabavljali, mislim da mi ovdje u ovom Domu zasigurno ne možemo razmišljati na taj način nego moramo razmišljati u jednom općem interesu. Ovog trenutka opći interes je zasigurno da se pomogne i domaćoj poljoprivrednoj proizvodnji, domaćim poduzećima ali i u svakom slučaju turizmu. Mislim da je potrebno još jedanput ovdje istaknuti da u budućnosti turizam, i u budućnosti turisti neće biti samo zadovoljni ako im pružamo samo onu uslugu koju nam je Bog dao a to je prekrasno more, čisti okoliš, oni će zahtijevati još nešto osim toga, zahtijevat će izvornu hranu, zahtijevat će izvorna pića, a mislim da tu se stvarno imamo sa čime podičiti imamo im što ponuditi. Mislim da kada netko dođe u Hrvatsku, kada dođe određeni turista da bi trebalo stvarno voditi računa da mu damo tu maksimalno uslugu, ali ne uslugu samo u onom dijelu nego uslugu sa našim autohtonim proizvodima. Zato vjerujem da ćete vi koji ste danas ovdje podržati da ovaj naš Prijedlog zakona ide u drugo čitanje, da kao što je i predlagatelj ovdje već spomenuo, da ako ima određenih nadopuna, ako ima određenih prijedloga vjerujte mi da ćemo ih svesrdno prihvatiti, ali mislimo da je ovo vrlo konkretno jedan pomak u onom dijelu ukupnog promišljanja i o poljoprivredi ali i o turizmu. Evo, još jedanput ne trebam naglasiti da svesrdno mi u Klubu HSS-a podržavamo ovaj Zakon ali mislim da je bitno i zamolba prema svim drugim klubovima da ga podrže. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani kolega. Na redu je za pojedinačnu raspravu poštovana kolegica Martić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, koliko nas je još ovdje na žalost malo ostalo. Naime, jednostavno osjećam potrebu da kažem par riječi u ovom prijedlogu Zakona koji je pred nama i da ga podržim, jer na neki način do sad je bila ustaljena praksa da se učinci turističke djelatnosti najčešće iskazuje brojem noćenja i brojem stranih i domaćih gostiju koji su za vrijeme turističke sezone boravili u Hrvatskoj. Tu su pokazatelji koji se zgodno mogu koristiti u smislu EPP-a kako bi se preko njih ukazalo na uspješnost turističke sezone, pa se onda najčešće kaže, turistička sezona je bila izuzetno uspješna, ostvareno je toliko i toliko noćenja, broj stranih gostiju je za toliko postotaka veći u odnosu na prošlu godinu, broj domaćih je isto tako za toliko postotaka veći itd. I nakon takvih podataka svi su zadovoljni. Zadovoljan je resorni ministar, zadovoljna je Hrvatska turistička zajednica, a trebala bi biti zadovoljna i hrvatska javnost, jer ti podaci obećavaju da je i državni proračun imao znatne koristi od učinka turističke sezone, a to opet obećava i građanima neku bolju budućnost. Međutim, da li je to stvarno tako? Da li je zaista financijski učinak turističke sezone onakav kako to proizlazi iz brojčanih pokazatelja broja noćenja? Ako bi napravili detaljnu analizu koliko je u ukupnom turističkom proizvodu udio inozemnih proizvoda, a koliki je udio domaćeg proizvoda, konačni financijski rezultat sigurno neće biti onakav kakav bi to mogli zaključiti na temelju spomenutih brojčanih pokazatelja. Ukupni financijski učinak našeg turizma je manji, jer se uvozna komponenta u sadržaju turističke usluge ne smanjuje, već se povećava. Visoki udio inozemnih proizvoda bitno smanjuje gospodarske učinke turizma, jer se ne koriste vlasti proizvodni potencijali. Turizam moramo tretirati kao izvoznu gospodarsku granu, koja ima velike mogućnosti objedinjavanja i poticanja ostalih gospodarskih grana u Republici Hrvatskoj. Veliko turističko tržište omogućuje plasman različitih roba i usluga i taj potencijal nije ni približno iskorišten onako kako bi mogao i trebao biti. Broj subjekata koji sudjeluju ili doprinose obogaćivanju i proširenju turističke ponude je malen u odnosu na potrebe i mogućnosti plasmana različitih roba i usluga na turističkom tržištu. Kao posljedicu toga imamo situaciju da u našim hotelima i restoranima gostima nudimo uvozne prehrambene proizvode, da gosti spavaju na uvoznim krevetima, na uvoznim plahtama itd. I da ne nabrajam sve ostalo. Takva situacija je posljedica više faktora. Kao prvo, ne prilagođene strukture domaće proizvodnje, potrebama oblikovanja vrlo složene i zahtjevne turističke usluge. I kao drugo, to je posljedica nedostatka različitih mjera gospodarske politike, koje bi potakli i stimulirale domaće poduzetnike, a naročito proizvođače da svoje proizvodne programe prilagode potrebama turističkog tržišta. Hrvatska ima niz prednosti koje do sada nije znala dovoljno iskoristiti. Imamo čist zrak, vodu za piće, iznimne kakvoće i kvalitete, čisto more, nije na odmet napomenuti da su kriteriji za mikrobiološku čistoću mora u Hrvatskoj 10 puta stroži, nego u ostalim zemljama oko Mediterana, zbog toga što to Hrvatska sebi može priuštiti. Imamo sve uvjete i mogućnosti za proizvodnju zdrave hrane. Sve je to samo dio vrijednosti i prednosti koje Hrvatska ima, a koje nije dovoljno iskoristila i plasirala na tržište. To su i osnovni razlozi zbog kojih se predlaže donošenje ovog Zakona, kojim se želi aktivirati ogromni gospodarski potencijal i staviti u funkciju turizma i turističkog tržišta. Na taj način bi se smanjio uvoz, a potaknuo bi se razvoj i oblikovanje novog Hrvatskog proizvoda utemeljenog na domaćoj proizvodnji u prvom redu zdravim i izvoznim hrvatskim poljoprivrednim proizvodima. Ovim Zakonom predlažu se poticaji iz područja kreditne politike u korist proizvođača domaćih proizvoda za plasman u turizmu, te mehanizam za ostvarivanje tih poticaja. Donošenje predloženog Zakona doprinijet će oživljavanju, modernizaciji i strukturalnoj prilagodbi domaće proizvodnje, u prvom redu poljoprivrede i ribarstva i prerađivačke industrije, potrebama turističkog tržišta kao što je to i navedeno u članku 1. Sve mjere koje se predlažu ovim Zakonom, koji je predmet donošenja rasprave doprinijet će povećanju ukupnih gospodarskih učinaka koji turizam, koje turizam ima i bez sumnje će doprinijeti kvalitetnijem oblikovanju Hrvatskog turističkog proizvoda i kvalitetnoj ukupnoj turističkoj ponudi koju će turisti itekako znati prepoznati i to će biti razlog da posjećuju našu zemlju u puno većem broju. Zbog toga smatram da ovaj Zakon treba podržati uz naravno one sugestije koje kolegica Zgrebec u ime Kluba SDP-a iznijela. I još jedanput moram izraziti, pa da tako kažem neću reći više čuđenja, jer me više ne čudi što Vlada uporno odbija prijedloge zakona koji dolaze iz redova opozicije, ali se bar nadam da će možda ovaj Zakon potaknuti i Vladu da u saborsku proceduru uputi eto jedan, jedan modificiran oblik ovakvog zakona sa ovakvim prijedlozima. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovana kolegice Martić. Na redu je poštovana kolegica Lalić. Izvolite poštovana kolegice.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, uistinu prava je šteta što u ovako kasnim satima sa ovako malo nazočnih zastupnika raspravljamo o ovako važnoj temi. Jer zapravo se radi o najvećim hrvatskim potencijalima, o onome što nam je ponuđeno zapravo na dlanu, a do sad nismo iznašli metode, način i mehanizme da to iskoristimo. Ovaj prijedlog Zakona Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke uputio je u proceduru još u rujnu 2004. godine. Predlagali smo ga po hitnom postupku, no voljom parlamentarne većine skinut je hitni postupak, i evo nakon 5 mjeseci raspravljamo o prijedlogu koji mu je bio cilj stvoriti zakonski okvir za djelotvorno povezivanje domaćih proizvodnih potencijala s najvećim potrošačem u Hrvatskoj, a to je turističko tržište. Nažalost, zbog nerazumijevanje ili zbog političke isključivosti sasvim je svejedno skinut je hitni postupak i proteklih 5 mjeseci je izgubljeno za toliko potrebno povezivanje. U svom mišljenju Vlada Republike Hrvatske preporučila je takvu odluku ovome Saboru obrazlažući da nema nikakvih poslovničkih pretpostavki za donošenje, a posebice ne po hitnoj proceduri, jer se u ovom slučaju ne može govoriti o sprječavanju ili otklanjanju većih poremećaja u gospodarstvu. Očito je da Vlada smatra sasvim normalnim povećanjem uvoza prehrambenih proizvoda u 2004. godini za 20% više u odnosu na 2003. godinu. Ja to ne mogu smatrati normalnim, jer istodobno dok se u Hrvatsku uvozilo sve i svašta najčešće sumnjive kvalitete, prisjetimo se samo proizvoda sa genetski modificiranim organizmima, te zamrznute svinjetine kojoj je istekao rok upotrebe. Istodobno dok se povećava uvoz, proizvođači nisu za svoju proizvodnju imali tržište, a kad je za proizvod nema tržišta tada se u svakom slučaju proizvodnja smanjuje. Cilj državne politike nije i ne može biti smanjenje fizičkog obima proizvodnje pogotovo ne pred ulazak u Europsku uniju. Ministar poljoprivrede govori o potrebi povećanja proizvodnje, a istodobno Vlada svojim mjerama proizvođača ostavlja bez tržišta i time ih prisiljava na smanjenje proizvodnje. Filozofija ovog Zakona polazi od prirodnih potencijala koje Hrvatska ima. To je nezagađeno poljoprivredno zemljište i k tome još i vrlo plodno koje uz određena ulaganja može dati obilan, a po cjeni konkurentan urod. Taj urod treba preraditi i finalizirati u domaćoj prehrambenoj industriji i u konačnici biti plasiran na doamćem turističkom tržištu. Prema podacima kojima raspolažem u našem turizmu godišnje se apsorbira prehrambenih proizvoda u vrijednosti od dvije milijarde dolara. Samo ovaj iznos zapravo govori sve, ali nažalost to veliko tržište rezervirano je za nekog drugog i zbog toga nismo iskoristili za dobrobit države i njenih građana sve mogućnosti koje iz turizma proizlaze. Visoki udio inozemnih proizvoda bitno smanjuje gospodarske učinke turizma jer se za vrijednost uvezenih roba ne koristi vlastiti proizvodni potencijal. I stoga dakako da raduje uspješna turistička sezona, ali u njoj ne možemo ni gledati ni očekivati mesijanstvo sve dotle dok za sobom ne bude povlačila potrebu povećanja proizvodnje. Povećanje proizvodnje dovodi do nove zaposlenosti i novog upošljavanja i tada zapravo građanin neposredno osjeti uspješnost državne politike. Dakako da ovo povezivanje dvaju najvećih hrvatskih potencijala nije lako ali nije ni jednostavno. Turističko tržište je vrlo zahtjevno i njemu se nije prilagodila domaća proizvodnja. Ta prilagodba je potrebna, ali zato su potrebne mjere gospodarske politike koje bi potakle i dugoročnije stimulirale domaće poduzetnike, a posebice proizvođače da svoje proizvodne programe prilagode potrebama turističkog tržišta. Domaće gospodarstvo mora se osposobiti za proizvodnju onoga što je turističkom tržištu potrebno. Međutim taj proizvod mora i po cijeni i po kvaliteti biti konkurentan uvoznim proizvodima. Upravo radi toga mi iz Kluba Hrvatske seljačke stranke predlažemo ovaj Zakon kojim se njegovom primjenom potiče domaća proizvodnja, a poduzetnike posebice proizvođače da svoje proizvodne programe prilagode potrebama turističkog tržišta i na taj način omoguči multiplikativne učinke toga tržišta na razvitak domaće proizvodnje. Zanimljivo je da Vlada Republike Hrvatske podržava ideju poticanja domaće proizvodnje ali predlaže da se zakon odbije. Taj stav bio bi razumljiv da Vlada ima prijedlog boljeg rješenja no ona ga nema. Kaže da je na svojoj sjednici održanoj 6. listopada 2004. godine zadužila Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka da u suradnji s Ministarstvom gospodarstva i Ministarstvom poljoprivrede raspiše natječaj za izbor izvođača za izradu projekta «Hrvatski proizvod za hrvatski turizam». Koliko nam je znano nema ništa ni od natječaja ni od projekta, a turističko tržište i u 2005. godini i nadalje će biti orijentirano na uvoz i na taj način će se i nadalje bitno smanjivati gospodarski učinci turizma. Dakle ni ono što nam je priroda dala ne znamo oplemeniti i staviti u funkciju općeg dobra. Nadalje Vlada kaže da ovaj Zakon nije u skladu sa Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom. To naprosto nije točno jer članice Europske unije kao što smo i prethodno čuli kao što su Grčka i Španjolska imaju sličan model zaštite domaće proizvodnje. Kako će građani jednog dana na referendumu prihvatiti ulazak u Europsku uniju ako ih vlast cijelo vrijeme uvjerava da zakone s nepopularnim mjerama donosi na zahtjev Europske unije. Da zakone koji su za građane korisni, ali se ne primjenjuju jer to ne omogučava gospodarsko stanje u Hrvatskoj također donosi samo na zahtjev Europske unije i na kraju ne smijemo zaštititi ni domaću proizvodnju koja treba otvarati radna mjesta, također donosimo na zahtjev Europske unije. To građani Republike Hrvatske ne mogu shvatiti i uzalud će biti sva nastojanja političke elite jer će građani na referendumu izreći svoj ne. Nadalje Vlada kaže da nisu jasno navedeni izvori financiranja za provedbu ovog Zakona. Zakon kaže da povoljne kredite za poticanje proizvodnje namjenjene turističkoj potrošnji odobrava Hrvatska banka za obnovu i razvoj. Takvi krediti odobravali bi se samo turističkim tvrtkama koje s domaćim proizvođačima sklope ugovor o dugoročnom poslovnom i interesnom partnerstvu. Za Vladu je to neprihvatljivo, a istodobno Hrvatska banka za obnovu i razvitak kao državna banka u svoje poslovanje prihvatila je u zakonu navedene modele kreditiranja s jednom jedinom razlikom, a to je turističke tvrtke nemaju obvezu snabdijevati se domaćim proizvodima. I dok je to tako i nadalje će nas na ulazu u turističke objekte dočekivati namještaj i tepisi iz uvoza, dočekat će nas uvozna posteljina, ručnici, sapuni i šamponi. Sve do toalet papira je uvezena roba. Na stolu uvozna hrana kojoj je vjerojatno istekao rok uporabe, a nasuprot tome domaća proizvodnja neće dostići željenu razinu, a godinama ćemo se boriti za zaštitu temeljnog ljudskog prava, a to je pravo na rad. Upravo u zaštiti ovoga prava mi u Klubu Hrvatske seljačke stranke podržat ćemo ovaj Zakon jer nam on daje najvjerodostojnija jamstva da će do realizacije ovog prava doći.
Hvala lijepa. I poštovani zastupnik Ivan Kolar. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi gospodine potpredsjedniče, dame i, oprostite predsjedniče pardon, nije bilo namjerno, ispričavam se. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne, videl sam ali sam, evo još se jednom ispričavam. Dopustite, da, da, prije sam, da, dobro. Pa evo par, par opservacija na Prijedlog zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu. Ja jednostavno teško mogu prihvatiti činjenicu da je Vlada negativno se izrazila o tom Prijedlogu zakona zbog jednostavno činjenice da deklaratorno zapravo se zalaže sasvim za drugu opciju. A ako to prevedemo na naš seljački jezik onda to otprilike znači da je na strani uvozničkog lobija, kaj opet ne mogu prihvatiti s aspekta naše seljačke logike jer bilo bi normalno ako je naša Vlada da podržava i nas proizvođače. No situacija je takva da u ovom prvom čitanju, ja vjerujem da naša nastojanja budu urodila plodom i da do drugoga čitanja zapravo dođe Prijedlog zakona ili isti ili sličan ali u smislu da se takva proizvodnja potiče i da ona zapravo bude jedan od oslonaca plasman u poljoprivredi. No dopustite mi da par opservacija iskoristim već kad se govori o poljoprivredi i plasmanu poljoprivrednih proizvoda da pokušamo misli koje nas vode na selu da opstajemo, da jesmo na selu, da čuvamo taj krajolik i da se na način evo kak seljaci doživljavaju sebe i kak misle da bi ih se trebalo prek plasmana robe uvažavati. Ako javnim raspravama govorimo da je važnost poljoprivrede smislu da oko 1% ukupnog bruto svjetskog dohotka čini poljoprivreda, da istodobno 3% seljaka ili ukupno produktivnog stanovništva živi na selu na drugoj strani tih 3% stanovnika posjeduje 85% prirodnih resursa. Morete si misliti koliko je značajno da jedna mala ta populacija koja živi da ima 80% resursa na raspolaganju. No to da se pretvori pravo, na pravi način i da se proizvodnja osmisli na selu, a da se valorizira prek ispravnih cijena na vrijeme plasiranog proizvoda i otkupljenoga, plaćenoga onda bi to bil pravi rezultat. Međutim naše tržište na isti način otprilike, doduše kod nas je veći broj populacije na selu, inače 80 i više posto seljaka drži opet sve poljoprivredne resurse, od zemljišta da ne govorim dalje, u svojom rukama. Međutim postavlja se pitanje gdje to završava tko organizira tu proizvodnju i na koji način se ona vraća na selo i u kojem obimu ona učestvuje u bruto nacionalnom dohotku. Na žalost ona se izražava u jednom malo postotku i zapravo nije valorizirana na pravi način. Ako seljaka hoćemo prihvatiti kao nužno zlo ja to mora tako reći jer on je vrtlar krajolika on održava i pitku vodu, on pravi ceste gdje ih nitko ne pravi drugi. On zapravo se bori za jedno takvo stanje na terenu da ne završava neobrađeno zemljište znači gdje nitko drugi neće seljak dolazi. Onda moramo shvatiti da mu moramo osigurati na drugoj strani i plasman toga proizvoda. Ovo je jedna od pokušaja jedna od pokušaja kako da s organizira proizvodnja i da se pomogne na selu da ono već proizvedeno ne završi bilo gdje i po bilo kojoj cijeni. Nego da se tržište organizira i da seljak ima siguran plasman. Mi smo imali zeleno i plavu njihov prije, imali smo samoupravne sporazume bivše socijalističkom sustavu gdje su velike trgovačke kuće na isti ili sličan način pokušavale stvoriti bazu gdje se proizvodi pakira ili preraditi dio proizvoda i plasirati ga u tržište. Činjenica je, preko turizma do kraja i osigurati nekad toliko želje devize. Znači su nam reći da smo zlatna koka koja nese devizna jaja, zato jer su ih oni direktno preko turizma prodali i unovčili. Neki koji su se bavili tim poslom neka se sjete da je "štincungu" tzv. Takva poduzeća su zapravo održavala likvidnost i živjela od toga. Mi sada pokušavamo sasvim jedan drugi model, koji nije sigurno u suprotnosti da bi nekome konkurirao da bi nekoga omalovažavao. Plasirati dio poljoprivrednih proizvoda, ja govorim namjerno samo o poljoprivrednim proizvodima, koji bi završili na našem stolu. Međutim ako i sada ne iskoristimo ovu šansu onda teško možemo više o krajobrazu govoriti da imamo čisti krajobraz, znači okoliš, da imamo čistu pitku vodu. Da smo proizveli zdravu hranu jer na žalost ovo sve analize koje se vrše i kakva nam hrana ulazi evo zadnji pokušaj uvoza na koji način, mislim da budemo brzo znali došlo ovo mlijeko. Preko tzv. Meke granice završilo na našim proizvodima. Je jedan od znakova za uzbunu da se ne događa da sve što nam netko nudi po bilo kojom vrstom kvalitete i kakvoće završi na našem stolu. To se događa u turizmu, i vi i ja i svi koji smo sudionici toga teško možemo prihvatiti da nam ljudi prigovaraju radi bilo koje vrste hrane jer ju moramo doma kvalitetno proizvesti. I ako bi ovaj mali napor bio dostatan da osim slavonskoga kulena pršuta i par proizvoda paškoga sira, i tako dalje, koje kao hrvatski proizvod sada se može prodati po bilo kojoj cijeni samo neka a ima, neka je kvalitetan i neka je proizvede. Onda bi vjerojatno rezultiralo da bi se još bar takvih 10 proizvoda moglo proizvesti na selu. Plasirati. Jer strani turist pita za zdravu hranu autohtonu proizvedenu i on radi to plaća. Pogotovo vina, i sve skupa. I unatoč ovog zakona koji je restriktivan. Ali ipak je i to znak d ako je dobra kvaliteta da se proda. Zato bi ovo sve skupa trebalo u konceptu šire politike gledati jer u konačnici naša Vlada govori da hrvatski model poljoprivrede mora osigurati poljoprivrednicima kroz tržišne mehanizme i direktno potporu primjereni i prije svega stabilan prihod. A time i mladoj generaciji sigurnost i atraktivnost seljačkoga poziva. Znači ako bi se osigurala siguran prihod znači osigurano tko proizvodi, kada prodaje kome prodaje, da bi se onda i zadržala jedna populacija koja migrira mi to hoćemo priznati ili nećemo sela u gradove, gdje se događa jedna situacija ne jednostavno nemoguće ju izdržati od stanovanja, od jednostavno prometa svega skupa. Onda bi mogli imati jednu sigurnu proizvodnju, jedan sigurnu populacijsku politiku a u konačnici i naseljenost razmjerno koliko nam treba. Zato se vrijedi boriti za ova načela trebalo bi iznaći model kako pomoći, govorim samo selo i poljoprivrednim proizvođačima neovisno kako su oni organizirali u kojem stupnju i na kojoj razini. Turističke lance i sve one koji se bave turizmom uputiti da je to potrebno jer je to višestruka korist i zadaća svih nas koji bi trebali se u ovom smislu založiti. Zato ja jasno podržavam ovaj način razmišljanja, ali do drugoga čitanja bilo bi dobro da nam se pridruže svi oni koji nam sada na ovaj ili onaj način osporavaju. Uz ono opet, ne vjerujem da bi Vlada ciljano podupirala uvoznički lobi a da se ne bi okrenula ka domaćoj proizvodnji i domaću proizvodnju preferirala pa i pomagala na ovaj način koji predlažemo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik predlagatelja završni osvrt. Izvolite. Poštovani zastupnik Ante Markov.
Dozvolite gospodine predsjedniče poštovane kolegice i kolege da pri kraju ove rasprave o ovom prijedlogu zakona iskažem možda će to zvučati preoptimistično ali zadovoljstvo što se o ovoj temi uopće na ovaj način a prevladavalo je pozitivno gledište pozitivna stajališta u kontekstu prijedloga, uopće raspravljalo. I vjerujem da će ova rasprava bez obzira na to što nemaju svi mogućnosti da je gledaju slušaju i sudjeluju u njoj, ipak ostaviti traga. I da će ona izazvati određenu dvojbu pa ali i da će pojasniti neke stvari koje su pa gotovo u konceptualnom smislu krivo postavljene. Naime ja i svi oni koji smo čitali obrazloženje i mišljenje vlade u kontekstu ovoga prijedloga zakona, ako izostavimo onu rečenicu koja može biti ključna ali i ne mora biti ključna jer nije bitno da se prihvati ovaj prijedlog zakona. To je najmanje bitno. Ako se izostavi ono što kaže Vlada ne podržava donošenje ovoga zakona, ali ako se iščitava tekst koji je Vlada napisala posebice ono što kaže Vlada Republike Hrvatske podržava ideju poticanja domaće proizvodnje za plasman u turizmu odnosno, vezu turističkog sektora i domaćih poljoprivrednih proizvođača. Ali je mišljenja da razradi mjera poticanja kroz zakon treba prethoditi utvrđivanje i analiza ukupnih kvantitativnih i kvalitativnih potreba turizma odnosno, mogućnosti proizvodnog gospodarstva. Što vlada ovdje kaže drukčije nego što ja ovdje cijelo vrijeme tvrdim. Naš cilj je zajednički, način i sredstvo kako ćemo doći do cilja ja apsolutno prepuštam Vladi. Nemam apsolutno nikakvog razloga vjerovati da će način ukoliko se u cilju slažemo a vidjeli ste ovdje izrijekom da se Vlada sa ciljem ovoga prijedloga zakona slaže. Da se možemo naći. Ali na žalost, ovakvo razmišljanje sada ću to kazati ni u stručnoj javnosti nije baš počesto dobivalo pravo glasa i sva stajališta koja su pokušala ići u ovom pravcu dočekana su gospodo na nož. Ne od danas, zašto. Pa zato što očigledno nismo do kraja svjesno i sa punim znanjem sagledali o čemu se radi. Jer ja se vrlo dobro sjećam upravo u ovom Viskom domu je gospodin Kalmeta kazao da, mi podržavamo takav način promišljanja. I ukoliko je Vladin projekt hrvatski proizvod za hrvatski turizam čija je projekcija u tijeku raspisivanja natječaja se može nasloniti na konkretne mjere a da se pri tom ne dogodi ono što se događa kod sustava kreditiranja gdje se može doći do kredita ali ne postoji ona linija koja povezuje proizvođača, poljoprivrednog proizvođača, seljaka sa turističkim tržištem. To je ono što mi želimo da se povežemo, i da taj lanac i taj okvir postoji. Kolar je dobro rekao, da do 89. godine je postojao lanac koji je funkcionirao pa je vrbovečka tvornica poljoprivrednih proizvoda komunicirala sa Istrom i imala je uglavljen ugovor u kome se točno precizno znalo koliko godišnje isporučuje i čega isporučuje i kada plaća i na koji način država financira taj lanac. Prema tome u tadašnjim uvjetima tadašnje robne proizvodnje u okviru države kakva je bila postojao je određeni interes koji se profilirao na ovaj način. Naravno u novim okolnostima moramo se drukčije postaviti. Ništa drugo, ništa drukčije i ništa rigoroznije nego onako kako se postavlja naša konkurencija u Europi, upravo tako kao i oni. Prema tome ako iz ovoga svega izvučemo zaključak da smo onako upravo kako i Vlada kaže, da podržavamo ideju da osnažimo sektor proizvodnje a samim time i sektor turizma. Zašto? Zato što upravo turizam stvara brend u poljoprivrednoj proizvodnji. Vi danas i u Zagrebu, hotel Opera se zvao, hotel Opera, očigledno je moralo promijeniti ime da bi se poslovanje podiglo na razinu. Zašto? Zato što mu treba brend ime. Treba mu nešto što on nema. A on nije ništa dobio u smislu odnosa u kvaliteti soba, hrane i svega što nije imao prije, ali mu treba jedno svjetsko ime da bi on imao pravo na tržište kojem on želi da bude prisutan u njemu, a to je tržište gdje se kreću gosti koji su visoke platežne moći. Isto tako i naš kulen i naš Paški sir ima sve elemente da postane europski i svjetski brend, ali moramo stvoriti tu mogućnost. Prvo da ga takvog registriramo, drugo da mu stvorimo količinu koja je nužna da bi se on pokazao i mogao plasirati na tržište, ne samo Hrvatske nego i vani. I ono što je najvažnije, svaki takvi proizvod mi možemo plasirati upravo preko hrvatskog turističkog tržišta, jer je to puno lakše nego preko njemačkog. Tamo ćemo zasigurno imati manje mogućnosti i manje, a više će nam trebati sredstava. Prema tome, ja sam zadovoljan i da Vlada prihvati da je ovo tzv. Prethodno čitanje ili prethodna rasprava. Ja sam zadovoljan i Klub HSS-a je zadovoljan a vjerujem i svi mi smo ovdje zadovoljni da ova ideja saživi kroz mjere koje će za godinu, dvije uroditi plodom pa ćemo za koju godinu kazati da od onih 2 ili 3 milijarde dolara mi ugrabimo 70, 80 ili daj Bože 100% i tada ćemo vjerujem svi biti zadovoljni. Zato vjerujem da se ništa neće dogoditi ako ovo propustimo u drugo čitanje ili ukoliko Vlada izađe sa sličnim, boljim rješenjima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Suglasnost u dogovoru sa predlagateljem Klubom zastupnika HSS-a odgodit ćemo glasovanje o Prijedlogu zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Najprije jedna prethodna napomena o smislu ovih zakonskih prijedloga zastupnika iz opozicije. Uložite veliki trud da napišete zakon, da sudjelujete u radu radnih tijela, a onda zapravo od toga nekakve neposredne političke koristi nema jer nema javnoga uvida o tom što radite, o ovome što mi danas radimo ovdje sutra neće biti niti slova, a naravno smisao našeg posla je da to posredujemo javnosti. Tako da je to zapravo destimulacija jednog vrlo važnog oblika djelovanja zastupnika a to znači zakonske inicijative zastupnika u Hrvatskom saboru. No, što je tu je. I još jedna napomena. Mi smo donijeli odluku da Vlada ne mora biti nužno nazočna odnosno njeni predstavnici na našim sjednicama kada se raspravlja o nekim zakonima i sad se pokazuje da je to zapravo pravilo. Zadnja tri, četiri zakonska prijedloga nema ni jednog predstavnika Vlade, a nije smisao u tome da Vlada radi jedno, Parlament drugo i obrnuto, nego da Vlada i Parlament komuniciraju pa i onda kada se zakonski prijedlozi ne prihvaćaju. No to je jedna metodološka napomena. Sigurno će to obeshrabriti jedan dio zastupnika na predlaganje i to znači i na iscrpljivanje te mogućnosti svoga, svoga rada. A ja ću sada o ovome zakonu reći i govoriti kao da su tu uključene kamere i kao da je to svekolika prisutnost javnosti, dakle ja ću cjelovito obrazložiti ovaj zakon, bez obzira što nas je sve manje i manje u dvorani. Ovaj zakon ima za cilj zapravo samo jednu jedinu promjenu postojećega Zakona o zdravstvenoj zaštiti, a to znači da se u članku 8. toga zakona doda tekst, a nalaze se o osnovnoj mreži zdravstvene djelatnosti a zapravo se tiče onih bolnica kojima su osnivači županije i gradovi a koje, postoje različita tumačenja o tome da li država treba u tim bolnicama sudjelovati sa investicijskim ulaganjima. Postojeći zakon po našemu mišljenju omogućava da država sudjeluje sa investicijskim ulaganjima u tim bolnicama jer se to po našem mišljenju jasno vidi iz članka 9. ovoga zakona, gdje se kaže da Vlada određuje mjerila koja će biti temelj za planiranje potpora iz državnog proračuna za županijske bolnice. Prema tome ta mogućnost postoji ali Vlada je to drugačije tumačila i naravno tom se Vladinom tumačenju priklonila i parlamentarna većina i svi parlamentarni odbori. Stoga smo mi znajući zapravo da to nije problem u zakonu, nego problem je zapravo u političkoj volji predložili takva rješenja u zakonu u kojoj neće biti dakle zakonskih mogućnosti za takova tumačenja. A naime tumačenje da se županijskim bolnicama i bolnicama kojima su osnivači gradovi a nalaze se u osnovnoj mreži zdravstvene skrbi da im se onemogući ili ospori mogućnost potpore iz državnoga proračuna. To je dakle naš smisao. E sad što je zapravo smisao svega ovoga. Dakle ovo je na neki način tehnički, normativni opis zakona. Što je smisao svega ovoga? U županijske bolnice u Republici Hrvatskoj dugih niz godina se zapravo se nije ulagalo i mislim da je u zadnjih 20-tak godina izgrađena samo jedna ili dvije bolnice i nema spora da je zdravstvena skrb nejednaka na području Republike Hrvatske. Nije jednaka zdravstvena skrb na području istočne Hrvatske, sjeverozapadne Hrvatske, Dalmacije, Istre i Zagreba. Zagreb u tom smislu dominira, a to nije niti u skladu sa Ustavom, niti u skladu sa bilo kakvim višim načelima, svi bi ljudi trebali imati približno jednaku zdravstvenu zaštitu. U tom smislu biti ravnopravni, a to nije slučaj. Ljudi koji su iz Zagreba oni su bliže zagrebačkim bolnicama, ljudi sa istoka Hrvatske moraju putovati 200, 300 i više kilometara da bi došli u te bolje zagrebačke bolnice umjesto naravno da se u Osijeku, u Rijeci, u Splitu, u Virovitici Zagreb u tom smislu dominira se u Osijeku, u Rijeci, u Splitu, u Virovitici, u Čakovcu, u Zaboku, stvore približno jednaki uvjeti zdravstvene skrbi kao što je to i u Zagrebu. To je smisao toga, dakle to je ravnopravnost građana ove zemlje u pitanju, a jednako tako je to pitanje regionalnog ravnomjernog razvoja zemlje. Ukoliko nemate odgovarajuću zdravstvenu skrb onda i drugi tijekovi novca, obrazovanih ljudi itd. idu prema Zagrebu i to je naravno nešto što je po mom mišljenju i po našem mišljenju zapravo poguban efekt i ovo je bio dakle pokušaj da se to na neki način na tom segmentu spriječi. Naravno to je pitanje malo šire politike, ali ovo je jedan od pokušaja. Dakle ako omogućite da ljudi na cijelom području Republike Hrvatske imaju približno jednaku zdravstvenu zaštitu onda ćete dijelom onemogućiti te negativne tendencije, depopulacije naših županija i ravnomjeran regionalni razvoj Republike Hrvatske. U tom smislu je Vlada Republike Hrvatske donijela odluku 22. svibnja 2003. godine pod nazivom «Plan razvoja bolničkih ustanova u Republici Hrvatskoj» sa temeljnom idejom da se obnove ili dograde gotovo sve županijske bolnice u kojima bi županije sudjelovale sa 65% sredstava, među njima su dijelom decentralizirana sredstva sa same razine države, osim u bolnicama Zaboku i Virovitici jer to županije nisu bile u stanju podnijeti i tu je bilo određeno 50% sudjelovanja države. Na temelju toga plana potpisano je 13 ugovora sa hrvatskim bolnicama. To znači da sa jednim dijelom tih bolnica nisu potpisani ugovori, ali sve su županije i svi gradovi vrlo zdušno prihvatili tu ideju neovisno o tome da li se radilo o gradovima ili županijama u kojima je vlast ova ili ona. Dakle to je bila ideja koja je na jednak način nastojala riješiti obnovu, odnosno postizanje nekog zdravstvenog standarda u svim našim gradovima na potpuno jednak način. Ne da se favorizira ova županija gdje mi imamo vlast ili gdje ste vi i niste imali vlast itd. nego da se na potpuno jednak način više-manje pokuša riješiti pitanje razvoja zdravstvenog sustava Republike Hrvatske sa kreditnim aranžmanima koji bi išli na 10-tak godina, a ukupna težina projekta je negdje oko 7 milijardi kuna. Na žalost nova vlast koja je došla je imala drugačije viđenje u svemu tome. Nije željela prihvatiti taj projekt i zapravo je samo nastavila one projekte gdje su zapravo već započeli radovi, a svi ostali projekti su zaustavljeni, stornirani i to je pitanje koje je naravno izazivalo velike poteškoće. Ja sam ovdje pratio nekoliko zastupničkih pitanja na tu temu koja su upućena Vladi Republike Hrvatske gdje Vlada decidirano kaže da je ona suspendirala tu odluku osim u gradovima Čakovcu, Varaždinu i Zaboku gdje su ti radovi započeli. Dakle u svim ostalim mjestima ti su ugovori suspendirani, a bilo je naravno i kontraverznih izjava. Ministar zdravstva, bivši ministar zdravstva danas to možemo reći, je rekao da će se neki projekti nastaviti primjerice u Puli, zato što je on imao takav osjećaj i zato što je smatrao da tamo treba, a onda je naravno pitanje a zašto ne u Virovitici, zašto ne u Osijeku, zašto ne u Zadru, zašto ne u Splitu. Upravo je taj pristup koji je Vlada bila usvojila bio brana tim arbitrarnim odlučivanjem bilo koga, uključujući i ministra zdravstva ili samu Vladu. Prema tome to je dakle nešto što apsolutno nije dobro. Naravno nakon toga su se postavljala pitanja šta sa onim ugovorima koji su sklopljeni, šta sa onim projektima koji su prihvaćeni, što sa novcem koji je uložen da bi se ti projekti izradili. Neke su županije pokazale interes da same financiraju, ali pitanje je da li će to moći. Primjerice predstavnici Virovitičko-podravske županije su rekli da oni neće poštivati, odnosno neće ih obeshrabriti ta odluka Vlade Republike Hrvatske, da će oni sami nastaviti financirati bolnicu. Međutim bojim se da oni za to nemaju snage. Ukoliko budu financirali dogradnju, odnosno modernizaciju bolnice u Virovitici, neće moći financirati neke druge vrlo važne sadržaje iz nadležnosti rada županije. Prema tome to je nešto što je apsolutno štetno. Ako negdje trebamo ulagati, a to je dakle ulaganje od 7 milijardi kuna u idućih 7 do 10 godina onda je to trebalo ulagati upravo u zdravstveni sustav, to potiče ne samo ove vrijednosti o kojima sam govorio nego potiče i investicije. To nije samo potrošnja, naravno makar tu ima potrošnje i to je dakle zadovoljavanje temeljnog interesa, odnosno temeljnog prava građana, a to je da imaju pravo na odgovarajuću zdravstvenu zaštitu. Na žalost tome nije tako i dakle mi predlažemo da se taj zakon promijeni tako da nema mogućnosti takvog tumačenja Vlade Republike Hrvatske. U tom smislu su zanimljive i neke izjave gospodina Hebranga koji je upravo te ugovore koji su potpisani pa i one koji nisu bili potpisani, bili su samo upućena pisma namjere županija i Vlade o potpisivanju ugovora, sve je on to ako se sjećate prije godinu dana kada je bila velika rasprava oko velikih dugova Ministarstva zdravstva, sve je on te ugovore, oni koji dospijevaju prvi anuiteti tek 2007. godine, sve je on to stavio za dugove 2003. godine i onda takav kumulativan dug prezentirao hrvatskoj javnosti uključujući čak i one bolnice u kojima nije uopće došlo do potpisivanja ugovora ne da samo anuiteti ne bi došli 2003. nego tek 2007., 2008. godine nego čak i tamo gdje nije bilo potpisanoga ugovora, gdje nije bio sklopljen financijski aranžman ministar Hebrang je u to vrijeme sve to stavljao kao dugove koji su ostavljeni iz 2003. godine. Evo to je dakle u biti plod političke volje gospodine ministra naravno iza koga je stala Vlada Republike Hrvatske, a mislimo da se radi o vrlo štetnoj odluci, a ono što dakle mi ovim zakonskim prijedlogom pokušavamo postići, da iza toga ne može biti obrazloženja koji može biti plod tumačenja zakona. Pa ako je to politički stav da se u Republici Hrvatskoj nema ravnomjeran ili ravnopravan sustav zdravstvene skrbi na razini dakle mreže osnovnih zdravstvenih ustanova onda je to politički stav pa se onda s njime lakše možemo nositi i lakše ga možemo identificirati i lakše ga možemo kazniti ako treba naravno, tu mislim naravno na birače a ne na bilo koga drugoga, nego da se skriva iza zakona. Ja naravno govorim ovako zato što sam sudjelujući u radu odbora Hrvatskoga sabora znajući kakvo je mišljenje Vlade, jasno je naravno da nema govora o tome da bi došlo do promjene u ovoj fazi takvoga stajališta pa zato naravno moram do kraja razgolititi zapravo motivaciju, a motivacija je dakle politička volja. To što je radila bivša Vlada nije dobro, mi to želimo na drugačiji način raditi, a ja sam uvjeren da je to dakle protivno interesima većine građana ove zemlje, protivno ravnopravnosti građana u pogledu tako važnoga prava kao što je pravo na zdravstvenu zaštitu i protivno zapravo interesu ravnomjernog regionalnog razvoja zemlje. Ako ova zemlja ima novaca, a pokazalo se socijalnim izdacima protekle godine da ima novaca onda je tih 7 ili koliko je to, oko 7 milijardi kuna u idućih desetak godina trebalo uložiti upravo u zdravstveni sustav. U onu mrežu koja postoji, koju nitko neće dovoditi u pitanje tako da bi se postigli ovi temeljni ciljevi. Evo, kolegice i kolege. Dakle, to je intencija našega Prijedloga. Ja vas pozivam naravno da podržite ovaj Prijedlog. A naravno o ovome što iz sadržaja ovoga Prijedloga bit će tako govora i u političkim procesima koji su pred nama. Mi smo pred lokalnim izborima i sigurno će ovo biti jedna od važnih tema kojima ćemo se baviti u lokalnoj kampanji kada budemo građanima naših županija objašnjavali što zapravo se sa razine države može učiniti za tako važno pitanje od njihovog interesa kao što je zdravstvena zaštita. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala, gospodine predsjedniče. Ispravit ću netočan navod uvaženog kolege Radoša gdje je naveo sa su potpisani ugovori u Virovitici za gradnju bolničke zgrade. To nije točno. Potpisan je sporazum, a ne ugovor i to 23.12.2003. godine. Da ste imali dobrih namjera u bivšoj vlasti zasigurno bi ovakove projekte koje hvalite prije odradili i do kraja mandata završili s njima. Hvala lijepo.
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Ja nisam rekao, ja sam rekao, ja nisam rekao da je potpisan ugovor sa bolnicom u Virovitici. Ja sam rekao da je potpisan ugovor sa 13 bolnica u Republici Hrvatskoj od njih 21 bolnice. Prema tome, vi ste ispravili nešto što nije bio netočan navod jer ja to nisam rekao i time ste prekršili Poslovnik. Hvala lijepo.
Čini mi se da je Virovitica bila spomenuta, ali [[Upadica: Ne, ne, ne.]] Dobro, vidjet ćemo. Pogledat ćemo to. Izvjestitelji odbora? Žele. Poštovana zastupnica Jagoda Martić.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Odredbom članka 9. Zakona o zdravstvenoj zaštiti izričito se određuje da županije i gradovi osiguravaju sredstva za investicijska ulaganja, investicijske i tekuće održavanja zdravstvenih ustanova u njihovom vlasništvu. Međutim, kakvu situaciju imamo u praksi? Činjenica je da prihvaćanjem i provedbom sustava decentralizacije u zdravstvu u nekim županijama nedostaju sredstva za investicijska ulaganja. Naime, jedan dio, odnosno veći dio jedinica lokalne i područje samouprave, posebno županije nisu financijski osposobljene da mogu izfinancirati sve obveze koje su im zakonom propisane. A to se posebno odnosi na osnivačka prava i obveze koje imaju u svezi sa funkcioniranjem osnovne zdravstvene zaštite i školstva. Sad taj nedostatak sredstava se pokušava na neki način premostiti, odnosno nadoknaditi iz pomoći izravnanja iz Državnog proračuna Republike Hrvatske, a do razine minimalnih standarda koje na osnovi mjerila i kriterija godišnje utvrđuje Vlada Republike Hrvatske. Ako se malo prisjetimo, nedavno smo donosili upravo u ovoj sabornici Zakon o pravima pacijenata pa se između ostalog kaže da pacijenti, jedno od osnovnog prava pacijenata je da im se omogući dostupnost jednako kvalitetne usluge svim osiguranicima. E sad malo se prisjetimo kakvu uopće situaciju imamo u zdravstvu. Ja ću se možda sa par rečenica osvrnut samo na situaciju što se tiče domova zdravlja. Naime, znamo da je jedan dio županija, ja mislima da se taj broj kreće negdje pola-pola, je proveo spajanje, odnosno fuzioniranje domova zdravlja u jedinstveni dom zdravlja županije. Jedan dio županija taj proces nije proveo jer je prije godinu dana, odnosno dolaskom ove Vlade ministar je to obustavio sa obrazloženjem da želi ispitati zakonitost procesa spajanja. Tako da zapravo imamo dvostruki sustav funkcioniranja domova zdravlja, odnosno primarne zdravstvene zaštite. I sad ću govoriti, odnosno reći par rečenica samo kakvu situaciju imamo u Splitsko-dalmatinskoj županiji gdje se u taj proces vrlo brzo ušlo bez da su se izvršile pripremne radnje. I u toj čitavoj godini dana koliko taj jedinstveni dom zdravlja funkcionira praktički se nije donio niti jedan akt osim Statuta doma zdravlja. Ponekad se pitam da li je nekome bio interes, odnosno zanimljiva upravo ta decentralizacijska sredstva koja dolaze u Dom zdravlja Splitsko-dalmatinske županije, ali krajnji korisnici od tih sredstava dobivaju jako malo. Pa se tako recimo dešava u Domu zdravlja Makarska da je mjesecima nije radio rendgen zbog toga što nije bilo sredstava da se kvar popravi. Imamo u Domu zdravlja Makarskoj mamograf koji je nabavljen isključivo humanitarnim akcijama, ali taj je mamograf najprije mjesecima nije radio, a sada radi praktički tako da pregleda po 4 pacijentice jer nemamo kadra koji bi tu trebao raditi. Duže vrijeme se već u tom istom Domu zdravlja licitira sa opstankom stacionara, licitira se sa opstankom rodilišta, a napomenula bih samo jednu činjenicu da je taj isti Dom zdravlja većim dijelom izgrađen iz samodoprinosa građana. Prema tome, mislim da bi ti građani trebali bit oni koje bi nešto trebalo pitati i koji bi zapravo trebali imati i prvu i zadnju riječ kad se radi o njihovom, jer su ta sredstva izdvajali upravo zato da bi imali bolju i dostupniju zdravstvenu zaštitu. Ovdje smo govorili isto tako nedavno o ljudskim pravima, raspravljali smo o Nacionalnom programu zaštite potrošača, a mislim da jedno od osnovnih ljudskih prava, pa ako ćemo govoriti i o zaštiti potrošača upravo pored prava na rad i pravo na zdravlje, odnosno na dostupnu zdravstvenu zaštitu. Prema tome, zdravstvena zaštita bi se trebala bazirati na pravednosti, dostupnosti, kvaliteti i učinkovitosti. Da bi se to, naravno, moglo ostvariti onda bi trebali razvijati takvu zdravstvenu zaštitu koja bi bila, gdje bi dostupnost svim korisnicima bila bolja, pravednija, znači pravednije zdravstvene usluge. Trebali bi težiti implementaciji novih metoda liječenja, kratke ili kraće liste čekanja, kvalitetna usluga, veća efikasnost i solidarnost. Da bi se svi ti ciljevi mogli ostvariti, između ostalog moramo prvenstveno imati pravednost u prikupljanju sredstava za financiranje zdravstva i pravedniju raspodjelu sredstava za potrebe stanovnika. Iz svega navedenog, odnosno iz svega ovoga što sam rekla, trebalo bi što prije predložiti načine kako gradovima i županijama povećati financijska sredstva koja će omogućiti njihovo normalno funkcioniranje. To je sigurno jedan opsežniji i možda dugoročniji proces, a dok se to ne donese mislim da upravo ovaj Zakon koji je pred nama, kojega smo sad čuli od predlagatelja, teži tome da se možda ove, da tako kažem, nedostatci koji na neki način umanjuju dostupnost zdravstvenih i kvalitetu zdravstvene zaštite, da se možda premoste do donošenja jednog kvalitetnijeg i obuhvatnijeg zakona koji bi onda išao u korist zapravo građana, odnosno pacijenata kao krajnjih potrošača zdravstvenih usluga. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. I poštovani zastupnik Drago Prgomet.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Samo kratko obzirom na kasno vrijeme. Dakle, naime, ono zbog čega je meni vrlo teško prihvatiti ovo je iz dva razloga. Nisam sklon zadirati u jedan takav zakon kakav je Zakon o zdravstvenoj zaštiti u samo jednom segmentu i nisam baš siguran da će se sa ovom promjenom nešto premostiti do novoga Zakona jer dok dođe do implementacije u praksi ove zakonske odredbe, sazrijet će vrijeme za promjenu zakona koji je u pripremi i koji je upravo u Hrvatskoj liječničkoj komori na usuglašavanju. Drugo, samo promjene u ovom dijelu u kojem bi se omogućilo financiranje od strane države, od strane Ministarstva zdravstva ovih bolnica koje nisu trenutno obuhvaćene ovim Zakonom postavlja pitanje i upravljačke strukture, vlasničke strukture što ovim prijedlogom ako sam dobro razumio nije obuhvaćeno, vrlo je teško očekivati da će vam netko financirati i osiguravati sredstva a da nema na određeni način nadzor nad utrošenim sredstvima, odnosno na sredstvima koja će završiti za račun pojedinih županijskih bolnica. Ja bih samo htio podsjetiti, vi ste to rekli i u prijedlogu i gospođa i kolegica Martić sada da je taj Zakon donesen 2003. godine i doista tada se trebalo voditi računa o dostupnosti, jednakosti zdravstvene zaštite svim građanima Republike Hrvatske, no očito su bile intencije u tom trenutku druge. I na koncu pitanje mreže zdravstvenih ustanova, mijenjanja, nemijenjanja mislim da je manji problem pa i samog financiranja da li stanje države ili centraliziranih sredstava, mislim da bez jednog ozbiljnog neću reći potresa ali u svakom slučaju zahvata u sadašnjem sustavu bolničke zdravstvene zaštite koja neće obuhvatiti kategorizaciju u kojoj će se napokon morati odrediti koja bolnica može što raditi u kojoj se doista neće događati slučajevi da imamo bolnice u krugu 40 km općeg tipa a rade gotovo identične stvari, dupliciraju kapacitete kako se to obično znalo reći, dakle, bez jedne ozbiljne kategorizacije, vrlo je teško očekivati čak da i ovakvom zakonskom promjenom, koja bi omogućila ulaganje novaca, direktno financiranje od strane države, tj. Od nekakvog napretka u smislu jednakosti, poboljšanja kvaliteta zdravstvenih usluga neće biti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa, kolega RAdoš želite li završni osvrt? Imate pravo. Gospodin Antun Peruško.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Vrlo kratko pet rečenica, nisam ni očekivao da će ova točka dnevnog reda biti u ovo kasno vrijeme na dnevnom redu. Ne raspredajući sada i ne ponavljajući ono što je poznato da je zdravstvo jedno od najvažnijih segmenata i da čovjek tek zna koliko vrijedi zdravstvo onda kada mu na žalost treba i svakako sukladno tome svi građani imaju pravo na kvalitetnu zdravstvenu uslugu, i na kvalitetne bolničke sadržaje. Ja dolazim iz kraja, i radi toga sam se javio, iz kraja gdje od odlaska Angloamerikanaca od 47. godine sve što je ulagano u zdravstvo, u zdravstvene objekte ulagali su građani naši preko samodoprinosa. I posljednja krupna investicija koja je u Pulsku bolnicu učinjena je 87. godine, također sredstvima samodoprinosa izgrađena je nova radiologija i novi laboratorij i to je bila posljednja investicija. Tada smo nabavili prvi CT uređaj, tadašnje političko rukovodstvo je imalo i snage i sredstava za magnetske rezonance ali provincija nije mogla nabaviti te magnetske rezonance, dok su se u bivšoj državi gradili nekakvi VMO-i itd. Danas smo u svojoj državi, imamo našu državu i sa zadovoljstvom su građani Istre primili vijest i ugovor sporazum koji je sklopljen između bivše Vlade i županije, o investiciji u novu Pulsku bolnicu o čemu je i kolega Radoš nešto govorio. Ja sam svjestan činjenice da postoje … vlasništva, da je pitanje strukture vlasništva o čemu je govorio kolega Prgomet, međutim, radi se o objektima gdje čak i nije sporna struktura vlasništva i gdje je moguće i različita struktura vlasništva ali je nedvojbeno da se radi o objektima čiji su općinski, gradski, regionalni, državni su, naši su i mislim da se ovim prijedlogom, kojeg ja podupirem pa makar on bio i u prvom čitanju da prođe u drugo čitanje i da se još izvide i ostali modaliteti na ovaj način stvaraju se pretpostavke da se one investicije koje su rečene i za koje su mene isto tako dvojbene, bivši ministar Hebrang je rekao da će Pulska bolnica ići, pa je trebalo biti potpisivanje sporazuma krajem prošle godine pa je bilo po nekim najavama do konca siječnja ove godine, još uvijek to nije učinjeno i ja sam izuzetno zainteresiran da se taj objekat realizira, a u situaciji kada 92% svih poreznih prihoda u državi slivaju se u državni proračun samo 8% ostaje svim jedinicama lokalne i regionalne samouprave, od čega 4% kao što znamo Gradu Zagrebu onda možemo jasno znati kakva je situacija i kakve su mogućnosti županija, gradova i općina za održavanje tog bolničkog sustava. Radi toga uz, sa ciljem bez politikantstva nego zbog realne potrebe podržavam osobno, ne znam ni stav Kluba, podržavam prijedlog koji je danas pred nama u raspravi i mislim da se prepuštanjem u drugo čitanje može iznaći modalitete i načine kako da se pitanje zdravstva tretira na način koje to zaslužuje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Drago Prgomet replika.
Hvala lijepa, da se ne stekne pogrešan dojam ja iz osobnog iskustva znam kako stvari stoje jer sam radio uvjetno rečeno u maloj bolnici, i radim u Kliničkom bolničkom centru i doista znam s kakvim problemima se te manje, nazovimo, bolnice susreću ali govorili ste o Pulskoj bolnici. Na određen način je jedan paradoks da imate bolnicu koja je građevinski, dakle u infrastrukturalno skoro najlošija bolnica u Hrvatskoj u najbogatijoj regiji. Sada se postavlja pitanje da li je pošteno da država uplaćuje u infrastrukturu Pulske bolnice a zapostavlja Lipik, Pakrac, Vukovar i druge centre. Drugi problem je pitanje menađmenta, Pulska bolnica je na žalost godinama kada je riječ o gubicima na prvom mjestu u Republici Hrvatskoj, dakle, doista ne dvojim oko toga da treba isfinancirati i pomoći u infrastrukturi takvih bolnica ali mislim da neke stvari treba napraviti u vlastitoj kući. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Anton Peruško.
Apsolutno se slažem sa kolegom Prgometom i ja jesam uvijek i znam potrebe, znam kakva je situacija u Lipiku, Pakracu i u krajevima mi srećom nismo bili, Istra odakle dolazim nije bila u takvoj situaciji u kojoj su se nalazili ti naši krajevi i ja u svakom slučaju jesam za maksimalnu solidarnost na nivou države ali baš zbog tih i takvih stavova, to smo isto slušali u bivšoj državi. Najbogatija regija i onda se gradilo, a samo se, samo se u Istri nije gradilo i mislim da zaista građani Istre pa i izdvaja se uostalom u proračun ako je nam i bogatija regija i ne traži se ništa posebno nego samo adekvatni povrat sredstava jer građani Istre i najturističkija regija zaista zaslužuju kvalitetnije bolničke sadržaje nego što je ova sramota koja je u Puli u ovom trenutku.
Hvala lijepa. I u ime predlagatelja poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo ima i nekih prednosti u ovakvim komornim atmosferama, može se mirnije raspravljati možda sa više argumenata priči nekom, nekom problemu. Najprije zahvaljujem svima koji su uzeli učešće u raspravi, gospođi Martić zbog toga što je dala doprinos u pogledu podsjećanja na Zakon o pravima pacijenata. Zakon koji je novi zakon usvojen dakle nakon ovih događanja prije dvije godine odnosno 2003., 2004. a koji još dodatno naglašava pravo građana da imaju približno jednaku dostupnost osnovnoj zdravstvenoj skrbi. Taj zakon to još dodatno naglašava i time je to obveza države još snažnija da osigura te uvjete. Ne mislim na državu kao središnju državu nego državu kao kompletan sustav državne, državne uprave. Govoreći o ovim pitanjima najprije se kolegom Đakićem bez namjere da u neravnopravnim uvjetima, ja sad mogu slobodnije govoriti, polemiziram s njime, ja sam govorio o tome da u 8 bolnica nije potpisan ugovor nego su bila samo upućena pisma namjere. Očito se među tih 8 bolnica nalazila i bolnica u Virovitici, a sticajem okolnosti na sjednici Odbora parlamentarnog bio je predstavnik Virovitice pa je onda on rezolutno izjavio kako će to županija financirati sama međutim neće. Neće moći. Kao što je u odgovoru gospodina ministra kolegi Mršiću koji je postavio pitanje nakon što je Vlada raskinula ugovor sa općom bolnicom u Koprivnici, ministar odgovara: «Raskid sporazuma ne znači i prestanak aktivnosti na navedenom projektu jer postoji mogućnost realizacije iz drugih izvora financiranja». Opet se bojim da ne postoji mogučnost jer teško će županija i Koprivničko-križevačka ali jednako tako i Istarska naći sredstva za tako velike infrastrukturne projekte i zato je to bila dobra solucija da u tako važnim pitanjima država i županije uzmu na neki način podjednako učešće odnosno država sa 35% osim u slučaju ovih dvaju bolnica u Zaboku i u Virovitici. To je bilo rješenje. Županije to nisu u stanju same raditi. Prije nekoliko godina župan istarski je izjavio, više nisam pratio te odnose, kako je proračun pulske opće bolnice veći nego što je proračun županije. To govori o tome koji su uopće kapaciteti županije pa i istarske županije da sudjeluju u tome, a pitanje koje je postavio kolega, kolega Prgomet je riješeno u zakonu. Naime u našem Zakonu, u njegovom članku 8. stoji da država financira i ostale zdravstvene usluge odnosno i investicije mimo mreže osnovne zdravstvene skrbi, a to znači i domove zdravlja i zavode za javno zdravstvo na područjima od posebne državne skrbi. To je jasno. U tom smislu država vodi snažniju, naglašeniju brigu jer je to logično jer ta područja od posebne državne skrbi nemaju te financijske mogučnosti i tamo država financira ne samo osnovnu mrežu, ne samo bolnice nego financira i kompletnu, sustav zdravstvene skrbi, a to znači domove zdravlja, zavode za javno zdravstvo i tako dalje. Prema tome to što je kolega Prgomet spomenuo kao mogući nedostatak ovoga Zakona to nije nedostatak Zakona. U Zakonu to postoji, da li je to dobar balans to je naravno drugo pitanje, ali po tome se ta naša područja koja su siromašnija razlikuju i imaju dodatnu potporu države u odnosu na sve ostale sustave. Što se tiče financiranja i nadzora nad financiranjem i upravljačkim pravima mislim da to pitanje nije dobro pogođeno. Te bolnice su bolnice koje su bolnice županija i gradova. Tamo su osnivači i vlasnici županije i gradovi. Radi se o jednokratnim investicijama države. To je drugo da država trajno financira te bolnice onda bi se imalo smisla postavljati pitanje i nadzora nad financiranjem odnosno upravljačkih prava menadžmenta i tako dalje. Ovdje se radi o jednokratnoj financijskoj aktivnosti pomoći države u obliku investicija. Mislim da nije primjereno odnosno nije dobro pogođeno postavljati u tom segmentu pitanje upravljačkih prava i financiranja bolnica. Što se tiče kategorizacije bolnica ja se slažem sa kolegom Prgometom, ali bojim se da to pitanje nije izravno vezano sa ovim. Mi kategorizaciju bolnica i ulaganje u naše bolnice, nekakvu regionalnu ili subregionalnu specijalizaciju možemo postići neovisno o tome da li će država ulagati ili neće ulagati u bolnice. To je pitanje naše sposobnosti da se dogovorimo da neka bolnica koja je 40 kilometara od druge ne pokriva baš potpuno isti sadžraj. To nije vezano uz ovaj posao, a bojim se i jednako tako da nećemo biti u stanju kroz dugi niz godina revidirati možda neracionalnu mrežu naših bolnica. Ona je postavljena kako je postavljena. Danas je vrlo teško očekivati da bi neka vlast imala snage potpuno ukinuti neku opću bolnicu. To je dosta teško očekivati. To bi naravno bilo idealno jer ovo što mi danas imamo znači da imamo dosta luskuzan raspored bolnica u pogledu njihove prostorne raspoređenosti, a zapravo skromnu zdravstvenu zaštitu. Skromnu ponudu koju te bolnice nude. To naravno nije racionalno. Ali pitanje je koja će vlast, županijska vlast ili državna vlast imati snage ukinuti bilo koju opću bolnicu pa makar to bila i opća bolnica u Našicama koja je udaljena od bolnice u Osijeku svega 40-tak kilometara, ali tko će to učiniti. Naravno rješenje je u specijalizaciji te bolnice u odnosu na neke sadržaje koji nisu osobito razvijeni u osječkoj bolnici ali to nije u koliziji sa ovim zakonom dakle. A čekati da potpuno riješimo mrežu, da napravimo kategorizaciju pa tek onda pristupimo ozbiljnijim investicijskim ulaganjima u bolnice bojim se da je iluzorno. Mislim da to je tako opsežan posao ne samo tehničke naravi nego ponajprije politički vrlo težak posao. Bojim se da to naše vlade u skorom vremenu recimo od nekakvom kratkoročnom periodu od 5 ili 10 godina neće učiniti, a do tada mi nemamo i ne smijemo čekati da dovedemo zdravstvenu skrb u osnovnoj mreži za naše građane na približno jednak nivo u cijeloj, u cijeloj zemlji. I to je dakle ono što sam smatrao da, da treba reći. Naravno ja evo pozivam sve kolege makar znam koja je sudbina ovoga prijedloga da prihvate prijedlog. Ako prijedlog ne bude prihvaćen, mislim njegov smisao je u tome da se o tome raspravlja, da se ovom važnom pitanju, doista važnom pitanju na neki način proširi svijest, da se, da se razgovara ponajprije ovdje u Parlamentu ali naravno žao mi je zbog važnosti ovoga pitanja što u ovakvim okolnostima raspravljamo i što osim možda jedne press konferencije koja je održana zapravo nemate mogućnosti da to važno pitanje posredujete hrvatskoj javnosti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Nastavak sjednice u srijedu, 23. u 9,30, a počet ćemo sa točkama od 33 do 36 pročišćenog prijedloga dnevnog reda. Dakle hitni postupak Zakona o izmjenama i dopunama zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba sa invaliditetom, Zakonom o izmjenama zakona o nagradi za promicanje prava djeteta, hitni postupak, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta i Konačni prijedlog zakona o obveznim odnosima. Ova dva zakona o, su P.Z.E. Potonji imaju prednost pred ostalima. Hvala lijepa. Nastavak 23. u 9,30. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Prvo čitanje, prijedlog zakona 173. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni zakona o zdravstvenoj zaštiti koji su predložili zastupnici Vilim Herman, Željko Pavlic i JOzo RAdoš zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možete glasovati. Rezultat. Zaključak je prihvaćen jer je za njega glasovalo 73, 1 suzdržan i 36 protiv.