Hvala lijepa, gospodine predsjedniče ja vas molim da se očitujete i o drugom dijelu našga pitanja odnosno prijedloga, kada smo vas molili da osigurate i ovdje prisutnog premijera u Sabornici kada budemo raspravljali o navedenoj točki dnevnog reda.
Nastojat ću osigurati. Ovo je objedinjena rasprava po ova dva prijedloga zakona. U ime klubova 20 minuta. Klubovi mogu raspodjeliti između sebe da više govore zastupnika po ovoj temi. Molim ministricu pravosuđa gospođu Vesnu Škare Ožbolt da obrazloži dodatno prijedlog zakona o izmjenama i dopunana Kaznenog zakona broj 88. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Reforma pravosuđa glavna je zadaća i jedna od glavnih zadaća ove vlade, kako bi pravosuđe ostvarilo svoju puno samostalno i učinkovitost. STvaranje zakonodavnog okvira i jačanje institucija za borbu protiv oraniziranog kriminala, korupcije, ratnih zločina, hibernetičkog kriminaliteta, terorizma, prioriteti su ove Vlade. Stoga i predložene promjene Kaznenog zakona u cilju ostvarivanja adektavnog pravnog okvira za borbu pritiv kriminalitrea prema međunarodnim standardima. Iako su u uvjodnom dijelu prijedloga zakona o izmjenama i dopunama kaznenog zakona u teksu o ocjenu stanja i opisu osnovnih pitanaj koja se trebaju urediti tim zakonom , vrlo opširno i detaljno navedene sve odlučne činjenie koje opravdavaju i čine nužnom ovu promjenu hrvatkog kaznenog praav, dopupstite mi da ipak neke od tih činjenica posebno istaknem i da im dodam još neke koje mogu biti od z načanja za raspravu o tim promjemama u ovom visokom domu. Od stupanja s snagu kaznenog zakona i počeka njegove primjene 1.siječnja 98. godine do prijedloga ovih promejan proteklo je više od 6 godina. Novo hravtsko kazneno pravo kazneno pravno pravo oblikovano je tim zakonpom do tada i tri putaje mijenjano. Treće i najobilnije promjene bile su one 14. prosinca 2000. godine koje su stupile na snagu sa najkraćim moguim vacacio legis 8dana nakon objave u Narodnim novinama. Nakon toag predložene su i četvrte još obimnije promjene, sadržane u zakonu o izmjenama i dopunama kaznenog zakona, koje je stupio nasnagu 15. srpnja 2003. godine, a trebao se primjenjivati od 1. prosinca 2003. godine. Odlukom ustavnog suda od 27.studenoga 2003. godine taj zakon je ukinut, stoga je valjalo smatrati da on nije niti donesen. Imajući stalno na umu da je materijalno kazneno pravo koje u najvećem dijelu sadržano u kaznenom zakonu samo jedan od instrumenata za suprostavljanje ponašanjima opasnim za temeljme slobode i prava građana, i druge ustavne vrijednosti. Te da svaka promjena toga dijela pravnoga sustava svake pa i naše države mora biti dobro promišljena i krinalno politički opradana Vlada smatra da je razvojno i opravdano promjenama hrvatskog kaznenog prava pristupiti u dvije faze. Taj zaključak se temelji na analizi podataka o kretanj ukriminala i njegove fenomelogije a uzimaju u obzir načela vladavine prava, koje se ondose i na temelj i na ograničenje kazneno pravne prisile, ali i na učinkoviotiu zaštitu svih prava i društvenih vrijednosti zajamčenih i zaštitćenih Ustavom RH i međunarodnim pravom od svih za njih pogiblejnih ponašanja. Upravo te dvije faze su opravdane i s obzirom na brojna sprona pitanja o kojima se u struci i javnosti pa i ovdje u Hrvatskom saboru raspravljalo prošle godine, povodom tadašnjeg prijedloga zakona za izmjenu kaznenog zakona. U prvoj fazi u prvoj se fazi koja je sadržaja u prijedlogu zakona o kojem sada raspravljamo valja se ograničiti samo na one promjene koje su neophodne i hitne a za koje nisu potrebne temeljite znanstvene stručne praktične i krimalno političke analize i prosudbe od njihove opravdanosti. U drugoj fazi koja sljedi i nastavlja se vremenski odmah iza ove prve faze, sukladno programu Vlade koja je istaknula odlučnost osiguranja potrebnih pravnih uvjeta za sankcioniranje kriminalih radnji, i njihovih zastupnika i definiranja gospodarskog i organizniranog kriminala utvrđnjivanjem odgovornosti na svim razinama pomoć će se analizirati svi ranijim i novi teoretski i praktički politički prijedlozi i razlozi za promjene kaznenog prava, te će se odlučiti ko,je je od njih i zašto potrebno predložiti u Hrvatskom saboru. To se primjerice odnosi na složenu i međusobno poveazanu normativnu strukturu tvz. g ospodarskgo kriminala, kompleksnosti pitanje općeg i linearnog pooštrenja represije, pa i uvođenje kazne doživotnog zatvora. Produljenja rokova zastar eprisile naplate novčane kazne, i drugo. Što je u uskoj vezi sa odnosom postojeće zakonske i sudske politike kažnjavanja. To je osobito važno pitanje politike kažnjavanja naime kako je i u kojoj mjeri dosadašnje zakonski represivni sustav primjenjiavn u sudskoj praksi i kakvi su odnosi između zastrašujućeg i generalno preventivnog učinka propisanih kazni, i specijalno preventivih učinaka primjenjenih kazneno pravnih sankcija u našem sustvu kaznenog pravosuđa. Već se organizirano istražuje i rezutati će biti poznati do kraja ove godine. U promjenma koje se sada predlažu najveći se dio odosi na usuglašavanje našega kaznenog prava, sa međunarodnim preuzetim obvezama, i tzv. standarima međuanrodne integracije dakle Ujedinjeni narodi, Vijeće Europe i Europska unija. A koje se odnose na kazneno pravo i kazneno pravosuđe. Kazneni zakon suvremene države je uzprkos intenzivnih međunarodnih itegracijsih procesa i nadlje nesumnjivo zakonodavni akt isključivo državnog suvereniteta. Njime se odlučuje koja će se osobne slobode i prava čovjeka te druga prava i društvene vrijednodsti zajamčene i zaštićene ustavom svake države članice međunarodne zajednice ta država štiti upravo propisivanjem kaznenih djela i kojim sankcijama dakle kojom represijom koju sudbena vlast treba primjeniti prema njihovim počiniteljima. NO osim ustavnog temelja, i za propisivanje i primjenu kaznen pravne represije u suvremenom pojmu suvereniteta i međunarodno pravo se smatra opravdanim razlogom i temeljem za oblivakonje sadržaja svakog nacionalnog kaznenog prava. Tako je tko propisano u članku 1. našega kaznenog zakona a upravo zbog toga sve novije promjene u izvorima međunarodnog prava koje našu državu aktom zakonski ratifikacija obvezuju, na njihovu primjenu, u domaće pravu ne samo da čine najveći dio sadržaja zakona koji se predlaže već su i jedan od glavnih razloga za ove izmejne i dopune našega kaznenog prava. Pri tome kako je vidljivo iz obrazloženja predlagatelj je za svaku promjenu koja se temelji na izvorima međunarodnog prava jasno i određeno naveo i citirao svaki od tih ivzora i omogućio njegovu usporedbu sa predloženim promjenaam. Time se nastojalo izbjeći formulacije kojima se potpuno neodređeno poziva na međunarodne standarde zahtjeve međunarodne zajednice i slično. Moglo bi se smatrati da se itanje medijski sloboda pa s tim i svezi i normativnih sadržaja kaznenih djela protiv časti i ugleda kada su počinitelji tih djela novinari, također tiče odnosa suvereniteta nacionalnog kaznenog prava i određenih međunarodnih standarda da ili prijedloga i primjedbi međunarodnih organizacija na te sadržaje. Vlada je smatrala da strateški interesi Hrvatske opravdavaju prosudbu o sadašnjim rješenjima te uspostavljajući razumnu i pravednu ravnotežu između medijskih sloboda i opravdane kaznenopravne zaštite, časti i ugleda svake osobe predložila preuređenje nekih odredbi o odgovornosti za kaznena djela protiv časti i ugleda i kaznenog djela klevete. Preuređene su postojeće inkriminacije kaznenih djela te propisana nova kaznena djela kao što je npr. definicija zločinačke organizacije, zločin protiv čovječnosti, zapovjedna odgovornost, otkrivanje identiteta zaštićenog svjedoka, novačenje plaćenika, inkriminiranje ometanja pravde, sprječavanje dokaza, evo kibernetički kriminal vrlo aktualna tema, zloporabe prava, izlaganja javnosti nečega što treba biti upotrebljivo u privatne svrhe. Trgovanje ljudima i ropstvo, davanje, odnosno primanje mita u gospodarskom poslovanju, zabrane kloniranja ljudskog bića, pripremanja kaznenog djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom te udruživanje u grupu radi počinjenja kaznenog djela terorizma, dakle međunarodni terorizam. Inkriminacija u odnosu na govor mržnje proširena je u članku 174. stavku 3. kaznenog djela rasne i druge diskriminacije na način da sada ova inkriminacija sadrži zabranu svakog oblika diskriminacije unošenjem u obilježje djela generalne klauzule ili drugih osobina na osnovu npr. spolne orijentacije i sl. Sukladno dodatnom protokolu uz Konvenciju o kibernetičkom kriminalu, o kriminalizaciji akta rasizma i ksenofobije počinjenih putem računalnih sustava novim stavkom 4. inkriminira se putem računalnog sustava ili na drugi način. Svaki onaj materijal koji poriče znatno umanjuje, odobrava, odnosno opravdava kazneno djelo genocida ili zločin protiv čovječnosti. Ovako predloženo kazneno djelo sada u cijelosti je dostatno da pokrije sve oblike diskriminacije ili tzv. govora mržnje. U odnosu na gospodarska kaznena djela bilo je nužno propisati nova korupcijska kaznena djela radi sprječavanja korupcije u privatnom sektoru ispunjavajući obaveze preuzete iz međunarodnih konvencija posebice kaznene pravne konvencije o korupciji. U cilju pružanja kaznenopravne zaštite ugroženim svjedocima koji su spremni svjedočiti protiv organiziranog kriminala, korupcije, ratnih zločina i drugih teških djela bilo je nužno propisati novo kazneno djelo, otkrivanje identiteta zaštićenog svjedoka kojim se sankcionira svaka radnja koja se poduzima u cilju otkrivanja identiteta svjedoka. I na ovaj način Vlada osigurava pretpostavke za učinkovitiji kazneni progon organiziranog kriminala, korupcije i ratnog zločina. U smislu implementacije UN-ove Konvencije o transnacionalnom organiziranom kriminalu predlagatelj je promijenio izričaj kod kaznenog djela dogovora za počinjanje kaznenog djela iz članka 332. te povisuje sankcije kod tog kaznenog djela kao i kod kaznenog djela udruživanja za počinjenje kaznenih djela iz članka 333. zbog njihove posebne pogibeljnosti ovih kaznenih djela. Novo kazneno djelo protuzakonita gradnja inkriminira svako građenje bez građevinske dozvole ili protivno propisima ili unatoč drugim odlukama nadležnih državnih tijela s obzirom na činjenicu da je protuzakonito građenje posebice u zaštićenim područjima takva da prijeti devastacijama tih područja, a zaštitu navedenih vrijednosti nije moguće osigurati putem upravnog ili prekršajnog postupka. I novo je kazneno djelo protupravna eksploatacija rudnog bogatstva koja inkriminira nepropisno ili protivno odlukama državnih tijela eksploatiranje rudnog blaga. Evo u nastojanju da cijenim vrijeme u ovom Visokom domu i da se klonim ponavljanja onoga što je za spomenute promjene i one druge relativno opširno rečeno u uvodnom tekstu Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona i povodom svakog predloženog članka tog zakona dopustite mi ipak na kraju još samo jednu napomenu. Vlada Republike Hrvatske smatra suprotstavljanje svim oblicima kriminala, a osobito onima koje se izravno ili posredno odnose na terorizam, transnacionalni organizirani kriminal, korupciju, nedozvoljenu proizvodnju i raspačavanje droge, sve oblike nasilja i na kaznena djela u gospodarskom poslovanju jednom od svojih osnovnih prioriteta. Pri tome duboko je uvjerena da se učinkovitije suprotstavljanje tim i drugim oblicima kriminala postiže sustavnim i međusobno usaglašenim zakonskim intervencijama ne samo u sadržaju materijalno kaznenog prava već i prekršajnog, kaznenog procesnog prava i drugih zakona koji se odnose na cjelokupno djelovanje kaznenog pravosuđa od policije, državnog odvjetništva sa segmentima USKOK-a, sudbene vlasti do izvršenja kaznenopravnih i prekršajnih sankcija prvenstveno novčanih kazni i kazni zatvora. No te zakonske intervencije samo su dio ukupne strategije jačanja vladavine prava i suzbijanja kriminala. Preostali, ali i važniji dio odnosi se na znanstvene i stručne analize ukupnosti društvenih individualnih uzroka svih vrsti kažnjivog ponašanja, ali isto tako i na nastojanja da se u što kraće vrijeme otklone smetnje i ostvare bolji uvjeti za brzu i učinkovitu primjenu postojećih i primijenjenih zakonskih sadržaja. To je ono što ja osobno smatram reformom pravosuđa za koju se bez zadrške zalažem. Prijedlog zakona uvaženi zastupnici i zastupnice koji je pred vama stoga nije samo prva faza promjene postojećeg materijalnog kaznenog prava već ga valja smatrati i dijelom te reforme u realizaciji koje će vrlo brzo uslijediti i drugi zakonski prijedlozi koji će biti vama na prosudbu. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala lijepa ministrice. Prije nekoliko obavijesti samo o radu odbora. Potpredsjednica Odbora za gospodarstvo, gospođa Dragica Zgrebec zakazala je sjednicu Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu umjesto u 14 sati u 13 sati u dvorani kluba zastupnika. Dakle Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu u 13 sati u dvorani kluba zastupnika. Odbor za turizam u dvorani 84 u 13,30. A nije bila zakazana u dvorani 133, dakle u dvorani 84 u 13,30 Odbor za turizam. Odbor za pomorstvo, promet i veze u 13,00 sati u dvorani 133/I. Odbor za zakonodavstvo u dvorani Centar u 12,00 sati. Odbor za zakonodavstvo u dvorani Centar u 12,00 sati. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav u Maloj vijećnici u 12,30. Odbor za Ustav u Maloj vijećnici u 12,30. Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu umjesto 13,30 u 17,00 sati u dvorani 133/I. I Odbor za pravosuđe, u 13,30 u dvorani Centar. Molim poštovanu zastupnicu Ingrid Antičević-Marinović da u ime kluba SDP-a obrazloži prijedlog zakona.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub SDP-a predlaže izmjenu i dopunu Kaznenog zakona potpuno na tragu onih prijedloga izmjena i dopuna koje je predlagala ranija Vlada i koje izmjene i dopune Kaznenog zakona su donesene za vrijeme bivše koalicijske Vlade, vlasti. Te izmjene i dopune bile su kruna normativnog dijela kaznenopravne reforme, a koji su sačinjavali također, da se samo podsjetimo, jer su upravo i povezani ovako kako su koncipirani i zašto smatramo upravo i inzistiramo na ovim sveobuhvatnim promjenama jer one upravo se nadovezuju na doneseni zakon koji smo donijeli za vrijeme bivše vlasti, Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela. Koja je jedna novina bila u našem Kaznenom zakonodavstvu gdje se propisala kaznena odgovornost pravnih osoba, smatrajući naravno i na tom europskom i svjetskom tragu da treba kažnjavati i pravne osobe za kriminalnu djelatnost, a ne samo za nekakve povrede gospodarske i financijske discipline, propisivanje prekršajne odgovornosti. Da smo ovo imali ranije sigurno da bi bili i efikasniji u otkrivanju, procesuiranju i kažnjavanju kaznenih djela počinjenih tijekom pretvorbe i privatizacije. Jer počesto, kao što je i teorija znala reći, da su se odgovorne osobe znale skrivati iza pravne osobe kao iza nekakvog slamnatog čovjeka. Naravno da sada treba raditi i o implementaciji ovog zakona što u svakom slučaju nije lagani zadatak, s obzirom, je li da se radi o jednoj posve, jedno novom institutu, jednom novom načinu razmišljanja u našem kaznenom pravu. Isto tako, on se nadovezuje, ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Kaznenog zakona Kluba SDP-a nadovezuje se i na doneseni Zakon za vrijeme bivše vlasti i Konačni prijedlog zakona o primjeni Statuta Međunarodnog kaznenog suda i progonu za kaznena djela protiv međunarodnog, ratnog i humanitarnog prava, evo, kojeg svi već kolokvijalno zove Sud za ratne zločine. Naime, to je jedan izuzetno važan zakon kojim ne samo da je Republika Hrvatska, s obzirom da je ratificirala Statut Međunarodnog kaznenog suda i koji je nastupio na snagu 1. srpnja još 2002. godine, ispunila i svoje obveze kao zemlja potpisnica tog Statuta. Nego prije svega, to je bilo i u interesu Hrvatske da taj Zakon koji sadrži odredbe kojim se osigurava jedan kvalitetniji, efikasniji kazneni progon i suđenje i sankcioniranje počiniteljima kaznenih djela ratnih zločina. I na taj način Hrvatska ima dobre izglede koje se, evo, i ostvaruju ali jednako tako ne samo s ovom dobrom normativom nego jednim aktivnim pristupom kako se pregovara sa međunarodnom institucijama, da i oni optuženici koji su optuženi pred Međunarodnim kaznenim sudom u Haagu mogu, eto, doživjeti ipak da im sudi nacionalno zakonodavstvo, nacionalno pravosuđe po nacionalnom zakonodavstvu što je uvijek i određena beneficija i u svakom slučaju bolje za svakog okrivljenika, odnosno optuženika. Dakle, još bih spomenula jer je također važno i tih izmjena se tiče i ovaj Prijedlog zakona Kluba SDP-a. Jer smo donijeli za vrijeme bivše vlasti i Zakon o pomilovanju koji je također na tom tragu efikasnosti kaznenoga pravosuđa, da se odstrani onaj dio koji je do sada u tom postupku pomilovanja nepotrebno opterećivao naše sudove. A da se dobar dio, eto prebaci i na samu izvršnu vlast, konkretno i na Ministarstvo pravosuđa koje će upravo taj veliki dio i tehničke stvari pripremiti. Ali u svakom slučaju, dakle, pridonosi se i transparentnosti samog postupka pomilovanja, ali jednako tako i rasterećuju se sudovi da bi se mogli onda baviti i onim primarnim zadatkom procesuiranja i kažnjavanja počinitelja kaznenih djela. I za napomenuti je također, jer se tiče također i ovih izmjena. Za napomenuti je da je za vrijeme bivše vlasti donesen i Zakon o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta i Hrvatska je tek na taj način pokazala uopće spremnost da je sposobna, a da će sigurno i u tom smislu koliko se i budu jačale te institucije svakim danom biti tu zrelija i sposobnija da se uhvati u koštac sa tim najtežim oblikom kriminaliteta. Dakle, sve su to bile mjere u toj normativi, ali ne samo normativi koje su rezultirale sa jednom povećanom efikasnošću našeg kaznenog zakonodavstva koji je tijekom, počevši od 90. godina spala jedna velika društvena kritika da je kazneno pravosuđe neefikasno, da se iscrpljuje u sitnim bagatelnim kaznama i da je općenito nesposobno da se uhvati sa pravom vrstom kriminaliteta. Za napomenuti ću samo da su uspjesi bili takve da je za prošlu godinu kazneno sudovanje, odnosno kazneni sudovi povećali su za 30% svoj učinak, da državno odvjetništvo više nema zaostataka. Naravno, ne treba reći da su time otklonjeni svi problemi. Dapače, mislim da su time otklonjeni oni najnužniji problemi, ali da u svakom slučaju treba jačati i tu oštricu kaznenog sudovanja, pogotovo u procesu otkrivanja teških kaznenih djela. Da bi se to učinilo treba učiniti daljnju reformu Zakona o kaznenom postupku. Evo, čini mi se da je nekako zamro, ne govori se više u javnosti o toj daljnjoj reformi Zakona o kaznenom postupku. Kao što znate, za vrijeme bivše vlasti dosta je izmijenjen zakon u smislu da se otklone mnoge poteškoće i to prvenstveno one koje su omogućavale mnogim sudionicima, naročito okrivljenicima, ali i drugim sudionicima u postupku da zavlače sa postupkom. Dakle, na tom tragu treba učiniti jedan daljnji iskorak. Mislim da će Vlada nastaviti tim tragom ukoliko se želi zaista nastaviti jedna bolja efikasnost, odnosno već koju smo i koju mogu eto tako i ustvrditi da je i otpočela u procesu otkrivanja i procesuiranja teških kaznenih djela, a to je moguće jedino ako se policijske snage i to u onom dijelu redarstvene snage koje upravo sudjeluju u procesu otkrivanja počinitelja kaznenih djela u osiguravanju tragove, stave pod jurisdikciju državnog odvjetništva. Jer mi još uvijek imamo paralerizam, odnosno paralelnu vlast u otkrivanju i procesuiranju, odnosno započinjanju uopće otkrivanja počinjenja kaznenog djela. I to je ono što počesto i u javnosti stvara jednu zbunjujuću sliku koju na kraju krajeva i kasnije odgovoran za neki eventualni neuspjeh nekog postupka. Na ovakav način, čini mi se, ukoliko se nastavi i sa tom reformom da će se tu biti prije svega transparentniji, a onda odgovorniji, a u svakom slučaju i efikasniji. Mislim da jedna vlast koje je sigurna u sebe ne boji se sudbenoj grani vlasti, pogotovo u tom dijelu jer ne zaboravimo da državno odvjetništvo samostalno i neovisno sudbeno tijelo, dati takve ovlasti. Na kraju krajeva, mnoge zemlje su krenule već u tom pravcu i mi već pomalo i kasnimo. U svakom slučaju, treba ubrzati rad na izmjeni Zakona o kaznenom postupku. Htjela bih sada, evo, konkretno prijeći i na sam Prijedlog izmjena Kaznenog zakona Kluba SDP-a. Nije moguće samo govoriti o ovom Prijedlogu, a ne osvrnuti se i na Vladin prijedlog jer je Vladin prijedlog donekle jedan podskup ovog velikog skupa i mi u tom dijelu nemamo bitno prigovoriti. Možda su nešto manje kazne koje predlaže Vlada, ali u svakom slučaju mi pozdravljamo te izmjene koje su također bile potrebne, ali to nije dovoljno. Rekla bih da se u biti radi o dva različita koncepta. U biti dva potpuno različita kriminalno politička pogleda na ovu problematiku. Uopće na problematiku mjesta i uloge Kaznenog zakonodavstva uopće u društvu kao instrumenta borbe protiv kriminala. Naime, mi u Klubu SDP-a držimo da, za kazneno pravo trebaju biti rezervirana ona negativna društvena ponašanja, društveni odnosi, koji su do te mjere toliko opasni da društvo na njih treba reagirati na takav način, odnosno sa najtežim sankcijama jednopravnog poretka kojima raspolaže upravo kazneno pravo. Dakle, polazimo od tog koncepta izrazite društvene štetnosti, što proizlazi iz osnovnih uvjeta zajedničkog života u zajednici. Za razliku od onog koncepta koji čini mi se nastavlja još od 97. godine, a u tom smislu kritike idu, ne u ovom što se učinilo i predlaže od strane Vlade, to još jednom ponavljam da tu ne bude nikakve zablude, to pozdravljamo, ali zašto se ne ide sa radikalnijim izmjenama, odnosno sveobuhvatnijim koji su čista nadopuna i onim zakonima koje smo već donijeli. Naime, onako kako je koncipirano u ostalom dijelu, dakle ono što Vlada ne predlaže izmijeniti, a Klub SDP-a u svom prijedlogu predlaže izmijeniti, to je da se promjeni takav jedan do sada nedirnuti koncept kako bi kazneno zakonodavstvo dobilo na prestižu i djelotvornosti. Da bi se izbila na kraju krajeva opravdana kritika kako stručne, ali tako i sveopće javnosti da se kazneno pravosuđe iscrpljuje u sitnim kaznama, da ono je dobilo na širini, da je izgubilo zbog toga na efektu, da se vojska sitnih slučajnih delikvenata u biti jednako tretira kao pravi profesionalni delikventni. Jer u takvim uvjetima, dakle kada i neko neznantnije društveno ponašanje postaje kazneno dijelo, onda je logično da su za njega predviđene blaže kazna, pa je onda još logičnije da sudovi teže minimumu, pa izriču blage uvjetne kazne ili novčane kazne ili čak posebnog minimuma po općim pravilima i onda se u javnost stvara dojam da eto pred Kazneni sud i nije nekakva nešto strašno, nešto difamantno. i na taj način i to je nešto najopasnije kad se dogodi kaznenom pravu, odnosno kaznenom pravosuđu, jer ono mu se onda otupi mu se oštrica, izgubi se ona difmantnost kaznenog sudovanja, a ekspanzija na kraju krajeva kaznenog sudovanja nije u jednom demokratskom stilu jedne zemlje koja želi postati demokratska u što većoj mjeri. Međutim, demokratski i humanitarni profil kaznenog prava ne smije dovesti ipak i do slabljenja njegove zaštitne funkcije. Demokratizacija i liberalizacija kaznenog prava ne znači blagost prema kriminalu. Dakle, kazneno pravo po svojoj biti, svojom prijetnjom najtežim sankcijama kojem jedan pravni poredak raspolaže, treba u biti doprinositi jačanju društvene i pravne svijesti građana, njihovom ispravnom socijalno etičkom ocijenjivanju, dati svoj doprinos formiranju i učvršćenju tih vrijednosti, a to je moguće jedino ako ga se koncipira na ovakav način. Dakle, očito je upravo zbog postojećih kritika, ako je igdje javnost jednodušna, a to upravo jeste glede toga o čemu sam malo prije govorila da u tome postojeći Kazneni zakon u kojem se nije do sada mijenjao nije uspio. Upravo suprotno. Većina građana tražila je najaću zaštitu tih vrijednosti koje su postale dio društvene svijesti uopće, a to je prije svega osim života i tijela pravo na sigurnost. To je postala jedna opća vrijednost koja je u biti u modernom svijetu u modernom društvu i najviše ugrožena. Ovaj prijedlog Kluba SDP-a nastoji ukloniti nepreciznosti, nedorečenosti i neusuglašenosti određenih instituta i sa temeljnim načelima Ustava i međunarodnog prava. Jer vidjet ćemo kasnije u nešto podrobnijoj analizi i usporedbe da i tu Vlada nije išla sa svim prilagodbama koje su neophodne, bar po mišljenju Kluba SDP-a. Ono što je najvažnije i što se mijenja po prijedlogu Kluba SDP-a u općem dijelu jeste uvođenje kazne prijedlog da se uvede doživotni zatvor. Umjestno kazne dugotrajnog zatvora. Naša javnost je već o tome se izjasnila. i preko 80, blizu 90% naših građana smatra da postoje situacije kada se kazna doživotnog zatvara pokazuje opravdanom i pravednom. Na kraju krajeva jedno racionalno društvo uvijek razmišlja, jer ono je uvijek jedna socijalna i kulturna veličina i kazneno dijelo, ali i određena sankcija. Što je za nju u određenom trenutku na određenom stupnju razdoblja u konkretnim društvenim uvjetima života i razvoja potrebno raspravljati ovdje o takvoj kazni metafički i iracionalno neće donijeti plodova. Dakle, dok god postoji, a to naša javnost zna i tu kazneno zakonodavstvo mora imati sluha i senzibiliteta upravo što u tom smislu smatraju i što očekuju građani. Dakle, oni poznaju situacije, kada se društvo ima pravo braniti od takvih opasnih počinitelja koji ubijaju, koji su plaćeni ubojice, koji tako malo cijene svoj život, da kažem da ubijaju kao da rade najbezazleniji posao. i javnost je do te mjere senzibilizirana da su formirane i određene udruge građana koji su bili obitelji koji su bili, čiji su članovi pokojni bili žrtve takve vrste bezumnih dijela, te žrtve nevine koje ničim nisu doprinjele onome što im se dogodilo, eto osim što su bile žive i našle se na putu, odnosno čak počinitelj došao do njih. Dakle, takva jedna vremenska i gdje se prijeti da će se ponoviti isti … Pa mi smo imali i u našoj nedavnoj pravosudnoj praksi upravo gdje je bila izrečena maksimalna kazna zatvora, počinitelj pušten i ponovio dijelo, ali ne slučajno, nego dijelo koje je najavljivao, koje je u sudnici govorio, koji je u penalnoj ustanovi govorio. i postavlja se ovdje, ovo je vrlo ozbiljna stvar, i postavlja se pitanje, da li se društvo ima pravo braniti od takvih počinitelja? Također jedna velika novost u ovom našem prijedlogu i nešto što se pokazuje opravdanim i pravednim jeste produljenje zastarnih rokova. Postavilo se pitanje je li ustvari postoji nekakav prijepor, da li povratno djelovanje i promjena propisa o zastari kaznenog progona uopće ima smisla, odnosno da li je ustavna? Međutim, Klub SDP-a poziva se na riješidbu Vrhovnog suda Hrvatske još iz 1983. koja je ovu problematiku nedvojbeno riješila. Te kazala da ondje u onim stvarima gdje nije nastupila zastara jeste moguće i dozvoljeno produljivati opće zastarne rokove. Zašto? Zato, ali ne i ondje gdje je već nastupila zastara. i mislim da oko toga ne bi trebalo biti nikakvog prijepora. Naravno, da svaki počinitelj kaznenog dijela ima pravo tražiti od društvene zajednice da što prije pokrene, odnosno da on zna hoće li ga steći kazna. Međutim, jednako tako on ne bi smio kalkulirati, to je ono što se nama događa, smio kalkulirati i čekati, a u pravilu su, s obzirom da su 97., 98. godine sniženi maksimumi gotovo svih kaznenih djela linearno pa onda i kod tih blagih kazni odu u inozemstvo, još se dopisuju preko medija sa nama, izruguju se svima nama i čekaju da isteće, odnosno da nastupi apsolutna zastara izvršenja kazne zatvora. Mi se pored takvih činjenica ne možemo oglušiti i praviti gluhi, nijemi i slijepi. Ovo je prigoda dakle upravo da se na takav način i reagira. U općem dijelu također je značajna izmjenjena definicija zločinačke organizacije, odmah za napomenuti je da i Vlada na izvjestan način reagira i bolje inkriminira odnosno bolje definira zločinačku organizaciju. Međutim, nema nikavog razloga da otpadne ono što sadrži naš prijedlog. Upravo da zločinačka organizacija, jer se takva organizacija, se udružile više osoba za počinjenje kaznenih djela ali ne samo, radi stjecanja materijalne koristi ali to nije dovoljno nego jednako tako za ovladavanjem ili pokušaja utjecaja na gospodarski i politički život. To je prava i sveobuhvatna bi bila definicija zločinačke organizacije. I ono što je mislim značajna novina i što Klub SDP-a predlaže da se u posebnom dijelu kod zlouporabe droga ispusti kao kazneno dijelo posjedovanje droge. Zašto? Prije svega zbog toga što je donesen Zakon o suzbijanju zlouporabe opojne droge i Zakon o prekršajima koji je jedno centralno, normat, jedan centralni normativni akt koji se tiče ove problematike oko droga, oko uzgoja, oko dozvoljene prodaje, skladištenja, čuvanja ali jednako tako bavi se i pitanjem ovisnika, njihovom zaštitom ali isto tako i represijom. Time društvo jednostavno pokazuje da to nije prihvatljivo ponašanje ali nastoji upravo reagirati na takve počinitelje koji se sada eto po postojećem zakonu smatraju delikventi, kojima se eto kazneno zakonodavstvo i pravosuđe stalno bave i postaju neefikasni onda u suzbijanju narkomafije, narkodilera mi njih gubimo kao svjedoke, to je pokazala i statistička analiza pračenja, otkrivanja, procesuiranja i kažnjavanja kaznenih djela zlouporabe opojnih droga. Dakle, potpuno neadekvatno društvo se bavi sankcioniranjem i što time dobiva? Samo troši ogromna sredstva, ako uzmemo u obzir da preko 75, sada već blizu 80% kaznenih djela zlouporabe opojnih droga iscrpljuje se samo u posjedovanju droge a ukupnoj masi kriminaliteta blizu 12, 13% učestvuje onda možete misliti koja je to silna energija, vrijeme a i novac jer je kazneno pravosuđe, pokrenuti kaznenopravni aparat je uvijek skupo i da smo mi dakle, godinama od kada je to kazneno dijelo utrošili samo jednu desetinu toga novca državnog u prevenciju, u liječenje te mladeži koja je najčešće potčinitelj ovih kaznenih djela imali bi znatno manji problem. A kazneno pravosuđe pustilo da se bavi upravo onim oblicima opasnim oblicima krijumčarenja, uzgoja, trgovine tim opojnim drogama. Dakle da se stane na kraj narkomafiji, narkobossovima koji nikada i ni u kojem slučaju nisu narkomani. A da onda ove koji su više žrtve nego neki opasni delikventi, njih upotrebimo kao svjedoke i na takav način postojemo efikasniji u suzbijanju droge jer moramo razilikovati bitno od nebitnoga. Glavno je smanjiti ponudu na tržištu ali vidimo da se ona ne smanjuje i zato od kada god mi imamo ovo kazneno dijelo kao jedan posve neadekvatan način borbe protiv droge ovo nažalost zlo je samo eskaliralo i sve više imamo ovisnika i ozbiljno se moramo zamisliti dakle, na koji način se efikasno i racionalno bojiti protiv ovoda. A kažem i sa čisto kriminalno, političkog stajališta mi sudove oslobađamo procesuiranja i sankcioniranja ove vrste evo do sada kriminaliteta a radi se o takvim bagatelnim stvarima. Jer da je zakonodavaca mislio da je to tako naročito opasno onda ne bi zapriječio kaznu zakona do godine dana. I dolazimo do jednog apsurda da u Zakonu o prekršajima, odnosno Zakonu o suzbijanju opojnih droga imamo predviđene teže kazne. Imamo predviđenu kaznu zatvora do 60 danas, odnosno 20 tisuća kuna. A ovdje se u pravilu pred kaznenim sudom izriču uvjetne osude. I tako dolazimo do jednog, do jedne pozicije o kojom bi predlagač a i zakonodavac morao ozbiljno zamisliti da je jednostavno potčinio kazneno sudovanje prekršajnom sudovanju koje se na takav način pokazuje autoritativnijim i strožim. U takav položaj kazneno zakonodavstvo i kazneno pravosuđe nikada i ni u kojem slučaju ni u kojem trenutku ne smije i ne može doći u takvu poziciju. Ono što mi se čini jako važnom također u ovom općem dijelu a to ne sadrži Vladin prijedlog to je oduzimanje imovinske koristi. ... [[Govornik se ne razumije.]] postoji norma gdje bi sudovi bili to obvezni ali ovdje je na takav način postavljena kao imperativ tako da ne bude nikakve dvojbe oko toga da li to sudu stvara izvjesne poteškoće ili ne. Dakle, sud je sada dužan a ne sud će učiniti. To je jedna ovako jezična bolja formulacija ali koja nedvojbeno daje sudu u tom veliku obvezu, odnosno neodgodivu i neotklonjivu obvezu. SDP-ov prijedlog razlikuje ubojstvo i umorstvo. To je na tragu i našeg hrvatskog jezika a vidimo da i mnoga druga europska zakonodavstva razlikuju ta teška ubojstva nazivajući ih upravo takvim nekim adekvatnim pojmom kao što mi imamo u našem hrvatskom jeziku umorstvo. I mi upravo za umorstvo pogotovo policajca, državnog odvjetnika, odvjetnika, suca, osobe koje čuvaju ili pritvorenike i zatvorenika dakle u svakom slučaju osobe koje izlažu svoj život ali koje su dužne izložiti svoj život u tom postupku otkrivanja i procesuiranja tih počinitelja da ih se zaštiti i na ovakav način. Odnosno da se prevenira prijetnjom da ubojstvo takve osobe povlaći za sobom doživotni zatvor. To je nešto što od nas očekuje javnost, kao što javnost očekuje od tih osoba da izlože svoje živote. A ne treba, evo još samo citirati talijanskog predsjednika koji je rekao i imaju oni velikih problema i sa mafijom, zločinačkim organizacijama dakle, suprostaviti se toj vrsti kriminaliteta, ne treba imati iluzije i kod nas znači svoju glavu izložiti i na adekvatan način takve osobe moraju biti i zaštićene. Naravno da se povećavaju i kazne, pooštravaju kaznu za teške tjelesne povrede. Kod nas su besmisleno male do 3 do 5 godina, ljudi ostaju invalidi, eto pukim slučajem su ostali živi. To nigdje u Europi nema. I mi ispravljamo tu jednu nepravdu da se pooštre kazne za teške tjelesne povrede. I ono što mi se čini da je jako važno a to je jača zaštita prava radnika. Do sada imamo inkrimiranu neisplatu odnosno prava radnika, povredu prava radnika na plaću koja u praksi ne znači ništa jer gotovo da nitko nije bio osuđen zato što mu poslodavac nije isplatio plaću. E, zato bolje ovdje mi inkriminiramo stvar na način da je kazneno dijelo ne povreda prava na plaću nego ne isplata plaće. Jednako tako bolje i strože se sankcionira otmica. To je nešto s čim će se Hrvatska tek suočiti, a nažalost se i suočava pogotovo otmica djece “kidnaping”. Nažalost evo vladin prijedlog to ne sadrži, a mi predlažemo za to i kaznu zatvora i do 12 godina. Zatim kod kaznenog djela prisile, kod kaznenog djela prijetnje, nedozvoljene uporabe osobnih podataka besmisleno su bile blage kazne tako da se postavlja pitanje zbog čega uopće se onda i nalaze u Kaznenom zakonu kad se na takav način zapriječene kazne do godine dana. Dakle mi predlažemo tu strože kažnjavanje. Ono što Vlada ne čini sadrži naš prijedlog. To je novo djelo veličanja fašističkih, nacionalističkih i drugih totalitarnih država i ideologija ili promicanje rasizma i ksenofobije kao posebno djelo i oko toga je bilo dosta rasprave povodom ondašnjeg vladinog prijedloga i upravo na ovakav način konsenzusom je i formirano mislim jako dobro inkriminirano djelo i za njega zapriječena adekvatna kazna. Na kraju krajeva ne treba zaboraviti da upravo ako se na ovakav način to ne sankcionira da počesto državna tijela nalaze se pod udarom kritike javnosti zbog čega se takve stvari toleriraju u društvu jer uvijek dolaze do uznemirenja građana. Novo je kazneno djelo zločin protiv čovječnosti i nas raduje da eto istu inkriminaciju ima i vladin prijedlog, ali jednako tako i zapovjedna odgovornost. Da je onda oporba dakle glasovala za tadašnji prijedlog mi bismo danas, evo danas dolazi gospođa del Ponte, mogli joj reći, mi već davno u našem Zakonu imamo inkriminiranu zapovjednu odgovornost koja je vrlo koncizno, vrlo restriktivno postavljena ali apsolutno zadovoljava kritiku Europske unije i Međunarodne zajednice glede ovog instituta. Još bih napomenula da je njegov autor, eto Vlada je to potpuno prepisala i mi joj na tome zahvaljujemo, autor naš ugledni profesor Novoselac. Evo ovom prilikom najprije se njemu ispričavam što ga uopće spominjem jer se radi o vrlo samozatajnom čovjeku. Meni je žao što ga eto Vlada bar nije pozvala kad se služi njegovim autorskim djelom, da bar eto učestvuje u ovom djelu. Ali možda manje važno za to, važno je da mi imamo tu inkriminaciju, kažem ali je prava šteta zašto se onda nije glasovalo za taj Zakon? Mi bi danas bili i daleko eto jači i spremniji. Nova inkriminacija i međunarodni terorizam jednako tako taj prijedlog sadrži i ima i Vlada. Kazneno djelo trgovanja ljudima i ropstvom. Naš prijedlog ima odnosno omogućava kažnjavanje i za pripremne radnje ali jednako tako i kao poseban teški kvalifikatorni oblik koji se često javlja u praksi kada su predmet te trgovine žene i djeca, kada im se uništavaju njihovi dokumenti. To ne može biti sankcionirano kao eto djelo gdje su počinjeno po postojeće uništenje dokumenata. To nije onda adekvatno djelo jer upravo uništenje dokumenata čini posebno teškim ovo kazneno djelo trgovanja ljudima gdje je zapriječena onda i visoka kazna. I eto mi plediramo i na Vladu da razmisli da i ovaj kvalifikatorni posebno teški oblik koji je čest u praksi mi se na njega ne oglušimo jer to imaju i noge druge zemlje. Naša je obveza, o čemu je gospođa ministrica i govorila, da sankcioniramo pripremanje kaznenih, pripremanje kaznenog djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom kao posebno djelo i to sadrže jedan i drugi prijedlog. Međutim jednako tako potrebno je po istoj obvezi sankcionirati i naknadnu pomoć počinitelja kaznenih djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom. Tim više što se i Vlada sama poziva da je to učinjeno adekvatno kao što se štiti i sama država u svojoj posebnoj glavi, ovoj kaznenih djela protiv napada protiv države. Dakle ne samo pripremne radnje nego i pomoć počinitelju. I jako je važno dakle kod ovog kaznenog djela uvrede i klevete nešto reći, da mi predviđamo samo novčanu kaznu što je jedna novina, ali nije neobično i mi razlikujemo klevete što je jako dobro za novinare. Tako da zna onaj koji crni i difamira svjesno laže od njega, da se ne može eskulpirati, ali da će se eskulpirati svi oni koji savjesno obavljaju svoj posao
Kolegice, žao mi je, vrijeme.
Koji ne mogu dokazati svoju istinitost, ali je to ipak istina. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Idemo na raspravu po klubovima. Prvi je u ime Kluba prijavljen Damir Kajin, Klub IDS-a. Izvolite kolega zastupniče. Oprostite, u ime radnih tijela nemamo prijavljenih. Radnih tijela. Odbor, za što oprostite? [[Upadica: pravosuđe.]] Za pravosuđe. Oprostite kolega Kajin, nisam vas vidjela da ste se prijavili. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana ministrice, kolege i kolegice, Odbor za pravosuđe je o ovim prijedlozima zakona raspravljao na dvije sjednice i to temeljem članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. Na 4. sjednici održanoj 27. travnja 2004. godine razmatrao je Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni kaznenog zakona koji je predsjedniku Sabora uputila Vlada Republike Hrvatske. U uvodnom obrazloženju predsjednik predlagača istaknuo je da je Vlada Republike Hrvatske promjenama kaznenog prava pristupila u dvije faze. U prvoj, u prvoj fazi predložene su neophodne i hitne promjene koje se prvenstveno odnose na usaglašavanje Kaznenog zakona s preuzetim međunarodnim obvezama. Usaglašavajući Kazneni zakon sa međunarodnim konvencijama Prijedlogom zakona propisuju se nova kazena djela kao što su zločin protiv čovječnosti, zapovjedna odgovornost, računarno krivotvorenje, računarna prijevara, primanje mita u gospodarskom poslovanju, zabrana kloniranja ljudskih bića i drugo, a isto tako izmjenjena su neka rješenja kao što je definicija zločinačke organizacije zatim promjena kaznenih djela protiv časti i ugleda radi uspostave potpune slobode informiranja bez utjecaja kazneno-pravne represije. S obzirom na aktuelnost i štetne posljedice djelovanja predlagatelj propisuje nova kaznena djela protuzaknitog građenja i protupravne eksploatacije rudnog blaga. U pogledu gospodarskih kaznenih djela mišljenje je predlagatelja da su značajne intervencije učinjene novelama iz 2000. godine. Voditelj radne skupine iz, iz, za izradu Prijedloga zakona istaknuo je da su za drugu fazu promjena Kaznenog zakona potrebna temeljita prosudba znanstvene stručne i političke javnosti u vezi kompleksnog pitanja represije i gospodarskih kaznenih djela. U raspravi su članovi Odbora podržali predložene izmjene i dopune zakona ocjenjujući ih dobrim posebice u dijelu koji se odnose na implementaciju međunarodnog prava. Na tekst Prijedloga zakona Odbor daje sljedeće primjedbe i prijedloge. Iznijeta je primjedba na opredjeljenje predlagatelje da se promjenama kaznenog prava pristupi u dvije faze iz jednostavnog razloga što je lakše dati ocjenu cjeline. Istaknuto je da predmetnim zakonskim prijedlogom nije propisano kazneno djelo veličanje bivšeg fašističkih država. Ili promicanje rasizma i ksenofobije. TE da nisu obuhvaćena djela s područja gospodarsko kaznenih djela. Naglašeno je da se predloženim izmjenama kod kaznenh djela protiv časti i ugleda promjenom kaznene odgovornosti sav teret prebacuje, dokazivanja prebacuje na tužitelja. Predloženo je da se preispita postojeća definicija zločinačke organizacije, s obzirom da se ona može osnovati i za neke druge ciljeve osim onih koji su propisani. Ocjenjeno je da protuzakonita gradnja predstavlja veliki društveni problem, s toga je propisivanjem novoga kaznenog djela protuzakonite gradnje od iznimne važnosti. Predlaže se izmjena stavka 1. članka 252a na način da se riješi tko bez građevinske dozvole, zamjeni riječima, tko bez potrebne građevinske dozvolie predložena izmjena obrazlaže se činjenicom da Zakon o gradnji propisuje uvjete građenja i posebne dozvole. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedeći zaključak. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni i dopuni kaznenog zakona koji je podnjela Vlada Republike Hrvatske. Drugo sve primjedbe, prijedlozi mišljenja iznjeti u raspravi o prijedlogu zakona o izmjeni i dopunama kaznenog zakona, uputit će se Vladi RH da ih uzme u razmatranje pri izradi konačnog prijedloga zakona. Na 5. sjednici održanoj 25. svibnja razmatram j eprijedlog zakona o izmjeni i dopuni kaznenog zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora uputio klub zastupnika. KOd ove rasprave Odbor je raspolagao i mišljenjem Vlade RH kojim vlada ne podržava prijedlog zakona. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja istaknula je da se predmetim prijedlogom značaj prijedlogom značjena promjene predlažu u općem dijelu, a odnose se na produljenje roka kod zastare i na krivnju zatim ukida se odredba o amenstiji pomilovanju, a na području sankcija predlaže se doživotno mjesto dugotrajni zatvor. U posebnom dijelu preuređen je sadašnji stavak 1. članka 173. budući da posjedovanje male količine droge za vlastite upotrebe, treba treittai kao prekršaj a ne kazneno djelo. Što je u skladu sa zakonom o suzbijanju zlouporeba opojnih droga, čime se ni na koji način ne radi o tzv. dekriminalizaciji u širem smislu riječi. jer je takvo ponašanjezabranjeno i kažnjivo kao prekršaj. Značajne izmjene prelažu se na području gospodarskih kaznenih djela , preldaže se novo kazneno djelo veličanja bivšij fasitčkih država, i pronicanje rasizma i ksenofobije, temeljem brojnih građanskih in icijativa. NOvo kazneno djelo i kršenje zakona u sudskom postupku s izravnom namjernom da se stranci poslu nanese šteta ili pribavi korist. Predstavnik Vlade RH istaknuo je da Vlada Republike Hrvatske ne podražva ovaj zakonski prijedlog, iz razloga koji su i navedeni u mišljenju Vlade. U raspravi je naglašeno da sau neka rješenja kazneno prava usklađena te da su sadržana u raspravljenom prijedlogu vlade RH i predmetnom prijedlogu. Ocjena je da se u drugoj fazi izrade izmjena kaznenog prava, trebaju razmotriti neka rješenja sadržana u zakonu o izmjeni i dopuni kazenog zakona, koji odlukom Ustavnog suda Republilke Hrvatske ukinut. Istanuto je da su promjenom kazenenog zakonodavstva koji će usljediti treba uložiti napor, kako bi se regululiral opitanje zastare kaznenih djela s područja gospodarskog kriminala, počinjena tijekom provođenja privatizacije i pretvorbe te propisalo djelo veličanja fašističkih ideologija. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe sa dva glasa za i 7 glasova protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak. Ne prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni i dopuni kaznenog zakona predlagatelja kluba zastupnika SDP-a. hvala lijepa.
Hvala lijepa. Javlja li se još netko od radnih tijela, jer piše da su raspravu Proveli Odbor za zakonodavstvo, pravosuđe, Europske integracije, Obitelj, mladež i šport, ravnopravnost spolova, informiranje informatizaciju medije, prostorno uređenje zašatitu okoliša, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješća ste dobili na sjednici, ako se još netko javlja možemo konstatirati da ne. Dobro. Kolega Kajin kluba IDSa izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, cijenjena gospođo ministrice, uvažena gospodo zastupnici. Jasno život evoluira, i logično je da shodno toj nekoj evoluciji tome evolutivnom procesu mijenja se i nadopunjuje se i sam kazneni zakon. ne znam recimo računalna prevara kibernatički kriminal trebaju razumljivo u ovome vremenu i u našem novom kaznenom zakoniku naći mjesto. Govoriti s druge strane o potrebi da se 2004. ugrad eodredbe u kazneni zakon o zapovjednoj odgovornosti zločinu protiv čovječnosti, i slično je pomalo deplasirano imajući na umu da su na prostoru Republike Hrvatske zasigurno tako skoro neće više ponoviti strahote koje su obilježile rane 90. godine. Konačno za ta ponašanja pojedinici ionako mogu odgovarati mogže im se sudii ali temeljem primjeni međunarodnih ratificiranih konvencija od strane Republike Hrvatske. Konačno neće se danas nekome moći sudditi po tim odredbama novoga kaznenog zakona ali može temeljme odredbi međunarodnog prava. NO da se je 90.tih razmišljalo o tome da je u Domovinskom ratu koji je nota bene bio obrambeni rat, moguće bilo počiniti zločin na strani onoga koji se brani, Hrvatska bi zasigurno bila pošteđena trauma Haškog sudovanja. na kraju čak se usuđujem reći žrtvuju se generali točnije vojnici a političari u ime kojih su možda oni prije postupili kako su postupili ukoliko nisu mrtvi grade uspješne profesionalne i poslovne karijere. Nije pošteno međutim to je tako. Stog je iluzorno uopće u ovim inkriminacijama t rošiti riječi. U ovom zakonskom prijedlgu s druge strane ima niz životnih normi normi koje zorno oslikovaju određena stanja kokja su bila karatkeristika ,jednoga arhaičnog razdoblja kroz koje je da se tako izrazim prolazila ova zemlja. Bilo je to razdoblje u nekom trenutku ma i pr ije 90. i poslije toga, pa i poslije 2000 ne funkcioniranja državnih tjela koja su se naprosto išla u svoju krajnost. Uzmimo tako ove članke koji govore o protuzakonitoj gradnji. U članku 252a stavku 1. kaže se sada danas u ovom prijedlogu vladnog zakonika. DA tko bez građevinske dozvole ili protivno propisma ili zabrani andleženog državnog tijela gradi građevinu kaznit će se novčanom kaznom ili kaznom zatvora do 3 godine. U stavku 2. toga istoga članka 252a, kaže se da tko kazneno djelo iz stavka 1. ovoga č lanka počini u području koje je propisom ili odlukom nadležnog državnog tijela, ja bih tu dodao i lokalne samouprave, proglašeno kulturno povjesnom cjelnimo kulturnim dobrom ili zaštićenom prirodnom vrijednošću, ili područjem od posebne interesa za državu. Kaznit će se kaznom zatvora od 6 mjeseci do 5 godina. To konkretno sada znači da će se svaka gradnja bez građevisnke dozvole tretirati ako kazneno djelo. Nepoznavanje zakona jasno ne ispričava. I nakon današnje diskusije a pogtoovo ukoliko ovakva norma bude bila p rihvaćena, nitko neće moći reći da je napr. neka dogradnja na kući a i to zahtjeva ovaj ne znam građevinsku dozvolu ili postavljanje ograde oko vašeg kokošinjaca ako je veća od 180cm, az što također po našim propisima treba građevinsku dozvolu. Znači ako to napravite bez nje nitko neće se moći opravdati da nije znao što ga sljedi. Ako vas pri tome netko sada uzme na zub, za taj kokošinjac vi možete provesti u zatvoru 3 godine. I sada si ja postavljam pitanje dali je to normalno stanje, nema nikoga tko je nešto gradio, a da nije nešto i bez dozvole dogradio, renovirao, i slično. I zato prije nego se usvoji ovaj zakon hitno treba ići u izmjena Zakon u gradnji da ne bi defacto svaka gradnja svaka gradnja na kraju ispala kaznenim djelom. Postavlja se onda tu pitanje, da li baš svakoga takvog graditelja mi moramo zatvoriti. Pa kamo ćemo onda sa svim tim pod navodnicima "bespravnim" graditeljima. Zatvori će nam postati pretijesni, a oni koji bi trebali u njima biti prije svega dileri koji upropaštavaju sudbinu našoj djeci nama kao obiteljima dalje će ostajati na slobodi. Slažem se apsolutno treba uvesti reda u prostoru. Slažem se isto tako da je bespravna gradnja poprimila razmjere stihije poglavito na moru ili bolje rečeno uz more. Slažem se isto tako da je niz godina i prije 90. i nakon 2000. godine država bila po tom pitanju pasivna, međutim želim vjerovati da će se velika većina zastupnika složiti sa mnom da nije isto graditi recimo bez dozvole negdje uz more što je drskost par exellance ili na nekom selu bez dozvole dograditi npr. garažu ili umjesto trošnog krova napraviti betonski krov. Za šta se klub IDS-a zalaže? Jasno za maksimalnu kontrolo gradnje, ali isto tako maksimalno pojednostavljenje ishođenja građevinskih dozvola, da građani ne budu više taoci nečinjenja naše administracije. Da nečinjenje administracije ne odvlači ljude u zatvore jer godinu dana čekanja npr. na građevinsku dozvolu vama poskupljuje gradnju za 10, 15, 20 ili 30%. Na taj način nitko nema pravo niti činiti štetu državi niti kažnjavati novčano građane. Zato se zalažem da ovaj stavak 1. glasi da će se pojedinac kazniti koji gradi bez dozvole novčanom kaznom ili kaznom zatvora do 6 mjeseci, zaustavimo se na tim brojkama. Ili u stavku 2. ako se bespravna gradnja odvija u zaštićenom području npr. nacionalnom parku ili uz more, tj. uz područje od posebnog interesa za državu, ja pretpostavljam da bi to recimo mogla biti trasa preko koje bi trebao proći neki cjevovod, plinovod, cesta itd. kazna neka bude do tri godine i nemojmo jednostavno sa tim kaznama pretjerivati, jer to ne može na koncu konca biti funkcija onda kaznenog zakonodavstva. Točno je i to vjerojatno da institutima ublažavanja kazne iste je moguće smanjiti, ali ja bih isto tako volio vidjeti suca koji će recimo za obiteljsku zgradu bez dozvole u jednome Buzetu u vrijeme kada više nemate društvenih stanova i kada se podstanarstvo s druge strane plaća suhim zlatom odrediti za tog čovjeka godinu, dvije ili tri godine dana zatvora. Ja nisam gradio bez dozvole, da ne bi netko slučajno krivo shvatio. I dobro je da nisam da, ali nije dobro da nisam gradio. Što se tiče mita to sad valja jasno sankcionirati. Ne samo prema osobi koja ima javna ovlaštenja već i u gospodarskom poslovanju jer Hrvatska ima još dovoljan broj državnih tvrtki gdje takvih ponašanja, znači sklapanje poslova na račun onoga koga bi inače trebao taj koji vodi posao zastupati njemu zapravo čini štetu, znači toga ima kod nas na pretek. Kada je privatnik posrijedi vjerojatno takvo stanje je teško moguće, ali kada je država posrijedi, kada je komunalna tvrtka posrijedi, nije bitno da li je u vlasništvu grada, općine, županije, države onda takvo ponašanje ja mislim da nikoga ne iznenađuje. Međutim te su odredbe apsolutno trebaju ugraditi u Kazneni zakon, ali su trebale egzistirati prije početka pretvorbe i privatizacije na prostoru Republike Hrvatske. Ako su kazne znači kod bespravne gradnje drakonske, onda se kod glave koja govori o trgovanju ljudima i ropstvu one naprosto na neki način usuđujem se reći u privilegiji. Ovdje se kaže da tko kršeći pravila međunarodnog prava vrbuje, kupi, proda, preda, prevozi, prevede, potiče ili posreduje u kupnji, prodaji ili predaji, skriva ili prima dijete, maloljetnu osobu itd. itd. tu se onda kazne zajamčuju od 5 godina pa nadalje. To međutim ne znači da je to mala kazna, ali sigurno neusporedivo manja nego kod kao što je rekao bespravnih graditelja. Brisanje članka 48. tj. kaznenih djela počinjenih u sredstvima javnog priopćavanja. Za mene je ta mjera logična, to međutim ne znači kao što je govorila malo prije gospođa Ingrid Antičević da bilo tko iz medija može bilo koga neovlašteno pod navodnicima klevetati na način kako mu se svidi. Konačno to je rak rana našeg novinarstva. Slažem se međutim da je građanskopravna odgovornost posve dostatna i da sloboda govora mora biti i na ovaj način i kod ljudi koji rade u medijima apsolutno zaštićena. Ukidanjem kaznenog progona za iznesene tvrdnje ja podržavam, a s druge strane savjet bi bio svima ne tužite nikad novinara, odnosno političkog oponenta. Međutim s druge strane nakladnik vam mora pružiti šansu da ga se demantira na isti način i u istoj formi kako vas netko proziva. To nečinjenje bi trebalo također na neki način pod navodnicima sankcionirati, a to onda znači da uređivačka obrada teksta u jednom i drugom slučaju u onome gdje ste oklevetani i u ovom drugom slučaju mora biti približno ista, ne da se nađete na onim zadnjim stranicama nekim kurzivom pisano ili neznam kako bih to nazvao, što je uobičajena praksa u Republici Hrvatskoj makar je ta materija regulirana drugim zakonima. Drugo što se tiče ovog prijedloga SDP-a treba reći da je njihov prijedlog svakako vrijedan pažnje jer je to de facto mali kazneni zakon, zakonik koji sadrži čak 161. članak i koji je de facto već pred nama zastupnicima bio na dnevnom redu pred recimo godinu ili dvije dana. Postavlja se pitanje da li je toliko široko potrebno zahvatiti u tom normativnom dijelu Kaznenog zakonika. Da li to na neki način potiče ili ugrožava samo pravnu sigurnost. Meni su naročito zanimljive recimo odredbe članka 4. koje govori o zastari, no predložena rješenja možda iz postojećeg zakonika su primjerenija. Neka država jednostavno radi svoj posao i neka se ne dozvoli da padne u zastaru. Pitanje doživotnog zatvora iskreno i protiv mog uvjerenja kao i smrtna kazna iako se i kazna dugotrajnog zatvora de facto pretvara u doživotni zatvor, jer ako je netko osuđen na 30 godina u svojoj 40. godini on je de facto eto osuđen na doživotni zatvor no IDS neće ići protiv javnosti ili ovoga prijedloga jer možda je čak nekoga humanije držati cijeli život u nekoj zatvorskoj ustanovi nego ga pustiti na slobodu u njegovoj 75. godini. Ovo što pozdravljam u tom SDP-ovom prijedlogu ili prijedlogu mogu i tako reći, bivše Vlade je sankcioniranje veličanja fašističkih, nacističkih i drugih totalitarnih ideologija. Sjećam se kako su recimo te rasprave tekle u ovom dijelu kaznenih izmjena pred godinu ili dvije dana u ovoj sabornici. Ja se isto da budem iskren zašto bivša Vlada recimo te izmjene nije ugradila u katalog inkriminacija, da je imala hrabrosti ne bi joj se za pod navodnicima urtu podigla ona sramota od spomenika Francetiću u Slunju kojega na kraju nije imala ni hrabrosti ukloniti već želim vjerovati da će s punim pravom to učiniti nova Vlada, iako me čudi da je Vlada u mišljenju kojega smo imali prilike čuti od predstavnika Odbora za pravosuđa, otprilike izjasnila se na način da te odredbe nije potrebno ugrađivati u Kazneni zakon. Ja isto tako vjerujem da se onaj spomenik u Slunju neće ukloniti zbog toga što on nema građevinske dozvole jer ako je uvjet građevinska dozvola, onda bi se u Hrvatskoj lako mogli početi graditi spomenici ne samo Francetiću s građevinskom dozvolom, već da će se taj spomenik na kraju ukloniti zbog toga što je podržavao jednu totalitarnu ideologiju ili upravo zbog toga što na takav način širi mržnju diljem zemlje. Općenito, dizanje kazni za sva postupanja Klub IDS-a ne odobrava. Pa nije valjda jedini cilj onda Kaznenog zakonika samo izricanje tih, pod navodnicima, maksimalističkih kazni ili priječenje sa maksimalističkih kaznama koje bi trebale pojedinca, pod navodnicima, odvratiti od kaznenog djela. Kada bi to bilo tako jednostavno, vjerojatno nigdje ne bi bilo kriminala. Kada bi tome bilo tako onda vjerojatno ne bi trebalo sudaca, tužitelja, policije, eventualno bi nam trebala samo prometna policija da nam savjetuje kako da se ponašamo u prometu, pješacima da omogućuje, ne znam, tu lakšu komunikaciju. Ali bez obzira na visinu kazne, mi jednostavno nećemo ostati bez kriminalnih ponašanja. Ono što bi trebalo po mom sudu posebno regulirati u ovom Zakonskom prijedlogu je zlouporaba sudstva. Kada se to dogodi da sudstvo počme zloupotrebljavati svoju poziciju, a iz nekoliko zadnjih, pod navodnicima, medijskih napisa možemo zaključiti da toga u Hrvatskoj ima koliko god se hoće, onda je to znak da je pravna država dotaknula dno dna. Kada listate, konačno, ankete u povjerenju u pojedinim institucijama onda sudovi u Hrvatskoj koji bi trebalo jako, jako dobro stajati, nažalost, jako, jako loše stoje. Konačno, način na koji vas pravosuđe može upropastiti a da za to ne snosi nikakve posljedice je nešto što se uopće ne da opisati. Neću govoriti o nekim zadnjim slučajevima, međutim, nešto o tome govori SDP-ov prijedlog u članku 337.a, ali tu bi kazne po meni trebale biti daleko veće od ovih 6 mjeseci do 5 godina, barem od godinu do 10 godina zatvora. Pa nećemo sada uspoređivati upropaštenu ljudsku sudbinu zbog nezakonite recimo, sudske odluke sa bespravnom gradnjom onog spomenutog kokošinjca u okolici Buzeta. Jasno, tu se govori o tome da se nekome pribavi korist ili da se nekome nanese šteta. Međutim, trebalo bi po meni dodati, ako se isto tako zlouporabe, svjesno zlouporabe procesne norme glede pokušaja da se povrijedi neka osoba svjesno ili da joj se ugroze procesna, ljudska, građanska ili ne znam kakva prava. Sve u svemu, jasno, život evoluira, tako mora taj život pratiti i kazneno zakonodavstvo. Međutim, u svim tim izmjenama, poglavito kada su kazne posrijedi, treba pronaći neku mjeru. Kod droge, ja sam apsolutno ili Klub IDS-a je apsolutno protiv legalizacije pa i najblažih oblika tih droga psihotropa. Oko dekriminalizacije nekih ponašanja tu se uporaba neznatnih količina za vlastitu upotrebu, itd., da raspravljati iako sam siguran da nema roditelja koji će i to prihvatiti, pogotovo ukoliko mu dijete može biti izloženo takvom jednome riziku. I tu država neka pokaže što zna, što može i neka jasno iskaže maksimalnu represiju jer za to ima potpuni legitimitet i mandat hrvatskih građana. Ali isto tako, neka i naši roditelji, neka žrtve, djeca, susjedi progovore o onima koji na taj način zloupotrebljavaju zdravlje i naše djece, a ne da živimo permanentno u nekoj zakletvi šutnje, omerte i da na taj način hranimo organizirani kriminal, a potom prozivamo državu za nečinjenje, lokalnu samoupravu ili nekoga trećeg. Prava radnika, odnosno neisplata plaća, da li to tretirati kao kazneno djelo. Ja držim da je to logično, samo recimo koga će obrtnik ili seljak tužiti ako sebi i svojima nije u stanju osigurati recimo plaću? No, podržavam taj princip, u Hrvatskoj je previše ljudi bilo izloženo takvom obliku, pod navodnicima, gotovo ropstva. U neko vrijeme po 120, 140 tisuća ljudi radilo je, a nije primalo plaću. Danas ih je negdje preko 40 tisuća koji još uvijek rade, ne primaju plaću. To je ogroman društveni problem. Koga ovdje kazniti, da li direktora, da li vlasnika, da li pravnu osobu, itd., ukoliko se ne snađu na tržištu također je jedna diskutabilna norma, ali pokušajmo ovdje uvesti reda. Za kraj, sve u svemu, život evoluira i jasno da taj život treba pratiti i kazneno zakonodavstvo. I Klub IDS-a apsolutno je da jedan i drugi zakonski prijedlog idu u naredna čitanja. Hvala.
Hvala lijepo, kolega Kajin. U ime predlagatelja javila se zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala, gospođo potpredsjednice. Naime, kako su naše, naš Prijedlog sadrži sveobuhvatne izmjene, onda je logično da tih pola sata nije, eto, u onom općem dijelu, ne bi posebno niti nabrojiti. Pa evo, koristim ovu prigodu da također se sada osvrnem također na jedan dio opet najznačajnijih od naših vrlo značajnih prijedloga izmjena. Naime, značajne izmjene se predlažu na području gospodarskih kaznenih djela. To već, eto, je možda i dosadno govoriti, ali ne da se zaboraviti i ne smije da je činjenica da je tijekom pretvorbe i privatizacije počinjen veliki broj protuzakonitih radnji koje često nisu procesuirane, koje otežavaju afirmaciju načela vladavine prava, dovode nepovjerenja građana i zakone i vlast. I mogu reći da i to koalicijsku vlast, neefikasnost glede toga iako su uzroci sveobuhvatni, koštalo upravo i ovo. Dakle, to je nešto što građani neće zaboraviti ni ovoj vlasti i zato treba razmisliti kako naći. Evo, ovdje kao predlagatelji mi i kao zakonodavci, što učiniti u tom normativnom dijelu da se ta vrsta kriminaliteta najbolje sankcionira. Jer i ono što je bilo ilegalno stečeno kroz postojeće inkriminacije nije moglo biti jednostavno provučeno. I osim zastara i zato ovo pogotovo komponirajući onaj naš prijedlog o produljenju zastara i oko ovog boljeg inkriminiranja gospodarskih kaznenih djela moguće je i ubuduće se boriti protiv ove vrste kriminaliteta koja je izazvala jedno veliko nepovjerenje građana u sve institucije i na kraju krajeva u poštenje i u pravdu. I uopće da li se ima i smisla dalje boriti za takve ideale. Ono što je također jako značajno napomenuti, a to je računalno krivotvorenje i računalna prijevara koji, evo, također sadrži i Vladin prijedlog, ali naš Prijedlog sadrži jedno novo kazneno djelo, lančana igra. To je također specijalna vrsta prevare koju su često žrtve naši građani i o tome mislim da bi i Vlada trebala voditi računa. Naš Prijedlog zakona sadrži bolju inkriminaciju, jaču zaštitu povredu prava proizvođača zvučne ili slikovne snimke, jer su predviđene kazne smiješne, godina dana. Pa što to onda radi u kaznenom zakonodavstvu gdje je zapriječena kazna zatvora od godine dana? Predlaže se dakle izmjena sankcije povišenje kazne zatvora na tri godine i jednako nešto što je također vrlo aktualno o čemu Vlada razmišlja, predlažući Konačni prijedlog Zakona o kamatama. A paralelno se predlaže i Kazneni zakon, o tome se uopće ne razmišlja. Pa da li Vlada vodi jednu konzistentnu politiku? Sada je vrijeme da se na ovaj način reagira. Mi smo o tome vodili računa još ranijih, kada je to bio Vladin prijedlog. Pa se svakako predlaže da kazna za lihvarski ugovor ne može biti godinu dana. Ako je godinu dana praktički ste samo eto forme radi to nešto inkriminirali, ali praktički nema kazne, nema kazne zatvora, nema prave sankcije, nema prave društvene osude za takvo društveno ponašanje. i vrlo je upitno, to je ono što prijedlog Kluba SDP-a mijenja, upitno je da jedna trećina zapriječenih kazni u Kaznenom zakonu postojećem jesu kazne do godine i kasnije možda još dvije trećine do, odnosno još jedna trećina do tri godine. i onda je logično kažem, što je posljedica toga da je kaznena politika blaga i preblaga, zato što ju je, prije svega zato što ju je zakonodavac tako postavio. I pooštruje se kazna za prikrivanje i pogotovo za kvalificirani oblik kada je počinjeno u grupi ili zločinačkoj organizaciji i to do pet godina, o tome Vlada ništa ne govori. Jako je važno i ovdje je novi, nova inkriminacija koju Vlada predlaže, bespravna gradnja u posebno zaštićenim područjima. Međutim, ostala postojeća kaznena, opet se ne prilazi sustavno. Pogledajte malo kaznena dijela koja govori o zaštiti okoliša, tu su bagatelne kazne. Naš prijedlog zakona sadrži kaznu za nehajno onečišćenje okoliša da se ona povisi na mjeru od tri godine. Jer kazna zatvora do jedne godine, gdje se mogu prouzročiti znatne štete za biljni, za životinjski svijet, gdje je zapriječena molim vas kazna od godine dana. A upravo to jedno nemarno, nehajno ponašanje dovodi do strašnih posljedica. Čak ponekad apsurdno je, ali čak ponekad i više nego svijesno i namjerno. Zatim protupravni ribolov. Da se ne pokreće privatnom tužbom, prijedlog SDP-a je da se pokrene eksofo po službenoj dužnosti. I nas raduje daje Vlada prihvatila ovu inkriminaciju protupravne eksploatacije rudnog blaga koje je nekada davno sadržavalo kazneno zakonodavstvo. A onda je vrlo neobično isparilo iz našeg kaznenog zakonodavstva. Pa se onda događa da protupravni eksploatatori rudnog blaga kopaju to, oštećuju državnu imovinu, a onda ju prodaju također državi za gradnju autocesta i slično. I još za napomenuti kod ovog kaznenog dijela bespravne gradnje, ali se inkriminira samo bespravna gradnja u posebno zaštićenim područjima. Da je ostalo kazneno dijelo kad se nekada štitila društvena imovina, pa da se to samo pretvorila u zaštitu državne imovine. Bilo je kazneno djielo uopće za posjednuća takve imovine. Ne gradnja, nego državnje u posjedu. Ali ondašnja prvobitna HDZ-ova vlast smatrala je nema više društvene imovine i nema to kaznenog dijela. Kakve li zablude i kakvih posljedica. Mi, naš prijedlog sadržava i dopunu kaznenog dijela dovođenja u opasnost ljudi i imovine i to u nekim oblicima apstraktnog ugrožavanja. Nije često nešto što se u svijetu događa, da se razni ucjenitelji ili teroristi prate bombama, pa čak i onima koji nisu eksplodirale predlažemo upravo veće sankcije i uvođenje tog kaznenog dijela. Ugrožavanje javnog prometa sa smrtnom posljedicom u današnjem postojećem zakonu predviđena je kazna tri godine. Evo čujemo ministrica Kosor najavljuje koordinacije, strože kazne, izmjenu Zakona o sigurnosti prometa. Pa da li se sjetio netko u Vladi da o tome nešto govori Kazneni zakon, a predlažete istovremeno i Kazneni zakon i o tome ne govorite ni riječi. To su ozbiljne kritike. Kritike u pogledu sustavnosti i sveobuhvatnosti vođenja određene politike. Pa ne možemo samo trčati kad se nešto dogodi efekte u javnosti na takav način postizati. Kakva koordinacija, a predlaže se, na ranijoj sjednici Vlade, odnosno nekoliko sjednica Vlade ranije, izmjena Kaznenog zakona. A o tome se ne govori ni riječi. Dapače, daje se mišljenje, gdje se Vladinim, gdje Vlada daje mišljenje kojim odbija takav prijedlog Kluba SDP-a. Nas bi radovalo da je to Vlada sama prihvatila. Jer to je ove promjene sveobuhvatne, to je posao vlasti, a ne oporbe. Ali mi smo se prihvatili i čekali da to Vlada na takav način reagira, ali nažalost samo u onom minimalnom dijelu, opet gdje se nešto prisiljava, a ne nešto gdje treba i samostalno reagirati, kako učiniti svoje kazneno pravosuđe, što efikasnijim i djelotvornijim. I jednako tako krivotvorenje novca kao tipično kazneno dijelo organiziranog kriminala, gdje ga na efikasan načih sankcioniramo, odnosno predlažemo sankcije i pranje novca, novi naziv, a ne prikrivanje protuzakonito dobivenog novca, gdje se ne vidi prava srž stvari. I još nešto, mi stalno upozoravamo, ne postoji sankcija za osnovni oblik. i mi to predlažemo, Vlada na to ne reagira. Ne postoji kazna sankcije, kazna predviđena za pranje novca, odnosno protuzakonito dobiveni novac i to se još uvijek ne ispravlja. A u svakom slučaju treba pooštriti kazne i jednako tako kod prouzročenja stečaja od 5 povisiti kaznu i do 10 godina. Zatim zlouporaba monopolističkog ili vladajućeg položaja na tržištu treba usuglasiti i sa Ustavom. A na kraju krajeva pooštrena je i odgovornost i bolja zaštita djece, pogotovo koja se izlažu pornografskom materijalu, a i obveza djelatnika odgojno-obrazovne ustanove koji ne prijavi kazneno dijelo počinjeno na štetu maloljetnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepo kolegice. Hoće li netko od predstavnika Vlade ili kasnije možete? Može kasnije ili sada? Kasnije, hvala. Idemo dalje u ime klubova. U ime Kluba HNS-a, PGS-a, poštovani zastupnik Nikola Buljanić. Izvolite kolega.
Hvala. Gospođo dopredsjednice, štovane kolegice i kolege. Dozvolite mi da u ime Kluba Hrvatske narodne stranke i PGS-a iznesem u ovoj fazi rasprave prvenstveno načelne stavove glede predloženih tekstova zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakonika. Naime, kasnije kad dođemo u drugi dio rasprave, dakle u drugo čitanje imat ćemo vjerojatno i amandmana i primjedbi na ono što predlagač predloži. Jasni su razlozi i potreba donošenja ovog zakona i donošenje ovog zakona u ovom času. S jedne strane Republika Hrvatska dužna je prilagoditi kazneno zakonodavstvo međunarodnim obvezama iz konvencija ratificiranih nakon stupanja na snagu Kaznenog zakona, a on se primjenjuje od 1.1. 98. Posebice glede novih oblika kriminala, organiziranog kriminala, računalnog kriminala međunarodnog terorizma, njegovog financiranja što je i učinjeno u oba prijedloga i prijedlogu Vlade i prijedlogu SDP-a. Zatim korupcije ilegalne migracije, trgovine ljudima i slično. No, kao i kod niza drugih propisa iz međunarodnog prava. Prilagođavanje naših standarda nije i ne smije po mišljenju Kluba HNS-a, PGS-a biti diktirano pritiskom i željkom da se udovolji ovim i onim zahtjevima, da bismo došli do ovih i onih ciljeva. Svi ti standardi koji funkcioniraju u svijetu onom kojem se želimo priključiti takvi su i mi ih želimo prihvatiti ne zato što nas netko prisiljava nego zato što želimo funkcionirati kao Europa i bili i ne bili u Europskoj zajednici. Što želimo funkcionirati kao Europa i u trenutku približavanja Europskoj zajednici. To bi trebalo biti, ja sam uvjeren i da jeste središnje strateško opredjeljenje hrvatske politike bez obzira tko je na vlasti. S druge strane nova kaznena djela koja sam prethodno spomenuo kao i eskalacija određenih kaznenih djela i grupa kaznenih dijela posebno u području korupcije i gospodarskog kriminala, te njihova nedovljna određenost i nedostatak adekvantnih snakcija u zakonu također uvjetuju potrebu temeljitog revidiranja Kaznenog zakona, dakle, ne samo prilagođavanje trenutačnim, trenutačnim zahtjevima međunarodne zajednice. Posebno bih htio naglasiti potrebu oblikovanu kroz razvoj demokratskih institucija Republike Hrvatske i svijest da gradimo zemlju koja je dio suvremenog civiliziranog svijeta da se sankcionira izrijekom veličanje fašističkih i drugih totalitarnih ideologija. Europa je sazidana na antifašizmu, Hrvatska je sazdana na antifašizmu. To je činjenica koje se ne smijemo nikada odreći ali koju ne smijemo ni zanemariti. Dakle, ciljevi donošenja ovoga zakona su zaustavljanje eskalacije kaznenih djela posebice novih oblika kriminala ali i klasičnih, te poticanje učinkovitost, pravosuđa u sankcioniranju i sprječavanju kriminala. Malo o metodama. Prijedlogom zakona o izmjenama i doupunama Kaznenog zakona kako ga oblikuje SDP značajno se pojačava represija. To je evidentno gotovo kroz čitav tekst zakona, odnosno prijedloga zakona. To bi naravno imalo smisla. Svi rezoni za pojačavanje represije stoje. Kada bi sudska praksa bila drugačija i kada ta praksa ne bi pokazivala da se represivni aparat zakona i po postojećim propisima koristi vrlo, vrlo bojažljivo i sa visokom dozom uviđavnosti upravo prema počiniteljima kaznenih djela a ne prema njihovim žrtvama. Pa ako se za kazneno dijelo za koje je zaprječena kazna do 5 godina primjerice, najčešće dosuđuje kazna na donjoj granici zaprječene ili čak ispod nje, pa i uvjetna kazna, onda je iluzorno očekivati da će više zaprječena kazna djelovati preventivno na buduće potencijalne počinitelje tog kaznenog dijela. Ma neće one čitati zakon, oni gledaju praksu. O predloženoj kazni doživotnog zakona malo kasnije ću još nešto. Vladin prijedlog istog zakona je oprezniji, ocjenjujemo preoprezan i promjene se ograničavaju u najvećoj mjeri ili gotovo isključivo na prilagođavanje međunarodnim standardima pa se predlaže postupnost, izmjena zakona u fazama od kojih bi predloženi tekst bio prvi. To se posebno tiče promjena glede odredbi koje govore o gospodarskom kriminalu. Pa će, pa Vlada napominje da će se tim promjenama pristupiti u sljedećoj fazi zakona. Mi smo uvjereni da hitnost ovdje nije potrebna. Štoviše, ovih 14 godina nam je pokazalo da smo takve zakone trebali i prije zapravo imati. Temeljna prepreka na putu oblikovanja zakonskih propisa na ovom polju ali ne samo oblikovanje već i potpune primjene već i vrijednosti međunarodnih iskustava nesumljivo je aktualna sudska praksa. Zapriječene maksimalne kazne se vrlo rijetko izriču a sustav ublažavanja za počinitelje tako je širok da svako toliko dolazi do ponavljanja najtežih kaznenih djela gotovo bez iznimke sa tragičnim posljedicama. Sudska praksa istovremeno je neujednačena pa ni u kojem slučaju nije svejedno da li ste primjerice isto kazneno dijelo u prometu učinili u Zagrebu na putu prema Jadranu, recimo u Gospiću ili na moru u Splitu. Uvažavajući apsolutnu slobodu sudačke procjene, okolnosti činjenja kaznenog dijela to, takve razlike dovode do gubljenja smisla pojedinih odredbi zakona. Dobri zakoni odlični su preduvjet pravednog rješenja nesuglasica u društvu. No, bez učinkovitog pravosuđa ni najpravedniji, najsveobuhvatniji zakoni ne predstavljaju Bog zna što. Usavršavanje sudaca pa i osnivanje sudačke akademija i o tome je bilo dosta govora u javnosti tu bi trebalo odigrati ključnu ulogu. Hrvatska narodna stranka u svom je programu reforme pravosuđa predložila neka rješenja koja bi sasvim sigurno doprinjela učinkovitosti. Prijedlog Vlade praktično obuhvaća one izmjene i dopune zakona koje je Republika Hrvatska obvezna provesti. Dakle, ne radi se o kozmetičkim izmjenama zakona, te su izmjene suštinske ali širina promjena je ograničena. Vlada izrijekom navodi da namjerava zakon mijenjati u više faza. Zašto u ovom trenutku i baš u ovom trenutku Vlada ne predlaže neke detaljne promjene posebice na plan gospodarskog kriminala, pitanje na koje će trebati odgovoriti u raspravi oja će sljediti nakon prvog čitanja ovog prijedloga zakona. S druge strane zakonski prijedlog SDP-a sadržava 160 članaka, 161 zapravo, što znači da se predlaže izmjena 40% svih članova, svih članaka zakona, to je evidentno novi zakon. Doduše ne radi se o tome da se svih tih 160 promjena suštinski mijenjaju tekst zakona ali promjene se događaju i kroz izmjenu detalja članaka. Očito je da je taj prijedlog usmjeren ka temeljitoj reviziji zakona i ne samo nužnim prilagodbama već i promjenama nekih temeljnih postavki. Klub HNS-a i PGS-a ocijenjuje ne samo prihvatljivim već i samo razumljivim nastojanje oba predlagača da se Kazneni zakon Republike Hrvatske uskladi međunarodnim propisima. Tu se radi o Konvenciji Ujedinjenih nacija protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta, Kazneno pravne konvencije, o korupciji, Međunarodnoj konvenciji protiv novačenja, korištenja, plaćanja, osposobljavanja plaćenika, Konvenciji o kibernetičkom kriminalu, o zaštiti ljudskih prava i dostojanstvu ljudskih bića, o usaglašavanju sa Rimskim stastutom Međunarodnog kaznenog suda i tome slično. Očito je da vremena za sve to ima srazmjerno malo. I da u najkraćem roku treba sustavno i temeljito prilagoditi ovaj aspekt funkcioniranja pravne država svjetskim, posebice europskim standardima. To prilagođavanje nije jasna stvar samo po sebi svrha. Niti smije niti može biti uvjeren sam da i nije samo odgovor na nećiju presiju i nečiji diktat. Radi se o uspostavljanju standarda koji su se pokazali prihvatljivim, učinkovitim, dobrim i koji su od zemalja u čiju zajednicu želimo ući za koju godinu učinili takvu skupinu zemalja kojoj čitav svijet zavidi i kojoj se mi nastojimo približiti. U istom kontekstu želimo podržati dio prijedloga SDP-a koji se tiče uvođenja novog kaznenog dijela veličanja fašističkih i drugih totalitarnih država i ideologija ili promicanje rasizma i ksenofobije. Uvođenje ovog kaznenog dijela sasvim bi sigurno pomoglo uklanjanju nedoumica u praksi i sudskoj praksi i nedoumica u ponekim glavama i Hrvatsku i na ovaj način još jednom potvrdilo kao zemlju sazdanu na antifašizmu i nesklonu bilo kojem obliku totalitarizma. Pozitivno ocjenjujemo i uvođenje kaznenog dijela širenja lažnih i uznemirujući glasina. Radi se o dijelu potencijalno vrlo visoke društvene opasnosti posebice kada se ima na umu mogućnost zlonamjerno korištenje sredstava masovnog priopčavanja posebice elektronskih, i ovih dana možemo po novinama vidjeti. Prijedlozi posvećuju dužnu pozornost jasnom definiranju međunarodnog terorizma i posebice novom kaznenom dijelu financiranja terorizma što je do sada u potpunosti zanemareno. Slično je i sa računalnim kriminalom kao i suvremenim oblikom, kao suvremenim odlikom kriminalnog djelovanja. Ukidanje članka 48. Zakona koji se odgovornost za klevetu u medijima u potpunosti prebacuje na urednika tih medija ukida se tzv. objektivna odgovornost i pospješuje sloboda medija što doživljavamo kao pozitivan pomak. To je i inače dio zakona koji je u posljednje vrijeme doživio brojne kritike pa i čudne nesuglasice u, u, u praksi. S druge strane namjera klevetanja i nanošenja štete i dalje se sankcionira u posebnom dijelu Zakona u članku 203. Malo sad da, ovo su bile pozitivne strane zakona po ocjeni Kluba. Da kažem nešto, prijedloga zakona, je li da kažem nešto o onom što nam se čini neprihvatljivim u ovim prijedlozima. Prijedlog pooštravanja represije što je ipak jedna od ključnih odrednica prijedloga SDP-a po našem mišljenju ne bi u realnom okruženju polučio željene rezultate niti pridonio boljoj prevenciji. Kao što sam rekao sudska praksa pokazuje da se visoke zapriječene kazne izuzetno rijetko izriču. I još rjeđe provode do kraja. Pa smatramo da se ovakvim prijedlogom samo podilazi javnosti i zapravo zamagljuje neprihvatljivo neučinkovita prevencija i sankcioniranje kaznenih djela. Smatramo to politički štetnim i gubitkom energije i pozornosti koje bi se trebalo usmjeriti drugamo. HNS se, HNS ne prihvača zapriječenu kaznu doživotnog zakona, zatvora pardon, umjesto dugotrajnog zatvora kao što to sad stoji u zakonu iz više razloga. Argumenti da za takovu kaznu postoji podrška javnosti ne čine mi se posebno uvjerljivima jer bi se ako se dobro odabere trenutak kad se dogodilo neko stvarno grozno kazneno djelo slična podrška mogla dobiti i za smrtnu kaznu i za svaku drugu ekstremnu punitivnu mjeru. Kazna doživotnog zatvora po našem mišljenju osveta je društva i u potpunosti odudara od onog što bi ovaj Zakon trebao htjeti polučiti. O obje ove teme opširno se govorilo na okruglom stolu HNS-a u izmjenama i dopunama Kaznenog zakona na kom su sudjelovali sveučilišni profesori, neki istaknuti odvjetnici i brojni drugi stručnjaci iz ovog područja. Kroz diskusiju i u anketnom upitniku kojeg su nazočni dakle stručnjaci ispunjavali pokazalo se da su mišljenja o doživotnoj, o kazni doživotnog zatvora podijeljena. Otprilike 50-tak posto anketiranih se slagalo s tom kaznom, druga polovica ne. Zanimljivi rezultati dobiveni su u anketi koju je Hrvatska narodna stranka provela na srazmjerno reprezentativnom uzorku od 2046 ispitanika iz čitave zemlje. Ovdje je preko 80% ispitanika smatralo potrebnim uvođenje kazne doživotnog zatvora za najteže oblike kaznenih djela umjesto dosadašnje kazne dugotrajnog zatvora. Očit je raskorak mišljenja struke i generalnog javnog mnijenja pa ta pitanja sasvim sigurno zaslužuju daljnju široku javnu raspravu kako u stručnim tako i u laičkim krugovima. Produljenje zastavnog roka postiže se automatizmom povećanja zapriječene kazne za određeno kazneno djelo. Daljnje produženje zastavnog roka po našem mišljenju ne bi dovelo do povećanja efikasnosti sustava. Nasuprot tome realna je šansa da bi se donašanjem velikog broja odluka jednostavno odgodilo sa rezonom: Pa ima još vremena. A vremena zapravo nema ako znamo koji broj, koji broj nezavršenih predmeta se nalazi u našim sudovima. Vlada kao predlagač niti ne pokušava jasnije definirati opis kaznenih djela iz područja gospodarskog kriminala osim onih koji se striktno tiču prilagođavanja međunarodnim obvezama Republike Hrvatske. Obrazloženje da će to biti predmet sljedeće faze reforme bilo bi uvjerljivo kad bismo imali jasno definirane faze i rokove. Ovako nejasne su namjere, a nejasni su čini mi se i motivi predlagača da tako važnu stvar preskoči. Trebalo bi jasno postaviti pitanje imamo li vremena. Uvjereni smo da odgovor ne bi bio pozitivan. I da sažmem stavove. U daljnjem tijeku rasprave mislim da bi bilo potrebno i vrlo korisno objediniti pozitivne strane obaju prijedloga i ukloniti one dijelove koji su neprihvatljivi, a u reformu zakona uključiti i dijelove koji nisu neposredno povezani s međunarodnim obvezama Republike Hrvatske. Da li se tu sad radi o sveobuhvatnoj promjeni kako predlaže SDP ili, ili, ili nešto suženoj ali u svakom slučaju šire, široj od ove koju je predložila Vlada. S druge strane ova tematika je prevažna i preopširna i nije moguće niti je dopustivo iz rasprave i u ovoj fazi isključiti stručnu javnost. Svoja stajališta gleda promjena zakona dala je druga interkatedarska sjednica Pravni fakulteta u Osijeku. To je bilo negdje u jesen 2003., dala je i Odvjetnička komora. Bilo bi svako dobro da svoje stavove iznese i Vrhovni sud Republike Hrvatske. Za to će nakon prvog čitanja očekujem biti vremena i nadam se da će predlagač te stavove i uvažiti. Hvala.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Idemo dalje s raspravom u ime klubova. U ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice, poštovani predstavnici Vlade, kolege i kolegice prije svega u ime Kluba HSP-a ću se osvrnuti na vladin prijedlog zakona o izmjenama i dopunama kaznenoga zakona i mogu odmah kazati da Klub HSP-a će podržati u cijelosti vladin Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenoga zakona. Suglasni smo s time da je nužno napraviti bitne reforme u okviru sudbene vlasti, a jedan od načina da se napravi prava bitna reforma je i dio promjene u kaznenom zakonodavstvu na način da se točno i precizno napravi opis kaznenih djela kako ne bi bilo kasnije razno raznih mogućnosti da ona inkriminirana kaznena djela koja su i protiv, i znamo da su kaznena djela da ne bi otišla u zastaru odnosno da ne bi bile loše optužnice i događalo se i dalje ono što se i ranije događalo. Ali opet ovdje moramo, mislim mi imamo to pravaši puno pravo pokrenti pitanje grabeža i pljačke u pretvorbi i privatizaciji. Znači grabež i pljačka u pretvorbi i privatizaciji. Kad to kažem znamo i sami da je bivša vlast dobila izbore na grabeži i pljački u pretvorbi i privatizaciji. Da li je što napravila u tome nije puno uspjela napraviti. Jako malo. A otvoreno mogu reći nije čak promijenila ni Zakon o privatizaciji. Znači govoreno je bilo o svemu tome. Zašto se to nije dogodilo, ali za nas pravaše to pitanje ne može biti riješeno na način jer se držimo i načela iz Rimskoga prava a to je nešto što je nevaljano ne može postati pravno valjano. Nažalost dolazimo u situaciju da je baš to ne “de iure” nego “de facto” da su grabež i pljačka u pretvorbi i privatizaciji u biti legalizirani. Zašto su legalizirani? Zbog više razloga. Nisu kažem de iure nego su de facto legalizirani zbog toga što su bila, što smo imali loš Kazneni zakon, bili su loši opisi, ovaj, i bića kaznenog djela i svega ostaloga. Druga je situacija bile su loše optužnice znači nikakve optužnice. Loša je bila suradnja između policije i državnog odvjetništva i posljedica svega toga su bile mnoge oslobađajuće presude a također i što je najžalosnije vidjeli smo izvješću i Državne revizije da je u mnogim slučajevima te grabeži i pljačke u pretvorbi i privatizaciji nastupila zastara. Mi to nikada nećemo niti možemo prihvatiti a također i većina hrvastkih građana posljedice umirovljenika, posebice radnika i branitelja ne može prihvatiti. zbog toga što se za vrijeme Domovinskoga rata značia dok su jedni branili državu drugi si tu državu krali. I sada gledajte što se događa što je svagdje u takvim sustavima sada oni koji su znači na grabežu i pljački u pretvorb ii privatizaciji stekli ekonomsku moć, sada je njima normlano bitno da počne funkcionirati pravna država. Oni će dati sda sve da pravna država funkcionira kako bi sav taj imetak znači nezakonito, protumoralno stečen mogli obraniti. I oni će i jesu i biti će najveći zagovornici da profunkcinira pravna država. Prema tome ovo jebitno stavr i tu i Vlada mora dati i svoje stajalište kako i na koji način sve to razrješiti i postaviti na prave noge. Vezano za sam kažem prijedlog kazenog zakona, moram kazati da čitajući Ustav RH posebno članak 2. koji kaže, da je suverenitet Republike Hrvatseke neotuđiv, nedjeljiv, neprenosiv pa čitajući stavak drugi kojikaže dase suverenitet Republike Hrvatske prostire na njezinom kompenim područjima, rijekama i sve kako ide, pa i savak treći koji kaže da Hrvatska ima suverena prava i jurisdikciju u morskom području, u podmorju jadranskog mora izvan državnog područja, do granica sa susjedima čini mi se da ćemo doći u fazi da ćemo trebati predložiti i uvođenje kaznenog djela koja su usvmjerna protiv suveretnitata RH. To kažem ovdje odgovorno zbog toga što mi ćemo danas popodne donositi jednu odluku koja u biti se kosi sa člankom 2. i stavkom 2. Ustava Republike Hrvatske, pa je očito da moramo i sami sebe vezati d ne kršimo znači nas zastupnika u hrvatskom saboru da ne kršimo suverenitet Republike Hrvatske i da postupamo prema ustavu. Također mislim dabitrebalo uvesti jedno novo kazneno djelo koje se zove zarobljvanje rdžave. A to su vam sve one razno razne varijante kada dužnosnici u ostvarivanju svoga interesa čine nešto što je usmjereno protiv države protiov naroda, i protiv svih građana. Prema tome morati ćemo i sami sebe ovdje ograničit na način da u punom smislu te riječi izvršavamo svojju ustavnu obvezu. Što se tiče samih opisa kaznenih djela zadovoljni smo da definicijom udruživanja za počinjenje akznenih djela zadovljno smo također i sa uvođenjem kaznenog djela protupravne ekspatacije rudnoga blaga, vezano za bespravnu gradnju stvar nam je jasna da su dosezi toga kaznenog predloženog opisa kaznenog djela odnosi samo na ta zaštićena područja. ali očito da mi nećemo moći to pitanje riješiti samo kaznenim zakonom, nego moramo poduzeti i druge mjere o čemu ćemo više govoriti vezano na zakonima kada dođe gospođa Dropulić. Ali jedan od način je i donošenje zakona kao što recimo ima Švedska, Austrija o zabrnai samo gradnje gdje onda moćemo puno preciznije i točno odrediti kako i na koji način se može graditi i nema tih situacija kao što ima u jednoj Švedskoj pa i recimo u Austriji, zabranjena je samogradnja i na taj način znači onaj koji izvodi radove automatski se mogu poduzeti mjere i sve se može vrlo jednostavnije riješti. Sada dolazimo u onu varijantu prvo trebamo biti svjesni da ovo sve što radimo i što podržavamo u Mionistarstvu pravosuđa da se stvarno provede reforma da sudbena vlast postane ono što ustav kaže, da postan esamostalna, da imamo trodiobu vlasti, ako sudbena vlast postane ono što je upisano i u Ustavu onda ćemo dobiti i temeljem za puno funkcioniranje pravne države. Ali na žalost moramo se sjetiti u kakvoj je situaciju sada t sudbena vlast, vezana da stvarno postoji situacija da imamo loš aparat loša je suradnja između poliicije i državnog odvjetništva. Imamo situacija iz dana u dan da mnoge cure nam informacije koje imaju ili državnu tajnu ili druge stupnjene tajnosti ili poslovnu ili druge varijante. I normalno dolazimo sve u tome da treba provesti cjelovito educiranje, sudbene vlasti i stvaranja sudbene vlasti na način da sudac neće reagirati u konkretnom sluačju ako ga netko zovne iz izvhršne vlasti telefonski, nego sudac mora biti sudac , mora biti neovisan. Ali u tome i mi Hrvatski sabor moramo puno više napraivti a to je vezano za osiguranje financijskih sredstava za rad praovsuđa. Mi sami znamo u kakvim uvjetima radi pravosuđe radi u nikakvim ujjetima a uvjetno kazano izvršna vlast ima utjecaj i na način koliko će sredstava predložitit za sudbenu vlast, ako je predloži manje znači automatski na taj način posredno utječe da sudbvena vvlast ne postane ono što bi trebala postati. Prema tome pred ministarstvo pravosuđa i pred hrvatskom vladom je jedan bitan zadatak, a to jebitan zadatak nije dovoljno napraviti samo normativni dio, pravni dio, za praovedbereforme nego treba napraviti onaj najbitniji korak, uspostave prave sudbene vlasti. Znači koja će biti educirana ospsobljena samo stalna neovisna i na taj način ćemo dobiti to da će građani Hrvatske steći pvoejrenje u funkcioniranje pravne države. Jer u ovom trenutku znanmo i sami kakvi su anketni pokazatelji o tome koliko se vjeruje sudbenu vlast znamo kako koliko predmeta ima i svega ostaloga. Dali je vezano za sve to moramo kazati da prvo sve to treba raditi ne radi toga da se mi dodvoravamo Briselu nekome drugome, trećemu, nego zbog hrvatskih građana. Znači da funkcionira pravosudni sustav a sve ovo je za nas i za hrvatske građane manje važno dali ćemo mi nešto imati u propisu što nam rekao rekla Carla Del Ponte ili netko drugi, to je nebitno. Bitno je da onio što imamo funkcionira, i na taj način mi pravnu dražvu gradimo. Dalje vezano za uvođenje dva nova kaznena djela to je zapovjedna odgovornost i zločin protiv čovječnosti moramo bit tu svjesni sljedeće činjenice, Hrvatski sabor ne u ovom sazivu nergo u bivše sazivu također napravila veliku grešku, mi sami znamo da smo imali vojne sudvoe i vojna tužiteljstva. I vojni sudovi i vojna tužiteljsva koji su mnogi ove stvari trebali sankcinirati i voditi taman kada su stastali dabi počeli te poslove raditi, onda je 97. godine ukinuti su vojni sudovi i vojna tužiteljstva to zna gospodin Bajić koji je bio u vojnom tužiteljstvu, i onda se dogodilo ono što je najgore bilo, da svi ti predmeti koji su bili ili su podnesene kaznene prijave protiv nepoznatog počinitelja, protiv poznatog počinitejla. Bilo da ih je podnio tadašnji MUP ili tadašnajvojna policija ušli su u vezano tko je nadležan, sada bilo je 6 vojnih sudova, bilo je 6 vojnih tužiteljstava. I onda se nije znalo tko je nadležano pa je to išlo iz ladice u ladicu i na kraju smo došli u situaciju da nam sada sve to diktira Haaški tribunal. Prema tome kažem postoji puno veza prema Vladi ima Ministarstvo pravosuđa će imati našu podršku u ovom dijelu da se provede reforma. I u tom dijelu i podražvaom ove izmjene i dopune, kažem rječ je o dva prijedloga i SDPov prijedlog jedobar to čovjek treba biti realan. I ovaj je prijedlog dostadobra, trebalo bi možda vijdeti da pojedine stvari se nastoje uskladiti. Ja bih odmah bio za ovaj dio za produljenje rokova zastare. kada bi se to moglo riješiti one slučajeve gdje je zastara nastupila. Ali i u ovim situacijama također ima mjesta da opet ne bi došli u zastaru Evo toliko hvala vam lijepa.
Hvala lijepa kolega zastupniče. U ime predlagatelja ponovno Ingrid Antičević Marinović. Izvolite. Samo dok prilazite govornici da pročitam jednu obavijest. Da je sukladno članku 207. stavku 2. isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Hvala lijepo. Izvolite kolegice.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege ovo što je sada govorio kolega Kovačević mislim da je od iznimne važnosti i to je ono što bih još htjela reći, a što sadrži prijedlog kluba SDP-a. Naime odnos druge dvije grane vlasti prema pravosudnoj vlasti. Ali jednako tako svjedoci smo neke neobične situacije kad su u procesu neka suđenja koja su od iznimne važnosti javnosti onda se postavlja pitanje zakona jesu li zakoni dobri, kakvi su i tako. Kada donosimo zakon, kad ga predlažemo, kad se donosi, kad je trenutak da se reagira onda se prebacujemo na teret, odnosno na teren suđenja. Naravno da u svakom trenutku treba gledati sveobuhvatno što to znači u praksi, ali moramo se koncentrirati upravo na ono što mi možemo i moramo i što smo dužni učiniti naspram pravosudne vlasti. Klub SDP-a predlaže da se bolje zaštiti pravosudna vlast, da zaista bude vlast, da sudac u sudnici jeste vlast. Mi smo svjedoci na žalost i dan danas da sudac se jednostavno boji agresivnih stranaka, učesnika u postupku, da prijeti jedna stranka sudu pred drugom strankom. Kako se onda ponaša i osjeća ta stranka gdje sud ne reagira, jer nije ni adekvatno zaštićen, jer onda on mora podnositi posebne nekakve privatne tužbe pa osim vlastitih predmeta mora se baviti svojim predmetima, a to se gotovo svakodnevno zbiva u hrvatskim sudnicama. I kako onda onaj građanin koji je savjestan, koji je došao u sud pred pravdu može očekivati od suda pravdu kada taj sud počesto, sudac ne može zaštititi ni samoga sebe. I to je nešto što su riješila sva zakonodavstva. Pa nije samo ubojstvo suca ili napad na suca kao službenu osobu posebno kazneno djelo. To imate posebnu težinu. Posebnu težinu treba imati kad se međusobno stranke vrijeđaju pred sudom pa nije to onda uvreda stranaka, to je uvreda suda osim tog djela i na takav način treba razmišljati. To je nešto što se svugdje u svijetu zove opstrukcija ili ometanje pravde i to je nešto što sadrži prijedlog kluba SDP-a i to je nešto što nužno treba uvesti u naše zakonodavstvo, u naš Kazneni zakon i s tim već debelo debelo kasnimo. Dakle to je jedno viđenje naše stvari, bolja zaštita suda, bolja njegova sigurnost i osobna i njegove neovisnosti, ali onda i veća i koncentrirana odgovornost. Jer osoba koja nije zaštićena pogotovo službena osoba, pogotovo tako sudac kao nositelj pravosudne vlasti on ne može onda imati ni adekvatnu odgovornost, a onda ne može ni polučiti ni postići ni ostvariti sve ono što mu je zakonom i Ustavom dato u toj svojoj važnoj i prevažnoj društvenoj zadaći. Zato mi predlažemo da se suci zaštite, da svako omalovažavanje, vrijeđanje ili neadekvatno, nepristojno ponašanje u sudnici jeste kazneno djelo, jeste ometanje pravde, jer to je svojevrsni uvijek pritisak i otežava donošenje ispravne odluke, jer suđenje je jedna od najsloženijih intelektualnih djelatnosti gdje moraju biti osigurani oni minimalni uvjeti poštivanja i discipline. Sada tu vlada jedan potpuno nered, ali za to je kriv i zakonodavac, nije pružio adekvatnu zaštitu i to je nešto što nužno treba mijenjati, to na žalost vladin prijedlog uopće niti ne spominje. Isto tako predlažemo kriminaciju kod kaznenog djela sprječavanja dokazivanja koja je u skladu s ratificiranim konvencija Ujedinjenih naroda protiv trans nacionalno organiziranog kriminaliteta. Ali s druge strane predlažemo kod kaznenog djela protiv pravosuđa uvesti ne novo kazneno djelo, to je kazneno djelo poznavalo naše hrvatsko kazneno zakonodavstvo ali je 90-tih godina zaista čarobno nestalo iz našeg kaznenog zakonodavstva i to nije dobro. Mi predlažemo uvođenje kaznenog djela, kršenja zakona u sudskom postupku i to kazneno djelo ne bi se ograničavalo samo na suce, suce porotnike kao počinitelje nego bi obuhvatilo i državne odvjetnike i njihove zamjenike koji sudjeluju u sudskom postupku, odnosno u postupku donošenja odluka a kazneno bi odgovarao samo ako su prekršili zakon s ciljem da jednoj stranci pribave korist ili nanesu štetu, dakle krše zakon svjesno jer se svakodnevno krše zakoni u smislu ine namjere krive, krivog utvrđenog činjeničnog, pogrešnog utvrđenog činjeničnog stanja. To su one povrede kada uvijek reagira normalno viši sud. Ali koristiti svoju sudačku funkciju ne za samo nesavjesno nego za protuzakonito, svjesno zloupotrebljavat da bi se drugom nanijela šteta ili drugome osigurala korist je nešto što srozava ne samo pravosuđe nego što srozava totalno društvo i uopće povjerenje društva u institucije i to je nešto što je vrlo vrlo opasno. Ali naravno ovdje se postavlja pitanje da li ovdje postoji jedna i zaista postoji, izvjesna napetost između neprikosnovenog načela sudbene neovisnosti i ovog kaznenog djela. Međutim do sada nakon što je nestalo ovo kazneno djelo iz našeg kaznenog zakonodavstva moguće je sankcionirati takvo jedno protuzakonito ponašanje suca ili drugog pravosudnog dužnosnika kroz zlouporabu svog položaja što je potpuno neadekvatno i što se dogodilo u praksi, da upravo nakon toga šikanozna postupanja protiv vrlo savjesnih dužnosnika pravosudnih koji se usude i onda kada to nije bilo lako procesuirati, ni malo lake stvari, protiv njih su bile podnesene kaznene prijave. To je nečuveno. Dok oni drugi koji se nisu baš savjesno ponašali, nisu mogli potpasti, jer tako preširoko postavljena stvar je potpuno adekvatna da se sankcionira svjesno protuzakonito ponašanje pravosudnog dužnosnika. Dakle kada može biti zlouporaba sve, onda nije zlouporaba ništa. Na kraju krajeva takva jedna obveza nama pripada i iz Ustava. Prema tome ovo kazneno djelo je u cilju zaštite sudaca, da bi se zaštitili od šikanoznog postupanja, ali jednako tako ovdje moraju biti i revnosni organi tijela progona da sankcioniraju, odnosno da pokrenu postupke protiv onih osoba koji lažno prijavljuju samo da bi duge dekoncentrirali, destabilizirali kažem u ovom važnom i prevažnom poslu. Ali s druge strane da bude osuđen i onaj koji mimo svake zdrave logike sudi, odnosno nešto što se samo zdravom više pameću ne da objasniti. Eto samo je to ostalo kao inkriminacija. Mislim prije svega kažem da je to u zaštitu sudbene vlasti, ali jednako tako i jačanju odgovornosti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegice. Sad će nam se obratiti državna tajnica iz Ministarstva pravosuđa, gospođa Snježana Bagić, a iza toga dužna sam dati informaciju da ćemo imati stanku do 14 sati, a točno u 14 sati će se započeti sa Prijedlogom odluke o dopuni Odluke o proširenju i jurisdikciji Republike Hrvatske na Jadranskom moru. S obzirom da se radi o izmjeni, prvo smo imali plan da ćemo raditi bez pauze, nekima sam tako i rekla. Dajem vam, evo, dakle, samo dopunu informacije, da. Zastupnici traže neki stanku, možemo o tome raspraviti, ali prvo će državna tajnica ... ... [[Upadica se ne čuje.]] U redu, ali prvo državna tajnica, nju sam već najavila pa onda možemo otvoriti raspravu s klubovima. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Evo, na kraju ovog dijela i nakon izlaganja pojedinih klubova zastupnika, dozvolite mi zahvaliti se prije svega na očitovanju i na mišljenju pa i na primjedbama, dakako, svih onih koji su se osvrnuli kako na Vladin prijedlog tako i na Prijedlog Kluba zastupnika SDP-a. Ovaj Prijedlog zakona osobito u kraju ove diskusije promatran je i treba biti promatran u jednom širem kontekstu, dakle u sklopu reforme pravosuđa, onoga što dvije druge vlasti trebaju osigurati da bi pravosuđe funkcioniralo, uspješno, učinkovito i da bi mogli ispunjavati svoju zadaću, a pri tome ostati, dakako neovisno i suditi na temelju Ustava i zakona. Točno je da trebamo stvoriti uvjete da pravosuđe i državna odvjetništva i suci osobito koji sude, donose presude, između ostaloga, osim uvjeta rada budu sigurni u obavljanju svojih zadaća. To, dakako nije u praksi uvijek jednostavno osigurati jer koliko god se trudili da osiguramo potpuno sigurne uvjete moguće su uvijek iznenađenja. Zato prevencija mora biti što bolja, zato mjere koje poduzimamo da bi oni sigurno radili u okviru pravosudne policije i druge kontra mjere, moraju se na svim sudovima što sustavnije provoditi. Samo segment toga je pružanje učinkovite, adekvatne pravne zaštite. Postavlja se pitanje da li u našem postojećem zakonodavstvu, što uključuje i kazneno zakonodavstvo, ta mjera jest dovoljno osigurana ili nije? O tome se dakako uvijek može raspravljati, uvijek se može misliti da se može bolje, međutim moramo napomenuti da u ovom trenutku u našem zakonodavstvu, kaznenom zakonodavstvu postoji posebna glava koja se zove "Kaznena djela protiv pravosuđa" i koja među inim djelima koja se odnose na protupravna ponašanja koja predstavlja inkriminaciju je i nasilno ponašanje prema pravosudnome dužnosniku. Da bismo prosudili u cijelosti, u potpunosti je li nužno to u zakonodavnom smislu pojačati, mislim da treba prvo provesti jednu analizu kako se uopće zakonodavne mjere i primjenjuju. S jedne strane, s druge strane, s jedne strane, dakle, to je jedan zakonski okvir koji mi moramo pružiti sucu, drugim pravosudnim dužnosnicima kao mehanizme koji im stoje na raspolaganju da ih se koriste u suđenju. Zato moram napomenuti također da u drugom zakonu koji se nadovezuje na ovaj, a to je Zakon o kaznenom postupku koji uređuje postupanje suca kao onoga koji provodi zakon, postoje niz sredstava, instrumenata, mjera, kazni koje on može izreći sudionicima postupka u slučaju jednog nezakonitog ili nesavjesnog ili nekorektnog ponašanja prema onome ko vodi postupak. To je što se tiče ovog šireg konteksta u sklopu reforme pravosuđa i u okviru stvaranja uvjeta za rad sudaca, s jedne strane. Dakle, njihove sigurnosti i s druge strane pojačavanje njihove odgovornosti. Kad smo na ovom planu, rasprava se vodila u ovom pravcu, a to je da li je Prijedlog Vlade dovoljno širok. Odnosno, bila je ocjena da je Prijedlog Vlade preoprezan. Moguće je i tako reći, ali ako promatramo da li ići postupno u više faza ili u jednoj, Vlada ocjenjuje i procjenjuje i mislim da smo to i dovoljno obrazložili u uvodnom izlaganju, da određena doza opreza je potrebna. Zašto? Zato što po mom sudu, to je moja osobna ocjena, katkada idemo u izmjene zakona, a da nismo dovoljno proanalizirali doseg, njihovu dosadašnju primjenu u praksi što ćemo postići kroz tu primjenu. To govorim zbog toga što ovaj Kazneni zakon, samo primjerice, o kome danas raspravljamo, smo, se primjenjuje 6 godina, a ovo bi bila 4. njegova izmjena, odnosno 5., ako govorimo ono što je Ustavni sud ukinuo. I uvijek se ide s istom namjerom, dakle, da se poboljša učinkovitost, da se kazneno zakonodavstvo bude sigurnije, lakše primjenjivije i da Kazneni zakon koji po svojoj suštini, po svojoj lokaciji jest represivan, dakle, odgovori na svoju zadaću. Naravno, kod represije ne smijemo zaboraviti uvijek i na prevenciju koja je nužna i ako poboljšamo prevenciju onda će nam represija biti manje potrebna. Ja dijelom mišljenje onih koji su u ovoj današnjoj raspravi istaknuli da je pitanje doista da li sama visina zapečene kazne, podizanje gornjeg praga je nešto što će doprinijeti da sustav, kazneno zakonodavstvo bolje funkcionira, da se izriču veće kazne. Naime, praksa pokazuje da i u slučajevima kada imate izrečene visoko zapriječenu kaznu da se ona najčešće ne izriče. Dakle, treba proanalizirati razloge zašto se jednostavno ta sredstva, ti slučajevi kada imate visoku kaznu ne primjenjuje, zašto se ona ne izriče. Upravo zbog toga, a u odnosu na ovaj Prijedlog SDP-a koji ima niz kaznenih djela gdje se povećava ovaj iznos, odnosno visina zapriječene kazne, Vlada Republike Hrvatske smatra i ocjenjuje da to nije nužno niti potrebno učiniti sada u ovoj fazi. Da doista treba konačno napraviti jednu temeljitu analizu, prosudbu i procjenu visine zapriječenih kazni, kaznene politike, sudske prakse, razloge zašto sudska praksa u vodećim slučajevima i kad može ne izriče najvišu kaznu. Koji su razlozi za olakotnu okolnost i tek nakon jedne takve sustavne cjelovite analize ići u eventualno i povećavanje visine zapriječene kazne za određena kaznena djela, odnosno da razmislite o nekim drugim načinima, mogućnostima da se zapravo taj represivni sustav, odnosno kaznena politika drukčije odredi i da i visina kazne koja se nekome odredi i izrekne, bude primjerena protupravnosti njegovoga djela, onome što je učinio i zašto mu se sudi, odnosno zašto će u konačnosti biti osuđen. Ovdje je bilo dosta primjedbi na području gospodarskoga poslovanja, odnosno za kaznena djela u ovome području. Dakako, ako gledamo našu stvarnost i po javnosti koje su se pojavile i u pretvorbi i danas u gospodarstvu i određene kaznene postupke koje se pokreću sasvim je izvrsno jasno da tema i područje gospodarskog kriminala zaslužuje posebnu pažnju. Međutim, opet se vraćam na to da mi imamo i već nekoliko godina u našem kaznenom zakonodavstvu niz kaznenih djela koja se mogu podvesti pod područje gospodarskog kriminala, da su predviđene velike kazne. Međutim, recimo, realizacija svega toga, uspješnost svega toga nam ne daje za pravo, odnosno pokazuje se da kad propišemo kazneno djelo opet je pitanje kako će se djelo provoditi. Zato Vlada procjenjuje da osim ovih kaznenih djela koja su primanja i davanja mito u gospodarskom poslovanju doista treba do kraja konačno domisliti opis bića tih kaznenih djela, upravo poučena ovim dosadašnjim iskustvima, da ne bi došlo do ovih uvijek disonantnih tonova, da mi imamo propisana kaznena djela s jedne strane, a da sustav ne funkcionira zato što kaznena tijela, državno odvjetništvo ili u konačnici sud to nije dovoljno primijenio odredbu, odnosno da na kraju ne dođe do osuđenja za kazneno djelo i da, odnosno osoba koja je bila osumnjičena bude oslobođena. Naravno, kada to imamo neki dojam ili kada se u medijima prezentira da netko jest kriv, a dođe do takvog slučaja da je oslobođen onda to je i područje i polje podložno za druge komentare, itd. Prema tome, mislim da i na području gospodarskog poslovanja, upravo zbog toga i kazneno zakonodavstvo mora što jasnije odrediti parametre i biće kaznenoga djela na ovome području. Evo, toliko. Zahvaljujem u ovome prvome dijelu pa ćemo nastavak rasprave se još očitovati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo državnoj tajnici. Još je prijavljeno 5 klubova i 12 pojedinačnih zastupnika. U 14 sati ćemo točno početi sa raspravom kako smo se dogovorili. Pozivam sve odbore koji sada zasjedaju da pokušaju završiti svoj rad kako bismo u 14 sati nakon kratke pauze za ručak bili svi spremni. Hvala lijepo.
Dame i gospodo, nastavljamo sa radom o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, dva prijedloga zakona. Na redu je u ime kluba HDZ-a poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Pred nama su dva prijedlog izmjena Kaznenog zakona, jedan je prijedlog Vlade, jedan je prijedlog kolega iz SDP-a. Ja bih rekao da su oba prijedlog kvalitetno napravljena, oba se temelje na znanstvenim i stručnim principima, međutim velika je razlika jer Vlada ide u nešto manji obim izmjena zakona dok kolege iz SDP-a idu u jedne šire i opsežnije izmjene Zakona o kaznenom postupku. Ja ću prvo nešto reći o Vladinom prijedlogu, a nakon toga o prijedlogu SDP-a. Ohrabruje da iz Ministarstva pravosuđa iz Vlade vezano za pravosuđe dobijamo ponovno jedan kvalitetan i dobar materijal, jer to daje nadu da bi se i situacija u pravosuđu u dogledno vrijeme mogla promijeniti na bolje, a što je zapravo i nužno vezano za naše želje i ambicije pristupu Europskoj uniji iz ovog zakona se zaista vidi da je temeljen na znanstvenim i stručnim principima rada i kao posljedica toga ja vjerujem da kada bude i u drugom čitanju da neće pretrpit neke značajnije i bitne izmjene. Cilj očito ovog zakona je usklađenje našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije i de facto najveći dio promjena se odnosi na izvršenje obveza koje su preuzete po raznim međunarodnim konvencijama. Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju s Europskom unijom preuzeli smo obvezu na suradnju u suzbijanju i sprječavanju kaznenih i drugih aktivnosti posebno u odnosu na sprječavanje i kontrolu ilegalnih migracija, sprječavanje prava pranja novca i prihoda stečenih kaznenim djelima, ilegalnu proizvodnju i trgovinu drogama, trgovinu ljudima, korupciju, krivotvorenje novca, krijumčarenje, nedopuštenu trgovinu oružjem i terorizam. Zato primjenjujući i usklađujući naš zakon sa potpisanim međunarodnim konvencijama vidimo da se uvode i nova kaznena djela u našem kaznenom zakonodavstvu, vidimo da se pojedini opisi postojećih kaznenih djela preciziraju i također usklađuju sa međunarodnim konvencijama što je zapravo dobro. Tako imamo Konvenciju o kibernetičkom kriminalu gdje je uvedeno novo djelo računalno krivotvorenje i računalna prijevara. Zatim imamo Konvenciju o korupciji gdje imamo sada dva nova djela primanje mita u gospodarskom poslovanju i davanje mita u gospodarskom poslovanju. Također su uvedena i određena djela i preciziranja temeljem međunarodne konvencije protiv novačenja, korištenja plaćanja i osposobljavanja plaćenika. Također temeljem Konvencije o zaštiti ljudskih prava i dostojanstva ljudskog bića imamo kazneno djelo zabrane kloniranja ljudskog bića. Kada ovo vidimo, vidimo zapravo da razvoj društva, razvoj znanosti, razvoj tehnologije donosi i neke negativne posljedice i upravo kroz ova kaznena djela koja su kao nova uvedena u naše zakonodavstvo vidimo da moramo kao društvo reagirati i sankcionirati i negativna ponašanja. Značajno je da se ovim zakonom uvode i dva nova kaznena djela, a to su protuzakonita gradnja i protupravna eksploatacija rudnog blaga. Protuzakonita gradnja smatram da je značajno nešto o njoj reći, jer ćemo vidjeti i sljedećoj točci Zakon o komunalnom gospodarstvu da je ova Vlada odlučila se zaista na vrlo ozbiljne mjere vezano na suzbijanje protuzakonite gradnje što je vrlo značajno jer je protuzakonita gradnja doista uzela velikog maha i to je ja mislim jako dobro da se ide sa ovakvim mjerama i u kaznenom zakonodavstvu kako bi se suzbila takva pojava u društvu. Također vezano za odredbe članka 48. i članka 203. Kaznenog zakona koje govore o medijskim slobodama, također su u Vladinom prijedlogu zakona napravljene određene promjene. Brisana je odredba članka 48. znači odgovornost glavnog urednika, a članak 203. je malo bolje formuliran i de facto sada dobijamo da ne kao što je bilo do sada da novinar mora dokazivati svoju nevinost nego mora zapravo državni odvjetnik, tužitelj mora dokazati je li, krivnju novinara kod počinjenja kaznenog djela klevete. Ovaj zakon ponavljam još jednom, smatramo doista stručnim, doista kvalitetnim, ali ima jedna stvar koju bih ipak htio ovdje naglasiti, a vezana je za kazneno djelo zapovjedne odgovornosti. Ono je jednako definirano i u prijedlogu kolega iz SDP-a i Vlade. U članku 2. se kaže: Osobe navedene u stavku 1. to su zapovjednici koji su morali znati da se podređeni spremaju počiniti jedno ili više kaznenih djela iz članka 156. do 167. ovog zakona pa zbog propuštanja dužnog nadzora nisu poduzele sve razborite mjere kojima bi se spriječilo počinjenje tih kaznenih djela bit će kažnjeni. Nedvojbeno da je tu nehaj pretpostavka odgovornosti, međutim smatram da ova možda definicija da su te osobe morale znati da bi možda predlagatelj obzirom da je ovo prvo čitanje mogao razmisliti o jednoj možda drugačijoj definiciji pa da bi to možda stajalo da se odmah na početku kaže da osobe zapovjednici navedeni je li u stavku 1. ovog članka koji su propustili dužni nadzor pa radi toga nisu znali da podređeni spremaju počiniti jedno ili više kaznenih djela i zbog tako propuštenog nadzora nisu poduzeli sve razborite mjere kojima bi se spriječilo počinjenje tih djela da će se kaznit. Ovo "morali znati" moram priznati malo me smeta i čini mi se da je jedna prilično tvrda definicija sa kojom se ovdje počinje tako da evo prijedlog možda da predlagatelj do drugog čitanja eventualno razmisli o tome ili je to možda već dio nekih međunarodnih standarda. Što se tiče prijedloga kolega iz SDP-a već sam rekao on je također vrlo stručan, isto se temelji na znanstvenim principima, međutim on ide bitno šire, on zapravo i regulira produljenje pitanja zastare. Ide se na jedno pooštravanje kaznenih sankcija i iz Vladinog prijedloga, iz Vladinog obrazloženja razvidno je da će Vlada u drugoj fazi izmjena Zakona o kaznenom postupku nakon što se provedu još potrebne analize utvrditi da li je potrebno ići sa produljenjima rokova zastare, da li je potrebno pooštriti kaznene sankcije. Također kolege iz SDP-a predlažu uvođenje sankcije kazne doživotnog zatvora i tu smatram da bi se trebalo prikloniti mišljenju Vlade i ne ići možda brzo sa time jer produljenje rokova zastare koliko god bi nam omogućilo da sankcioniramo nekakva ponašanja koja su bila, ali opet može biti alibi za nefunkcioniranje pravne države i ja se moram priznati više zalažem da naša tijela i institucije rade efikasnije, rade brže, nego da radi eventualno njihovog sporog, neučinkovitog djelovanja mi idemo produživati rokove zastare. Tako da Klub HDZ-a će podržati prijedlog Vlade. Ponavljam još jednom smatramo da je vrlo stručan, vrlo je kompetentna radna skupina ga radila. i podržavamo zapravo i princip da se u izmjene zakonodavstva ide u dvije faze i da se zaista obzirom da se radi o jednom vrlo osjetljivom segmentu da se tome pristupi na jedan studiozan način, na način da prethode prijedlozima vrlo detaljne analize koje imaju za posljedicu onda ovakve prijedloge kao što je ovaj ovdje, a za koje držim da je stručan. I mi ćemo podržati ovaj prijedlog koji je uputila Vlada. I kažem još jednom drago nam je da iz Vlade dolaze u segmentu pravosuđa na početku mandata doista dobri zakoni i to daje nadu da će pravosuđe zaista, da će za pravosuđe doći bitno bolji dani. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba LIBRE, poštovani zastupnik Vilim Herman.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. U ime Kluba LIBRE dopustite da se osvrnem na neke, na neka ključna po našem sudu pitanja, ne ulazeći u detaljniju raspravu oko niza pitanja koja su to možda zaslužila, ali naprosto nema vremena i zbog toga orijentacija evo na ovo što mislimo da su ključna pitanja, a mislimo da je to iz općeg dijela problematika rokova zastare, i naravno iz posebnog dijela ona kaznena dijela ili dapače osobito kazneno dijelo koje se odnosi na područje gospodarstva i po tom kleveta, pa ako dospijemo reći ćemo nešto i o problematici kaznenog dijela zlouporabe droge. No, dobro. Što se tiče rokova zastare, mislimo da smo skloniji prijedlogu SDP-a, zapravo prijedlogu Vlade koji je prošao prvo čitanje, i evo sada se u biti nalazi na drugom čitanju. Dakle, ti, po tom prijedlogu produljeni rokovi zastare pojavljuju se kao neizravni ili izravni, ovi izravni sa naravno izravnim produljenjem, a neizravni sa povišenjem posebnih maksimuma kazne i to kod nekih kaznenih dijela ono što je nama važno prvenstveno kod gospodarskih kaznenih dijela. I ovakvi prijedlozi su još u prvom čitanju, pa kasnije osobito u stručnoj literaturi naišli na određena osporavanja i mogu se ta osporavanja prihvatiti, naravno može im se i kontrirati. Naime, ono što je generalno ili općenito argument, to je da se ovdje onda radi ukoliko se uvode ovi novi rokovi zastare, zapravo o neopravdanom zaoštravanju represije. I drugi prigovor koji smo malo prije upravo čuli, da se onda dalje radi o mogućem odugovlačenju sudskih postupaka. I točno je da će se zaoštriti represija. Ali ne znači da je to zato i neopravdano. Dakle, ta dvojba može biti upravo u tome, da li je to opravdano ili je to neopravdano. No, kao što smo mi zastupnici svjedoci brojnih zastara puno važnije da su to građani naše Hrvatske. A uzroci su tih zastara višestruki. Ipak je najvažniji, pokazala je to sudska praksa, kratkoća rokova i to osobito za ova kako to kažemo najlakša kaznena dijela i tada je rok zastare dvije godine. Ako je svrha kažnjavanja uz ostalo utjecaj na svijest građana o pravednosti kažnjavanja, a javnost je razočarana, valjda ne izdvajamo oko toga da je ona doista razočarana. Ne kažnjavanjem nekih oblika kriminala i da ne ostane opće mjesto, kojih to oblika kriminala, onda treba reći prvenstveno onih koji su povezani sa pretvorbom, to se kaže povezani s pretvorom. Ali su povezani oni osim s pretvorbom još s mnogo čim drugim. Što reći na činjenicu da je tradicionalna Osječka industrija propala, ne samo zbog ratnih razaranja, nego zbog tih povezanosti. Pa onda eto i ta priča o opravdanom ili neopravdanom povećanju ili produljenju rokova zastare najedanput dobiva neki novi sadržaj. I u tu uglavnom nastupaju sada zastare kaznenoga progona i naše je mišljenje da je naprosto opravdano produljiti zastarne rokove, ako ništa drugo ne zvuči baš utješno da se nešto slično ne bi ponovilo. Ali dapače da se tamo gdje se to može stane na rep doslovce svakoj od zvijerčica, ako je moguće osobito zvijerkama. Uostalom smisao zastare jest u tome da se ne kažnjava za kazneno dijelo ako je ono zaboravljeno i više ne doživljava društvenu osobu. A može li se netko usuditi reći da s gospodarskim kriminalom u Hrvatskoj se to dogodilo? Nismo zaboravili taj kriminal u gospodarstvu. Onaj tko će reći da je to zaboravio, trebao bi imati makar neke noćne košmare. Morao bi imati nešto malo savjesti kada se pogleda u ogledalo i suoči s tim, da je toga kriminala bilo i ima ga, a onda se naravno o tim još jednom reći rokovima zastare može posve drugačije i mora posve drugačije govoriti. Tim kako bi se možda moglo reći novi zastarni rokovi mogu biti i jesu u granicama onoga što poznaje Europsko iskustvo. Evo malo ilustracije. Zastarni rokovi prema Njemačkom Kaznenom zakonu su 30 godina za kaznena dijela s propisanim doživotnim zatvorom, 20 godina za kaznena dijela s propisanom kaznom zatvora težom od 10 godina. 10 godina za kaznena dijela s propisanom kaznom zatvora od 5 do 10 godina i 5 godina za kaznena dijela s propisanom kaznom zatvora od 1 do 5 godina. 3 godine za ostala kaznena dijela. Evo zapravo mogućnosti da se postavi pouzdani orijentir koji onda kaže, aha, postoji iskustvo, posegnimo zbog njega i zato što iskustvo pozitivno, ali osobito zbog toga što je domaći kontekst u smislu potrebe kaznenoga progona na ovome pitanju doista jasan. Gotovo nedvojbeno jasan. Naravno da u okviru ovoga za sudsku praksu važno odgovoriti na pitanje, može li produljenje zastarnih rokova djelovati i povratno? Naravno da je jedno od načela kaznenoga prava da se to ne može dogoditi, nema retroaktivnoga djelovanja. Ali nemojmo se zadržati samo na načelu, nego ga razradimo i vidimo kako to stvarno treba izgledati. Dakle, treba razlikovati i neke situacije. Ako je do produljenja zastarnog roka došlo samo zbog povećanja propisane kazne, takvo produljenje ne može djelovati povratno, to je načelo, jer se ni takva povećana kazna ne može primijeniti povratno. U tom slučaju ima se poći od zastarnog roka prema propisanoj kazni u vrijeme počinjenja kaznenog dijela. Ali ako je za istu visinu propisane kazne predviđeni dulji zastarni rokovi, u trenutku njezina stupanja na snagu zastara je već nastupila, produljenje zastare također neće biti dopušteno. Ali gdje je zastara nastupila djelo je postalo nekažnjivo i počinitelj ima pravo na povjerenje u državu da ga ona više neće progoniti. Uništiti dokazni materijal npr. koji mu ide u prilog. No ako je u vrijeme donošenja novele zastara još tekla, morati će se primjeniti zastarni rok prema noveli usprkos tome što je za počinitelja nepovoljniji. U tom slučaju nekažnjivost nije nastupila i počinitelj nema pravo kalkulirati sa njezinim nastupom pogotovo ako se ima u vidu da on zbog mogućih prekida zastare ionako ne može unaprijed točno znati kada će ona nastupiti. O tome se u našem Kaznenom pravu upravo i radi. Toliko o rokovima zastare sa porukom koju želimo jasno poslati. Treba učiniti produljenje rokova zastare kada je to uredno, kada je to pravno dopustivo zbog zaštite jedne od osnovnih društvenih vrijednosti. Koja je to? Ustavom je zaštićena? Dakle, pravednost. Kao što sam uvodno i rekao iz posebnog dijela posebno nas zanima jedno kazneno dijelo koje se u prijedlogu i u prvom čitanju bivše Vlade a sada prijedlogu SDP-a pojavljuje kao neka vrsta novoga kaznenoga dijela iz područja gospodarstva. I treba zamijeniti neka postojeća kaznena djela i mislimo na puno uspješniji način. U tom smislu prijedlog aktualne Vlade trpi određene kritike. Ali naravno može se iz oba prijedloga učiniti ono što i očekujemo, zapravo stvarnu poboljšicu. Dakle, nekoliko gosopodarskih dijela po ovom prijedlogu bi se trebalo brisati od nesavjesno gospodarskog poslovanja, zlouporabe ovlasti u gospodarskom poslovanju itd., i zamijeniti to zapravo sa kaznenim dijelom zlouporabe povjerenja. I mislimo da je to dobro jer se time zapravo prilagođavamo novim odnosima, onim odnosima koji su karakteristični za tržišne odnose, a napuštamo u tom smislu one institute ili ona dosadašnja kaznena dijela iz ovoga područja koja vuku duboki trag iz neke, ne sa bilo kakvom političkom konotacijom socijalističkoga perioda. I ovo novo kazneno dijelo počiva naprosto zlouporabe povjerenja počiva na ideji da svi oni kojima je podjeljena skrb o tuđoj imovini moraju tu dužnost ispunjavati savjesno u protivnom slučaju odgovaraju za štetu nastalu na toj imovini, bilo da je do nje došlo njihovim prisvajanjem ili na drugi način. Kazneno dijelo u prvom redu obuhvaća kriminalnu djelatnost upravljačkih struktura u trgovačkim društvima, dakle članova uprava dioničkih društava, direktora društava sa ograničenom odgovornošću članova nadzornih odbora. I ono što je po našem sudu osobito važno ali i osoba kojima je povjerena skrb o tuđoj imovini koja ne pridada niti jednoj pravnoj osobi. I kako se predviđa djelo ima dva oblika. Temeljni za koji se predviđa kazna od 6 mjeseci do pet godina i kvalificirani sa kaznom od 3 do 15 godina. Pitanje je li novi zakon blaži samo zato što je ukinuo navedenih nekoliko djela. Ne. Mi ćemo odlučno ustvrditi da to nije tako i da zapravo upravo zbog suvremenosti, zbog odgovora na hrvatski konteks treba prihvatiti ono rješenje. Ono je moderno ne kao opće mjesto, ono je moderno upravo zato što odgovora na kontekst. I to je na kraju krajeva prenešeno iskustvo iz njemačkoga kaznenoga zakonika. Što se tiče klevete. Dopustite da u ime Kluba kažem sljedeće. Pravo na slobodno izražavanje misli i pravo javnosti da bude informirana o svim relevantnim zbivanjima naspram prava na zaštitu časti i ugleda nikada ne može predstavljati pretežniji interes kada je u pitanju svjesna laž. Drukčije valja prosuditi situaciju kada počinitelj ne zna jesu li činjenične tvrdnje koje iznosi ili pronosi istinite ili ne. To je upravo situacija u kojoj se najčešće nalaze novinari a o tome se u ovoj temi i radi, koji prenose određenu informaciju čija se istinitost ne može utvrditi. Takva ponašanja po uzoru na neka inozemna zaokonodavstva treba obuhvatiti posebnim kaznenim dijelom. Ili posebnim lakšim oblikom klevete. I tada bi se sastojalo u iznošenju ili prenošenju činjeničnih tvrdnji koje mogu naštediti nečijoj časti ili ugledu ali za koje se ne zna jesu li istinite ili ne. I za takvo kazneno dijelo važi presunkcija da svatko pa i žrtva smatra dobrim dok mu se ne dokaže suprotno. Za ocjenu o tomu je li novinar u konkretnom slučaju postupao u dobroj vjeri ne sa ciljem da naškodi nečijoj časti i ugledu, važna je između ostalog i dužnost provjeravanja informacije, jer dopušteni rizik ne istinitosti i činjeničnih tvrdnji valja svesti na najmanju moguću mjeru. Zahtjevi za provjeravanjem informacije moraju biti, to je suština razboriti. Jer nametanje prestrogih pravila moglo bi bitno otežati ili čak onemogućiti javno informiranje koje osim točnosti treba ispuniti i zahtjev pravodobnosti, odnosno aktualnosti i s obzirom na bitne razlike između klevete i drugoga kvalificiranog oblika iz kojih izvire i različitost u primjeni razloga isključenja protupravnosti. Za ta kaznena djela rješenja koja se predlažu delege ferenda u pravcu razlikovanja težeg i lakšeg oblika klevete te isključenja protupravnosti samo za lakši oblik zaslužuju odobravanje. I mi podržavamo upravo takvo rješenje. Kako se kolokvijalno kaže u pogledu problematike droge želimo se očitovati na sljedeći način. Dakle eventualna promjena postojeće inkriminacije iz članka 173. stavka 1. Kaznenog zakona mislim da valja podržati onaj prijedlog koji nam dolazi zapravo od Vlade. Problem, problem u vezi sa posjedovanjem opojnih droga bez namjera stavljanja u promet posjedovanje određene količine droge samo za osobnu uporabu može se na zadovoljajući način rješavati primjenom važećih odredaba: materijalnog, beznačajno dijelo iz članka 28. Kaznenoga zakona i postupovnog, primjenom načela oportuniteta kaznenoga progona, kaznenog prava. Prebacivanje posjedovanja opojnih droga za vlastitu uporabu u sferu prekršajnog prava moguće bi pridonjelo rasterečivanju sustava kaznenog pravosuđa, jer statistički podaci pokazuju da je upravo taj oblik zlouporabe opojnih droga najzastupljeniji u sudskoj praksi. Ali bi s druge strane takvo rješenje moglo negativno utjecati na efikasnost kaznenog progona u ostalim slučajevima. Naime, teško je očekivati da bi se počinitelji prekršaja u svezi s posjedovanjem opojnih droga, bez namjere stavljanja u promet pojavljivali kao svjedoci čiji bi iskazi bili upotrebljivi u kaznenim postupcima koji se vode protiv osoba koje sudjeluju u prodaji i proizvodnji opojnih droga ne samo zbog straha nego i zbog toga što ih upravo one redovito snabdjevaju opojnim drogama za osobnu uporabu. I konačno problem oko utvrđivanja je li određena oličina opojne droge namijenjena samo osobnoj uporabi ili daljnjoj prodaji ostaje isti u oba moguća modela reguliranja ovoga pitanja. Mislimo da oba prijedloga, i prijedlog SDP-a, čitaj prijedlog bivše Vlade iz prvoga čitanja kao i prijedlog Vlade, aktualne Vlade treba podržati, preporučiti ih za drugo čitanje, jednako tako preporučiti da se iz ova dva prijedloga pokuša učiniti sa što manje političkoga interveniranja suvisli prijedlog, cjeloviti prijedlog, konačni prijedlog koji će onda doista omogućiti da se u Hrvatskoj pojavi onaj Kazneni zakonik koji se zapravo treba pojaviti. MOžda zvuči kao fraza ali ako se pojavi u onom dijelu, a osobito je to važno gospodarskih kaznenih djela sa načinom da ostaje mogućnost progona, a da je to realno onda mislim da možemo očekivati i realizaciju onog tako važnoga a i već spomenutoga načela, načela pravednosti. Sve suprotno tomu značilo bi da postoji intervencija političke volje nasuprot načela pravednosti. To naravno ne bi bilo dobro. U tom smislu Klub Libre podržava oba prijedloga zakona za drugo čitanje sa prijedlozima kako smo rekli u našem izlaganju. Gospodine predsjedniče hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Josip Vresk. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici, Klub Hrvatske seljačke stranke će naravno podržati isto tako oba ova prijedloga obzirom da se zakoni nalaze u prvom čitanju, ali moram ovdje reći da mi je doista žao što je zbog greške u proceduri donošenja novele KZ-a iz prošle godine Ustavni sud ukinuo taj zakon jer je to bio jedan dobar zakon i ovaj prijedlog SDP-a je zapravo na tragu tog zakona. Međutim što je tu je. Što se tiče vladinog prijedloga mi smatramo da se u sadašnjoj situaciji hrvatsko materijalno kazneno zakonodavstvo može novelirati na 3 načina. Jedan od ta 3 načina jest način da se naprosto preuzmu u kazneni zakon obaveze koje Republika Hrvatska ima iz 6 konvencija koje se ubrajaju u ocjeni stanja i Rimskog statuta Međunarodnog kaznenog suda koji se također ovdje spominje. Drugi način je taj da se novelirati hrvatsko kazneno zakonodavstvo pored toga može jednom srednjom opcijom da se ide interventnim mjerama dakle propisivanje onih asocijalno društveno opasnih ponašanja kao kaznenih djela i za njih propisivanjem kazni koje u ovom trenutku predstavljaju ozbiljnu društvenu opasnost što je ovdje čini mi se i napravljeno. I treći način jest način da se napravi jedan cjelokupni moderni novi kazneni zakon što je naravno dugotrajan i težak posao. U samoj ocjeni stanja Vlada kao predlagatelj pobraja svih 6 konvencija dakle i Statut, Rimski statut Međunarodnog kaznenog suda čije je odredbe pretočila u svoj prijedlog i naravno uz to intervenira s nekoliko novih kaznenih djela, a ja ću kasnije govoriti o jednom kaznenom djelu koje se zove protuzakonita gradnja iz članka 252.a. Reći ću najprije nešto što mislim o zastari. Naravno nekima je, a mislim da to gospoda iz Vlade dobro znaju, poznata odluka Vrhovnog suda iz čini mi se 1983. koja jest na tragu onoga što je rekao kolega zastupnik Herman i koja zapravo razlikuje kada se produžuju zakonima zastarni rokovi tj. da li zastarni rokovi teku u vrijeme kad se vrši novela ili ne i mislim da je to dobar putokaz koji bi trebao Vladi služiti za izradu Konačnog prijedloga zakona. Nešto ću naravno reći i o zastari spominjući jedan drugi propis. Naime u Ministarstvu pravosuđa koliko bar ja znam je formirana jedna izuzetno kvalitetna radna grupa koja trenutno radi na izradi Nacrta zakona o kaznenom postupku. Naravno ne želim reći da je naš sadašnji Zakon o kaznenim, kaznenom postupku jedini krivac zbog toga što se dešava toliki broj zastara koliki se broj dešava, ali on i jest jedan od uzroka za takvo stanje. Smatramo da bi trebalo uz ovaj, uz Kazneni zakon hitni, hitno prijeći i izradi cjelokupnog novog Zakona o kaznenom postupku jer zakon koji mi trenutno imamo ne odgovara potrebama države odnosno njezinog represionog aparata. Samo ću vam pročitati jednu rečenicu iz preambule Rimskog statuta gdje doslovce stoji a to jest obaveza Republike Hrvatske: “Potvrđujući da najteža kaznena djela koja se tiču Međunarodne zajednice kao cjeline ne smiju ostati nekažnjena te da se učinkovit kazneni progon njihovih počinitelja mora osigurati putem mjera” i tako dalje i tako dalje. Dakle vidljivo je da se stavlja akcent na učinkovit kazneni progon. Znamo u kakvom je stanju naš Zakon o kaznenom postupku i nadamo se da će Hrvatski sabor dobiti jedan novi kvalitetniji prijedlog tog zakona na kojem se, ja se nadam još uvijek radi. Ono što želim reći kad je Vlada krenula ovom, ovim srednjom, srednjim načinom dakle drugim načinom, srednjom opcijom prihvaćajući odredbe iz međunarodnih konvencija i propisujući još neka kaznena djela što možda još ima naravno to prilike napraviti, nije dobro, a Vlada to nije napravila jest da je možda u ocjeni stanja koristeći pri tom podatke iz Ministarstva unutarnjih poslova prije svega zatim iz državnih odvjetništva pa i sudova trebala zapravo intervenirati u ovom zakonu u nečemu što predstavlja veliki problem, a to jest sigurnost cestovnog prometa. Naravno da nije potrebno jer su to opće poznati podaci iznositi ovdje podatke, brojčane pokazatelje kakvo je tamo situacija. Koliko čujem priprema se novi Zakon o osnovama sigurnosti cestovnog prometa ili kako će se on već zvati, ne znam, ali smatram da je i intervencijom u kazneni zakon, u kazneni zakon trebalo isto tako pomoći u rješavanju ovog problema. Razgovarao sam neki dan s jednim profesorom s Pravnog fakulteta koji to stanje naziva terorom. Ja ne želim upotrijebiti tako tešku riječ, ali činjenica je da tu postoje problemi i činjenica je da ti problemi neće biti riješeni samo izmjenom Zakona o sigurnosti cestovnog prometa. Potrebno je dakle intervenirati u ovaj Zakon. Slažem se sa prijedlogom SDP-a da se uvede kazna doživotnog zatvora. Naime mi smo ako se ne varam 1990. godine ukidajući smrtnu kaznu iz našeg kaznenog zakonodavstva zauzeli jedan dobar stav. Humanost je, nas je rukovodila kod zauzimanja tog stava i to je dobro. Međutim mi nismo našli odgovarajući substitut za onu genralnu prevenciju a taj odgovarajući substitut jeste kazna doživotnog zatvora, jer kazna dugotrajnog zatvora ne može bit isubstitut za ukidanje smrtne kazne. I na kraju, još samo ću nešto reći o kaznenom djelu protuzakonite gradnje iz članka 252. Još bih mogao razumjeti kad bi kazneno djelo protuzaknite gradnje bilo samo ono što je sadrćano u stavku 2. toga članka. A stavak toga članka glasi, tko kazneno djelo iz stavka 1. misli se na gradnju bez građevinske dozvole. Počini u području koje je propisom ili odlukom nadležnog državnog tijela proglašeno kulturno provjesnom cijelinom kulturnim dobrom, ili zaštićenom prirodnom vrijednosti ili područjem od posebnog interesa za dražvu. kaznit će se kaznom zatvora od 6 mjeseci do 5 godina. Šalu na stranu sitjhcija u prostaoru je takva kakva jeste, svako zadriranje u prostor država mora kontorlirati. I svako nepoštivanje propisa iz toga područja mora adekvatno sankcionirati. Međutim Ustav naš ustav dozvoljava povratno djelovanje pojedinuh odredbi pojedinih zakona. Jedno je tu problem s kaznenom zakonom. Što hoću reći, hoću reći to da se zapravo onima koji su protuzakonito gradili do sada do dana stupanja na snagu ovoga zakona se zapravo po ovom zakonu neće dogodtii ništa. Dogit će im se u upravnom postupku dogoti će im se prekršajnom postupku ali na temelju ovoga zakona im e neće dogodtii ništa. Zbogtoga im se neće dogoditi jer u vrijeme kada su to radili to nije bilo propisano kao kazneo djelo u kaznenom zakonu. Nisam siguran da je propisivanje kaznenog djela protuzakonite gradnje dobar način da se riješe dosadašnji problemi, i da se eventualnom prijetnjom kaznom, smanji broj ili da se naprosto spriječi bilo kakva daljnje dakle buduća bezpravna g radnja. A reći ću to i zašto. Bez obzira na visinu propisane kazne, a kazna za bespravnu gradnju je visoka, smatram da će sudska praksa i to je dobro, i neka mi oproste suci što se petljam u nadležnost sudbene vlasti, krenuti kao što i uvijek kreće krenut će oprezno. Znači da se neće propisivati maksimum kazne nego da će se navjerojattnije obzirom da se ne radi o povratnicia, znate nitko ne gradi bespravno 10 puta. Propisivti minimum kazne ili će se propisivatti mjere upozorenja. I sada pitam se dali će se time postići efekt. Ja znam da postoje problemi u inspekcijskim službama na kraju krajeva ministrica Matulović Dropulić je neki dan rekla doista da ima u svom ministartsvu stalno otvoreni natječaj za prijem građevinskih inspektra i da se nitko neće javiti. To jeste probleme. Ali to nije problem koji se da riješiti putem kaznenog zakonodavstva. Nisam siguran da i jedna od država iz našega okruženja da i jedna država u uniji ima ovakvo kazneno djelo. Da je bespravna gradnja kazeno djelo. Kažem razumio bih još kada bi po stavak 2. bio kazneno djelo ili kda bi kazneno djelo bilo ono ponašanje da netko tko bespravno gradi izražava poslije upozorenja ili poslije kažnajvanja u prekoršajnom postupku. NO međutim desiti će ne nešto drugo sudove ćemo optereitti predmetima, a nism siguram ni u to što navodi se u članku 252. da će u zonu kaznene odgovornotsi ulaziti dsamo onaj kako ovdje piše tko bez građevinske dozvole misli se na ongoa tko gradi. Već i u zonu kaznene odgovrnosti ulaziti i neke druge osobe a sada ću vam reći zašto. To bi bilo dobro kada ne bi postalo kazneno djelo neprijavljivanja kaznenog djela. za ovo se kazneno djelo goni po službenoj dužnosti dakle progon za iovo kazneno djelo vrši državno odvjetništvo. Ovo je teško kazneno djelo. Zamislite situaciju u kojoj onaj tko gradi ima nekoliko susjeda. KOji su svi u onom upravnom postupku kod dobiavnja građevinske dozvole bili stranka. Svi ti daklje ljudi znaju jer morajj znati, da se radi o kaznenom djelu i po tom još uvijek važećem članku koji propoisuje neprijavljivanje kaznenog djela kao kazneno djelo su zapravo svi oni u polju kaznee odgovornosti. NO neka to ne obeshrabri vladu htio sam samo pomoći. Mislim da bi vlada za vladu bilo bolje puno bolje od ovoga da izbriše ovaj članak ili ako već zbog javnoati ili zbog toga što misli da će tako rješiti problem želio ostaviti ovu odredbu, da onda kao kazneno djelo bude jedino ono što je sadržano u stavku 2. toga članka. Hrvatska seljačka stranka će u tom smislu kod konačnogprijedloga ostane li to ovako uputiti amandman Hratskom saboru. A za sada će u prvo čitanju podržati oba prijedloga nadajući se da će Vlada uz ovaj zakon u što kraćem roku uputiti i novi zakon o kaznenom postupku. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSLSa i DCa poštovana zastupnica potpredsjednica Đurđa ADlešić. Koja će jedan dio a drugi dio će poštovani zasatupnik Mato Brletić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, pred nama je dakle prijedog zakona o izmjenama i dopunama zakona koji je već doživio brojne izmjene. Čak i jednu neuspješnu koju je Ustavni sud ukinuo. A dokaz da se radi o komplelsnoj tematici su uprav ote brojne izmjene i dopune koje pokazuju da će vjerojatno trebati pristupiti jednoj novijoj cjelovitoj izradi teksta zakona. A kod jedne takve novije izrade sigurno se može naći prilika da i prijedlozi iz opozcije u njima nađu svoje mjesto. Ovdje se uglavnom radi o usklađivanju sa europskim zakonodavstvom. Međuti nisu te izmjene ograničene samo na sporazume koje je Hrvatska ratificirala, dakle na one koji proizlaze iz sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Već se tu nalaze i neke izmjene zua koje se držalo da su nužne koje se odnose na javnu klevetu, na zlouporabu opojnih rdoga, gospodarsku inkriminaaciju, neki novi oblici kaznenih djela koji iziskuju nužnu inkriminaciju ili korekciju kazni. Zbog toga je Vlada vjerojatno intervenirala već i u ovaj prijedlog zakona. S obziorm da držimo da zakoni moraju biti kvalitetni ja ću ovdje iznjeti primjedbe za koje mislim da će dobro doći kod o ne konačne verzije zakona kako bi zakon bio bolji. Naime kod onoga dijela koji govori o zlouporabi opojnih droga stručnjaci upozoravaju da je nejasna definicija terapijske zajednice. Da treba definirati djela koja se mogu ili preciznije definirati djela koja se mogu zamjeniti obveznim tretmanom u domu za rehabilitaciju. I preciznije sankcioniranje bjega iz stakvih domova. Neću posebno obrazlagati nužnost preciznog normiranja pitanja o suzbijanju trans nacionalnog organizoranog kriminaliteta, budući da su postojeće odredbe često nedostatne. S obzirom da dolazi do novih pojavnih oblika zatim kaznena djela kao krijumčarenje ljudi, naročito žena i djece. Korupcija, kibernetički kriminal, zločin protiv čovječnosti, kloniranje, odgovornost, i novačenje plaćenika koji se prvi puta nalazi u našem Kaznenom zakonu. Htjela bih zapravo upozoriti na nešto o čemu ovih posljednjih dana svi pričamo, odnosno čini mi se više šapućemo, ali gotovo svi o tome pričamo, a to je onaj dio koji je vezan uz kibernetički kriminal i nužna zaštita privatnosti ne samo javnih osoba. Tu doista očekujem da nama predstavnici Vlade kažu kako ili bar kažu što će pokušati napraviti da se taj dio sankcionira. Naime ovih dana svi čitamo o jednom slučaju koji puni stranice našeg tiska i naslovnice, radi se naravno o poznatoj pjevačici Severini, međutim ona je sada samo primjer kako je zapravo naša privatnost potpuno nezaštićena, a to je potrebno regulirati zakonom. Naime, čini mi se da smo potpuno nespremni za sve tehničke mogućnosti koje zakon ne sankcionira ili neadekvatno sankcionira, jer većina vas kolegice i kolege ima mobitele kojima možete fotografirati ne samo ovdje, ne samo snimati svoje najbliže, to možete raditi i na plaži bez znanja nekog koga snimate, a isto tako to možete raditi i u drugim objektima i svatko ne samo od nas, od javnih osoba nego i od drugih može se naći tamo gdje doista njegova privatnost više nije zaštićena. Sankcije koje su za sada predviđene mislim da se kreću negdje oko godinu dana, bojim se da su samo stimulativne, jer pružaju veliku mogućnost zarade pa očekujem da nam tu autori ovog zakona odgovore što će pokušati učiniti. Navela sam taj primjer zato što slušam kako o tome uglavnom šapćemo. Skrenut ću pozornost na dio koji je kvalitetnije uređen, koji govori o ukidanju krivnji glavnog urednika i drugih osoba iz članka 48. Kaznenog zakona, dakle radi se o osuvremenjivanju kaznenog zakonodavstva jer se ionako kroz građansku parnicu može utvrditi odgovornost glavnog urednika. Svi smo se do sada složili da je bilo nužno intervenirati u području gospodarskog kriminala, jer međunarodna istraživanja na žalost i dalje govore da je Hrvatska još uvijek svrstana među države sa visokim stupnjem korupcije što sigurno ruši naš kredibilitet na međunarodnom planu, ali isto tako je opasna i činjenica da nas ne predstavlja kao ozbiljno partnera u međunarodnim poslovima. Pozdravljamo i uvođenje novog kaznenog djela protupravne eksploatacije rudnog blaga, sankcioniranje i otkrivanje zaštićenog svjedoka, kloniranje ljudskih bića. Držimo također da je i trebalo pooštriti kaznu za uporabu simbola kojima se veličaju simboli totalitarnih država, ideologija, promicanje rasizma, ksenofobije i pozivanje na bilo koji oblik mržnje i netrpeljivosti iako se kod mladih zalažem prije svega za prevenciju. Međutim ako uspoređujemo sa Europom moram reći da su naše kazne često puta blaže, ali su možda i suci skloniji izricanju nižih kazni pa upravo kod pojedinih djela kao što su zlostavljanje, silovanje, raspačavanje droga, zločinačko organiziranje i slična djela trebalo bi kazne pooštriti, ali i uz preporuku sucima da u tim slučajevima češće dosude maksimalnu kaznu. Za sam kraj sam ostavila i nešto o čemu smo govorili, neki od nas i u prošlom mandatu čini mi se da su ovdje govorili često puta to i kolege iz opozicije, ali i pozicije, to su strože kazne, odnosno nužnost strožih kazni za napade na službene osobe poglavito na policajce. Naime svjedoci smo sveučestalijih takvih napada, često puta i kobnim posljedicama i kad se tako nešto dogodi onda mi pružamo dužnu pažnju, bezrezervnu podršku, ali evo prilike da to sada sankcioniramo i zakonom. Mogu vas ponovo podsjetiti na policajce Željka Murka i Milenka Vranjkovića, međutim baš zbog njih i mnogih drugih podupiremo prijedlog sindikata koji traže najstrože kazne za napade na policajce i za maksimalne kazne za ubojstvo policajaca. Međutim, mislim da bismo morali razmisliti kako zaštititi i druge osobe poput tržišnih inspektora, vozača tramvaja, a bojim se sve češće i profesora u razredu. Htjela bih na kraju reći da smo izradili prijedloge amandmana koje ukoliko iz ove rasprave ne uđu u zakon ćemo predlagati kasnije kao zajedničke amandmane, koji zapravo ulaze u područje iz tzv. kompjuterskih kaznenih djela, a to je izrada računalnih virusa. Naime računalni virusi ili njima srodni programi sve su veća opasnost za funkcioniranje računalnih mreža i sustava tako da tisuće novih računalnih virusa godišnje se proizvede od kojih neki za koje kažu da su najuspješniji mogu zauzeti milijune računala i uzrokovati štete koje se mjere desetinama milijuna dolara. To su doista problemi s kojima je do sada se naše pravosuđe teže nosilo, nije bilo adekvatno sankcionirano i ja se nadam da ćemo kroz jedan drugi zakon i kroz rasprave koje ovdje provodimo popraviti i ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovana kolegice. Nastavak kolega Brletić u ime kluba HSLS-a DC-a.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, dame i gospodo saborski zastupnici. Klub Demokratskog centra HSLS-a podržava izmjene i dopune Kaznenog zakona. Usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa europskim pravnim propisima je jedan od prioriteta normativnog institucionalnog približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Ovdje se radi o nizu mjera i postupaka da se naš pravni sustav prilagodi pravnoj stečevini Europske unije. Brojna su područja koja treba prilagoditi: pitanje azila, migracija, organiziranog kriminala, suzbijanje zloupotrebe droge, ekstradicije i sl. Sve promjene i prilagodbe sa propisima Europske unije trebale bi dovesti do prvo stabilnosti institucija koje osiguravaju demokraciju, pravnu državu, poštivanje ljudskih prava i prava manjina. Drugo, postojanje djelotvornog tržišnog gospodarstva. Treće, sposobnost nacionalnog gospodarstva da izdrži tržišni pritisak. Četvrto, osposobit se za preuzete obveze iz članstva koje provode političke, ekonomske i monetarne mjere Europske unije. U kaznenom zakonodavstvu usklađivanje ide u pravcu prilagodbe domaćeg pozitivnog zakonodavstva sa međunarodnim konvencijama na području organiziranog kriminala, k kibernetičkog kriminala, korupcije, suzbijanja međunarodnog terorizma i borbe sa njegovim financijerima te usklađivanje odredbi u grupi kaznenih djela ratnih zločina sa odredbama Rimskog statuta. U ovom izlaganju osvrnuo bih se na nekoliko društveno opasnih pojavi koje sada postaju i dobivaju točnu, potpunu, suvremene i nedvosmislene definicije. Zločin protiv čovječnosti sada sveobuhvatno determiniran i cjelovit sa zapovjednom odgovornošću i novačenjem plaćenika podsjeća nas na velike tragedije u prošlosti i u skoroj prošlosti. Oštrica kaznene odgovornosti pogodila bi na pravo mjesto. U najskorije vrijeme moramo biti sposobni procesuirati optužbe haaškog tužiteljstva protiv hrvatskih državljana da bismo im osigurali pošteno i zakonito suđenje stvaramo materijalno pravne okvire kojima ni jedan hrvatski državljanin neće biti izložen samovolji i šikaniranju bilo koga. Pokazat ćemo da smo sposobni razlučiti dobro ponašanje od društveno opasnog i time sami sačuvati pozitivno ozračje Domovinskog rata. Velika borba predstoji protiv počinitelja kaznenih djela iz nove sfere, zlouporabe računalne tehnike. U svijetu nema dana kada se ne dogodi upad u važne računalne sustave. Često su počinitelji takvih djela maloljetne osobe koje su izuzetnog dobrog informatičkog znanja koje opet razni kriminalni krugovi zlorabe u ostvarenju svojih ciljeva. U ovoj sferi pojavljuju se razni oblici kriminalnih radnji, od davanja lažnih informacija i dovođenju u zabludu do ugrožavanja računalnih sustava, državnih tijela pa do velikih tvrtki sa namjerom ostvarivanja velike materijalne koristi. Protuzakonita gradnja do sada je temeljem Zakona o gradnji imala karakter prekršaja, a sada se penje na najviši stupanj društvene opasnosti, postaje kazneno djelo. Polazeći od subjekta u gradnji za ovo kazneno djelo bi se moglo vezati kao odgovorni investitor, naručitelj, izvođač direktnog pristupa građenju. Svjedoci smo da na svakom dijelu Republike Hrvatske postoji veliki broj objekata koji su bespravno izgrađeni, koji su sve mjere efikasne u takvim slučajevima. U skorijoj prošlosti se često pristupilo rušenju, odnosno uklanjanju takvih objekata, da bi se odlučilo na uklanjanje tijelo državne uprave moralo bi sada podnijeti kaznenu prijavu, te kroz postupak utvrditi kaznenu odgovornost i mjeru za otklanjanje posljedice ovog djela. Posljedice se moraju utvrditi u odnosu na detaljne urbanističke planove, a dobro nam je poznato da teritorijalni urbanistički planovi ne postoje ili nisu saživjeli u mnogim sredinama. Onda se nameće dilema zašto rušiti. Dosta je rušenja. Pokušajmo kroz provođenje jasno zauzeti stav da treba ukloniti tek onaj objekat koji je bespravno sagrađen. Ukoliko nema mogućnosti za njegovu uklapanje u urbanistička rješenja i ukoliko direktno ugrožava javna dobra ili negativno utječe na čovjekov okoliš. Moramo priznati, ma koliko to loše zvuči, da je Hrvatska jedan od vodećih zemalja u tranziciji kada je u pitanju korupcija. Korupcija je zahvatila sve pore i potrebno je naći efikasne antikorupcijske mjere. Kazneno pravna konvencija o unutarnjoj korupciji točno određuje aktivnu i pasivnu korupciju. Odgovornosti pravnih i fizičkih osoba međunarodnom suradnjom, uzajamnu pravnu pomoć i izručenja, proširuje se Konvencijom o suzbijanju podmećivanja strani javnih službenika u međunarodnom poslovnim transakcijama. Iako nije bilo obveze prema preuzetim konvencijama, Republika Hrvatska je uvela izvedenu kaznenu odgovornost za pravne osobe, za mnoga kaznena djela pa i za djela iz područja korupcije i ovaj postupak zakonodavca je doprinos u borbi protiv jednog od najraširenijih kaznenih djela. Danas je terorizam najveći neprijatelj mira u svijetu. Terorizam kroz žrtve i nasilje šalje određene političke poruke, zahtijeva i ocjenjuje. 11. rujna 2001. godine dogodio se najveći teroristički napad i povijesti. Napad na New York, Washington, a u skorije vrijeme i u Španjolskoj. Teroristička organizacija koja ga je izvela ima svoje organizirane i dobro financiranje terorističke skupine u 60-ak zemalja svijeta. Postalo je jasno da terorizam postaje najveća opasnost miru i napretku pred kojim se više ne može i ne smije zatvarati oči. Svjedoci smo da je međunarodni terorizam latentna prijetnja koja u sebi sadrži stradanja nedužnih, a da oružana borba nije efikasni i pravi način borbe. Do danas u svijetu nema jedinstvene definicije terorizma i samo u 20% država ima u domaćem zakonodavstvu utvrđeno kazneno djelo o međunarodnom terorizmu, a druge pronalaze njegovu pojavnost kroz postojeća kaznena djela ugrožavanja sigurnosti i djelo ubojstva najviših državnih dužnosnika. Usklađivanje kaznenog djela međunarodnog terorizma sa okvirnom odlukom Europske unije uvode izraženi objekti elemenat ovog dijela i alternativne namjene ozbiljnog ugrožavanja temeljenih, ustavnih, političkih ili gospodarskih vrijednosti strane države ili međunarodne organizacije, odnosno izazivanja zastrašenosti pučanstva. Gotovo i ne treba trošiti puno riječi ako nam je europska ideja u perspektivi ovo je još jedna alka u tom lancu i nitko dobronamjeran neće postaviti pitanje ovakvog noveliranja domaćeg kaznenog zakonodavstva. Moramo samo biti svjesni što nas čeka u provođenju, odnosno u efikasnom postupanju u primjeni ovakve kaznene pravne regulative i ostvarivanju suradnje u estradiciji sa državama Međunarodne zajednice. Hvala.
Hvala vama, kolega Brletić. Na redu je u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Josipović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama su dva teksta izmjene i dopuna Kaznenog zakona za koje je već prije rečeno da su oba utemeljena na struci, da su kvalitetno napravljena i da svaki naravno imaju svoje dobre, a vjerojatno i svoju poneku lošu stranu. Jučer je gospođa Antičević-Marinović u ime predlagatelja istakla doprinos profesora Novoselca izradi ovog opsežnog Prijedloga i ja se također zahvaljujem na njegovoj stručnoj pomoći. Ali bi isto tako rekao da je i za Vladinog prijedloga, koliko znam, stoji stručna radna grupa isto na čelu s jednim od profesora, profesorom Horvatićem pa i njemu treba zahvaliti uz napomenu da profesori Pravnog fakulteta i ne samo zagrebačkog, vrlo često vrlo nesebično surađuju i zapravo rade i troše svoje vrijeme bez ikakve ili sa vrlo skromnom naknadom. Ali da se vratimo na prijedloge. Ako ih usporedimo i stavimo u jedan grafički odnos vidjet ćemo da se jednim manjim dijelom preklapaju, da jedan još manji dio predstavlja dio koji je Vlada autonomno napravila u odnosu na ovaj stari prijedlog, a da je jedan veliki dio tog reformskog, recimo to tako, KZ paketa postoji samo u Prijedlogu SDP-a, odnosno u Prijedlogu bivše Vlade. Ako to pogledamo onda bih rekao da se teško mogu složit sa konstatacijom koju je uvodno gospođa ministrica rekla, da je riječ o reformskom zakonu. Riječ je o jednom kvalitetnom dobrom zakonu, a reforma će vjerojatno tek uslijedit prava u drugoj fazi. Radi čega? Zato jer ona najosjetljivija područja, osim naravno aplikacije Međunarodnog kaznenog prava, zapravo nije sadržana u ovom Prijedlogu. Kad smo već kod onih novota koje treba pohvaliti u Prijedlogu koji nudi Vlada, to je naravno aplikacija Međunarodnog kaznenog prava. Pri čemu bih rekao da je dobro da su uzete one formulacije kojima Hrvatska zapravo sebe svrstava u zemlje koje su na jedan uredan način primijenile međunarodno kazneno pravo. Isto tako bih pohvalio nova kaznena djela koja nema u Prijedlogu SDP-a. U prvom redu novačenje plaćenika pa i neka druga kaznena djela, kompjuterski kriminalitet kako je uređen. Isto tako i podizanje kazni za neka određena kaznena djela. Nažalost, nema nekih važnih stvari. Šteta je da je za drugu fazu ostavljeno, jer vrijeme ide, ostavljeno pitanje zastare i pitanje eventualnog produljenja, naravno, zastare kako neka od posebnog gospodarskih djela ne bi izmakla pravdi. Nadalje, razlika u ta dva prijedloga u pogledu oduzimanja imovinske koristi se vidi u tome što Vladin prijedlog ne vodi računa o namirenju oštećenika što isto tako mislim da nije dobro. Inače, svaki zakon, svaka norma ima svoj vijek trajanja pa tako i kaznenopravne norme i očito je da je jedan dio kaznenopravnih normi postojećeg KZ-a, govorim o postojećem bez, imajući u vidu da je ona ukinuti KZ zapravo nepostojeći. Dakle, dobar dio tih normi je zapravo život pregazio. To se posebno odnosi na gospodarska kaznena dijela. i moram reći da mije žao da već u ovoj prvoj fazi nije riješen ni taj problem. Mislim da o tome govori dovoljno i činjenica da u Hrvatskoj godišnje smo se došli na razinu 50 do 60 tisuća kaznenih prijava godišnje, koje u prosijeku završavaju negdje sa 19,5 tisuća osuđujućih presuda. Što znači da manje od jedne trećine ili negdje oko jedne trećine predmeta završava osuđujućom presudom, što govori naravno i o tome da je kazneno prijavljivanje postao nacionalni sport. Ali o tome da jedan dio prijavitelja, pa i onih koji se profesionalne bave progonom kaznenih dijela nisu našli za shodno, odnosno nisu na odgovarajući način percipirali i norme kaznenog prava i kompelirali sa događajima u javnosti i životu. Ima nekoliko važnih stvari koje bi trebalo posebno istaći. Mislim da je šteta da i bi bilo dobro da se, Vladin prijedlog, jer imajući realitet u vidu, očito je da će taj prijedlog biti izglasan, da se unese jedno osjetljivo dijelo koje se odnosi zaštitu prava na rad. Mi imamo to kazneno dijelo, a ono ne pokriva neke od najčšećih zlouporaba kojima su danas izloženi radnici, koji bez razloga ne dobijaju svoju plaću, kojima se ne uplaćuju doprinosi i bilo bi dobro da se njihova zaštita pojača. Nadalje, šteta je da u Vladinom prijedlogu nema veličaju kaznenog dijela to je bivši 150a. ukinuti, veličanje fašističkih, narcističkih i drugih totalitarnih država ideologija i promicanja rasizma i ksenofobije. Nadalje, nisam baš uvjeren u to da je u ovom vremenu kada je zaštita časti i ugleda građana jedan od važnih zadaća posebno evo vidimo i neke zadnje događaje zbog moći medija, da se inkriminacija, u inkriminaciju ugrađuje riječ "samo naškodi nečijoj ugledi i časti". Jer takav čisti motiv da se samo naškodi, a da nema još neki paralelni motiv, bit će zaista vrlo teško pronaći. Šteta je i ne znam kakvu to poruku naš zakonodavac šalje i domaćoj javnosti, ali i međunarodnoj kada ispušta prije predviđeno dijelo naknade pomoći počinitelju kaznenih dijela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom. Vi znate na kakvim je sve Hrvatska izložena sumnjičenjima, pa i pritiscima, jer da navodno štiti pojedine bjegunce osumnjičene za ratne zločine. i mislim da se propuštanjem ovakve inkriminacije šalje pogrešna poruka i domaćoj i međunarodnoj javnosti. Od onih stvari koje su dobre u Vladinom prijedlogu, a nema ih u prijedlogu SDP-a, to je kazneno dijelo otkrivanje identiteta zaštićenog svjedoka iz članka 305. To je kazneno dijelo kompatibilno naravno sa svim onim mjerama koje se u ovoj reformi pravosuđa unose radi efikasnosti pravosuđa. Jedno od najvećih nedostataka Vladinog prijedloga, one dobre stvari koje sadrži prijedlog SDP-a jest definicija zločinačke organizacije u članku 89. U članku 89. zločinačka organizacija se vezuje za ekonomski interes članova zločinačke organizacije, što osobno mislim da nije dobro, jer zločinačka organizacija može postojati na drugoj osnovi, primjerice na terorizmu, zar jedna Arkanova grupacija ne bi bila zločinačka organizacija? Ja osobno mislim da bi, i da bi bilo dobro da se taj ekonomska klauzula isključi, jer ograničava mogućnost primjene odredbi o zločinačkoj organizaciji i na zločinačke, na terorističke grupe, pa i na ovakve grupe za koje se nadam da ih više nikada nećemo imati prilike u Hrvatskoj trpjeti. Kao što je ova Arkanova na primjer. Gledajući ova gospodarska kaznena dijela, očito da je njih najviše vrijeme pregazilo, i zaista se nadam da će u drugoj fazi rada na KZ-u gospodarska kaznena dijela doživjeti korijenite reforme. Ono što me brine jest dio obrazloženja kojim Vlada odbija zapravo dio prijedloga kakav je postavio SDP-a, jer kaže da se boje da će postojati nedostatak identiteta već počinjenih dijela i novih opisa i da bi se time moglo desiti da jedan dio počinitelja zapravo bude oslobođen. Mislim da je to dosta opasna logika. Iz razloga jer onda nikada neće doći do promjene kazneno pravnih normi. Mislim da je promjena koja jest prije bila predlagana i koju su raspravili na brojnim seminarima i suci i državni odvjetnici pokazala da riješenje poput ovoga koji smo bili preuzeli iz Njemačkog prava zapravo pije vodu što bismo rekli i da ovaj strah da bi jedan broj počinitelja mogao ostati izvan dosega kaznenog prava, zapravo nije osnovan i da malo više tumačenje i kreativnost naravno izlazeći iz okvira zakonitosti zapravo riješava sve te probleme. Konačno na kraju bih još jedanput u ime Kluba SDP-a rekao da cijenimo i jedan i drugi prijedlog, da su i jedan drugi prijedlog stručno utemeljeni, da nam je malo žao da Vlada nije otišla odmah korak dalje, ali ako su procijenili da je potrebno više analiza više stručnih rasprava, to naravno cijenimo. I naravno uz to što ćemo podržati naš prijedlog, ako ne bude naravno rasprava išla o tom prijedlogu podržat ćemo naravno i prijedlog Vlade da se donese ovakve promjene KZ-a. I nakon ovakvih općenitih odredbi imamo naravno i nekih pitanja i problema iz prakse o čemu će kolega Filipović.
Nastavak u ime Kluba SDP-a, poštovani kolega Mirko Filipović. Izvolite kolega Filipović.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo ovako slušao sam izlaganje svojih prethodnika iz raznih klubova i smatram da nije dobro što je sabornica polu prazna, jer je Kazneni zakon jedan od najvažnijih stvari koji se tiču hrvatskog društva, mnogo važniji i daleko i zapostavljeno u odnosu na ostale stvari o kojima se ovdje raspravlja. Kad su na temi prepucavanja politička od kojih građani nemaju nikakve koristi sabornica je puna, govori se sa mnogo žara, a one najvažnije stvari, jer bez Kaznenog zakona nećemo imati ni pravnu državu. Sad ću samo neke stvari nabrojati, za razliku od dosadašnjih izlaganja koja su bila više općenita. Da li mi možemo uopće govoriti o Kaznenom zakonu ili o sankciji i na kraju krajeva o pravdi u sljedećim slučajevima? Srđan Mlađan svima poznati Sisački monstrum, ubio je troje ljudi između ostalog jednog policajca, oca dvoje djece, dokazan talačku situaciju imao otmicu, dokazano mu je barem pet pljački banke i po sili zakona on će najkasnije izaći, znači da se poštiva maksimalna kazna u 32 godini života, i taj čovjek čim izađe van on će opet ubiti. Jer je on na psihijatrijskom vještačenju izjavio da je njemu jedini metak lijek u čelu. Lijek metak u čelo, pardon. Tako da je to katastrofa, i budite sigurni da se to će se odraziti na hrvatsko društvo i na stabilnost i na strana ulaganja i na itd. Jer bez Kaznenog zakona još jednom ću ponoviti nema ni pravne države. Sljedeći slučaj, slučaj u Makarskoj. Da li smo mi svi pred zakonom jednaki, što bi po Ustavom zajamčeno trebali bit. Tatin sin je zgazio od 16 godina uzeo je tatin BMW, zgazio je dvije curice i dosuđena mu je strahovita kazna, poslan u Švicarsku na školovanje, i eventualno se mora javiti dvaput tjedno telefonom nadležnom. Mislim to je katastrofa. Pitam se kako bi taj sudac i šta bi bilo da je njegovo dijete u pitanju i kako se osjećaju ti roditelji, samo zato što je, to je činjenica i ne može nitko reći da nije tako, njegov otac je izuzetno bogat čovjek koji je naravno podmazao, što je još jedan dokaz u prilog tezi da je naše pravosuđe dobrim dijelom korumpirano, ali to je već nije moj problem, nego to je ipak problem svih nas i na nama je da to riješimo. To je tako, mislim neće o tome nitko progovorit, ali to je tako. Na Jarunu, neki dan isto sam bio šokiran. Djevojka, meni je nje osobno žao, to je jedna mlada cura od 28 godina. Ona je mrtva pijana ušla sa BMW-om u pješačku zonu, ubila dvoje mladih ljudi, dobila je kaznu od 4 godine zatvora. I nakon, šta se dogodilo još se žalila na previsoku kaznu. A šta je sa tim ljudima čiji se život ugasio i kakva je presuda bila da je netko, da su to bili članovi obitelji toga suca? Mislim kakve su to kazne? Pa u mnogim državama svijeta duži vojni rok se služi nego što je kod nas u prosjeku kazna za ubojstvo. To je tako ... [[Govornik se ne razumije.]] , to je tako. U Izraelu je duži vojni rok nego što je kod nas kada pogledate po statistički prosjek što ljudi "odleže" za jedno ubojstvo, to je jedanko ravno katastrofi. Eto. I bez toga mi jednostavo nismo svi pred zakonom jednaki. Znači tko ima novaca može se izvući, može ... [[Govornik se ne razumije.]] akvokate, pojedine suce itd.. Prema tome to je ravno katastrofi. Slučaj kolege specijalca. Prije 8 godina čovjek koji se legitimirao sa službenom značkom, pripadnik specijalne policije koji je cijeli rat proveo na terenu čovjek mi kaže kakva je ovo država. Mi smo banana države iz sljedećeg razloga. Čovjek je toliko razočaran, neki dan sam imao sa njim sastanak, donio mi je presudu, pravomoćnu nažalost, propuca je prije 8 godina, pokušaj ubojstva, dva hica su mu ispaljena u glavu, promašaj, nakon toga dobio je metak u nogu, ostao je invalid i šta se dogodilo, nije se dogodilo ništa. Čovjek koji ga je upucao višestruko kažnjavan, uživalac droge ali olakotna okolnost mu je bila što je bio pod utjcajem droge. Znači koja je to poruka svega toga? Znači našmrći se droge, napij se pa će ti biti skraćena kazna. Konkretan slučaj je završio tako da je taj kolega specijalac, da je presuda bila 10 mjeseci za pokušaj ubojstva policajca što se preinačilo u tri godine uvjeta. To dovoljno govori o pravnoj državi. Mislim da se tu policajac u prvom redu treba izjednačiti sa državom. Napad na policajca treba biti napad na državu. Kao što je Sjedinjenim Američkim Državama, ja sam imao priliku proputovati dosta toga, pogotovo u Americi trenirao sam i u Los Angelesu u to vrijeme sa ljudima iz tog miljea koji baš nisu skloni prevelikom pridržavanju zakona. Ali isto tako ti ljudi znaju, ja sam baš razgovarao sa jednim od njih koji je nedavno iz zatvora izašao, jedan od mojih ... [[Govornik se ne razumije.]] partnera je bio kaže, sve ću napraviti ali policajca, nikada neću krenuti na njega. Sami napadi, suprostavljanje policajcu povlaći zakonske konzekvence a šta se kod nas događa ništa. Stari da ti vidim broj značke, skinuti ću te sutra itd.. E to je ovo što je uloga ovoga Sabora a ne da se prijedlozi, bilo Vladini, bilo pojedinih klubova, zastupnika nema, ne saslušaju, mahinalno se dižu ruke, nitko o tome ne razmišlja. Dalje, dubrovačka banka, šta je s tim? Milijardu njemačkih maraka je nestalo, pojeo vuk magare, pa znate li vi koliki su to novci? I nitko nije odgovarao čak niti predsjednik Uprave te banke, to je tako. To je tako i znači moramo pod hitno doraditi kazneni zakon, ovo što je sada zastarjelo. Druga stvar zastare, pothitno produžiti rok zastare, to je jako dobro opisano u prijedlogu SDP-ovog zakona. Zastara, pa koliko, ja sam bio na kraju krajeva svjedok jednog brutalnog premlačivanja, ja sam slučajno se zatekao tu, čovjeku su polomljena tri rebra i slomljena mu je ruka. Sve je otišlo u zastaru, čovjek koji ga je pretekao pojeo vuk magare. Nije se dvaput pojavio na sudu i treći put je dobio opomenu pred privođenje, on se jednom pojavio pa nije, jednom odvjetnik, pa opet se i na kraju to je jasno otišlo u zastaru. I takve stvari što je se, u normalnom demokratskom društvu ne bi smjele događati. Doživotni zatvor podhitno smatram da se treba uvesti pogotovo za napade, odnosno za ubojstva policajca. Evo primjer, primjer iz slučaja mlađan, čovjek koji će opet izađi i kojega ćemo nositi svi na savjesti, sljedeću njegovu žrtvu, taj čovjek će definitivno ubiti jer njemu zaista lijeka nema, to su takvi slučajevi i za takve ekstermne slučajeve treba uvesti doživotni zatvor. I mislim da tu nikakav, argument o humanosti nema jer gdje su ljudska prava onih ljudi koje je on ubio iz čiste iz čiste, iz puke dosade. Raspon kazni, isto jedna od stvari koje se moraju promijeniti u kaznenom zakonu. Samo ću reći sljedeće, za teške tjelesne ozljede od 3 mjeseca do 3 godine što je jasno praksa govori da to obično ide na 6 mjeseci uvjeta i to je tako. Silovanje, pa to je nevjerojatno u Kazneni zakon važeći kaže da je kazna od 1 do 10 godina, pa kakva je to kazna za silovanje od 1 godine? Što to znači? Koja je poruka uopće ovog kaznenog zakona? Koja je poruka važećeg kaznenog zakona? Napad na službenu osobu je od 3 mjeseca do 3 godine, znači tko napadne policajca, dobiti će tri mjeseca, jasno to će se ... [[Govornik se ne razumije.]] uvjete. To je ravno katastrofi. Znači prema ovim kaznam koje se sada trenutno dosuđuju, život u Hrvatskoj vrijedi otprilike kao na divljem zapadu, eto, to je tako. Presude vezane za prodaju i raspačivanje droge, svjedoci smo, možemo kroz sredstva javnog priopčavanja i tv i novine vidjeti kako se to, evo nedavno je bilo prije par dana za 2 kile kokaina kazna je bila 2 godine zatvora. Pa to je jasno koja je poruka toga ... [[Govornik se ne razumije.]] i moli Boga da te prvi put ne uhvate jer ćeš ostvariti profit da ti se iplati ležati par godina u zatvoru i kada izađeš odmaraš. Mislim kada čovjek stavi na račun da ne može nigdje zaraditi 10 tisuća kuna mjesećno da u bilo kojoj firmi šljaka 8 sati pa onda je bolje otići odmoriti se dvije godine u zatvor, nego, to je tako da. Ne moramo se smijati nićemu. Bolje onda otići u zatvor, odmoriti se dvije godine i da mu ostane par sto tisuća eura na računu. Eto, to je poruka sadašnjeg kaznenog zakona i tih presuda koje se donose. Upravo zbog tih strahovito velikih raspona u kaznama. I zato smatram da je donošenje novog kaznenog zakona je prioritet ovog Doma ovdje. ... [[Govornik se ne razumije.]] samo ću se osvrnuti za kraj neću, vidim da je vrijeme isteklo. Promet, ne tiče se konkretno Kaznenog zakona ali isto tako se to treba predviditi sankcijama. Prometna nekultura, kažu ljudi mi smo nekulturni, nismo mi nekulturni. Na našim cestama je često Texas dok se zna kada se dođe na Breganu, fino se zaustavi auto, zaveže se pojas, upale se svjetla i zastare koji određuje drastične kazne za napad policajca, uvođenje doživotnog zatvora itd. Prema tome, to su bili argumenti s kojima sam ja želio izaći van a kako će biti vidjeti ćemo do glasanja. Hvala. ... [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda kolegica ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kao građani Republike Hrvatske možemo se u mnogo ćemu složiti sa kolegom Filipovićem ali kao zastupnica moram ispraviti dio netočnog navoda vezano uz Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona jer je kolega govorio o maloljetnicima oni nisu u ovome dijelu zakona o kome je kolega govorio nego oni podlježu u Zakonu o sudovima za mladež, Zakonu za mlađe punoljetne osobe gdje se kazna dugotrajnog zakona ne može primjeniti i ta kazna je po tom zakonu najduža 10 godina. Tako da u tom dijelu je kolizija u onome što je kolega govorio. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom, nastavljamo sa raspravom. Nastavljamo sa raspravom. Prelazimo na pojedinačnu raspravu jer su svi klubovi iskoristili svoje pravo da govore. Prvi na redu je poštovani kolega Rade Ivas. Izvolite kolega Ivas.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. 1. siječnja 98. godine stupio je na snagu novi Kazneni zakon i od tada je novo hrvatsko kazneno pravo mijenjano u više navrata. Prva promjena kaznena zakona usljedila je odlukom Ustavnog suda kojom su ukinute odredbe članka 204. stavak 2. i 3. Nakon tog kaznenog zakona, nakon toga Kazneni zakon je dva puta mijenjan i to na sjednici Zastupničkog doma 14. prosinca 2000. i nakon toga 24. svibnja 2001. U 2003. godini predložene su obilnije izmjene zakona koje su stupili na snagu 15. srpnja 2003. ...Slovenijom se poveze sa 80 na sat. Jer se zna šta će biti kada Slovenac zaustvi. A kod nas jednostavno se nema poštivanja ničeg, svako jutro sam na Šalati na treningu, ispod znaka zabrana za ... [[Govornik se ne razumije.]] parkiranje svako jutro je po stotinu auta parkiranih. Svako jutro autobus sa djecom prolazi, svako jutro je zastoj, desetak auta ide na rikverc itd.. Nema, da policija dođe da pet dana za redom naplati kaznu situacija bi se drastično promijenila. Međutim, jednostavno nema te volje, nema, ja ne znam u čemu je problem. Evo vidim da je vrijeme isteklo, uglavnom sve skupa ja želim podržati ovaj prijedlog zakona, novog Kaznenog zakona kolegice Antičević, smatram da je dobar, koji povećava rok su obimnije izmjene zakona koje su stupile na snagu 15. srpnja 2003., a trebale su se primjenjivati od 1. prosinca 2003. no odlukom Ustavnog suda od 27.studenog 2003. su ukinute i smatraju se da nije ni, ni zakon nije donesen. Danas su pred nama dva zakonska prijedloga o izmjeni i dopuni zakona o kaznenom, zakona o kaznenom, Kaznenog zakona. U raspravi smo do sada utvrdili da su oba prijedloga dobra, stručno napravljena, da su u izradi ovih prijedloga sudjelovali istaknuti stručnjaci kaznenoga prava. Za razliku od prijedloga Kluba zastupnika SDP-a koji je zasigurno opsežniji i sveobuhvatniji no nije u njemu na sveobuhvatan i konzistentan način izvršena implementacija međunarodne konvencijskog prava i prava stečevine Europske unije, Vlada je predložila izmjne u dvije faze. U prvoj fazi ograničila se samo na promjene hrvatskog Kaznenog zakona koje su neophodne i hitne, ponajprije radi usklađivanja sa međunarodnim obvezama a za koji nisu potrebna temeljita znanstvena, praktična i kriminalno, i kriminalno-političke analize i prosudbe o njihovoj opravdanosti. U drugoj fazi koja će proslijediti ili uslijediti odmah vremenski iza ove prve razmotrit će se promjene u inkriminiranju gospodarskog i organiziranog kriminala ti, te pooštriti represije primjerice uvođenja doživotnog zatvora te oštriju naplatu novčanih kazni sukladnu programu Vlade Republike Hrvatske koja je istakla odlučnost osiguranja potrebnih pravnih uvjeta za sankcioniranje kriminalnih radnji i njihovoj zaštiti i definiranju, i organiziranog kriminala. Vlada predlaže raspravu o svom zakonu provesti u dva čitanja no Klub zastupnika SDP-a predlaže donošenje Zakona o izmjeni i dopuni po hitnom postupku tvrdeći da postoje opravdani državni i opće javni interes za efikasni progon svih oblika kriminala, a posebno gospodarski. Navode da nesankcioniranje naročito gospodarskih kaznenih djela otežava afirmaciju načela vladavine prava dovedeno do nepovjerenja građana u zakone i vlast, negativno utječu na gospodarski razvoj i općenito negativno utječu na društvenu stabilnost i opću socijalnu sigurnost. No ovdje možemo ustvrditi da problemi u progonu gospodarskog kriminaliteta su manje zakonski a više praktični. Za rezultate postojećih procesa nije kriv zakon već u tim postupcima nije bilo prikupljeno dovoljno dokaza ili nisu bili drugi elementi u igri. Kazneni zakon iz 1997. godine imao je dovoljno učinkovitih instrumenata za pravni progon kriminala i u krivu je svatko onaj koji tvrdi da se promjenom Kaznenog zakona može mijenjati pravosuđe. Vlada Republike Hrvatske u svojim izmjenama i dopunama Kaznenog zakona vrši takozvanu minireformu Kaznenog zakona odnosno predlaže samo najnužnije odredbe i to radi nekoliko razloga. Prvo, radi usaglašavanja Kaznenog zakona sa međunarodnim obvezama Republike Hrvatske. I ovaj dio reforme smatra se hitnim i treba biti hitni. Drugo, radi ponovne prosudbe o odnosu slobode medija i kazneno-pravne represije zbog povrede ugleda, časti, povrede časti i ugleda. Prema prijedlogu SDP-a ukinula bi se kazna zatvora za sva djela protiv ugleda i časti bez obzira jesu počinjena putem medija ili ne ako nije bilo namjere klevetanja. S druge strane Vlada ne predlaže ukidanje kazne zatvora, ali tvrdi da je promjena u, promjenama u odredbama o kaznenim djelima protiv časti i ugleda novinarska kleveta ustvari dekriminalizirana. Ukidanje kazne za novinarski klevet na čijem, na čemu su inzistirali OESS pa i Hrvatsko novinarsko društvo Vlada ne prihvača jer to nije učinilia nijedna europska država a i jer je riječ ovdje o zaštiti, ugledu i časti kao temeljna ljudska prava ... [[Govornik se ne razumije]] Dalje, radi ponovne prosudbe o eventualnim promjenama inkriminacije posjedovanja zabranjene opojnih droga razmatrajući potrebu i kriminalno-političku opravdanost promjene i kazneno-pravnih sankcija kod kaznenih djela za upotrebu opojnih droga iz članka 173. Kaznenog zakona Vlada smatra da nema kriminalno političke opravdanosti mijenjati postojeću inkriminaciju iz ovog članka. Ocjenjuje kao neprihvaljivu formulaciju koja bi omogućila inkriminaciju kao naprimjer posjedovanje ili proizvodnju malih količina samo za osobnu, osobne potrebe. Dalje, radi prosude kriminalno političke opravdanosti intervencija kod kaznenih djela takozvanog gospodarsog kriminala Vlada je odlučna u primjeni, o promjenama u dijelu Kaznenog zakona koji se odnosi na takozvani gospodarski, gospodarska kaznena djela utvrdila da se upravo u tom njegovom dijelu doista značajne intervencije ili velike intervencije učinjene postojećim promjenama iz 2000. godine. U važećem Kaznenom zakonu postoji zadani pravni okvir zaštite, inkriminacija zabranjenih radnji u okviru gospodarskih kaznenih djela, a kazneno pravna represija na ovom području prije svega je pitanje otkrivanja, procesuiranja i sankcioniranja gospodarnog kriminaliteta. Dakle dosljedne promjene, dosljedne provedbe važećih odredba zakona u praksi. A ne ishitrene i neutemeljeno mijenjanje sadržaja inkriminacije i kazneno-pravnih okvira. Ovo otklanja i hitnost daljnjih promjena u ovoj fazi osim onih koji se odnose na usaglašavanje našeg kaznenog prava s međunarodnim obvezama u temeljima konvencijskom pravu. I posljednje prosudbe, prosudbe o neodloženoj primjeni kazneno-pravnoj represiji za neka kaznena djela zbog njihove posebne, aktualne pogibeljnosti. Vlada smatra neodložnim dopuniti postojeću inkriminaciju u odnosu na kazneno djelo otmice propisano u članku 125. Kaznenog zakona na način da je sada propisan kvalificirani oblik kaznenog djela u slučaju nehajno prouzročene smrti kod žrtve sa odgovarajućom kaznom. Kod kaznenog djela međunarodne prostitucije potrebno je povisiti kaznu radi uspostave odgovarajućih odnosa propisanih kazni s kaznenim djelima trgovine ljudima. Na kraju mogu kazati da je Vlada Republike Hrvatske oblikujući ovaj tekst svog prijedloga uzela u obzir sve predložene promjene Zakona o izmjeni i dopuni koji su raspravljeni u Hrvatskom saboru 2003. godine kao i mišljenja stručnih radnih tijela te se ukazuje da je ovo prijedlog zakona prihvatljiv i iz tog razloga će zastupnici HDZ-a podržati prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega Ivas. Replika kolegica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Replicirala bih u onom dijelu gdje je poštovani kolega Ivas rekao da je vladin prijedlog sveobuhvatniji pa i što se tiče ovog dijela inkriminacije koje se tiču prilagodbama međunarodnim konvencijama. Mislim da to nije točno odnosno točno je samo u jednom dijelu pa ću i to istaknuti. Nije točno prije svega zato što prijedlog Kluba SDP-a sadrži i raspačavanje pornografskog materijala putem računalne mreže gdje su posebno, gdje mi posebno zaštićujemo djecu. Zatim ne sadrži naknadnu pomoć počiniteljima kaznenih djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom. Samo pripreme radnje, ali ne i naknadnu pomoć. Jedino istina je da vladin prijedlog ne, da vladin prijedlog sadrži nešto što ne sadrži prijedlog Kluba SDP-a a to je zabranu kloniranja jer to je zaista jako važno i opasno u ovom trenutku za razliku od boljeg sankcioniranja gospodarskog kriminaliteta za što Vlada smatra da još nije trenutak jer još nije prekrila sve zastara. Valjda zato. Hvala.
Hvala vama. Replika također kolega Josipović.
Pa evo ja sam isto se na neki način htio osvrnuti na ovu tezu o usklađenosti sa zahtjevima priključena europskoj uniji. To nije točna tvrdnja. Iz razloga što oba prijedloga su na tom planu dobra ono što je istina vladnin prijedlog detaljnije i bolje bih rekao, formulira zločin protiv čovječnosti to je pitanje usklađenja sa rimskih statutom, ali ne na način da bi to mjenjalo ocjenu o usklađenosti zapravo oba prijedloga sa zahtjevima međunarodnog prava. Drugo na što sam se htio osvrnuti kratko jeste pitanje dekriminalizacije posjedovanja droge, to nije zaista pitanje pravne naravi to je pitanje krimilano političke naravi, procjene koji je put za ostvarivanje određenih c iljeva bolji. Ono št je rukovodilo SDPe kod dekriminalizacije jeste činjenica da je riječ o žrtvama koje dolaze pod udar kazneno pravne represije a ne onima kjoi su suštinski zločinci dat ako kažem. I činjenice da je riječ o vrlo mladim počiniteljima koji za relativno beznačjanu stvar jer naši sudovi ne primjenju baš institut beznačajnog kaznenog djela, zapravo cijeli život ostaju stigmatizirani zato što su kao 17godišnjaci ili 16godišnjaci posjedovali neku malu količinu droge. Nitko time ne odborava drogu niti želi da se ona koristi ali naprosto pristup kako riješiti to zlo drukčiji nego što su to.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Poštovani koelga Marko Širac ima riječ.
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici vlade. Gospođe i gospodo zastupnici. Dozvolite mi da u svom izlagnju se osvrnem samo na dva članka, i to na novi članak 252. a i 261 a, prvi regulira pitanje protiv zakonit egradje a drugi ekspataciju minieralnih sirovian. Bez pravna gradnja je proces i problem koji se kod nsa javio negdje prije 30 godina i on je kroz ovih 30 godina taj problem mjenjao svoj karakter i svoja obilježja. Pa na neki način je to uvjetovalo da se državni organi i sudski organi upravo prema tom problemu tako i odnose. Prvi početci su svakako bili rješavanje socijalnog pitanja, rješavanje pitanja stanovanja, da bi danas došli u vrijeme kada je to klasični slučaj gospodarskog kaznenog djela. Jer se upravo zato i danas bespravna gradnja provodi. Pa dozvolite mi da dam jedan kraći osvrt na to cijelo vrijeme jer i u nešim izlaganjima je bilo kolega zastupnika koji apeliraju kako treba imati razumjevanja za sitna mala odstupanja. ja sam uvjeren da ćemo mi sitna mala odstupanja u procesu gradnje objakata i dalje rješavati prekršajnim postupkom odnosno upravnim postupku u nadležnim institucijama, države. ali ovaj gospodarski kriminal koji je u zadnje vrijeme uzeo velikog maha u ovoj djelatnosti ste treba riješiti ovim zakonom. Bespravna gradnja i devastacija na prostoru Hrvatske započela je u 70tim godinama. Prošloga stoljeća. I to kao posljedica provednee nacionalizaicje građevinskog zemljišta, u nasljeima i gradovima gradskog karaktera, jer je obustavljen promet i sprečena praktički izgradnja objekat za stanovanje poglavito obiteljskih kuća. Moramo se prisjetiti da se u to vrijeme provodi industrijalizacija da se naša manja naselja raseljavaju da građani prelaze u velike živjeti u velike gradove poglavito radi zaposlenja. I da su onda oni svoja pitanja rješavali na taj način da su kjpovali jeftino zemljište u prigradskim djelvoima naselja i tamo bez građevinske dozvole i bez drugih dozvola gaadili objekte. Nastali su tako pored velikih gradova čitava naselja kao to je to tu u Zagrebu Kozari Bok, a u Splitu brda mejađi i drugi i tko je tako bilo gotovo u svim većim gradovima Hrvatske. To je zaistinu bilo vrijeme kada u mnogi građani reješavali svoje egzistencijalo pitanje staonvanja, a tadašnja vlast nije pokazival dovoljno brige da sistemskim mjrrama riješi takvo pitanje. U 80tima godinama prošloga stoljeća u priobalju i na otocima ali i u kontinentalnom dijelu Hrvatske javlja se masovna izgradnja vikendica i objekata za obavljanje turističke djelatnosti. Na tisuće objekata je izgrađeno i to uglavnom bespravno. Jedan dio objekata građen je na pomorskom dobru, na vodnom dobru u parkovima p rirode i u zaštićenim protsorima. U pojedinom prostorima RH graditelji su i građani koji nemaju stalno mjeesto boravka u Hrvatskoj. Iako tada već imamo na raspolaganju zakona pod provedbom kojih su nadležni organi mogli obuzdati bespravnu gradnju vlasti ne poduzimaju gotovo ništa. Što više gardi se gradili su se i mnogi državno iobjekti bez dozvole koji su se naknadno legalizirali a ja znam mnoge u RH koji se nikada nisu legalizirali. Posebno razdoblje koje moramo izdvojiti je proteklih deset godina, na scenu bespravne gradnje nastupili su vlasnici kapitala, koji grade radi stjecanja dobiti. Gradi se na atraktivnim područjima, gdje prostorni planovima nije predviđena gradnja. Grade se vile i rezidencije i ljetnikovci. Tako je u podsljemenskoj zoni grada Zagreba izgrađeno oko 700 takvih objekata, a poznatim splićanima Marijan je naročito poželjan prostor za izgradnju vila. Odgovorno ovdje izajvljuje da ni jedan objekat od tih 700 za kojega nadležne inspekcije vode postupke nema karakter socijalne izgrandje radi rješavanja stambenog pitanja. Uglavnom je to dobio sa dozvolu za izgradnju kuće od 400 kvadrata pa ju prošrim za jedno 5, 6 metera, pa ju produžim za jedno 5,6 metara, pa još napravim jedan kat. Pa naravno a ugrozim sve svoje susjede i još plus toga to gradim u zaštićenom području mnogih i bez građevinske dozvole. Dakle nije to samo slučaj tu u Zagrebu i u Splitu nego je to slučaj i na drugim mjestima. ne poštuju se odredbe o prostornim planovima, ili se prostorni planovi ne donose blagovremeno, pa se u sprezi sa lokalnim i državnim službama provodi izgrandja na prostorima koji su namjenjeni za druge potrebe. Najbolji primjer je u gradu Splitu u kojem su na prostoru Žnjana danas grade stambeni projekti iako taj prostor prostornim planom namjenjen za izgradnju turističkih apartmana i hotela. Već danas možemo konstatirati da je prostor … za turističku djelatnost zauvijek izgubljen. Na tržištu nekretnina na nekim atraktivnim područjima gdje je gradnja prostornim planovima dozvoljena povećana je potražnja za zemljištem i zgradama koje postižu izuzetno visoku cijenu što investitorima omogućava ostvarenje brze i veće dobiti i to nije sporno. Međutim to ima za posljedicu povećanje građenja objekata na tim područjima bez dozvole za gradnju ili pod uvjetima koji nisu tim dozvolama predviđeni. Ja mislim da je došlo vrijeme da se za tom suvremenom pošasti jednom za svagda, da se ta suvremena pošast jednom za svagda u Republici Hrvatskoj zaustavi. Inspekcijske službe moraju postati učinkovite i ispunjavati postavljene zadatke. Moraju se provesti mjere rušenja pa i ove kaznene mjere da se spriječi bespravna gradnja objekata i … ponašanje u prostoru svih sudionika koji sudjeluju u bespravnoj gradnji uključujući i strane državljane i strane tvrtke. Ovakvi postupci nigdje u Europi nisu dozvoljeni, svagdje su predviđene visoke kazne, kazne zatvora. Prema tome ja podržavam ovakova rješenja koja su predložena člankom 251.a, odnosno 262.a koje se odnosi na eksploataciju mineralnih sirovina jer danas se to radi protuzakonito isključivo radi stjecanja dobiti, a ugrožava se i priroda i okoliš i ljudi i građani koji žive u neposrednoj okolini. Prema tome podržavam donošenje ova dva članka i reguliranje ovih vrlo složenih pitanja.
Hvala lijepa kolega Širac. Na redu je poštovani kolega Stazić. Izvolite kolega Stazić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Govorio bih samo o dvije stvari kojih u prijedlogu Vladina zakona nema, a trebale bi biti, a nije posve jasno zašto ih nema, jer obrazloženje koje Vlada daje nije prihvatljivo. Prvo je produženje rokova zastare. Vidite svi mi znamo kako nam sudovi rade, to nije nikakva tajna pa to ne treba valjda dokazivati. Sudovi rade sporo iz razno-raznih razloga. Te su zatrpani spisima te navodno nema dovoljno sudaca, te imaju ti suci normi, nemaju ti suci propisanu normu. Stotinu razloga postoje, stotinu se razloga tu navodi zbog čega sudovi rade sporo i ne uspijevaju na vrijeme završiti spise. Eto baš ovih dana piše se po novinama o slučaju suca Gredelja za kojega predsjednik njegovog suda od Sudbenog državnog vijeća traži razrješenje od sudačke dužnosti zbog nemara u službi. Nije čovjek rješavao spise. Kaže bavio se drugim poslovima u Udruzi sudaca. On prima plaću, visoku sudačku plaću iz državnog proračuna, od novca poreznih obveznika. A zašto ju prima? Pa da rješava spise a ne da bude aktivan u udruzi. On te spise ne rješava, nemaran je u službi i sad baš ovih dana evo vidimo organizira si široku podršku kojekakvih udruga, organizacija iz zemlje i inozemstva ne bi li zapravo izbjegao pravorijek o svom aljkavom radu na sudu. Iza takvih sudaca ostaju neriješeni spisi, neriješeni spisi odlaze u zastaru. Prije mjesec ili dva Državno sudbeno vijeće izreklo je stegovnu mjeru jedne sutkinje iz Rijeke jer joj je u zastaru otišlo 17 kaznenih spisa. 17 kaznenih spisa. Izreklo joj stegovnu mjeru, šest mjeseci će joj skratiti jednu trećinu plaće. Koliko spisa mora otići u zastaru da se jednog suca razriješi sudačke dužnosti? Koliko? 50? 70? 100? Il' možda svi spisi koje dobije? Iza tih 17 kaznenih spisa je najmanje 17 oštećenih osoba. Netko je oštećen u tim kaznenim djelima. Ti su ostali bez ikakve pravne zaštite, jer je 17 spisa jedne sutkinje otišlo u zastaru. Vlada kaže riješit će ovo pitanje u drugoj fazi, izmjene zakona. Kada? Da li onda kada svi spisi o privrednom kriminalu osobito iz vremena privatizacije i pretvorbe odu u zastaru. Gledajte Državna revizija, gospođa Šima Krasić i njezini vrijedni ljudi trebaju do kraja ove godine završiti reviziju pretvorbe i privatizacije. Iskustvo pokazuje iz dosadašnjeg postupka revizije i privatizacije da je tu pronađeno i dosta kaznenih djela i podnesene su i kaznene prijave. Ove kaznene prijave koje će biti podnijete na temelju revizije, koje će biti obavljene do kraja godine nemaju nikakvu šansu, ali niti minimalnu šansu završiti bilo kakvom osuđujućom presudom. Treba još godina, dvije najdulje da svi oni odu u područje apsolutne zastare. I zbog čega sada Vlada kaže mi ćemo to kasnije, a znaju o čemu se radi. Znači svi ovi iz pretvorbe i privatizacije koji su činili kaznena djela, koji su se obogatili ne samo koristeći pogodnosti zakonske nego čineći kaznena djela mogu biti zahvalni Vladi. Vladu cijelu pozvat na večeru, nagraditi možda malo drugačije još jer im ona pogoduje, Vlada će njima omogućiti time što sada ne produljuje rokove zastare da taj njihov kriminal nikada ne bude kažnjen. Nikada. Oni su mirni, oni kad usvojimo ovaj zakonski prijedlog Vlade oni mogu likovati, slaviti. Ja se pitam koji je razlog kad već imamo SDP-ov prijedlog, pa bez obzira što je SDP-ov u kojem se predviđa produljenje rokova zastare. Pa zašto Vlada ne prihvati bar taj dio, ne mora sve. Ali da prihvati taj dio da bi poslala jasnu poruku da ne želi pogodovati tim kriminalcima. Ovako šalje posve suprotnu poruku, želimo im pomoć, želimo im pomoći da nikada ne budu kažnjeni. Druga stvar, doživotni zatvor. Mi svi znamo ukinuta je smrtna kazna i to je dobro da je ukinuta i nemamo već niz godina, preko 10 godina nemamo supstitut za tu generalnu prevenciju. Imamo dugotrajni zatvor znači od 20 do 40 godina. Ali gledajte, kada netko dobije kaznu od 25 godina znači dugotrajnog zakona, on nakon pola izdržane kazne može izaći van nakon 12,5 godina. Ima na žalost u društvu i takvih nepopravljivih pojedinaca koji će ponovo izvršiti kazneno djelo. A znate šta netko mora napraviti da bi dobio 25 godina zatvora? On mora ubiti nekoliko osoba na osobito okrutan način bez bilo kakvih olakotnih okolnosti, pa ne izriče se ni ova kazna dugotrajnog zatvora bez veze. Takav koji će nekolik osoba ubiti na izrazito okrutan način izaći će van, ubit će još nekoga. Pa ja sad pitam Vladu, tko preuzima odgovornost za te nove žrtve? Samo zato što, eto, nećemo prihvatit Prijedlog opozicije jer dolazi iz opozicije. Pa šta kad vam taj izađe van pa ubije nečije dijete? Pa hoćete li se osjećati odgovornim za to što niste predvidjeli kaznu doživotnog zatvora? Što ćete odgovorit novinarima kad vas pitaju? Što ćete im reć? Gledajte, jasna je sudbina zakonskih prijedloga, nemojmo biti naivni. Vladin prijedlog će dobiti glasove parlamentarne većine. Ali mi ovdje sad ne razgovaramo ni o kakvom političkom zakonu. Kazneni zakon je zakon kojeg se tiče cijeloga društva, svih nas. I ja apeliram da se u drugu fazu, u drugo čitanje puste oba dva zakona. Pozivam Vladu da do drugog čitanja prihvati barem ove nužne dijelova iz Prijedloga SDP-a i da ih ugradi u svoj Prijedlog. Ne mora sve, ne mora sve, ali ove, ova dva segmenta gdje ćemo jasnu poruku poslati kriminalcima u pretvorbi nema oprosta. Nema toga da ih pustima u zastaru i nepopravljivim kriminalcima iz ove sfere vjerojatno krvnih delikata, nema mogućnosti, nema šanse da im dozvolimo da ponovno ubiju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, kolega Stazić. Ispravak netočnoga navoda, kolega Tomljenović. Izvolite.
Tomljanović.
Tomljanović, oprostite.
Pa kolega Stazić je naravno netočno naveo niz toga, ali ja ću se osvrnut samo na jedno iz uvoda njegovog izlaganja, a to je da Vlada pogoduje počiniteljima kaznenih djela predmetnim izmjenama Kaznenog zakona, onih kaznenih djela koji su počinjeni u pretvorbi i privatizaciji. To naprosto nije točno. Iz svega onoga što je Vlada napisala u obrazloženju ovih prvih izmjena ili prvoj fazi izmjena Kaznenog zakona, a dopustite mi da se i ja osvrnem na to jer i u ovom smislu, dakle, u smislu gospodarskih kaznenih djela, kaznenopravna represija i na ovom području je u prvom redu pitanje otkrivanja, procesuiranja i sankcioniranja gospodarskog kriminaliteta. A što se tiče rokova, prošla Vlada je imala pune 4 godine da procesuira ta kaznena djela, pa to i po nalazima Revizije nije učinila. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravo bi netočan navod gospodina kolege Stazića da produljenjem roka zastare Vlada pomaže počiniteljima da ne budu nikada kažnjeni niti sankcionirani. Taj navod nije točan već je suprotno. Produljenjem roka mogućnost i velika mogućnost da se sva dijela procesuiraju, završe i da budu svi počinitelji kažnjeni, a moram reći da vrijeme od 4 godine je bilo dovoljno da se pokrenu svi postupci i da se svi kriminalci u pretvorbi sankcioniraju ili bar da se postupci za njih provedu. Hvala lijepo.
Hvala vama, poštovani kolega. Povreda Poslovnika kolega Stazić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uistinu ne bih koristio ovu tablicu da u ovom konkretnom slučaju to nije nužno. Pozivam na članak 209. Vlada ne produljuje rokove. Suprotno, ona ne želi produžiti zastarne rokove. Potpuno ste krivo shvatili i Vladin prijedlog i moju raspravu. Dajte pročitajte zakonski prijedlog, poslušajte raspravu pa onda ispravljajte ako mislite da nešto treba ispraviti.
Hvala lijepa kolega Stazić, ali ovo nije bila povreda Poslovnika ...
Pa naravno da nije.
... ovo je iznošenje mišljenja na izneseno mišljenje i druge argumentacije. Na redu je poštovani kolega Tomljanović. Izvolite poštovani kolega za raspravu.
Štovani gospodine potpredsjedniče, uvažni predstavnici Vlade. Evo, uvodno bi htio i želio istaknuti da se u potpunosti slažem sa stavom i mišljenjem Vlade Republike Hrvatske, te radne skupine koja je pripremila predložene izmjene i dopune Kaznenog zakona, da se u postupak izmjena i krene u dvije faze. U prvoj fazi, što je zapravo i predmet predloženih izmjena potrebno se je ograničiti samo na one promjene koje su hitne i neophodne, za koje nisu potrebne temeljite znanstvene, stručne, kriminalno političke analize i prosudbe o njihovoj opravdanosti. A u drugoj fazi koja bi uslijedila odmah, vremenski odmah iza prve, a sukladno programu Vlade Republike Hrvatske nakon sveobuhvatne analize odlučit će se o daljnjim izmjenama, poglavito koja se odnose na, dakle, proširenje represije, uvođenje kazne doživotnog zatvora, produljenja rokova zastare, prisilne naplate novčanih potraživanja i tom slično. Dakle, prijedlogom samo nekim promjena u ovoj fazi Kaznenog zakona ostala sporna pitanja se ne zanemaruju već se samo odlažu za određeno kratko vrijeme, i to u ovom uvodnom dijelu treba apsolutno naglasiti. Međutim, u prioritetnom dijelu obuhvaćene su izmjene i dopune koje su bitne u prvom redu radi usaglašavanja našeg Kaznenog zakona sa preuzetim međunarodnim obvezama konvencijskog prava. Dopustit ćete da ćemo se svi složit da je to u ovom momentu prioritet što se tiče reforme kaznenog zakonodavstva. U nastavku mi dopustite da se osvrnem konkretno na tri vrste kaznenih djela ili kako to govorimo, ono što je vezano za gospodarska kaznena djela ili gospodarski kriminalitet. Zatim, zlouporabu opojnih droga i javnu klevetu. Dosta smo toga danas čuli o gospodarskim kaznenim djelima u odnosu na rješidbe iz ovog Zakona, ja se tu stvarno ne bi, ono što se kaže, ponavljao. Međutim, ponovit ću i radi izlaganja mojih prethodnika, a u odnosu na rokove zastare i na ono sve što smo imali prilike čuti, poglavito u Prijedlogu SDP-a i njihovog Prijedloga, dakle, i onog što smo imali prilike čut u odnosu na zastarne rokove. Dakle, ponavljam da kaznenopravno represija nit u oblasti gospodarskog kriminala niti bilo kog drugog kriminala nije isključivo vezana samo za zastarne rokove. To bi bilo apsolutno pojednostavljenje cjelokupne problematike. To je daleko, naravno, širi problem, širi pojam i ja ću se ovdje možda i ponoviti, ali ističem da kaznenopravna represija i na ovom području i području gospodarskog kriminaliteta, u prvom redu je pitanje otkrivanja, procesuiranja i sankcioniranja gospodarskog kriminaliteta. U pogledu mijenjanja, koje obuhvaća gospodarski kriminalitet, treba istaknuti da se u postojećim odredbama Kaznenog zakona postoji zadano pravni okvir zaštite i inkriminacije zabranjenih radnji, a ishitreno i neutemeljenog mijenjanja sadržaja i kaznenopravnog okvira može rezultirati pravnom nesigurnošću i stvaranjem neravnopravnog položaja u primjeni Kaznenog materijalnog prava. Navedeno očito otklanja hitnost daljnjih promjena osim onih koji se odnose na usaglašavanje našeg kaznenog prava sa međunarodnim obvezama utemeljenim na konvencijskom pravu. Međutim, ovdje napominjem da u predloženim izmjenama Vlade Republike Hrvatske imamo dva nova kaznena djela, a to je primanje i davanje mita u gospodarskom poslovanju kao temelj za obračunavanje sa korupcijom. Dakle, korupcijom kao izvora mnogih zala, ne samo u okviru gospodarskog kriminaliteta. Sve ostale izmjene u ovoj oblasti, pogotovo u odnosu na fenomenologiju kaznenih dijela, pogibelnost za Ustavom zaštićena dobra, Vlada opravdano najavljuje u drugoj fazi izmjena ili reforme Kaznenog zakona. Što se tiče zlouporabe opojnih droga. Čuli smo ovdje različita mišljenja, ja ću naravno ukratko iznesti svoje. Nema apsolutno nikakve kriminalno političke opravdanosti mijenjati postojeće inkriminacije iz članka 173. stavak 1. Kaznenog zakona, a posebno u odnosu na posjedovanje droge, proizvodnju i prodaju, te druge načine neovlaštene trgovine drogom. Neprihvatljive su formulacije koje bi ograničile inkriminaciju izrazima posjedovanja, proizvodnje malih količina samo za osobnu uporabu i tome slično. Tim više što bi se takav zahvat u dekriminalizaciju makar i dijela predmetnog kaznenog dijela ne može opravdati preopterećenost tijela kaznenog pravosuđa, jer naime, primjenom članka 28. postojećeg Kaznenog zakona, dakle odredbe o beznačajnom kaznenom dijelu, ali i uz primjenu načela oportuniteta kaznenog progona od strane državnog odvjetništva i suda omogućava se i bez dekriminalizacije razumna i opravdana selekcija lakih i beznačajnih slučajeva od onih koji su doista pogibelni i zahtjevaju primjenu kazneno pravne represije. Što se tiče klevete ili javne klevete. Prijedlogom izmjena i dopuna Kaznenog zakona Vlade Republike Hrvatske briše se članak 48. Kaznenog zakona, dakle koji regulira krivnju glavnog urednika za kaznena dijela počinjena u sredstvima javnog priopćavanja, a koji se članak uistinu mogao primjenjivati u najvećem broju slučajeva za kaznena dijela protiv časti i ugleda, i to osobito klevete putem sredstava javnog priopćavanja. Ukidanjem tog članka naše kazneno zakonodavstvo prihvaća osnovne pretpostavke koje se temelje na stavovima da za kaznena dijela klevete i uvrede koja su počinjena putem medija, je dovoljna građansko pravna odgovornost za naknadnu štete koja je počinjena takvim ponašanjemm. Dake, ovom promjenom Hrvatsko kazneno zakonodavstvo se osuvremenjuje uz napomenu da je mogućnost naknade štete u građansko pravnom postupku prema glavnom uredniku i drugim osobama, dakle ostaje izvan kazneno pravne represije kao zaštita građanskih prava i sloboda u pravnom sustavu Republike Hravtske. Nadalje, ako se pođe od načela da u kaznenom zakonodavstvu treba izbjegavati primjenu objektivne odgovornosti, kaskadne odgovornosti, dakle one odgovornosti koaj se prenosi s osobe počinitelja na neku drugu osobu kod koje ne postoje elementi krivnje za počinjenje tog kaznenog dijela od drugog počinitelja, onda je predloženo riješenje i sa znanstvenog i sa stručnog stanovišta i poželjno i nadasve prihvatljivo. Ovu predloženu novinu treba u svakom slučaju povezati sa člankom 24. predloženih izmjena, odnosno sa odredbom članka 203. postojećeg članka Kaznenog zakona, koji određuje razloge za isključenje protupravnosti kaznenih dijela protiv časti i ugleda. Naime, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske nastoji da se dosadašnji tekst članka 203. promjeni, ovdje ću malo zastati, promjeni u korist obavljanja novinarskog posla. Dok se istinitost ili neistinitost sadržaja koji se objavljuje postaje prvenstveno predmet novinarske odgovornosti u obavljanju posla s etičkog i profesionalnog stajališta. Dakle, kaznano pravna represija je umjesna i potrebna samo u onim slučajevima kada se može dokazati da način izražavanja i drugih okolnosti jasno da je autor objavljenog sadržaja u javnoj informaciji novinarskom poslu imao cilj ili samo za cilj naškoditi nečijoj časti ili ugledu. Ono što je bitno u smislu primjene postupovnih odredbi … teret dokazivanja od eventualno optuženog novinara, novim riješenjem prebacuje se naravno na tužitelja, a sama promjena ne mijenja postojeću građansku pravnu odgovornost za eventualno počinjenu štetu neistinitim ili na drugi način štetnim djelovanjem u sredstvima javnog priopćavanja. i zaključno, naravno u potpunosti podržavam, s obzirom da se radi o prvom čitanju prijedlog Vlade Republike Hrvatske i radne grupe stručnih, dakle ljudi koji u smislu struke stoje iza ovog prijedloga. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa kolega Tomljanoviću. Replika, kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Netočno je da predmeti u procesuiranju i sankcioniranju ovih kaznenih dijela posjedovanja droge za koje zaprečena samo kazna do godine dana ne opterećuju pravosuđe. Ali to je manji problem. Veći je problem što mi na ovakav neadekvatan način progoneći samo te, koji su više žrtve nego kriminalci ostajemo dakle sa ovakvim pogledom, sa ovakvom koncepcijom riješavanja ove problematike ostajemo apsolutno nedjelotvorni u ponudi droge na tržištu. A to pokazuju nepobitne činjenice, od kad je ovo kazneno dijelo inkriminirano, odnosno kao ušlo u Kazneno zakonodavstvo 96. kaznom mini reformom kao žarka želja kako se borimo protiv tog zla, samo je narasla uporaba droge, sudovi su jednostavno začepljeni s ovim predmetima, i mi tu uglavnom mladež gubimo kao svjedoke koji bi svjedočili odakle su nabavili tu drogu. Dakle, apsolutno jedan neprihvatljiv kriminalno politički odnos naspram ove stvari, što uz ono što je rekao kolega Stazić ne želimo sankcionirati, odnosno inkriminirati dobro gospodarski kriminalitet, ne želimo produljiti rokove zastare, a ovo želimo da ostane u Kaznenom zakonu. Pa to je očigledna kakva je to koncepcija Kaznenog zakonodavstva. Dakle, da krupni kriminal ovakve i onakve vrste na posredan ili neposredan način ostaje van domašaja kazneno pravne represije.
Odgovor na repliku poštovani kolega Tomljanović.
Ja ću pokušati odgovorit na repliku uvažene zastupnice, naravno znajući unaprijed da je ponekad nemoguće pomiriti dva oprečna stjališta. Ja mislim da kazneno pravo osim svih ovih bitnih stvari koje ono samo po sebi materijalno kazneno pravo regulira ima još jednu drugu svoju ulogu. i ona nije nebitna po mom skromnom mišljenju, a to je ono kakve mi poruke našoj javnosti koja ne mora i nije nužno stručna i niti je puno interesiraju nekakve pravne ili kazneno pravne rasprave stručne rasprave. Ne bih želio da se u bilo kom smislu, mi smo imali prilike u ovoj sabornici slušati dosta o proteklom vremenu o zlu droge u našem društvu, da se, pa i u najmanjem dijelu s ovog mjesta pošalje poruka svima onima, pogrešna poruka, dakle da se dekriminaliziraju dijela koja su vezana za drogu. To je prvo što ću kazati. A drugo, ako mi u ovom smislu, dakle mijenjamo određene norme materijalno pravnog karaktera, a zapravo obrazlažemo to da su nam sudovi pretrpani, pa onda ne mogu oni raditi svoj posao ili zbog toga što ne možemo primjeniti već postojeću odredbu članka 28. Kaznenog zakona, to po mom mišljenju niti sa stručnog aspekta, ajmo reći onako po narodski ne pije vodu. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Nastavljamo s raspravom. Na redu je poštovani kolega Jurjević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnica, kolegice i kolege. Pa evo zaista i ovo što je govorio kolega Tomljanović i ovo što je govorila Ingrid govori o dva koncepta je li dva razumijevanja problema vezana za drogu. Mi smo dosta ovdje govorili o tome zaista u Saboru. Pitanje zaista da li posjedovanje malih količina droga treba biti kazneno dijeli ili ne? Ukoliko 80, blizu 80% dijela zloupotreba opojnih droga se iscrpljuje, dakle, samo u posjedovanju droga, odnosno ukoliko se sudovi samo time bave. Pa zaista je svima nama interes da se ne desi to da mladi ljudi budu žigosani za cijeli život zbog toga šta su u jednom periodu svoga života recimo posjedovali jednu cigaretu marihuane. Joint, evo što kaže. Mislim cilj je u tome da skrenemo pažnju prema onima koji trguju time, koji su krivi da se to dešava. Nitko ovdje nije za to da se podrži niti narkomanija niti je za droge, pitanje je samo u različitom pristupu. Do 96. godine i HDZ je nudio isto rješenje. I pokazalo se, dakle, nudio je dakle do 96. godine je ovo posjedovanje malih količina nije bilo kazneno dijelo. Evo ga, Anto nije to znao. Do 96. godine pokazalo se kada je to postalo kazneno dijelo pokazalo se da se ništa nije promijenilo na bolje. Pokazalo se da je i dalje porastao broj uživatelja i broj što je najgore onih koji trguju drogama. Dakle, pokazalo se da mi kao društvo, zaboravimo stranke nismo bili efikasni da se suprostavimo narko trafikantima, da se suprostavimo ovome zlu koje je daleko šire od bilo kojeg zakonskog prijedloga ili od bilo kojeg prihvaćenog zakona. Radi se o jednoj pojavi koja je puno kompleksnija. Ono što mi predlažemo je da se zaštiti mladi čovjek od 16 i 17 godina. Da ne vuće taj trag cijeli svoj život, da mu se otvaraju dosjei, da je, da je došao pod udar Kaznenog zakona itd., jer se radi o žrtvmaa. A cilje je da se uhvate, privedu pravdi i kazne onih koji trguju drogom. Onih koji su ovisnici o novcu, jer se obično ne radi o narkomanima. Ovi big bossovi nisu narkomani, ne bojite se. A njih nema, njih nema među onih 80% kojima se sud bavi. Dakle kada uzmete sve što je vezano za drogu 80% čime se bave naši sudovi su ovi jadnici, bolesnici, ili oni koji su ga uhvatili sa jednim shitom, sa jednim jointom, sa jednom cigaretom marihuane. To je problem. To je, to je problem. I zbog toga razgovaramo ovdje ne zbog toga da bi mi podržali da bi podržali bilo kakvu poruku koja bi se mogla krivo shvatiti u našem društvu da se ne želimo boriti protiv narkomanije, upravo obratno. A podsjećam na to da je do 96. godine HDZ imao taj koncept. Dakle, tražili ste, tražili ste i ovakva i onakva rješenja radi se samo o tome što je efikasnije, što je korisnije i šta nam je potrebnije. Pošto se nije smanjilo niti uživanje itd., a sudovi su začepljeni sa tim slučajevima, naše je mišljenje da, da je ovaj prijedlog kojeg predlaže SDP bolji. Rekao bih nešto i o seksualnom zlostavljanju, tu se posebno odnosi na djecu. Ja sam o tome, jedanput ovdje govorio i rekao sam da bih preložio i to ću i predložiti osobno dakle, da se seksualno zlostavljanje djece tretira kao ubojstvo, da zaprječena kazna bude jednaka onoj kazni koja je predviđena i za ubojstvo. Zbog toga što smatram da je seksualni zlostavljač i ubojica i onda kada ostane živa njegova žrtva koja obično postaje toliko bolesna nakon toga da mu više život ništa ne znači. Čiji život uništen. I mislim naročito neki dan sam pročitao, nije bitno u crnoj kronici, 4 godine zatvora je dobio izvjesni zlostavljač za 4-godišnje zlostavljanje maloljetne osobe. Godina zlostavljanja godina zatvora. Čini mi se, ja bi mu dao 200 godina po svakoj godini a to znači da, automatski to znači da nisam protivnik nego sam za to da se uvede doživotni zatvor. I o tome želim također nešto kazati. SDP predlaže doživotnu kaznu. Pitanje, jer je ovdje izgovoreno u ime jednog kluba je li to osveta društva. Ne bih tako rekao, ne bih tako rekao, to je pravda a ne osveta. To je pravda a ne osveta. Nešto je kolega Filipović o tome govorio ali je pitanje da li naše društvo želi da se brani ili se ne želi braniti od onih koji iz zatvora prijete kada izađemo opet ćemo ubijati. Ja vas samo pitam da li se želimo obraniti od takovih? Ako želimo, ako želimo, jer zakoni su najveći židovi, najveći štitovi jednog društva onda zaista u takvom slučaju ja ne vidim nikakvog razloga da ne kaže, da se tome ne kaže, pa izvolite ukoliko vi zaista prijetite i to rade šta je najgore kada izađe neki. Neću govoriti o silovateljima koji siluju svaki put kada izađu u roku od nekoliko dana ali i ovi za najokrutnije zločine pa i onih 25 godina rekao je kolega Stazić šta trebate uraditi, posebno okrutan, itd., zločin, pa nekoliko osoba. Zbog toga mislim da je jedna vrsta i licemjerlja biti protiv doživotnog zatvora u takvom slučaju u ime humanosti ili borbe protiv osvete društva. Zaista je i pitanje, imali smo ova ubojstva policajaca, taksista, neću govoriti i o nekim strašnim zločinima koji su se desili, silovanje, pa ubojstvo itd., sjetite se Sinjske krajine što se desilo što je zgrozilo prije svega i same Sinjane i Krajinu pa i sve ostale u Hrvatskoj. Pa zaista se pitate što, što uraditi da se zaštitite da naša djeca, da mi, da bilo tko ne bude žrtva takovih osoba. Šta uraditi? Da li je onda doživotni zatvor osveta ili pravda, po meni je pravda?! I htio bih nešto kazati oko klevete itd., ovdje se u prijedlogu SDP-a predlaže novčana kazna za klevetu. Tj. da se kod svjesne i namjerne klevete, da ne postoji mogućnost eskulpacije. A što se tiče drugo istraživačko novinarstvo, itd., čini mi se da Vlada tu ne pravi razliku koju pravi ovaj prijedlog. ali ovih dana smo, zašto ne kazati ovdje i otvoreni evo, pune su novine ovoga što se dešava na internetu Severina itd.. Zaista je pitanje na koji način zaštiti ono što se u zakonu naziva čast i ugled građanina u odnosu na moderna sredstva komuniciranja, na internet, na ono što je privatnost, na ono, da li netko može ukrasti bilo šta, da li vas netko može snimiti, da li svi možemo biti žrtve, opet radi novca, čini mi se i senzacionalizma. Jer je ovo u ovom slučaju po meni je evo Severina žrtva. A zaista moramo naći načina da se svi skupa zaštitimo od toga. I evo, to je uglavnom ono št osam htio kazati, dakle, nitko nije za drogu, radi se o tome da razmislimo šta je pametnije, bolje i korisnije. Da li da 80% sudskih slučajeva budu ovi koji su bolesni, šta je sa doživotnim zatvorom i u ovom slučaju zaštite osobnosti časti u ugleda građana i svih nas? Hvala.
Hvala lijepa kolega Jurjević. Kolega Bitunjac, povreda Poslovnika. Hvala lijepa kolega Jurjević. Kolega Bitunjac, povreda Poslovnika.
Gospodine Jurjeviću ... [[Govornik se ne razumije]] članak 214. i nemate pravo apostrofirati u kontekstu u kojem ste govorili grad Sinj i Cetinsku krajinu. To vam ne služi na čast.
Kolega Bitunjac nije bilo povrede Poslovnika. Radi se o konkretnom, radi se o konkretnom slučaju koji se dogodio u Sinjskoj krajini i koji je kolega Jurjević u svojoj diskusiju naveo kao, kao primjer i, kao primjer. Radi se o kaznenom djelu i radi se o Kaznenom zakonu o kojem se raspravlja. A da uopće nije spominjao ni počinitelje niti osumnjičenike niti u taj dio zalazio. Prema tome ne radi se o povredi Poslovnika. I molim vas da ne zlorabite pločicu povrede Poslovnika. A sad ispravak netočnog navoda kolega Bitunjac. Izvolite.
Gospodin Jurjević jer rekao sljedeće: da je HDZ do 1996. godine nudio rješenja sličnim SDP-ovim po pitanju lakih droga. Mislim da je svima poznato, cijeloj hrvatskoj javnosti kad je riječ o lakim drogama ili drogama uopće da HDZ ima jedan konzervativan pristup prema tome naprosto je nemoguće da smo nudili takva i slična rješenja, a s druge strane do 1996. godine bavili smo se nekim, nekim drugim stvarima, malo ozbiljnijim stvarima, a to je ustroj i obrana države i demokratizacija države i hrvatskog društva. Hvala.
Povreda Poslovnika kolega Jurjević.
Pozivam se na članak 209. kolega Bitunjac. Zaista me nije ... [[Govornik se ne razumije]] od, ne da to nije bila namjera. To je bilo u zakonu. Sasvim isto rješenje do 1996. godine. Mislim pogledajte, pitajte kolege koji to znaju iz vaše stranke. Dakle to je bilo. Mislim, mi sada predlažemo ono što je već bilo za vrijeme HDZ-a. Ali dobro. To je to, a što se tiče Sinja što mi je jako, pa ja sam vam rekao da se najviše zgrozi Sinj i Krajina. Ma radi se o zločinu koji se mogao desiti svugdje. Pa normalna stvar da nitko ne želi povrijediti osjećaje ...
Hvala, hvala lijepo.
bilo kojeg kraja, žitelje bilo kojeg grada. Radi se o, o, želio sam
Hvala lijepa kolega Jurjević.
... [[Govornik se ne razumije]] jedan drastičan primjer koji je zgrozio cijelu Hrvatsku. NIje bitno gdje se desio.
Hvala lijepa kolega Jurjević. Drugi dio vam nije bio potreban oko povrede Poslovnika. Kolega, kolega Nenadić ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici ja ću ponovo ispraviti netočan navod. Sasvim je jasno da političke opcije Hrvatske demokratske zajednice i vaše stranke nikako ne mogu biti slične niti se mogu podvesti pod isti nazivnik kad je u pitanju koncept droga. Hrvatska demokratska zajednica nikad nije imala niti koncept kako ste vi rekli niti namjeru niti je ikad predlagana legalizacija kako lakih droga tako i onih koji uživaju te lake droge i oprost njihove krivnje zbog toga. Prema tome vi ste to rekli, to nije točno i to je ispravak netočnog navoda. Hvala.
Ma kolega, kolega dajmo, dajmo budimo fer. Kolega Jurjević je govorio o tome da je u Zakonu do 1996. dakle i u vrijeme vlasti HDZ-a bilo isto rješenje koje se predlaže ovdje oko dekriminalizacije. Dobro, dobro, dobro. Kolegica Antičević-Marinović ima također ispravak netočnog navoda kolegi Jurjeviću na osnovno izlaganje.
Je. Kada je kolega Jurjević govorio o drogama, o dekriminalizaciji podržavajući ovaj prijedlog govorio je da se ovdje radi o dva različita pristupa drogi. I mi smo u Klubu SDP-a svi do, dugo vremena o tome vjerovali. Međutim ne radi se više o različitom pristupu. RAdi se o tome da li mi želimo ili ne želimo riješiti ovaj problem. I od ovog trenutka dakle Vlada će se, Vlada će biti direktno ... /Govornica je isključena/ ... sve pokazuje na to da je ovo neadekvatan način, a imamo i napravili smo zakonodavstvo gdje se to na adekvatan način može sankcionirati. Dakle čini se kazneno zakonodavstvo impotentnim glede ovog problematike. I Vladu činimo odgovornim ukoliko ovo ne prihvati.
Kolegice, kolegice Antičević-Marinović zloupotrijebili ste pločicu ispravka netočnog navoda. Ne radi se o ispravku netočnog navoda. Iznosili ste svoje mišljenje što vi imate pravo, ali ste to mogli koristiti kroz institut predstavnika predlagatelja. Trebali ste izaći za govornicu i tražiti riječ. Molim vas da više ne zloupotrebljavate pločicu ispravka netočnog navoda. ... [[Upadica se ne razumije]] Kolege, kolege nemojte vi, ne vodite sjednicu nego ja. MOlim vas lijepo nastavljamo dalje sa raspravom. Na redu je poštovana kolegica Fuček. Izvolite kolegice.
Gospodine, gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici želim se uključiti uz ovaj Prijedlog zakona u raspravu o problematici koja je uređena ovim Zakonom, a u jednom dijelu se proširuje i dopunjuje ne samo uz usaglašavanje sa europskim zakonodavstvom nego i zbog toga što je to jedna recimo nova vrsta kaznenog djela, a odnosi se na kompjuterski kriminal koji je, znamo i sami, sve učestaliji, sve prisutniji i sve teže se s njime nosimo u smislu njegovog otkrivanja, procesuiranja i samog sankcioniranja. A zašto? Zato što je informacijska tehnologija doživjela veliki napredak u smislu svog razvitka i u smislu pratećeg oblika svih društvenih djelatnosti i što je neminovna u cilju napretka zajednice. U tom kontekstu donijela je i mnoge prateće negativne posljedice, a to je upravo specifična razlika između kompjuterskog kriminala i klasičnog kriminala. Mislim da naše društvo u tom smislu nije dovoljno svjesno koliki je on potencijal za budućnost i da upravo u tom smislu moramo napraviti nekakve određene i materijalne pomake i druge pripreme kako bi se s njime mogli zrelo nositi. A specifična razlika između ta dva kriminala je u tome što je kompjuterski kriminal, što je za njegovo, za otkrivanje kaznenog djela potrebno vrlo kratko vrijeme i potrebno je malo ljudi i malo novaca da se učini kazneno djelo. Osoba koja učini to kazneno djelo teško je, teška je za otkrivanje zato što ne mora biti na mjestu počinjenja kaznenog djela nego to može učiniti iz svoga doma. Zbog toga je specifičnost tog kriminala u tome da za, za one koji ga otkrivaju nije uvijek jasno da li je to kazneno djelo odnosno da li je učinjeno kazneno djelo što znači da se teško otkriva a još teže dokazuje. I dosadašnja sudska praksa omogućavala je, omogućavala je sankcioniranje i omogućavala je određene preventivne mogućnosti međutim imamo primjera da su se naši, naši organi s time teško nosili zato što nisu uvijek niti bili dobro ekipirani niti su bili tehnički dobro opremljeni i u tom smislu sve je to bilo teže dokazivo. Zato su potrebne i nove odredbe, a isto tako znači potrebna je veća društvena pozornost na ovu vrstu kaznenog djela. Internet kao globalna komunikacijska mreža sigurno je jedno od osnovnih sredstava za počinjenje tog kaznenog djela. Evo i nekoliko zastupnika je navelo najaktualnije primjere zloupotrebe interneta, a isto tako vidimo da se i samo procesuiranje ne snalazi u kom pravcu krenuti. Što znači da je internet koji se može, što je, što znači da je internet ne samo sredstvo nego da može biti i objekt isto kao što to može biti i kompjuter. MOže biti i sredstvo a isto tako i objekt napada. Ako je sredstvo za izvršenje kaznenog dela to je danas i u budućnosti potencijalna mogućnost da on koristi odnosno, da izvršitelj kaznenog djela koristi kompjutersku mrežu, koristi interenet koristi dakle informaciju tehnologiju za obradu, otkrivanje podataka da u to smislu bude i kasnije određena poveznica sa jednom vrstom organiziranog kriminala. A ako je objekt napada onda sigurno postoje dvije vrste. A to su oni koji svjesno šalju viruse o čemu je već bilo govora i kada ga pošalju nemaju više znači nikakvu kontrolu nad njim. I druga vrsta, kada taj virus zapravo predstavlja određeni program da onaj koji ga šalje može pristupiti tuđem računalu može zloupotrebiti podatke i u tom smislu učiniti odnosno dobiti određenu materijalnu korist. Prema podacima svjetskim podacima FBA najteže se upravo otkrivaju ova kaznena djela i svega 1% je otkrivenih u odnosu na učinjeno. Posebno je tu problematika zemaljau tranziciji jer ne smo da nose sa time ngo imaju i puno težće probleme, i velik dio te problematike je zanemaren u odnosu na njenuz važnost za budućnost. Ali ono pšto omramo znati moramo znati da neć ebiti ulaganja bez sigurnos ciber prostora. To je ono što zapravo traži da se društvo ozbiljnije pripremi u svim svojim tehničkim, kadrovskim i drugim mogućnostima za tu vrstu kazenih djela. Razvijene demokratske zemlje posebno članice Europske unije a posebno SAD sigurno da ulažu veća sredsva za kadrovsko opremanja svih institucija, koje su neophodne za otkrivanje te vrste kriminala. Zato bih napomenula da nisam sigurna dali je kod nas isto tako svjest jer jedno vrijeme bilo je bio je odjel koji je u sastavu Ministarstva unutarnjih poslova bavio se time podučjem a brojo je svega dva djaltnika. Mislim da u tom smislu niti njihov proračun nije bio veći i da ne samo znači u pogledu pravnog uređenja nego i pogledu pripreme moramo daleko više učiniit. vidim da gospodine Lučin diže palicu, i da će ispraviti, to će meni biti trago jer ja govorim untrag možda i 7, 8 godina o isksutvu kada se su znači događale i nekakave provale u nečije sustave i kada su ti djelatnici osobno izrazili svoje nezadovoljstvo upravo stanjem toga odjela. Biti će mi drago da je sad institucija puno drukčija. Znači klasični kriminalac u odnosu na toga novoga kriminalca Hakera kako se populano zove, ne mkože više je sada znači drukčija je slika on sada ima i kravatu, ima odjelo ima i laptop. Misilm da u tom smislu moramo i mi biti na neki način svjesni da je to novo doba i da se tome mora posvetiti daleko veća pažanja. TE sam ovom prilikom htjela upravo to naglasiti da je možda čak potrebno ovo područje inforamcijske tehnologije urediti i poesbnim zakonima zbog njegove spcifičnosti koja sigurno u nekakvom razmaku generacija nije uvijek najmogućija za razumjevanje zbog znači posebnog novoga tehnološkog pristupa. Nove stručne područja i novih potreba. I zato ovoga sam iskoristila ovo vrijeme da upravo naglasim tu problematiku. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Šime Lučin.
Pa u svezi odjela posebno odjela u Ministarstvu unutarnjih poslova radi javnosti treba kazati da jeod prije tri godine formiran posebni odjel da ima nekoliko vrhunskih stručnjak.a I razbili su dva velika odnosno lanaca pedofila ako se sjećate, čistilište 1., 2. i 3. to je sve bilo zapravo preko Interneta. I zahvaljujem se i slažem se s time da im t reba sigurno više novaca. I ja podržavam zapravo ova rješenja koja mislim kao i kolegica da mi možda moš treabla biti radikalnije u onom smislu da se omogući efikasniji rad oko suzbijanja svih oblika kriminalitata preko Interenta.
KOlega Lučin ovo nije bio ispravak. MOgli ste to kroz repliku.
Ne predsjedniče, gospođa Fučer je rekla da u Ministarstvu ne postoji svega nekoliko ljudi. Mislim postoji odjel koji je formiran koji ima svoju pozicioniranje.
Još imamo jednoga zastupnika, potpredsjednik Doma poštovani zastupnik Darko Milinović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja ću se samo u svojoj raspravi osvrnuto na dio predloženog zakona o izmjenama i dopunama kaznenog zakona SDPa koji se odnosi na kolokvijalno rečeno dekriminalizaciju lakih droga. Čini mi se daje kolega Josipović kada je ispravljao jedan netočan navod govorio da bi se ili da se SDP rukovodio načelom smanjenaj broja žrtava kazneno pravne represije ovim zakonom, predloženim zakonom. aludirajući da nekakvi pod navodnice lakši slučajevi idu pod kazneni zakon odnosno krivični zakon, ja sam to tako tada shvatio. No međutim moje je mišljenje da upravo takav jedan librealniji stav dopušta mladim ljudima odnosno vrlo je rijeto zabilježćeno danetko postane preko noći ovisnik odnoso koriosti igli kako bi to svi koji slušaju ovo i razumjeli. Obično to ide sa lakim drogama obično to ide sa Jointom jednim, drugim, tri, i obično se postepeno prelazi i na ono što je zapravo bijela kuga ovoga stoljeća. Pa kada bi a moje je mišljenje da ovim prijedlogom zakona omogjćavamo lakšu pristupnost droga našoj djeci, pa kad abi birali između dvije ćžrtve između smanejja broja žrtava kazneno pravne represije ili žrtve konzumiranja teških droga, pa ako bi htjel ibirati između te vdije žrtve onda mislim da bi u svakom slučaju izabrali ovu prvu. No međutim kada sam čitao prijedlog zakona kluba SDPa onda možda jedno od najparadoksalnijih obrazložćenja je i opterećenost pravosušđa. Ja sam to shvatio na način evo uzmimo jedan primjer prisustvujemo mu svakodnevno pljačkama banaka ili kladionica, ali evo ostanimo na bankama. Uđe jedan unutra sa crnom čarapom preko glave sa pišteljem ali dođe po njega nezgodno vrijeme ap ga zatekne tamo samo 500,00 ili 1.000,00 kuna i onda bi to mogli reći pa on je ili se kasnije utvrditi on je došao, nije s pravim pištoljom nego pištoljom na vodu, nije uzeo stotinjak tisuća kuna ili eura nego samo tisuću kuna pa ajmo ga samo prekršajno prijaviti. Ja sam to u tom smislu shvatio i ovaj predloženi zakon. Netko je govorio ovdje i o porukama koje predloženi zakon može dati hrvatskoj javnosti i u uvodu sam htio reći da ne želim ovdje govoriti kao član demokršćanske konzervativne stranke već kao otac troje djece i mislim govorim u ime velike većine, većine tih. Netko je ovdje rekao ne želim poslati ili ne želimo poslati ovakvu ili onakvu poruku i najnoviji podatak, ne znam neki je možda znaju, ako je ne znaju čut će sad, da djeca koja završe osnovnu školu, njih 20 do 30% pa čak i više već imaju nekakve eksperimentalne kontakte sa opijatima i to je vrlo zabrinjavajući podatak i onda se ja pitam što bi mi toj djeci ili kakvu bi mi to poruku odaslali toj djeci i osvrnut ću se na jedan primjer iz mog odrastanja. Ono kako odrastate u ulici između 10 ili 15 djece ili svojih vršnjaka ond evo tako sam i ja odrastao pa među nas 15 je bilo 3 koji su se bili nešto stariji htjeli nametnuti na neki način i onda one dječje igre kako se nametnut, oni su izabrali način da su se hvalili njih tri onim dječačkim ja bih rekao nametanjima. Ovaj je otišao u trgovinu i nabavio, odnosno ukrao tri žvake za nas troje, ovaj dvije, a ovaj treći jednu i onda kada govorimo o porukama, te troje djece su dobili jel' dok smo djeca nama su sud roditelji i onda su oni dobili dvije različite poruke. Te dvoje djece ili mojih vršnjaka, sada već odraslih ljudi im je bilo zabranjeno izlazak van tri dana, nismo se mogli družiti, a ovaj jedan je izlazio i dalje van i čak su njegovi roditelji ovima došli pa daj pa nije to tako strašno, pusti djecu nek se igraju, to su dječarija. Danas tih dvoje mojih kolega su odrasli ljudi i završili fakultete, imaju jedan ja bih rekao pravilan put razvoja, a ovaj treći koji je dobio krivu po meni poruku je često na rubu zakona i često boravi i često boravi u zatvoru. Ali isto tako dakle, neprimjerenim mi se čini da u takvoj situaciji rasta trenda konzumiranja droga predlagati manje kazne i nedorečenim prijedlogom. Manjkavošću ovoga prijedloga isto tako smatram i količinu tko će odrediti, koja je to količina droge za vlastitu upotrebu ili koja je to vrsta droge. Dakle to u svakom slučaju kada bi i prenesli u praksu i otežava rad policijskih djelatnika koji se bave tim problemom. Ako imate nekoga tko susretne nekog od mladih ljudi sa određenom količinom određene droge što bi on trebao na licu mjesta odrediti jel' to laka, jel' to teška droga, jel' to za osobnu upotrebu. Pa ja kao liječnik recimo pretpostavljam da bi takav djelatnik morao imati nekakav aparat za mjerenje recimo … metabolizma, jer i on je jedan od uvjeta je li određena količina određene droge za osobnu upotrebu ili može biti dio i za prodaju ili to dakako ovisi o tjelesnoj masi pojedinca pa bi onda i za to trebao imati, pa bi onda trebao nekakav aparat da utvrdi koja je vrsta droge a dakako i apotekarsku malu vagu da odredi koliko je to miligrama ili grama droge. U postojećem zakonu mislim da je to vidljivo iz rada državnog odvjetništva koje se služilo načelom oportuniteta i koji dobar dio slučajeva ponovo naglašavam lakih slučajeva nije procesuirao dalje. Dakako i predloženi zakon prihvatiti pred turističku sezonu mislim da bi i tako ovim gradovima koji su u Dalmaciji zbog svog položaja već odškrinuta vrata ulaska lakih i teških droga ta vrata dakako širom otvorila. Budući da mi ističe vrijeme, zaključno bih htio reći da umjesto zalaganja za dekriminalizaciju droga da bi bilo bolje boriti se za programe primarne prevencije i svi skupa iznaći mogućnosti i dodatnih sredstava za korištenje tih primarnih programa u smislu primarne prevencije, a isto tako dobro bi bilo razmisliti o jačanju preventivno represivno aktivnosti na javnim mjestima, a posebno oko škola sve u svrhu smanjenja dostupnosti droga i sprječavanju uspostave otvorenih narko scena. Zahvaljujem.
Imamo tri replike. Prva poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Točna je konstatacija da je uz sve ono što jeste Kazneni zakon isto tako i izraz političke volje većine s kojim oblicima, kakvim intenzitetom da se bore. Međutim oko droga kad bi se konzekventno povuklo ono što je gospodin potpredsjednik rekao, rekao je otprilike ovako: U najboljem slučaju statistike govore o tome da 30% mladih dolazi u doticaj sa lakim drogama. Ako bi dakle se vezali tu za njegovu prvu rečenicu, da su u pravilu za lake droge vezane za teške droge ili kako je on to rekao za iglu, u hrvatskom društvu, u hrvatskoj državi bi dakle bilo 30% mladih ovisnika što nije točno. Mislim da u hrvatskom kaznenom zakonodavstvu definitivno treba razlučiti neke stvari, a to je da imamo nešto što se zove zabranjena droga, a imamo razliku između lakih i teških droga i da imamo razliku između posjedovanja i trgovine. Jer pazite ukoliko to ne riješimo onda će vam se dešavati ono što se sada dešava u praksi. Sud oslobodi osobu koja je imala 200 grama kokaina uz obrazloženje da je to za njegovu vlastitu uporabu, a nisu ga mogli osuditi jer nije sa sobom imao vagu i to nije bio dokaz da je to bilo za rasparčavanje. Ja vas uvjeravam da kad bi bilo to prekršajno lakih droga pa kad bi klinac koji se zateče s jednim ekstazijem morao platiti 500 ili tisuću kuna, ne on nego njegovi roditelji tako bi oni i doznali da se to dijete drogira, zapravo bilo puno učinkovitije i otvorilo prostor policiji da se bori protiv teških droga. SDP ne predlaže da policajac na terenu odlučuje šta je za što i kakva droga, on se goni, a mi predlažemo da se ne goni kazneno. Vi znate da djeca koja imaju, koja uđu u kaznenu evidenciju ne mogu raditi u državnoj službi. To znači jedan dječak ili djevojčica koja se zatekne sa jointom ne mogu nikad raditi u državnoj službi. Sve velike suvremene korporacije traže također SV i izvod iz kaznene evidencije. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Milinović.
Kolega Lučin ja nisam rekao da imamo 20 do 30 pa i više posto ovisnika teških droga već učenika koji su na završetku osnovne škole eksperimentirali s nekim od opijata. Dakle ja to nisam rekao, ali sam rekao da je to prva stepenica koja vodi do one krajnje stepenice korištenja teških droga i naravno da ovih 20 do 30% učenika imaju veće, evo tako da se izrazim, šanse završiti na teškim drogama nego oni 70, a ovim predloženim zakonom ja kažem, po meni im omogućavamo lakši pristup i zapravo dajemo što je vrlo bitno i što sam obrazložio, po meni, krivu poruku.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, mi ćemo danas nastaviti bez pauze, budući da je petak i za glasovanje da završimo ovo što smo imali. Replika, poštovani zastupnik Ivo Josipović.
Uvaženi kolega zastupnik je izgleda možda pogrešno shvatio moje izlaganje. Bez obzira na razlike o Kaznenom zakonu ima nešto što dijelimo, a to je zaista drastična osuda droge i zlouporaba droga. Očito se razlikujemo samo po tome kako efikasno to zlo suzbiti. Što se tiče, što se tiče žrtava, moja napomena je bila da su ti klinci žrtve dilera, a ne pravnog sustava. To je bila jedna možda nerazumijevanje. Ali iskustvo pokazuje ako se zajednički želimo borit protiv droge, a iskustvo nam pokazuje da kaznenopravna represija posjedovanja očito nije dala rezultat, da postoje neka druga iskustva koja pokazuju da prekršajno pravna, prekršajno pravno kažnjavanje toga uz medicinske, odgojne, medijske i sve druge mjere može dat bolje rezultate. Da je jedna od neželjenih posljedica stigmatizacija tih mladih ljudi koji su žrtve dilera i da imamo i daljnji problem da takvi klinci kada jesu ušli u sustav kaznenog prava i bivaju kazneno pravno tretirani, da ih gubimo kao svjedoke protiv dilera, onda je to naravno rezultiralo jednim pokušajem da se ta represija i želja da se droga suzbije riješi na jedan drukčiji način. Prema tome, ja razumijem da vi imate drukčiji pogled na to i drukčiji svjetonazor i drukčiju procjenu kako je to najbolje učiniti, ali vjerujte da zaista dijelimo isti cilj, samo očito različite puteve vidimo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Milinović.
Jasno mi je da dijelimo isti cilj. Ja sam očito dio vašeg izlaganja krivo čuo ili shvatio, ali još jednom želim naglasiti da ovim eventualnim prihvaćanjem, ja kažem kao pripadnik, kao otac troje djece, ja kažem kao pripadnik Hrvatske demokratske zajednice, konzervativne demokršćanske stranke, ja sam pokušao naći razlog zbog kojeg bi bio za ovaj Prijedlog. Dakle, apsolutno nam je jasan i tu bez ikakvih politikanstava jasan nam je konačni cilj. Ali još jednom kažem, bojim se krive poruke mladim u Hrvatskoj. A ja sam objasnio što to znači, evo iz, ne mog vlastitog nego iz mog okruženja kriva poruka.
I poštovani zastupnik Drago Lesar, replika.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Mi u Hrvatskoj imamo iskustava kada je pitanje ovisnosti ili posredovanje malih količina ili bilo kakvih količina droga, bilo i kazneno djelo i prekršajno. I kad o tom problemu govorimo bilo bi dobro da se podsjetimo o brojci ljudi prema podacima kod registriranih ovisnika u Hrvatskoj, 13 tisuća pa puta 5 da bi došli do točnog podatka i dobna granica početka konzumiranja droga pala je na 12 godina. Dijelimo te ljude na konzumente i ovisnike, a kolega Milinović sigurno zna da je ovisnost bolest. Kako god u kaznenopravnom smislu tretirali pojedinu bolest, ako se zadržimo samo na represiji i sankcijama u smislu zakonodavnih rješenja, nismo riješili problem jer i mjera oportuniteta kada se izriče po sudovima za mladež. I kazna koja bi išla iz kaznenog zakonodavstva u sudbini tog djeteta koje je postalo žrtva ne rješavamo problem u kojega svi se zaklinjemo da mladim ljudima pomognemo. Jer u Hrvatskoj nismo razvili stručne institucije u kojem bi kod konzumenata provodili odvikavanje i savjetovanje, a kod ovisnika liječenje. I zbog toga svako zakonodavno rješenje koje ne zadire i u obvezatnost odvikavanja, savjetovanja i liječenja, na što nas obavezuju i konvencije Ujedinjenih naroda kojoj smo pristupili, ona iz 63. i 68., neće riješiti problem. Bez obzira što smo svi mi i roditelji i to vas razumijem kad ste nastupili kao otac. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba Hrvatske stranke umirovljenika, poštovani zastupnik Josip Sudec. Izvolite kolega. 5-minutna rasprava.
Dame i gospodo, hvala. Imamo nešto drugačiji pristup i stav oko izmjena Kaznenog zakona. Smatramo da iz ova dva prijedloga se može sačiniti jedan pravi prijedlog i ovo smatramo samo kao prilog da se učini prava stvar. Mi u Stranci umirovljenika smo generacija koja je stvarala društvena dobra koja su privatizacijom i pretvorbom otišla u privatne ruke i smeta nas kada vidimo da je 427 krivičnih prijava podnijeto samo u protekle 2 godine protiv ljudi koji su na nezakonit, nepošten način ili pljačkom došli do državne imovine. Smatramo da kao ljudi u Državnom saboru i kao institucija Državni sabor treba da brani interese države. Trebalo bi ovim Zakonom propisati da prisvajanja suprotno programu privatizacije smatra se najtežim krivičnim djelom protiv imovine i da nikada ne zastarijeva. Prema tome, možda generacija koja dolazi iza nas imat će građanske hrabrosti da donese propise i da vidi što je u ovoj privatizaciji učinjeno pošteno, a što na bazi krivičnog djela uzurpacije državnog vlasništva i bogaćenje na račun cjelokupnog društva, odnosno države. Mislim da je to nacionalni interes i predlažem predlagačima da predvide da nema zastarijevanja na krivičnim djelima za koje se, koje ima za cilj da državnu imovinu pretoči u privatne džepove. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa, gospođa Snježana Bagić, završni osvrt, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Na kraju rasprave u prvom čitanju Prijedlogu izmjena i dopuna Kaznenoga zakona kako Vlade Republike Hrvatske tako i tih izmjena koje je predložio Klub zastupnika SDP-a. Uz sva ona različita mišljenja i neslaganja koja su izrečena, mislim da ćemo se svi suglasiti da je rasprava pokazala da su izmjene i dopune ovoga Zakona nužne i potrebne. Meni je osobno, prateći ovu raspravu se pokazalo da zapravo kazneno zakonodavstvo kao reakcija društva na određena protupravna ponašanja, kažnjiva ponašanja, dakle na ono što treba sankcionirati određena ponašanja, održava potrebe društva, što je logično. Dakle, mi pokušavamo katkada ono što smo uočili u prošlosti, kroz one grijehe prošlosti sankcionirati s jedne strane. S druge strane živimo u dinamičnom društvu i onda se suočavamo i sa novim pojavnim oblicima kaznenih djela, kao što su kaznena djela kibernetičkog kriminala. S druge strane rasprava također pokazuje jedno. Jedno je kazneni okvir koji stvaramo, to je Vlada predlaže ili saborski zastupnici. Zakonodavno tijelo Sabor usvaja taj zakon, dakle stvara jedan okvir u kojem drugi koji provode zakone, državna odvjetništva u ovom slučaju kad je riječ o kaznenim dijelima i sudovi koji sude trebaju na to dati odgovor i unutar tih zakonskih okvira primijeniti taj zakon i donijeti u svakom pojedinačnom slučaju odluku da li je netko doista počinio kazneno dijelo ili nije. I ovdje se vodila rasprava o ova dva prijedloga zakona, Vladinom prijedlogu zakona se najčešće između ostaloga prigovaralo da je bio preoprezan, da nije išao dovoljno široko. Mišljenje Vlade Republike Hrvatske je da dosadašnja iskustva pokazuju, naša htijenja da kaznenim zakonodavstvom adekvatno reagiramo na ove pojavnosti protupravnih oblika, moraju biti čini mi se do kraja promišljena i domišljena, da ne bismo nakon kratkoga vremena opet proglašavali zakone ne dobrim, odnosno nedovoljno dobrima ili da bismo eventualno govorili o tome da kaznena, pardon da tijela koja trebaju provoditi te zakone ne reagiraju kako treba. Zato se Vlada Republike Hrvatske u ovome pristupu opredijelila kao što je već prije rečeno u dvije faze. Dakle, da napravimo samo one izmjene i dopune Kaznenoga zakona u onom trenutku koje su nužne, koje su potrebne s jedne strane. A s druge strane, da se istodobno napravi jedna sustavna cijelovita kazneno pravna politička procijena o tome trebamo li i u kojim slučajevima doista povisiti zapriječene kazne? Jer evo, tu je bila također rasprava govoreći o nekim pojedinačnim slučajevima da kazna nije dovoljno visoko izrečena. Pitanje jeli ona nije bila već zapriječena kao takova dovoljno visoka? Ili je sud primjenjući zakone, sudovi su samostalni neovisni sudovi u okviru zakona, sud utvrdio neke druge okolnosti ili pojave zbog kojih nije izrekao maksimalnu kaznu, nego nešto nižu kaznu. To je jedno. S druge strane, dakle govoreći o visini zapriječene kazne, nitko ne osporava da za protupravno ponašanje treba kazniti, pitanje da li mi svrhu i poruku koju šaljemo zajednici, šaljemo društvu možemo postići samo time da jednostavno pooštrimo kazne. Je li nama izlaz u generalnom pooštravanju kaznenih dijela ili zapravo u traženju nekih drugih mehanizama i načina u generalno kazneno političkoj prevenciji i sankcioniranju kako bismo postigli taj cilj i svrhu. U tom kontekstu treba promatrati i jedno drugo pitanje o kojem se dosta razgovaralo, a to je pitanje produljivanja opće zastarnih rokova? i ovdje su pojedinih zastupnici iznosili različita mišljenja. Treba li ili ne treba, odnosno hoćemo li mi taj cilj i svrhu postići samim time da povećamo zastarni rok? Prvo treba reći da već duljina zastarnog roka sada i uvijek je tako bilo po kaznenom zakonodavstvu ovisi o visini zaprečene kazne, za ona dijela koja se smatraju težim kaznenim dijelima već i sada su zastarni rokovi dulji, s jedne strane. S druge strane, pitanje je, zašto ćemo produljiti zastarne rokove? Kada će i uopće ta onda kaznena dijela biti procesuirana, odnosno kada će u konačnici biti donesena presuda? To je jedno. Drugo, ovdje je bilo rečeno kad govorimo o pojedinim kaznenim dijelima oko dijela gospodarskog kriminala. Sasvim logično je normalno da u društvu koje je prošlo tranziciju, koje je prošlo pretvorbu, koje prolazi privatizaciju, gdje su se možda mnogi neopravdano obogatili dijela gospodarskog kriminala izazivaju posebnu pažnju pozornost ne samo Sabora, nego i javnosti i da protupravna dijela koja su pri tome počinjena treba kazniti. Sad, ovim zakonom to se ne čini tako je rečeno, zato što se samo predviđaju dva dijela, a to je primanje i davanje mita u gospodarskome poslovanju. Naravno da kazneno zakonodavstvo treba odgovoriti na ovakve pojave. Međutim, propisivanje novih kaznenih dijela gospodarskog kriminala koja će odgovarati potrebama društva je stvar jedne budućnosti, i dakako to treba sustavno učiniti. Prema tome, mi novim kaznenim dijelima teško da možemo ono što je u prošlosti učinjeno na taj način dostići, premda dakako ne treba niti nitko razuman, Vlada, niti Sabor bi trebao ostati pasivan prema takvim pojavama i potrebi njihovog kažnjavanja. Ovdje je u saborskoj raspravi rečeno, da Vlada ne čini, odnosno pristaje na to da se ne sankcioniraju kaznena dijela koja su počinjena tijekom pretvorbe i privatizacije, samim tim što ne pristaje na produljivanje zastarnih rokova. Sad, prvo, mislim da to nije točno, i već sam rekla da to i ne može se dovoditi u direktnu vezu sa borbom, odnosno kažnjavanjem kaznenih dijela počinjenih tijekom pretvorbe i privatizacije, to je jedno. Drugo, sva, mi znamo da je pretvorba i privatizacija trajala, to je postupak koji gotovo okončan, odvija se do ... godine. Prema tome, postavimo jedan vremenski ipak okvir kada je to učinjeno, kada se mogu prikupiti dokazi, donesen je Zakon o pretvorbi i privatizaciji, ona je do sada trebala već biti obavljena, trebalo je biti konstatirano gdje su učinjena protupravna ponašanja i podnesene kaznene prijave i procesuirane. Dakle, kada je tu već podnesena kazenna prijava i pokrenut kazneni postupak zastarni rok se apsolutno mijenja, on postaje dupli zastarni rok se dvostruki, pardon zastarni rok se računa. Prema tome, za takva dijela ne postoji, pardon u ovom zakonom smislu ta opasnost da ona padnu u zastaru. Tako da mislim dovođenje konteksta, nisam, ni ja to barem nisam iščitala niti iz prijedloga Kluba zastupnika SDP-a, produljivanje zastarnih rokova samo zbog toga da bi se eventualna kaznena dijela … u pretvorbi i privatizaciji sankcionirala, da bi se to omogućilo, mislim da nije do kraja korektno, da to treba i s ovoga mjesta jasno reći. Druga grupa kaznenih dijela koja pobudila veliku pažnju i nama je drago zbog toga je sankcioniranje kaznenog dijela bespravne gradnje. Bespravna gradnja je nešto što je naša realnost, naša pošast. Ne možemo je samo sankcionirati treba je i prevenirati. Ali je treba i sankcionirati kako bi se jasno dalo na znanje da su to društveno opasna, neprihvatljiva dijela i da ih treba kažnjavati i da trebaju biti u domeni kaznenih dijela. Tu je bilo primjedbi da sad ne može se izjednačiti svako protupravno ponašanje, dakle ako netko gradi kuću ili gradi primjerice kokošinjac. To naravno nije isto pitanje, prvo da li treba građevna dozvola za sve to, ali kad se utvrdi, kad budete nadležna trebali ili ne, onda naravno da se ovisno o tome što se gradilo i kako se postupalo u ukupnosti toga kaznenoga dijela treba promatrati njegova društvena opasnost, i onda visina kazne koja treba biti izrečena uključujući i onda kvalifikaciju tog dijela kao bagatelnog kaznenog dijela, dakle dijela koje je po svojoj društvenoj opasnosti smatra se beznačajnim kaznenim dijelom. Također je u sklopu ovih najnovijih događaja koja privlače veliku medijsku pozornost naravno s jedne strane zaštita nečije časti i ugleda, a s druge strane, zaštita nečijeg prava na privatnost. Sada se proširuje i na druga suvremena sredstva komunikacije, dolazimo u područje hipernetičkoga kriminala. Vlada Republike Hrvatske je promijenila neka kaznena dijela koja se na to odnose kao što je povreda tajnosti, cijelovitosti, dostupnosti i računalnih podataka, uvela je nova dijela, računalno krivotvorenje i računalnu prijevaru, dakle to je nešto što je sada naša realnost i potreba da i u zakonovnom smislu odgovorimo na ove nove izazove i na nove pojavne oblike ovakvih protupravnih dijela. Kad smo već na području javnoga djelovanja, javnoga priopćavanja, razlika između prijedloga Vlade Republike Hrvatske i Kluba SDP-a u odnosu na kazneno dijelo klevete što Klub zastupnika SDP-a predlaže izricanje samo novčane kazne za to dijelo. Vlada uz određene promjene koje se odnose na, brisanje odredbe kojom je bila propisana odgovornost glavnoga urednika, ispričavam se kao … odgovornost i određene promjene kod isključenja protupravnosti takvih postupanja u članku 203., ako nisu imala za cilj samo dezinformiranje javnosti da tako prvenstveno kažemo to ne predlaže. Vlada smatra da treba ostati to dijelo klevete kažnjivo, odnosno da treba zapriječena kazna biti ne samo novčana kazna, nego i kazna zatvora da to treba biti zapriječena kao moguća kazna naravno onaj sudac koji bude u konkretnom slučaju sudio i izricao kaznu primjerenu za eventualno počinjeno kazneno dijelo će prosuditi da li takvo dijelo i zaslužuje samo novčanu kaznu ili kaznu zatvora. Napominjem da i kaznena zakonodavstva drugih država pokazuju da u pravilu u zakonodavstvu su predviđene obje kazne i kazna zatvora i novčana kazna. Drugo je pitanje koliko se te kazne doista u kazni izriču. A čini mi se da naša ... [[Govornik se ne razumije.]] praksa u tom pravcu ne odstupa od tih standarda drugih zemalja Europe. I konačno pitanje za koje je očekivati da će pobuditi veliki interes i u sabornici i javnosti to je društvena pošast, to je društveno opasno, to je bitno za nas kao zajednicu, jer se reflektira u prvom redu među mladim generacijama, među mladim ljudima, to je zlouporaba opojnih droga. Već se dugo raspravlja o tome treba li samo posjedovanje droge ili beznačajne količine droge biti sankcionirano kao kažnjivo djelo ili ne. Tu su mogući različiti pristupi međutim, Vlada smatra da tu treba također dati jednu jasnu poruku, da je to nešto što je društveno neprihvatljivo, što je društveno opasno i da treba kao takvo biti predviđeno u kaznenim djelima. Jasno da će i državno odvjetništvo kada ... [[Govornik se ne razumije.]] djelo i sud kada to djelo kažnjivo i prosuđuje i konkretnu njegovu društvenu pogubiljnost, to procjenjivati i utvrditi na koji način će to kazniti. Naime dakako da kada govorimo o zlouporabi opojnih droga odnosno opojnim drogama bilo bi dobro i moramo voditi računa da prevencija je ono što se u prvom redu zahtjeva, kada se sankcionira već je kazna jer je taj čovjek osobito mlada osoba već krenula krivim putom, ona je u raljama droge. Ali sa stanovišta društvene opasnosti, ... [[Govornik se ne razumije.]] kada govorimo i kada se vratimo samo na područje zakona Vlada smatra da to tijelo treba biti ... [[Govornik se ne razumije.]] i posjedovanje droge treba biti predviđeno kao kazneno dijelo, dakle ne treba ga prebaciti u samo domenu prekršajnog zakonodavstva. U konačnici tu je bilo primjera da je to bilo prije, predviđeno samo kao prekršajno djelo, a sada je kazneno djelo pa da se nije ništa postiglo. Pa to samo pokazuje to da nam ... [[Govornik se ne razumije.]] argumenti da je nešto bilo kažnjivo prije ili kasnije odnosno treba imati različiti pristup o tome jesu li sudovi preopretrečeni ili nisu, ne daje uvijek za pravo. Ali nam daje za pravo da mislimo, da smatramo da sama posjedovanja droge također treba biti kažnjivo djelo. Zahvaljujem na strpljenu, ovoliko kratko čini mi se da sam obuhvatila one osnovne naglaske na pojedina ključna mjesta koja se tiču izmjena i dopuana Kaznenoga zakona. Ovo je prvo čitanje, Vlada Republike Hrvatske će, naravno pažljivo i temeljito raspraviti i razmotriti sve ove prijedloge i mišljenja i odgovrajući ih ugraditi u tekst konačnoga prijedloga zakona, možda i neke od novih pojavnih oblika kaznenih djela koja će se pojaviti, naravno javiti u drugoj fazi i jedan jači zahvat, segment u područje kaznenopravne politike kada je riječ o području pooštravanja, eventualnog pooštravanja kazni te novih kaznenih djela na području gospodarskog kriminala i drugim područjima gdje se to pokaže potrebna. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Pa mislim da nema dileme, da ćemo se složiti barem u većim središtima i centrima, da su nam sudovi preopterečeni i to je zapravo jedan od razloga zašto SDP s tog aspekta išao sa prijedlogom produženja zastarnih rokova a ne samo da bi se procesuirala neka kaznena djela. Prema tome, ja se nadam da ćemo za par godina dobiti situaciju da će sudovi brže raditi svoj ... [[Govornik se ne razumije.]] u nekim varijantama i ta zastara moći zapravo smanjiti. Bilo bi dobro da ovaj Zakon u drugom čitanju dobijemo zapravo takvu situaciju da viš nikada ne moramo ići u kaznene reforme nego izmjene i dopune Kaznenog zakona. Hvala lijepa.
I poštovani zastupnik Ivo Josipović.
Zahvaljujem, iz izlaganja gospođe državne tajnice je proizlazilo da SDP predlaže produljenje zastarnih rokova samo da bi se kaznila djela iz pretvorbe i privatizacije. To naravno nije točno iz razloga što se zastara predlaže globalno. Produljenje rokova zastare je: prvo, zastara postoji zato da državnim tijelima omogući da procesuiraju razna djela a iskustvo pokazuje posebno kod gospodarskih da to nije kod nas slučaj. I drugo, zato što u tom vremenu trajanja te zastare postoji i još vrijeme u kojem traje moralni prijekor a čini mi se da i ta komponenta ispunjena pa je zato gosopodarski kriminalitet samo povod i to čini mi se jako dobar pojam za produljenje zastarnih rokova.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Završni osvrt na prijedlog Izmjena i dopuna KZ-a Kluba SDP-a.
Hvala gospodine predsjedniče, ja mislim da je ovo previše ozbiljna stvar da bi mi na ovakav način zakukuljeno i zamumuljeno govorili gdje Vlada, gdje sve ovdje javno obznanjuje kao Vlada promišlja, domišlja, smišlja. Nas ovdje gleda sveokupna javnost ali gledaju nas i oni koji nisu ostali, koji su ostali izvan domašaja kazneno pravne represije i ja mislim da nam se s pravom mogu smijati. Ono što Klub SDP-a predlaže jeste upravo da tom problemu doskoćimo. Da shvatimo da kazneno pravosuđe, odnosno, i kazneno pravosuđe na kraju krajeva, ali kazneno zakonodavstvo nije instrument kojim će se sva nekakva ponašanja ili nelijepa ponašanja sankcionirati. I ono što je lijepo primjetio kolega naš dr. Josipović da jednostavno i kazneno prijavljivanje postalo je i nacionalni ... [[Govornik se ne razumije.]] Kazneno pravosuđe na ovakav način zaista ne postiže svoju svrhu. Čini se i potentnim, na kraju krajeva ono se blamira na ovakav način. Ako u njega trpamo sve i svašta gdje se zaprječuju već blage kazne, onda ne možemo očekivati da ono ispuni svoju društvenu funkciju. Ako su predviđene kazne, one djelomično može stajati i primjedba da nisu ni blage te kazne ali ako praksa pokazuje da one u primjeni teže posebno minimumu, da se koristi često institut ublažavanja kazne onda je to ono što nam pravosuđe i poručuje, povisite posebne minimume i posebno maksimume pa će i onda kazne biti veće. Nije moguće da to Vlada ne zna, ali Vlada promišlja i domišlja i smišlja sankcionirati bolje gospodarski kriminalitet kao da ne zna da postoji zaključak Sabora, prije 2 godine se je Sabor o tome očitovao gdje se upravo traži ono što je nekada bio Vladin prijedlog, ranije Vlade a sada je prijedlog Kluba SDP-a da se povise zastrani rokovi iz svih ovih razloga kao što smo ovdje sada čuli kolegu Josipovića da to ne ponavljam ali jednako tako da se bolje za ubuduće inkriminira gospodarski kriminalitet. I tako dok Vlada smišlja i promišlja postoje statistički pokazatelji. I zato zaista ovdje se ozbiljno možemo ... [[Govornik se ne razumije.]] i ja sada povlaćim ono mišljenje da se ovdje radi o dva različita koncepta, ne radi se ovdje o dva različita koncepta. Ovdje se svjesno ide da se kazneno pravosuđe učini što slabijim. Jer kako ne zaključiti to ako statistički podaci evo, glede samog kaznenog dijela zlouporabe droge pokazuju. I to svake godine sve više raste. Da se kazneno pravosuđe iscrpljuje samo u snakcioniranju posjedovanja droge do godine dana je zaprječena kazna. Ako statistike pokazuju da je to neadekvatna mjera jer stalno se povećava broj uživatelja droge. Ako statistički podaci pokazuju da je sve veća ponuda, da droga i dalje dolazi na tržište, ako statistički podaci pokazuju da se državno odvjetništvo u velikoj mjeri koristi tim institutom oportuniteta a što bi bilo da se ne koristi? Onda sud, sudovi se ne bi ničim drugim mogli niti imali vremena baviti nego ovom problematikom. Ako statistički podaci pokazuju, koliko, da li je uopće itko ikada sankcioniran što nije, odnosno poslodavac koji nije platio, isplatio radniku plaću. Što još to treba istraživati. Klub SDP-a predlaže da upravo kazneno djelo bude ne povreda prava nego zato što poslodavac nije isplatio plaću. Ako statistički podaci pokazuju da je povrat kod teškog ubojstva ne baš rijetka pojava, da te osobe izađu iz zatvora i ponovo ubiju, a onda ćemo mi izmišljati i smišljati i domišljati i analizirati sudske presude čime se to sve sud rukovodio. Sud se rukovodio onim čim je mogao. Zakonom koji je posve neadekvatan. Ovdje se prebacilo vrlo mislim nekorektno na pravosuđe da problem nesankcioniranja gospodarske, nije samo problem zakona nego eto poteškoća i neadekvatnog procesuiranja i sankcioniranja, je i tome je to tako. Ali mi znači ovdje kao predlagači, kao zakonodavci brišemo ruke kao Poncije Pilat od tog gorućeg problema. Ma hajte molim vas. Ovdje se ne radi o dva koncepta. Ovdje se radi o tome čemu služi kazneno zakonodavstvo. Da li za sirotinju ili za one bogate kojima je svima, sve dozvoljeno i koji su se obogatili na nedozvoljeni način. Raspravljaju koordinacije naše Vlade kad se desi ovako grozan slučaj u prometu, a to je gotovo svakodnevno, moramo nešto promijeniti u tom Prometnom zakonu. A istovremeno se predlaže Kazneni zakon gdje Klub SDP-a predlaže drastičnije kazne za takve osobe koje čine takva kaznena djela naročito sa smrtnom posljedicom. Vlada o tome šuti. Na kraju krajeva formirane su, to sam već bila napomenula, udruge, udruge obitelji. U Petrinji saborski zastupnici su ih primili i imali s njima razgovor. Bili su zastupnici svih stranaka. Evo i HSP. I HDZ. Obećaje se udrugama ovo i ono, prima ih se, hoćemo. A istovremeno dakle laže, lažu se ljudi. A istovremeno se predlaže zakon koji o tome ništa ne govori. Vi zastupnici iz HDZ-a obećali ste tim roditeljima ubijene nevine djece da ćete sve učiniti da se pooštre sankcije za teška ubojstva i ne samo teška ubojstva. Sada izvolite otići tamo i recite tim ljudima da niste mislili baš tako. I što Vlada radi? I ovo se čak prezentira kao reformski zahvat. Nije to nikakav reformski zavhat. To je potrebno i dobro i to ponavljamo to je bilo nužno učiniti. To su prilagodbe međunarodnim konvencijama i standardima Europske unije. To je bilo nužno učiniti. Pa nije valjda i u ovom konceptu se pokazuje da Vlada onda samo radi nešto što je nužno i što mora, a ono što bi morala sama domisliti, što je gorući problem nas svih o tome ćemo još smišljati i domišljati. Pa i ovaj prijedlog Kluba SDP-a koji je nekad bio vladin prijedlog ni on nije došao na prečac jer je to bio ozbiljan ... [[Govornica se ne razumije]] i trebalo je zaista i razmisliti i godinu i po dana se na tome radilo, donijeti je, donijeti je. Ne, ... [[Upadica se ne razumije]] Hvala vam kolega Prtenjača. E zašto taj prijedlog nije usvojen. Zato što tadašnja opozicija, sadašnja vlast tu zaista ima kontinuitet i protivila se tom prijedlogu. Protivila se boljem sankcioniranju gospodarskog kriminaliteta. Protivila se boljem sankcioniranju teških kaznenih djela ubojstava i svega ostalog, ali to nije tako rekla. A sad vidimo da je tomu tako. Eventualno bilo je samo sporno sankcioniranje posjedovanja droge, da li to treba ostati ili ne? Ali sada se vidi što ste zaista mislili jer da je sve drugo bilo nesporno onda bi to sada sadržavao vladin prijedlog. Ali ne, o tome treba smišljati i domišljati. Mi u Klubu SDP-a držimo da su ovo pitanja o kojima ne bi trebalo politizirati pogotovo ako javno govorimo, a često kada se dogode stvari koje skandaliziraju našu javnost iako, kako su one učestale pa je pitanje više da li ih što i skandalizira ali postavlja se dakle pitanje što mi u ovom trenutku konkretno činimo i možemo i uopće hoćemo učiniti. Ali ne zaista Vlada smatra da je kloniranje jedna velika nacionalna opasnost iako Hrvata ima sve manje pa onda bi i to bio jedan dobar način ako već ne ide na drugačiji način, a gospodarski kriminalitet neka se valja i dalje. Još malo, još samo godina i po, najviše dvije godine prekrit će sve pa onda Vlada više neće trebati o čemu razmišljati. Bar će biti slobodna glede sankcioniranja odnosno inkriminiranja gospodarskog kriminaliteta. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu seriju ispravaka netočnih navoda. Prvo poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Ispravljam netočan navod uvažene kolegice koja je kazala, citiram: “da Vlada izmišlja kako ne sankcionirati gospodarski kriminalitet”. To radi javnosti treba kazati da ovaj ozbiljan prijedlog Vlade Republike Hrvatske se ne može podvesti pod ovu izjavu jer to uistinu svatko onaj koji je pomno čitao o čemu se zapravo radi se to, to je apsolutno neprihvatljivo. I ono što sam već kazao to nema ni moralnog ni pravnog uporišta kazati netko tko je imao pune 4 godine da u ovom smislu pod navodnike popravlja stvari. I još samo jedno. Ovdje je kazano iz kojih razloga prvi zakon dakle u tom prošlom sazivu nije donesen. Pa radi javnosti treba kazati da zakon nije donesen radi toga što nije imao dovoljan broj glasova s obzirom da se radi o Kaznenom zakonu da prođe saborsku proceduru. Ali ona politička opcija koja je imala dovoljan broj glasova da u 3 mjeseca izmijeni Ustav Republike Hrvatske ne može to onda prebacivati na političku opciju HDZ-a u prošlom mandatu. Hvala. ... [[Pljesak]]
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Poštovani gospodine predsjedniče kada bi toliko netočnih navoda rekao netko drugi nego do jučer ministrica pravosuđa zaista neprihvatljivo. Pa bumo počeli. Da se pravosuđe učini što blaže na neki način je netočan podatak jer ne ovisi o zakonu, o zakonu toliko koliko će biti pravosuđe efikasno jer ste vi govorili, upravo vi ste govorili o tome da su negativni podaci iz pravosuđa i Državnog odvjetništva koji govore o neprimjeni ni postojećeg zakona. Drugo. Opozicija je kriva za neuspjeh glasovanja. Gospođo vi ste imali 100 i ne znam koliko glasova u prošlom mandatu i trebali ste osigurati dovoljan broj glasova, a ono što je bitno trebali ste tada kad se glasalo upozoriti da je to protuustavno što ste donijeli takvim glasovanjem zakon i da vam to Ustavni sud mora ukinuti. Vi kao ministrica ste trebali to upozoriti. A niste. A mi iz HDZ-a jesmo. Hvala lijepa.
Štovani zastupnik Željko Nenadić, također ispravak.
Hvala gospodine predsjedniče. Netočan je navod da Vlada Republike Hrvatske radi samo ono što mora. Vlada Republike Hrvatske radi prema programu Hrvatske demokratske zajednice koji je 23. studenog dobio potporu građana Republike Hrvatske, a o uspjehu tog, provođenja tog programa govore i ankete da je popularnost Hrvatske demokratske zajednice u stalnom porastu. Prema tome možemo zaključiti da se ovdje samo radi o jednom, o jednoj izjavi koja pokušava derogirati ono što danas radi Vlada Republike Hrvatske.
Josip Đakić ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče ispravit ću netočan navod kolegice Antičević u kojem navodi da Vlada laže i da pozivajući udruge samo obećava. Točno je da Vlada ispravlja nepravde i liječi prouzročene rane koje su nanesene uvredma i obepravljenjima u vaše vrijeme. To je točno.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Markovinović.
Pa evo gospodine predsjedničle, ispravljam netočan navod kolegice Antičević. VEli, vlast se protivi sankcioniranju teških kaznenih djela sankcioniraju kriminaliteta i slično. Sjetimo se malo zatvaranja zločinačkih organizacija i slično, nismo ih mi pustili na slkobodu. zatim pristjetimo se da su i predmeti stariji 4 godine nego što su bili do zastare. I konačno šteta što je kolegica propustla prilikku jer je njen koalicijskih partner mogao sagraditi novih 50 post zatvora pa bi bilo mjesta za sve za koje danss nema
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ova dva prijedloga zakona. Broj 88. i 89. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 88. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona kojeg je predložila Vlada Republike. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 86 glasova za i 1 protiv donesen predloženi zaključak.
Gospodine predsjedniče, ja bih vas želio upozoriti da o ovoj točki nije svoj stav koliko znam zauzeo ni jedan Odbor, ali siguran sam da to nije učinio Odbor za vanjsku politiku Hrvatskog sabora, koji po članku 61. našega Poslovnika razmatra pitanja vanjske politike međunarodnih odnosa o kojima raspravlja i odlučuje Sabor i razmatra međunarodne ugovore koje Sabor potvrđuje i iznosi svoje prijedloge i mišljenja Saboru. Mislim da se radi o vrlo važnom pitanju, mislim da o tome ne treba govoriti. I prava je i šteta da o tako važnom pitanju nije raspravljao temeljni za to nadležni Odbor Hrvatskoga sabora. Mislim da se o tom pitanju trebali raspravljati i drugi odbori, Odbor za europske integracije Odbor za pomorstvo, promet i veze itd. Ali temeljni odbor koji bi trebao dati političku ocijenu toga, da bi članovi Odbora mogli znati o čemu se zapravo radi, jer neke informacije ne mogu dobiti samo svi zastupnici, odnosno nisu toliko u materiji koliko članovi odbora, to je doista prava šteta. Ja gospodine predsjedniče ništa ne predlažem. Ali upozoravam da to nije način na koji treba voditi ovako važne rasprave u Hrvatskom saboru.
Hvala lijepa. I 3. listopada 2003. godine raspravu su o Prijedlogu odluke proveli, dostavili svoja izvješća kao i sada Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo i Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvolite gospodine ministre.
Hvala lijepo štovani gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Ugodna mi je dužnost i čast predstaviti ovaj prijedlog Vlade pred Hrvatski sabor, koji smatram da dolazi u ternutku koji je više nego važan u međunarodnom smislu, smislu međunarodne politike i pristupanja Hrvatske Europskoj zajednici. Kao što znate u svim dokumentima Europske zajednice spominjana jedna odluka. Spominjana je u jednom blagom kritičkom tonu, to je odluka o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru o proširenju ekološko ribolovne zone na Jadranu, koja je donešena u Hrvatskom saboru 6. listopada 2003. godine. U vrijeme donošenja te odluke Europska zajednica je već dala određene primjedbe u smislu da odluka nije prodiskutirana, usaglašena sa susjednim zemljama, kojih se to tiče. Upravo zbog tih nekih potencijalnih nesporazuma kao što znate u točki 3. odluke Hrvatski sabor je uz to što je usvojio odluku odredio i datum stupanja na snagu, a koji je godinu dana nakon njezina donošenja. U članku 3. je rečeno da razdoblje do početka primjene režima poslužit će za pripremu provedbenih mehanizama te za moguće sklapanje sporazuma i aranžmana sa zainteresiranim državama i Europskom zajednicom. U to vrijeme j bio i rasprava o tome da li to treba biti gospodarska zona ili ekološko ribolovna zona. Odluka je pala na ovaj drugi naglasak. Bilo je rasprave o tome kada treba stupiti na snagu, da li prije toga treba sklapati bilateralne ugovore sa zemljama koje graniče na Jadrankom moru sa Republikom Hrvatske. Dakle, bilo je čitav niz nesporazuma. Pa je to kao što se sjećamo uzrokovalo i vrlo burnu i nadasve temperametnu raspravu, što je logično kad se raspravlja o temama od Hrvatskog državnog interesa i o temama koje imaju značajni utjecaj i na Hrvatsko gospodarstvo. No, od donošenja te odluke do danas dogodio se čitav niz promjena u odnosu Hrvatske prema Europskoj zajednici. Zbog toga i datum stupanja na snagu ove odluke ima novu dimenziju. i mislim da danas pozivati se na rasprave od, do datuma donošenja ove odluke, nije pogodno, jednostavno zbog toga što se u tom vremenskom intervalu u silnoj dinamici zbivanja oko priključenja Hrvatske Europskoj zajednici dogodilo puno, puno toga. Dogodilo se da Hrvatska danas najozbiljniji kandidat za pregovore s Europskom zajednicom. Da je taj status dobila zahvaljujući prošloj Vladi koja je napravila puno toga i ja bih rekao trasirala put zahvaljujući sadašnjoj Vladi koja je taj put eto dovela gotovo do cilja. I mi smo danas pred 17. lipnjem danom koji će sigurno biti povijesni dan za Hrvatsku državu, u smislu pristupanja u status pregovarača člana Europske zajednice i u smislu određivanja datuma početka tih pregovora, što mi iskreno očekujemo i mislimo da je Hrvatska upravo zahvaljujući kontinuitetu na tiom svom putu prema Europskoj uniji zaslužila. Međutim, prije nego dođe taj datum i prije nego što sudbina Hrvatske dobije smjer prema Europi ili prema Balkanu, kao savjesna Vlada koja si je stavila zadatak nastaviti taj put, pojačati ga i dovršiti put prema Europskoj zajednici, pristupili smo analizi svih mogućih problema i poteškoća koje bi mogle do tog datuma još Hrvatsku pokazati kao zemlju koja nije dovoljno kooperativna, koja nije dozrela pregovarati, dogovarati se za život u jednoj zajednici kao što je Europska zajednica. Ova Vlada je odlučila čvrsto da ne napravi niti jednu pogrešku na tom putu, jer to bi bila povijesna pogreška. Zbog toga smo analizirali sve što se dogodilo u svezi ove odluke i utvrdili smo nekoliko stvari koje nam nameću određene sumnje, da bi eventualno ova odluka mogla biti potencijalna poteškoća u daljnjim pregovorima. Naime, treba se potsjetiti da je još u vrijeme donošenja ove odluke iz Europske zajednice stigla primjedba i napomena da bi prije donošenja odluke trebalo stupiti u pregovore s zainteresiranim zemljama. Pa upravo zbog takvih najava je tadašnji Sabor i tadašnja Vlada kao predlagač odgodila za godinu dana izvršenje ovog sporazuma. U tih godinu dana kao što sam rekao intenziviranjem političkih aktivnosti za pristupanje Hrvatske Europskoj zajednici dogodilo se i proizašlo je nekoliko dokumenata Europske zajednice koji govore upravo o ovom problemu. Prvi od njih je tzv. dokument preporuka … Europske komisije da Republika Hrvatska uskladi ovu odluku sa susjednim zemljama s kojima graniči u području Jadranskoga mora. Drugi dokument je deklaracija ministarske konferencije o održivom ribarenju u Sredozemnim morima. I treći dokument koji govori o indirektno o ovoj odluci je zajednička ribarska politika Europske unije kao naziv dokumenta. Zbog svega toga Hrvatska je otpočela pripreme za te pregovore. Međutim, ti pregovori ne idu istom dinamikom kojom idu pregovori o pristupanju Europskoj zajednici. i sad smo došli u situaciju da su nam pregovori s Europskom zajednicom i statusom kandidata u samom finishu, dakle pred ciljem smo, a pregovori o ugovoru o partnerstvu o ribarstvu još nisu u toj fazi. Došli smo u jedan vremenski raskorak, koji bi mogao 17. lipnja biti upotrebljen kao poteškoća našem konačnom pristupanju Europskoj uniji, odnosno dobivanje statusa kandidata. Drugih zapreka u našim analizama nismo pronašli. Te smo onda pristupili pronalaženju riješenja. Što sa odlukom, da ona ostane na snazi, ali u izmijenjenom obliku. i zato predlažemo Hrvatskom saboru sljedeće. Da se odluka prolongira, odnosno njezino stupanje na snagu da se odgodi u onom dijelu u kojem se ona odnosi na zemlje Europske zajednice. Prema tome, ostaje vrijediti za ostale zemlje. A za vrijeme europske zajednice da se produži kako bi se završili pregovori i kako bi se postigao ugovor o partnerstvu u ribarstvu. Smatramo da bi takvom odlukom otklonili eventualne poteškoće u našoj sudbini koja se uskoro izriče, o sudbini pristupanja Europskoj zajednici da istodobno ne bi škodili gospodarskim interesima Hrvatske države jer bi se pregovori do sklapanja ugovora o ribarenju nastavili i da istovremeno pokazali još jedan korak u našj kooperativnosti sa Europskom zajednicom i sa njezinim tijelima s kojima nas čekaju i pregovori u budućnosti. Evo sa ovim obrazloženjem ja vas molim da podržite ovaj prijedlog hrvatske Vlade i da na taj način pokažemo jednu zajedičku zrelost, zrelost u trenucima povjesnih odluka a ta zrelost mora biti iznad svih naših razmjerica, ja bih rekao na političkoj razini za domaću upotrebu kada je upotreba na razini sigurnosti Hrvatske onda bi te razmjerice trebale biti potisnute u drugi plan. Hvala na pažnji.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora? Predsjednik Odbora za zakonodavstvo? Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu? Izvolite gospodine Herman.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Naime, naš dogovor mada možda uvjetno jutros prije podne bio je da će na raspravi zbog važnosti teme i svih ostalih argumenata prisustvovati premijer Sanader. Da li to znači, budući smo raspravu počeli da premijer neće doći ili ga se može očekivati. Naime, vi ste oko cijele te okolnosti zaključili da ćete nastojati. Bilo bi dobro da dobijemo informaciju kako su vaša nastojanja završila.
Danas je sjednica Vlade u Požegi i ja se nadam da će nam se predsjednik Vlade priključiti kada završi ta sjednica i kada dođe iz Požege. Ako niste pisano izvješće još dostavili onda ćete ga kasnije kada dođe pisano izvješće obrazložiti. Otvaram raspravu. U ime Kluba IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, uvažena gosopodo zastupnici, dugo smo u IDS-u razmišljali kako govoriti o ovoj točci dnevnoga reda, na kraju smo u IDS-u odlučili da nam je najoportunije gotovo od riječi do riječi ponoviti onaj govor kojega smo održali 3. listopada 2003. u ovoj sabornici. Bilo bi isto dobro kada bi na sličan način postupili i drugi klubovi, ne znam od HDZ-a, do HSLS-a, danas DC-a, SDP-a ili HSP-a. No da pođem redom. 3. 10. 2003. govorio sam ispred kluba i doslovce zaključio govor. Ja sam uvjeren da ćemo mi proglasiti ovu odluku to je ova odluka koju sada prolongiramo, da ćemo prolongirali smo stupanje iste na snagu već za 12 mjeseci a potom će nova Vlada ma koja god bila ponovno prolongirati stupanje iste za neko buduće isto tako neizvjesno razdoblje. Nisam znao da će doći do nove Vlade HDZ-ove ali sam bio siguran da svaka buduća Vlada ma koja god bila će tu odluku prolongirati za neko buduće neizvjesno razdoblje. I upravo to je sada na djelu. Držim da nema stranke koja bi drugačije postupila od sadašnje Vlade da je preuzela odgovornost za vođenje Republike Hrvatske. Nitko ne bi drugačije postupio. I oni koji bi na tom pitanju vodili politiku hrvatske izolacije ti ne bi vodili politiku u interesu Republike Hrvatske. To je mišljenje Kluba IDS-a. Nismo još odluči kako glasati za ili biti suzdržani ali sigurno nećemo svojim glasom štetiti interesu Republike Hrvatske. I stoga mi dozvolite da pročitam dio govora od 3. 10. Prvo, ja ne mislim da smo mi danas žrtva bilo koga i obrnuto. Smatram da od tih nama susjednih država subjekata sam rekao, susjeda, nitko nije žrtva. Drugo, kako ja razumijem taj gospodarski pojas on ne definira granicu na moru ni spram Crne Gore, ni spram Bosne i Hercegovine ni spram Slovenije iako ako se on proglasi onda otpadaju slovenske inicijative za doticajem njihovih teritorijalnih voda sa međunarodnim vodama. Treće, otvara se pitanje spram Italije. Jasno je da slovenska flota na Jadranu koja godišnje možda ulovi par tisuća tona riba nije nikakva opasnost ničemu. A još manje konkurencija bilo kome. S Italijom stavar stoji malo drugačije. Tako samo govorio 3. 10. Oni su ovdje dominantno prisutni. Znači kako se nositi sa Italijom tako da izgradimo svoju ribarsku industriju odnosno svoju flotu koja nam je u prosjeku u ovom času stajala 55 godina ali to se jasno neda preko noći. Međutim, da se ja vratim na Italiju. Onaj koji misli da će Italija preći jednostavno preko tog proglašenja gospodarskog pojasa ili ribarske zone taj je naivan. Mi imamo sreću da su Hrvatska i Italija prvi vanjsko-trgovinski partneri i nadam se da će gospodarstvenici i jedne i druge zemlje reći, gospodo u politici vodite računa i o našim interesima. No, nije isto tako slučajno što je nedavno u rujnu ove godine talijanski parlament a tako sam govorio 3. 10. ratificirao makedonski sporazum o pridruživanju Europskoj uniji a s druge strane onaj hrvatski je prolongiran. I četvrto, kada je proglašenje gospodarskog pojasa po srijedi to je naš odnos do Europske unije. Najbitnije je reći da je u jednoj posve legitimnoj inicijativi kao što je proglašenje gospodarskog pojasa Hrvatska je ostala posve osamljena. Ostali smo sami sa sobom a ta pozicija biti sam na svijetu nije baš uvijek perspektivna. Nismo naišli na razumjevanje u niti jednoj europskoj zemlji. Romano Prodi, Javier Solana, Chris Peten, Frans Fischler, već su se izrazili, i već su izrazli razumjevanje za Slovensku citiram: "zabrinutost". I kao što vidite, a tako sam govorio 3. 10. već tjedan dva, nakon svog diplomatskog uspjeha ja ću ga tako nazvati slovenski diplomati šute i posao za njih odrađuje Europska unija. Složiti ćete se isto tako da je to za Hrvatsku vrlo nezgodno pa i stoga što osnažuje neke slovenske zahtjeve za recimo razgraničenje na Jadranu a ja ću samo ponoviti da razgraničenje unutar Piranskog zaljeva kako je predloženo u onom parafiranom sporazumu Račan-Drnovšek za Hrvatsku je neprihvaljivo i zato je dobro da je hrvatska Vlada povukla taj paraf. Jasno je to da u Hrvatskoj, tj. Sloveniji u ovom času nema političara koji bi mogli definirati razgraničenje na moru. Dobro je ono što je dobro u ovom času kada govorimo o tim odnosima da barem u Piranskom zaljevu nema ribarskih incidenata i da ribari ne prelaze crtu sredine. Međutim, nije rečeno da će se sutra možda talijanski ribari a to je upravo na djelu u cijelosti pridržavati ovog, da se neće zapravo pridržavati ovog što ćemo mi danas donjeti. Ja bih volio da je tome tako međutim, i to da budem iskren sumnjam bez obzira što Hrvatsku brani međunarodno pravo iako s druge strane čujem da ljudi iz Europske unije u ovom času sugeriraju da na sredozemlju defacto niti jedna europska zemlja nije proglasila gospodarski pojas. Jednako tako vjerujem da nećemo primjenjujući međunarodno pravo biti kažnjeni prolongiranjem ulaska u Europsku uniju. Ja nema iluzija da će Europska unija riješiti sve naše probleme ali mi gospodo drugog izbora nemamo ako ne uđemo u Europsku uniju 2007. sada će to biti malo kasnije. Bojim se da ćemo se suočiti sa ogromnim gospodarskim, socijalnim, jednom riječju civilizacijskim problemima i izbor je jasno samo na nama. Možda je najbolje ovaj aktualni trenutak definirao a malo prije ga je gospodin Budiša spomenuo gospodin Cox koji je za ovom saborskom govornicom govorio a koji je doslovce rekao: "Vaše je gospodo suvereno pravo da proglasite gospodarski pojas ali je vaše isto tako suvereno pravo da prihvatite gospodarski pojas, ali je vaše isto tako suvereno pravo da prihvatite posljedice svog poteza.”. Svoje nesporno pravo mi smo zbog izbora i tu se slažem s onima koji to spominju, tako sam govorio 3.10., jednostavno doveli, pod navodnicima u pitanje. Negdje sam isto tako pročitao da Bruxelles predlažem kompromis na način proglasite gospodarski pojas, odmah ga zamrznite. Danas je situacija možda malo drugačija, ali je sigurno istina da za Hrvatsku nema elegantnog rješenja, a Hrvatska se našla u jednoj situaciji da učini grešku jer stranke koalicije očigledno jedna protiv druge vode predizbornu politiku i na gospodarskom pojasu i na međunarodnim temama. Rješenja jasno ne znam. Nije možda ni u osvajanju niti u prolongiranju ovog pitanja na primjer prepuštanjem istog novoj Vladi da recimo u prvih 6 mjeseci riješi i to pitanje gospodarskog pojasa. Nitko od nas držim, ne zna što će učiniti Europska unija ili što će učiniti zemlje Europske unije koje kreiraju jednu politiku. Ja samo znam, a tako sam govorio 3.10. da će prije Bruxelles zamjeriti Zagrebu nego Rimu. Kada bih na kraju bio kockar lako bih glasovao za. Ako razmišljam čemu ćemo biti izloženi prije svega recimo od susjeda Italije još bih jedanput razmislio. Ako bih bio siguran da će nam se smanjiti šanse da uđemo u Europsku uniju onda bih bio protiv. Znači alternativa je nacionalni ponos ili ratio, ali od ideologije praznog želuca se ne živi. Ovo po meni nije pitanje opstanka Hrvatska. Možda ćemo se prisjetiti, govorio sam i ovih IDS-ovih upozorenja jer politika “krepat, a ne molat” je kratkoročna politika u konačnici štetna politika i isto tako govorio sam: Hrvatska neće Europsku uniju učiniti taocem naših izbora, a mi, još jedanput ću reći, sami sebi nismo dovoljni. I još jedanput ću ponoviti doći će ponovo neka nova Vlada ma koja god ona bila, ponovo će prolongirati stupanje te odluke za neko buduće neizvjesno razdoblje i tako gospodo jeste. To što smo bili u pravu mi jasno, niti nam, niti je utješno niti nam je to previše koristilo, ja bih čak rekao da nam je to i štetilo, niti nam ovakav stav danas neće vjerojatno koristiti. Ljudi će nas možda i ubuduće na neki način doživljavati čudacima, ali barem ćemo mi, ja bih rekao glasati za istinu, ne za neostvarene floskule. Gospodo što reći? Znači po onoj narodnoj: Sve se vraća, sve se plaća. I stoga dozvolite mi znači da još jedanput citiram gospodina Coxa koji je za ovom govornicom rekao: “Vaše je suvereno pravo da proglasite gospodarski pojas, ali je vaše isto tako suvereno pravo da prihvatite posljedice svog poteza.” Sve nam je rečeno. I nakon te poruke nije barem nama u IDS-u bilo teško zaključiti da će neka buduća Vlada, ponavljam treći puta, ma koja god stranci ona pripadala prolongirati stupanje Odluke o ekološko-ribolovnom pojasu za neko buduće, jasno reći ću u ovom trenutku neizvjesno razdoblje. Ponovit ću: IDS je pred cirka godinu dana bio u pravu. Mi, nije nam se to politički honoriralo, profitirali su oni koji su tada bili protiv, reći ću zdrave logike, koji nisu govorili u tom trenutku ni srcem ni razumom već isključivo jezikom dolaska na vlast. Dakako to im je u velikoj mjeri, ne mislim ovdje na SDP, omogućila bivša koalicija koja je zbog nekoliko glasova podilazila toj, tom osjećaju nacionalne veličine. Međutim tu igru na kraju su najskuplje platili oni koji su je zaigrali. Izgubili su izbore, prolongirali su u startu odluku za godinu dana, znači za 12 mjeseci. Neodlučni da se suoče sa posljedicama koje je ta, stupanje na snage, snagu odluka mogla donijeti, a čime su ja bih rekao na neki način izvrgnuli zemlju i nepotrebnom pritisku. Najsretniji da ova odluka zaživi vjerujte bio bi IDS. Zašto? Jer je blizina hrvatskog dijela Istre s Italijom, Slovenijom baš u tom dijelu našega Jadrana najbliža. Ali bilo je jasno da ako stupi ta odluka na snagu da će najveće posljedice platiti baš Istrijani i baš ribari iz Istre. Samim time Republika Hrvatska. Zašto Istrijani? Pa prije svega radi čvršćeg graničnog režima kojeg je Slovenija odmah počela uvoditi. Naprimjer danas fitopatološke, ako se to tako zove, preglede riba vi više ne možete vršiti na kaštelu ili plovani nego moraju ribari ići gore na Rupu ili Pasjak, sutradan možda će morati do ovdje Bregane kraj Zagreba. Drugo, jer najveći broj baš Istrijana radi u Italiji. Jer najveće gospodarske interese do Slovenije i obrnuto imaju Istrijani jer najviše kako bih rekao Istrijani profitiraju od Slovenije i Italije i obrnuto i konačno zbog našega gospodarstva. Jedino stvarno izvozno gospodarstvo u Republici Hrvatskoj koji nema robnog deficita je istarsko gospodarstvo. Kamo izvozite? Izvozite u Italiju, Sloveniju, dalje prema Europskoj uniji. Upozoravali smo na to, bili smo čudaci. Danas to što smo u pravu ionako nema koristi. Što smo bili u pravu je po mom sudu i ova Vlada što se ne želi kockati europskom budućnošću Hrvatske bez obzira što će vjerojatno i ona zbog toga među građanima izgubiti dio vlastite popularnosti. Međutim njen posao kako mi u Klubu IDS-u to shvaćamo nije samo da se pokuša svidjeti narodu već i da ne ugrozi perspektivu tom narodu koji je, da vodi zemlju u ovom trenutku upravo prevodi, ovaj, dao ljudima koji danas tvore hrvatsku Vladu. Onaj tko misli da smo, ne znam, mi Bogom dani, sami sebi dovoljni, da smo ne znam možda ljepši, pametniji od svih drugih, ja mislim da taj ne misli dobro Hrvatskoj. I taj koji misli da ćemo u tom starom europskom moru, u tom Sredozemlju gdje je nikla ta civilizacija, na našemu Jadranu samo tako nekoga istjerati iz međunarodnih voda bez obzira što o tome govori međunarodno pravo, ja mislim da je naivan. Pogotovo ako taj netko misli da drugi neće na takvo naše ponašanje reagirati. Ja apsolutno poštujem sve međunarodne konvencije, ali put kojeg smo izabrali pred cirka godinu dana po mom sudu bio je kriv. I završit ću time. Kada se god neki veći interes podredi izbornom interesu tada stradava razum, logika ali i oni koji se tim nerealnim obećanjima, ali i oni koji tim nerealnim obećanjima povjeruju. Najbolji primjer je eto ova naša ribolovna ekološka zona.
Hvala. U ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Anto Đapić.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege! U Hrvatskom saboru sam zastupnik od 1992. godine, a nažalost bio sam često svjedokom rasprava u hrvatskom parlamentu kada se pokušavalo a neke stvari upozoriti, barem otvoriti kao problem. ... [[Govornik se ne razumije]] se to otvaranje problema ili upozoravanje na neke, na neke činjenice tretiralo na najgori mogući način. Bilo od toga ako ste imali neka neugodna pitanja vezana za europske integracije da ste euro skeptik, ako ste zagovarali neka temeljna prava hrvatskog naroda da se zauzme za, za izolacionizam ili ste nacionalist ili čitav niz drugih situacija, na primjer ako ste otvarali pitanje suradnje sa Haaškim sudom da niste za kažnjavanje zločina ili ako ste bili protiv Zakona o općem oprostu da ste protiv tolerancije, suživota i čitav niz takvih kvalifikacija nakon kojih je teško govoriti bez uistinu emocija i suzdržava se da bi se odgovorilo na ono što je malo prij eza ovom govornicom izrečeno, vezano za onu političku opciju koja ima dijametralno suprotne stav od onoga što je kolgea Kajin malo prije ovdje iznjio. DA je to govorio veleposlanih Italije gospodin Grafini ja bih to razumio, da govori hrvatski saborski zastupnik onda to nije primjereno na takav način unaprijed diskvalificirati sve one zastupnike koji će govoriti protiv odgode primjene Hrvatske ekološke ribolvone zone u Jadranu. Prema tome kolegice i kolege klub Hrvatske stranke prava je dva dana intenzivno raspravljo o ovom problemu koji se našao na klupama Hrvatskog sabora. Mi smo očekivali da ćemo ovih dana dakle uoči i ljetnih uvjetno rečeno raspusta, imati izvješće Hrvateke Vlade o tome što je Hrvatska Vlada u posljednjih 12 mjeseci učinila kako bi stvorila pretpostavke da se kod proglašđenja ove ribolovno ekološke zone suglase odnosi sa susjedima na način o poesbnom režimu ulaska i plovidbe Jadranskim morem svih tankera drugih brodova koji prevoz opasne ili štetnetvari po kvotama i drugim uvjetima iskorištvanaj ribljih vrsta od strane reibarskih borodova u našem gospodarskom pojasu. Uz naknadu prema članku 62. Konvencije o pravu mora. O mjerama očuvanja eko sustava i o mjerma gospodarenja živim izvorima čitavoga Jadranskog mora i tako dalje tako dalje. A mi smo na žalost dobili prijedlog odgode o primjeni hrvatske ekološke ribolovne zone u Jadranu. potpredsjednik Vlade Malo prije je u svom govoru praktički otvorio ovo kao problem jedan od problema otvorenih na putu Hrvatske prema eurposkom integracijama pa će u tom pr avcu u ime Kluba Hrvatske stranke prava i ja dati naše viđenje i mišl,jenje o ovom potezu hrvatske Vlade. Mi nećemo podržati ovu odgodu primjene hrvatske ekološko ribolovne zone u Jadranu. Jer smaramo da on nije utemeljena na hrvatskim nacionalnim interesima i ako neki misle da je to politika izolacionizma, mi naime držimo da hrvatski narod kao najjače oružje koje ima u ovoj situaciju je pravo. Pravo kojemu omogućava da temeljem međunarodnih konvencija ostavi i konzumira ono pravo koje mu može biti u stvari idejno snažan i jak adut u daljnjim nastojanjima i pregovorima ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Vi dobro znate da smo mi kao stranka se priključili svim paralametnarnim strankamau Hrvatskoj kod donošenja deklaradije rezolucije o eurposkoj uniji, kada su sve poliitčke stranke parlamentarne usuglasile stavove prihvaćanjem određenih kriterija eurposke unije, kako bi hrvatska ostvarila svoj jedan neću reći, nego jedno sredstvo da dođe do kvalitenijeg i boljeg života. A to je zaisgurno Europska unija. I tu smo ne jednostavno dajući potporu toj saborskoj rezoluciji prihvatili kopenhaške kriterijer prihvatili čitav niz stvari i uvjeta koji određuju neke standarde za sve one koje žele biti članica Europske unije. Ali u toj rezoluciji, zasigurno pa ni kopenhaškim kriterijima nigdje ne stoji da bi se Hrvatska morala odricati svoga prava koje joj proistječe iz konvecnija i povelja ujedinjenih naroda. Prema tome ribolovno ekološki pojas donesen je na temelju proglašen je odluka je donešena u Hrvatskom saboru na tmelju međunarodne konvencije o pravu mora iz 82. godine, i kao takav p otpuno je pravno utemeljem. Sve suvremen pomorske zemlje uključujući i velikku većinu zemaljam europske unije su konzumirale to pravo, i zaštitile svoje interrese. Bugarska i Rumunjska proglasile su pojas u punoj formi, i to im nije otežavajuća okolnost na putu u Europsku uniju. Pojas su prgolasile i koriste ga više od 125 zemalja u svijetu, a osnovna strategija razvoja i odražavnja ribarstva temelji se na pojasu. Ovdje kod nas kod ove odluke bilo je vidljivo između redova ono što je govorio potpredsjednik Vlade i ono što svi mi znamo da jedini stvarni problem u ovom slučaju jeste mogućnost veta na daljnje procese Hrvatskle prema Europskim integracijama, odnosno plrotivljenje talijasnke i slovenske strane radi njihovih interes. Želim podsjetiti javnost pa i nas ovdje u Saboru da nakon parlamentarnih izbora bio je jedan intervju ....veleposlanika u jednim hrvatskim novinama, u kojima je rekako kako hrvatska stranka prava ne prihvatljiva Europskoj uniji zato što zamislite čuda, Hrvatska stranka prava smatra da Hrvatska treba biti članica Europske unije ali na način i brziom i tempom koji odgovara hrvatskim nacionalnim interesija. Na to je njegova Ekselencija rekao hrvatskoj javnosti da u Europskoj uniji ne postoje nacionalni interesi, nego su oni skonzumirani samim ulaskom svake pojedine članice u Europsku uniju. Ako je tome tako zbog čega onda mi imamo danas u Zagrebu 25 veleposlanika članica Eurospke unije, i ako je tome tako onda čikje interese štiti Italija kada od Hrvatske traži i inzistira da Hrvatska praktički odgodi da de facto odustane od svoga prava koje još nije niti konumirala. Jedini stvarni problem jeste upravo u tome, koji se može izvaditi iz riječi talijanskog podtajnika za ribarstvo gospdina Paola Scarpa Bonaca, koji je poručio Hrvatskoj ulitmativno. Nikada nećmo pristati da budemo isključeni iz voda u kojima smo oduvjek ribarili jer 800 talijnskih ribarica odnosno 4000 talijasnih obitelji danas egzistirana na izlovu ribe u onom dijelu Jadrana u kojem je Republika Hrvatska proglasila svoju ekološko ribolovnu zonu. Ako svaka od tih 800 talijanskih ribarica dnevno ulovi ribe u vrijedosti u prosječno 1000 eura uz 200 ribarskih radnih dana, godišnje to znači ulov riber u vrijednosti od barem 160 milijuna eura. A to su tek naj naj minimalnije procjenjene vrijednosti. A o Slovencima da ne govorim. Protivljenje Slovenije nije uzrokovano čisto ribarskim razlozima, jer Slovenija ima 39 profesionalih ribara. Slovenija želi pomicanje granične crte na moru, kako bi se dokopala ližišta plina u podmorju sjevernog Jadrana. Dakle štite svoj nacionalne interese, na što oni imau svoje legitimn pravo kao što hrvatska država ima legitimno pravo štiti svoje interese. Netom prije početka ove rasprave, pitao me jedan novinar pa dobro kaže, jeste li vi a tako je i kolega Kajin pojednostavnio raspravu, jete li vi za ribolovnu ekološku zonu ili za Europsku uniju. Ja sam rekao ja sam za europsku uniju u kojoj neće susjedne zemlje, ucjenjivati svoga susjeda da konzumira svoje pravo odnosno Hrvatsku u konkretnom slučaju da iskonzumira pravo ribolovno ekološke zone, pa sam do kraja rekao, da ja sam prije svega za ribolovnu ekološku područje zonu. Ako je to razlog da Hrvatska ne može biti članica Europskue nije onda njoj nije niti mjesto da bude u takvom društvu u kome će oni koji su korak ispred koristiti svojj poziciju da bi svoga susjeda osiromašivali, dabi ga ponižavali da bi podcjenjivali, i da bi ga konačno doveli u potpuno ovisno stanje o njemu. A oni koji govore d ami ne možemo sami o sebi opstati, jasno da ne možemo samo o sebi opstati, ali još je dr. Ante Starčević rekao da oni koji govore d asmo mi mali slabi d ne možemo sebi sami opstati tuđa je politika, koja piokušava unjeti sumnju u hrvatski narod da je jedan od najstarijih naroda na ovim prostorima. I da je upravo zbog svoje žilavosti uspio opstati, znati se postaviti i prema svojim susjedima. I prema svima ostalima. Prem atome jasno je da smo mi za Europsku uniju, jasno je da Vlad aželi ubrzati taj proces, ali jasno je da dolazimo ponekad u situaciju razdjelnica hrvatske politike. Mi držimo da je ovo razdjelnica. Mi smo kao stranka podržali npr. ratifikaciju sukcesije bivše države. Nije nam to bilo jednostavno. Ona je bila nepravedna, prema Hrvatskoj nemoralna, mi smo i kroz to opljačkani kao što smo pljačkani 70 godina zajedničke države, ali smo procjenjivali da ćemo uspjeti materijalna dobra nadoknaditi. Doći će vrijeme kad će biti i bolja politika i bolji političari i bolje gospodarstvo pa ćemo se mi uspjeti doć na neke pozicije da ćemo nadoknaditi materijalni gubitak samo da će se izvuć od onih koji su nas uvijek iscrpljivali i da ne govorim dalje patetičnim nekim riječima. Dakle, za to smo bili. Poduprli smo, rekao sam, i Kopenhaške kriterije, sve smo to napravili želeći pomoći ne samo ovoj Vladi nego i bivšoj Vladi na tim procesima ulaska Hrvatske u Europsku uniju, ali postoje momenti kada Stranka prava ne može podupirati odricanje svoga prava. Jer ste stranka prava i nosi svoj naziv kroz svoju povijest o kome se jasno govorilo da na temelju hrvatskog državnog prava mi ostvarujemo ono što imaju drugi narodi. Kada bi se mi odrekli onog što nam pripada, dakle, kada međunarodne obaveze preuzmemo na sebe, onda ako ih slučajno ne ispunjavamo i to kako netko zamisli da ih moramo ispunjavati, kao npr. Haaško tužiteljstvo, onda se koriste svi instrumenti pritisaka, diplomatskih, ekonomskih, svakih drugih da bi Hrvatska preuzete obaveze ispoštivala. A kada bi Hrvatska trebala konzumirati nešto što njoj ide na ruku od međunarodnog prava, kao Konvenciju o pravu mora jer smo hvala Bogu na poziciji na kojoj jesmo i naš položaj geostrateški mora biti naša vrijednost, a ne naša otegotna okolnost, tada se nađe milijun nebrojeno razloga da se tih svojih prava koje imamo da ih se moramo odreć vis a vis nečeg, nekog višeg cilja za koje još uvijek nitko objektivno ne može govoriti što on znači. A pojednostavniti političku raspravu na način ovoga boljeg ... [[Govornik se ne razumije.]] , ako sam dobar naglasak imao. Ispričavam se ako možda, ovoga, nemam. To nije dostojno razine ovog Hrvatskog sabora jer Hrvatski sabor onda u protivnom ne treba postojati niti hrvatska Vlada, ako ona mora samo provoditi kao tehnički servis Vlade ili Sabor koji će to podupirati. Sve, rekao bih, ne više samo uvjete, upute nego rekao bih čak i želje pojedinih međunarodnog faktora kako bi Hrvatska dobivala neke statuse koje u perspektivi još uvijek ne znače bog zna što za hrvatski narod. Prema tome, i pragmatičnost i političnost mi možemo razumjeti, ali kažem, ovo je situacija u kojoj Hrvatska stranka prava ne može dati ovakvu vrstu potpore. Dapače, mislimo da je već unaprijed načinjena velika šteta ovim prijedlogom odgode primjene hrvatske ekološko-ribolovne zone u Jadranu, posebno s aspekta Slovenije koja čini sve kako bi sa takvim potezima i još nekim sličnim stvorila okolnosti, u Hrvatskom moru kako bi od očito moguće arbitraže, odnosa između Hrvatske i Slovenije kod označenja Piranskog zaljeva, mogli doć u poziciju da prođu na arbitraži puno bolje nego što su mogli proć da smo se uvijek držali čvrsto onoga što nam je međunarodno pravo jamčilo. Prema tome, Hrvatski sabor ima zadaću i ulogu braniti pravo hrvatskog naroda, Vlada mora raditi svoje, trudit se da proba nametnut svoju politiku, svoja rješenja, ali zastupnici moraju imat obavezu braniti hrvatsko pravo koje ovakvim Prijedlogom odgode je ugroženo. Mi kao Stranka prava zbog toga to nećemo moć podržati. Isto tako, u cijelosti odbacimo sve one izjave koje govore o tome da oni koji drugačije misle da su, ne znam, Bogom, da ... [[Govornik se ne razumije.]] kroz narod Bogom dan, da idu ka izolacionizmu i ne znam svim drugim stvarima. Mi samo želimo govoriti argumentima, argumenti su na našoj strani i pravni i politički bilo kojega stručnjaka međunarodnog prava priupitajte, arbitražnog prava, kako Hrvatska stoji nakon možebitne usvajanja ove odgode. Reći će vam svatko da je naša pozicija kod moguće arbitraže sa Slovenijom puno, puno gora nego što je bila prije nekoliko godina. U to ime ja apeliram na sve zastupnike i na Vladu da se o ovome dobro razmisli jer ako je u ovoj fazi došlo do ovakve vrste ucjene za Hrvatsku, da se odričemo nečega što je povelja Ujedinjenih naroda, Konvencija Ujedinjenih naroda, što ćemo tek očekivati kada dođemo u fazu pravih pregovora 2005. godine, kako se najavljuje prema Europskoj uniji. Pa svatko će vidjeti da mi propuštamo na svakom koraku, da smo spremni sve dat što se od nas traži i to zasigurno neće voditi dobrom i naš će put u Europu biti puno, puno teži nego se ponašamo kao ozbiljna, čvrsta suverena država. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Cijenim i poštujem svako mišljenje pa tako i gospodina Đapića, predsjednika Hrvatske stranke prava. Ali ne može on meni imputirati da li sam ja za budućnost ovakvu ili onakvu hrvatskih građana. Ja sam za budućnost svakog hrvatskog građanina koji će imati perspektivu u jednoj uredno strukturiranoj državi koja ne može biti u sukobu sa svima jer u tom sukobu ...
Kolega Kajin, koji navod ispravljate?
... i Hrvatske.
Kolega Kajin, molim vas, ispravite navod.
Pa tri puta me je nepotrebno prozvao.
Koji navod ispravljate?
O budućnost, da sam ja protiv neke budućnosti građanina Hrvatske. Jesam slušao. Nama će, gospodo, biti dobro, mi ćemo imati sigurnu plaću, ali građanima pa i rabarima biti će puno, puno teže.
Ministar Hebrang, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Ja isčitavam oba dva ova govora na pravcu očuvanja i podržavanja interesa Republike Hrvatske, a ovo malo temperamenta to očitavam kao začin jer srž jednog i drugog izlaganja je išla u pravcu interesa Republike Hrvatske. Ja bi ovdje samo na izlaganje gospodina Đapića htio reći dvije stvari koje u uvodnom govoru nisam očito stigao pa je onda možda krivo interpretirano zbog moje pogreške ili nedovoljnog obrazloženja. Naime, želim demantirati, nema nikakve ucjene i nema nikakvog veta i nema nikakve naznake veta. Sad ću ja reći, sad ću obrazložit zašto. Zato što su u pregovorima oko ekološko ribolovne zone članice Europske unije i Italija i Slovenija, prenijele svoj pregovarački suverenitet na Europsku uniju. Prema tome, one pojedinačnu ne izriču veto. Mi gledamo kako će na to reagirat Europska unija, a postoji mogućnost, budući da ima čitav niz naznaka, a ja sam ih citirao u uvodnom izlaganju, da bi se zbog tih nesporazuma moglo odgoditi glasovanje u Hrvatskoj. Sigurno veta neće biti jer su te zemlje prenijele svoje pregovarački suverenitet i vjerojatno u toj ulozi ne bi ni dale veto kao predstavnice države. Ali upitno kako bi rezultirala izjava Europske unije da postoji upozorenje u svezi ove odluke koja je dana na dan njenog donošenja, koje je kroz svih ovih mjeseci bilo predmet određenih sporova koje je neke i citirao i gospodin Kajin i gospodin Đapić. Prema tome, mi ovdje smatramo da se radi o potencijalno mogućem problemu i zbog toga za budućnost Hrvatske između dva moguća zla biramo manje. Smatramo da je odgoda, dakle, ponavljam, ne ukidanje nego odgoda ne cjelokupne odluke nego u onom dijelu u kojem se odnosi na Europsku uniju kao naše pregovaračke strane, manje zlo negoli da idemo na taj rizik. Dakle, još jedanput, niti je bilo ucjene niti je bilo nikakve naznake da bi mogao biti veto. Hvala lijepo.
U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Zlatko Tomčić. Izvolite. Kolegice i kolege, molim vas.
Hvala vam lijepa, hvala vam lijepa, gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, gospođe i gospodo zastupnici. Mi danas ovdje ne govorimo samo o zaštićenoj ekološko ribolovnoj zoni, mi ovdje danas govorimo o kontinuitetu ponašanja političara, govorimo o odnosu Republike Hrvatske sa Europskom unijom, govorimo o jednoj puno kompleksnijoj temi. Zato dozvolite jedan vrlo kratki citat iz Opće enciklopedije u kojoj se kaže: "kameleon je rod tromih guštera iz podreda riptoglasa, prilagođeni životu na drvetu, raznovrsnih razmještajem kromofora u koži naglo mijenjaju boju bilo pod utjecajem vanjskih sadržaja, temperatura ili svijetla, ili unutarnji glad, strah, srdžba, itd. Motorički živci na jednoj strani tijela rade neovisno o živcima na drugoj strani tijela." U rječniku hrvatskog jezika kaže kameleon – prevrtljivac. Postavljam si pitanje i sebi i vama da li postoji originalni naziv kako u politici nazvati one pojedince koji svaki čas mijenjaju u biti nacionalnim pitanjima svoje mišljenje koja često su i na rubu potpune negacije ranijih stajališta bez obzira dal i dolaze pod utjecajem vanjskih ili unutarnjih nadražaja. Možda će ova rasprava dati odgovor i na ta pitanja mada je tema puno ozbiljnija, puno suptilnija. Ja se usuđujem reći ovdje se radi ipak o temeljnom pitanju odnosa Republike Hrvatske sa međunarodnom zajednicom i o sposobnosti naše Vlade da se nosi sa važnom temom. Biti otvoren i konstruktivan prema međunarodnoj zajednici, a ne ugroziti vlastito dostojanstvo i identitet. Mislim da je to zapravo temeljno pitanje. Analizom samo nekoliko događaja u zadnje vrijeme odbijanje da se raspravlja o Haagu u ovom Saboru, promjena Zakona o PDV-u, Protokol 7, donijeli su pa na koncu i ova tema zaštićene ekološke ribolovne zone donijeli su u javnosti neke nedoumice. Da li ultimatum, iako postoji malo prije smo čuli da ne postoje, Haaškog tužiteljstva, Međunarodnog monetarnog fonda, Europske unije možda najavljuju nekakve nove međunarodne odnose, možda nekakve nove totalitarizme ekonomske političke kategorije ili naprosto se mi ne znamo nositi sa ovim pitanjima i upravo radi toga želite uz minimum upotrijebljene energije postići maksimalne ciljeve ponekad lakomisleno slušate i prihvaćate sve ponuđeno. Ja moram podsjetiti ovaj Sabor da je u sličnoj situaciji bila i prethodna Vlada. Nije prethodna Vlada bila amnestirana od ovih pritisaka, od zahtjeva itd. ali smo se sa tim zahtjevima nosili. Nismo kukali, nismo plakali, nosili smo se, pregovarali smo, objašnjavali smo, prolongirali smo, tražili smo rješenja i u svim slučajevima o kojima smo vodili razgovore ta rješenja smo i našli. Zato ja ovdje danas gospodine potpredsjedniče Vlade vrlo otvoreno i jasno pitam bez obzira na ovo što ste malo prije rekli, da li postoje bilo kakvi ultimatumi, da li postoje bilo kakvi uvjeti, da li se postavlja nešto bez čega Hrvatska neće dobiti određeni status, potez itd. Ja naprosto u ultimatume ne vjerujem. Ja više vjerujem u onu drugu varijantu da vi želite sa malo energije postići puno i da u tom slučaju zanemarujete zapravo temeljnu činjenicu da biti korektan, biti konstruktivan, a zaštititi vlastito dostojanstvo i vlastiti identitet je vrlo težak posao. Mislim da način takvog ponašanja današnje Vlade Republike Hrvatske dolazi zapravo do vrhunca upravo u pitanju zaštićeno ekološke ribolovne zone, odnosno pojasa. Da je to vrhunac promjene stajališta neću citirati izlaganja ni današnjeg predsjednika Vlade Ive Sanadera, koji zapravo kada bi danas njegove citate izvadili od samo prije nekih šest mjeseci od 3. listopada prošle godine, vrlo jasno bi se poklapali upravo sa našim stavovima. Razumijem da je došlo do određene promjene, ali da toliko salta mortava može doći, to je naprosto nevjerojatno. I zato se usuđujem reći, ovo je vrhunac prevrtljivosti i vrhunac promjene mišljenja o važnim nacionalnim temama. Zašto to tvrdim i zašto se usuđujem to reći? Vodio sam sjednicu 3. listopada 2003. godine kada je odluka donešena. Svjedočio sam osobno cijeli taj dan svim bitnim događanjima ovdje u dvorani, ali i van dvorane, svemu onome što se događalo iza zatvorenih vrata. Imao sam sve informacije. Prisustvovao sam svim dogovorima, ali nisam sudjelovao u dogovorima pod navodnicima, ali imam informacije i o njima. Da li u tim dogovorima pod navodnicima, su sudjelovali pojedinci uz znanje svojih političkih šefova ili ne, ja to naprosto ne znam, ali ovdje odgovorno tvrdim da se taj dan u Hrvatskom saboru pripremala najgora varijanta, da ostanemo i bez isključivo gospodarskog pojasa i bez zaštićene ekološke ribolovne zone. To čak ni gospoda iz HSP-a taj dan nisu shvatili jer su inzistirali na isključivo gospodarskom pojasu i očito su zanemarivali ovu činjenicu o kojoj ja govorim. Malo je dakle ljudi znalo točno o čemu se radi. HSS je shvatio, ja osobno sam kao tadašnji predsjednik Sabora shvatio o čemu se radi. Podmetnuli smo leđa, pisali smo amandmane, odustajali od amandmane, mijenjali amandmane i uspjeli na koncu u okviru koalicije smoći snage svi skupa da ponudimo jedno kompromisno rješenje koje se danas zove odluka o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru. Odluka koja je odlična. Odluka kojoj ćemo pljeskati tek možda za nekoliko godina i koja danas Hrvatskoj daje mogućnost da zaštiti svoje nacionalne interese. Zato mi nije jasno da pokušavamo na ovako krajnje lakomislen način odmaknuti se od te kvalitetne odluke. Ja se dobro sjećam tirade, ovdje sa ove govornice koja je trajala do 22 sata i 30 minuta. Svima vama su fonogrami na raspolaganju. Svi možete pročitati te fonograme i zato ih neću citirati i vjerujem da ćemo danas u raspravi čuti puno tih fonograma. Međutim postoji jedna notorna činjenica, da i nakon donošenja odluke ovoga Sabora o proglašenju zaštićene zone, onog dana kada smo dobili pozitivni avis u nacrtu odluke vijeća od 20. travnja 2004. godine zabilježeno je doslovce sljedeće: Procijeniti zajedno sa Europskom komisijom i zainteresiranim susjednim zemljama, a osobito sa Slovenijom i Italijom posljedica ribarske djelatnosti u ekološkom i ribolovnom području koje je Hrvatska jednostrano proglasila u listopadu 2003. godine u cilju izrade prikladnih rješenja kako bi se osigurao nastavak ribarske djelatnosti zajednice u hrvatskom ribolovnom području. Dakle nema nikakvih uvjeta od strane Europske unije, naprosto se od Hrvatske traži da se procijeni posljedica ribarske djelatnosti u Jadranu kako bi se mogla naći najadekvatnija rješenja. Dakle nema roka, nema ničega, naprosto se od Hrvatske traži da procijeni skupa sa svojim susjedima kako bi dakako kasnije mogla pristupiti i pregovorima. Ako ovaj citat je točan, a držim da je jer sam ga dobio izravno iz Bruxellesa onda postavljam pitanje Vladi, što se u međuvremenu dogodilo da Europska komisija bitno zaoštrava odnos prema Republici Hrvatskoj ako ga zaoštrava ili što se to dogodilo u našim glavama da mi unatoč ovako blage ocjene europske komisije i vijeća tražimo sada odgodu primjene ovog sporazuma, odnosno odluke. Baš nikakvih razloga za to nemamo, ne treba oko toga dizati nikakvu temperaturu jer nam je očito i ovdje Europska unija bila blagonaklona. Ako se radi pak o nečem drugom, o onomu o čemu je govorio gospodin Đapić, ako su se sada povećali apetiti Slovenije i Italije i ako oni prijete nekakvim vetom ili ako oni traže od Europske unije danas kao punopravni članovi Europske unije, onda je to neko drugo pitanje, ali to zahtijevamo da se ovdje sa ove saborske govornice kaže o čemu se radi. Po dokumentima koji su nam svima dostupni nema uvjeta, nema ultimatuma i nema potrebe da mijenjamo svoju odluku. Što se u međuvremenu dogodilo što hrvatska javnost i hrvatski zastupnici naprosto ne znaju? Takav odgovor dakako očekujem u tijeku rasprave. Za ovakvu odluku Hrvatska seljačka stranka neće glasati, ali imamo prijedlog koji je danas došao od Hrvatskog ceha ribara, koji jedini poznaju situaciju što se tiče ribljeg fonda u Jadranskom moru. Oni vrlo detaljno analiziraju činjenicu da je evidentno i znanstveno potvrđeno i zabrinjavajuće stanje resursa u zaštićenom ekološko ribolovnom pojasu Republike Hrvatske na Jadranu, a koji su na rubu mogućnosti biološke obnove. Dakle, to govore ribari, govore znanstvenici. Na rubu mogućnosti biološke obnove. Uvažavajući zaključke Europske komisije o ribolovu u Mediteranu, koji pozivaju obalne države da prošire svoju jurisdikciju izvan svojih teritorijalnih voda, i to ribari znaju. Polazeći od činjenice da ukoliko se odgodi odluka o provedbi ove odluke, i dalje će taj veliki dio Jadrana ostati izvan primjene bilo kakvih zakona i biti prepušten daljnjem nekontroliranom izlovu i devastiranju. Oni dalje potsjećaju u ovom svom pismu da dnevno u Hrvatskom zaštićenom dijelu pojasa ribari oko tisuću talijanskih ribarica. Tih tisuću talijanskih ribarica su uglavnom kočarice, koje bespovratno uništavaju zajedničke resurse i pritom ostvaruju korist samo dakako za sebe, ali ne i za Republiku Hrvatsku. I nije na odmet spomenuti činjenicu da ako odgodimo primjenu ove odluke da ćemo se privremeno ne znamo na koliko vremena odreći zaštite i gospodarske eksploatacije i kontrole gospodarske eksploatacije na 23 tisuće kvadratnih kilometara Jadranskog mora. I zato ribari vrlo mudro predlažu ovom Saborui apeliraju na saborske zastupnike, da umjesto ove odluke o izmjenama odluke zabranimo ribarenje u ovom dijelu Jadrana, dakle na ovih 23 tisuće kvadratnih kilometara mora svima, i Hrvatima, i Slovencima i Talijanima. Radi obnove ribljeg fonda. Radi toga da se za godinu dana može uspostaviti jedan kvalitetni monitoring i znanstvena istraživanja o stvarnom biološkom stanju ribljeg fonda u Jadranskom moru, i da se tek iza toga pristupi pregovorima, ali sa poznatim znanstvenim podacima oko toga kakvi su stvarni resursi, koliko će Hrvatska eksploatirati, a koliko se može drugim državama dati. U slučaju da ovakav prijedlog hrvatskih ribara ne prihvatite, HSS će glasati protiv ove odluke. Hvala vam lijepa.
Hvala. Molim bez. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Poštovani zastupnik Tomčić je ustvrdio da politika koju HDZ-e vodi i Hrvatska vlada da se ne zna nositi sa izazovima koji vode u Europu. Pa gospodine Tomčiću upravo je vaš stav prema ovom zakonu o proglašenju ekološko ribolovnoj zoni na Jadranu čije je prolongiranje danas na dnevnom redu, kao i vaš stav, stav vaše stranke o protokolu 7. vaš odnos prema zakonima koji se usklađuju prema zakonima o Europskoj uniji, da HSS do izlaznih vrata u asocijaciji europskih pučkih stranaka, gdje se ozbiljno razmišlja o isključenju vaše stranke. A na vašu žalost, HDZ-u..
Hvala lijepa.
Zahvaljujem.
Ispravak netočnog navoda, Niko Rebić.
Nije kažem vrhunac prevrtljivosti kod ove Vlade. Vrhunac prevrtljivosti i veliki krivac u bivšoj Vladi za odustajanje gospodarskog pojasa je Zlatko Tomčić i njegov HSS.
Dobro. Dobro, hvala lijepa.
Dakle, vi ste ostali na cijedilu i HSS i sadašnju oporbu. A radi javnosti je dobro znati u kojem se tada okolnostima to događalo. Dakle, nikad dosljedni i s pravom ovi nered kako ih prolazite, dobro i prolazite…
Hvala lijepa. Potpredsjednik Vlade, ministar Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. U izlaganju gospodina Tomčića bilo je nekoliko pitanja, pa osjećam potrebu na njih odgovoriti. Prije svega zahtjev ribara koji je zaista korektan, dolazi od ljudi koji su najdirektnije pogođeni sa svim ovime o čemu mi danas raspravljamo, zahtjev da se potpuno obustavi obostrano ili sa sve tri strane na jedno vrijeme izlov, je zaista smatram opravdan i pametan, ali smatram da se on može postići jedino u dogovoru, Dakle, da ne možemo ići na zabranu izlova bez dogovora i to može postati i prihvaćam sastavni dio naših daljnjih pregovora. A što se tiče problema ribara. Naš tehnološki zaostatak za susjedima je glavna meta u koju treba pucati i mislim da treba njih u trenutku pristupanja Europskoj zajednici podignuti na onu tehnološku razinu da budemo ravnopravni našim susjedima i da je tu glavni izlaz za naše ribare. Pitanja su bila prvo prema prevrtljivosti nekih političara. Pa kažu da je politika umijeće mogućega. Ja bih rekao da je danas situacija u Europi i onda kad je donošena ova odluka bitno različita. i da su mnogi od vas i nas, bez obzira što onda nisam bio u tome aktivan, definitivno promijenili stav, jer su se okolnosti promijenile. Mi smo danas pred sudbonosnom odlukom, biti ili ne biti kandidat pregovarač. Kad se donosila ova odluka to je bilo još daleko pred nama. Prema tome, promjena stavova u politici ne mora značiti uvijek negativno. Ja bih definitivno demantirao po drugi puta da postoji bilo kakav veto, vi ste gospodin Tomčić postavili to pitanje, nikakav ultimatum i veto ne postoji, postoji samo naša analiza svih mogućih problema, a i sami ste citirali da je i u AVI-u jedan od malih problemčića, jedna od "malih packi" bilo upravo spominjanje ovoga, ovdje odluke o kojoj govorimo, da nam nije to postavljeno kao ultimatum, ali da je rečeno da preispitamo sa svojim susjedima taj problem ribolovno ekološke zone, i da procijenimo posljedice. Mi to još naravno nismo stigli učiniti. To je jedan od razloga zašto i tražimo ovu odgodu. "Zašto nije učinila vaša Vlada" da kažem pod navodnicima, jer su to sve naše Vlade, jer niste stigli, jer je bio kratki mandat. Mi se nismo svojim problemom duboko bavili, jer smo se morali baviti problemom AVI kao prioritetnim. Dakle, mislim da ne možemo ovdje sada krivicu prebacivati, jer da je svaka Vlada učinila maksimum koji je mogla u okolnostima u kojima je bila. I samo par riječi ako mogu o Cameleonu. Vrlo duhovito je bilo i Cameleon je zbilja antipatična životinjica koja mijenja boje, koja se prilagođava trenutku ovome. Ali moram upozoriti zbog toga preživljava u džungli.
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ispravljam pogrešne navode ministra, koji kaže da se onda baš nije znalo. Pa evo da bih ispravila, ja ću citirati sadašnje premijera, ondašnjeg zastupnika gospodina Ivu Sanadera, koji je 3. 6. rekao "da Hrvatska unija ne može vršiti pritisak s ovom, ovo s punom odgovornošću kažem, ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas. A da nije bio u zabludi i sam kaže, svjestan sam svojih riječi koje ovdje izgovaram za govornicom Hrvatskog sabora, ali sam svijestan i toga da i 90-te Hrvatsku nije htio u međunarodnoj zajednici i da nismo se sami oslonili svi skupa, da nije bilo tog konsenzusa općeg, nacionalnog, ne bismo danas raspravljali o Hrvatskoj.".
Dobro. U ime Kluba HSLS-a, DC-a, poštovani zastupnik Čehok. Molim vas, bez ljubavnih izjava.
Mislim da je ova izjava moga susjeda Lončara neumjesna. Ivo, izjava, izjava je neumjesna gospodine predsjedniče. Kao pomalo feminizirani tip mislim da je stvarno neumjesna. Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, kao član Hrvatsko socijalno liberalne stranke i tada i danas odlučno se protivim svim zakonima koji imaju odgođenu primjenu. Donositi zakone i već u samome činu donošenja odgađati primjenu tih zakona, ne samo kada je riječ o ovome predmetu nego i o mnogim drugim zakonima. Podsjetiti ću recimo da smo donjeli jedan po mojem mišljenju i po našem mišljenju od najbitnijih zakona za budući razvitak naše države Zakon o visokome školstvu i Zakon o znanosti i onda smo odgodili primjenu toga istoga zakona ili najbitnijih odredbi toga Zakona tamo za 2008. godinu. Naime, donositi dakle, zakone sa odgođenom primjenom praktičkno znači da već u samome činu donošenja tih zakona sumnjamo da su oni provedivi što znači ili da se stvarnost ne može prilagoditi zakonskim odredbama ili da pak same zakonske odredbe ne mogu prilagoditi stvarnost tebi. Zakoni gospođe i gospodo postoje zato da se počinju izvršavati, da postanu pravila prakse za sve nas od onih koji ovdje sjede kao zakonodavno tijelo i donose zakone pa do onih koji primjenom tih zakona čine nešto dobro sebi ili čak pak oni kojima će se možda neki bitni interesi primjenom tih zakona narušiti. I kada smo donosili ovaj Zakon o zaštićenom ekološko ribolovnom pojasu mi smo praktično znali da ćemo ga odgoditi, odgodili smo ga na godinu dana i bili smo svjesni kao što kaže kolega Kajin slažem se, da će nova Vlada ponovno morati odgoditi primjenu toga zakona. Kao što kada bi sutra došla neka druga Vlada ne daj Bože na nekim novim izborima bez obzira tko bi imao ključnu i odlučujuću riječi u toj Vladi. Ja znam da je teško to reći, kako kaže Tin Ujević u uho oholosti i da biste vi vrlo rado da se izbori odmah raspišu, ali imali ste šansu prije nekih 3 ili 4 mjeseca.
Kolegice i kolege, ovo se izravno prenosi diljem cijele Hrvatske i dalje. Jučer je završilo večer satire. Molim vas uozbiljimo se.
Dakle, ako mi dopustite da dalje nastavim. Bili smo tada svjesni da ćemo donjeti zakon, da ćemo odgoditi primjenu toga zakona, odlučili smo na godinu dana ali unaprijed planiravši jer i sadašnja opozicija mislila je, namjeravala je tada ostati pozicijom i ostati na vlasti. I bilo je posve jasno da mi u tih godinu dana ne možemo privoljeti naše susjede Sloveniju i Italiju na dogovore. Bilo je posve jasno poglavito sa lošom vanjskom politikom kakvu je vodila bivša Vlada da nećemo se nikada dogovoriti ni sa Slovencima, još manje sa Talijanima i posve je bilo očito mogu reći da smo već i planirali i daljnje produljavanje ove odgode. I danas ponovno stojimo pred činjenicom da s jedne strane želimo, ja ne bih govorio u prvom redu o nacionalnim interesima nego bih možda govorio o drugim interesima i gospodarskim interesima ribara po interesima domecijalnoga lokalnoga stanovništva u Istri, o maritivnim, o turističkim i o drugim interesima, bilo je već tada potpuno jasno da te interese nećemo moći zaštiti na ovaj način, poglavito ne odgodom primjene ovoga Zakona. Ono što smo ipak propustili učiniti da u tih godinu dana pokušamo privoljeti susjede na dogovore, da u tih godinu dana bilateralnim vanjsko političkim inicijativama poglovito prema Sloveniji i prema Italiji učinimo sve da do nekakvoga dogovora dođe. Činjenica jest da u ove 4 godine, 5, 6 ili koliko god hoćete novije hrvatske povijesti naši odnosi sa Slovencima i Talijanima se praktično nisu pomaknuli dalje od one točke koje smo bili odmah po izbijanju rata i činjenica jest da danas možda imamo i najlošije odnose premda smo i imali prilike te odnose popraviti. I kako to obično biva, jednako tako je činjenica da je Italija bila među prvima u Europskoj uniji a da su Slovenci stigli tamo prije nas. I ja ne znam gospođe i gospodo ni jednu sliku osim one biblijske slike kada Ivan aposlol dolazi prije Petra na cilj pa ga čeka ja ne znam ni jednu drugu sliku u cijeloj povijesti da oni koji su stigli prvi na cilj da su čekali one koji dolaze iza njih. Slovenci su danas ušli u Europsku uniju, talijani su tamo već odavno i sasvim je jasno i sasvim je legitimno kada oni nastoje zaštiti svoje interese preko Europske unije pa maka se to nama činilo često i kao ucjena, pa makar se to nama i ne sviđalo, pa maka i mi zbog toga mislili da ugrožavaju naše nacionalne interese. Ja sam upozoravao prije godinu dana, upozoravam i danas da unatoč činjenici da se s Slovencima nismo dogovorili i sa Talijanima, pa i unatoč činjenici da smo često i zaoštrili poglavito nakon povlaćenja onoga parafa sa sporazuma o Piranskom zaljevu da smo često ulazili i u oštrije sukobe, to Slovencima ništa nije smetalo da udvostruče svoj izvoz u Hrvatskoj, da imaju, da ne govorim kakav suficit u vanjsko-trgovačkoj razmjeni sa Hrvatskom da iz godine u godinu je njihovo gospodarstvo sve prisutnije, pa ja bih rekao i sve dominantnije na hrvatskom gospodarstvu, u hrvatskom gosopodarstvu i na hrvatskom tržištu a da mi iz godine u godinu bilježimo nažalost sve veći deficit u vanjsko trgovačkoj razini sa Slovenijom i da praktično sve manje izvozimo i sve više izvozimo iz Slovenije. Prema tome, nismo uspjeli se dogovoriti sa susjedima, sada i mi očekujemo status kandidata i još više i još bitnije očekujemo početak pregovora do proljeća iduće godine i sasvim je prirodno da kalkurilajući o našoj europskoj budućnosti moramo pomalo ublažiti ili čak možda odustati od primjene nekih članaka, nekih odredbi, nekih, nekih odredbi, nekih odluka i nekih naših interesa o kojima smo do sada govorili u Saboru. Ali moram reći također posve otvoreno u ime HSLS-a i DC-a kada bi Europska unija na bilo koji način dakle bilo diplomatski, možda čak i službeno pokušala ucijeniti Hrvatsku i kada bi uvjet da bismo uopće mogli razgovarati o statusu kandidata i o početku pregovora bilo to da povućemo ovakvu odluku mi bismo bili prvi protiv toga. Nama sasvim sigurno ne treba europska perspektiva koja će nam već biti unaprijed zatvorena ili u kojoj će nam vrata biti samo djelomice odškrinuta. Prema tome ne govorimo o tome da ćemo suspendirati do kraja ovu odluku, da ćemo o njoj odustati, govorimo samo o tome da ćemo je odgoditi i da ćemo učiniti upravo ono što je učinila i bivša Vlada dakle opet donijeti jedan zakon s odgodom. Stoga mislim da je dobro da razmislimo o mogućnosti kako ćemo se dogovoriti sa Italijom i Slovenijom, da odgodimo primjenu ovoga Zakona i da učinimo sve na bilateralnoj inicijativi i prema Europskoj uniji da se dogovorimo sa susjedima i da sklopimo sporazum o ribarstvu.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče ispravljam krivi navod gospodina Čehoka da sve stranke imaju priliku se boriti na izborima. U Hrvatskoj se to ne odnosi na sve stranke. Neke stranke bez obzira na političku borbu uvijek su uz pobjednika. Pa me posebo veseli i to što recimo problem Krškog više nije problem ukopavanja u rovove nego bi se sada kad je u pitanju i veći nacionalni interes kao što je pojas, kao što je Jadran, zapravo trebali dogovarati. A kada smo razgovarali o Krškom ili o granici sa Slovenijom onda se nismo mogli dogovarati. Dakle uz one kameleone zelene imamo i neke druge kameleone koji su malo već, oni su pretežno žute boje.
Kameleoni imaju različitih vrsta. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Tonino Picula.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Zamišljena da ne dopusti sukob dva vitalna nacionalna interesa, ulazak zemlje u Europsku uniju i djelotvornu zaštitu resursa na Jadranu saborska Odluka o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru iz listopada prošle godine nije trebala samo premostiti period prije konferencije održivom ribarstvu na Sredozemlju u Veneziji i očekivano već tad pozitivne reakcije Europske unije na našu kandidaturu za članstvo, nego je trebala politički i međunarodno pravno uokviriti obilato zakašnjele pokušaje sustavne zaštite našeg dijela jadranskoga akvatorija. Zbog tadašnjih a nažalost i sada važećih okolnosti 22 000 kvadratnih kilometara morske površine pod novom jurisdikcijom trebalo je zaštititi od neregulirane i pretjerane eksploatacije drugih država, ali i od nerealne i neodgovorne političke eksploatacije dijela domaće politike. Prošlogodišnja saborska sjednica na kojoj se raspravljalo o različitim prijedlozima ali nadahnutim istim motivima zaštite ne samo našeg Jadrana bila je izrazito obojena stranačkom netrpeljivošću, predizbornim sloganima pa čak i svjetonazorskim prokazivanjima. Ukazivanje na okolnosti u kojima smo podnosili Prijedlog odluke o pojasu dočekivano je kao kukavičluk, nagodbenjaštvo pa čak i kao nedostatak nacionalne svijesti. U ostrašćenoj atmosferi zagovaranja da se proglasi isključivi gospodarski pojas najprije su bili isključeni argumenti o tome kako, citiram: “isključivi gospodarski pojas predstavlja koncept koji počiva na logici isključivosti, logici koja je Europskoj uniji strana dok se umjesto toga inzistira na konceptu zaštite kao novijem i koji se može učinkovito ostvariti samo kroz suradnju.”. Nije pomogao ni argument da se jedina razlika u sadržaju između isključivo gospodarskog pojasa i prijedloga upućenog od tadašnje Vlade nalazi u dobivanju električne energije iz razlike plime i oseke, morskih struja i vjetrenjača koje se mogu graditi na moru. Nažalost jurišu na vjetrenjače podsjećalo je dokazivanje tadašnjoj oporbi da što se tiče pravne dimenzije identično je pravno utemeljenje, identični je stupanj pravne zaštite između gospodarskog pojasa i proglašavanje njegovih određenih funkcija koje smo mi u prijedlogu nazvali ZER. Samo ilustracije radi, kako sada zvuči argumentiranje tada oporbenog zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, a danas visokog čelnika ovog doma, da citiram: “Romano Prodi nije Danac nego intervenira kao Talijan”, a da od 2007. godine onima koji nas plaše da će Europska unija zatvoriti nama vrata zbog ovog i onog razloga treba reći, još će biti 1000 uvjeta koje će Hrvatska morati ispuniti kad god im se prohtije da kažu za bilo koju banalnu stvar. Oni će to nama staviti, mi ćemo vječno onda trčati i ići za nečim uvjetnim. Isti je uvaženi kolega htio poentirati tvrdnjom da citiram: “Mi proglašenjem gospodarskog pojasa štujemo važeću Konvenciju o pravu mora koju su donijeli Ujedinjeni narodi. Proglašenjem tog pojasa više ćemo se štovati kao država. Imat ćemo jaču pregovaračku poziciju sa Italijom u pogledu daljnjeg korištenja našeg dijela mora.” Nisam za to da se današnja naša rasprava svede na političku obdukciju tadašnje rasprave, ali je dobro podsjetiti se na tadašnju situaciju ne bi li slične argumente i logiku nadmetanja izbjegli sada kada su ulozi još i veći. Prigovor da će prijedlog izazvati probleme sa susjedima s kojima graničimo na moru nastojali smo otkloniti klauzulom o periodu od 12 mjeseci od trenutka stupanja na snagu Odluke do njene primjene. Razdoblje do početka primjene režima trebalo je poslužiti za pripremu provedbenih mehanizama te za moguće sklapanje sporazuma i aranžmana sa zainteresiranim državama i Europskom unijom. Što je učinjeno u međuvremenu? Domaća legislativa nije prilagođena odluci, sa susjedima nije postignut dogovor, aktualnoj Europskoj komisiji ističe mandat, a nova će biti u funkciji tek koncem godine. Dopustite samo da obavjestim uvaženog zastupnika Čehoka o propustima nove diplomacije. Naime dana 15. prosinca 2003. godine, tjedan dana prije potvrđivanja Vlade Ive Sanadera glavni direktor uprave za ribarstvo Europske komisije Jorgen Honkvist upućuje pismo stalnoj predstavnici pri Europskoj uniji, gospođi Mladineo. Komisija nudi početak eksperskih razgovora i uređivanju ribolovnog aspekta pojasa između Republike Hrvatske i unije imajući u vidu buduće članstvo Hrvatske u uniji. Vlada ne odgovara na ovu ponudu punih 5 mjeseci. Umjesto da prihvati ponudu uprave za ribarstvo Vlada po preuzimanju vlasti predlaže trilateralne političke konzultacije s Italijom i Slovenijom na razini državnih tajnika. Dopustite da vas podsjetim da je Slovenija uporno izbjegavala političke konzultacije i svodila ih je na isključivo stručnu razinu razgovora. U pozadini takve politike stajala je jasna namjera da se hrvatska odluka naknadno prikaže kao jednostrana odnosno donesena bez konzultacija sa susjedima. Dopustite da reagiram na nešto što je ipak znatno novijeg datuma. Naime meni je doista žao što predsjednik Vlade gospodin Ivo Sanader nije danas ovdje s nama jer bi bilo dobro uživo komentirati ukoliko je Fina doista prenjela s kazao je u Požegi da je Hrvatska imala pravo proširiti jurisdikciju na Jadranu, ali je ustvrdio da je prošla Vlada propustila u pripremi te odluke konzultati se sa Europskom unijom i europskom komisijom. Kronologija naših napora da se izborimo za što povljniji položaj zelje prije venecijanske konferencije lako je kronološk dokazati ali ja doista osjećam nezadovljstvo što premijer nije danas sa nama ne da se suočio sa nama u rapravi nergo da se suoči sa Ivom Sanaderom koji pred damo osam mjeseci koji pred samo osam mjeseci govorio citiram, Prema tome bez obzira koliki mi bili može netko reći Hrvatska još nema status kandidata, pa se ne može niti petljati u Eurpske poslove. MOže se petaljati u europske poslove. Držim da Hrvatska ima suvereno pravo kao i svak druga zemlja proglasditi isključiti Gospodarski pojas to što će se netko ljutii pa molim vas lijepo neka se ljuti na one koji su donjeli konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora. Premat ome postoje neki trenuci u kojima moramo preuzeti rizik. I završavam nemojmo zatvorati oči, talijanske koče dolaze u naš dio Jadrana izlovljavjau ribe, i na to nemaju pravo. I to je ono o čemu govorimo Prema tome, sada što se talijani bune meni je logično da se bune jer oni više neće imati pravo na to ako proglasdimo taj gospodarski pojaos. Ne samo da nismo proglasili gospodarski pojas nego u prijedlogu Vlade se radi o tome da se i odustne od zaštitnog ekološko ribolvonog pojasa. NO dobro, moramo također kazati korektnosti radi, da političke okolnosti u kojima raspravljamo o istoj temi nisu ni danas jednostavne. Vrijeme do odražvanja sastanka na vrhu europske unije 17. i 18. lipnja bilo je i bit će osjetljivo razdobolje pritisaka na Hrvatsku da odobri ozbiljne ustupke zainteresiranim državama i prije početka pregovora o članstvu. A što znači povlačenje poteza u Hrvastkoj koji ne odgovaraju pojedinim zemljama osjetili smo u odgodi postupka ratifikacije našega sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju u Rimskom parlamentu. Na žalost i u ovom prijedlogu Vlade o dopuni odluke i proširenju juriskcije na Jadranu rapravljamo pod sjenom ulitmatuma. Veta čak. Samo što je to danas protiovljenje jednoga dijela Europskeu nije, ili europsle unije, jučer je to bilo beskompromisno odbacivanje pojasa od strane Hrvatske demokratske zajednice. Već osjećamo kolegice i kolege ne proširenja hrvatske jurisdikcije na Jadranu već efekte proširenja eurposke unije pootovo na Sloveniju. Proklamirana i od Hrvatske često zahtjevana suradnja u europskom duhu sigurno nije nametanje zajednipštva nego usklađivanje nacionalnih interesea. Zbog toag neka nedovoljno obrazloženja trilaterala, Italije, Slovenije i Hrvatske u iskorištavanju Jadrana uz vakum koji može nastati odgodom zerpa nije daleko od europske ambalaže za težnju Italije za održavanje statusa kvo u prekomjerno ribarenju na Jadranu i slovenskih aspiracija nešto drugačijevrste. Međutim odgoda primjene pojasa neće značiit izbjegavanje očite asimetrije u budućem pregovaračkom procesu. hrvatska pozicija nasuprot prije svega talijanskoj biti će limitirana stalnim podsjećanjme Rima na nužnost talijanske potore konačnom primitku naše zemlje u Europsku uniju. neće ni Slovenija biti manje uvijena kada je riječ o njezinim interesima. U ovom pitanju Hrvatska ima na svooj strani međunarodno pravo, ali nema međunarodnu zajednicu barem ona izna san najvažniji dio Europsku uniju. Treba javno reći da je odgoda primjena zaštićenog ekološkog ribolvonog pojasa kapitalna koncesija da bi se ostvario kapitalni prinos na lipanjskom europskom vijeću. Odnosno status kandidata id obivanje makar okvirno i makar tek iduće godine datuma početka pregovora o članstvu Hrvatske u Europskoj uniji. Uz odluku Sabora o proglašenju pojasa Vlada je prošlog listopada dostavila izvješće o mogućnostima i učinicima proširenja jurisdkcije na jadranu koje i danas relevatno. A plastično predstavlja ritam i sadržaj devastacije Jadrana u proteklih pola stoljeća. neće li odgoda proglašenja pojasa do sklapanaj ugovora o partnersttvu u ribarstvu između zajednica i Hrvatske samo stimiulirati ribarske flote europskih zemlja posebice Italije da požure s izlovom dok još mogu. Postavlja se pitanje slično i ucehu ribara suočenim sa t om mogučnošću. jeli moguće dogovorom staviti najugroženije dio mora na svojevrsni ugar kao poljoprivedni resurs, statisiak koja više odtoga kaže da je Italija u Jadranu da ulovu godiošnje 200 tisuća Hrvatska 20 a Slovenija jedva 2000 tona. Osim toga odgoda ili odustajanje od pojasa znači i ne primjenu ekoloških standarda na širem Jadranskom području, a što je drugim riječima i ravno odustajanju od europskog posla u zaštiti mora koje je poslije 1. svibnja još i više europsko more. stog anatojeći da se uspostavi neupitan konsenzus oko Hrvatske u Europskoj uniji, ali i ne tražeći nego održavajući toliko važan konsenzus u Hrvatskoj o pristupanju europskoj uniji, klub SDpa podnosio amamdman na predmetni prijedlog odluke o dopuni odluke o proširenju jurisdikcije Hrvatske na Jadranskm moru. Svrha amandman sastoji se u tome da se odgoda primjene zaštićeno ekološkog ribolvonog pojasa na članice Europske unije nadomjesti pregovaranjem i sklapanje privremenog sporazuma, o ekološko ribolvonoj zaštiti jadranskog mora između REpublike Hrvatske i europske zajednice. Po uzoru na sličan privremeni sporazum kojim su se akativirali određeni članci sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju do nejgove kompletne ratifikacije u svim članicam europske unije. Kolegice i kolege, rasprava o istoj temi na istom mjestu samo sda vremenskom odmakom od 8 mjeseci. Republika Hrvatska j srećom bliže Europskoj uniji ali je na žalost jedanko daleko od primjene sustavne zaštite svoga Jadrana. Većina protagonista i danas diskutira na isti ili na sličan način osim predstavniak jedne stranek. to je za neke razočaranje ali za većinu činjenica koja ne izaziva preveliko čuđenje. S obzirom da jekratka povijest učinaka ove vlade u stvari kronologija povlačenja pred problemima i odustajanje od prelako danih obećanja. Srećom to povremeno ima i uzgredno pozitivne učinke. Hvala lijepa.
Ministar Hebrang. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo samo dva tri odgovora na neke stari koje moraju dobiti odgovor da ne ostanu nedorečene. Naime, gospodine zastupnik Tonino Picula je rekao da Hrvatska diplomacija 5 mjeseci ništa ne poduzima i da Vlada RH ne odgovara na ponudu komisije za početak pregovora. Naprotiv vrlo intenzivni kontakti su u tijeku već nekoliko mjeseci, i oni će uvjeren sam rezultirait početkom pravih pregovora. Ovo je pripremna faza i na njoj se gubi dosta vremena i energije. DRugo citirati dr. Ivu Sanadera zastupnika prije 6 mjeseci i danas znači uspoređivati dva rauzličita politička okruženja. I mislim da takav usppredba i mislim da takva usporedba šteti jednom pravom okviru dobronamjerne rasprave jer nas vraća na razmirice a ovdje zasita nije mjesto razmirica, ovdje je mjesto odluke jedne od sudbonosnih odluka pred sudbonosni datum za Hrvatsku d ržavu. A ja ću ovo što sam rekao i argumentirati. Premijer Sanader je danas izjavio da je Republika Hrvatska imala pravo citiram prema onome kako sam čuo na radiju, jer je premijer na sjednici Vladi u Požegi, dakle izjavio je da RH imala pravo uspostave pojasa ali prethodna vlada nije pripremila prijedloge. Nije pripremima prijedlog nije pripremila terenn nije izvršila pregovore nijeizvršila dipolomatsku pripremu toga prijedlgoa. To nije premijer Sanader izmislio, nego to piše u nekoliko dokumenata europske zajednice. Ja ću vam pročitati jednu rečenicu iz takvog dokumenta gdje Europska zajednica izražava žaljenje što je Hrvatska tako odlučila citiram: "bez konzultacija sa susjedima i Unijom." Prema tome premijer je citirao izjavu Europske zajednice i ne može se to proglasiti izmišljotinom ili nekom novom inicijativom, dakle u ovom slučaju kameleona nema. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Šime Lučin.
Nemam pojma što ću ispraviti jer ne toliko gluposti …
Kad nemate pojma onda …
Imam tu dokaz. Imam dokaz. Gospodin potpredsjednik Vlade je rekao i odgovorio gospodinu zastupniku Piculi da nije točno ono što je rekao. Gospodine potpredsjedniče Vlade izvolite pismo na koje hrvatska Vlada nije odgovorila pet mjeseci, a na ostale stvari isto tako mislim da nema potrebe odgovarat. To što vi poduzimate ja ne znam, ali je činjenica da čovjeku koji vam je pisao niste odgovorili. … [[Upadica se ne čuje.]] A u toku su pripreme?
Isto ispravak poštovana zastupnica Željka Antunović.
Netočan je navod gospodina potpredsjednika Vlade da hrvatska diplomacija pet mjeseci radi na pripremama kako bi krenuli ekspertni razgovori o problemu o kojem danas razgovaramo. Točan navod onda samo može biti da hrvatska diplomacija kilavi na tome, jer je nedopustivo pet mjeseci ne učiniti ništa, a navodno se pripremati. To je dosta upozoravajuće. I drugi netočan navod je, da se ništa nije radilo na pripremama prije donošenja ove odluke. Radilo se itekako, ali vi ne pitate, ne znate, ne zanima vas jer vam je puno lakše pognuti leđa i pred Berluskonijem i pred svim onim velikim prijateljima u koje ste se zaklinjali do jučer.
Pa ušla je riječ "kilavi", ali čim je izgovorena je ušla u zapisnik. Zastupnik Vilim Herman.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Netočan je navod o dva politička konteksta, pri tomu je gospodin potpredsjednik Hebrang naveo politički kontekst govoreći o premijeru Sanaderu iz prošloga saziva pa je moglo ispasti da postoje dva gospodina Sanadera. To naprosto nije moguće. Ali što je sa novim političkim kontekstom i u tome ispravljam netočan navod, možemo saznati samo ako se premijer Sanader očituje ovdje u ovom Saboru, u Hrvatskom saboru povezano naravno sa tzv. novim političkim kontekstom. Komentirati političke situacije iz istih političkih konteksta negdje izvan ovog Sabora naprosto nije politički pristojna.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa netočan je navod da bivša Vlada nije prema riječima Sanadera izvršila dovoljno priprema, jer je upravo kolega Sanader govorio o tome da je to unilateralni čin da ne treba nikoga niti pitati niti što govoriti nego da treba naprosto jednostrano proglasiti i ovdje se doista ne radi o kameleonu, ovdje se radi o Sanaderu.
Poštovani zastupnik Leko ispravak netočnog navoda.
Prema stenogramu sjednice kad smo donosili odluku, predsjednik Vlade je upoznao Sabor ovako: Poznato je da je radna skupina koju smo formirali duže mjeseci oko ovoga intenzivno radila, da smo imali različite kontakte sa međunarodnim europskim čimbenicima, predstavnicima drugih zemalja, ljudima iz Bruxellesa i Europske unije. Na temelju toga smo predložili ovakvu odluku. S obzirom na ovaj citat, pretpostavljam da HDZ nije uspio ni zadržati ovu razinu zaštite Jadrana.
Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić ispravak netočnog navoda.
Hvala vam lijepa. Samo kratko, kolege su već dobrim dijelom ispravile, samo ću se osvrnuti na jednu izjavu gospodina potpredsjednika koji je rekao da kameleona nema. Ja bih rekao ipak ovako, promijenili su se vaši kriteriji pa kameleona ima. Hvala.
Na granici aluzije uvreda, onaj tko pleše taj i dopleše do toga do čega ste rekli. Ministar Hebrang.
Štovane dame i gospodo, samo kratki komentar, nekoliko ispravaka navoda koje nisam uopće naveo. Naravno da nisam rekao …
Ministre molim vas trenutak jedan. Vi ste predlagatelj i u ime Vlade, i potpredsjednik ste Vlade i ministar. Vi nemate nikakve potrebe ni razloga odgovarati na netočne navode ni davati replike. Vi imate uzeti u raspravi pravo sudjelovanja i to pravo kada želite iskoristiti onaj tko vam predsjeda treba vam dati. Zato nemojte se ograničavati u ispravcima navoda i sl. nego uzimate riječ i dodatno obrazlažete prijedlog.
Hvala lijepo. Uzeo sam riječ zbog toga jer ne može ne ostati odgovoren ispravak krivog navoda koji kaže da je diplomacija ove Vlade bila kilava. Jer … … [[Upadica se ne čuje.]] Imam pravo reći? Nemam?
Nemojte molim vas polemizirati sa zastupnicima, a vas kolegice i kolege molim nemojte stvarati atmosferu da se otvori onako via facti polemika između …
Ja želim reći da ova Vlada u diplomaciji sigurno nije kilavila nego da je radila na ovom prijedlogu zato se javljam za riječ, da je na ovom prijedlogu postigla već lijepe rezultate, ali ne dovoljne i zbog toga tražimo odgodu od nekoliko mjeseci za dovršenje tih pregovora, a da smo kilavili ne bi bilo avisa.
Vi ste kolegice i kolege zakasnili svi. Osim, pažljivo sam pratio, osim gospodina Račana svi ste ostali zakasnili. Svi ostali. Svi ostali. Nakon završenoga izlaganja ste se javili pa prema tome prvo ću reći da je sukladno članku 207. stavak 2. isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče ja ću poštovati vašu odluku, ali ne mogu prešutiti da kažem da ste gledali u stol i da niste vidjeli kad sam digla tablicu, a digla sam ju na vrijeme i zato apeliram da ipak poštujete moje zastupničko pravo i da mi date ispravak netočnog navoda.
Vama se čini da ja gledam u stol. Ja gledam ovako, ali vidim ja vas dobro sve. Kolega Račan izvolite.
Gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod da je ova Vlada radila dobro i učinila šta je potrebno kako bi danas bili u dobroj situaciji, a vidimo da nismo, a da prethodna Vlada je nešto propustila. Obrnuto, učinili smo sve šta je potrebno da dođemo u složenoj situaciji do dobre odluke koju sada sadašnja Vlada želi anulirati i to je bilo u dogovoru sa predstavnicima Međunarodne zajednice, odnosno Europske unije. Odatle godinu dana koje smo imali na raspolaganju, ali vi je radno niste iskoristili. Žao mi je što ovdje nema predsjednika Sanadera, jer ja sam dolazio na ovakove sastanke sa sjednica Vlade, čak anulirajući i međunarodne obaveze. Mogao bi u dobru, u duhu dobre tradicije parlamentarizma i on to činiti.
Pa kolega Arlović, neće valjda na ispravak vašeg predsjednika tražiti navod njegov. Sad ste okrenuli povredu Poslovnika. A što ćemo najprije, da vidimo sa kolegicom Željkom Antunović? Izvolite kolegice. Neka sam ja kriv da sam krivo vidio.
Gospodine predsjedniče, puno hvala. Ja odustajem, mislim da gospodin ministar dovoljno govori sam za sebe.
Kolega Arlović, jeste vi, prvo ste okrenuli ispravak netočnog navoda, a onda povredu Poslovnika. Jel se radi o povredi? Izvolite.
Gospodine predsjedniče, vi ste povrijedili članak 209. stavak 2. i stavak 5. Poslovnika koji kaže da se na osnovno izlaganja predlagatelja može zatražiti ispravak, odnosno govornika može zatražiti ispravak netočnog navoda. Ja sam za vrijeme osnovnog izlaganja potpredsjednika Vlade podigao pločicu, tražio ispravak netočnog navoda, a vi ste rekli da nitko nije na vrijeme tražio. Ja vas molim da mi omogućite da ispravim netočni navod potpredsjednika Vlade, gospodina Hebranga.
A koji bi ja imao, kolega Arlović, razlog da vama uskratim pravo na ispravak netočnog navoda? Ako ste podigli pločicu, a digao sam, ja imam za vas puno simpatija, nemam nikakav razlog da vama doista uskratim, ...
Hvala lijepa.
... bilo kome.
Hvala lijepo. Onda ne morate dalje govorit, ja ću počet s ispravkom netočnog navoda.
Pa ispravljajte.
Hvala lijepa. Gospodin potpredsjednik Vlade je rekao da ovim Prijedlogom odluke o dopuni odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru se odgađa odluka na nekoliko mjeseci. Ja moram reći da je to potpuno netočan navod jer ova se odluka odgađa do sklapanja ugovora o partnerstvu o ribarstvu između Europske zajednice i Republike Hrvatske, a to nije na nekoliko mjeseci jer to je zapravo neodređeno vremenski kada će se sklopiti taj ugovor. I u tom pogledu je to netočan navod.
Dobro. Idemo dalje. Za Klub LIBRE poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite kolega.
Gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Evo, mi danas raspravljamo o promjeni jedne odluke koju smo donijeli prije 7 mjeseci u jednoj doista neproduktivnoj atmosferi. Atmosferi u kojoj su se koristile puno teže riječi nego što danas padaju. Ne znam što bih zaželio ovoj današnjoj raspravi. Možda kad uđemo u onu fazu rasprave nakon 8 sati navečer, a kamere budu uključene, što nažalost neće, onda bi se to možda i danas dogodilo. No, činjenica je da je u odluci koju smo donijeli na neki način bio iskazan politički realitet i ukupna situacija je bila takova da odluku nije bilo moguće ne donijeti. Ali moram reći da, ipak podsjetiti na to kako je ta odluka donešena. Bilo je jasno da je to odluka sa visokim političkim rizikom. Da je to tako, pokazuje današnja Prijedlog o dopuni te odluke, odnosno de facto o poništenju te odluke, ali zbog stanovitih poteškoća unutar koalicijske vlasti i zbog povlađivanju klimi koja je stvorena u javnosti kako je to pitanje nacionalnog interesa i pitanje nacionalnog ponosa, nije se moglo učiniti ništa drugo nego u tim okolnostima tu odluku donijeti. Ja se ne bi sada osvrtao na ono kako su se u tom smislu držale manje stranke. Recimo da manje stranke imaju stanovito pravo radi svojih stranačkih interesa ponekad ne sagledati u cijelosti nacionalni interes, ali moram reći da je postupanje Hrvatske demokratske zajednice kao najsnažnije oporbene stranke u to vrijeme bilo ispod razine nacionalne odgovornosti. Hrvatska demokratska zajednica je znala koliko je to delikatna odluka, znala je svakako da će možda doći i sama u poziciju da tu odluku sprovodi i da je Hrvatska demokratska zajednica prije 7 ili 8 mjeseci imala drugačiji stav, vjerojatno ta odluka ne bi bila donešena i mi danas kao država, a naravno Hrvatska demokratska zajednica kao najsnažnija članica vladajuće koalicije ne bi bila suočena sa ovim problemom koji danas ima. No to se dogodilo i moglo bi se beskonačno citirati ono što se događalo te večeri, 3. listopada kao što postupanje ove hrvatske vlasti je zapravo nepresušno vrelo za citiranje i gotovo da ništa drugo ne treba raditi nego tijekom cijele 4 godine mandata samo citirati izjave HDZ-a iz vrijeme kada je bio opozicija i time zapravo vjerojatno dobiti iduće izbore. Naravno, to nije produktivno, ja ću se više-manje kloniti toga. Posegnut ću za time kada budemo raspravljali o Haagu jer je to krupno nacionalno pitanje i dobro je radi didaktičkih razloga da se neke stvari znaju, ali ipak treba težiti kreativnoj politici pa se onda ipak okretati prema budućnosti, a ne kompletnu politiku zasnivati na onome što je bilo. Ali istine radi, treba ponoviti, da je cijela nacija u to vrijeme bila plašena sa Europskom unijom, da je cijela nacija bila plašena sa gubitkom nacionalnog identiteta i dostojanstva i da je u toj atmosferi traženo ne da se donese ovakova odluka nego da se donese odluka koja je u tom smislu još riskantnija, a koja navodno snažnije štiti taj isti nacionalni identitet, a to je odluka o isključivom gospodarskom pojasu. No, mi ne možemo danas kada razmatramo ovo pitanje se ponašati kao da ta odluka nije donešena. Ta odluka je donešena i povlačenja te odluke tek je pravi izazov nacionalnom ponosu i nacionalnom dostojanstvu. I za to doista treba imati snažne razloge. Ovo je povlačenje odluke. Piše se u samoj odluci da će se ona odgoditi od provedbe 12 mjeseci radi provedbe, a ne radi ukidanja. Radi iznalaženja provedbenih mehanizama, a ovo de facto što mi danas ovdje imamo je ukidanje te odluke, a ne stvaranje provedbenih mehanizama za provođenje te odluke. Zatim se u mišljenje Europske komisije govori o tome da odluku treba harmonizirati sa susjedima. Harmonizirati, a ne ukinuti. Preciznije o mišljenju Europske komisije u Avis-u piše: "potrebni su dodatni napori za rješenje pitanja koja proistječu slijedom hrvatskog proglašenja zaštićene ekološko ribolovne zone." Dodatni napori, a prvi napor kojeg smo svjesni u hrvatskoj javnosti i Hrvatskom saboru je upravo ovaj današnji napor, napor ukidanja te odluke. I doista je to krupno pitanje. I zato mi je žao što o tome nismo imali priliku ozbiljnije raspravljati. Treba reći, ja sam postavio primjedbu zašto Odbor za vanjsku politiku sa možda dubljim uvidom nije raspravljao o tome pitanju, pa vidio o čemu se zapravo radi. Da li su ti pritisci toliko snažni, i da li doista nema drugoga izlaza osim ovoga poteza koji je poništavanje nacionalnog ponosa. Kada smo već krenuli jednim putem, odabrali taj put. Ako onda ste prisiljeni u tako kratkom vremenu skretati sa toga puta koji ste odabrali, onda je to gubitak nacionalnog ponosa i trebalo je vidjeti na sjednicama Odbora za vanjsku politiku i na sjednicama ostalih odbora što se zapravo događa. Međutim, Odbor za vanjsku politiku uopće nije održao svoju sjednicu. A Odbor za pomorstvo, promet i veze koji nam je jedino dostavio izvješće, a mi smo zapravo već u pola rasprave klubova, ima jednu jedinu formulaciju koju je preuzeo od Vlade. U međuvremenu je kaže se, Republika Hrvatska unaprijedila odnose s Europskom unijom. A gospodin potpredsjednik Vlade govori o potpuno drugačijim političkim okolnostima. To nije točno. Političke okolnosti onoga časa kada smo donosili odluku, i današnje okolnosti su u osnovi identične. Tada smo bili pred dobijanjem AVI-a. Jednako tako kritičan korak kao što je i dobijanje eventualnog očekujemo pozitivnog mišljenja za početak pregovora. Kakva je razlika? Pa znali smo da ćemo i nadali se pozitivnom AVI-u i nakon toga smo znali da slijedi ovaj korak. Bez jednog koraka nema drugoga. Kakva je razlika? To nije dovoljno za obrazloženje i zato je to zapravo farstično da naši odbori, Odbor za pomorstvo, promet i veze koji bi trebao analizirati što se zapravo događa sa pomorskim aspektima, što se događa sa Hrvatskim morem, a ne da se koristi političkom formulacijom koju je prepisao od Vlade, koja usput budi rečeno nije niti točna kao što sam malo prije rekao. I to su prekrupna pitanja o kojima nažalost moramo razgovarati na ovakav način. Da stvar bude gora u obrazloženju gospodina potpredsjednika Vlade, također nema ni jedne riječi više od toga. Osim da su se promijenile političke okolnosti, a nisu se promijenili. Kakova je tio politika koja ne može predvidjeti što će se dogoditi u 6 mjeseci u jednom dosta standardiziranom procesu kao što je priključenje Europskoj uniji. Sve je bilo poznato i tada. Prema tome, nema novih političkih okolnosti u tom smislu odnosa prema Europskoj uniji, ali očito ima novih političkih okolnosti u odnosima prema dvije članice te iste Europske unije. Da te okolnosti postoje, to bi onda bilo zapisano u AVI-u. Toga u AVI-u nema, ja sam vrlo malo prije citirao što u tom AVI-u stoji, i to što tamo stoji ni daleko nije blizu toga, da bi povukli tako težak potez kao što je povlačenje odluke. A jasno je dakle da je to plod političkih pritisaka dvaju nama susjednih zemalja, koje su najviše zainteresirane, a to je naravno bilo vidljivo i odmah po njihovim reakcijama. Po reakcijama Italije i po reakcijama Slovenije. Znamo da je Slovenija imala jednu moglo bi se reći neprimjerenu diplomatsku reakciju, hitno šaljući notu kada je Hrvatski sabor usvojio odluku na koju formalno gledano ima pravo. A Italija reagirala na sličan način. Treba znati da je na prvom susretu predsjednika Hrvatske vlade gospodina Ive Sanadera, i talijanskog premijera gospodina Berluskonija bilo rečeno da je pitanje ratifikacije sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju u Talijanskom parlamentu samo pitanje procedure. To je bilo rečeno prije više od 5 mjeseci. i ta procedura, tako teška, traje 5 mjeseci i naravno budući da tako jednostavna stvar, ako postoji politička volja nije učinjeno, onda je u pozadini ipak nešto puno više, a to je politički pritisak. i mi možemo vjerovati ovome što kaže gospodin potpredsjednik Vlade da nema ultimatuma i da nema prijetnji vetom, ali to stvar onda čini još gorom. Zar smo tako brzo podlegli, zar smo tako brzo odlučili izgubiti nacionalni ponos, ako nema ultimatuma, nema njihove naznake i nema naznake prijetnje vetom. To je još gora stvar. Što čini Hrvatska diplomacija u tom smislu? i zašto Hrvatski sabor o tome ne zna baš ništa. Osim, dakle jedne floskule koja ponavljam po treći puta nije točna, da su se u međuvremenu bitno promijenile političke okolnosti. I zato dame i gospodo, bez da znamo o čemu se radi, kao odgovorna stranka teško možemo biti za ovu odluku. Kada bi doista znali da je to potez koji nema alternative, da nema drugoga puta, tada bi priznali bez zluradosti, da je to realna pozicija Republike Hrvatske i složili bi se u redu, nema drugoga puta, onaj cilj koji je ugrožen je veći od ovoga i pristali bi na ovo. Ali mi nemamo pojma o tome što je uopće učinjeno u tom smislu. Da li su poduzeti nužni koraci, da se to spriječi, pa kao što su mogli sa tom odlukom dobiti pozitivni AVI, onda onaj tko nije informiran, a nismo informirani, može pretpostaviti da ćemo dobiti i pozitivno mišljenje za početak pregovora. Mi smo dobili pozitivni AVI sa tom odlukom. I u takovim okolnostima, dakle dame i gospodo bez informacija Klub LIBRE neće moći podržati ovu odluku. Ali ponavljam da smo dobili prave argumente da je to jedini izlaz iz ove situacije kao nacionalno odgovorna stranka to bi bili učinili. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U ime Kluba HNS-a PGS-a, potpredsjednica doma gospođa Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, gospodine ministre. Moram reći da mi je zaista žao i da u ime Kluba HNS-a i PGS-a, a izuzetno pretpostavljam u ime i svih ostalih zastupnika moram reći da mi je žao da predsjednik Vlade gospodin Sanader nije sada u Saboru i da bi bio minimalni uvjet da on kad se raspravlja o zaista tako izuzetno važnoj stvari za sudbinu Republike Hrvatske, pa i što se timeinga tiče iskorištavanje ovog vremena prije nego što smo postali članicom, prije nego što smo čak postali kandidatom za članstvo u Europskoj uniji da konsolidiramo svoju poziciju i postavimo se u zaštitu, naravno raznorodnih interesa kao kako Republika Hrvatska kao i svaka država u ovoj proceduri ima. Već sam rekla, mislim da je i opće poznato i notorno, da je umijeće vođenja zemlje jeste umijeće zastupanja svih ili većine nacionalnih interesa. To nije žrtvovanje nekih interesa za neke druge interese, samo u ekstremnim situacijama kad nema drugih mogućnosti, a sve smo pokušali, a ovdje očito nismo ništa pokušali. Onda dolaze neki interesi u pitanje na račun drugih. Ali je razlika između interesnih grupa i Vlade, razlika između zastupanja interesa jednog segmenta, populacije u jednoj državi i vođenja zemlje je upravo u tome da oni koji se usuđuju preuzeti odgovornost da vode zemlju moraju imati sposobnost da zadovlje različite interese te zemlje i da usklade te interse, da ih prepoznaju i pronađu načine kako će se oni zadovoljiti. Na putu prema Europskoj uniji, ovakva situacija će biti redovna praksa ovo nije izuzetak, mi ćemo stalno biti u situaciji u kojoj su različiti interesi ove zemlje u pitanju u odnosu prema onome što su kriteriji i zahtjevi Europske unije. I upravo će to umjeće koje ovdje nedostaje a to je da se kombinira zadovoljavanje interesa biti ključno za vođenje ove zemlje. A ovdje je hrvatski interes zaštiti hrvatski birarstvo, zaštiti hrvatske ribare, zaštiti okoliš, odnosi se na ribarstvo, na turizam, dakle nije potrebno naglašavati koliko važne grane gospodarstva i s druge strane postati članicom Europske unije. Teške zadaće ali zato je potrebna kompetentna Vlada, inače bi svakako taj posao mogao raditi. Odluka koja je ovdje predložena o odgodi primjene odluke o proširenju Jurizdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru je defacto odluka o ukidanju te Jurizdikcije i tu se ne trebamo zavaravati. Naime, ova formulacija koja stoji ovdje pred nama a to je da se dodaje za zemlje članice Europske unije primjena pravnog režima zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa Republike Hrvatske započeti će nakon sklapanja ugovora o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice, nota bene pogrešno, Europska zajednica naravno ne postoji, misli se Europske unije, to vas upozoravam da ispravite, i Republike Hrvatske. Kao što je poznato to poglavlje o poljoprivredi i ribarstvu, naročito dio o ribarstvu, to je dio, dakle, jedno poglavlje ukupnog paketa koji Hrvatska treba, prvo ispregovarati, pa onda usaglasiti pa onda potpisati sa Europskom unijom. To je poglavlje koje se pregovara najduže, to je poglavlje koje se potpisuje i završavas neposredno prije ulaska zemlje u Europsku uniju. Prema tome, najranije, apsolutno najranije kada po ovom prijedlogu Odluka o ekološko-ribolovnoj zoni bi mogla stupiti na snagu je danom stupanja Hrvatske u Europsku uniju i niti minute prije, eventualno nešto kasnije. Jer kao što je poznato postoje neke odredbe čije i nakon ulaska u Europsku uniju čija primjena se odgađa na godinu ili čak i više godina. U svojoj ranijoj raspravi, u funkciji saborskog zastupnika, današnji premijer Ivo Sanader, je između ostaloga rekao da u međunarodnim pregovorima se cijeni čvrstina, cijeni se odlučnost u stavu, i da je HDZ je za to da se proglasi isključivi gospodarski pojas, čak da je za to da se ide na referendum na tu temu. Dakle, što je sada sa tom čvrstinom u međunarodnim pregovorima? Gdje se istopila, gdje je nestala ta potrebna čvrstina u međunarodnim pregovoirima? Što se HNS-a, PGS-a tiče i što se mene osobno tiče i tada i danas smatramo da je za međunarodne pregovore apsolutno najvažnija svijest o nacionalnim interesima s jedne strane je razuman pristup s druge strane, racionalni pristup rješavanju problema. Zato ni tada ni danas ne radikaliziramo situaciju tražeći proglašenje isključivog gospodarskog pojasa. Danas više ne treba hrabrosti da se proglasi ribolovno-ekološka zona. Danas više ne treba posebni iskorak i posebna odlučnost da se donese odluka. Danas je dovoljno samo imati hrabrosti da se ne pobjegne od te, već donesene odluke, da se ne odustane. Ne trebate ništa više odlučivati i graditi. Samo vas molimo nemojte razgrađivati ono što smo već postigli. Nemojmo ići ispod razine koju smo već dosegli. Ništa drugo. Hrvatska nije naravno u ovom slučaju proglašenja ribolovno-ekološke zone nije usamljen primjer i Španjolska i Francuska su proglasile jedna ekološku, druga ribolovnu zonu, prema tome, čak u okviru Europske unije nije usamljeni primjer. Kao što znate i kao što ste svi dobili klubovi dopise i ceha za ribarstvo, aqua kulturu i poljodjelstvo Hrvatske obrtničke komore. I s druge strane strukovnog sindikata ribara Hrvatske koji navode primjere i Rumunjske i Bugarske, zemalja koje su punopravni kandidati za članstvo u Europskoj uniji i one su proglasile takvu zaštićenu zonu. Prema tome očito da kada se zna, kada postoji sposobnost da se pregovara, kada postoji volja da se pregovara onda je očito da je to nešto što je ne samo pravno moguće jer to nitko nije dovodio u pitanje, očito da je po međunarodnom pravu to moguće nego je i politički moguće. Hrvatska naravno jeste, mora i želi biti u dobrim odnosima sa svojim susjedima, želi surađivati sa svojim susjedima i po mojoj ocjeni je i u pozitivnom okruženju. Ne radi se dakle ovdje o proglašavanju ekološko ribolovnog pojasa ili zone, ne radi se o onemogućavanju bilo kojem susjedu da lovi, da ribari u toj zemlji, ne radi se o tome. Oni bi mogli i dalje ribariti u okviru te zaštićene zone ali po uspostavljenim jasnim pravilima, po pravilima gdje se znaju kvote, gdje se znaju cijene i gdje Hrvatska za to dobiva naknadu. Prema tome, nikome se apsolutno ništa ne bi zabranilo. Po ovoj odluci o uspostavljanju ekološko-ribolovne zone samo bi se uveo red u zaštitu okoliša i u ribarenje i redovne naknade a nikome se apsolutno ništa ne bi zabranilo što je u granicama zakona. Poštovane kolegice i kolege. Mi u klubu HNS-a, PGS-a ne možemo prihvatiti da hrvatska Vlada vodi stalnu politiku izgovora. Primjerice. Htjeli bi razvojne projekte ali nam neda MMF, smanjiti ćemo PDV ali ne možemo jer nismo znali kakva je situacija. Vratiti ćemo mirovine oduzete umirovljenicima u vrijeme prošle HDZ-ove Vlade ali zapravo nećemo. Mi smo za gospodarski pojas ali zapravo ćemo ukinuti ribolovno-ekološku zonu. To nije politika Vlade, to je politika stalnih alibija, to je politika stalnih izgovora, mi bi htjeli ovo ali ne možemo, mi bi htjeli ono ali ne znamo. Nije to posao Vlade. Posao Vlade je da izloži način kako će postići ciljeve, strategije, kako će doći do rezultata, a ne izgovore zašto nema nijedan cilj, zašto neće postići nijedan rezultat, zašto ništa od onoga što je spomenuto se neće realizirati? To nije posao Vlade. To je posao nevođenja zemlje, to je posao nesnalaženja u onome što ste na sebe preuzeli. Kao što sam rekla svi imate dopise i ceha za ribarstvo i strukovnog sindikata, jedan, ovaj Strukovnog sindikata ribara potpisan od gospodina Petra Baranovića, drugi potpisan od gospodina Tonča Božanića, to su interesi ribara. Ja ne kažem da hrvatska Vlada mora voditi politiku u skladu isključivo sa interesima ribara. Ona naravno ima zadaću voditi računa i o drugim interesima, ali ima zadaću voditi ne samo o ribarskim, ali i o ribarskim interesima zato što su i to hrvatski interesi. Prema tome naravno da mora voditi računa o širem kontekstu, naravno da mora voditi računa o našoj mogućnosti da uđemo u, na vrijeme i po redu u Europsku uniju. Naravno da mora voditi računa da dobijemo datum pregovora, ali to je također samo jedan segment naših interesa. Važno je da bude u stanju kombinirati te naše interese i postići rezultat. Ako se budemo ponašali ovako, ako ćemo umjesto politike ciljeva i politike jasnih pa katkad možda i pogrešnih, ali barem prepoznatljivih strategija voditi politiku izgovora, politiku mi bi htjeli, ali ništa ne možemo onda ćemo i htjeti ali nećemo ništa postići niti ove interese koje zastupaju ribari, niti one interese koji Hrvatsku vode prema Europskoj uniji. Zbog toga ne, što ne prepoznajemo to kao interese nego zbog toga što ne znamo Hrvatsku voditi prema ciljevima. O tome je u ovoj Odluci danas riječ i zato naravno vas pozivam da ju tu ne podržimo.
Hvala lijepo kolegice, imamo jedan ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Stjepan Bačić. Izvolite kolega.
Hvala gospođo potpredsjednice. Ispravljam netočan navod gospođe Pusić koja je rekla da ova Vlada vodi politiku izgovora i da ne zna odrediti svoje ciljeve. Ovo je Vlada HDZ-a koji je i 1990. znao odrediti svoje ciljeve za razliku od drugih i ona zna i sad odrediti ciljeve i ova Vlada je obećala hrvatskom narodu jamstva i ostvarenja koja treba učiniti i ona će to učiniti. Prema tome narod će procijeniti na sljedećim izborima jesmo svoja obećanja ispunili.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Sljedeći je u ime Kluba HDZ-a potpredsjednik Doma kolega Luka Bebić. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice i gospođo potpredsjednice, ne da bi htjeli a ne možemo nego možemo i hoćemo. To je odgovor u pogledu vaših dilema i u pogledu vaših sumnji i u pogledu vaših rezervi u sposobnost hrvatske Vlade da vodi ovu zemlju i u sposobnost saborske većine da je u tome podupre. Toliko o tome, a sada bih htio podsjetiti da je u ovaj Sabor 3. studenog u jutarnjim satima došao prijedlog o proglašenju gospodarskog pojasa, da je u tijeku toga dana došao na dnevni red i raspravljen. I nismo postavljali ovoliko pitanja o proceduri niti smo gubili onoliko vremena koliko smo danas da li će prenositi televizija ili neće nego je to konzumirano na način kako je gospodin Tomčić inače vodio Sabor ignoriranjem svega onoga što je oporba govorila. To je bio stil koji krasi čitav mandat bivšeg predsjednika Sabora Tomčića. A zašto 3. listopada? Zašto ne ranije kako je recimo predlagao HSP i gospodin Tadić? Zašto ne još ranije? Zašto baš 3. listopada, nepunih mjesec dana pred raspisivanje izbora. Da je predložio takav zakon HSP onda bih ja digao ruku za to u smislu toga da je HSP dosljedan bio u predlaganju takvih, u smjeru predlaganja takvog, takve odluke. Ali kako su se približavali izbori trebali su poeni, a rezultat tih poena je poznat. Naši su susjedi članovi Europske unije Italija i Slovenija koje su članice Europske unije, a naši susjedi Bosna i Hercegovina na moru mislim je li, Srbija, Crna Gora i možemo reći Albanija nisu članovi Europske unije. I ovaj prijedlog odluke o produženju roka se odnosi na članice Europske unije pa su dva pojma ovdje Europska unija i Europska zajednica, postoji objašnjenje Ministarstva vanjskih poslova da Europska zajednica i za uniju kao pravni subjekt potpisuje sporazume. Kada je rasprava bila u Saboru o ovom pitanju čula su se različita mišljenja. Neki su bili za proglašenje gospodarskog pojasa kao na primjer HDZ i HSP. Neki su bili za ovaj modificirani prijedlog koji je na kraju i usvojen. Nitko nije dovodio u pitanje pravo Republike Hrvatske da prema međunarodnim konvencijama proglasi gospodarski pojas i to nije bio pravni problem. Bio je problem zapravo oportuniteta da li to i kako i kad učiniti i da li prije toga su neki govorili trebalo konzultirati Europsku uniju i naše susjede koji su zainteresirani. U pogledu Republike Slovenije Odluka, ova Odluka o pogledu ribarenja nema nikakve značaja, je li? Slovenija se ovdje ne može pojaviti kao nikakva zainteresirana stranka jer prema, prema točki 5. ove naše Odluke, a i inače vanjske granice zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa Republike Hrvatske utvrdit će se međunarodnim ugovorima o razgraničenju s državama čije obale leže sučelice ili bočno u odnosu na hrvatsku obalu pa je prema tome, nije utvrđena granica sa Slovenijom iako je bilo potpisan i parafiran sporazum od strane bivše Vlade da se ta granica utvrdi. Srećom nije tako završilo. Pa mi sa Slovenijom u pogledu ribaranje i ne moramo imati nikakvih problema jer još nismo ni utvrdili granice. Dakle problem je i taj. Kad je bila rasprava o tom pitanju čuli smo od gospodina Picule citate pojedinih saborskih zastupnika, tadašnjih iz redova HDZ-a i točni su, ja sam to provjerio i jedan od tih citata je i lijepo je da gospodin Picula se potrudio da nas citira ali mi na žalost nismo njega mogli citirati u toj raspavi jer se on ije javio za riječ a čitvo je vrijeme ovdje sjedio a bio je ministar vanjskih poslova. Nije nisam rekao da nije Simomović nego nije Picula. Bio je Picula , evo sam će reći jeli bio ili nije bio. Pa prema tome ni nismog ospodina Piculu mogli citirati u našim obrazloženjikma naših stavova jer gospodine Picula kao ministar vanjskih poslova nije progovorio ni riječi nego je to učinio njegov zamjeik dr Ivan Šimunović što ja ne osporavam je se javio. Znači što mi sada ovdje, kažemo da ukidamo oduku, ne ukidamo odluku nego odluku pokušavamo prolonogirati kako bi uspješnko završili pregovora se Europskom unijom u pogledu ribarenja na Jadranu i kako bi ne daj bože ako do toga baš i dođe elimiirali svaki mogući prigovor kji je zapravo u pismiu europske unije naznačen da smo jednostrano proglasili pa prema tome to je jedna mala "pačka" jer se nismo kaže, konzultirali sa susjedima. A ja to tumačim više kao primjedbu a ne kao pohvalu zašto to nismo učinili. Mi sada želimo budući da se radi o vrlo važnom tajmingu vezano za kandidaturu Hrvatske u EU. I određiavnje datuma. Da eliminiramo svaku moguću eventualnu primjedbu da nismo pokušali pregovarati ovaj puta ne samo Italijom i Slvoenijom nego sa EUom, jre ćemo i tako kada budemo članovi Europske unije razgovarati o tim i drugim problemima i rješavati ih unutar EUije. I usklađivati. E sada ovdje jeg ospodine Radoš citirao HDZa ne nije citirao negog je najavio da bi se moglo četri godine citirati izjave HDZa pa da s time dobili izbore. A ja baš toplo pozdralvjam ovoga gospodinua Radoša i unaprijed se radujem njegovoj pobjedi na sljedećim izborima. ali se također nadam da će ovoga puta izaći pod svojim imenom a ne pod imenom SDPa kao na prošlim izborima pa svojim vlastitim snagama i spobonostio doći u Hrvatski sabor. Što na kraju tražimo molimo zastupnike Hrvatskog sabora. Molimo zastupnike Hrvatskog sabora okolnostio u kojima se nalaze naš pregovaračka pozicije i tajming u kojem se nalazimo. DA je to 15tak dana i da ne bi smjeli dopustiti izgovor jer ovo nijer azlog ni Italiji ni Sloveniji da eventualno g lasuju, nego može biti izgovor. Ako bude odbijanaj Hrvatske ili ne određivanja datuma pregovora onda to neće biti zbogtoga što je to uradila bilo Italija bilo Slovenija ili neka druga zemlja nego to su drugi razlozi. ali mi ne bi željeli dati ni taj formalni izgovor koji bi nekima poslužili da odgode na neodređeno vrijeme određivanje datuma za prijem u pregovore sa EUom, Jer bi to značilo svrstavanje u zjedne druge koji već deceniju možda i više čekaju sa određenim statusom. Koji nisu dobili još ni datum pregovora. Ovo govorim zbog toga da bilo kakve sumnje bilo kakva podrozrenja u motive zbog čega mi Vlada predlaže ovakvu odluku, i naravno svak će se suočavajuići sa svojom odgovornošću suočavajući se sa potrebom da mi nismo oni koji odlučuju nego koji razgovaraju i pokušavaju naći odgovarajući konsenzus odgovarajući sporazum. Pokušavamo dobiti u najskorijevrijeme ono što smo htjeli i što ste gospodo htjeli i vi i na čemu ste dugo i uspješno radili da to završimo na sveukupno zadovoljsvo ovoga Hrvatskog sabora i hrvatske javnosti. Dakle ne radi se o tome da ovo može biti jako jako važan razlog da bi nas netko sada odbio, ne radi se o tome. Još jedanputa želim podvuči radi se o nečemu drugom da bi mogli a da ne pokažemo sposobnost da razgovaramo i pregovaramo. DAbi mogli biti proglašeni ili etiketirani bolje rečeno kao oni koji ne žele razgovarati koji samovoljno i jednostrano donose neke odluke. I da ne bi pružili takvima koji to možda i čekaju a nemaju argumenata, da upotrebe i taj argument da bi spriječili odluku o kandidaturi odnoson o određivanju datuma pregovora za pristup u eurpskoj uniji. to su razlozi kojio su motiovirali ovu vladu i na osnovu najnovijih izvješća naših diplomatskih predstvnika i razgovora koje smo vodili sa nizom zemalja uključujući predsjedavajuće europskoj uniji. Prema tome, kojio su nam prijatelji i koji nam žele jedan od onih koji je prekjučer dao jasnu izjavu u pogledu toga i gospodin Jošak Fiđer ministar vanjskih poslvoa Njemačke koji nas želi ltu vidjeti. Ali slažete li se od 25 država ima nekih koji to baš žarko ne žele. Iz ovih ili onih, opet svojih političkih drugih, ekonomskih, gospdarskih razloga. Zato molim da se o tome dobro da o tome dogro razmislimo i da donesemo odluku koja će biti u interesu Hrvatske. ovo donosimo na početku mandata, a prijedlog odluke je bio ono pred izbore. Dakle, želimo i ako postigm+nemo takav jedan sporazum on će važiti za zemlje europske unije a ne za ostale naše susjede. Mislim da je to potpuno jasna pozicija. I očekujemo potporu Hrvatskog sabora za donošenje prolongiranja ove odluke Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega potpredsjedniče. Imamo 6 ispravaka netočnih navoda. Pa idemo redosljedom. Prvi se prijavio kolega zastupnik Nenad STazić iuvolite kolega zastupniče.
Ispravljam prvu rečenicu poštovanog koelge Bebića a to je da HDZ hoće i može. Naime uopće nepoznato što to HDZe hoće, jer on jedan dan hoće isljučivo gospodarsku zonu a drugi dan neće ni zaštićeni ribolvoni pojas. Pa je potpuno nemoguće utvrditi što to zapravo HDZe hoće. Ali u pogledu onoga što može tu već može o biti malo precizniji. On može poništiti dobre odluke bivše Vlade, oko ribolovne ekološke zone, može poništiti i vlastita izborna obećanja oko PDVa. A u pogledu onoga što može zapravo najbolje mu ide u suradnji sa Haagom. Tu je nedostižan.
Hvala lijepo kolega Staziću. Niste bili precizni kod ispravaka, ali moram priznati da to izgleda postaje tradicija. Sljedeći za ispravak netočnog navoda je kolega zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Na početku svog izlaganja gospodin Bebić je rekao da nam Slovenija nije toliko ni bitna u svezi pojasa. Međutim ja bih ipak upozorio da je to netočna konstatacija. Hrvatska zapravo više nema klasičnih bilateralnih sporazuma sa sjevernim susjedima, jer o svemu se mora izjasniti Europska komisija. Primjera radi vi ne možete više dogovoriti ni malogranični prijelaz sa Slovencima, a da o tome ne da mišljenje Europska komisija. I još jednu stvar. U politici ništa nije crno-bijelo osim jedne stvari, a to je da se u politici zna tko je za što odgovoran i koliko tko za što snosi odgovornost. Onaj tko ima potporu većine građana snosi odgovornost za svoje odluke, a onaj koji nema ne snosi tu odgovornost.
Hvala lijepo. Prvi dio izlaganja kolege Lučina je bio ispravak netočnog navoda, a drugi dio je bio slaganje sa HDZ-om koliko sam primijetila. Sljedeći je ispravak netočnog navoda kolega zastupnik Tonino Picula. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo dopredsjednice. Želio bih ispraviti netočan navod i insinuaciju uvaženog zastupnika Luke Bebića zašto 3. listopada …
Upozorava me se da insinuacije ne možete ispravljati. Izvolite.
Onda ćemo ispraviti samo krivi navod. Zašto 3. listopada, jer je riječ vjerojatno bilo u sakupljanju političkih poena. Ja negiram da je bilo u nekim raspravama i u izlaganjima nekih klubova i toga, međutim samo da za zaborav ne podsjetim. Koncem studenog iste godine znači 2003. godine, trebala se održati rasprava, odnosno konferencija o održivom ribarstvu u Veneciji. Hrvatska je na tu konferenciju trebala doći sa stavom kako zaštititi barem naš dio Jadrana da nam taj mehanizam ne bi bio nametnut i u tome smo 3. listopada i uspjeli, iako ste i vi pokušali itekako opstruirati taj stav. Upravo odustajanje od odluke zapravo je vraćanje Hrvatske na stanje prije 3. listopada, odnosno na stanje bez ikakve zaštite hrvatskog Jadrana. Što se tiče moje participacije u raspravi, odnosno ne participacije točno. Nisam govorio, bio je takav dogovor, ali tada sam bio tu ja kao ministar vanjskih poslova, bio je premijer Ivica Račan i bio je zamjenik ministra gospodin Šimonović. Sada nema ni premijera, ni ministra ni državnog tajnika iako je bio najavljen. Hvala.
Hvala lijepo. Molim vas nemojte dobacivati iz klupa. Sljedeći se za ispravak netočnog navoda javio Zvonimir Mršić. Izvolite kolega.
Ja želim ispraviti netočni navod da se moralo i mora razgovarati sa susjedima. Na žalost nema premijera pa ne znamo što on misli i nije korigirao svoje izjave iz rasprave na ovom Saboru, a i tada je rekao da i to što se neki ljute. Pa molim lijepo neka se ljute na one koji su donijeli konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora, jer ta konvencija vrlo jasno kaže da se unilateralno, dakle ne dogovorom nego samostalno proglašava gospodarski pojas. A kolega Bebić je tada rekao, a mislim da politika Europske unije se mora uskladiti sa konvencijama i politikom Ujedinjenih nacija, a ne obrnuto. Ne znam što se to dogodilo da se sada politika Ujedinjenih naroda mora usklađivat sa Europskom unijom.
Kolega Mršiću vi ste u drugom dijelu svog izlaganja ispravili kolegu Luku Bebića, a u prvom dijelu ste ispravljali premijera za kojeg ste rekli da ga ovdje nema pa držim da ste kršili Poslovnik. Sljedeća za ispravak netočnog navoda je kolegica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa kolega Bebić je rekao da je cilj donošenja ove odluke eliminacija svakih prigovora o nedostatku konzultacija. To naprosto nije točno. Cilj donošenja ove odluke i razlog predlaganja takve odluke mora biti nešto drugo, a to je ono što Sabor ne zna, a da imamo uporišta to ustvrdit govori sam gospodin Bebić jer čovjek koji je odluku o proglašenju gospodarskog pojasa poistovjećivao sa suverenošću države, čovjek koji je rekao proglašenjem tog pojasa više ćemo se štovati kao država pa je rekao, plaše da će Europska unija zatvoriti nama vrata, na njega uistinu i na njegovu politiku moraju biti izvršeni strašni pritisci da u roku od svega osam mjeseci napravi totalni preokret u promišljanju.
Kolegice Lalić to je već dio rasprave ne ispravak netočnog navoda. Molim vas kolege zastupnici, molim vas lijepo idemo mirno nastaviti sjednicu. Imamo još jedan ispravak netočnog navoda, to je poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Želim ispraviti navod kolege Bebića koji je rekao da Vlada od nas zastupnika želi da shvatimo okolnosti u kojima se nalaze naši pregovarači. S obzirom da je predstavnik Vlade gospodin Hebrang i tumači i zahtjeve i stav ove Vlade dva puta ponovio da prema Hrvatskoj u vezi ovog problema ne vrše se nikakvi pritisci, ucjena niti prijeti bilo kakvim vetom, okruženje u pregovorima je prijateljsko. Mislim da taj taj navod ne može biti točan.
Oprostite kolega zastupniče što popravljate sada? Što ispravljate?
Točnost navoda gospodina Bebića.
Kolegice i kolege ne možete zborno odgovarati, tog u Poslovniku nema. Hvala lijepo. Idemo dalje s raspravom. U ime kluba SDSS-a poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite kolega.
Gospođo potpredsjednice, … ministre, kolegice i kolege. Sasvim je sigurno da u mjesecima i godinama, posebno godinama budućih pregovora i predstojećih pregovora će biti mnogo situacija u kojima će Hrvatska trebati zaštititi u okviru europskih procesa svoje ekološke, svoje poljoprivredne, svoje prehrambene i zdravstvene i čitav niz svojih aspekata kako građanskih tako i u širem smislu nacionalnih o kojem se ovdje govorilo, to je nesumnjivo. To je činila svaka država koja je pristupala Europskoj uniji, to čini i danas svaka država koja je već članica Europske unije. Dakle i onog momenta kada ti pregovori budu okončani primitkom u članstvo Europske unije Hrvatska neće prestati s potrebom da sebe situira u europskim okvirima koji će za nju biti što je moguće povoljniji. Glavnom raspravom danas mi s jedne strane pokazujemo dvije, pokazujemo naslijeđe bivše diskusije u ovom Saboru, dakle one od jeseni prošle godine i s druge strane pokazujemo da smo zapravo već krenuli u posao pregovaranja i u posao oko svojega situiranja i europski okvir i tada ono u čemu se mi nalazimo i to je smisao ovoga što sam ja danas mogao čuti ovdje. I prem da nisam bio prošle jeseni ovdje, u ovim klupama i u ovom Domu, ali sjećam se kao većina građana koji su to mogli pratiti, da je to bio dramatičan momenat u postojanju bivše Vlade i njezine koalicije. Vrlo dramatičan. I moram izraziti žaljenje što ta dramatičnost nije došla samo iz kruga onda snažne i u određenim momentima vrlo radikalne opozicije nego i samog kruga koalicije i to je bilo šteta. I kad se vodi rasprava o vjerodostojnosti politike ovdje, netko je već spomenuo tu priču, a ima smisla ta rasprava, onda doista ima stranaka koje su ovdje vjerodostojno postupale, postupale su onda, postupaju danas u tom pogledu. Već je spomenuto ovdje, kolega Tadić, kao jedan od onih koji su u tom pogledu postojano inzistirali na pitanjima koja su od ove tematike, a i sam se kao predsjednik Odbora za međuparlamentarnu suradnju sjećam niza rasprava u kojima je i sam sudjelovao u tom pogledu i zastupao interese koji su od interesa za Hrvatsku u okvirima Mediterana, odnosno unutar buduće mediteranske politike, mediteranske inicijative. Međutim, bez obzira što je riječ o raspravi o ekološko ribolovnoj zoni, danas nije prilika za ribolov u mutnom. Sasvim sigurno. Ivici Račanu u onom trenutku sasvim sigurno nije bilo lako. Danas mu je nešto lakše jer kao što onda mu nisu pomagali da postigne ciljeve koje je u tom trenutku očekivala država, danas je on u situaciji da to može učiniti. Bez obzira na sve opozicijske razlike. Onda je doista, kao što neko reče, bilo vrijeme pred izbore, a danas je vrijeme pred odluku Ministarskog savjeta. I to je velika razlika. I svatko će ocijeniti s koliko vjerodostojnosti će ući u posao koji nas sada očekuje, a mi očekujemo pozitivan odgovor u pogledu kandidature i ne samo to, očekujemo naznaku na početak pregovora za datum. Danas je, to sam dužan obavijestiti i ovaj Dom i kolegice i kolege ovdje, Klub zastupnika SDSS-a svojom inicijativom se obratio pismom i predsjedavajućem Ministarskog savjeta Europske unije i predsjedniku Europske komisije i ministru vanjskih poslova Europske unije, sa zahtjevom kojim se izražava interes Srpske zajednice u Hrvatskoj, a koje mi kao zastupnici možemo izraziti da podržavamo, ne samo da podržavamo zahtjev za primitkom nego da očekujemo pozitivno mišljenje Ministarskoga savjeta u pogledu kandidature i u pogledu početka datuma pregovora. Mi mislimo da je to u interesu svih građana Republike Hrvatske. Mislimo da je to u interesu i Srpske zajednice u Hrvatskoj i mislimo da ono što će sa odlukom o kandidaturi i početku pregovora donijeti pristupni fondovi Europske unije i Europske komisije sasvim sigurno moguće promatrati i kao kompenzaciju i kao pretpostavku za ono što su interesi i ljudi kojih se ovo neposredno tiče. Dakle, ne samo pitanje nacionalnog ponosa kao što je kolega Radoš ovdje govorio, nego onih kojih se to neposredno tiče, a to je pitanje samih ribara i ljudi koji žive uz more, koji žive od turizma i koji očekuju da more bude i ekološki zaštićeno i da eksploatacija bude onakva kakvom će biti interesi domaćih ribara zaštićeni. Sa tim pristupnim fondovima Hrvatska sasvim sigurno može pojačati svoju poziciju u budućim pregovorima, ako bude vodila politiku za koju su ovdje u više navrata neke kolegice i kolege pledirali. Ako ne bude, naravno da neće. Naravno da pitanje ekološko ribolovne zone nema neposredne ili samo veze sa ribarstvom niti samo sa ekologijom. Naravno da zemlje koje zagovaraju da se Hrvatsku zaustavi na toj točci ili da se tu napravi potreban kompromis imaju i šire interese. I nisu povezani samo sa pitanje ekološko ribolovne zone niti samo sa specifičnim pitanjima u vezi sa ekološko ribolovnom zonom. Nego sa širim interesima, ne samo u pogledu Hrvatske nego i cijele regije jugoistočne Europe. I to je jasno. Drugim riječima, bez obzira na to što bih možda volio da smo bili u situaciji ili u prilici da podržimo i bivšu Vladu u njezinim nastojanjima da riješi pitanje zaštite Jadrana, eksploatacija Jadrana, tada nismo bili u situaciji, ali da smo bili sasvim sigurno bismo to uradili. A kao što mislim da nam sadašnji trenutak, dakle, 2 tjedna pred odluku Ministarskoga savjeta, bez obzira na potrebu još jedanput kažem učvršćivanja vjerodostojnosti i dokazivanja ko je, kada i u kojoj situaciji doista vodio samo strančarske interese, a narušavao državne interese, a ko inzistira ili ostaje u pogledu zaštite svojih stranačkih interesa, ali istovremeno vodeći interese i u interesu države. Danas je zapravo momenat da se u ovom Saboru, a ja sam uvjeren da će tako i biti, dođe do onog što se zove potrebna većina da bi se stvorile pretpostavke ne za odustajanje od ciljeva koji su definirani ekološko ribolovnom zonom i koji su neki kolege ovdje mnogo ranije definirali. Nego da bi se dobila bolja pozicija, da bi se o njima moglo pregovarati. Hvala vam.
Hvala lijepa, kolega zastupniče. Iscrpili smo glasnogovornike klubova i krećemo na 10-minutnu raspravu. Prvi se prijavio kolega Mato Arlović. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] dopustite ipak da podsjetim da razgraničenjem između bivše Jugoslavije i Italije o epikontinentalnom pojasu da je praktički Republika Hrvatska došla u priliku da može koristiti svoje podmorje, koristiti naftu, koristiti zemni plin, izgrađivati instalacije, itd. Da proglašavanjem ekološko ribolovnog pojasa je uz to stekla mogućnost raspolaganja i zaštite ribljim resursima, ekološke zaštite podmorja, mora i znanstvena istraživanja u vezi s time i da praktički u odnosu na ono što obuhvaća gospodarski pojas, osim proizvodnje električne energije iz razlike plime i oseke, morskih struja i putem vjetrenjača praktički je ostvarila kompletan sadržaj gospodarskog pojasa. Mi bi trebali biti sada u fazi priprema propisa i akata koji će osigurati provođenje i zaštite iskorištavanja ribljeg resursa, zatim ekološke zaštite i znanstvenih istraživanja zapravo našeg dijela Jadranskog mora koji se naslanja na naše teritorijalno more, a koji obuhvaća do krajnje granice u surazgraničenju sa Italijom koja još nije povučena, ekološko ribolovnu zonu. Umjesto toga mi danas dobivamo, umjesto da na tom pitanju radimo, a na tom pitanju bi trebali raditi i ne samo s obzirom na odluku o proglašenju ekološko ribolovnog pojasa nego i u odnosu na propise koje smo prihvatili, a osobito propise oko zaštite Sredozemlja i zaštite Jadranskog i Jonskog mora. I šta sad mi danas dobivamo? Dobivamo Prijedlog odluke koji je vrlo interesantan. Prvo, ovim Prijedlogom odluke se kaže da za zemlje članice Europske unije primjena pravnog režima zaštićenog ekološko ribolovnog pojasa Republike Hrvatske započet će nakon sklapanja ugovora o partnerstvu u ribarstvu. Prva greška. Mi još nismo donijeli propise koji čine pravni režim ekološko ribolovne zone. Dakle, na tome tek treba raditi. Vezano za provedbene propise mi smo samo donijeli odluku o proglašenju. Drugo što je veoma interesantno. Ovdje govorimo o sklapanju ugovora o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Republike Hrvatske, ali ništa se ne govori o ekološkoj zaštiti i znanstvenom istraživanju vezano za ekološku zaštitu Jadranskog mora. Treće, što je isto tako važno. U obrazloženju Prijedloga odluke se jasno navodi da bi mi trebali taj sporazum o partnerstvu, odnosno ugovor o partnerstvu voditi računa da se uskladi sa Deklaracijom Ministarske konferencije o održivom ribarstvu u Sredozemlju i zajedničkom ribarskom politikom Europske unije. Poštovane kolegice i kolege, ako mi danas ili ovih dana donesemo odluku o odgađanju primjene odluke o proglašenju ekološko ribolovnog pojasa. Dok se sa Europskom unijom ne sklopi ugovor o partnerstvu, onda taj ugovor o partnerstvu se zapravo neće ni sklopiti. Jer nema rezona. Po čemu bi Europska unija u ovoj fazi dok Hrvatska ne postane punopravni član imala posebni interes, sklopiti ugovor o partnerstvu sa Hrvatskom, a u isto vrijeme imati svoje propise koje reguliraju pitanje održivog ribarstva u Sredozemlju i zajedničke ribarske politike u Europskoj uniji. Pa naravno da će Europska unija voditi svoju politiku, a ne vodi računa o Republici Hrvatskoj, jer u takvoj situaciji sasvim sigurno ova odluka postaje zapravo odluka na neodređeno vrijeme koje odredivo uvjetom koje se zapravo neće ispuniti. i u tom pogledu se ona donosi na neodređeno vrijeme. Samim time se donosi u pitanje i cijela ekološko ribolovna, proglašena ekološko ribolovna zona. Naime, onog momenta kad postanemo punopravni član Europske unije, ako do tada ne bude primjenjivali odluku o ekološko ribolovnoj zoni, nakon toga ćemo primjenjivati propise Europske unije o održivom ribarstvu u Sredozemlju, i naravno politiku deklaraciju ministarske konferencije, odnosno zajedničku ribarsku politiku Europske unije u tom dijelu. A ne svoje propise i svoje odluke. I u tom pogledu je sasvim jasno ponavljam ovo četvrto pitanje, da zapravo ovako kako je stipuliran i predložen prijedlog odluke on ne može stajati da o njemu treba još jedanput razmotriti ga, uopće da li je on potreban, a akoje potreban kako to regulirati ovako kako je predloženo praktički nije moguće, jer na taj način praktički se dovodi Republiku Hrvatsku da ona ne samo što je proglasila, proglašenu ribolovnu ekološku zonu … [[govornik se ne razumije]] golo pravo, koje nikad neće realizirati i nikad neće moći ostvariti. A u takvoj situaciji zapravo povrijeđuje svoje i gospodarske i nacionalne interese u gospodarenju i upravljanju ovim sa 22 tisuće kvadratnih kilometara morskih površina. Peto, postavlja se pitanje, kako donijeti odluku o tome da jednostrano prihvaćamo odgodu prema zemljama Europske unije, primjene odluke o ekološko ribolovnoj zoni, a u isto vrijeme tu, taj princip to važenje neće biti usmjereno i prema našim susjedima, u situaciji drugim susjedima koji nisu članovi Europske unije, u situaciji kad Europska unija od nas traži suradnju sa susjedima i uspostavljen gospodarski … [[govornik se ne razumije]] U takvoj situaciji je sasvim jasno da zapravo ovo pitanje koje se odnosi prema Europskoj uniji ovako kako stipulirano je generalno pitanje, ne pitanje samo prema Europskoj uniji, nego prema svim zemljama uključivo i susjedima, jer će to biti druga točka mogućeg, neću reći pritiska, nego zahtjeva Europske unije u odnosu na ono da bi se ponašali onako kako Europska unija traži na ostvarenje politike Ujedinjene naroda i stvaranja … [[govornik se ne razumije]] Peto pitanje. Postavlja se pitanje, stupnja vjerodostojnosti i vlasti i pravnog poretka Republike Hrvatske u situaciji kada mi umjesto da stvaramo pravni režim za provođenje odluka i zakona i propisa koje donosimo zapravo čim naiđemo na ozbiljniji problem, imalo ozbiljniji problem tražimo način kako odgoditi odluku o ... [[govornik se ne razumije]] Koliko smo mi uvjerljivi, ne samo prema domaćoj javnosti, nego i prema trećima, pa uključivo i Europsku uniju? Ako smo tako olako spremni popustiti i odgađati zapravo provođenje svojih vlastitih odluka. Onda ona odluka i svi argumenti koji su nas motivirali kod donošenja odluke o ekološko ribolovnom pojasu zapravo padaju u vodu, i o nacionalnom interesu, i o pitanju ugroženosti ribljeg fonda u Jadranu vezano za njegovu ekonomsku ugroženost, čak i ekonomsku, biološku, ne samo ekonomsku ugroženost i … i pitanje ekološke zagađanosti Jadranskog mora. U takvoj situaciji je to sasvim ozbiljno pitanje vodeći računa o tome da najveći stupanj zagađenosti Jadranskog mora sa strane Republike Hrvatske je vezano uz tzv. komunalni odnos. Pravi kemijsko zagađenje Jadranskog mora. i pravo biološko zagađenje dolazi zapravo putem rijeke … i putem otpadnih industrija koje dolaze iz Austrije, Švicarske i Italije. U takvoj situaciji mi kad otvaramo pitanje ekološke zaštite Jadranskog mora, nije samo pitanje zaštite Jadranskog mora od strane Republike Hrvatske, nego u cijelini u interesu zapravo Europske unije i vezano za provođenje propisa o ekološkoj zaštiti same Europske unije. i to treba koristiti kao pregovore u koje bi trebalo itekako voditi računa. Nadalje, postavlja se isto tako ozbiljno pitanje. Da li se može biti dovoljno uvjerljiv, ako se vodi jedna politika sa određenim ciljevima i zahtjevima maksimalistička tzv. politika sa zahtjevima kao opozicija kada se tražilo isključivo proglašenje gospodarskog pojasa, a onda kada se dođe u poziciju da treba ostvariti ono što je već propisano, gdje je rizik i teret odgovornosti preuzelo, nosila vlast koja je bila na vlasti kada je donosila odluku o proglašenju ekološko ribolovnog pojasa zapravo i od toga odustalo. To je pitanje koje je vrlo ozbiljno i koje je ozbiljno pitanje ne sa aspekta tko je sada na vlasti, nego sa aspekta vjerodostojnosti Republike Hrvatske i ostvarivanje njenih strateških dugoročnih interesa. Jer oprostite radi se o prirodnom bogatstvu, iznimnog značenja, koje je po našem Ustavu posebno zaštićeno. Prema tome, ovo što mi pokušavamo ili što smo pokušali odlukom o proglašenju ekološko ribolovnog pojasa, treba potsjetiti da nije ništa drugo, nego zapravo ostvarenje članka 1042. Pomorskog zakonika koji smo davno donijeli i koji je čekao vrijeme da bismo ga mogli realizirati. Dakle, postavlja se sada ozbiljno pitanje, šta činiti u datoj situaciji? Očigledno da ovakvo odgađanje ekološko ribolovne zone, odnosno primjene ekološko ribolovne zone za zemlje Europske unije ne dolazi u obzir. Iz takve situacije sasvim sigurno treba naći izlaz. Treba možda razgovarati da vezano za ostvarivanje točke 3. odluke o ekološko ribolovnoj pojasu za pripremu provedbenih mehanizama, te za moguće sklapanje sporazuma i aranžmana sa zainteresiranim državama Europske unije treba kroz to tražiti da vidimo kako u prijelaznom razdoblju dok..
Kolega zastupniče vrijeme.
…završavam. Ne postane punopravna članica Europske unije naći prijelazno riješenje, ali u interesu ostvarivanja ove odluke, a ne njenog odgađanja.
Hvala lijepa. Sljedeća za raspravu je prijavljena kolegica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, gospodine predsjedniče Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Prije samo 7 mjeseci ovdje u ovoj dvorani raspravljali smo o tome hoćemo li proglasiti gospodarski pojas ili ekološko ribolovnu zonu. No, danas i jučer neki ne govore isto. Zbunjujuće za mene, ali vjerujem još više za građane Republike Hrvatske. Čitajući fonograme još uvijek ne vjerujem da je jednu ovakvu odluku koja se danas nalazi pred nama potpisao doktor Ivo Sanader. Ili je riječ možda o dva Sanadera, onoga jučer i ovoga danas. Isti čovjek koji je tada govorio o tome kako Klub HDZ-a podržava prijedlog o proglašenju gospodarskog pojasa ni manje ni više. Danas kaže, odričem se ekološko ribolovne zone. Jučer ste tražili maksimum, a danas se odričete i ovoga što imamo kao minimum. Bio je tada gospodin Sanader vrlo optimističan i odlučan u tome da trebamo proglasiti gospodarski pojas. Tada je gospodin Sanader ovdje govorio. Postoje neki trenuci u kojima moramo preuzeti rizik. Svijestan u potpunosti činjenice da bi nam određene snage unutar Europske unije mogla ostaviti i prigovoriti. Ali sam isto tako siguran da ćemo imati unutar 15-torice, a da ne govorim i unutar 10-torice novih isto tako ljude i zagovornike i narode koji su to učinili i koji će razumijeti da se ne može gledati samo kroz to, je li to sada odluka nekome koja dogovara ili ne odgovara ako je ona utemeljena u međunarodnom pravu. Tada je tako govorio gospodin Ivo Sanader. Danas Sanader i Vlada šute o pravim razlozima odustajanja od ove odluke i održavaju brzinsku sjednicu Vlade u kasnim satima jučer, bez prisustva novinara kako bi se što manje u javnosti pisalo od Vladinog odstupanja od još jednog jamstva. Ali u već poznatoj maniri kada ova Vlada ne zna rješenje za probleme optužuje bivšu Vladu, tako je to i danas učinjeno. Međutim, to je jedna politika koja neće dugo držati vodu kod naših građana. Kako je moguće da se danas ne može naći dovoljan broj zemalja koje će nam dati potporu i razumjevanje. Ili se danas možda nešto promijenilo što mi ne znamo. Ovdje je riječ uglavnom o probelmu sa nama susjednim zemljama sa Italijom i Slovenijom koje prosvjeduju i koje će kao članice Europske unije staviti VETO sutra ili prekosutra kada se bude odlučivalo o tome kada će Hrvatska dobiti i da li će uopće dobiti datum o tome kada će početi pregovori za ulazak u Europsku uniju. Što se dogodilo čovjeku i stranci koji su tako hrabro branili odluku o gospodarskom pojasu do prije samo 7 mjeseci da danas popuštaju pritisku susjednih zemalja i da nemaju rješenje za ovu situaciju. Još ću podsjetiti na jedan citat gospodina Sanadera koji je ovdje govorio: i ja sam uvjeren uz dobro lobiranje, ne podcjenjujem opasnosti rizika takvoga poteza ali uz dobro lobiranje uz jaku argumentaciju, uz poštovanje susjeda i svih onih drugih da možemo obrazložiti, opravdati i dobiti većinu unutar Unije za takvu odluku. Što je bila laž mene zanima, ono jučer ili ovo danas? Zbog čega danas gospodin Sanader ne može dobiti pristanak ove dvije zemlje prvenstveno Italije i Slovenije da dobijemo datum početka pregovora za ulazak u Europsku uniju i da zaštitimo ono što jest naš nacionalni interes. Najveći problem je to što hrvatski građani ustvari danas ne znaju kakva je to i koja je to politika Vlade Republike Hrvatske. U ovoj Vladi nažalost prečesto se govori danas jedno, sutra drugo, jedno se govori, drugo se radi. I doista se može postaviti pitanje hoće li ova Vlada nakon ovakvog dosadašnjeg ponašanja popuštati i dalje ako neka zemlja sutra bude tražila i puno više od ovoga ili je hrvabrost bila vrlina samo oporbene pozicije. Po mom mišljenju danas plaćate cijenu neodgovornosti u vrijeme dok ste bili u oporbi kada ste organizirali prosvjede i pobunu protiv bivše Vlade ne sa ciljem zaštite nacionalnih interesa nego prvenstveno sa ciljem rušenja bivše vlasti. Ali dana se vi morate nositi sa posljedicama takvog vašeg ponašanja, iz dana u dan sve više vam dolazi na naplatu. Odgovornost za ovu zemlju mora biti jednaka i u oporbi i na vlasti, naravno ako je riječ o principjelnim i dosadnim ljudima a ne o kameleonima.
Zastupnik Boras. Replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, često se u današnjoj raspravi pita što se dogodilo nekim diskutantima povodom donošenja odluke o ribolovno-ekološkom pojasu i citirajući djelovi stenograma ja ću pokušati u replici gospođi Opačić ili gospođici Opačić, zastupnici poštovanoj odgovoriti što se dogodilo. Tada je naime podsjetiti ću u kasnim noćnim satima između 21 i 23, 4, 5 raspravljalo se o dva prijedloga. Jedan je bio prijedlog koji je od svibnja 2001. čekao u saborskim ladicama Kluba HSP-a koji je tražio gospodarski pojas i drugi prijedlog je bio, bila je dakle objedinjena rasprava, drugi prijedlog je bio prijedlog jednog kluba ili jednog zastupnika o ekološko-ribolovnom pojasu. Birajući između dva ta prijedloga HDZ je bio za gospodarski pojas. I naprosto se o tome radi i ako mi vrijeme dopusti ili ću u drugoj prilici citirati predsjednika Sanadera u ime Kluba šta je o tome rekao. Dakle, jasno je rekao da se na takav način o važnim političkim pitanjima ne odlučuje nego da je potrebno prethodno dogovoriti, vidjeti da se donesu političke, da se konzultira po mogućnosti i oporba itd., i da se preuzme zajednički rizik i da ovdje ne bi smjelo biti stranačkih poena. Evo, pokušao sam u ovom kratkom vremenu osnovno reći.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa, poštovani gospodine zastupniče, ja sam ovdje vrlo jasno citirala neke riječi koje je ovdje izgovorio gospodin Sanader. One vrlo jasno pokazuju dakle, da je HDZ u oporbi bio za proglašenje gospodarskog pojasa. Da, moja intencija moga izlaganja je i bila u tome da pokaže hrvatskoj javnosti koliko ste kao oporbena stranka bili neodgovorni jer ste sa ove govornice od ljudi koji su bili tada odgovorni za vođenje države i premijera i ministra vanjskih poslova koji apro po toga danas nema ovdje nego imamo koliko mi se čini potpredsjednika zaduženog za gospodarstvo i ne vidim kakve veze on ima sa ekološko-ribolovnom zonom i vanjskom politikom, dakle, samo sa u ovoj cijeloj svojoj raspravi htjela pokazati da ste vi bili za jedno rješenje za koje vam se ovdje govorilo da nije moguće to rješenje u Republici Hrvatskoj donjeti da će izazvati vrlo velike reakcije i žestoke reakcije i ne samo susjednih zemalja nego kompletne Europske unije. Ekološko-ribolovna zona je bio neka vrsta kompromisa, bilo jedno srednje rješenje na koje smo mogli zaštiti svoje nacionalne interese a s druge strane nismo tako puno iritirali svjetsku javnost, prvenstveno dakle članice Europske unije. Naravno da je i prije toga odrađen vrlo veliki posao, svi oni koji su bili ovdje sudjelovali u toj raspravi znaju da nam se iz zapadno eruopskih zemalja najavljivalo, najavljivali su nam se burne reakcije, naša diplomacija je sve te reakcije svela gotovo ni na što. Dakle, nije bilo nikakvih negativnih reakcija na proglašenje ekološko-ribolovne zone a sada je na potezu vaša diplomacija i vaš ministar vanjskih poslova pa neka pokaže što zna u diplomaciji.
Ministar Hebrang, izvolite. Ministar Hebrang, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici ja sam ovdje na temelju Zakona o Vladi Republike Hrvatske ako gospođica Opačić nije znala i ovlašten sam od premijera da zastupam njega dok se nalazi na sjednici Vlade koje je danas u Požegi. To sam i rekao na početku. Htio bih samo dopuniti prijedlog jer vidim da je bilo nekih nesporazuma ili nerazumjevanja, pa je tako rekao gospodin Arlović da Europska unija traži suradnju od nas ne samo sa zemljama Europske unije nego i sa našim drugim susjedima. Pa, prijedlog koji je pred vama i izmjena i tekst koji se nalazi uopće ne isključuje tu suradnju sa drugim susjedima. Dakle, suradnja oko ribolovno-ekološke zone sa drugim susjedima se nastavlja po odluci Sabora iz 2003. a za onaj dio odluke sa Europskom unijom tražimo odgodu jer nećemo imati vremena do tog mandata i te pregovore završiti. Drugo što je trebalo ovdje dodati a možda sam u prvom izlaganju propustio to je da smo mi tražili gospodarsku zonu a sada nećemo niti ribolovno ekološku, pa upravo zato što gospodarsku nismo donjeli i nismo je odmah stavili na snagu danas raspravljamo o toj odluci da jesmo onda o njoj ne bi raspravljali. I samo nadopuna za jamstva, nije istina da ovim svojim zahtjevom i prijedlogom Vlada Republike Hrvatske odstupa od svojih jamstava jer je ovaj naš prijedlog upravo na pravcu jamstva da ćemo Hrvatsku uvesti u Europsku uniju i mi kod toga ostajemo. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Ispravljam netočan navod gospodina Hebranga koji je rekao da smo donijeli Odluku o gospodarskom pojasu da ne bismo danas raspravljali o ovoj temi. To je potpuno netočno gospodine Hebrang. Itekako bismo raspravljali a što se ovoga vašega tiče pa vi sad imate mogućnost pa proglasite gospodarski pojas [[Upadica: Budem kad dođe vrijeme.]]
Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Moj ispravak se odnosi na istu konstataciju gospodina Hebranga koji je ustvrdio da su, da se onda donijela Odluka o gospodarskom pojasu da se danas ne bi raspravljalo o ekološko-ribolovnom pojasu osim što je to logički nonsens, mislim to je ovako dosta licemjerno i zaista na neki način ja, vi ste rekli da vas, da vas je ovlastio premijer da bude tu. Ovdje smo čuli da je on toliko različitih stvari tvrdio da su neki posumnjali da postoje dva gospodina Sanadera, u tom slučaju zaista jedan bi u ovom trenutku mogao biti u Požezi, u Požegi slavonskoj, a drugi ovdje.
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala gospodine predjsjedniče. Gospodin potpredsjednik je rekao da je također i ovaj Prijedlog odluke na tragu jamstava ispunjenja obećanja. Ma u kakvim vi uopće više jamstvima govorite? Je li vi znate što je jamstvo? Jamstvo je kad se nešto jamči.
Što ispravljate kolegice, što?
To da se ne radi o nikavom jamstvu i da se ovdje prestane više lagati i varati hrvatski narod i hrvatski građani. Jamči se, ma molim vas dozvolite. Jamči se nešto vlastitom imovinom, a možemo ovo shvatiti kako nekakvo jamstvo vlastitim kredibilitetom kojeg se, evo gubite iz dana u dan [[Upadica: Ja ne lažem.]]
Ja ne razumijem kolegice Antičević zašto se treba rabiti te izraze i te riječi? Ispravljate netočni navod pa onda nemojte lagati, varati i to. Čemu nam to služi? Čemu? Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Gospodine, gospodine predsjedniče, potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. U ova dva dana kako raspravljamo o dva prijedloga koja su nam stigla na klupe i kojima je dopunjen dnevni red i o kojima raspravljamo mogli bismo raspravljati i progovoriti i na temu odgovornosti pozicije i opozicije. Naime pozicija ima maksimalnu odgovornost jer je ona odgovorna za posljedice odluka koje donosi. Opozicija ima odgovornost za kontrolu vlasti, za upozoravanje na određene poteze koje vlast radi, ali ima i odgovornost za one odluke koje imaju nacionalni karakter i koje bi mogle nanijeti štetu nacionalnim interesima. Mi u SDP-u nastojimo i na vlasti i u opoziciji upravo se ponašati na takav način. Vi iz HDZ-a danas se nažalost i za nas nažalost suočavate sa svojim ponašanjem i nevjerodostojnošću ponašanja u opoziciji i danas na vlasti. Dokumentirati ću to posebno eto, iskoristit ću priliku na ovoj odluci o kojoj danas raspravljamo. Dakle tadašnji zastupnik, današnji predsjednik Vlade Ivo Sanader kad raspravljamo o donošenju Odluke o gospodarskoj pojasu ili ekološko ribolovnoj zoni on govori: “Ja sam da danas to razmotrimo vrlo ozbiljno, jedan i drugi prijedlog, ali da nam se u ime Vlade obrati onaj koji je za to najkompetentniji, najmeritorniji, da dobijemo sve informacije jer u Hrvatskoj je zbog nesposobnosti i lošeg menagementa vođenja ove teme Vlada dovela zemlju u takvu situaciju da se blamiramo pred cijelim svijetom. To mi tražimo danas. Recite nam odgovorno i kompetentno i istinito i pošteno zašto moramo mijenjati ovu Odluku?” Račan tada odgovara kao predsjednik Vlade: “Želim reći da hrvatska Vlada nakon dosta mjeseci rada na ovom pitanju proširenja jurisdikcije Hrvatske na Jadranskom moru nakon ozbiljnog promišljanja i ocjenjivanja što nam valja učiniti i što je najbolje u skladu sa nacionalnim interesima nakon toga došla do ovog prijedloga. Poznato je da radna skupina koju smo formirali duže mjeseci intenzivno radi na tome.” Kaže na jednoj strani je pitanje kako zadovoljiti očekivanje i stavove hrvatske javnosti kada je riječ o zaštiti Jadrana, a s druge je također veliko očekivanje građana za ulazak u Europsku uniju. Međutim to nije dovoljno. Gospodin zamjenik ministra vanjskih poslova Šimunović, Šimonović vrlo kompetentno obrazlaže koja je razlika između gospodarskog pojasa i ekonomsko, i ekološko-ribolovne zone, a predsjednik HDZ-a i zastupnik Sanader odgovara: “Nedopustivo je da nas se drži za budale.” Dakle, “jer” kaže “nije točno to što govori zamjenik ministra vanjskih poslova.” A kada govori u ime kluba HDZ-a kaže: “Mi smo, mi ćemo izričito podržati proglašenje gospodarskog pojasa. Ovdje je riječ o Hrvatskoj, o hrvatskim interesima, o međunarodnom položaju Hrvatske i mislim da je propuštena prilika da se što se u javnost s time izašlo prerano.” Kaže dalje: “Možda ovaj dogovor ne prođe, možda je to i dogovor unutar koalicije.”. Ja bih danas komentirala, mijenjajući ovu Odluku čini mi se da dolazimo do toga da nećemo imati ni gospodarski pojas niti ekološko-ribolovnu zonu. Ona govori, i dalje kaže kada smo već ovu temu otvorili onda treba reći da Europska unija ne može vršiti pritisak na Hrvatsku i kaže to s punom odgovornošću. Kaže jer i konvencija koja vrlo jasno kaže da se unilateralno, dakle ne u dogovoru nego unilateralno proglašava ovo, ova, proglašava ekonomska zona i to nitko ne dovodi u pitanje. Danas upravo radi toga što se to dovodi u pitanje, što to ne može biti jednostrano mi mijenjamo ovu odluku. Kaže “Postoje trenuci u kojima moramo preuzeti rizik.”. Recite koji je rizik ako ne donesemo izmjenu ove Odluke? I tada naširoko prepričava što se to dešava u Jadranu kada talijanske koče dolaze u Jadran. Kaže da čak i stručnjaci da Europska unija što, što je vrlo bitno preporuča zemljama članicama i kandidatima da prošire svoj nadzor nad nekontroliranim ribolovom u međunarodnim vodama. Prema tome proglašenjem gospodarskog pojasa radimo to što nam se uostalom i preporuča. Nakon takvog izlaganja tadašnji predsjednik Vlade kaže: “Da. Želim reći da smo mi ovdje danas evidentno pred izborom da li ćemo nešto, da li ćemo nešto učiniti, ne da li ćemo nešto učiniti već što ćemo učiniti?” U jednom i u drugom slučaju Hrvatska ima pravo da učini jedan i drugi korak. Pravna situacija je jasna i čista. Hrvatska ima pravo dakle da, da se danas odluči i o isključivom gospodarskom pojasu i o zaštićenom ekološko-ribolovskom položaj, pojasu što predlaže Vlada. Ali kaže “ovdje nije samo riječ o pravu, ovdje je riječ o politici”. I danas je ovdje riječ, kad govorimo o odluci više o politici nego o pravu. Na kraju kada smo odlučivali o amandmanima i prihvatili ovakvu odluku koju danas mijenjamo današnji predsjednik Sabora je rekao da smo proglasili čudnovatog kljunaša. A danas taj kljunaš čini mi se gubi dah pa nećemo imati ni čudnovatog kljunaša, nećemo imati ni gospodarski pojas, nećemo imati niti, niti ekološko-ribolovnu zonu. Da. Dakle mi smo ipak već tamo u 2003. godini imali spoznaju i to dosta dobru spoznaju da ćemo 2004. godine dobiti i pozitiavn avis i dobiti kandidaturu za EUu. I pripreme oko ovoga itanja trebale su otići dalje trebale su i ovih zadnjih 5 mjeseci ili prvih pet mjeseci mandata ove Vlade otići dalje i trebali su biti efiaksnije. A danas bih ja zsita molila ako da bismo se ponašali upravo onako mi iz opozcije kako sam rekla na početku svojeg izaganja. Jer se ovdje ipak radi o značajnom nacionalnom interesu da bi mogli donjeto odgovornu odluku nama bi bilo bi poštano da nam se zaista kaže koji su to stvarni razlozi zašto moramo promjeniti ovu odluku. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Nenad STazić.
Hvala lijepa gospodine predsjednieč SAbora. Pa gledajte ja mislim da je ova tema ima čitav niz aspekata od kojih su tri bitna.Prvi to se radi o zaštiti nacionanog intereesa. Ali taj aspekt opet ima dva podaspekta. jer nacionalni interes štiit se ovom ekološko ribolovnom zonom on se štiti u našem djelu Jadrana. Ali nacionalni interes je ulazak u EU i to je nacionalni inteers. E sada trebalo bi uskladiti ta dva nacionalna interesa. I zaštiti Jadran i ne bacati sam sebi klipove pod noge u tom putu u EU,. DRugi bitan aspekt koji ovatema ima to je aspekt vjerodostojnosti a to je opet pitanje nacionalnog interesa. jer Hrvatska ima pravo očekivati da ju vode vjerodojstojni političari. To jeste nacionalni interes. Hrvatska ima pravo očekivati da ima takve političarer kod kojih će znati zašto se zalažu, kako će to ostvariti političari koji neće govorioti danas jedno sutra drugo. Već prema trenutku. To je ancionalni interes. Treći bitan aspekt to je sposobnost politike i političara da vode zemlju. dA brane njezin interese i njezin suverenitet i da to čine na kvalitetan način. Ja sam sae pitao danas cijeli dan nakon ove jučerašnje rasprave oko PDVa i deficita koji će se to deficit bivše vlade poajviti kao obrazloženje za ovaj prijedlog i pojavio se. Pojavio se danas na sjednici Vlade u Požegi nevjerojatno stvarno se pojavio deficit bivše Vlade jer veli SAnader da je ova odluka posljedica deficitranog pregovaranja sa međunarodnom zajednicom kada se donisila prva odluka. Nevjerojatno. Takve deficite ja mislim da ćemo mi nalaziti iz dana u dan akko got koji zakonski prijedlgo dođe biti će takvih i deficita. I pazite to čovjek govoroi u Požegi. Na sjednici Vlade nije došao vodje u Sabor nije imao hrabrosti doći ovdje pred zastupnik i pred javnost da obrazloži ovaj prijedloge. Ko da se ovdje radi o nekakvoj rutinskoj odluci. Nekakvom malom nebitno zakončiću. DAnas ima sjednicu Vlade. Pa tražili da se raprava vodi sutra kada nema sjednice vlade. pa da dođe u SAbor. Sjencdica vlade je isprika da se ne dođe tuz pred zastupnike pred javnost, nema se petlje. Nema se petlj doći. ali se ima petlje u Požegi reči da je bivša vlada deficitarno se ponašala. I da sada se s ovim mora ispraviti to deficitarno ponašanje. I to pazite to goviri čovjek koji je prije 6 mjeseci reako, jer ta konvencija vrlo jasko kaže da se unilateralno dakle ne u dogovoru nego unilateralno što nitko ne dovodi u pitanje to proglašava. Tada prije 6 mjeseci govori da se to proglašava unilateralno a danas pregovara bivšoj vladi ds se nije dogovarala. Zašto interesa na moru. To je jedan aspket zaštita nacionalnih interedsa na moru. pazite 15. prosinca nekoliko dana prije nego je Sanaderova vlada ušla u kabinete glavni direktor uprave za ribarstvo europske komisije nudi početak ekspertskih pregovora o uređivanju ribolovnih aspekata s obzorom an dokuemtn o kojem danas raspravljamo. 5 m jeseci se tom čovjeku ne odgovara. 5 mjeseci. Potpredsjednik Hebrang danas kaže traju pripreme pazite 5 mjesci traju pripreme da se čovjeku odgovori na poziv da se počnu pretgovori. U čemu se sastoje pripreme da se odgovori na jedno pismo dali se 5 mjeseci olovka šilji da se na to pismo odgovori. Zaštita nacionalnih interesa u EU. Jer to jeste nacionalni interes ne možemo se ponašati neodgovorno. Nismo se tako ponašali ni u vlasti ne možemo se ni u opoziciji ponašati neodgovorno. nacionalni interes je ući da da Hrvatska uđe u EU. I ja sam imao dvojbe priznajem osobno sam imao velike dvojbe do nastupa potpredsjednika Hebranga. Nama ovdje nije došao premijer Sanader da nam objasni međunarodnu situaciju, ali nam je potspredsjednik ovdje jasno rekao nema prijetnje vetom. Ni Italije ni Slovenije. Nema prijetnje vetom. Pazite d apostoji prijetnja vetom to je ozbiljna razlot da mi možda ovakav prijedlog prhvatimo jednoglasno. Ali potpredsjednik Hebrang kaže nema toga, nama nitko ništa ne uvjetujem. Pa ako je tome tako pa ćemu onda ovaj prijedlog uopće, pa zašto mijenjamo već jednom donesenu odluku. Jer na to pitanje nama ovdje nitko nije odgovorio. GDje je premijer Sanader da nam to objasni ako najodgovorniji čovjek vlasti, da na objasni međunarodni položaj Hrvatske u ovom trenutku. Ali sve da je i došao sve da je došao i da je objasnio ja se pitam , kako mu vjerovato. ja se pitam kako mu vjerovati. Jer je on prije 6 mjeseci rekao i kada smo već ovu temu otvorili onda atreba reći da je EU ne može vršiti pritisak ovo s punom odgovornošću kažem. Kaže Sanader. ne može vršiti pritisak na Hrvatsku d ne proglasi gospodarski pojas, jer je to utemeljeno u konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka Europske unije. Znači sa punom odgovornošću prije 6 mjeseci tvrdi, da nitko ne može vrštii pritisak na Hrvatsku da Hrvatska to ima pravo unilaterlano proglasiti. Danas s ovim prijedlogom tvrid nešto posve suprotno. Kako da mu vjerujem da je bio u pravu kada je ovo govorio prije 6 mjesci. Ili da je u pravu danas kada tvrdi nećto suprotno. GDje je kriteerij kako da mu vjerujem ja sam čovjek koji bi htio vjerovati. premijeru Sanaderu. On je i moj premijer. Ali kako da vjerujem čovjeku koji različite argumente iznosi o istoj stvari. Koji sada za jednu stvar tvrdi da je crna a odmah potom daje bjela. kako da mu vjerujemo kada on kaže prije 6 mjeseci potsoje neki trenutci u kojima moramo preuzeti rizik. Svjestan u potpunosti činjenice da bi nam određen esnage unuar EU mogle ovo i prigovoriti. Jer pitanje je našega putu u EU za koje mjesec europska komisija mora donjeti avis i reći dali Hrvatska ima status kandidata ili ga nema. Ali sam isto tako siguran, siguran je dakle premijer današnji, da ćemo imati i unutar 15-orice, a da ne govorim i unutar 10-orice novih, tu je znači i Slovenija, isto toliko ljudi i zagovornika i naroda koji su to učinili i koji će razumjeti da se ne može gledati samo kroz to je li to sada ta odluka nekome odgovara ili ne. Siguran je bio da ćemo i u Slovencima imati podršku. Na temelju čega je on temeljio tu svoju sigurnost? Ili su to bile tako puste riječi, neodgovorno ponašanje. I kako da mu sada u tome pogledu vjerujemo? Sposobnost je politike i političara da budu odgovorni bez obzira da li su na vlasti ili u opoziciji. Moraju braniti interes zemlje, moraju braniti njezin suverenitet, moraju znati pregovarati. Jer voditi politiku nije tako jednostavno. Znate ali kad vam netko nakon jednog susreta sa MMF-om isti čas se povuče i sazove hitnu sjednicu Vlade u panici, isti čas i povuče svoje glavno predizborno obećanje, onda je taj odustao od toga da pregovara. Kad netko, a da uopće neznamo tko vrši pritisak, povlači ribolovnu ekološku zonu, a da nam nije rekao zašto. Zašto za Boga? Onda taj nezna pregovarati, on nezna raditi posao za koji se natjecao i koji je dobio i to je ugrožavanje nacionalnog interesa jer mi kao narod imamo pravo očekivati da nas vode ljudi koji to znaju, koji to hoće, koji to mogu. Zaključujem. SDP vam je ponudio amandman. On bolje formulira prijedlog ovoga zakona. Pokazat ćete jeste vi u stanju prihvatiti taj amandman …
Hvala vam. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Florijan Boras.
Poštovani gospodine predsjedniče netočan je navod zastupnika Stazića u kojem citira fonogram. Naime citat je nepotpun i izvan konteksta, dakle netočan, a podsjetiti ću još jedanput. Tada je u ovoj sabornici bilo postavljeno pitanje jeste li za gospodarski pojas što predlaže HSP ili ste za čudnovatog kljunaša kojeg predlaže HSS i HSP i tada je odgovor HDZ-a bio mi smo za gospodarski pojas, pardon SDP.
Franjo Arapović ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravio bih netočan navod uvaženog zastupnika Nenada Stazića. Rekao je ovim riječima citirat ću, da predsjednik Vlade gospodin Ivo Sanader se boji izaći pred ovaj Sabor i objasniti. Pa mislim da se predsjednik ne boji, dokazao je to preuzimanjem države u onakvom stanju u kakvom ste vi ostavili.
Ivan Jarnjak ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče netočan je navod da se mijenja odluka, odluka se samo odgađa. Kad su u pitanju nacionalni interesi gospodo, 25.6.91. napustili ste sabornicu kad se trebalo glasati o tome da li će se oddružiti od bivše Jugoslavije. A Piranski zaljev i potpis? Pa dajte malo kada govorimo o tome, o nacionalnim interesima pa nećemo valjda čupati jedni drugima na taj način. Pa kud nas to vodi?
Marijan Bekavac ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodin Stazić je rekao da premijer Sanader nezna pregovarati sa svijetom. Moj ispravak netočnog navoda je u tom smislu da je više premijer Sanader i ministar vanjskih poslova Žužul učinili na promociji Hrvatske u svijetu za pet mjeseci nego njihova Vlada za četiri godine.
Kolegice i kolege je li korektno smijehom i podsmijehom dočekivati mišljenja onih s kojima se ne slažemo? Je li to ne znači da se, onda ćemo to oni koji se s time služe trebaju biti pripravni onda da budu na isti način, da bude njima, da budu i njihovi i da se ne ljute onda ako njihove riječi budu izvrgnute podsmijehu i smijehu, a neće biti nitko arbitar tko će prosuđivati ovo je smiješno, ovo je izloženo podsmijehu sa pravom i molim vas ako zahtijevate ravnopravni i pošteni tretman svih onda budimo na taj način takovi da nećemo kao što radite sada i dokazujete upravo u ovom trenutku se smijanje i podsmjehivanje zastupnicima uvedite kao pravilo pa će se to pravilo onda primjenjivati na sve jednako. To nije parlamentarno. Povreda Poslovnika kolega Lučin izvolite.
Što se tiče gospodine predsjedniče, ove vaše zadnje, kazat ću, budite strpljivi. Vi ste već davno u godinama možete čekat malo. Dakle kazat ću zapravo, slažem se u potpunosti s vama oko ovog smijeha jer …
Molim vas kolega Lučin tko je i u čemu povrijedio Poslovnik i koju odredbu?
Zadnji kolega koji je govorio povrijedio je članak Poslovnika 209. jer gospodin Stazić ni u jednoj rečenici nije rekao da gospodin Sanader ne zna pregovarati nego je rekao da su hrvatski pregovarači loši. Nije rekao za gospodina Sanadera.
To nije povreda kolega Poslovnika, Lučin. Molim vas, ako se ispravlja jedna tvrdnja onda se ne može intervenirati sa povredom Poslovnika. Ali kako je isto korektno od vas oprostite, da idete kolegici govoriti ovakve … Zašto to radite?
Pa ispričavam se molim vas. Ako treba evo prihvaćam i opomenu. Ispričavam se.
Nemojte sa opomenama. Zašto moramo ići na taj način… Zašto aludirati na nečije godine, na nečije to. Molim vas, replike. Poštovani zastupnik Luka Bebić.
Gospodin Stazić je rekao da ova Vlada ima deficit. Nije ova Vlada napravila deficit nego vi kao što smo jučer rekli. I kažete da treba imati sposobnu Vladu. Treba. Još sposobniju nego što je ova, ali nemamo tu šansu, trebamo čekati sljedeće izbore, kad vi pobijedite gospodine Staziću pa ćemo imati sposobnu Vladu. Ali kaže da treba štititi nacionalne interese i štićenje nacionalnih interesa je da se uđe u Europsku uniju, to je točno, a postoji kaže načini kako se može voditi politika a da bi se ušlo u Europsku uniju. Znači treba suptilnost u politici zapravo. Pa vi padate u jednu kontradikciju, govorite odredite cilj, a onda govorite da je to jako dobro da idemo k tom cilju, ali onda isto tako kažete da treba tu znati pregovarati, a pregovarat je suptilni način vođenja politike. To je ta stvar je li. Međutim, politika, gospodine Staziću nije ni crna ni bijela, ona je uglavnom, što bi narod rekao, šarena. E znači, e ova Vlada mora prepoznati spektar boja u politici. Ne smije patiti od daltonizma, ne razlikovat boje, znate? I ona to radi. Kažete, tražite razlog zbog čega će se produžiti ova odluka. Razlog vam je naveo potpredsjednik Vlade Hebrang, da nema pritisaka na Hrvatsku. E sad nastupa onaj suptilniji dio problema. ... [[Govornik se isključio, ne čuje se.]]
Hvala lijepa, kolega Bebić. Hvala lijepa. Hvala. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Pa vjerojatno da je slabija čujnost zbog toga što postoje razlozi koji utječu na sniženje čujnosti. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Da, gospodine Bebiću. Bila politika crna, bijela, šarena, ona mora voditi računa o nacionalnim interesima, ona mora biti odgovorna. I to političari moraju biti na vlasti i u opoziciji jer su nacionalni interesi iznad stranačkih interesa. I zbog toga, gospodine Bebiću, s punim pravom mogu reći vama i vašoj stranci, niste bili dobra opozicija. Niste vodili računa o nacionalnim interesima ni kad je u pitanju bila suradnja sa Haagom. Znate što ste radili i kako ste komplicirali bivšoj Vladi da tu suradnju održi. U nacionalnom interesu, da ne padnemo u izolaciju, a da baš i ne podlegnemo na prvi, najblaži pritisak. Htjeli ste srušiti tu Vladu, nazivali ju izdajničkom, organizirali prosjede, niste djelovali u nacionalnom interesu. Niste djelovali u nacionalnom interesu ni kad se donosila ova odluka jer ste tvrdili da je ona ispod ovoga što se može, da biste vi napravili drugo. Da biste vi odmah proglasili isključivi gospodarski pojas. Niste vodili računa tada o tome da Međunarodna zajednica je i onda postojala, da je i onda imala svoje zahtjeve i da je i onda imala svoja očekivanja od Hrvatske. Radili ste neodgovorno i opoziciji i sada vas samo pozivam da malo odgovornije radite kad ste na vlasti. ... [[Upadica se ne čuje.]]
Replika, poštovana zastupnica Katarina Fuček.
Kolega Stazić, vi ste ovu temu malo proširili s ribolovno ekološke zone na nacionalni interes i to na vjerodostojnost političara u nacionalnom interesu. Rekli ste, Hrvatska zaslužuje, Hrvatska treba dobiti, ima pravo očekivati bolju Vladu, bolje političare, vjerodostojnije. Što znači da bi to netko trebao dati? Gospodine Staziću, Hrvatska je demokratska zemlja i ona ima institut demokratskih izbora. Tu se procjenjuju izjave političara, tu se procjenjuju njihovi postupci. I ne samo to nego i rezultati. Što znači, niste bili dobra Vlada, niste dobili potvrdu svoje vjerodostojnosti na prošlim izborima. Dokazujte se ponovno. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Stazić.
Jesam, gospođo Katarina Fuček, ja sam malo proširio ovu temu, ali sad ću je vrlo brzo suziti. Ponudili smo kao stranka, kao klub amandman na ovaj tekst. Mislimo da on daleko kvalitetnije i bolje uređuje ovo pitanje. Evo naprosto jedno bolje rješenje jer u sebi ima definiran krajnji rok. Jeste li dorasli zadatku kao vlast u zaštiti nacionalnih interesa pokazat ćete i na ovom testu. Hoćete li prihvatiti taj amandman, hoćete li biti u stanju priznati da smo ovo pitanje bolje riješili od vas, da smo ponudili bolje rješenje? Hoćete li pokazati da vam je nacionalni interes iznad stranačkoga? Ovo će bit test i za vas, da pokažete da li ste u stanju biti bolja vlast nego što ste bili opozicija.
Ministar Hebrang, izvolite.
Hvala lijepo. Štovane dame i gospodo, samo nekoliko, ja naravno ne ulazim u ove polemike, nego samo nekoliko možda objašnjenja ili dopuna objašnjenja ovom našem Prijedlogu. Vidim da neki elementi Prijedloga nisu dobro shvaćeni. Gospodin Stazić kaže da sam ja rekao da nakon 5, 6 mjeseci otkad smo dobili ponudu za pregovore o partnerstvu u ribarstvu traje naše pripreme, da se pripremamo 5, 6 mjeseci. Ne. Ja sam rekao da traju pripremni razgovori i da nisu jednostavni i da ih radimo svakodnevno i svakotjedno i da će oni sigurno rezultirati na kraju ugovorom o partnerstvu u ribarstvu. Prema tome, razgovori u tijeku i upravo zato molimo ovu odgodu. Drugo što je možda bilo nerazumljivo opet je ovdje bilo govora o ucjeni. Ja ponavljam po drugi puta, nikakve ucjene nema od bilo koga. I to želim istaći, a pitanje zašto onda ovo odgađamo? Pa upravo zato jer želimo vodit svoju aktivnu politiku, a ne politiku podilaženja ucjenama. I upravo stoga idemo s inicijativom, a ne čekamo eventualne situacije u kojima bi bili u podređenom položaju i odgovarali na nekakve ucjene. Dakle, ovo nije politika popuštanja pritiscima, ovo je aktivna politika hrvatske Vlade koja zna šta hoće i što radi. I na kraju, moram odgovoriti gospođi Antičević koja mi je rekla da lažem jer je to ipak jedna uvreda. Ja ne lažem niti izgovaram laži, samo povremeno govorim neistinu, a to je puno pristojnije. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Netočan je navod gospodina Hebranga. On je rekao nije točno da je, odnosno on je tvrdio da ovo nije politika, dakle, posustajanja ili u navodnike, recimo to tako, popuštanja pred, opet navodnike ucjenama. Nego da je to upravno aktivna politika. Ali ovo je aktivna politika od odustajanja već dosegnutog i da se ide na niži nivo. Mislim, to je jasno i mislim, svakome prosječno inteligentnom čovjeku u Hrvatskoj. Dakle, mislim zaista, pa zašto nas uvjeravate da je zeleno žuto, crveno plavo, itd.? Mislim, mi zaista vidimo sada u liku i djelu gospodina Hebranga doktora Jeckyll i mistera Hydea i pokušavamo pogodit koja je prava osoba. Ali ovdje se radi o politici i teško je zamislivo da takva ambivalentna može biti politika jedne Vlade jeli nije vjerodostojna i mi ovdje ne znamo šta Vlada zastupa. ... / Govornik isključen, pa naknadno uključen./, a ustvari se odustaje od onoga već dosegnutoga koje ste vi prije napadali da nije dovoljno. Mislim, nevjerojatno.
Poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Ja moram reći da sam zaista zbunjen počinjem ovako, ja ću reći da će Klub HDZ-a podržati prijedlog, dakle prvi prijedlog o proglašenju gospodarskog pojasa. Obrazložit ću to činjenicom. Tema je od iznimne važnosti za Hrvatsku, i kojoj uopće nije bitno na vlasti, tko u oporbi. Ovdje je riječ o Hrvatskoj. Super, super. A ja mislim se držati pravila da ne treba diskreditirati ni jednu Hrvatsku stranku, bez obzira na ime koja je u Hrvatskom saboru, i ja zato mislim da HDZ-e zaista zna šta radi. i misli čak da zna koji su hrvatski interesi. i ko nam obrazloži šta je utjecalo to da u šest mjeseci odustane od Hrvatskog interesa, proglašenja gospodarskog pojasa i zamislite kaže, gospodin Hebrang, odnosno Sanader, odnosno Sanader, gospodin Hebrang. Da mi ne bi sada razgovarali da smo donijeli odluku o proglašenju gospodarskog pojasa, jer bi to bila cijelina, ali moramo razgovarati kad je to dio sadržaja gospodarskog pojasa. Jer taj dio sadržaja smeta Europskoj uniji i susjedima, ali cijeli ne bi smetao. Zaista dobro. Dakle, HDZ-e zaista zna što su to Hrvatski interesi. Ali šta su Hrvatski interesi kad se odustane, nije nam obrazložio u čemu se sastoje. Ili možda HDZ-e misli da su Hrvatski interesi jednako interesi HDZ-a. To nije dozvoljeno, to naprosto nije Hrvatski interes. Hrvatski interes je kad se svi politički faktore dogovore što je to u zajedničkom interesu građana ove zemlje. S obzirom da mi nismo dobili odgovor šta je motiviralo Vladu da odustane od svojeg stajališta kad se donosila odluka, dakle HDZ-e šta je motiviralo da odustane od svojeg stajališta koje je imao kad se donosila odluka o proglašenju ekološko ribolovne zone. Ja moram posumnjati da jednom nisu znali šta su to nacionalni interesi. Ili nam skrivaju prave razloge. Nije važno što nama skrivaju, to još i mogu, jer smo u konkurenciji. Ali građanima to ne bi smjeli. To nije ni fer prema građanima. Zbog toga ja zaista molim da se bar primjereno kaže šta je odlučilo da treba odgoditi primjenu odluke o ekološko ribolovnoj zoni i zaštiti Jadrana u tom smislu? Što se tiče samog uspjeha ili neuspjeha prigovaram ili razgovora sa Europskom unijom ili sa susjedima. Ne mogu razumijeti da Hrvatska nema identičan interes sa Europskom unijom i sa susjedima kad je u pitanju ekološka zaštita Jadrana Hrvatskog i Europskog Jadrana. Pa jesmo li bar pokušali taj dio odluke odmah primijenit? Odmah pustiti u interesu sviju koji žive ili će živjeti na Hrvatskom Jadranu, i Europa. Nismo pokušali čak ni dio odluke zadržati u nacionalnom interesu Hrvatske. To donekle obrazlaže nastup gospodina potpredsjednika Vlade kad je rekao da je kooperativnost politika ove Vlade. To je zapisano danas u stenogramu. Ja se slažem da bude kooperativnost, ali mi odgovorite šta je interes Hrvatski u toj kooperativnosti? Šta je interes u toj kooperativnosti, koji je to interes koji navodi Hrvatsku vladu da bude tako kooperativna? Pa jučer odustane od smanjenja PDV-a. A da ne ponavljam to, zaista da ne ponavljam, već je puno rečeno šta smo mi sve odustali u 20 dana. Zbog toga zbunjenost ne može biti saveznik nikoga, kooperativnost ne može biti savez nikoga, ako ne zna šta su njegovi interesi. I još nešto ti interesi zaista moraju biti nacionalni, a ne stranački. Bez obzira kako stranka sebe vidjela, ona ne predstavlja sve građane niti je dobila mandat od svih građana, pa makar imala postotak koji je HDZ-e osvojio na izborima, on tek znači nešto oko 25% podrške cijelog hrvatskog naroda. Zbog toga ja zaista mislim da jesu sve hrvatske stranke u ovom Saboru hrvatske i da sve one za sebe misle da čuvaju nacionalne interese. Ali nemojmo brkati nacionalno od stranačko i to je opći poziv na sukob, a ne riješavanje problema u državnom i nacionalnom interesu. A ja mislim da jeste problem ako ne znamo sačuvati barem ekološku zaštitu Hrvatskog Jadrana i Europskog Jadrana. Na kraju zato kažem, zato pozivam pročitajte dobro prijedlog amandmana Kluba SDP-a, on zaista u ovim okolnostima na vrlo suptilan način želi zaštititi, čak i pojačati poziciju Republike Hrvatske da u razgovorima, u pregovorima dobije maksimum, a to može. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Štovani gospodine predsjedniče. Zastupnik Leko je u nekoliko navrata decidirano rekao, nisu znali prepoznati nacionalne interese. Jesmo, prije nego što ste vi to i prepoznali i htjeli prepoznati. A zadnji primjer je kad govorimo o nacionalnim interesima, onda je to potpisani ugovor, parafirani ugovor između Račana i Drnovšeka o ustupanju cijelog Piranskog zaljeva Sloveniji na koji se oni danas pozivaju, i koji i danas pokušavaju iskoristit u svoju korist. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Leko.
Gospodine predsjedniče. Sasvim sigurno znam da vi poznate Poslovnik i da smo promijenili odredbu članka 209., da ni jednim svojim glasom nisam spominjao sporazume, bilo sa kime osim sa Europskom unijom i ekološki pojas. Nikakvog Račana, nikakvog Jarnjaka, nikakvog Bebića nisam ja spominjao u ovome. Molim vas držite red u Hrvatskom parlamentu. Hvala lijepa.
Kolega Leko vi ste generalno spomenuli o neprepoznatljivosti i nepoznavanju, pa vam je odgovoreno onda o tome tko prepoznaje i na koji način. E to se vi, ne možete polemizirati ni ispravljati navod na navod. Da. Florijan Boras, poštovani zastupnik. Ispravak netočnog navoda.
Gospodine zastupniče, poštovani kolega potpredsjedniče Odbora za zakonodavstvo. Izjavili ste, pokušali ste dati definiciju ekološko ribolovnog pojasa prema međunarodnom pravu tumačeći da je to nešto uže ili malo uže itd. od gospodarskog pojasa. To i takva komparacija nije moguća i netočna je. Gospodarski pojas je jasno definiran međunarodnim pravom i tada gospodarski pojas proglasio je preko 150 zemalja u svijetu. Pojam ekološko-ribolovnog pojasa ne znači ništa, nepoznanica je u međunarodnom pravu i oko toga se prijepori i struka i praksa i takvom odlukom ništa nije zaštičeno jer se tu naprosto radi o čudnovatom kljunašu i nićemu drugome. Hvala lijepa.
Opet ćemo dočekivati ono mišljenje sa kojim se ne slažemo sa smjehom i podsmjehom. Vrlo korektno, vrlo korektno. A ja ću, netko će od zastupnika procjenjivati šta je opravdano i korektno, pa što zaslužuje podsmjeh, to je isto jako korektno. Da i dobacivanja izvan predsjedničkog stola, kolega Vujić su isto također vrlo poslovnički. Replika poštovani zastupnik Luka Bebić.
Gospodin Leko je u samom početku ustvrdio da Hrvatska odustaje od proglašenja gospodarskog, da smo mi glasovali i onda odustali od proglašenja gospodarskog pojasa. Nismo. Kao što sam u uvodnom u ime Kluba u mom izlaganju rekao, mi smo glasovali sa HSP-u, o proglašenju gospodarskog pojasa, to se vidi iz zapisnika i točno kako je koji zastupnik glasao za sebe znam da sam glasao za proglašenje gospodarskog pojasa. A vi ste tvrdili da je to isto u biti kao i ekološko-ribolovni pojas, pa kada je isto onda smo mi bili za jaču formulaciju koja je pokrivena međunarodnim konvencijama. A to nas je najmanje, a to nas ni namjmanje ne bi spriječilo da sada imamo ovakav stav kao što ga imamo jer mi vodimo politiku. Pregovaramo. Razlog je u suptilnosti u vođenju vanjske politike koja pokazuje svojim svakim nervom ova Vlada. Pokazuje tu finoću u pregovaranju. Razumijete? E. A, a zašto tražimo ovo? Evo ja po treći put govorim? Tražimo zbog toga što nam je Europska unija predbacila da smo jednostrano donjeli odluku, zvala se ona ovako i onako donjeli smo je jednostrano bez razgovora sa našim susjedima. I tako piše u onom pismu koje su nam oni uputili, nemojte to izgubiti iz vida. Jer piše i taj njihovo pismo više shaćam kao primjedbu nego kao pohvalu. Razumijete? ... [[Govornik udaljen od mikrofona, ne čuje se.]]
Kolega hvala lijepa, hvala lijepa. Je, znam, pitao je čovjeka, ali pitajte. Odgovor na repliku poštovani kolega Leko.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja se jako plašim zato što gospodin Luka Bebić kaže da vi sve možete, ja se toga plašim. Da svi sve možete, ja se toga plašim. Mene je strah političara koji sve mogu, kolega Bebić, a vi to tvrdite da sve možete. Međutim, odlika vaše vlasti je koperativnost a ne zaštita nacionalnih interesa, to je izjava, ne, ne to je izjava bila ovdje danas, a vi se možete suprostavljati potpredsjedniku Vlade a ne meni jer ja to nisam rekao.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Zaista je teško razumjeti ovu suptilnost, ovaj sitni vez Coco Chanel je rekla manje je više. Evo sada to slušamo i od HDZ-a. To je zaista teško razumjeti da razoružani i bez ikakvih argumenata bez da itko išta od nas traži i tako oguljeni idemo u pregovore. Kada se prije 6 mjeseci u ovom Hrvatskom saboru raspravljalo o jednoj temi o dvije mogućnosti da li gospodarski pojas ili ribolovno ekološka zona, naravno bio je odmah prizvan premijer tadašnji gospodin Ivica Račan, i došao je, ne prvi put, svaki put je došao. Ali danas mi se čini što premijer nije došao da njegov nedolazak je najrječitiji. On govori u biti umjesto vas. I nije ugodno doći, ovdje je o tome već bilo riječi, doći i reći odustajemo od toga, jučer odustajete od PDV-a, gospodine predsjedniče puno je smijeha bilo onda s desne strane, zabava je bila jer nije bilo kamera, onda o tome niste govorili sada nama spočtavate smijeh.
Smjeha je bilo jučer navečer kada je jedan zastupnik koji inače ima, koji je zasmijavao zastupnike iz vaše strane.
Gospodin Ivica Račan, gospodin premijer Račan je tada došao iskreno i otvoreno rekao, da, Hrvatska je u delikatnoj situaciji, naravno da ta iskrenost nije bila prepoznata puno puta. Puno puta je riskantno biti iskren u tom određenom trenutku i istina je to da se lažima brže dolazi do sreće ali to je kratkotrajno. To je politika kratkog daha. I premijer, tadašnji premijer Račan je i rekao kako onda pomiriti ta dva interesa onaj najuži hrvatski nacionalni ali jednako tako i interes nacionalni da se uđe u Europsku uniju. I dobili smo nešto što je najviše moguće bilo da kada dobijemo, naravno to je bilo ismijano, gospodine predsjedniče, vi ste tada govorili čini mi se da je to čudnovati kljunaš i takve stvari, bilo je govora da koga to mi slušamo nekakve jazavčare, vrijeđali su se diplomati, predstavnici Europske unije. A gospodin današnji premijer, tadašnji zastupnik Sanader govorio je da je ovo blamaža, da je to nesposobnost aktualne Vlade koju predvodi premijer Račan. A gdje je sada vaša ta sposobnost? Odustajete unaprijed. Sami kažete da to nitko od vas ne traži od već postignutog. I tako idete spremni u pregovore da još više nešto dobijete. Pa dajte molim vas. Ali možemo razumjeti da je teško jer to najbolje znamo ali ovako kako vi postupate to je najlakše idete kuda vas voda nosi. Ali to je pitanje i znanja i kompetencije i sposobnosti ali i živaca, teško je pregovarati, a pregovarati ne znate jer i ne možete znati. Dok ste prvobitno bili na vlast, zemlju ste doveli upravo zbog takve vaše politike sukoba, nne demokratičnosti, ne otvorenost, nesposobnosti za komunikaciju a komunikacija je uvijek teška, jer demokracija je teška jer je odgovorna. A demokracija nije ništa drugo nego razgovor, to su te suptilnosti i pregovori ali oni su otvoreni a ne tajni pregovori nekakvi. I vidite sada dok, odnosno do jučer dok ste bili u opoziciji također ste stalno provodili jednu politiku sukoba, onemogućavali Vladi da ne uspije. To je bio vaš cilj. Nije vas briga bilo onda ni za ekološku zonu ko što vas ni danas nije bilo. Briga vas je za Hrvatsku samo onda i ukoliko ste vi na vlasti. I to je evidentno. Iz dana u dan. Gospodo razgovaralo se ovdje, pokušalo se nešto doduše evo. Premijer Sanader iako nije ovdje pa je pokušao bar na neki način spasiti ovu situaciju pa je ... [[Govornica se ne razumije]] pokušao to kako naš uvaženi kolega Stazić i kaže i obznani opet deficitom. Ali ostalo je potpuno nejasno zbog čega, ali ako ste zaista u nevolji nismo prvi put pokazali da smo sposobni. To smo pokazali i dok smo bili ranije oporba, dok smo bili na vlasti i sada. Pa nemojte nas mjeriti samo sa svojim laktom. Preuzet ćemo i taj dio odgovornosti i razumjeti. Nije lako. Ali otvoreno recite jer ako budete tajili bit ćete odgovorni. Ali posebno je teško ako je istina ono zaista što ste vi gospodine Hebrang rekli da vodite aktivnu politiku odustajući od već postignutog, a da nitko od vas ništa ne traži. To je opasna politika koja zaista ne vodi nikamo. Kakvu Europsku uniju? Pa cilj, pa cilj je tamo odakle smo krenuli. Nema politike konzistentne. O tome je govorila i kolegica Pusić. Mi još ne znamo ni o čemu u čemu je vaša politika? Evo, ali rezultati nažalost te politike su evidentni. I mi bi se kao jedna zlurada i neodgovorna opozicija mogli tome veseliti, ali tomu nije tako jer posljedice takve vaše politike svi ćemo vrlo brzo iskusiti. Čini mi se i po, evo da vodite politiku kao Rembaudt pijani brod.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marijan Bekavac. Kajo Bučan.
Gospodine predsjedniče,
Bez problema. Za moje zdravlje, hvala.
Gospodine predsjedniče poštovana zastupnica je izjavila da su vrijeđani diplomati Europske unije. To nije točno. Nitko nije vrijeđao diplomate Europske unije već je to napravio potpredsjednik Vlade u bivšem sazivu travnja prošle godine kada je izjavio da, je izjavio i nanio je i profesionalnu uvredu izjavivši da ne znaju raditi i ne razumiju svoj posao i ne samo diplomate Europske unije nego i šire.
Poštovani zastupnik Pero Mlinarić, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, uvažena zastupnica gospođa Antičević je rekla da smo mi naša Vlada da je nesposobna. 1991. bili smo stranka opasnih namjera. Da je to istina danas bi vam gospođo uvažena zastupnice Slobo bio predsjednik. Možda bi bili zadovoljni. Hvala.
Tomislav Čuljak. Ispravak netočnog navoda.
Pa, poštovani gospodine predsjedniče, kolegica Ingrid Antičević-Marinović je rekla da je bivši premijer Račan došao iskreno pred Sabor, ali da to nije prepoznato. Pa ja mislim da jeste prepoznato i da je zapravo dobro prepoznato i od građana Republike Hrvatske na zadnjim izborima.
Replika poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić. Replika Luka Bebić.
Gospođa zastupnica je ovdje utvrdila povišenim tonom po običaju da je, da HDZ i oporba nisu željeli uspjeh bivše Vlade i da su bili zluradi. Na te uspjehe koje ja doduše nisam uočio ali možda je bilo, ... [[Govornik se ne razumije]] Gospođo zastupnice mi želimo vama mnogo uspjeha u oporbi. Mi nećemo ništa činiti da vas u tome ometemo jer svaka vaša rasprava ovdje, većina tih rasprava je jako dobra tako da sam ja davno predlagao da gospodinu Staziću damo ekskluzivno pravo da uvijek govori i postavlja pitanja. Vi ste bili protiv da se ova točka stavi na dnevni red lani. Nego je vaš koalicijski partner HSS to stavio na ... [[Govornik se ne razumije]] To je puna istina. Niste imali namjeru kao šta tvrdite, štititi hrvatske nacionalne interese kroz proglašenje gospodarskog pojasa jer ste bili protiv toga, a HSS je predložio kako sam obrazložio je li pred same izbore, zna se iz kojih razloga i ja moram ovdje samo reći jednu stvar. Jedini koji je kontinuirano inzistirao u dugom vremenskom periodu da se proglasi gospodarski pojas je bio HSP. To je puna istina. Nemojte preuzimati na sebe tu veliku ideju koju vi uopće niste imali nego ste blokirali čak i Tomčića i njegov HSS da se donese ona odluka a mi smo za nju glasali skupa sa HSS-om.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ingrid Antičević.
Pa vrlo kratko jer možda teško je bilo što i replicirati jer vi ste otišli u nešto što ja čak i nisam ni govorila i nije bilo prigode da uopće na taj način reagirati. Nego se samo u biti sada želite opravdati za sve opet bezuspješno što sada radite. To je opet onaj vaš sitni vez gdje vi tu suptilnost, a mi to još ne razumijemo. Ali vi to ne govorite nama, oprostite. Vi ste dužni objasniti hrvatskom narodu što radite. Jer dobili ste, dobili ste izbore ali ne i da radite što god hoćete nego ono u skladu zašto ste se i zalagali. Doduše već puno ste više, već od 10 točaka i 10 obečanja u samo 6 mjeseci ste odustali, ali ovo su pitanja koja su bila postignuta i izvolite reći zašto idete nazad. Vi vučete Hrvatsku, pokrećete Hrvatsku ali kud? Ne samo da ste se nagnuli nego je sad već vučete i nazad. Odustajete od onog već postignutog. Pa ako je to nekakva sila ili nužda pa objasnite. Bojite se.
Replika. Poštovani zastupnik Marko Turić.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege zastupnici! Vidite ovo je jedna hipokrizija koja se događa u ovom časnom Domu, u ovim satima, a sad ću reći zašto. Pokušavali su nam mnogi staviti da Hrvat ima memoriju od 6 sati, 6 dana, sada čujemo 6 mjeseci. Ja bih vas samo malo pripomenuo i ranije od iste strane to sam već jednom spomenuo i učio i pokušalo nam se je govoriti i lekcije držati o odumiranju države i sada zamislite sada mi drži lekciju ti isti o nacionalnim interesima. Pa to je strašno, to je naprosto strašno. Međutim s time ću završiti ovdje se spominje gospodin Sanader predsjednik hrvatske Vlade pa sto puta pa gdje je pa što je, ali ja to razumijem on se čak i priviđa nekima. I dobro je da je tako. To je odlično da je tako. Međutim ovdje se pokušava dovesti u pitanje kome korist od ovoga, kome korist. Svi vi dobro kao i ja znamo da je to korist ne ni meni ni vama trećoj stranci i tako dalje, nego Hrvatskoj i hrvatskom narodu. To je zasigurno korist. I zaista moramo biti na visini i prihvatiti to i suočiti se s time i to prihvatiti kao isključivi razlog i tko će dobiti koristi od toga. Međutim ja vidim u čemu je problem došao je jedan vrlo konkretan prijedlog sa strane mislim od uvaženog zastupnika i kaže, pa dajte to pustite nama da mi to. Što se mene tiče gospodine ja bih vam to prepustio, ali moj narod i vaš narod to neće i neda. A šta vam ja zato mogu. Hvala lijepa.
Odgovor na replilku poštovan zastupnica Ingrid Antičević marinović.
Nama je ovdje više puta rečneo kada nam se pokušalo objasniti, pa jeli to vi razumijete, dali razumijete. I zaista teško je razumjeti to stanje svijesti kada nešto što je prije bilo više, kada ste se vi ko nkretno s kupa HDZa kleli da sve ispod proglašenja gospodarskog pojasa je nacionalna izdaja, asada odustajanje i od ribolovno ekološke zone i nama u korist. Pa tko to može razumjeti. Ali da mi to ne razumijemo.
Ministar Hebrang.
Hvala lijepo. Ja bih samo opet morao dopuniti svoje uvodno izalganje mislio sam da je bilo jasno. Naime gospođa zastunica je rekla da nismo obrazložili zašto odustajemo od već postojećeg rješenja. Jeli tako bilo .Dakle prvo apsolutno ne odustajemo ja sam rekao da ne odustajemo od odluke Sabora od prošle godine nego da tražimo samo u jednom segmentu koji se odnosi na zemlje EU odlaganje. prem atome ne odustajemo. nego tražimo odlaganje iz taktičkih razloga da uspijemo dovršiti pregovore koji su u tijeku. DRugo ne odustajemo o dveć postojećega, jer postojećega nema, budući da postojeće stupa na snagu tek za 5 mjeseci znači nije postojeće. I pitanje je ponovno bilo zašto odustajemo od postojećeg, to postoježće ionako stupa na snagu tek za 5 mjeseci, Dakle nema ga nije nasnazi. I treće što je opet bilo sopomenuto da nismo obrazložili zbog čega tražimo to odgodu. Ja sam o tome govorio 10tak minuta. Pa bi sada sažeo zašto odustajemo, odnosno, zašto tražimo od vas da se odgodi ono što je donešeno. IZ istgoa razloga iz kojeg ste vi kada ste donjeli odlukku tražili da se odgodi za godinu dana.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Pa ispravljam netočan navod gospodina Hebranga koj ije rekao da e ova odluka donosi samo za zemlje EU. Gospodine Hebrang, odgoda da odgoda. Odgoda na jedno 10 godina. Zemlje EUa zbog kojih smo mi donosili ovako jednu odluku su Slovenija i Italija, pa ne donosimo mi voo valjda zbog Norveške. Prema tome vaša priča o tome da mi donosimo ne znam zbog kojih zemlja, da donosimo i prije godinu dana i 7 mjeseci i sada zbog istih zemalja.
ispravak Ingrid Antiečvić Marinović.
Gospodine predsjednieč pa evo gospodin Hebrang je rekao mi ne odustajemo mi ne odustajemo, jer ne može se odustaiti od nepostojećeg. Jeli. Govori o nepostojećoj odluci. Prema tome to je netočno jer onda čemu upravo odustajanje od ove odluke odnosno promejna odluke odnosno pr omjena nečega nepostojećeg.
Oprostite to jednostavno polemika. To samo polemizirate sa jednim stajalištem, a Mato ARlović poštovani zastupnik.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, ispravljam netočni navod potpredsjednika Vlade gospodina Hebranga. Kada je rekao mi ne odustajemo od onoga čega nema, nije točno. Odluka o proširenju jurisdikcije RH na Jadranskom moru kojom je proglašen ekološki ribolovni pojas, je stupila na snagu danom donošenja. I ona je kao što znate objavljena u Narodnm novinama. problem je u nečem drugom odluka dakle postoji ona je na snazi i nema nikakve dvojbe dali nje ima ili nema. ovdje je pitanje zapravo o kada počinje primjena pravnog režima u ostvarivanju ove odluke. I zapravo vladatareba puno više uložiti truda dap ripremi pravne propise koji će osigurati pravni režim, na ekološkom ribolovnom pojasu da bi ga mogla osigurati i početi provoditi u desetom mjesecu voe godine kada se navršava 12 mjeesci.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa potpredsjednik Vlade je rekao da se odustaje iz taktičkih razloga što je netočno zato jer to je autonomna odluka i pravo Hrvatske. I nema potrebe da se zbog bilo koga i zbog bilo čega odustaje osim ako nismo suočeni sa ucjenom.
Poštovani zastupnik Luka Rojić.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, gospodo kolegice i kolege zastupnici. ne mogu započeti raspravu o ovoj temi a da se ne prisjetim 3. listopada prošle godine kada smo gotovo cijelo poslijepodn razgovarali o ribolvonoj ekološkoj zoni i o isključivom gospodarskom pojasu. I moja diskusija vjerojatno biti će opterećena upravo tom sjednicom. Čini mi se da je ne toj sjednici koja je bila dosta mučna dosta teška za sve nas zastupnike, bilo jedno štovečeras ovdje ne vidim. Tada se je raspravljalo o dva moguće modela i nije bilo posve sigurno koji od tih dvaju modela će biti prihvaćen. Činilo se kako da Hrvatski sabor ili je to zaista tako bilo odlučujeo o zaista tako važnoj temi. Večeras mi se čini da je odluka već donešena, i da mi u SAboru uzalud trošimo vrijeme, i da će ona biti donešena uprav oonako kako je i predložena. tot je ono što frustira, što marginalizira ovaj dom, i što zapravo nas stavlja pred gotovo čin. kao jučer kada smo raspavljali o PDVu i mijenjali zakon koji se trebao primjenivati od 1. siječnja 2001. godine. A u stvari potvrdili smo zakon koji još cijelu ovu godinu vrijedi i danas ću ponoviti da to nije bilo ni vraćanje ni podizanje ni spuštanje PDV-a već ništa od toga, to je rekao sam bilo beskorisna jalova priča u kojoj radnje nema, u kojoj se od ničega očekivalo nešto … /Govornik isključen pa ponovo uključen./ … Čini mi se da se i danas nastavlja na isti način. Mi odgađamo odluku koja se tek treba primjenjivati od 3. listopada i to moramo … /Govornik isključen pa ponovo uključen./ … i posve je nelogično što smo to činili jučer i što to činimo danas na ovaj način ako za to nema tako prijeke potrebe. Kada bi ovdje bio predsjednik hrvatske Vlade gospodin Ivo Sanader i kada bi rekao ono što nije govorio točno prije devet mjeseci gle slučajnosti 3., ali listopada prošle godine ili pak kada bio govorio ono što je tada govorio mi bi mnogo lakše donijeli odluku, a govorio je: Iz dosadašnjeg izlaganja klubova vidljivo je tko je za što. Ja ću reći da će i klub HDZ-a podržati prijedlog, dakle o proglašenju gospodarskog pojasa. Tada je nastavio: I kada smo već ovu temu otvorili onda treba reći da Europska unija ne može vršiti pritisak s ovom punom odgovornošću kažem, ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas jer je to utemeljeno na Konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka Unije. Išao je i dalje: Nema europske budućnosti ujedinjene Europe ako budu vrijedila dvostruka pravila. I ja bih to mogao reći i slažem se sa tom tvrdnjom. Prema tome, bez obzira nastavio je dalje: Koliki bi bili, može netko reći Hrvatska još nema status kandidata pa se ne može niti petljati u europske poslove, može se petljati i u europske poslove, jer Europa nije Europska unija, Europa smo svi mi i budućnost Europe ovisi o /Govornik isključen pa ponovo uključen./ … bio najveći, srednji ili mali. Još ću govoriti u ime i citirati gospodina predsjednika Vlade jer te večeri on je rekao: To što se netko ljudi, pa molim lijepo onda neka se ljuti na one koji su donijeli Konvenciju ujedinjenih naroda o pravu mora jer ta konvencija jasno kaže da se unilateralno, dakle ne u dogovoru nego unilateralno što nitko ne dovodi u pitanje to proglašava. Još ću reći nekoliko citata gospodina predsjednika Ive Sanadera koji je te večeri govorio: Oko 130 zemalja tu negdje je proglasilo i konzumiralo to pravo koje proistječe iz Konvencije ujedinjenih naroda o pravu mora iz 82. godine. I dalje reče naš premijer: Čak što više, stručnjaci kažu da Europska unija i što je vrlo bitno preporuča zemljama članicama i kandidatima da prošire svoj nadzor na nekontroliranim ribolovom u međunarodnim vodama. Prema tome proglašenjem gospodarskog pojasa radimo to što uostalom preporuča i Europska unija. Mogao bih vjerojatno potrošiti cijelih deset minuta citirajući uvaženog premijera gospodina Ivu Sanadera i predložiti no što je on te večeri predlagao, ali ja neću. On je predlagao: Ajmo prenijeti ovu odluku na hrvatske građane pa neka se referendumom u iduća dva tjedna odluči što hrvatski građani o tome žele. I sada posve otvoreno mogu reći, ili naše kolege onda nisu znali što govore, a pravili su se da znaju ili sada znaju što govore, a prave se da ne znaju. I jedno i drugo je obmana i nas zastupnika i cijele hrvatske javnosti, a to je u ovako važnim temama nedopustivo i potpuno neodgovorno. I pitam se, kakvu mi poruku šaljemo sa ovakvim odlukama našim ribarima, kakva je ovo poruka za pomorsku orijentaciju naše države koju svi tako zdušno zagovaramo. Kakva je ovo poruka za budućnost hrvatskih građana na našem Jadranu. Kakva je ovo poruka o brizi za biološke resurse i kako ocijeniti ovu odluku ako se ne posluša ceh ribara makar toliko i uvaži njihov zahtjev o zabrani ribolova za svih u trajanju od jedne godine Vjerujte ukoliko sve ostane kao i do sada, da će za sve biti posve prekasno. Te večeri … govorit ću mnogo o sjednici koja je bila 3. listopada, te večeri čuo sam i neobične kovanice o onome što smo te večeri donosili. Dvoumili smo se o tome i uvjeravali da isključivi gospodarski pojas i ribolovno ekološka zona gotovo da su identične, da se razlikuju samo u 5% funkcija koje ta odluka ima u sebi, a to su one funkcije koje smo tu večer ocjenjivali da se možda i nikad neće ispuniti na hrvatskom Jadranu. Ali nije to bilo dovoljno da se ne dobiju ovakvi epiteti. To što ste vi predložili to je ni pirka ni kanjac rekao je to gospodin predsjednik hrvatske Vlade Ivo Sanader, a drugi su dodali ne samo pirka kanjac to je čudnovati kljunaš, a neki su rekli to je čak bučkuriš, a ja ću reći ova odluka ukoliko se donese na ovaj način ona je i tudum i kvasina i najgore vino koje se pravi od patvorene vode i šećera od koje dugo dugo i uvijek boli glava. Hvala vam lijepa.
Znate kolega u osnovama udžbenika pravnih ima jedan termin koji se rabi u pravu za hibrid, za pravni hibrid između različitih pravnih instituta i u pravnoj teoriji se popularno naziva čudnovati kljunaš. To je bila, vi aludirate i mene apostrofirate, a to je tako znate. Replika poštovani zastupnik Florijan Boras.
Gospodine predsjedniče ni povišeni tonovi ni ispržen kažiprst ni vika ne mogu nas uvjeriti u ono što pravna struka i znanost je davno definirala. Gospodarski pojas je pojam koji međunarodnim pravom i domaćim Pomorskim zakonikom definira, a kako ste ga nazvali ekološko ribolovni pojas nije ništa u pravnom smislu riječi i Europa i pravnici i oni koji primjenjuju međunarodne konvencije neznaju šta to znači. Gospodarski pojas je proglasile stotine, 130 ili preko 150 zemalja a ekološko ribolovni pojas je u pravnom smislu ništa i to ništa ste čak odgodili. Dakle ni to ništa nije stupilo na snagu za što sada tvrdite da i mi odgađamo. Naravno prisiljeni smo jer i to ništa nas na stanoviti način obvezuje ono bar u smislu da objasnimo Europi i svijetu šta to je po svom sadržaju. Vi tvrdite da je 95, netko malo prije reče 60, netko 73, ali to nije pojam međunarodnog pomorskog prava i to je ništa i u tom smislu gospodine predsjedniče ja bih vas molio konačno da ne dopustite krivo netočno i nepotpuno citiranje predsjednika Sanadera koji se ovdje kao tobože citat već nekoliko puta ističe jer već sam rekao ti citati su nepotpuni i netočni i oni su dati na postavljeno pitanje - jeste li za gospodarski pojas ili za ništa, naš odgovor je bio mi smo za gospodarski pojas. U tom trenutku smo bili jasni i branili smo te stavove. Nadalje gospodine predsjedniče dopustite mi podsjetiti još nešto ovdje televizija ne prenosi …
Ne mogu vam na žalost dopustiti jer je isteklo vrijeme i molim držimo se svi vremena to je riješio Poslovnik. Odgovor na repliku poštovani zastupnik.
Poštovani zastupniče sve što sam citirao, citirao sam od slova do slova i sve ono što je rečeno potpuno je točno rečeno. A šta se tiče funkcija isključivo gospodarskog pojasa i funkcija ribolovno ekološke zone, ja i dalje tvrdim da je u funkcijama ribolovno ekološke zone gotovo 90% funkcija isključivo gospodarskog pojasa, a ako pak to nije posve točno onda vas molim da vi predložite ili ćemo predložit zajedno donošenje isključivo gospodarskog pojasa [[Upadica: Tako je.]] [[Upadica: Imamo amandman.]]
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Kad bi u ovoj dvorani bilo postavljeno jedno veliko ogledalo koje bi nam uz sliku emitiralo i citate iz vlastitih rasprava o istoj temi, baš me zanima tko bi se danas usudio pogledati u njega, a isto tako znam tko bi smio pogledati u njega. Sasvim sigurno ne oni koji nam danas predlažu donošenje odluke. Ne tako davno zahtijevali su proglašenje isključivo gospodarskog pojasa, a ribolovno ekološku zonu nažalost pa i danas čuli smo, nazivali su čudnovatim kljunašem, hibridom kako reče tadašnji zastupnik Šeks, današnji predsjednik Sabora ili kako reče sadašnji premijer "bućkuriš", tipični proizvod starog poznatog hrvatskog nagodebenjaštva i nadgodbenjačke politike. Tada se kleo da Hrvatska ima međunarodno prava, a to pravo mora poštivati i Europska unija. Grmilo se, ovdje je riječ o Hrvatskoj i hrvatskim interesima. Europska unija ne može vršiti pritisak na Hrvatsku da ne proglasi gospodarski pojas jer je to utemeljeno na Konvenciji o pravu mora koja je starija od svih odluka Europske unije. Europa nije Europska unija, Europa smo svi mi i budućnost Europe ovisi o svakoj zemlji i o svakom narodu, ma koliko on bio, bio najveći, srednji ili mali, završen citat. Eto, tako je grmio premijer Sanader i još, to što će se netko ljutiti, pa molim lijepo, pa neka se ljuti na one koji su donijeli Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora jer ta Konvencija vrlo jasno kaže da se unilateralno, dakle, ne u dogovoru nego unilateralno, itd., itd. A sinoć smo imali priliku slušat i pravne stručnjake koji govore je ribolovno ekološka zona kategorija međunarodnog prava. Mogli smo to poslušat ako smo htjeli. Ne trebamo sumnjati da tadašnji zastupnik nije bio svjestan situacije. Dapače, sam kaže, "svjestan sam svojih riječi koje ovdje izgovaram za govornicom Hrvatskog sabora. Postoje neki trenuci u kojima moramo preuzeti rizik." Hm, vrlo čudno. Dakle, bio je vrlo odlučan i bio je vrlo hrabar, a danas? Danas nema mogućnosti, nema hrabrosti doć pred ovaj Hrvatski sabor i obrazložit razloge ovoga čudotvornog ili čudnovatog kljunaša koji nam se danas predlaže. U ovom trenutku vrlo ugodno ruča u Požegi, a mi možemo samo nagađati o onome koje on to informacije ima. Da danas, daleko od javnosti, zahtijeva od saborske većine da pokorno na zahtjev Europske unije, odrekne se i onoga što je on smatrao nedovoljnim. Da li mu je danas ili jučer jedan od najbližih stranačkih suradnika ponovio izgovoreno u Saboru? Citiram: "Ispravljam navod gospodina Arlovića koji je ustvrdio da bi proglašenjem gospodarskog pojasa riskiralo sukob sa Europskom unijom.". To nije točno. Politika Europske unije mora se uskladiti sa konvencijom i politikom Ujedinjenih nacija, a ne obratno, a do 2007. godine oni nas, oni koji nas plaše da će Europska unija zatvoriti nama vrata zbog ovog ili onog razloga još će biti tisuću uvjeta koje će Hrvatska morati ispuniti kad im se god prohtije da to kažu za bilo koju banalnu stvar. oni će nam to staviti i mi ćemo vječno onda ići i trčati za nečijim uvjetima. I na kraju, naš dragi kolega Bebić kaže: "Mislim da moramo jasno pokazati da smo suverena država." Da li je ovaj Prijedlog odluke dokaz da jesmo suverena država? Gdje je odlučnost i pozivanje na prihvaćanje politike Ujedinjenih naroda? Svega je nestalo, a ostalo je samo poslušništvo, sluganstvo i dodvorništvo. To je danas politika naše Vlade koja se do jučer busala junačka hrvatska prsa. Ta dodvornička i poslušnička politika vrijeđa dostojanstvo hrvatskog naroda, vrijeđa nacionalni interes. Takva politika može se nazvati samo jednim imenom, a to je veleizdaja. Veleizdaja nacionalnih interesa radi zadovoljavanja zahtjeva onih za koje se do prije par mjeseci tvrdilo da moraju imati razumijevanja i da države Europske zajednice ne mogu dijeliti na male, velike i srednje. Na ovome što nam se događa u zadnje vrijeme, od odustajanja od smanjenja PDV-a pa do odustajanja od primjene odluke o proglašenju ribolovno ekološke zone možemo promatrati dva lica jedne politike i naći dokaze jedne licemjerne politike. Još prije samo nekoliko mjeseci tražio se referendum kako bi se narod izjasnio da li je za isključivi gospodarski pojas ili ribolovno ekološku zonu. A danas daleko od tog istog naroda oduzima mu se i ono na što temeljem međunarodnog prava ima pravo i što mu pripada. U čije ime vlada ova Vlada? U ime naroda sigurno ne jer tada ga se ne bi bojala, ni njega niti njegovog mišljenja. Gdje su danas ribarski prosvjedi? Prosvjedovali su jer su uvjeravani da im se u varijanti ribolovno ekološke zone ne daje dovoljno. Danas im se oduzima sve, a oni šute jer nema mentora koji će na njihovoj nesreći kupiti političke poene. Gospodo, ako niste sposobni nositi teret vlasti na dobrobit onih na koje se tako lako pozivate ... /Govornica isključena pa naknadno uključena./ ... ako je moguće da ne isključuju mikrofon. A događanja sa haaškim optužnicama, brzo i lako odustajanje od najvažnijih predizbornih obećanja, evidentno neizvršavanje preuzetnih obveza prema svojim koalicijskim partnerima, sadističko samoodricanje od prava koja ... /Govornica isključena, pa naknadno uključena./ ... mazohističko samoodricanje od prava koja proizlaze iz suvereniteta jasno ukazuje da niste sposobni. Danas nam je ovdje rečeno da nema pritisaka, da nema ucjene i citiram potpredsjednika Vlade: "smatramo da je potencijalno mogući problem.". Zamislite, smatramo da je potencijalno mogući problem. I sada što je to? Nas se optuživalo za nagodbenjaštvo i za poznatu nagodbenjašku hrvatsku politiku, a sada je na djelu sluganstvo i dodvorništvo jer se donose nacionalno štetne ... /Govornica isključena, pa naknadno uključena./. Gospodine predsjedniče, ja vas molim zaštitu jer mi kolege isključuju mikrofon.
Nisam vidio.
Vi puno toga ne vidite i puno toga ne čujete, gospodine predsjedniče.
Nisam vidio i nemojte mi insinuirati da ja mogu vidjeti da vama netko isključuje mikrofon.
Vidite, evo i sada ne vidite.
Jel ja to mogu vidjeti da vama netko isključuje mikrofon?
Gospodin Hebrang reče: "Bez pritisaka nego iz straha da bi se moglo nekoga naljutiti.". Dakle, preventivno, a to je tipično dodvorništvo u službi sluganstva i dragovoljnog odricanja suvereniteta i baš me zanima kad budemo glasovali o ovom Prijedlogu odluke kako će se glasovati. Neki od kolega će spustit glavu i glasovati za odluku, ne želeći iznevjerit poslušnost svojoj stranci. Drugi od kolega će ostat dosljedni svojoj naravi ponosno će dići ruku prkoseći i ne misle što je nacionalni interes. Ali da bi se prisjetili, poslušajmo što nam je rekao prosvjetitelj Antun Radić. Čovjek spoznaje i vidi, da osim naravi u čovjeku ima još nešto po čemu se ima ravnati. To nešto, to je čovječja ruka i njezin izvor Bog. Čovjek se time razlikuje od životinje što osim naravi koja je i koja se poreći i potlačiti neda, spoznaje i priznaje i ono što doduše svagda nije, ali bi imalo biti, to je ono za čim duša teži, te nije zadovoljna dok toga ne postigne, a to je svako dobro, a u politici to je pravednost. Kad budemo kolege glasovali, Klub Hrvatske seljačke stranke će slušati šta mu duša govoriti, a vi slušajte šta vam govori narav. Niste ovo čuli.
Kolegice Lalić. Proglasiti Vladu Republike Hrvatske veleizdajničkom je teška uvreda. Veleizdaja je najteže kazneno dijelo protiv vlastitoga naroda i vlastite domovine. U svim kaznenim zakonima, pa tako i u Kaznenom zakonu Republike Hrvatske. Oni koji su nekada to činili u ovom Saboru su dobijali i opomenu i sa oduzimanjem riječi. Ja ću vam sada izreći opomenu. i molim vas, zašto rabiti takve kvalifikative da je Vlada Republike Hrvatske veleizdajnička Vlada? Zahvalu ostavite za drugu prigodu i drugo mjesto, jer isto kao što je meni insinuirate, inputirate, ja naglašavam već nekoliko puta danas, vi ulazite samnom u polemiku, pogledajte bilo koji udžbenik prava, pa ćete vidjeti da se jedan pravni institut kada se napravi od različitih pravnih instituta da ga pravni teoretičari nazivaju čudnovatim kljunašom. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Florijan Boras.
Pa iako ste vi gospodine predsjedniče obrazlažući opomenu rekli djelomično ono što sam imao namjeru reći, ali ponovit ću. Eko ribička zona, ne znači ništa, osim dio Jarunskog jezera. Prema tome, to je jedno ništa, kojeg ste eutanizirali odmah i kad se rodilo. Prema tome, raščistimo ovdje pojmove i budimo jasni, niste donijeli ništa i u međunarodnom pravu eko ribička zona ne znači ništa, to je samo dio Jarunskog jezera i ništa više.
Ivan Jarnjak, poštovani zastupnik, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče. Nekoliko praktički kad se pogleda cijeli govor on će ući u povijest Hrvatskog sabora sa mržnjom i načinom na koji je izgovoren prema jednoj stranci, prema Hrvatskoj vlasti koja je legalno izabrana od hrvatskog naroda. Ako je veleizdaja nacionalni interes, to je netočan navod. Ali ako je, onda vi kao pravnik morate znati da to morate prijaviti državnim vlastima, da je netko počinio veleizdaju. Ako je to licemjerna politika, onda ju niste obrazložili čime i gdje na koji način licemjerna, a nije licemjerna. I na kraju pitate, u čije ime Vlada vlada? U ime naroda koji joj je dao 23. 11. povjerenje, a vama ga je oduzeo. Iz te silne mržnje prema tom istom narodu što vam je oduzeo pravo da dalje vladate, okomili ste se tim riječnikom koji je neprimjeren kod nas u Saboru, na našu vlast koja je legalno izabrana od hrvatskog naroda.
Hvala lijepa. Jure Bitunjac poštovani zastupnik, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, ja se ispričavam, ja sam digao žutu tablicu.
Ako ste digli žutu, onda ćete doći, kad dođu replike. Uvaženi zastupnik Bačić.
Pa ja nisam mislio da ću morati svojoj dragoj ja bih rekao sumještanki odgovarati i ispravljati navod kao što sam se javio gospođi Pusić. Netočno je, potpuno je netočno da Vlada HDZ-a vodi slugansku i poslušničku politiku. Ova Vlada vodi jasnu politiku koju je u svom programu dala. Ona vodi politiku za koju joj je ovlast dao hrvatski narod na zadnjim izborima. A što se tiče nevjerodostojnosti koju ste aludirali da mijenjamo stavove, ja bih vas potsjetio da političar mora biti odgovoran prema trenutku u kojem djeluje i mora prepoznati kad koji potez može vući. Mi smo to prepoznali 90-te, pa smo prepoznali i sada.
Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, vrlo kratko. Uvažena zastupnica je kazala da mi trebamo nagađati koje to informacije ima Sanader. Ne, mi ne trebamo. Mi znamo te informacije ovdje i među nama potpredsjednik Vlade koji opetovano se obraćao i objašnjavao i sada stoji na raspolaganju. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik potpredsjednik Darko Milinović.
Pa puno je žući u raspravi uvažene kolegice Lalić. Spominjala je veleizdaju svu težinu tih pravu težinu tih riječi, rekao je uvaženi predsjednik Hrvatskog sabora. Pa meni je jasno da je vama poznata težina veleizdaje. Kao što ste vi napravili veleizdaju vašeg izvornog programa Stjepana Radića kad ste stupili u koaliciju sa SDP-om.
Nemojmo se služiti kolega Milinović isto sa tim riječima i nije u redu da isto i vi na taj način nastupate. Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo.
Ispravak.
Tko ima sad riječ? Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, ja bih mogla stvarno replicirati ne samo dvije minute na što imam pravo, nego možda i 20 minuta na izrečeno 10 minuta uvažene kolegice i moje prijateljice Ljubice Lalić vezano uz izdaju, veleizdaju itd. pa ću početi redom ako stignem. Ja mislim da citat Antuna Radića morate pročitati na Klubu HSS-a i to ne samo jedanput, nego svaki put kad vam počne Klub. To je jedno. Odustajanje od PDV-a i naslovljene današnje odluke postoje razlozi i gospodarski i politički i to je tako kako se, kako je odredila Hrvatska demokratska zajednica kao vladajuća stranka odgovorna stranka prema Hrvatskoj državi, hrvatskom narodu dokazano punih 15 godina. Upravo koji ste na hrvatski narod prevarili na taj način da ste za izbore 2000. godine gospodine kolega uvaženi Tomčiću rekli sljedeće. Napravili ste javnu ugovornu obvezu prema seljacima. Što ste učinili od toga nego ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Hvala lijepa kolegice. Kolegice Babić.]] prema umirovljenicima i ostalima.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mate Štimac.
Gospodine predsjedniče, ispraviti ću samo navod da se hrvatska Vlada boji hrvatskog naroda. Hrvatska Vlada niti se boji, niti ima razloga da se boji hrvatskoga naroda i hrvatska Vlada govori u ime toga naroda koji joj je dao i povjerenje za to, samo ne znam u čije ste vi ime sve ovo maloprije izgovorili. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Sopčić.
Gospodine predsjedniče htio bih reagirati nakon ovakvog bezobraznog istupa kolegice Lalić. Mada mislim da je i za razumjeti i sam i način istupa jer i sama namjera HSS-a kada se je išlo sa prijedlogom ove odluke bilo je da se skupi nekoliko jeftinih političkih poena, kako je to prošlo na izborima, vidjeli smo. Razumijem i sadašnji istup jer činjenica da vam se redovi nakon zadnjih redova malo rasipavaju istup u svrhu konsolidacije. ... [[Upadica se ne razumije]]
Oprostite ja ne čujem, ja ne čujem jer kolega vrlo tiho govori pa molim vas, nastavite. Nastavite da čujemo o čemu, što se goviri.
Hvala predsjedniče. Potpredsjednik hrvatske Vlade gospodin Hebrang je nekoliko puta naznačio i naveo i vjerujem da smo svi to čuli da u lipnju očekujemo dobivanje statusa kandidata.
Kolega Sopčić, hvala lijepa. Imamo vrijeme. Imamo ispravak netočnog navoda i vrijeme. Kolega Kramarić, povreda Poslovnika izvolite.
Ja vas gospodine predsjedniče, doista umoljavam da zaštite ovaj Dom od doista neprimjerenoga tona i vokabulara koji se upotrebljava potpuno nepotrebno. Ja vas smatram kao staroga, jednog od najstarijih zastupnika ovdje ... [[Govornik se ne razumije.]] upravo zbog toga što vi to kao predsjedavajući možete ovdje se vrijeđaju i dame, ovdje se vrijeđaju i klubovi i ovdje se na kraju krajeva vrijeđaju i zastupnici koji ... [[Govornik se ne razumije.]] nisu spomenuti. Ja vas doista molim ne može se vrijednosno niti jedan istup da li je on bezobrazan ili manje bezobrazan. To procjenjuje javnost. To ne možemo mi ovdje jedan drugome govoriti kakav je bio istup. Ja vas doista molim, ovdje je uvrjeđena dama, uvrijeđen je klub i uvrijeđeni su zastupnici. I zaštite nas, molim vas zaštitite jer ovo nije atmosfera u kojoj se može suvislo zaključivati i raspravljati.
A kada se rabe najteže uvrede kvalifikacije, klevete i sve ostalo onda to dođe do. Ja nastojim da svi zastupnici se drže reda, da ne vrijeđaju, zašto to neki čine i zašto stvaraju jedno raspaljivu tenziju, zašto se istupa sa takvim negativnim nabojem, emocionalnim prema drugima, to izaziva tu klimu. Replika, poštovani zastupnik Luka Bebić.
Evo ovo ću početi sa ovim što ste vi završili, cijela lavina ovih neumjerenih i uvrijedljivih izjava koje osuđujem ... [[Govornik se ne razumije, udaljen od mikrofona.]] je započela kvalifikacijom gospođe Lalić kada je nazvala ... ... [[Upadica: Kolega Bebić, ne čuje se, molim vas prema mikrofonu.]] kada je nazvala Vladu da je, veleizdajničku Vladu itd., otole je to počelo pa se onda istim stilom neopravdano nastavlja. Luka Trconić, kada je bila rasprava u 10. mjesecu u gospodarskom pojasu je predložio zastupnicima nakon odbijanja prijedloga o proglašanju gospodarskog pojasa, Luka Trconić je rekao da je ekološko-ribolovni pojas sadržajno isto kao gospodarski pojas. Pa kada je nešto sadržajno isto onda ajdemo u orginalu, a ne kopije ili. Dakle, bio je vaš prijedlog gospodarskog pojasa zapravo u nesuglasnosti sa vašim koalicijskim partnerom SDP-om koji je bio protiv da to uopće dođe u Sabor. 3. 10. 2003. godine dakle, mjesec ili mjesec i pol pred izbore a znamo koji su motivi bili jer što niste to tri godine prije. Kao što je HSP čitavo vrijeme imao takav ... [[Govornik se ne razumije, udaljen od mikrofona.]] Ja to moram reći radi uporabe što oni nisu. Vaš koalicijski partner je dakle bio protiv toga i onda ste rekli da je isto to ovaj ribolovno ekološka zona kao i gospodarski pojas i onda u čemu je problem. Mi smo bili za gospodarski pojas, mi ne bježimo od toga ako smo to bili. I danas smo u krajnjoj liniji sljedeće rezolucije Ujedinjenih nacija o Međunarodnoj konvenciji o pravu mora i slično koje proističe naš ... [[Govornik se ne razumije, udaljen od mikrofona.]] U čemu je.
Hvala lijpa kolega Bebić, hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče pa evo mi stalno nastojimo nekako biti uvjereni od kolega meni sa lijeve strane kako je ribolovno ekološka zona ništa. Ako je ona ništa i ako je ona nula zbog čega onda kako reće potpredsjednik Vlade smatramo da bi potencijalno moguće mogla stvarati probleme? Zbog čega je bila reakcija Europske unije, ona je nula i ona nikome ništa ne smeta. Pa zbog čega mi sada ukidamo? A ako je tako ajmo onda izglasovati isključivi gospodarski pojas da ne bi morali se odlučivati između različitog mišljenja, različitih pravnih stručnjaka jer jedni izričito govore da je ribolovno ekološka zona kategorija međunarodnog prava i da je to međunarodno pravo Hrvatske. Neki tu baš i nisu tako imperativni, ajmo otkloniti te dileme, ajmo omogućiti ribarima i u toj ribolovno ekološkoj zoni naši ribari mogu uloviti. Na tim vodama ne mogu uloviti drugi, u tim vodama mi vršimo ekološku zaštitu i obnavljamo floru i faunu, to je smisao toga. A nebitno je kako se zove. Ako vi kažete da je to ništa i da će u tim vodama ribariti nadalje neki drugi, najprije nema logike da se to ukida ako je to tako ajmo izglasovati isključivi gospodarski pojas i gotovo.
Ministar potpredsjednik Vlade Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja opet moram obrazložiti djelove ovog našeg prijedloga jer vidim da gospođa zastupnica Lalić nije razumjela što sam govorio. Prvo, nikada nisam rekalo da to predlažemo iz straha da bi mogli nekoga naljutiti. To definitivno nisam rekao, to molim neka se presluža zapisnik, obrazlagao sam 5, 6 puta zbog čega to donosimo takav prijedlog i mislim da je bilo argumentirano. Drugo što jednostavno moram reagirati a to su toliki napadi na premijera Sanadera a moram reagirati jer ovdje zastupam po njegovoj ovlasti Vladu Republike Hrvatske. Rekla je gospođa zastupnica da je premijer Sanader daleko od javnosti. Nije daleko od javnosti nego je gospođa zastupnice na sjednici hrvatske Vlade koja je javna sjednica ... [[Pljesak!]] I koristim priliku reći da gospodin Sanader nije bio na plivanju u ribolovno-ekološkom pojasu nego na sjednici Vlade koju je vodio. Dakle na javnoj sjednici bez skrivanja kako vi govorite. I drugo, sada je ovdje pa neću ga dalje braniti, branit će se sam, ali vam moram odgovoriti na to da je ova Vlada veleizdajnička i da je izvršila veleizdaju. Budući da sam bio jedini predstavnik te Vlade dok ste to izgovorili odgovorit ću vam u svoje ime. Ugradio sam u temelje ove Hrvatske države veći dio svog života. I da sam veleizdajnik zadanja osoba koja mi to može reći ste vi gospođo zastupnice. ... [[Pljesak.]]
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Niti jednom riječju nisam rekla da je netko bio na plivanju u ribolovno-ekološkoj zoni i to je potpuno krivi navod. A kad me se ispravlja onda nek se uzme fonogram pa nek se pročita. Takva, takva politika
Ako netko iskopčava molim vas da se toga
Pa iskopčava naravno.
prestane.
Ja sam, gospodine predsjedniče da li mogu nastaviti?
Izvolite.
Ja sam izrijekom rekla i nemam ništa protiv što me se ispravlja ali želim da se bude principijelno, takva politika može se nazvati samo jednim imenom, a to je veleizdaja. Dakle nisam nazvala Vladu izdajničkom nego sam takovu politiku koju sam opisala tako nazvala. Gospodine predsjedniče dozvolite mi da i sada, ja sam se zahvalila na opomeni jer sam je zaslužila. Međutim bila sam užasno vrijeđana meni sa lijeve strane. Molim vas uzmite fonogram, pročitajte šta su kolege govorile o, osobno vrijeđale pa kad već dajete opomene onda nastojte imati iste kriterije. Ja se nikad neću na vas naljutiti što mi dajete opomenu.
Kolegice Lalić jeste li vi ad literam rekli da je, da je politika Vlade veleizdajnička ili je Vlada veleizdajnička to je sasvim irelevantno. Vi ste nazvali Vladu veleizdajničkom ili kao da nazovete čovjeka koji hobla stolarom pa kažete niste ga nazvali stolarom. Ja, dobro, ako se nekome tijelu da epitet da vodi veleizdajničku politiku onda je on veleizdajnički. Ne znam kako se može biti veleizdajnik ako se provodi neveleizdajničku politiku. U ime Kluba SDP-a [[Upadica: Ne, ja sam se javio.]] Molim? Jeste se javili? Dobro. Predsjednik Vlade, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ne, nisu važne kamere nego je važan interes Hrvatske gospodine zastupniče. Na povratku iz Požege u Zagreb slušao sam s pomnjom i pozornošću raspravu u Hrvatskom saboru i uzdahe odnosno velike retoričke figure gdje je predsjednik Vlade? Predsjednik Vlade je bio kao što je rekao jutros potpredsjednik na svom poslu. Predvodio je sjednicu Vlade u Požegi, a Vlada je smatrala da će potpredsjednik Vlade zastupati prijedlog ove odluke i zato smo tako odlučili i potpredsjednik Vlade je umjesto što je trebao, što je otišao u Požegu došao u Sabor i branio ovu i obrazlagao ovu izmjenu i dopunu odluke. No kad ste toliko željeli evo me. I sad ću vam reći ono što ja mislim da vi upravo činite. Slušao sam većinu, većinom zastupnike sa moje lijeve strane. Nisam odavde iz ovih jer valjda je poslije bilo isključeno ali u svakom slučaju stvari stoje ovako. Pale su velike riječi. Te da smo jučer govorili jedno, danas drugo. Najprije ću odgovoriti na to. To nije točno. I jučer i danas i prije 15 godina ova stranka kojoj sam ja na čelu govori jedno te isto. I brani hrvatske nacionalne interese i povela je hrvatski narod u borbu za slobodu i za nezavisnost i bila je na vrhu te borbe onda kad su se mnogi skrili u kutu i čekali neki s figom u džepu, neki bez kako će završiti ta borba. A bilo je neizvjesno. I zato razumijem kad je zastupnik Jarnjak jer sam čuo i tu repliku zastupniku Staziću, kad je predbacio SDP-u što je 25. lipnja 1991. izašao iz sabornice kad se glasovalo o ključnoj sudbonosnoj odluci za budućnost ovog hrvatskog naroda na koju se danas toliko pozivate. Napustili ste sabornicu u najdramatičnijim trenucima Hrvatske. Dan dva prije početka agresije i niste digli ruku za Hrvatsku. I vi nama govorite danas o obrani nacionalnih i državnih interesa. Vi nama govorite danas o obrani nacional ... [[Pljesak.]] Molim, molim, [[Upadica: Ovo je laž.]] uzet ćemo, uzet ćemo, uzet ćemo zapisnik pa ćemo vidjeti.
Molim mir, molim.
Nama govore o obrani
Gospodo ako se ne, molim vas
o obrani nacionalnih interesa
Ako se nekome ne sviđa dobit će pravo na ispravak, repliku i govor. Izvolite. ... [[Upadica se ne razumije]]
Za ustavnu odluku, za ustavnu odluku o samostalnosti i suverenosti Hrvatske napustili ste sabornicu i niste digli ruku tada. Za Hrvatsku. Ne. Ne, ne. Govorimo o ustavnoj odluci o samostalnosti i suverenosti Hrvatske. Nadalje obrana nacionalnih interesa je i sporazum Račan-Drnovšek o Piranskom zaljevu gdje se daje 80% Piranskog zaljeva Sloveniji, gdje se daje koridor koji uopće nitko ne traži za izlaz na otvoreno more. Obrana nacionalnih interesa je kada zastupnica Pusić čiju sam raspravu također čuo kaže danas da treba braniti nacionalne interese. Je li obrana nacionalnih interesa kad se optužuje vlastitu državu za agresiju na neku drugu državu. To ja još nisam čuo ni u jednom Parlamentu. Da vlastiti zastupnik optužuje vlastitu državu. I onda nam ti čitaju lekciju o nacionalnim i državnim interesima. Onda, onda čujemo, onda čujemo sa ove strane od uvaženog zastupnika Stazića molim lijepo da ja nemam petlje doći ovdje i govoriti pred Saborom. A onda čujemo da je hrvatska Vlada ne vodi računa o nacionalnim interesima. Pa onda čujemo da nema razloga za ovo. I to nam sve kažu ovi zastupnici koji su prije nekoliko mjeseci kad smo donosili ovu odluku bili protiv te odluke. Predsjednik te stranke je meni rekao evo ovdje, možda na metar od ove govornice pa to me je Tomčić na ovo nagovorio, mi nismo uopće bili za to. Citiram molikm lijepo razgovor sa predsjednikom SDPa. I rekao mai je još i ovo znam zašto to Tomčić čini izbori su za koji mjesec, ali ja nisam mgoao to presjeći nisam mogao se oduprijeti pa eto idmeo i mi s njima. To mi je ponovio i prije dan dva. Isto to. Prema tome, ja sad mogu razmišljati dvojako, ili je tada RAčan mislio ili predsjednik SDPa mislio da to ne treba učiniti pa je popustio koalicijskim pritiscima, ili je mislio da to treba učiniti pa je onda našao izgovor da je to pritisak koalicije. U svakom slučaju o njegovim riječima nije u to trebalo ići. I ja se slažem sa njime. Jer 10 godina dame i gospodo, ova Vlada ovdje odnosno ova stranka koje predvodila Hrvatsku mogla je isto tako to napraviti. Ali smo procjenili da kada smo radili ono što se modernim rječnikom kaže cost benifit analizu, da to nije dobro. Postavlja se pitanje zašto vlade HDZa nisu išle u ovakvu odluku. Imali smo 10 godina na raspolaganju, imali smo sve argumente koje ste imali vi prije 7, 8 mjeseci, ne prije 6 nego kada smo raspravljali u rujnu ili u listopadu znači prije nekih 8,9 mjeseci. I nismo išli u to. Ali ići u to mjeseca i pol dana dva mjeseca prije izbora, kao glavni izborni adut, a onda tobođer govoriti da je riječ o obrani promicanju nacionalnih i državnih interesa. E to je već nešto što smo i te kako prozreli, i što su prozreli i kraju birači. I zato je odgovor birača 23 studenoga bio vrlo jasan ne takvoj politici koju ste vi provodili i na koju sa svim vašim današnjim kritikama i raspravama hoćete da vodi ova vlada e to neće tako ići. Ova vlada takvu politiku kakvu ste vodili neće voditi. Zastupnik Leko kaže HDZ uzima sebi za pavo odnosno ova vlada da na temelju toliko i toliko broja ili tolikog postotka spominjali ste postotak ne znam 25, % što nije točno. Jer sa 25% ne bismo dobili 66 zastupnika. Nema pravo odlučivati. Odnosno, da ne dobro da ne citiram jer nemam pogledati ću, ali to je bio smisao. Citirali ste postotak to je točno, vrlo pomno sam slušao, citirali ste postotak izborni HDZa, i rekli da mi nemamo pravo govorit u ime svih Imamo pravo jer to je demokracija. Onaj koji ima i jednu, da, bez obzira u koliki u broj građana ako se ostvari većina onda je to demokracija gospodine Leko. Nećemo se vraćati u socijalizam gdje je bila jedna partija gdje nije bilo izbora, gdje nije bilo višesstranačja, gdje nijebilo demokracije gdje nije bilo slobode , gdje nije bilo Hrvatske. U to se vraćati nećemo. Što vi hoćete. O obrani nacionalnih i i državnih interesa govore danas oni koji su zemlju doveli na rub katastrofe u financijskom i ekonomskom smislu. Trećeg siječnja smo ostavili zemlju sa 9 i pol milijalrdi vanjskog duga preuzeli smo je sa 24 milijalrde, nepune četri godine poslije toga. Odgovornost za zemlju. Deficit o kojemu ste jučer i prekjučer ovvdje govorili, odnosno jučer, je po vašoj metodi 5,9 %. Uvjerevali ste nas i na primopridaji i hrvatsku javnost i sami sebe i MMF i sve ostale da je on ispod 4,5%. Toliko o nacionalnoj sigurnosti o nacionalnim interesima, o državnim interesima o promociji toga. Čega su bile pune današnje izjave zastupnika s ove starne govornice. Prema tome mi ćemo ovdje reći večeras ono što treba reći. Kada je bilo riječ o deficitu rekli smo car je gol i trebato reći. Trebareći kako je stanje financija u državi. Bilo bi ljepo da je drugačije na žalosat nije. Bilo bi ljepo da je bolje na žalost nije. ali bilo bi tužno kada ne bi bilo političke snage koja se ne bi uhvaitla u koštac i s timeproblemom izvukla zemlju iz krize bilo bi tužno ali ima te snage. I bez obzira na vaše kritike mi ćemo ići tim putem i kao što smo 90. te mi vovdili zemlju a vas u nezavisnost, zna se gdje točno u nezavisnost, međuanrodno priznanje, da u međuanarodno priznanje 92. u obranu od agresije. I ako smo ostali bez oružja teritorijalne obrane. U pobjedu u Domovinskom ratu. U vijeće Europe 96. U oslobađanje zemlje i obnovu zemlje. Tako ćemo i mi voditi zemlju i u EU. I to je cijel irazlgo ovih vaših jadikovki danas i tobožnjih kritika itobožnjih retoričkih napada i razloga za obranu nacionalnih interesa z akoje optužujete za nedostatak toga ovu vladu. Ako itko brani nacionalne interese onda bran iova vlada. Nakon avisa uza koje smo odali priznanje bivšoj vladi, jer držimo zaista da jesu i da jeste prošla vlada bila zaslužna za avis, Predsjednik SDPa je reako nakon ovoga preuzima nova vlada odgovornost. U tome vidim dvije stvari. Prvo to nije točno, mi smo preuzeli odgvoornost nakon što su birači rekli a ne nakon što je Račan rekao. A drugo, jeli u tom leži možda i razlog ovakvih napada od strane SDPa dansa na Vladu. Jer se želi spriječiti uspjeh Hrvatske 17. i 18. lipnja. Prema tome ova Vlada zna točno što treba činiti, da. I to što vi neki ne prepoznajete nama to nije važno nama je važno da prepoznaje hrvatska javnost, da prepoznaje hrvatski birač. Popularnost članke kojokj sam an čelu i koja čini okosnicu Vlade od 23. studenoga na temelju politike koju mi provoiodmo je danas porasla i da su danas izbori vjerojtno bismo bili negdje oko apsolutne većina broja zastupnika u Saboru. A možd ai neki drugi možda i neki drugi bi se povećali. Pojačali. Prema tome toliko o nacionalnim i državnim interesima. toliko o vašoj kritici i toliko o tome što misli javnost, cijeli vaš jad i bijes koji proizlazi iz vaših kritika iz vaših rasprava je u tome pto postoji strašna disproporcija između vašega poimanja i poimanja javnosti. Javnosat na nas gleda sasvim drugačije nego vi. Javnost gleda tako da nam daje danas nekoliko posotaka ili ako hoćete 5, 6 više nego na zadnjim izborima. Toliko o tome tko kako radi. A što je javnost mislila o vama, rekla vam je 23. studenog. Ja razumijem da se neki ministri još uvijek ne mogu ili neki članovi Vlade još uvijek ne mogu snaći da više nisu vlast nego da su oporba. Ja to razumijem, to je ljudski. Ja razumijem čak i to da neki ministar potpisuje odluke o zaduživanju nakon što je Sabor ovdje izabrao novu Vladu i što više nije ministar. Opet to, da opet to, imamo odluke te i dat ćemo ih državnom odvjetniku pa ćemo utvrditi to. To ćemo utvrditi. Mi razumijemo dakle bijes, mi razumijemo nemoć onih koji su izgubili izbore, ali ne razumijemo jedno, zašto to sve stavljate iznad interesa Hrvatske. Zašto vam je važnije prepucavanje sa političkim suparnicima od onoga što je danas interes Hrvatske. I sad dolazim na temu, žao mi je, već to, dobro onda ću se javiti drugi puta nakon ovoga, dolazimo na pravu temu, a to je zašto Vlada predlaže primjenu odluke o jurisdikciji 3. listopada, primjenu odluke, a predlaže izuzimanje za jedno vrijeme dok se ne završe pregovori o partnerstvu u ribarstvu sa zemljama članicama Europske unije. Zato iz istih onih razloga zbog kojih je ondašnji premijer meni kazao da ovo nije dobro što radimo, ali eto koalicijski partner ga je na to natjerao pa je on popustio. Iz istih tih razloga. I zato mi danas koji imamo odgovornost za Hrvatsku i pozivam i vas bez obzira na teške riječi koje su pale danas, da nadižemo to, da se … Je, a šta ste mislili da ćete ostati bez odgovora na ove vaše … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, pa vi ste tražili da ja dođem. Molim lijepo tražili ste da ja dođem. Moja namjera nije bila doć. Mi smo se bili dogovorili da potpredsjednik Hebrang brani ovo, ali vi ste tražili da dođe Sanader i evo Sanadera tu i sad kad vam kaže istinu u lice onda vam je neugodno. I sad bi tražila gospođa zastupnica mi dobacuje iz klupe da bi bolje bilo da sam nekoga ovdje naučio da tako govori a ne da ja govorim, a zašto ste me zvali onda danas. … [[Upadica se ne čuje.]] Vidim crveno, imam još puno toga za reći pa ću se javiti na sljedećem.
U ime kluba SDP-a poštovani zastupnik Ivica Račan. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ne mogu reći gospodine predsjedniče Vlade jer ga na žalost malo prije nisam vidio, ali gospodine predsjedniče HDZ-a srdačni pozdrav. Na žalost malo prije niste govorili kao predsjednik Vlade, najmanje ne kao predsjednik Vlade koji je ovdje prije šest mjeseci ili pet mjeseci nastupio i rekao da će biti predsjednik Vlade svih građana Hrvatske. Ne vi ste malo prije bili predsjednik, ostrančeni predsjednik HDZ-a i to je vaše pravo. … [[Upadica se ne čuje.]] Mogu ja nastaviti?
Ja bih samo molio da nešta razjasnimo. Molim vas, ja vodim sjednicu. Kolega Račan izvolite nastaviti.
Hvala lijepo. Dakle žao mi je što moram reći da evo ovdje nisam vidio predsjednika hrvatske Vlade na žalost, a najmanje evropejskog političara tolerantnoga, kako je maska brzo pala. No dobro, to je demokratsko pravo svakoga od nas pa i vas gospodine Sanader. Ono što međutim želim reći prije nego što je gospodin Sanader da izbjegnem sad tituliranje za svaki slučaj, došao ovdje ja sam imao jednu drugu nakanu da dođem za ovu govornicu. Imao sam nakanu i javio sam se za riječ kao što znate i da je bilo pravde sa ove govornice dobio bih prije riječ vas, ali dobro. Quod licet jovi, non licet bovi. Dobro. Uglavnom da sam dobio riječ, ja bih nešto drugo predložio. Ja bih predložio da napravimo jednu stanku od pola sata, da predstavnici klubova se sastanu i vide u postojećoj situaciji što napraviti. To bih predložio prije gospodina Sanadera, sada to više ne predlažem.
Sada molim vas, samo jedan trenutak.
Molim vas da završim.
Čekajte malo, jedan trenutak. Samo trenutak jedan. Gospodo da se nešto dogovorimo, po našem Poslovniku predsjednici klubova imaju pravo na onu raspravu kad govore u ime klubova, imaju pravo dakle kao predsjednici klubova, imaju pravo i kada traže stanku obrazložiti prijedlog za stanku, obrazložiti nakon stanke razloge zašto su tražili stanku u ime kluba. Imaju jasno pravo nepisano da tijekom rasprave izlažu određene prijedloge pa bi molio da se, ne treniram ja strogoću na vama gospodine Račan nego da se kratko obrazloži, vi ste imali prijedlog za koji ja znam, ali molim vas sada da to ne bi bio presedan i prtest i za sve ostale izvan Poslovnika da, izvolite obrazložiti vaše prijedloge koje imate u ime kluba SDP-a.
Sada imam, dakle rekao sam, ja znam gdje ću nastaviti, nećete me zbuniti. Rekao sam što sam mislio prije gospodina Sanadera, a sada poslije gospodina Sanadera dakako predlažem stanku od barem pola sata u ime kluba SDP-a da ovaj ingeniozni nastup gospodina Sanadera analiziramo, o njemu zauzmemo stav uz tihu molbu, da bude javno na televiziji ovaj vaš govor obznanjen kao dobar primjer tolerantnog predsjednika hrvatske Vlade. I još nešto, predlažem također da možda nakon te stanke ipak se predsjednici klubova nađu s obzirom na činjenicu s kojom smo se suočili danas tijekom čitave rasprave i dozvolite mi da to objasnim jer je konstruktivan prijedlog. Mogu? Za ovu činjenicu sastanaka predstavnika klubova. Mogu?
Izvolite.
Dobro. Naime, dva dana smo slušali da je Hrvatska u relativno teškoj situaciji, da se pred nju postavljaju neki uvjeti koje Hrvatska mora ispuniti ukoliko želi dobiti optimalnu odluku vezano za Europsko vijeće, vezano za 17. idući mjesec. To su mediji rekli i ja se pozivam sada ne više na privatni razgovor u četiri oka sa gospodinom Sanaderom, nikada više nećemo razgovarati bez svjedoka u četiri oka to vam usput kažem, ali se pozivam na razgovor sa vama i vašim suradnicima …
Bit ćete mi svjedoci.
Gdje je situacija bila prikazana vrlo dramatično, vrlo dramatično. Gdje je govora bilo o uvjetima koji se postavljaju u Hrvatskoj i o potrebi da mi budemo odgovorni u toj situaciji. Danas međutim smo i u ime Vlade slušali sljedeća obrazloženja. Problema nema, situacija nije ozbiljna, pritisaka nema. Ima pitanje taktike neke, sitne taktike pa eto zbog te taktike bi trebalo odustati od ekološko ribolovne zone. Dakako, ako je to tako kako je nama danas objašnjavano, gospodine Sanader, onda nema nikakovog razloga da mi pravimo napor bilo koje vrste kompromisne. Da su smislu da nađemo zajedničko rješenje i tako da probamo glave zajedno skupiti. Ako je to tako kako je nama danas bilo prezentirano. U tom slučaju ja i najavljujem da povlačimo naš amandman koji je bio u naporu, kako u ozbiljnoj situaciji doći, amandman na Prijedlog odluke, kako doći do optimalnog rješenja. Pošto problema nema, kao što smo čuli nego stini vez i sitnija taktička igra koju vodi naša hrvatska Vlada. Mi odustajemo od našega amandmana, ali ipak za svaki slučaj, da ne bi varani ne samo mi nego i hrvatski građani bilo bi dobro da čujemo doista još jedanputa koji su razlozi za povlačenje ove odluke. Ukoliko postoje ozbiljni razlozi u ime SDP-a kažem, mi smo spremni da ih razmotrimo. A dotle, povlačim naš amandman i ostajem na zahtjevu zbog ovakvog ingenioznog govora gospodina Sanader, Klub SDP-a pola sata traži stanku.
Dobro. Poštovani zastupnik Tomčić pa Đapić.
Gospodine predsjedniče, ako ...
Radimo o stankama sada, govorimo o zahtjevima za stanku. Imam ja 5 zahtjeva za ispravke, imam zahtjeve za stanku. Molim.
Ako mi, upravo sam to htio razjasniti. Da li već postavljeni zahtjevi za ispravke će biti realizirani kasnije. Vidim sad je nekakav mali nered uvođen u sjednice nastao. Na čemu smo sada?
Nije uopće nered, kolega Tomčić.
Je, je, kako da nije.
Nije.
Oprostite, pa ja ću vam reć u čem je problem. Predsjednik SDP-a Ivica Račan uopće nije mogao govorit na ovaj način kako je govorio, to nije po Poslovniku.
Mogao je ako mu se dopusti. Može.
Molim?
Može, prema Poslovniku.
A onda dal nama uopće treba onda Poslovnik, gospodine predsjedniče?
Pa treba, prema Poslovniku kažem.
Ne, ne, ne, ovo nije bilo po Poslovniku pa sam zato malo zbunjen. Vidim da je nastao nekakav mali nered.
Dobro, nemojte bit zbunjeni.
Nered u vođenju sjednice. Dobro, ako ću dobit kasnije pravo na ispravak navoda ovu bi priliku htio samo iskoristiti da izrazim svoje oduševljenje da se predsjednik Vlade Sanader konačno pojavio u Saboru jer ne znam iz kog razloga, odjednom je ovdje zavladao red. Bilo je već to sve skupa na rubu malo ovako nekakvog ekscesa, nekakve neozbiljnosti. Gospodine predsjedniče Vlade, hvala što ste došli pa donijeli malo reda u ovaj Sabor. U ime kluba tražim isto tako stanku od sat vremena.
Štovani zastupnik Anto Đapić u ime Kluba HSP-a.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uistinu bilo bi dobro da nakon ovih izjava u ime klubova da još jedanput čujemo uistinu predsjednika Vlade da kratko još jedanput iznese razloge zbog čega traži odgodu primjene o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske u Jadranskom moru, kako bismo onda i mi nakon stanke koju tražimo od pola sata odlučili što ćemo napraviti sa svojim amandmanom koji smo dali u proceduru. Prema tome, molim u ime kluba također stanku od pola sata.
Kada sumiram, imamo zahtjev Kluba SDP-a za stankom, imamo ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Samo molim vas, molim vas, od HSS-a ...
Predsjedniče, molim vas, ispričavam se, ali prvo da čujemo predsjednika Vlade.
Vi imate prijedlog za stankom nakon što bi predsjednik Vlade iznio.
Tako je.
Što o tome kažu predsjednici klubova SDP-a? Molim vas, da. Prvo ćemo riješiti sada ispravke netočnih navoda, a onda ćemo ić na sve ostalo. Riješit ćemo, riješit ćemo. Tko je za stanku? Ja vas molim, kolege, nemojte samo mahnuti rukom kao brzi vlak. Ja moram primijetiti tu ruku koja se drži, koja treba imati određenu pločicu ili nešto. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Čehok, izvolite.
Gospodine predsjedniče, imam, čuli smo maloprije da se traže svjedoci. Imam nekoliko svjedoka da sam digao ruku odmah nakon gospodina Račana. Evo, koliko ih je dovoljno? Ja vas lijepo molim, tražio sam riječ također u ime kluba prije gospodina Tomčića i gospodina Đapića [[Upadica: Je.]]
Kolege molim vas, ne možete tražiti sjednice kluba ovako. Pa to radite, zaboga. Gospodin Luka Bebić, molim.
Pa mislim da je razumno i logično da nakon što je došao predsjednik Vlade sa članovima Vlade ovdje na sjednicu Sabora da se još jedanput predsjednik Vlade, jer je imao namjeru pa mu je isteklo vrijeme, obrati Saboru i da obrazloženje kojeg cijeli dan tražimo. Ništa drugo niste govorili nego kad će doć Sanader. Evo, sad je Sanader tu. I zato tražim i ja nakon toga pola sata stanke.
Poštovani zastupnik Jozo Radoš u ime Kluba LIBRE.
Gospodine predsjedniče, predsjednik Vlade je ovu raspravu zapravo usmjerio u sasvim drugome smjeru ...
To je nevjerojatno.
... govorio je o tisuću drugih problema, uključujući vrlo teške kvalifikacije ponašanja jednog dijela zastupnika, odnosno stranaka i ja također tražim stanku od pola sata da se klub oko toga očituje. Ali jednako tako, gospodin predsjednik Vlade nije niti jednom riječju odgovorio na ono pitanje koje je ovdje postavljeno više puta, višekratno danas, koji su stvari razlozi za odustajanje od odluke o primjeni odluke o ribolovno ekološko pojasu? Stoga ja također molim ili tražim, kako god hoćete, da predsjednik Vlade kaže koji su razlozi. To može učiniti prije ili poslije stanke. Hvala lijepo.
Kolega Čehok izvolite.
Gospodine predsjedniče, drago mi je da sam vas uspio uvjeriti da sam stvarno digao ruku. I ja tražim stanku u ime kluba. Mislim da je previše teških riječi palo po prvi put u ovome sazivu Sabora su se čule i neumjesne seksističke primjedbe i to nekoliko puta. Uzavrle su strasti i ja mislim da bi bilo najbolje budući da smo cijeli dan zazivali i zazivali govor predsjednika Vlade da se najprije obrati predsjednik Vlade, da napravimo stanku i slažem se s prijedlogom kolege Račana da se svi predsjednici klubova sastanu. Možda u vašoj sobi s vašim posredovanjem da pokušamo osigurati da rasprava nakon stanke bude mnogo snošljivija nego ova prije i da se pokušamo dogovoriti oko ovih amandmana, prijedloga koji su bili upućivani u raspravi. Jer možemo se mi sporiti, svađati pa i vrijeđati kad je u pitanju, ne znam, PDV ili nešto drugo, to se odnosi samo na nas. To je za našu dnevnu i unutarnju političku uporabu, ali ovdje je riječ o našem odnosu prema Međunarodnoj zajednici i o našoj vanjsko političkoj legitimaciji. Ne bi bilo dobro da na ovakav način o tome raspravljamo. Tražim stanku.
Dame i gospodo, predsjednik Vlade ima neodložnu i važnu međunarodnu obvezu i prije ove pauze što su tražili predsjednici klubova, ja predlažem da predsjednik Vlade dodatno obrazloži prijedlog ove odluke. Molim. Ja to mogu učiniti, jer to Poslovnik dopušta. Ja vas potsjećam da je u niz navrata i u ranijim sjednicama Sabora kad su tražene stanke prethodno, upravo ste vi gospodine Račan dobivali riječ da obrazložite određena stajališta. Što mijenja na stvari ako predsjednik Vlade koji ima, vi znate s kime susret, da izgovori, neka uvodno obrazloži prijedlog nakon toga ćemo napraviti tu stanku. Izvolite. Imate ćete i na ispravke netočnih navoda.
Ja sam se javio za riječ u ime predlagatelja na početku vašeg govora. Ali tek nakon što sam se ja javio. Da. Ne, ima pravo u ime predlagatelja se javit.
Predsjedniče Vlade molim vas izvolite govoriti. Ja ovakve krasne opstrukcije nemam pravo dopuštati. Izvolite govoriti.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Radi istine želim ovdje reći i radi zapisnika da sam se na početku izlaganja gospodina Račana javio predsjedniku u ime predlagatelja, prije nego ste vi iznijeli prijedlog za stanku. I imam, prema tome, javio sam se u ime predlagatelja. Sad sam to najavio i na završetku govora. Čak sam to najavio na završetku govora, rekao sam isteklo je vrijeme i javit ću se opet. Prema tome, tko govori istinu vidi se na ovom primjeru. Ja sam čak to najavio i čim sam sjeo tamo kad je izišao gospodin Račan, ja sam se javio u ime predlagatelja. I zato. Šta? … [[govornici govore u glas, ne razumije se]] Koga sam ja to uvrijedio?
Gospodo, ja vas molim ako ćete omogućiti predsjedniku Vlade da govori, onda to omogućite. Bit će ispravci netočnih navoda. Pa željeli ste da iznosite proturječne prijedloge. Sad želite stanku, pa da govori. Prethodno ne želite tio.
Najprije cijeli dan čekate i govorite i zovete da ja dođem, kad dođem, onda kažete da stanka da ne treba. Ali ja znam parlamentarnu praksu i saborsku, jer sam do jučer bio u klupama kao i vi, i ovo je točno slažem se sa ocijenom predsjednika iz dosadašnje prakse znamo da je bivši predsjednik Sabora, bivšem premijeru gospodinu Račanu davao riječ u ime predlagatelja kad god je on zatražio. Zašto ne mogu i ja imati pravo, ako mi je dao riječ ja ću nastaviti. Dakle, ovako prije svega želim odgovoriti. Pa možete vi opstruirati, ali nećete uspjeti opstruirati cijeli dan tražite da dođem i sad niste za to da odgovorim. Ma završilo je vrijeme komunizma kad se nije moglo govorit. [[Pljesak]] To biste htjeli. [[Pljesak]] [[govornici govore u glas, ne razumije se]]
Gospodo i dame zastupnici, ne može se Poslovnik interpretirati na način da se radi jedna opstrukcija koja se ovdje pokušava raditi. Da se rade istovremeno iznose proturiječni kontroverzni prijedlozi, radi se u isto vrijeme i stanka, i ispravak netočnih navoda i govor premijera, onda se kada ja to kažem idemo prvo na ispravke netočnih navoda, onda se govori ne, hoćemo prvo da govori predsjednik Kluba, kada mu to dopustim, onda kaže hoću stanku, kada kažem evo stanka, onda kažu ne, evo ispravci netočnih navoda, onda povreda Poslovnika. Nećemo gospodo, ja nemam pravo na taj način interpretirati Poslovnik, gdje se dovodi do jedne potpune opstrukcije i to neću dopustiti, jer ne smije dopustiti ni jedan to predsjednik Sabora. Gospodine predsjedniče Vlade izvolite nastaviti.
Hvala lijepa. Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Ovako, prije svega izražavam željenje što je na ovakav način vođena rasprava nakon mog izlaganja, a ja sam se osjećao dužnim odgovoriti na ove napade koji su danas tijekom cijeloga dana od prozivanja mene zašto nisam došao tu, od toga da se bojim zastupnika doći ovdje i govoriti o tome, pa do toga da Vlada ne štiti i ne brani nacionalni interes. I kad sam iznio komparaciju ove Vlade i bivše Vlade ili one Vlade od prije i postupanja drugih stranaka, onda je to kaže ostraščeni govor i ja vas više neću zvati premijerom, vi više niste premijer, nego ste gospodin Sanader. E pa završilo je to vrijeme kada ćemo mi slušati uvrede i objede, okretati glavu ili okrenuti drugi obraz da još jedanput dobijemo pljusku po drugom obrazu, taj film je prošao 90-te godine, na izborima pobjedom HDZ-a u travnju i u proljeće 90-te godine. Prema tome, ova gospoda ovdje koja su napustila sabornicu naprosto ne znaju što je demokracija. Naprosto ne znaju što je demokracija. A i vi koji isto tako dobacujete, kad bismo mi to vama činili, onda biste tražili zaštitu predsjednika Sabora. Ja neću tražiti zaštitu predsjednika Sabora, nego ću reći ono šta imam. Jer sam slušao čitav dan objede, napade, koji su potpuno neutemeljeni, koji nemaju nikakve veze sa temom o kojoj se ovdje radi. Prema tome, da pređemo na predmet. Mogli smo biti bez ovoga. Ja držim da je potpredsjednik Vlade sasvim precizno oslušao sam i dogovorili smo se na koji način će obrazložiti odluku Vlade, odnosno prijedlog odluke o postupanju u pogledu ribolovno ekološke zone. I mogu samo ponoviti ne dovodeći u pitanje ono što je potpredsjednik Hebrang rekao. Riječ je o tome da se nalazimo u iznimno osjetljivoj situaciji u povijesnoj situaciji kada se donose odluke za Hrvatsku koje su od povijesnog značenja. Odluka o statusu kandidata i o datumu početka pregovora koje očekuje 17. ili 18. lipnja. Na toj sjednici bit će nazočni premijeri 25 zemalja članica Europske unije. Svaki od tih premijera mora dići ruku za ove dvije odluke, ukoliko jedan ne digne ruku, ukoliko nema konsenzusa svih 25, nema odluka. I budući da smo upozoreni kao što je i bivša Vlada bila upozorena izravno i osobno od predsjednika Komisije Romana Prodija, što znam iz informacija koje mi je dao bivši predsjednik Vlade, da je Hrvatska imala pravo kao što smo i znali to, donijeti ovu odluku, ali isto tako da jedna zrela zemlja koja želi ući u Europsku uniju da ne dovodeći svoje pravo u pitanje da donese tu odluku istodobno se konzultira, razgovara, pokušava sa susjedima sa Europskom unijom kamo želi ući, dogovoriti i najbolji timeing i najbolji način donošenja te odluke i da je to prije te odluke izostalo u bivšoj Vladi i da je ostala kost u grlu kod tih ljudi, kod te Unije, kod tih članica, kod te asocijacije u koju mi želimo ući. To mi je preneseno i kazano mi je da postoji mogućnost da se na toj sjednici zbog toga što netko može dovesti u pitanje ovu temu a mi znamo da po međunarodnom pravu imamo pravo na nju ali isto tako znamo da sukladno dobrim običajima smo trebali razgovarati prije i sa susjedima i sa unijom oko toga i oko timeinga ne dovodeći ponovno ponavljam u pitanje svoje pravo. Moglo se dogoditi sljedeći scenarij. Da na toj sjednici netko od tih 25 ili više njih kažu ovdje postoji jedan problem jer de facto postoji problem o kojemu raspravljaju već pet mjeseci državni tajnici hrvatske Italije i Slovenije. I kada je potpredsjednik Hebrang rekao da nema pritiska, da nema ultimatuma, da nema ultimatuma, onda je bio u pravu ali da postoji opasnost da netko ne digne ruku, ta opasnost postoji, e, ta opasnost postoji jer mi ne možemo dirigirati svih 25 članica, možemo, možemo moliti prijatelje da podupru to ali ne možemo jamčiti da će to tako biti. Prema tome, postoji obveza Hrvatske da u fazi prigovaranja o punopravnom članstvu, da u fazi pregovaranja pregovara, o punopravnom čalnstvu pregovara i o ribarstvu. To postoji već u odluci u točci 3. u kojoj se kaže, jer to ste i vi znali, znali ste i zato ste dobili tu odluku. Točka 3. Odluke o jurizdikciji, proširenju jurizdikcije točno govori da se ostavlja godina dana vremena Vladi bilo kojoj da pregovara sa susjedima i sa Unijom. Budući da ti pregovori nisu završeni logično je da zatražimo izuzeće Unije na koju se tu odnosi za vrijeme dok se pregovori ne završe. Dakle, nema odustajanja od zone, zona se počinje primjenjivati od 3. listopada. Nema odustajanja od zone, nema odgađanja primjene zone. Ima odgađanja primjene na ovih 25 do završetka pregovora. U teoretskom smislu, hipotetički pregovori bi mogli biti gotovi do 3. listopada, neće biti vjerojatno jer je ljeto. Ne znamo koliko će trajati, mogu potrajati 6 mjeseci, možda mogu i godinu dana ali možda mogu 5, 4. Prema tome, dok traju pregovori, dok se ne završe pregovori sa Europskom komisijom predlažemo izuzeće zemalja članica od 25. I to je sve što predlažemo, nismo odustali od zone, ona se počinje primjenjivati sukladno vašoj odluci točka 3. Odluke u kojoj se kaže, dajete godinu dana vremena za eventualne pregovore. I to je ništa drugo nego se pozivam na tu odluku jer da izbjegnemo i da otklonimo svaku sumnju da netko može vetirati odluke o Hrvatskoj. I to su razlozi. I u tom smislu vas molim još jedanput da ovu Odluku za koju mi, kada se već, ali ne treba više biti stranačkog prepucavanja mi nismo za nju glasovali ali ja je kao predsjednik Vlade apsolutno prihvaćam i zona se primjenjuje 3. listopada za sve zemlje svijeta, izuzimam ove do kraja pregovora, to može biti nekoliko mjeseci nakon toga, ja ne mogu prognozirati kako će teći pregovori ali mogu završiti i u relativno brzom roku. I od tada se počinje primjenjivati i na zemlje 25. EU 25. I to je sve. Hvala lijepa.
Malo ćemo sada na ispravke netočnih navoda. Ja pozivam ... ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne. Gospođa Vesna Pusić, koja je ovdje, izvolite.
Hvala. Ne znam da li je sada ovo ispravak netočnog navoda ili povreda Poslovnika ali budući da po Poslovniku povreda Poslovnika ima prednost onda ću samo navesti da u članku 209. izrijekom se kaže da će se ispravci netočnog navoda davati odmah nakon što govornik na čiji navod se ima ispravak završi svoje izlaganje. Prema tome, po ne interpretaciji, nego po članku 209. vi ste gospodine predsjedniče prekršili Poslovnik trebali ste svima koji smo se javili za ispravak netočnog navoda odmah po prvom izlaganju koje je gospodin Sanader ovdje imao dati ispravak netočnog navoda. Prem tome, molim da se to konstatira.
Hvala lijepa. Kolegice Pusić [[Upadica: Molim?]] Nakon što je predsjednik Vlade kao ovlašteni predlagatelj dobio riječ i kada je govorio u ime Vlade o ovoj temi na njegovo izlaganje bilo je zabilježeno 5 ispravaka netočnih navoda. Predsjednik Kluba SDP-a, Račan, se je javio, inzistirao i tražio da dobije riječ i dobio je riječ. On je meni, on je meni signalizirao ... ... [[Upadica se ne razumije.]] da želi samo predložiti u toj, kao predsjednik Kluba da samo želi predložiti da se odradi jedna skupina od predsjednika Klubova ili predstavnika Klubova [[Upadica: Ali gospodine predsjedniče, ne vodi gospodin Račan sjednicu nego vi.]] molim vas, dopustite, znam, predočio mi je jedino to da će predložiti da se nađu predsjednici klubova radi nekih zajedničkih zaključaka. Umjesto toga je održao ovdje predavanje, umjesto toga je ovdje na kraju govorio o onome amandmanu koji su podnjeli, povući amandman i na kraju zatražio sjednicu, pauzu. I kada sam ja nakon toga javio se odmah su tražili i još neki predsjednci klubova ... [[Govornik se ne razumije.]] i kada sam ja nakon toga priupitao hoćete li prije ispravke netočnih navoda, da, onda su oni isti koji su tražili sjednice Kluba počeli prosvjedovati i tražiti ne odmah, odmah sjednica kluba, drugi su tražili prvo neka ide predsjednik Vlade. Dakle na takvim jednim postupcima [[Upadica: Gospodine ...]]
Gospodine predsjedniče, u tome imate potpuno pravo, ja se s vama duboko suosjećam. Ali u ovom konkretnom slučaju nije na tome da zastupnici traže razne stvari, imaju razne želje iz klupa zato imamo Poslovnik. Prema tome, bez obizira šta tko traži Poslovnik jasno kaže da su ispravci netočnog navoda prvi. Meni je žao da su vas doveli u tako tešku situaciju.
Vidite neki zastupnici, vidite neki zastupnici drže da kada se zatraži ovlašteno, sjednica kluba, stanka radi sjednice kluba da se u tom trenutku treba prekinuti i dati tu sjednicu.
Ne, ali, bez obzira što zastupnici misle, Poslovnik kaže i zato vas upozoravam iako znam da je vaša situacija teška, da po Poslovniku morate dati.
Ali zastupnici to meni, ali zastupnici to meni nisu omogućili stvaranjem jedne takve atmosfere koja to nije omogućila.
Zamislite da građani ne omogućavaju državi da provodi zakone. To je otprilike slična situacija. Prema tome, iako se s vama suosjećam nažalost ste prekršili Poslovnik koji o tome govori vrlo točno i precizno i jednoznačno da tako kažem bez obzira što si zastupnici žele. A sada ako dozvolite bih prešla na ispravak netočnog navoda.
Molim?
Sada ako dozvolite, ovo je bila povreda Poslovnika, objašnjenje zašto sam digla pločicu povreda Poslovnika [[Upadica: Dobro.]] a sada ako dozvolite bih prešla na ispravak netočnog navoda iz prvog dijela izlaganja gospodina Sanadera [[Upadica: Izvolite.]] gospodina Sanadera koji je između ostalog u svom izlaganju potpuno netočno rekao da ja ne branim hrvatske interese upravo obrnuto. I 1993. kad sam bila među malobrojnim, grupom intelektualaca koji se protivio odluci HDZ-a za koju HDZ nije imao snage niti da ju provede kroz ovaj Sabor, da šalje hrvatske vojnike u rat u Bosnu i Hercegovinu niti onda kad smo o tome raspravljali u ovom Saboru to nije bio, a danas se naravno bjelodano vidi to, ta odluka koja nije prošla kroz službene organe Hrvatske države nego je bila stranačka odluka stranke koja je tada bila na vlasti, nije bila u interesu Hrvatske države a danas je očito da ta odluka nije bila u interesu Hrvatske države kao što danas također odluka o ... /Govornica je isključena/ ... dosegnute razine, mi smo ovdje zastupnici u Hrvatskom saboru, u Hrvatskoj državi, Hrvatski sabor koji se brine za interese ove zemlje. Prema tome u ovom Saboru donosimo odluke koje su ... /Govornica je isključena/ ... interesu ove zemlje i bilo kakvo isključivanje mikrofona to neće, drage kolegice i kolege promijeniti. I isto tako i danas nije u interesu ove zemlje da suspendiramo onu razinu koju smo već postigli, a o tome gospodin Sanader nije rekao u svom izlaganju ništa, niti jedan razlog nego je rekao isključivo osobne napade i ...
Hvala lijepa kolegice.
i svoje interpretacije
Hvala lijepa.
o tome tko što
Molim, vrijeme je isteklo već višestruko. Hvala lijepa, vi ćete nastaviti u drugom dijelu izlaganja. Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam navod predsjednika Vlade koji je rekao: “Ova stranka govori uvijek isto.” To je naprosto netočno jer je evidentno da ne govori uvijek isto. Neću obrazlagati dok ne bude ovdje i predsjednik Vlade. Njemu bih taj ispravak uputio, a ne nekome drugome. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Vilim Herman.
Gospodine predsjedniče doista je teško ispravljati netočne navode ako onaj koji ih je izrekao nije tu. I doista je trebalo osigurati da premijer ne napusti Parlament jer smo ga ovako dugo, dugo čekali. Na kraju krajeva imamo dojam da se naprosto ukazao. Da se doista ukazao i ja ću misliti da ima 3 Sanadera. Evo, evo netočni, netočni navod je da je hrvatska Vlada bila upozorena. Mi cijeli dan slušamo od punomoćnika premijera Sanadera gospodina Hebranga kako Hrvatska nije bila niti upozorena niti je bila pod ultimatumom, niti je bila pod pritiscima nego da je to stvar samo aktivne politike. Doista smo zbunjeni i pitanje je da li je punomoćnik shvatio kakva mu je punomoć ili pak sad treba on reagirati da bismo znali što gospodin Sanader doista misli.
I poštovani zastupnik od nazočnih koji su se prijavili Zlatko Kramarić. Izvolite.
Pa vi ste upravo zanimljivo da ne, ne, netom što je predsjednik Vlade došao ovdje je bila molba i apel da se doista poštuje Poslovnik i gospodine predsjedniče Sabora doista mislimo da ste u, u toj obvezi učiniti. Na kraju krajeva vi vodite Sabor i imate naše, dobili ste naše povjerenje da to činite ali to nije bilo tako. U svom prvom izlaganju gospodin Sanader je propustio priliku da kaže onu, o onoj temi za koju je ovdje bio i pozvan i za, o kojoj mi raspravljamo nego smo doista ponovno bili suočeni sa jedno 30 minuta govora koji se bavio našom bližom i daljom prošlošću i što je ponovo zapravo izazvalo čitav niz potpuno nepotrebnih reakcija. Mislim da je krajnje vrijeme da se u ovome Parlamentu progovori o temi o kojoj mi danas raspravljamo, o kojoj smo raspravljali 3. listopada gdje je također bilo i onda vrlo zanimljivo u drugom svom izlaganju je gospodin Sanader zapravo ponavljao da je teze koje smo onda izgovarali koliko se ja dobro sjećam kolega Kajin i moja malenkost, ali evo nakon 8 mjeseci neke stvari ipak dolaze na svoje mjesto. Ja bih volio da je to zato kriva Požega. Požega je lijepo mjesto [[Upadica: Prekrasno.]] i put je dosta dug, ali bih isto kažem doista, doista bi bilo jako dobro, jako dobro da ovdje imamo jednu raspravu koja se vodi pod punim dignitetom i sa pravim temama, a ne da se ovako zapravo sa ideološkim raspravama i ideološkim kvalifikacijama, sad ... [[Govornik se ne razumije]] zapravo cijeli dan zabavljamo.
Dobro. A kada se upozorava na temu, na govor o temi, u okviru teme onda se dolaze prigovori o, da se suzbijaju zastupnici u slobodi govora tako da to. Sad je 19 i 54. To je dakle 8. Za 34 minute vidimo se ovdje. Poštovane kolegice i kolege molim vas da današnji završimo u toleratnoj atmosferi. MOlim predsjednike ili predstavnike klubova prvi je klub SDPa tko će u ime kluba SDPa. Poštovani zastupnik predsjednik gospodine Ivica Račan izvolite. Kolegice i kolege molim vas zauzmite svoja mjesta, molim vas omogućite mir. Kolegice i kolege molim vas mir u sabornici.
Gospodine predsjedniče, dozvolite da u ime kluba hrvatski socijal demokrata u nekoliko riječi izrazim stav SDPa o onome čemu som bili svjedoci u zadnjih sat i pol Riječ je dakako prije svega o istupu gospodina Sanadera koji je uz put imala prilike iamti vidjeti hrvatska javnost. Pa ćemo tražiti da one moje rječi budu takkođer približno na sličan način dostupne hrvatskoj javnosti. Ocjenjujemo istup gospodina Sanadera kranje neprimjerenim i nedostojnim funkcije i odgovornostio predsjednika hrvatske Vlade U njegovom istupu štošta je bilo što se baš nije moglo čuti u ovom Hrvatsakom saboru. U ovoj pauzi smo uspjeli za svaki slučaj da dojam ne bi varao pogledati magnetogram. Što možete učiniti ogospođe i gospodo zastupnici i vi sami. Bili smo svjedoci nedozvoljenog ponašanja vrijeđanja zastupnika ideoloških kvalifikacija, umjesto ptorebe da se razjasni jedna odluka i pomogne zasatupnicima Hrvatskog sabora u odlučivanju i zauzimanju stava. Bili smo svjedoci čak i govora gospodina Sanadera koji e povremeno spuštao na nivo trača. Ja mu neću uzvratiti nanačin da govorim što je meni govorio o ponekome i od vas ovdje pristunih. To bi bio nivo trača. Neprimjerno, nedozvojeno u civilnoj, civilizirano komunikaciju među ljudima koji se ne moraju slagati dakako u mnogo čemu. Dakako, takav govor predsjednika HDZa moždaje moguć u ja u to ne ulazim u HDZu, ali nije moguć pred zastupnicima Sabora i govor drugim strankama. To je doista pokretanje Hrvatske u vrijeđanje političkih protivnika, negdje tamo koje smo imali biti svjedoci 90. tih godina. Nedozvoljeno. To pokretanje Hrvatske dame i gospod nismo očekivali s obzirom na obećanja HDZa. NO to je vaš problem vi ćet morait odgovoriti na pitanje jeli to želite ili ne. Ono št ojaželim reći da izražavam u ime kluba SDPa duboku zabrinutost za ovakav tijek stvari. Duboku zabrinutost. To je zadnje što nam je trebalo u situaciju kada nas čeka dobar težak odgovorni nacionalni posao. I kada smo mi ovdje raspravljajući pokušavali doći do mogućega stava, sadag govorim o klubu SDPa, koji bi nas okupio. To je naprasno prekinuto ovakovim ekscesnim nedozvoljenim ponašanjem gospodina Sanadera. Uostalom, viknuo sam pa opvrgavamo laž je da smo napustili sabornicu i da nismo glasali za razdvajanje Hrvatske od Jugoslavije. Ja bih mogao da sada uzmem u magnetogram i da pokažem šta je još laž. Uostalom slučajno slučano evo na ovoj stranici sam pa ću reći, laž je citiram. "Nećemo se vraćati u socijalizam, gdje je bila jedna partija gdje nije bilo izbora, gdje nije bilo višestranačja, gdj enije bilo demokracije, gdje nije bilo slobode, gdje nije bilo Hrvatske u to se vraćati nećemo, što vi hoćete". Ne samo da je laž, takovo prljavo podmetanje nedozvoljeno je u komunikaciji među nama a kamoli od strane čovjeka koji vrši funkciju predsjednika hrvatske Vlade. Nedozvoljeno. I dozvolite da kažem još samo ovo, mi smo slušali danas argumente zašto treba promjeniti odluku koju smo diskutirali. Nismo dobili argumente da postoje ozbiljni razlozi, stoga sam ja povukao amandman koji je bio u tom naporu. I izražavam glasno da ćemo glasati pr otiv prijedloga ovoe odluke ali smo spremni ako postoje argumenti da je Hrvatska situacija ozbiljna, da su nacionalni interesi ugroženk razmotriti našu odluku. Što nismo čuil do sada. Istina dikcija gospdoina Sanadera je bila nešt odrugačija, ali pošto je toliko neodgovornih stvari bilo u njegovom govoru, ja se ne usuđujem pozvati na njegovu dikciju ni u ovom smislu. Dakle, ako dobijemo argumente, da je situacija za Hrvatsku ozbiljna, mi koji ipak štujemo nacionalne interese, dokazali smo u zadnje četri godine, promisliti ćemo o svom stavu. A dotle povukao sam naš amandman i najavio da gladsamo protiv. A inzistiram od kluba HDZa da dobijemo njegov stav što misli o istupu svoga predsjednika HDZa.
Kolegice i kolege ja vas molim nemojmo ponovno zaoštravati situaciju. Ispraavk netočnog navoda poštoavni zastupnik LUka Bebić.
Ispravljam netočni navod gospodina Račana samo u jednoj stvari. To je kada je rekao nije istijna da nismo glasovali o razdvajanju Hrvatske 25.6.91. Bila su dva dokumenta , rezolucija o nezavidnosti za koju je SDPa glasao, i Ustavna odluka kada je napustio sabornicu. I to je istina.
Povreda Poslovniak poštovani zastupnik Arlović.
Gospodine predsjedniče povrjeđen je članak 214. u kojem sekaže između ostaloga, zastupniku se izriče opomena ako omalovažava i vrijeđa predsejdatelja i druge zastupnike. Poštovani gospodine predsjedniče, citiram. 30.6.1991. godine Sabor je raspravio između ostaloga o prijedlogu ustavne Odluke o razduživanju Republike Hrvatske SFRJ koju je podnio Klub zastupnika SDP-a gdje u prvoj točci se kaže, citiram: Republika Hrvatska proglašava se samostalnom i suverenom državom. Sabor Republike Hrvatske ovom odlukom pokreće postupak razduživanja Republike Hrvatske od ostalih Republika zaključno do točke 15. koja govori o stupanju na snagu. Mi smo glasali za svoju odluku, HDZ je glasao za svoju odluku, a nismo napustili sjednicu i činjenica je u svemu tome da smo isto tako moram reći i taj dio dodatno samo kazati, da smo u obraćanju u ime kluba rekli ako naša odluka ne prođe da podržavamo odluku koju je pripremio klub HDZ-a. Pogledajte fonogram.
Ja sam bio očevidac i autor sam te ustavne odluke i znam jako dobro, ali sada otvarati ovdje povijesni sat bi bilo uistinu besmisleno. Kako je tko glasova i znam i tih 15 točaka, znam i točku iz vašeg prijedloga da istodobno sa postupkom razdruživanja Republika Hrvatska pokreće postupak udruživanja u savez suverenih država republika bivše SFRJ. Ali ostavimo se to, nećemo daleko stići. Nećemo, ovo nije vrijeme ni mjesto da sada o tome raspravljamo. Idemo dalje. Kolega Vujić to je bilo 30. svibnja 90. godine.
Gospodine predsjedniče vi sebi dopuštate da dajete lekciju … [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Ne, ne mogu vam dopustiti jer ne možete dobivati riječ. Nisam ja ništa otvorio. U ime kluba HSS-a poštovani zastupnik Ante Markov.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Danas 3. lipnja 2004. godine kod rasprave o vrlo važnoj temi koja ima sva obilježja ozbiljne političke teme i na vanjskom i na unutrašnjem planu kao i teme koja ima ozbiljne političke implikacije na ukupno društvo. Na žalost ponašanje je i odgovornost na onoj razini na kojoj je bila i 3. listopada prošle godine. Ovaj Sabor, ovaj Parlament, ova i svaka druga Vlada i svi mi skupa moramo imati ipak nešto drukčiji osjećaj odgovornosti kad se govori o ozbiljnim političkim temama. Da ne bi bilo zabune, ja ću možda nešto reći vrlo jasno u ime kluba HSS-a što do sada nije bilo izrečeno. I 3. listopada prošle godine HSS je zagovarao proglašenje isključivo gospodarskog pojasa. Naravno mi smo uvažavali i uvažavamo svu respektabilnost odnosa u međunarodnoj zajednici i smatrali smo da naš minimum bude ekološko ribolovna zona, a da je to ujedno i maksimum koji možemo u onim okolnostima i u onim shvaćanjima dobiti u to doba a da ne narušimo odnose koji su se i tada gradili u uspostavljanju ulaska Hrvatske u euroatlantske asocijacije. Da je tome tako i da takav čin se ne može nazvati ništa kako se danas ovdje pokušavalo imputirati, to ništa očigledno ipak nije ništa, jer da je ništa onda mi danas ne bi o tome raspravljali, a čini mi se da je i premijer Sanader bio vrlo jasan u određivanju toga da je to ipak bitno. On je nešto jasnije kazao o uvjetovanosti, o mogućnostima i o tome što se može dogoditi ako bi se dogodilo. Prema tome vrlo je jasno da ekološka ribolovna zona predstavlja jedan ispravak, ali u samoj odluci je nadalje navedeno da Hrvatska zadržava pravo da u svakom momentu kad to ocijeni i kad za to budu stvorene okolnosti može proglasiti isključivi gospodarski pojas. Mislim da se oko toga moramo i trebamo svi složiti. No, ja bih želio reći o jednoj stvari o kojoj se nije do sada razgovaralo, a to je meritum stvari zbog čega je bitno da ekološka ribolovna zona zaživi pa upravo iz razloga što je upravo pojas ekološko ribolovni potpuno iscrpljen. Tamo više nema ribe ljudi. Intenzivno istrebljivanje je dovelo do toga da je taj pojas ugrožen. Upravo stoga HSS je ponudio amandmanom da se zabrani sva vrsta izlova ribe u trajanju od godinu dana, ali u tom vremenu bi se primjenjivali drugi aspekti ekološkog nadzora, kontrole i sigurnosti i praćenja i ocjene pa i izgradnja privremenog sporazuma koji bi onda odredio odnose između Hrvatske i ostalih zemalja prije svega Italije i Slovenije. Takav amandman bi pomirio sve one koji u ovom momentu pokušavaju na jednoj strani negirati rezultate i činjenično stanje ekološko ribolovnog pojasa kao i one koji se nameću u nekoj drugoj temi a pritom zaboravljaju ozbiljnost političku koju ipak trebaju ovdje imati. Takva odluka bila bi i na tragu i interesu ne samo ribara nego i onih koji Hrvatsku drže za pomorsku zemlju, a pomorska zemlja mora upravo na ovoj poziciji pokazati svoju suverenost, svoju odgovornost i svoju brigu za građane prije svega Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepa kolega Markov. U ime kluba HSP-a poštovani zastupnik, predsjednik kluba Ante Đapić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine dopredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. U ime kluba Hrvatske stranke prava mogu iskazati žaljenje što je ova prevažna rasprava i prevažna tema otišla u pravcu u kome je otišla. Mi smo se nadali i u takvom smo tonu intonirali i našu raspravu u ime kluba, uvodnu raspravu, kao mogućnost da se otvori i rasprava o modalitetima i načinima ispunjavanja uvjeta Republike Hrvatske u želji ka europskim integracijama kao rasprava o svim onim preprekama rekao bih i klopkama koje Hrvatsku na tom pravcu iščekuju. Međutim bili smo svjedoci da umjesto da se to iskoristi kao mogućnost jedne otvorene rasprave o tim modalitetima i o koncepcijama mi smo na kraju završili u jednoj vrlo teškoj atmosferi rekao bih čak pojedinim trenucima i do najnižih ideoloških rasprava, prebacivanja onoga što zasigurno dokazivanja nečega, što zasigurno nije dobro niti za sve nas, naše stranke ovdje u Parlamentu niti za hrvatsku javnost. Mi kao stranka koja želimo imati korektne odnose sa svim parlamentarnim strankama izražavamo žaljenje što je to tako bilo i mi ćemo se suzdržati bilo kakve rasprave koja bi mogla povrijediti bilo koju stranku ili bilo kojega pojedinca. Druga stvar koju smo željeli istaknuti to je da smo tražili da se predsjednik Vlade kada se pojavio decidirano i jasno se izjasni postoje li neki razlozi, pravi razlozi zbog prijedloga ove odluke kojom se odgađa za barem za članice Europske unije Odluka o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru. Premijer je potvrdio naše informacije i naše konstatacije koje smo mi ovdje iznijeli u uvodnom izlaganju, doduše svojim diplomatskim rječnikom i to dosta nedvosmisleno kako je ovaj Prijedlog Vlade ipak rezultat određenih zahtjeva pojedinih članice Europske unije, da ne kažem ultimatuma. I onda smo se mi razišli nakon što je to predsjednik Vlade i potvrdio, mi se naravno kao stranka razilazimo sa koncepcijom kojoj je Vlada posegnula. Nama je žao što mi ne možemo u ovom momentu podržati hrvatsku Vladu jer smo mi i prošlu Vladu i ovu Vladu podupirali kad god je to bilo moguće i kada se nije protivilo našim barem temeljnim, onim nekim programskim odrednicama vezano za europske integracije kolko smo mogli pa smo i ovu Vladu u tome podupirali. Međutim, ovdje je sukob koncepcija jer mi naime držimo da nakon ovakve realne prijetnje i, rekao bih, ultimatuma od pojedinih članica, mi ostajemo kao stranka čvrsto pri svojoj vertikali vezano za gospodarski pojas koji je danas nekoliko puta ovdje i naznačena i apostrofirana od nekoliko zastupnika. Ostajemo pri isključivom gospodarskom pojasu i u tom smo pravcu dali svoj amandman jer držimo da je samo takav odgovor pravi odgovor na pokušaje da se Hrvatskoj ospori njeno suvereno pravo i pravo koje proizlazi iz međunarodnih konvencija i našeg pozitivnog zakonodavstva. Prema tome, mi ćemo do kraja ostati u Hrvatskoj sabornici, glasovat ćemo protiv odgode primjene ribolovno ekološke zone, a imamo i svoj prijedlog zaključaka za koji se nadam da će ga podržati oni zastupnici koji su danas rekli da je proglašen isključivo gospodarski pojas onda ne bi bilo ovakvih problema. Hvala na pozornosti.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Mislim da je nakon ove pauze i nakon ovih izlaganja predstavnika klubova došlo vrijeme da još jedanput preispitamo sve ove razloge koje je iznio predsjednik Vlade zbog čega se traži odgoda ove odluke, primjene ove odluke. Da je to obrazloženo, utemeljeno i nadam se da ćemo takvu odluku i izglasovati. Podsjetit ću da kad je 3.10. prošle godine glasovano o tome da li će bit proglašen gospodarski pojas i to je bila prva točka o kojoj smo se morali opredijeliti i to prozivanjem zastupnika, da je 48 zastupnika bilo za, 51 protiv i 19 suzdržanih. Što znači da je taj prijedlog odbijen sa razlikom od 3, odnosno 4 glasa. Zatim se je nastavila rasprava i na koncu se je glasovalo o Prijedlogu koji je mislim iznio kolega Luka Trconić o proglašenju ribolovnog, odnosno ekološke zone. Takva, podsjećam to zbog toga da se prisjetimo i da shodno tome zapravo na neki način vidimo kako je to bilo i kako bi danas možda trebalo također biti. Da je taj prijedlog prihvaćen sa 70 glasova za i 44 glasa protiv. Ovaj drugi prijedlog. Nadam se da ove naše žučne i žučljive pa na momente i uvredljive rasprave ćemo prevladati kao što smo prevladali u našoj praksi za ovih 15 godina mnogo puta slične situacije koje smo imali. Želim vjerovati u najboljoj želji da to napravimo i večeras i ne sumnjam da kolege iz drugih stranaka također slično razmišljaju. Dakle, zaključno, mislim da je vrijeme kratko. Svega je 15 dana od onoga što mi očekujemo i da s ozbiljnošću i odgovornošću glasujemo za ono što će otkloniti bilo kakvu povod, povod, a ne razlog za eventualno protivljenje jednog, dvoje ili tri zemlje, ili možda nijedne, ali da li ćemo ić u takav rizik da pokažemo da smo spremni pregovarati jer nam je pregovarati kad budemo kandidati sa određenim datumom početka pregovora, opet ćemo pregovarati i o ovoj ribolovnoj zoni i režimu na Jadranu oko ribolova, kao i o drugim pitanjima o kojima ćemo kao kandidati morati i tako i tako razgovarati. Zašto sada ne otvoriti prije donošenja odluke ono što ćemo i tako i tako sa većim ili manjim uspjehom, nadam se sa velikim uspjehom pregovarati zaštićujući interese Republike Hrvatske u pregovorima sa Europskom unijom. Želim i pozivam zastupnike Hrvatskog sabora da prihvate ovu odluku, Prijedlog odluke koju je podnijela Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
U ime kluba LIBRE, poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, ja bih ipak dao nekoliko ocjena istupa i načina predsjednika Vlade jer je to bio i zahtjev zašto smo tražili stanku. Mi danas u ovoj raspravi nismo bili produktivni, ali nismo išli dalje od 10. mjeseca prošle godine. Nije se išlo u analizu postupanja bilo koga, demokratske ocjene, ocjene patriotizma, itd., nije se išlo dalje od listopada prošle godine. Predsjednik Vlade je otišao u rat u Bosni i Hercegovini, otišao je u vrijeme osamostaljivanja Republike Hrvatske pa onda je otišao još i u vrijeme komunizma. I kad tako odete onda tu nema mogućnosti da se nešto dobro dogodi. Ovo je demokratska zemlja, ovo je demokratski Sabor i ukoliko nekoga optužite da nije dobar Hrvat, automatski slijedi kontra optužba i kad god krenu takovi, ta vrsta govora pa dolazila ona i od predsjednika Vlade, to će izići na loše. To ne može biti dobro i to je ono što sam ja zadnji put govorio, govoreći o istupu predsjednika Vlade koji je vrlo otvoreno govorio jednom klubu vrlo grube riječi. I to u Hrvatskom saboru jednostavno neće proći. To je na štetu komunikacije u ovom Parlamentu, to je na štetu atmosfere u državi, i to je ja sam uvjeren na štetu i vladajuće stranke i predsjednika Vlade, a naravno na vama je da vi to sami ocijenite i da ti prihvatite ili ne prihvatite. Druga stvar koja je vrlo važna, ne može se u ovom Saboru doći bez argumenata. Ako se dođe bez argumenata, ako se kaže da je to politički stav, a ne zna se što je bit toga stava, koji je njegov sadržaj, a to je danas pokušala Vlada preko potpredsjednika Vlade gospodina Hebranga, onda će se opet rasprava voditi o goloj politici i opet ćemo najčešće završiti u optužbama i kontra optužbama. I to ne može jednostavno tako biti. Ovo je demokratski Parlament. Ukoliko su njegova tijela suspendirana u svojem sadržajnom radu, a danas je to slučaj, ukoliko zastupnici ne dobiju odgovarajuće informacije o tome zašto je neka odluka, što nam preostaje nego govor na političkoj razini koji nažalost ne može biti drugačiji nego govor o tome što je bilo, a to naravno nije produktivna pozicija ni za Sabor, ni za jednu političku stranku u ovom Saboru, a naravno nije produktivna pozicija ni za Republiku Hrvatsku. i što sada učiniti u ovoj situaciji? Ja bih rekao samo da nije točno što je rekao predsjednik Vlade, da je potpredsjednik Vlade sasvim precizno obrazložio razloge. On je naveo neke druge stvari koje su relevantne, ni to po mom mišljenju nije dovoljno, ali vrlo je relevantno kada se kaže da smo bili upozoreni i da je postojala mogućnost, odnosno postoji mogućnost da nam neće, da nećemo dobiti pozitivan glas svih 25 zemalja. Pa to je pritisak prve vrste, u pitanju koje od prvorazredne važnosti. A potpredsjednik Vlade o tome nije govorio, on je to cijelo vrijeme osporavao. I što sad možemo učiniti? Ja naravno ostajem kod temeljnoga stava. Ali ću pokušati ponoviti jedan kratki izlaz iz svega ovoga. Zadnja rečenica predsjednika Vlade, bila je sljedeća. Kad završe pregovori odluka će se primjenjivati na 25-toricu. To znači da se odluka o proglašenju ribolovne ekološke zone samo odgađa do završetka pregovora bez opasnosti da dođe do njene bilo kakve vrste promjene. Upravo to je sadržaj amandmana SDP-a. Upravo to što je rekao predsjednik Vlade. Ukoliko se to prihvati, ukoliko se ta bojazan otkloni, onda ne vidim razloga da, naravno mogu govoriti samo u ime Kluba LIBRE da ne glasujemo za takvu odluku. Hvala.
Hvala lijepa. I još imamo samo jedan klub koji je tražio stanku, HSLS, DC. Poštovani kolega Čehok.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Dobro smo učinili što smo predložili stanku, svi mi koji smo je tražili očito je da su strasti ipak malo splasnule, možda i zbog umora. Nažalost, danas smo raspravljali onako kako ne bi trebalo raspravljati, poglavito kada je riječ o ovakvim temama, naprosto zbog toga što je moguće reći da je prirodno da raspravljamo i da lomimo politička koplja oko unutarnjo političkih pitanja. Stranke postoje zato da usuglašavaju svoja mišljenja ili da ih na kraju ne usuglase, da pokušaju nametnuti i promicati svoje političke interese. Međutim, kada je riječ o odnosu Hrvatske prema Europskoj uniji, kada je riječ o odnosu Hrvatske prema susjedima, mislim da je sasvim besmisleno o tome raspravljati na taj način da se vraćamo u stare ideološke zasjede, i da se potsjećamo 10 godina unatrag što se događalo, tko je kome što rekao ili tko je kako odlučio u nekim trenucima Hrvatske povijesti, naprosto smatramo da se inače bavimo previše prošlošću, a sasvim sigurno pitanje integriranja i dinamike, integriranja Hrvatske u Europsku uniju nije pitanje prošlosti. Iz prošlosti bismo mogli jedino naučiti kako su slične integracije na ovim prostorima Hrvatsku skupo stajale. To bismo možda mogli naučiti. Ali to je pouka koja je kad-kada i gorka i koja se ne bi trebala još dodatno onda zasladiti kojekakvim ideološkim opanjkavanjima ili ideološkim prozivanjima, naprosto nećemo time niti korak biti bliže Hrvatskom uključivanju u Europske prostore. Ja još jednom ponavljam da smo protiv Zakona s odgođenom primjenom, jer takvi zakoni zapravo pokazuju ili da ih nismo trebali donijeti ili da naprosto hrvatsko društvo nije spremno da takve zakone pripuste, dakle da takvi zakoni postanu nešto što može regulirati praksu hrvatskih građana. Ali kad je već i bivša Vlada ukalkulirala ovo odgađanje, onda je sasvim prirodno da to čini i ova Vlada ne za sve zemlje, nego za ove dvije zemlje koje su nam neposredni susjedi. Prema tome, posvetimo se tome. Pokušajmo svi zajedno ovdje u Saboru možda i odlukom obvezati Vladu da koliko je god moguće pristupi bilateralnim ili trilateralnim sporazumima sa Slovenijom i Hrvatskom. Ali još nešto o čemu nažalost danas nitko nije govorio, obvežimo Vladu da konačno obnovi ribarsku flotu. Da ti naši ribari mogu uopće izloviti ribu koja postoji u nas. Jer naša ribarska flota nije u ovom trenutku u stanju uhvatiti ni ribu koja je u našem teritorijalnom moru, dakle koja je uz obalu samu Istre. I meni se čini i logičnim prijedlogom kolega iz HSS-a da možda razmislimo o tome da kao prvi prijedlog o tom trilateralnom sporazumijevanju Italiji, Sloveniji nametnemo i da to možda bude i prijedlog ovoga viskog doma da se najprije doista napravi znanstveno istraživanje, da se utvrdi stanje marikulture i da možda onda prvi prijedlog bude da ulov na tome dijelu mora prestane do trenutka dok ne vidimo postotke tog znanstvenog ili kakvog drugog istraživanja. Ako to bude zaključak Sabora, vjerujem da će i Vladi biti lakše i da će to osnažiti onda i položaj Vlade u trilateralnom sporazumijevanju. Ali svakako ono što bih na kraju želio reći, ako već govorimo danas o zaštićenim pojasima, onda bih apelirao na sve vas da Sabor postane zaštićeni pojas, naime, u tom smislu da ga doista zaštitimo od međusobnih uvreda, ideoloških diskvalifikacija. Proglasimo prvo Sabor zaštićenim pojasom od takvih političkih, strastvenih, ostrašćenih diskvalifikacija.
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ruža Romašić.
Gospodine predsjedniče, samo sam htjela ispraviti gospodina Čehoka. Jer ja mislim da je uvrijedio naše ribare, kada je rekao da oni nisu u stanju uloviti ribu u našem moru. Ja mislim, ispravljam navod.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Ja zapravo ne kanim ništa ispraviti, ali bih htio budući da nemam drugog načina, jer su me zastupničke dužnosti … [[govornik se ne razumije]] spriječile da budem u dvorani kada većina zastupnika bila ovdje. Htio bih kazati da je ovo situacija u kojoj Klub SDSS-a ne može sudjelovati u nadglasavanju. i zato, i to iz jednostavnog razloga, što predstavnici i zastupnici Srpske zajednice sasvim sigurno nisu ti koji žele više, ako ne žele podjednako da Hrvatska dobije pozitivno mišljenje i datum pregovora od zastupnika, da ne nabrajam stranke s druge strane. Nego zato predlažem da ono što se meni čini da je realno moguće i što se činilo još tom prijepodna, odnosno tokom popodneva i sada moguća, a to je da se o ovoj važnoj stvari postigne maksimalan dogovor.
Idemo na nastavak rasprave. Još ima 15 zastupnika i dva kluba po pet minuta. Prilično i kasno. Apeliram na zastupnike da budu kraći, ako je moguće, ali to je samo apel, ovisi jasno o dobroj volji. Poštovani zastupnik Slaven Letica već jako, jako dugo čeka. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Šeks, kolega Hebrang. Postoji jedna stvar kojoj se grozim, a to je patetika. Međutim, danas sam po prvi put u dva navrata požalio što sam se kandidirao za ovaj visoki dom. Jutros kada sam došao u Klub HSP-a, iako mi je to zabranjeno kazati, moj kolega Tonči Tadić je plakao zbog gospodarskog pojasa. On je kao od brda odvaljen i ja mu se ispričavam to što javno kažem. I popodne kada sam slušao ove svađe za koje nije bilo nikakve potrebe. A sada ću nešto kazati o metaforama najprije. Ovdje su spomenute tri životinje i sve su tri kopnene životinje. Znači najprije kamenolom, pa je onda nekakav čudnovati kljunaš i pas lisničar kao domaća životinja. Nije slučajno kada raspravljamo, kada raspravljamo o gosopodarskom pojasu da ljudi koriste kontinentalne metafore jer Hrvati imaju strah od mora. Ako pogledate manirističku sliku, dolazak Hrvata na more, na konjima, u kožusima, jedva oprani oni se plaše i čude se pred morem. I to je ostalo do danas takvo. Ja bih iskoristio jednu drugu metaforu a to je riba kirnja. Riba kirnja je za mene u djetinstvu bila neka vrsta moby dicka. Naime, postojala je legenda da se kod šćedra kreću ogromne kirnje koje se kreću do veličine 30, 40 čak i 50 kg. I drugi su uspjevali uloviti barem kirnju od 10, 15 kg, ja ih nisam niti jednu ulovio. Međutim, našao sam utjehu prije 2 godine na Lastovu gdje sam zatekao člana SDP-a koji se zove Marin Jančić, on je australski Hrvat koji se vratio na Lastovo, sagradio vlastiti brod i lovi kirnje na velike, žive sipe. I sipa je dobra mefafora za političku promjenjivost jer ona se isto mijenja, to Luka Bebić zna svoju boju s obzirom na promjenjene političke prilike. Ono što je važno za kirnje, da kirnju, taj čovjek zna stanište svake kirnje, zna svaku podzemnu spilju o kojoj žive kirnje a on što mu većina tu ne zna da kirnja treba otpriliku 1 godinu za jedno kilo. Znači kirnja od 40 godina, od 40 kila je 40 godina stara. I tu je naša nacionalna drama. Već je tu kazano da je Jadransko more izlomljeno more. Koliko se lovi. Hrvati u moru love otprilike 20 milijuna kila ribe. 20 milijuna kila ribe je vrijednost otprilike 40 milijuna eura. Talijani love 20 milijuna, kila ribe. U njihovoj vrijednosti to je milijardu eura godišnje. Ako ovaj pregovor traje 5 godina, to je pet milijardi eura, to je veći iznos od svih predpristupnih kohezonih i pristupnih fondova Europske unije. I zbog toga to nije banalna stvar. Kada je u pitanju sam Sanader, ja sam čovjek s mora i razumijem duboko njegovu frustraciju. Stara židovska: "Dabogda imao pa nemao!", slama se njemu i Vladi o leđa. Nije lako danas doći i kazati ja ću odstupiti od onoga u što duboko vjerujem. I velika je frustracija zato što u životu i politici i državništvu postoji vrijeme trijumfa sreće i vrijeme duboke tjeskobe i straha. Ja sam razgovarao sa kolegama iz HDZ-a. Na njima je odgovornost, odgovornost je formalno na Vladi kada se dođe glasovati i mi ćemo inzistirati na individualnom glasovanju, svaki od njih će biti pred ispitom savjesti. I u tom smislu kada se danas govori o ekološko-ribolovnoj zoni ili isključivo gospodarskom pojasu ja sam znao a nisam htio govoriti zato mi je drago da je premijer potvrdio da postoje navodni pritisci Europske unije. Ono što je tragedija u tim pritiscima je što mi nemamo nekog papira, to su telefonski pristupi. Ljudi optužuju tu Talijane, Slovence što je logičnost. Talijani su spriječili čak kada je bivša Jugoslavija pristupila 1982. godine Konvenciji o pravu mora, i tada su postojale idje jer su tamo dominirali Hrvati da mi u to doba razmišljamo isključivo o gospodarskom pojasu. Pa se to odgodilo, sada se proglasilo. Ja sam rekao koji su to opipljivi razlozi. Dakle, mi moramo vrlo odgovorno kazati i vidjeti kakvi su demiđ i benefiti iz toga što možemo odlučiti, jer ovo nije zadnja ucjena i u tom smislu ja mislim da pregovarači hrvatski imaju jednu veliku odgovornost i pregovarati znači pregovarati na način kako je pregovarao pokojni predsjednik Tuđman. Nekada tvrdoglavo, nekada drsko ali u svakom slučaju ne tako kao što se obično biva da se ide po Europi i da se kaže ljubim ruke milostiva, sjedi se na rubu stola, drži se škrlak u ruci, onda se dođe tu pa se vrijeđa, ne znam druge stranke i pojedince, to se neće dopustiti. I ja, molim vas kolege, dakle da razumijemo i probleme Vlade, da razumijemo probleme HDZ-a, pogotovo onih HDZ-ovaca koji su iz Dalmacije, pogotovo onih koji su sa otoka, koji jedini nisu došli na more kao ni Hrvati među kojima su bili moji Hebrangovi preci i koji su se na neki način plašili mora. Hvala vam lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Neven Mimica. Hvala. Poštovani zastupnik Vice Vukov.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Nakon svih ovih naših današnjih rasprava i nakon ovih neugodnih nekih situacija eto, nalazim i vidim da se mnogi slažu samnom da su bili, da su te situacije bile zaista neugodne, čovjek se pita da li da uopće sudjeluje u toj raspravi da li, i je li moguće uopće pridonjeti toj raspravi. Pa ipak, reći ću ono što sam namjeravao reći. Kada se dogodi kao ovo nama danas da u roku od svega 2, 3 dana raspravljamo o veoma važnim pitanjima kao što su PDV, ekološko-ribolovni pojas i kada se donose zaključci o tim istim temama koje, koji su, moramo priznati bez obzira na logičku vratolomiju predlagatelja koji nastoji nam sugerirati i da se tu baš ništa osobito ne događa. Dakle, donosimo zaključke koji su u suprotnosti sa donesenim i iznesenim stajalištima pred jedva nekoliko mjeseci, onda je doista nije moguće tvrditi da bi zapravo glavna briga koja se pojavljuje, glavni problem koji se ocrtava iz svega toga trebao biti zapravo pitanje vjerodostojnosti politike koja se u ovome trenutku vodi. A možda bi neka mi bude dopušteno reći i Sabor s obzirom na neke situacije mogao razmisliti i o vlastitoj vjerodostojnosti. Nalazim da ništa nije tako važno kao s vremena na vrijeme praviti makar letimične rekapitulacije nekih događaja. Iako dakako ne spadam među one koji misle da se treba baviti prošlošću ali isto tako znam kao što i vi znate ako zapostavimo prošlost i ako nismo uvijek na neki način u nekom psihološkom kontaktu onda nam se mogu dogoditi parafrazirajući velikoga engleskoga povjesničara Arnolda ... [[Govornik se ne razumije.]] koji je rekao da zemlja koja ne izvuće pouke iz pogrešaka prošlosti osuđena je da ih ponovi. Prema tome potrebno je s vremena na vrijeme izvući i neke pouke iz iskustva jer netko je, netko dobro rekao da mladi čovjek recimo može na brzinu i talentirani na brzinu puno toga naučiti ali jedino što na brzinu ne može napraviti to je imati iskustvo. Dakle iskustvo nam je nešto veoma važno. Sve ovo što nam se događa mislim da je posljedica u nas previše ukorijenjene prakse podgrijavanja naših tvrdokornih zabluda, a radi sticanja po koji put i jeftinih političkih poena. U smislu ovoga što sam prije rekao sjećam se kako se prošle godine našim nepokolebljivim braniteljima nacionalnih interesa, bili su se pridružili i stručnjaci, ugledni pravnici i profesori koji su tvrdili kako i eto i u Europskoj uniji bez obzira na stupanj integriranosti njezinih članica još uvijek prevladava kriterij nacionalnog državnog egoizma što bi eto trebalo biti znak svima i upozorenje kako se ne smije popustiti u nepokolebljivome stavu prema našim susjedima jer ono što je naše je naše. I oko toga nema rasprave. Međunarodno pravo, čuli smo to stotinu puta i čuli i čitali, je na našoj strani. Ono nam daje mogućnost da jednostavno i bez ikakvih dogovora bilo s kim uradimo kako nam paše i tako dalje. Imponirala bi ova privrženost pravnim normama kada ne bi bila samo pravna maska za nedostatak političke mudrosti po mome sudu jer u nas je prečesto na djelu politička zadrtost koja svoj oslonac i opravdanje traži čas u poštivanju prava, a čas u odricanju od njega. Već prema potrebi trenutka. Dakle tako su, prošle godine je bilo očito jedina određena vrsta političara bila živo potpomognuta stručnjacima koji su bili ustrajni u tvrdnji kako nam međunarodne pravne konvencije ostavljaju na volju da bez ikakvih razgovora, bez ikakvih pregovora proglasimo gospodarski pojas. Ali ja moram reći, nalazim da je takav jedan nefleksibilan politički stav zapravo ostaje zadrtost i kada je pravno utemeljena. Nalazim naime da norme međunarodnoga prava pojavljuju, pojavljuju se tu samo kao dobrodošao alibi. Uvjeren sam međutim da samo politička mudrost može poštivanju međunarodnoga prava dati neki konačan i koristan smisao. Pitanje gospodarskog pojasa naime neki s u političari previše brzopleto stavili u javni optjecaj, a u svrhu predizborne promidžbe dakako. Tako u ono vrijeme dogodila se jedna velika šteta, naime da se to jedno krucijalno pitanje za Hrvatsku stavilo u kontekst neposrednih kratkoročnih političkih ciljeva što naravno nije pomoglo čitavoj stvari. A stručnjaci, njima posebno zamjeram su tada dali presudan, možda nehotičan, ali za mene priznajem neočekivan prilog podgrijavanju duha politikanstva. Tako su postigli stručnjaci ono što političarima nikad ne polazi za rukom jer stručnjacima svi vjeruju, a političarima malo kad, a to je uspjeli su uvjeriti našu javnost kako je možda prvi put u kratkoj povijesti naše suverene zajednice potpuno legalno biti isključiv jer gospodarski pojas je li, Bog ga blagoslovio, ima baš taj atribut koji siguran sam zvuči kao najljepša glazba nekim ljudima. Isključivi gospodarski pojas. Logično je, ali bilo je naravno i nezgodno da smo pri tome smetnuli s uma da je današnje s mukom postignuto kakvo takvo europsko zajedništvo nastalo na razvalinama poraženih europskih nacionalizama. Kada bismo dakle imali na umu da je Drugi svjetski rat bio zapravo poraz svih europskih nacionalizama, a ne samo njemačkog i da je prosječan Europljanin tek gutajući i probavljajući s poteškoćama i u potpunosti bez zavaravajućega ostatka sav svoj poraz mogao smoći snage da odustane čak i od svojih nacionalnih obilježja danas kao što su ... [[Govornik se ne razumije]] na primjer nacionalna valuta. Kad bismo to dakle imali na umu tada bismo dakle mogli shvatiti istinsku narav preporuka prošle godine Europskoj komisiji i držanje Europske unije u ovom pitanju. Varamo se međutim ako mislimo da će naše današnje popuštanje prema Europskoj uniji točnije Sloveniji i Italiji, da će nam to priskrbiti neko posebno uvažavanje jer sve je stvar “tajminga”. Ono što je ove godine znak slabosti prošle godine je mogao biti znak jedne političke kooperativnosti i znak političke zrelosti. To je uostalom poznata diplomatska je li formula nakon neizvršene prijetnje. Položaj onoga koji prijeti je slabiji nego prije toga je li. Danas kada nema nekadašnje vladajuće koalicije koju je posebno SDP morao spašavati pod svaku cijenu može se reći i ja sebi uzimam tu slobodu da kažem da je svega toga, ovo sve što sam ja rekao manje više, u SDP-u su bili svega toga svjesni. Premijerova dakle tadašnjega premijera Ivice Račana suzdržanost u tom pitanju bila je poznata javnosti i danas se ona pokazala zapravo ispravnom. Zašto sada recimo se ne javljaju kao što su se ... [[Govornik se ne razumije]] javljali ti državotvorni stručnjaci kada je očito da je Europska unija pregovaranju među zainteresiranim stranama pretpostavlja odredbama međunarodnog prava. Dakle ona pregovaranje među zainteresiranim stranama očito pretpostavlja odredbama međunarodnog prava. Trenutak je i tu se ne slažem pretjerano ni s gospodinom Jarnjakom ni sa Premijerom ...
Kolega Vice Vukov, ja znam da je ovo vaš prvi nastup, ali već je otišlo preveliko vrijeme
A nisam vidio.
pa budite ljubazni.
Evo ja ću samo ovo reći. Da je možda Ivica Račan napravio političku pogrešku.
Nije.
Ali tu nam stručnjaci ne mogu pomoći. Morat ćemo, naime, nekada sam pisao, pričekati da protekne dosta vremena kada će se znati da li je to bila pogreška ili možda politička mudrost. Eto nismo dugo čekali da se razriješi ta enigma. Hvala.
Poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo cijeli dan raspravljamo o tome odgoditi primjenu ove odluke o ekološko-ribolovnoj zoni ili ne? I kao i prošle godine kad smo o tome raspravaljali ali jednako tako kao i 2001. kada je prvi put o tome vođena rasprava na inicijativu HSP-a uvijek su rasprave dramatične, uvijek se ovdje barata sa argumentima nekakve prijetnje međunarodne, nekakvog straha od posljedica, uvijek su nekakve bojazni u igri, ali to je ljudi moji uvijek tako kada se radi o suverenitetu neke zemlje. U, ako zemlja ne pokazuje odlučnost u obrani svojih suverenih prava, ako ne pokazuje odlučnost u korištenju konvencija i instituta međunarodnog prava onda svaki put biva u to sve težem položaju kada pokuša neko svoje drugo pravo realizirati. Samo se o tome radi. Notorna je činjenica u kojem je stanju Jadran. To trebate pitati bilo kojeg ribara i to će vam jasno reći. Notorna je činjenica koliko se bogatstvo u Jadranu krije i od koje je on važnostai za Hrvatsku. Kristalno je jasno što se može dogoditi ukoliko Hrvatska nema potpuu kontrolu plovidbe na Jadranu u slučaju intenzivnog tankerskog prometa. SVe su to stvari koje su nas još 2001. dakle daleko od izbora daleko od predizborne promidžbe na nagovor sinikata ribara i uu pomo vrhunskih stručnjaka za međunarodno pravo mora Hrvatske, koji su našli iz HSPa da ponudimo saboru prejedlog odluke o proglašenu gospodarkofg pojasa. nekoliko godina se čekalo nakon toga se ovdje 3. listopada usvojila odluka o proglašenju zaštićene ekološke ribolovne zone. Mi smo b ili sretni htjeli smo da es ide na puni gospodarski pojas, no kada e već proglasila ekološka ribolovna zona, smarali smo da j etreba provesti do zadnjega zareza. I to jednotavno zato jer bi sve drugo za Hrvatsku i njezin ugled u međunarodnim priliakma bilo jako loše ispali bismo neozbiljni, i neuvjerljiv međunarodni partner. Hrvatska dakle po našem sudu mora ustrajti an primjeni i na provedbi proglašene ekološke ribolovne zone, i to zato jer bi odgoda primjene značila jednostavno rečeno kapitulaciju Hrvatske pred pristikom Italije i Slovenije. Tu odluku bismo donjeli dakle radi zaštite interesa talijanskih ribara odosno ardi zaštite interesa Italije i Slovenije A ne radi hrvatskih interesa. Treba biti potpuno otvoren ogoliti karte do kraja, i reći o čemu se zapravo radi. Prošla je godina dana i mi smo očekivali da ćemo u smislu efikasne provedbe ove odluke od 3. listopada, u SAboru an klupama dobiti zakon o obalnoj straži, da ćemo u Saboru čuti izvješće o postavljanju radara za nadzor gosporskog pojasa na naše isturene otoke. Očekivali smo da ćemo dobiti u Saboru regulativu u vezi ekološke zaštite Jadrana reguativu u u vezi sigurnosti plovidbve na Jadranu. Očekivali smo da će sabor poduprijeti u proračunu posebna sredstva za mjerenje ribljeg fonda u Jadranu. Jer to su sve stvari koje zemlje koje ozbiljno misle na provedbu svojih gospodarskih pojaseva ili ribolovnih zona to su sve stvari koje su sve zemlje do sada radile.A to je učinilo 125 zemalja u svijetu. To su učinile sve zemlje karipskog mora, to su učinile sve zemlje Crnog mora, to su učinile i brojne zemlje u Europi. I mi ovdje nismo tražili ništa posebno, mi smo samo tražili da Hrvatska ispuni svoje međunarodno pravo koje joj daje konvencija o pravu mora, da se ponaša kao suverena zemlja prema povelji Ujedinjenih naroda. I da preuzme odgovornost za kontrolu svoje polovice Jadrana, naprosto radi vlastite budućnosti. Obzirom na stanje u kojem je Jadran i obziorm na moguće ugroze od prometa štetnih tvari jadranom. Stvari su dakle tu bile potpuno jasne. I zato nam je nejasno zašto svo ovo vrijeme s jedne strane nismo dobili nikakve inforamcije i nikakve poteze od Vlade na realizaciji toga. Zašto svo ovo vrijeme nema nikakvog pomaka u kreiranju obalne straž ei u definiranju naših poteza na mour. Nego sada evo kada smo očekivali da ćemo još malo doživjeti primjenu ekološko ribolovne zone, imamo od Vlade ovu inicijativu da se ona zapravo odgodi. Treba biti kristalno jasan u jednoj stvari, ako ekološko ribolovna zona se tretira kao gospodarski pojask ako ima elemente gospodarskog pojasa onda se ne može uopće dovesti u pitanje njezino postojanje. Nikada se ne sa susjedima ne vode pregovori o smislu njezina postojanja. Sa susjedima se vode pregovori isključivo o tome kako provesti članak 62. konvencije o pravu mora. a to znači na koji način prepustiti sporazumno uz dobru naknadu susjednim državama iskorištavanje eventualnog ponavljam, eventualnog viška izlova ribljeg fonda. Riječ je o najobičnijim ribarskim koncesijama i o masnoj naplati. Kolega Letica govorio je o količini iuzlova. Možemo ići i posve drugom matematikom ali opetćemo doći do velikih brojki. O kojoj je vrijednosti ribe riječ u Jadranu rekao je već ovdje i predsjednik Kluba predsjednik Stranke gospdoine Đapić citirajući talijansko+g podtajnika za ribarstvo koji ultimativno poručio Hrvatskoj da nikada neće pristati da budu isključei iz voda u kojima su oduvvjek ribariil, jer 800 talijanskih ribarica danas egzistira na izlovu ribe u onom dijelu Jadrana gdje je Hrvatska proglasila svoj ekološki ribolovnu zonu. 800 ribarica puta dnevno ulov o minimalno 1000 eura, uz 200 ribarskih dana godišnje je ulov od minimalno 160 miliona eura vrijednost ribe. I to najminimalnije procjene i potpuno jasno se Talijani buene. Čudilo bi me kada es ne bi bunili. Ali jednako tako je zanimljivo zaštose Slovenija buni. Slovenija se ne buni radi toga što ima neku silnu ribarsku flotu, imaju 39 registirranih ribara. Oni se bunme zato jer žele da ovaj gospodarski pojas da ova ekološko ribolvona zona ne prejudicira granice na moru. Oni žele stvarnje posebnih okolnosti u sjevernom Jadranu. Zato oni govore o tripartitnim pregovorima zato govore o kondomini u sjevernom Jadranu a sve to govore samo zato jer se žele dokopati podmorskih ležišta zemnog plina u sjevernom Jadranu. U tome je poanta cijele priče. Kakva r iba kakvi gospodarski pojasevi, njih interesira samo plin Al to su ponavljam interesi Italije i to su interesu Slovenije. To se nas ne mora ticati, mi se bavimo interesiam Hrvatske. Gospodine potpredsjednik Vlade i predsjednici i predstavnici vlade i među njima i premijer, ovdje su isticali razne zahtjeve sa strane europske unije. U prvom redu preporuku unije da se provedba pojasa uskladu sa susjedima. Uskladit će se ako primjenjujemo članak 62. i dodjelimo im koncesije u našem ribolovnom pojasu. Govorilo se o deklraciji iz Venecije, deklracija iz Venecije u točki 10. govori o tome da su prihvatljivasva proglašenja ekološko riblovnih zona ili gospodarskih pojaseva prije te konferencije, ovo je bilo rpije konferencije. I na kraju krajea ulazak Hrvatske u zajedničku ribarsku politiku unije. Svakako da ali ćemo prije u nju ući, prije ćemo postati član unije ako imamo gospodarski pojas ako imamo proglašenu i provedenu ekološki ribolovnu zonu. Jer ćeo u tom slučaju biti zanimljivi našimsusjedima da sudjeluju u podjeli toga riobljeg fonda. I na kraju još par riječi koje se tiču tajminga. To se stalno govori o tajmingu, koliko će trajati pregovori. Ja vam doista ne mogu reći koliko me ljudi u ovih 24 sata nazvalo. od ribara, od sinidikata ribara, ceha ribara, direktkora riboprerađivačkih firmi, stručnjka za međuanrodno pravo, na kraju obratio mi se igospodin Vidas iz NOrveške član čuvenog Dansen instutita, kojeg sam konzultirao u vezi vremena koliko obično traju pregovori ovakvog tipa. Pregovori Hrvatske sa Unijom maker trajali samo 6, do 12 mjeseci mogu završiti i godinu dvije prije potpisivanja bilo kojeg u govora. A moguća je i duža pauza recimo u NOrveško slučaju je to bilo čak tri godine. A svo to vrijeme bi hrvatsko ribarstvo već trpill veliku štetu. Preciziranje ugovora bi uzelo daljnjih 3. do 6 mjeseci, a nakon toga bi se tek išlo na konkretne godišnje sproazume o ribolovnim koncesijama za svaku od zemalja članica. To znači da minimalno svojih 5, do 6godina bismo mi petaljali sa ovim svim zajedno i trpili silnu štetu. Dakle mi smatramo da je cijela ova priča o odgodi potpuno neporebna. Smatramo da es treba odluka nastviti provoditi, i da se sa europskom unijom i sa svim drugim susjednim državnim savezima počnu provoditi pregovori u smislu realizacije članka 62. Konvencije o pravu mora, a tj. o dodjeli eventualnih koncesija za izlov riba u našem gospodarskom pojasu, odnosno ekološko ribolovnoj zoni i to nakon što provedemo mjerenja da vidimo da li tog viška uopće ima u odnosu na mogućnosti naše flote. U svakom slučaju molim vas dame i gospodo svi koji ste danas govorili o gospodarskom pojasu kako bi bilo bolje rješenje, podržite amandman HSP-a. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu zastupniku Tadiću. Sada gospodin zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Štovani gospodine Hebrang, štovane kolege i kolegice ako ništa drugo onda ipak poslije ove stanke ipak nastupilo je određeno zatišje i pokazali su se određeni apeli za umjerenošću, urodili plodom, iako se bojim da su stigli ipak prekasno i da su se stvari mogle riješiti na jedan konstruktivniji način kud i kamo ranije. Nisam želio odgovoriti, replicirati uvaženom kolegi Letici, ali moram reći kada govorim da nemam nikakav strah od mora iako sam onaj izraziti kontinentalac i ne bi bilo dobro da uvodimo još jednu podjelu među nas na one mediterance i kontinentalce, ali budući da je to … intencija onda sam doista to i preskočio, ali samo doista mislim da je vrlo važno i to napomenuti da su jednako su nacionalni interesi trebaju braniti bez obzira iz kojeg dijela Hrvatske dolazimo. Budući da svatko od nas ipak na neki način ga određuje njegovo ono zanimanje kada nije političar tako mene određuje činjenica da sam teoretičar književnosti i imam dojam da smo danas doživjeli ono što se u teoriji zove dva klimaksa, ali to se događa u lošim granama. To se može dogoditi u … [[ne razumije se.]] to odgovara, ali ovo danas ipak je bila loša drama jer svi smo očekivali godoa, odnosno našega premijera pa kad je premijer došao on je zapravo dao jednu sasvim drugačiju intonaciju onome što se ovdje događalo i pokazalo se kako doista nismo u stanju govoriti o meritumu stvari nego smo onda kud i kamo skloniji da se po tko zna koji puta … [[Ne razumije se.]] sve one ideološke razlike koje nas dijele, a koje zapravo građane ove zemlje ni na koji način ne zanimaju, odnosno bavimo se temama koje su odavno apsolvirane i koje više ni na koji način ne možemo drugačije postaviti. No kad su bila već ta dva klimaksa, na žalost nije bilo katarze i bojim se opet da neće do te katarze neće doći, jer gotovo neki su ovdje i čitali svoje govore od 3. listopada prošle godine. To bi također mogao učiniti i ja, ali mislim da to opet ne bi dovelo do rezultata jer se pokazalo da i ondašnja rasprava kao i veliki dio naših rasprava da su ishitreni, da zapravo nema dovoljne pripreme i da najčešće predlagatelji posebice kada je Vlada zapravo neke stvari traži da mi zastupnici prihvatimo bjanco ili zbog toga što je situacija takva, što su određene silnice u međunarodnoj politici takve kakve jesu i upravo zbog toga da bismo zaštitili naše nacionalne interese onda bismo trebali donijeti takovu odluku. To najčešće nije dovoljno argumentirano i bojim se da smo to zapravo suočavamo i danas sa jednom sličnom situacijom da bismo svi mi zapravo trebali vjerovati na riječ da je situacija jako teška, neizvjesna i da se onda opet ova jedna politička koncesija mora učiniti i opet se ponavljalo i danas ovdje da najčešće nismo u stanju kombinirati jedan pristup koji će štititi naše nacionalno prirodno bogatstvo i s druge strane da se previše fiksiramo na činjenicu da bi što prije trebalo ući u Europsku uniju. Ja uvijek mislim da svaki puta kada se fiksiramo da to onda nije dobro. Nije uvijek dobro imati u životu alternative pa tako i u politici i mislim da fiksacija samo na jedno od ovih dviju mogućnosti nije dobra i onda nije ni čudo što postajemo talaci vlastite retorike i onda to pokušavamo revalitizirati i reći da se politički kontekst mijenjao, a bojim se da se zapravo mi ipak ne uspijevamo se bitno promijeniti i ne uspijevamo u svoj politički diskurs ući u toliko nužni element racionalnosti i elemente analitičnosti i jedne dobre pripreme kada se u neku stvar ulazi. Kažem bilo je i onda zastupnika koji su spominjali da nije, ne da nije time ing, zapravo time ing je bio propušten onda kada je klub HSP-a to tamo tražio krajem 2001. godine kada je bilo daleko od predizbornog konteksta, kada Slovenija također nije bila baš na pragu da će ući u europsku uniju onda meni, barem nisam onda dobio kao zastupnik uvjerljive argumente zašto je to odgođeno pa se onda to otvorilo u listopadu prošle godine na način kako se otvorilo kažem i na koji su i kolege prije mene ovdje bili govorili, a i onda je bilo posvema jasno da stvari ne stoje toliko jednostavno i bez obzira što imamo pravo mi smo si dopustili da to pravo neki drugi čimbenici politički izvana da nas upozoravaju jest imate pravo ali ne bi ga trebali provoditi, pa sjetite se da ovdje smo u Saboru sjedili kada je govorio gospodin Coks i koji nam je onda to također bio rekao i mi smo to mirno bili odslušali. To je već onda zapravo trebao biti signal da će se nešto, da će se u međuvremenu događati stvari koje nam neće ići na ruku. Ali onda na žalost je prevladao onaj jedan iracionalni diskurs pa evo i danas smo čuli od samoga premijera da je rekao da je onda HDZ imao … [[Ne razumije se.]] toliko upravo zbog toga što je prozreo namjere dijela ondašnje koalicije i da na taj način zapravo drugim riječima očito nekom percepcijom ondašnje političke stvarnosti da to pokušava doskočiti pa je i on zapravo bio preuzeo retoriku za koju je smatrao, inače smatrao da je, da nije najbolja. U međuvremenu se situacija još više pogoršala, Slovenija je ušla u Europsku uniju i sada normalno da svakoga momenta upravo iz ovih nekih razloga o kojima je malo prije vrlo ingeniozno govorio kolega Tadić, da zapravo ta mogućnost da ona uskrati svoj glas Republici Hrvatskoj mi smo sada u još defanzivnoj poziciji koja je inferiornija od one u kojoj smo recimo mogli biti, u odnosu na one prethodne. I to opet nije dobro i opet zapravo moramo inzistirati da je vrlo važno da jedanputa izađe i ova Vlada i pojedina ministarstva pred ovaj Sabor sa jednom jasnom nacionalnom strategijom, sa našim jasnim nacionalnim ciljevima i interesima koje bismo onda kao zastupnici bez obzira na stranačku pripadnost mogli promovirati, mogli braniti, artikulirati i normalno u okviru toga i dalje voditi političku borbu. To ako imamo, to nikako ne znači da se u određenoj strategiji, u određenim ciljevima mora uvijek misliti na istovjetan način. Mi smo i onda upozoravali i to je na neki način opet i kritika kako i bivše tako i ove Vlade, kako ako imamo određena prava, a pravo na gospodarski pojas nije neosporan on za sobom povlači i određene obveze i to je mnogo puta bilo rečeno, ajdemo se mi pitati kako se mi prema tim obvezama odnosimo, kako je to u proračunu za recimo ovu godinu, ima li projekcija za 2005. do 2007. recimo upravo što se tiče ove obalne straže, što se tiče obnove flote jer bojimo se ako to samo ostane na deklaracijama da će se dogoditi to da ćemo imati … prava koja nećemo moći ni konzumirati i gdje ćemo gubiti opet vrlo velike financijske sume upravo zbog toga što nismo u stanju ni da vlastito pravo da realiziramo. I opet također mislim da bi kao zastupnici trebali na klupe dobiti upravo te neke simulacije, da doista ne raspravljamo na pamet, da ne raspravljamo prema emocijama, prema nekim iracionalnim osjećajima nego jednostavno da pokušamo vidjeti što određena odluka, određeno rješenje što to zapravo znači. Ja bi doista volio da vidimo šta je sa tom, šta je sa Obalnom stražom, šta je sa radarima, šta je sa, kakva je naša Ribarska flota, kako se ona može zapravo zaštiti taj prostor koji bismo mi morali ili trebali proglasiti i što će se događati ako se ne zaštiti? Navodno, nitko nije demantirao, jedan stručnjak je bio rekao ako mi to proglasimo pa ne možemo koristiti pa drugi talijanski ribari prije svega počinju i dalje tamo nastavljaju loviti, da oni poslije izvjesnog vremena mogu tražiti određena stečena prava. To su stvari koje mene kao političara zanimaju. Ja mogu reći da to nije točno, da su to određene špekulacije pojedinih stručnjaka, ali te stvari ostaju, a na njih nikada zapravo nismo imali prave odgovore. A ovako onda normalno da onda kada nemamo takve prave odgovore, kad nemamo simulacije, kada nemamo jasnu proračunsku inu politiku, kada zapravo doista se ponašamo od situacije do situacije, kada smo svaki puta u nekim cajtnotima. I danas smo čuli da je u pitanju 15 dana, i danas smo čuli i da onda moramo napraviti jako brzo. I onda normalno kada se radi jako brzo, kad se donosi ishitrene odluke, da te odluke ne mogu biti sjajne i dovodimo se onda upravo u onu situaciju da možete dobiti određenu kodvikaciju, da li branite ili nedovoljno branite nacionalne interese, da li imate ili nemate osjećaj za probleme Vlade. Mi ćemo se sa takvim situacijom suočavati zapravo onda iz mjeseca u mjesec. Danas smo već mogli i čuje se i najavljuje se čitav niz novih situacija s kojima ćemo se mi onda ovako zaticati na ne znam, određene dokumente, papire dobijemo rano ujutro, a dobivali smo tijekom dana ili eventualno dan prije, da bismo onda tijekom dana, drugi dan o tome trebali raspravljati. I bojim se da onda rasprave postaju nervozne, postaju ideološke, postaju isključive, a bojim se da od principa isključivosti "ili/ili" zapravo treba bježati. Još jedanputa, kao i onda 3. listopada pa i mnogo puta prije apeliramo doista na analitičnost, doista da Vlada izađe sa jednom vrlo jasnom simulacijom i da vidimo što se tu zapravo dobije i gubi ili da li neki način se zapravo ne plašimo praznog pištolja.
Hvala lijepa gospodinu zastupniku Kramariću. Sada ima riječ gospođa zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade. Dok mi ovdje pazimo da ne povrijedimo osjećaje ili ne daj Bože razljutimo neke naše susjede, ja bi samo ukratko htjela ukazati kako se sada osjećaju moji otočani, moja obitelj, susjedi i svi ribari općenito. Pogotovo oni koji žive od ribolova. Osjećaju se prevareno, osjećaju se izdano i napušteno. Osjećaju se sasvim suprotno od onoga kako su se osjećali 3.10.2003. godine, kada je proglašena ekološko ribolovna zona. Tada su bili ponosni na svoje saborske zastupnike, a pogotovo one iz HSP-a i HDZ-a koji su se žestoko borili da Hrvatsko more konačno postane hrvatsko. A što sada, gospodo zastupnici? Gdje je sada ona briga za hrvatskog čovjeka, ribara? Ako znamo da je u zadnjih 20 godina omjer ulovljene ribe bio 10 naprema 1 u korist Talijana, onda znamo zašto se oni toliko bore da ostane onako kako je bilo. Samo ne razumijem koju će korist od toga imati otočani i svi ribari općenito koji su se ponadali da će Hrvatska napokon osnažiti svoju flotu i time omogućiti dostojan život ljudima kojima je život doslovno bio kao kruh sa 7 kora. Dok mi sada raspravljamo o tome, ja samo razmišljam kako se ti ljudi osjećaju. Pa osjećaju se kao što su se Hrvati u prošlosti većinom osjećali. Ucjenjivano, tlačeno, ponajviše od svojih susjeda, a bez ikakve zaštite svoje države. Ja osobno to ne želim podržati jer ne želim da me djeca i unuci pamte kao nekoga tko nije htio braniti interese svoga naroda. Hvala lijepa [[Upadica: Bravo, Ruža.]]
Zahvaljujem gospođi zastupnici Tomašić. Sada gospodin zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine potpredsjedniče Vlade. Nastojat ću maksimalno skratiti svoje izlaganje i čini mi se nakon svih izlaganja i puno teških riječi i dosta emotivne rasprave, da ipak ostaje onaj gorak okus da naša Vlada i Ministarstvo vanjskih poslova nisu iskoristili sve diplomatske metode i sve diplomatska sredstva da bi se ipak postigla jača pregovaračka pozicija Republike Hrvatske prije eventualne, nadam se pozitivne kandidature i početka pregovora za ulazak u Europsku uniju. Moram reći da sam se javio i nisam odustao od ove rasprave samo zbog toga da se ipak prisjetimo ne tako davne prošlosti. Pred 8 mjeseci isto tako u ovo kasno vremensko razdoblje razgovarali smo izuzetno emotivno, bilo je burno i nažalost, citirat ću jednoga od vaših kolega iz HDZ-a koji je doslovce izjavio sljedeće: "Između ostaloga ne proglašavanje gospodarskog pojasa s umišljajem ili iz grube nepažnje čin je veleizdaje zemlje, države i hrvatskoga naroda". Nažalost, od onda do danas nitko se nije niti ogradio od takve izjave niti ispričao svima nama, a bilo nas je 70 koji smo glasali za proglašenje ekološko ribolovnog pojasa i ispada da svi mi koji smo onda glasovali, a ima i vas kolege koji pamtite i koji ste bili u prošlom sazivu, mislim da bi bilo minimum korektnosti s obzirom na naknadnu pamet koja vam je došla i da zagovarate da ipak ovo rješenje je korektno u uvjetima mogućega. Jer svi smo mi odgovorni i znamo da nam je prioritet ulazak u Europsku uniju. Možemo li očekivati i dobiti večeras barem vašu ispriku? Da nas 70-orica i svi članovi Vlade koji su bili proglašeni malte ne veleizdajnicima ogradite se od takvih postupaka i od takvih tvrdih riječi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Korenika. I sad ima riječ zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine potpredsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Isto tako vrlo kratko, dosta je toga rečeno. Već je atmosfera i postala i mučna pa razvodnjena. Svašta smo čuli i samo par riječi. Kolega Letica je spomenio maloprije moga prijatelja i jednog od najboljih Lastovskih ribara Marina Jančića, koji je, eto, još uvijek vata velike kirnje. On ga je sreo kraj Šćedra, to je otok između Hvara i Korčule i kad bi pita Marina, Marine kako da glasam, onda bi mi on reka sigurno glasaj protiv ovoga Prijedloga. On je ribar, povratnik iz Australije, predsjednik je SDP-a na Lastovu, slučajno. Kad bi pitali, evo tu smo dobili, kad bi pitali ljude iz Ceha za ribarstvo, aquakulturu i poljodjelstvo Hrvatske obrtničke komore kako da glasam oni bi mi rekli, glasaj protiv ovoga Prijedloga. Ja sam iz Splita, s mora, iz Dalmacije, atmosfera, ovo što je rekla i kolegica prije, među ribarima je takova da misle da treba biti protiv ovoga. Dakle, šta bi trebalo natjerati da budem za? Pa jedino neki visoki politički interes, nekakvi zajednički interes, nešto šta prelazi stranačko, šta prelazi ono moje iskustveno poznavajući te ljude, ribare. Nešto što je možda što se sada ne vidi, a već je interes. Ja sam mislio da će eventualno danas doznati što je to, a to je završilo naopako. Završilo je u teškim ideologijskim obračunima. Ima jedan ružan izraz u Splitu za to kad nemate argumenata onda rečeš "mater ti je", znate što. Što nema veze sa temom o kojoj razgovarate, a mi smo došli na to da su se ovdje čuli argumenti koji nemaju veze sa predmetom našeg razgovora. I ja zaista nisam pronašao to nešto s čime bi se mogao opravdat ispred Marina, nekih drugih ribara, ispred ovoga Ceha ribara i moga objasnit njima i sebi racionalizirat svoju odluku da podržim ovakav prijedlog Vlade. To nisam mogao nakon ovoga. i nažalost mogu samo reći još da ničija sujeta bilo moja ili nekoga tko ima puno veću funkciju u ovoj državi, ne smije biti toliko "vrijedna" da bi radi nje možda propustili šansu da dođemo do tog zajedničkog političkog nazivnika ispod kojega smo možda mogli stati i možda je falila samo dlaka ili je u krivoj minuti glavni igrač upao na teren. Zbog toga ću biti protiv ovog prijedloga. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Marinu Jurjeviću. A sada gospodin zastupnik Božidar Pankretić.
Hvala lijepa gospodine … [[govornik se isključio, ne čuje se]] Pa evo kao bivši ministar poljoprivrede i šumarstva bio sam izravno uključen u niz aktivnosti oko predmetne teme, pa je i razumljivo da o ovoj temi ne mogu govoriti bez određenog emotivnog naboja. Ali ipak da krenemo iako je već kasno od nekih činjenica, nadam se da neću biti i suviše dugačak. Puno je neosporivo pravo na svoj gospodarski pojas prva HDZ-ova Vlada je anticipirala i ugradila u svoj Pomorski zakonik prije ravno 10 godina. Nije joj pri tom osobito zamjereno što nije smogla hrabrosti da ga i primjeni. Prethodna koalicijska, predma od tadašnje oporbe proglašena kapitalunaskom i udvorničkom to i učinila doduše sa zadrškom od godinu dana. Ostavljajući tako dostatno vremena za potrebite pripreme i provedbu saborske odluke, želeći prije svega zaštititi svoje nacionalne interese iz jasnih pozicija ući u daljnji krug razgovora i dogovora s Europskom unijom. i gle sada čuda, pred nama je Prijedlog po kojem za zemlje članice Europske unije primjena pravnog režima zaštićene ekološko ribolovnog pojasa Republike Hrvatske počima nakon sklapanja ugovora o partnerstvu u ribarstvu između Europske unije i Hrvatske. Drugačije rečeno, odgađa se do daljnjeg primjena odluke za one zbog kojih je i ta odluka i morala stupiti na snagu, odgađa se bez roka i bez obveza da se u nekom razumnom vremenu sklopi eventualni ugovor o partnerstvu. Uostalom, kome je u interesu da se on sklopi osim nama? A znamo da je za tako što potrebno kao i za ljubav uvijek dvoje. Koliko mi je poznato temeljem objavljenih izjava talijanskih i slovenskih sudionika u razgovorima o našem ekološko ribolovnom pojasu, ove zemlje su Hrvatskoj predlagali tri mogućnosti. Proglašenje zajedničkog pojasa svih triju država. Odgoda primjene Hrvatskog pojasa. I primjena Hrvatskog pojasa samo na države, ne članice Europske unije. Sva tri predložena riješenja imaju jednu zajedničku crtu. Njima se u različitoj ambalaži pokušava održati status quo u pogledu Talijanskog ribolova u Jadranu. Jasno je i zašto. Dok je Hrvatsko ribolovno more jedino preostali dio Jadrana, jedino preostalo sklonište od ribe i koji svojom produktivnošću tek dijelom nadomješta posvemašne opostošenje u preostalom dijelu Jadrana. Dotle je evidentno u preostalom dijelu ničijih voda i talijanskom ribolovnom moru nastupio posvemašni prelov i da ovakva praksa nije dugoročno održiva te da je naša odluka išla u pravcu uspostave politike racionalnog odgovornog ribolova koje u ovom trenutku apsoluto nije. Radi se dakle o jednom prijedlogu izrečenom na tri načina. Sva tri načina djele nekoliko zajedničkih problema. Prvo niti jednom od tih načina ne osigurava se očuvanje ribljeg fonda Jadrana, nego naprotiv garantira se njegovo daljnje devastiranje. Drugo, sva tri prijedloga zaboravljaju da se Hrvatski pojas ne odnosi samo na ribarstvu, već i na zaštitu morske okoline kao i na znanstveno istraživanje mora. Teško je vidjeti u čemu bi se sastojala legitimnost prijedloga za odgodu u dijelu zaštite Jadranskog mora i njegovu istraživanju. Trendovi u Europskoj uniji, akcijski plan za Sredozemlje, reforma zajedničke ribarske politike u cijelini idu upravo u suprotnom. Naime, ubrzavanje takvih procesa na neki način je poduprio i gospodin Fishler, a znano je da zaključci Venecijanske konferencije idu također u tom smjeru. Što se tiče prijedloga o primjeni Hrvatskog pojasa samo na države, ne članice Europske unije. Moram ovdje posebno naglasiti. Hrvatska mora proučiti ne bi li time za nju nastale nepoželjne implikacije, s obzirom na njeno članstvo u Svjetskoj trgovačkoj organizaciji. Naime, prije nego što se Hrvatska uopće upusti u raspravu o meritumu takvog prijedloga, ona mora proučiti ne bi li se ostale države članice WTO-a takvim selektivnim primjenom moglo raditi o kršenju načelne zabrane diskriminacije. Naime, kako Hrvatska još nije formalni kandidat, a kamoli član Europske unije, ali jest član Svjetske trgovačke organizacije, ona se ne bi mogla pozvati na iznimku istovremenog članstva u regionalnoj ekonomskoj organizaciji, vjerujem da o tome gospodin potpredsjednik i Vlada vodi posebno računa, jer bi zasigurno mogao to biti veliki problem. Ne treba gubiti iz vida da je proglašenje ekološko ribolovnog pojasa u Jadranu bila posljedica našeg razumijevanja mnogo širih interesa od ribarskih. Oni zalaze u sferu vitalnih interesa Hrvatskog gospodarstva, osobito razvoja turističke privrede, koja je okosnica gospodarskog razvoja zemlje. Stoga je razumljiv i opravdan interes Hrvatske da uz održivo opravdanje ribolovom štiti i očuva čistoću svog mora i obale načinom afirmiranim u međunarodnom pravu i praksi. Imati 5 tisuća 835 kilometara svoje obale, preko tisuću otoka, stanovništvo koje je vično poznavanju svih tajni ostajanja i opstajanja na ovom dragocijenom prostoru, ali stanovništvo koje itekako treba zaposlenje. Svega se toga odriču u interesu šireg zajedništva. Uvažavajući pri tom interese visoko razvijenih ekonomija i štiteći njihovo postojeće ribarska radna mjesta. A tek ostajući gluh i slijep na vapaje svojih nezaposlenih. Gospodo, pitam sebei vas, hoćemo li od Europe tražiti da nas hrani ili da nas tek pouči kako što bezbolnije i brže dostići njene standarde? Hoćemo li se pomiriti s godišnjim uvozom preko 50 tisuća tona sitne plave ribe, a možemo je loviti u našem Jadranu? Hoćemo li odustati od programa obnove i rekonstrukcije flote, jer susjedi preko puta ionako imaju previše brodova? Hoćemo li mijenjati propise baš na svaki mig, pa malo koga dolaze li oni iz Europske unije? Hoće li i našu monetarnu i fiksalnu politiku voditi Vlada ili MMF? Konačno moramo li baš podmjestiti vrat pod svaki jaram, pa ma tko ga primio našoj glavi? Hrvatska jest samostalna država i koliko god mlada bila i često se pokazivala neiskusnom, naročito u međunarodnim odnosima, postoji jedna činjenica od koje uvijek treba polaziti. Najdrocijeniji prirodni resurs Hrvatske, to je jedinstveno još očuvano i prelijepo more, obala i otoci, a sve to usred Sredozemlja, u srcu sada proširene Europe. To je predzadnja karta koja se ne smije staviti u kasu imaginarnog zajedništva. Što nam nakon toga ostaje? Ostaje nam još samo do srži ogoljela, ispražnjena suverenost, koja sama po sebi vrijedi manje od jedne kašete riba iz našeg pojasa koje ... [[Govornik se ne razumije.]] ionako morati kupovati od Talijana. Na koncu još nekoliko kratkih napomena vezana za dosadašnji rat naše diplomacije. Nažalost uključivanje Slovenije u razgovore sa Italijom mislim da je učinjena pogreška jer Slovenija je sama odlučila da nema izlaska na otvoreno more, to se odrekla, znano je i preko Ujedinjenih naroda i mislim da u tom dijelu razgovora je učinjena greška, a jasno je da interes i Slovenije i Italije bio u tom dijelu jedinstven. Kada se je zapelo u čorsokak onda se nevješto pokušavalo pribjeći dvostranim razgovorima kojima se nije ništa drugo polučilo do li samo poniženje u koje se sada uvodi i ovaj Visoki dom. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić
Štovani predsjedniče, nakon sijase neprimjerenih riječi koje je na mene i kolege sasuo gospodin Sanader ne vidim razloga raspavljati stoga odustajem od rasprave.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Antun Peruško.
Iz istih razloga kao i kolega Mršić odustajem od rasprave.
Hvala. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Molim potpredsjednika Vlade, ministra Andriju Hebranga da uzme završnu riječ. Izvolite ministre.
Štovani gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Evo, bilo je danas i lijepih i ružnih događaja i misim da je to sve normalno kada se odlučuje o velikim stvarima. Ja bih u završnoj riječi još jedanput istaknuo zbog čega Vlada smatra da je vrlo visoki stupanj ozbiljnosti odluke koje ćemo danas donjeti po budućnost Hrvatske države specijalno računajući na 17. lipanj kada se odlučuje o našoj sudbini, drugim riječima da li hvatamo još jedan korak za Europu ili nas se vraća jedan korak prema Balkanu. Nije bilo nikakvih direktnih pritisaka kao što sam rekao, nije bilo nikakvih ucjena, nije bilo nikakvih uvjeta koje moramo ispuniti. Nije bilo nikakvih prijetnji. Ali je točno ono što je rekao premijer. Bili smo upozoreni ali ne tako da je netko nazvao i rekao upozoravamo vas, morate tako i tako. Nego kako se biliži 17. lipanj sve češće i češće nas upozoravaju na one odluke Europske unije, Europske zajednice koje se tiču ovoga predmeta. I kao što sam rekao u uvodnom dijelu sve češće slušamo sljedeće. Da je preporuka iz ... [[Govornik se ne razumije.]] Europske komisija da Republika Hrvatska treba uskladiti ovu odluku sa svojim susjedima. Sve češće nas upozoravaju da je Deklaracija ministarske konferencije o održivom ribarstvu u sredozemnim morima vezana na međusobno pregovaranje. Sve češće nas upozoravaju o zajedničkoj ribarskoj politici Europske unije i sve češće nas upozoravaju da su i u avisu spomenuli kako piše željenje što je odluka donesena bez konzultacije. To su ta upozorenja. I kada ta upozorenja redaju sve češće i češće kako se bliži dan d., onda je naravno na nama političarima da shvatimo tu poruku. I mi smo ju protumačili onako kao što sam ju pred vas ovdje iznio. Ja sam siguran da će prilikom vašeg odlučivanja prevladati razboritost i razum kao što je to bilo uvijek u ključnim trenucima hrvatske povijesti kada su naše međusobne razmjerice kakvih je bilo i danas potisnute u drugi plan a zajednički interes hrvatske budućnosti je nadvladao. Ja vas pozivam i ovom prilikom da ostavimo ove naše razmjerice kada prosuđujemo, prosuđujemo u svojoj odluci po strani jer su one posljedica trenutka, uzbuđenja, trenutka nekih afektivnih stanja. Malo nas je destabilizirala ona usporedba sa veleizdajom ali zaboravimo i to, i ta uvreda je bila rečena sigurno u jednom efektu a ne zbog namjere, uvrede. Ono što bih htio u završnom dijelu reći, duboko smo uvjereni u to da će ova odluka biti jedan od, jedan od važnih elemenata za 17.-oga. I kao što je rekao premijer mi moramo imati u zraku točno 25 ruku, ne 24. A onda je moguće ako se bilo koji nesporazum samo podastre kao dnevni red da jedna ruka bude spuštena i ode hrvatska sudbina i odu svi napori i Vlade gospodina Račana i Vlade gospodina Sanadera uzalud. Zato bih vas molio da napravimo još ovaj iskorak i uvjeravam vas taj iskorak je samo odgađanje i samo odgađanje u jednom dijelu ove odluke i to odgađanje nije u nedogled, to odgađanje ipak određeno i rokom pregovora sa Europskom zajednicom. Prema tome, sagledivo je i ne mjeri se nekakvim dugačkim i ni mjerljivim razdobljima. Zato evo, kao što smo u svim godinama nedavne povijesti uspjeli naše razmjerice pomesti pod tepih, kao što su sve stranke uspjele uz manje ili neka veća kolebanja uvijek držati pravac koji je bio u interesu Hrvatske države ja i danas podvlaćim, naša odgovornost pred budućim generacijama uvijek je ovisila o tome možemo li u ključnom trenutku zaboraviti na ona naša uzbuđenja, na one naše male razlike i zadržati ono što nas sigurno sve veže u ovoj sabornici a to je budućnost Hrvatske države. I u ime toga vas pozivam da podržite prijedlog Vlade Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na glasovanje. Gospodine ministre, potpredsjedniče, pripremite se za glasovanje i očitovanje prvo o amandmanima. Amandmani Odbora za zakonodavstvo. Amandman 1.
Amandman 1 Odbora za zakonodavstvo se prihvaća.
Hvala lijepa, postaje sastavnim dijelom odluke. Amadman 2.
Također se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Klub zastupnika HSP-a.
Ovaj amandman ne možemo prihvatiti iz jednostavnog razloga što mi ne možemo jednostrano donjeti odluku o zabrani ribarenja ali prihvaćamo da to može biti sastavni dio pregovora za odustajanje od ribarenja, naravno svih strana u pregovorima.
Ministre, amandman HSP-a sam, možda se nismo dobro čuli.
Koji broj je bio?
Četiri.
A, ja sam tri čitao. Ispričavam se. Ne prihvaća se.
Poštovani zastupnik Tonči Tadić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Mi držimo da je najbolji odgovor na ovakve međunarodne pritiske na Republiku Hrvatsku proglašavanje punog sadržaja gospodarskog pojasa. Republika Hrvatska je imala i ima tu mogučnost, uostalom tu mogučnost ostavlja točka 2. Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru, da se sadašnja ekološko-ribolovna zona uzdigne na puni gospodarski pojas. Mi smatramo da bi u tom slučaju bilo daleko jasnije i daleko lakše provoditi sve pregovore koji se tiču provedbe postojeće ekološko-ribolovne zone jer bi se točno pozivali na kompletan mehanizam proglašenja i provedbe gospodarskih pojaseva koje, koji je provelo 125 zemalja u svijetu. Držim da bi u, u tom slučaju situacija Hrvatske bila daleko lakše. Zato molim da provedemo glasovanje o amandmanu HSP-a. Hvala.
Hvala. Molim tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. I amandman broj 3. To je Kluba zastupnika HSS-a.
Sad je ovo obrazloženje. Naime u ovom amandmanu se traži zabrana ribolova svih vrsta u trajanju od jedne godine i tako dalje što bi sigurno za naš Jadran bilo itekako potrebno i pohvalno ali mislim da mi ne možemo jednostrano to napraviti. Bilo bi suprotno interesu ovoga što mi sad tražimo od vas, ali može biti sastavni dio svih pregovora. To podržavamo međutim u ovom trenutku ne možemo taj amandman prihvatiti iz ovog razloga.
Hvala lijepa. Kolega Markov.
Gospodine predsjedniče i gospodine potpredsjedniče Vlade upravo ovaj naš amandman mi držimo da pomiruje stajališta susjednih zemalja pa i europske komisije. Zbog čega? Pa upravo zbog toga što on u svom, u svom karakteru upravo sadrži instrument privremenog sporazuma o partnerstvu za koji se daje rok od jedne godine. Znači dobiva se upravo taj vremenski odmak da se može posložiti a tako je i Premijer kazao to možda bude i za 3 mjeseca. Ali na drugoj strani on upravo samu suštinu pogađa ne samo ekološko ribolovne zone nego i isključivog ribolovnog pojasa i svega onoga zbog čega se ustvari i raspravljalo i danas i 3. listopada prošle godine, a to je zaštita Jadrana, zaštita onog najvrijednijeg što je u Jadranu, a to su biološki resursi koji su nažalost toliko iscrpljeni, a nažalost toliko malo iscrpljeni od naše strane iscrpljeni više od talijanske strane. I upravo zbog toga ovaj amandman vjerujem ovakav ili nešto modificiran može u potpunosti zadovoljiti interese i susjeda jer nitko uključujući i hrvatske ribare ne bi godinu dana imao pravo ribariti na prostoru ekološko-ribolovne zone. Držimo da je ovo vrlo razuman prijedlog koji može u konačnici i izbiti one alibije koji mogu imati članice svih 25 prilikom glasovanja jer on daje i uskraćuje pravo prije svega Hrvatskoj ali i u korist svih. I onih svih 25 jer ukoliko se nastoji izlovljavanje tada nam više neće trebati ni ovaj ni slični zakoni jer neće postojati razlog da ih primjenjujemo. Prema tome ovo je prvenstveno i politički, ali i gospodarski interes. Ako se ne prihvaća molim glasovanje.
Molim glasovanje. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Sad idemo na glasovanje o Prijedlogu odluke u cjelini. Kolega Letica izvolite.
Znači, u ime Kluba HSP-a na temelju stavka 3. članka 229. Poslovnika tražimo pojedinačno glasovanje.
Dobro. Dakle glasuje se za ili protiv. Tko je za Prijedlog odluke? Da. Za, protiv ili suzdržan.
Jane Adam - , Đurđa Adlešić - , Irena Ahel - za, Zdenko Antešić - protiv, Ingrid Antičević-Marinović - protiv , Željka Antunović - protiv , Franjo Arapović - za , Mato Arlović - protiv , Zdenka Babić-Petričević - za , Stjepan Bačić - za, Ivan Bagarić - za , Marija Bajt - , Ivo Banac - , Luka Bebić - , Snježana Biga-Friganović - , Marijan Bekavac – za, Danira Bilić - za , Jure Bitunjac - za , Florijan Boras - , Dražen Bošnjaković - , Ljubica Brdarić - , Mate Brletić - za , Mirjana Brnadić - za , Kajo Bučan - za , Perica Bukić - , Karmela Caparin - za, Mato Crkvenac - protiv , Radimir Čačić - , Ivan Čehok - za , Lino Červar - za , Lucija Čikeš - za, Ljubica Lalić - , Josi Leko -, Ruža Lelić - , Dragutin Lesar - protiv, Slaven Letica – protiv, Slavko Linić – protiv, Ivan Lončar – za, Šime Lučin – protiv, Marija Lugarić - , Nevenka Majdenić – za, Nikola Mak – za, Jakša Marasović - , Ante Markov - , Krunoslav Markovinović – za, Jagoda Martić - , Jagoda Majska Martinčević – za, Frano Matušić - , Milan Meden – za, Darko, Frano Matušić, jesam? Darko Milinović – za, Neven Mimica – , Petar Mlinarić - , Zvonimir Mršić – protiv, Željko Nenadić – za, Živko Nenadić – za, Milanka Opačić - , Ivica Pančić - , Božidar Pankretić - , Božidar Panrkretić, Branimir Pasecki – za, Jelena Pavičić-Vukičević -, Željko Pavlic - , Željko Pecek - , Biserka Perman - , Doroetea Pešić-Bukovac -, Tonino Picula – protiv, Velimir Pleša – za, Vladimir Pleško - , Valter Poropat, Drago Prgomet – za, Šime Prtenjača - , Dragutin Pukleš – za, Zvonimir Puljić -za , Milorad Pupovac - , Vesna Pusić - , Ivica Račan - , Furio Radin - , Jozo Radoš -protiv , Niko Rebić -za , Luka Roić -protiv , Ivanka Roksandić - , Miroslav Rožić - , Petar Selem - , Damir Sesvečan -za , Gordana Sobol - , Zdravko Sočković -za , Nikola Sopčić -za , Vojislav Stanimirović - , Nenad Stazić - , Ivana Sučec-Trakoštanec - , Josip Sudec - , Vladimir Šeks -za , Marko Širac - za, Vladimir Šišljagić - , Vesna Škulić - , Božica Šolić -za , Damir Špančić - , Mato Štimac - , Tonči Tadić -protiv , Šemso Tanković - , Ruža Tomašić -protiv , Zlatko Tomčić -protiv , Emil Tomljanović -za, Jozo Topić - , Pejo Trgovčević - , Marko Turić -za , Davorko Vidović - ,Josip Vresk -protiv , Ivan Vučić - , Antun Vujić -protiv , Vice Vukov -protiv , Nikola Vuljanić, Dragica Zgrebec - , Mario Zubović - .
Jadranka, fali vam stranica jer vidim da gospodin Marin Jurjević ima pet šest više, destak.
Krešimir Čosić, Miljenko Dorić, Valter Drandić –za, Ivan DRmić, Josip Đakić, Anto Đapić- protiv, Srećko Ferenčak, MIrko Filipović, Stjepan Fiolić-za, Katarina Fuček-za, RAtko GAjica, Mato Gavran, Branimier Glavaš-za, Zdenko Haramija, Vilim Herman, Silavno Hrelja, Nikola Ivaniš, Rade Ivas-za, gordan Jandroković, Ivan Jarnjak, Ivo Josiplović Vlado Jukić-protiv, LJubo Jurčić, Neven Jurica-za, Marijn Jurjević-protiv, Damir Kajin, Antun Krapaljević, Ivica Klem-za, Ivaj Kolar-protiv, Miroslav Korenika, Alenka Košiša Čičin Šain-protiv, Pero Kovačević-protiv, Zlatko Kramarić, Željko Krapljan, Vladimir Kurečić-za, Željko Kurtov-protiv, LJubica Lalić.
Niste i zastupniak Čunka mi daje znak da niste pročitali eno ga tamo. Tomislava Čuljka.
Jene Adam, Ivo BAnac, Snježana Biga Friganović, Radimir Čačić, Miljenko Dorić, Mirko Filipović, Srećko Ferenčak, Zdenko Haramija, Vilim Herman,Gordan Jandrković, Ljubo Jurčić, DAmir Kajin, Antun Kapraljević, Zlatko Kramarić, Željko Krapljan, LJubica Lalić, Josip Leko, Marija Lugarić, Jakša Marasović, Frano Matušić, Jagoda Martić, Neven Mimica, Ivica Pančić, Jelena Pavičić Vukičević, Željko Pavlic, Biserka Perman, Antun Peruško, Doreteja Pešić Bukoavc, Valter Poropat, Milorad Pupoavc, Vesna Pusić, Furio Radin, Gordana sobol, Nenad Stazić, Vesna Škulić, Damir Špančić, Šemso Tanković. Jozo Topić, Davorko Vidović, Nikola Vuljanić, Mario Zumbović.
Utvrđujem da je sa 71 glasom za i 39 protiv, donesena Odluka o dopuni Odluke o proširenju jurisdikcije Republike Hrvatske na Jadranskom moru u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Gospođe i gospodo zastupnici sutra u 9,30 nastavljamo sa raspravom o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona, dva zakona. Rasprava je još po klubovima. Prvi je na redu u ime kluba HDZ-a poštovani zastupnik Bošnjaković, zatim zastupnik Vilim Herman u ime svog kluba, kolega Vresk u ime kluba HSS-a, Đurđa Adlešić u ime kluba i kolega Josipović kao osmi, dakle imamo još ta pet klubova i nakon toga imamo 12 prijavljenih zastupnika za pojedinačnu raspravu. Nakon te rasprave išli bi na raspravu Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu, hitni postupak pa Zakon o kamatama, hitni postupak i prijedlog Odluke o upućivanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske jednoga u Mirovnu misiju na Haiti i ako stignemo još nešto drugo, a onda u popodnevnom dijelu glasovanje i to bi bilo to. Hvala lijepa. I sada bi prešli na narednu točku. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuanma zakona o komunalnom gospodarstvu, hitni postupak, prvo i drgo čitanje, P.Z. Br. 99; Predlagatelj zakona je Vlada; Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnoga postupka kod donošenja ovoga zakona, prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogujp odnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, gospodartsvo razvoj i obnovu, prostorno uređenje i zaštitu okoliša, odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Molim ministricu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva gospođu Marinu Matulović Dropulić da dodatno obražlo prijedlog. A potpredsjednicu SAbora gospođu VEsnu Pusić da preuzme predsjedanje Saborom.