Gospodine predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, gospodine ministre, u ime SPS sam podneo dva amandmana na izmene i dopune Zakona o PDV. Jedan ću sada obrazložiti, drugi malo kasnije, ali suštinski, ta dva amandmana se odnose na isu oblast, na isto pitanje, pitanje koje ovih dana zaokuplja pažnju, makar mi socijalisti mislimo, značajnog dela populacije Srbije. Reč je o inicijativi nevladinih organizacija koja ima za cilj da se ukine PDV za opremu, odeću i hranu za bebe. Te nevladine organizacije su proteklih nekoliko dana krenule u akciju skupljanja 30.000 potpisa, da bi bio donet zakon kojim bi bio ukinut PDV za opremu, odeću i obuću za bebe. Mi socijalisti pozdravljamo tu akciju nevladinih organizacija. U pitanju je Savez zdravstvenih radnika Vojvodine, Udruženje za javno zdravlje Srbije, nevladina organizacija "Građanka", Nevladina organizacija "Media Group", Nevladina organizacija "Roditeljski centar", ''Forum žena'' i Nezavisno društvo novinara Vojvodine. Ovim putem im poručujemo da nije potrebno da skupljaju dalje potpise. SPS je, nezavisno od njihove inicijative, to je neka ideja koju mi imamo već godinama pre, podnela amandman kojim predlaže ukidanje ili smanjenje PDV. Dali smo Vladi mogućnost da sama izabere šta joj više odgovara. Ako hoće, može da ukine PDV za opremu, odeću i obuću za bebe. Ako neće da ukine, može da smanji PDV za odeću, opremu i obuću za bebe sa 18 na 8%. To su ta dva amandmana. Mi kažemo predstavnicima ovih organizacija koje skupljaju potpise po Srbiji, da nema potrebe da se muče, da nema potrebe da vode javnu akciju. U Parlamentu Srbije postoje amandmani i postoji zakonska mogućnost da se ovo pitanje reši. Vlada može, ako hoće, da vrlo lako reši pitanje PDV i da prihvati jedno od dva ponuđena rešenja. Moram reći da je za nas poslanike SPS ovo veoma značajno pitanje. Mi smo ovo pitanje pokrenuli 2004. godine, kada je resorni ministar bio gospodin Dinkić. Tada smo čuli reči slične rečima koje je juče izgovorio jedan od ministara, sada ministar zdravlja, da će to pitanje biti rešeno u sledećem budžetu i da za to ne treba, jednostavno, da bude doneto u ovom trenutku. Moram reći da smo mi tada poverovali da će to pitanje biti rešeno, ali, kao što vidite, do toga nije došlo. Mi mislimo da je ovo veoma važno pitanje. Za one koji ne znaju, popis stanovništva u Srbiji iz 2002. godine pokazao je da je od 161 opštine u Srbiji, apstrahujući Kosovo i Metohiju, koja je pod privremenom međunarodnom upravom, negativan prirodni priraštaj u 155 opština. Kolege, narodni poslanici, od 161 opštine, u 155 je negativan prirodni priraštaj. U svih 45 opština u Vojvodini je negativan prirodni priraštaj. Od 119 u ostalom delu Srbije u 113 je negativan, što znači da je svega 6 opština sa pozitivnim prirodnim priraštajem. Ovo govorim ne slučajno, jer ovo jeste jedan mali korak da se poboljša demografska situacija, odnosno da se onim mladim bračnim parovima koji se odluče da dobiju dete pruži mogućnost da troškovi budu što manji. Moram reći da sam jako iznenađen objašnjenjem koje sam dobio od strane Vlade Republike Srbije. Mislim da to objašnjenje zaslužuje da bude vama javno saopšteno, jer to pokazuje, u stvari, da Vlada o ovom pitanju nema nameru ništa da uradi, ama baš ništa. Čućete obrazloženje na ovaj amandman kojim se predlaže ukidanje PDV. Čitam obrazloženje Vlade (citiram): "Amandman se ne prihvata, iz razloga što je aneksom 3. direktive 2006112 Evropske zajednice predviđeno koja se dobra, odnosno usluge mogu oporezovati po nižoj poreskoj stopi. Oporezivanje prometa i uvoza opreme za bebe, obuće i odeće za decu uzrasta do 10 godina, ne bi bilo u skladu sa standardima Evropske unije". Ovo je veoma lepo - "ne bi bilo u skladu sa standardima Evropske unije''. Ima sada jedna mala začkoljica, da li smo mi zemlja članica EU, pa moramo bespogovorno da sledimo direktive EU? Da li je naša demografska situacija takva da mi apsolutno treba da prihvatimo sve direktive EU, a pogotovo direktive vezano za ovo. Ovo pominjem ne slučajno. Kao što znate, prošle nedelje je bio sastanak čelnika EU i oni su se suštinski dogovarali o tome kako će EU izgledati. Molim vas, kolege, samo malo pažnje. Zbog želje verovatno određene grupe zemalja da se postigne taj sporazum, do sporazuma je i došlo, ali šta je tu zanimljivo. Osnovni sadržaj dogovora jeste da se EU reformiše itd, ali je važno i lično mislim i za ovu skupštinu, a pogotovo u odnosu na ovo pitanje poštovanja direktiva EU, da naši poslanici, a i građani Republike Srbije shvate kako to izgleda u EU. Citiraću samo ono što su naši izveštači radili nakon tog sastanka, a to je da odluke EU za tu buduću reformu važe za sve, kaže, osim za Veliku Britaniju, koja će imati izuzetke. Onda se kaže da je ovaj reformisani sporazum EU i da sistem stupa na snagu 2014, sa tranzicionim periodom do 2017. Onda se kaže da su Britanci i Irci uspeli da se izbore za pravo da usvojene odluke iz tih oblasti primenjuju samo ako smatraju da su im u interesu. Poštovana gospodo i građani Republike Srbije, ovako to izgleda u EU. Svi su za zajedništvo, a svako primenjuje šta mu odgovara i bori se za svoje stavove i bori se za dobrobit svoje zemlje. Znači, taj sporazum o reformisanju EU će važiti za sve sem za Britance, jer oni neće da primenjuju odredbe o ljudskim pravima i osnovnim slobodama, iz te odredbe,koje se verovatno nama ili drugim zemljama članicama nabijaju na nos kao neophodan standard da bi postali članice EU. Svi će primenjivati neke druge odredbe osim Britanci i Irci, koji su uspeli da se za to izbore. Ovo vam govorim u kontekstu situacije da Srbija 2007. godine ima negativan prirodni priraštaj. Ako Srbija 2007. godine ne donese strategiju demografskog razvoja, Srbija 2007. godine nastavlja put iz decenija pre, koji vodi u praktičnu posledicu da ćemo 2050. godine biti država u kojoj neće postojati većinski narod, već će Srbi biti manjinski narod. To kažu demografi, jer pitanje demografije nije pitanje koje se rešava jednim zakonom, jednim amandmanom, to je pitanje koje se rešava kroz više generacija. Nije potrebna samo prosta reprodukcija, nego je potrebno učiniti mnogo više da bi se poboljšala demografska situacija. Negde se mora početi. Ako je, primera radi, gospodin Dinkić rekao 2004. godine da će to biti urađeno, pa nije urađeno, zašto ne bismo počeli sada 2007. godine. Zašto čekamo? Zašto pozivanje na direktive EU? Da li vidite da i sama EU, odnosno članice EU koriste samo ono što njima odgovara. Bilo bi poštenije reći da je ta stavka tolika i tolika, da se smatra da je to samo jedan od načina. Mogao bih razumeti da je rečeno da država Srbija nema strategiju demografskog razvoja, da strategija demografskog razvoja uključuje povećanje broja zaposlenih, da strategija demografskog razvoja uključuje prinadležnosti onih bračnih parova koji imaju nameru i koji su dobili bebu, pa se kaže – da će lakše dobiti stanove, da će lakše dobiti posao, da će trudnice imati primanja u iznosu od 100 posto od nekog proseka, da će mladi bračni parovi dobijati kredite, da će mladi bračni parovi, odnosno majke imati mogućnost produženog trudničkog bolovanja. Sve je to deo strategije, ali od nečega se mora početi. Ovakvo obrazloženje vezano za ovaj amandman, po nama, govori da Vlada nema ugao sagledavanje demografske situacije u Srbiji. Mi socijalisti mislimo da je ovo jako važno pitanje, da amandman treba apsolutno prihvatiti i da će to biti za dobrobit građana Republike Srbije i Republike Srbije. Hvala vam.
Hvala. Izvolite, za poslaničku grupu DSS-NS dr Vojislav Koštunica, narodni poslanik Slavoljub Matić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, samo bih prokomentarisao predlog nevladinih organizacija iz Vojvodine kojim se predlaže da se ukine PDV za odeću za bebe i za decu do 10 godina. Naime, podsetiću da nulta stopa PDV ne znači istovremeno i nižu cenu maloprodaje, jer dešava se i prvo treba uzeti u obzir činjenicu da je nemoguće oslobađati prethodnog poreza i prethodno plaćenog poreza artikle koji imaju nultu stopu. Onda se dešava onaj čuveni paradoks PDV da nulta stopa ne znači nižu cenu maloprodaje. Čini mi se da bi ovaj predlog bio mnogo kvalitetniji, sigurno bi inicirao nižu cenu maloprodaje ukoliko bi se primenjivala niža stopa. Za nižu poresku stopu, takođe, opet možemo da kažemo da se pojavljuje nov problem, a to je jedna tendencija da artikli prosto beže iz više stope u nižu stopu. Setite se samo naše prakse gde su brojevi odeće 14 imali oznake – A, B, C, D, pa su stokilaši, ljudi od 120 kilograma mogli da nose bez plaćanja poreza na promet artikle, dakle, koji su se vodili kao dečija garderoba. Mislim da ovaj predlog treba uzeti u obzir. Treba primenjivati sve mere koji će omogućiti da naš narod preživi. Kada se ovakve inicijative podnose, mislim da predlagači ne treba da se služe jednom socijalnom demagogijom koja će svakako imati podršku od dela javnosti. Dovoljno je bilo pitati ozbiljnog knjigovođu među tim ljudima koji su predlagači, utvrditi da je istinito ono što kažem, a to je da nulta stopa ne znači istovremeno nižu maloprodajnu cenu. Naše društvo mora da se opredeli za šire mere borbe protiv bele kuge. Dolazim iz kraja koji po broju novorođenčadi svakako spada u krajeve gde hara bela kuga i uništava naš narod. To ne znači da ćemo samo jednostranim merama sprečiti belu kugu u našoj zemlji. Dakle, DSS i NS ovaj predlog ne može ovog trenutka da podrži. Apelujemo na ministra da za narednu godinu sagleda sve mogućnosti, da vidimo koliki će biti budžetski rashodi i budžetski prihodi i da svakako iduće godine ovaj predlog podržimo tako što bi bebi opremu i dečiju garderobu oborili na nižu stopu, a što bi garantovalo nižu maloprodajnu cenu. Zahvaljujem.
Hvala puno. Izvolite, poslanička grupa SPS ima četiri minuta. Izvolite.
Hvala lepo. Dovoljno je četiri minuta. Samo dve rečenice da kažem. Naš kolega, zamenik šefa poslaničke grupe, dr Žarko Obradović već nekoliko godina, ako mogu tako da kažem, bije bitku po ovom pitanju. Stalno dobija odgovor – sledećim budžetom ćemo videti postoji li mogućnost da se to uradi. Onda padaju apsolutno i svi oni drugi razlozi koji se ovde napominju. Drugo, ako postoji ta bojazan da se prelije u cenu, kako te bojazni nema kada su u pitanju računari i računarska oprema. Veoma poštujem i jako podržavam smanjenje stope na uvoz računara i komponenti za računare. Pitam vas, ko će raditi na tim računarima? Zar nije interes države da stimuliše pre svega rađanje dece? Naravno, uz sve one druge stimulativne mere, to je i jedna od tih mera kojom se šalje jasna poruka građanima Srbije, kakvom orijentacijom i u kom pravcu Vlada Srbije, odnosno vlast ide. Druga rečenica i drugo pitanje, mi smo svedoci ovih dana da se prosto vodi jedna kampanja da se prihvati ovako jedno rešenje u kome bi se ukinuo porez na dodatu vrednost za opremu za bebe i odeću i obuću. Mislim da je prilika da to u stvari i uradimo. Inače bi bilo sve smešno i evo, ja sada javno sa ove govornice pozivam i Vladu i predsednika Narodne skupštine. Njima je sada prilika da podrže ovaj amandman i na taj način upute jasnu poruku javnosti. Zašto? Predsednik Skupštine je u izjavi za štampu rekao da on kao roditelj i kao čovek to podržava i da će se zalagati za tako nešto, da će se čak, ako se ne varam, organizovati sastanak sa ministrom itd. Mislim da je to apsolutno za podršku. Ministar u Vladi Srbije, Slobodan Milosavljević, valjda se tako zove, sinoć je rekao da jako podržava ovaj amandman. Ljudi, evo prilike da se sada svi zajedno okupimo oko toga i da svi zajedno u stvari podržimo taj amandman, a dr Žarko Obradović je ponudio dve mogućnosti. Jedna je da se potpuno ukine, što mislim da bi bilo najbolje, da izvini dr Žarko Obradović. Drugo, to je mogućnost da se smanji stopa vrednosti kao kod računara. Evo i prilika za ministra u Vladi i za predsednika Skupštine i evo prilike za sve one koji nam pričaju kako to jeste dobro i kako to treba usvojiti, ali videćemo u nekom sledećem budžetu. Ako to jeste dobro, a jeste, nema razloga da čekamo sledeći budžet. Možemo da uradimo odmah. Pozivam sve narodne poslanike da u danu za glasanje glasaju za ovaj amandman. Hvala lepo.
Zahvaljujem. U ime poslaničke grupe SRS, narodni poslanik, Zoran Krasić ima reč, izvolite.
Izašao sam samo da podsetim narodne poslanike i javnost, da su od onog momenta kada je ušao u proceduru Zakon o porezu na dodatu vrednost ove dve poslaničke grupe – Srpska radikalna stranka i Socijalistička partija Srbije – vodile akciju da se oslobodi plaćanja PDV ovo što je predmet člana 6. ovoga predloga zakona. Ovaj zakon – porez na dodatu vrednost, više puta je menjan i uvek smo podnosili takve amandmane. Ovo je praktično četvrta promena ovog zakona i uvek smo od strane predlagača, retko kada od strane poslanika koji podržavaju demokratski blok Vlade, čuli nešto što mogu da budu obične insinuacije i oni su ''za'', ali nije još uvek vreme. Verovatno vam je poznato da u politici nataliteta između ostalih vrlo važnu ulogu igra i pitanje kakvi su i koliki su troškovi čuvanja, odgoja, vaspitanja beba i dece uopšte. S obzirom na ovo serijsko odbijanje, ova Vlada nastavlja tu antipopulacionu politiku. Drugačije ne bih mogao da zaključim šta je njihova politička premisa. Prosto je nemoguće, evo treća godina i četvrta izmena ovog zakona i uvek se ista priča javlja povodom bebi opreme i nečega gde nije moguća zloupotreba. Prosto sam iznenađen sa nekim opservacijama ovde o bebama koje su teške 100 kg. Znam da je taj poslanik imao svoju prodavnicu za bebi opremu, ali u njegovo vreme, dok se bavio tim poslom, verovatno su bebe i bile po 100 kg. Danas nema takvih beba. Ako je glavni razlog jedne od stranaka koja je na vlasti da postoji mogućnost zloupotrebe, dajte omogućite tu zloupotrebu. Hajde neka bude zloupotreba poreza kada su u pitanju bebe i deca. Evo, svesno da idemo na zloupotrebu. Pitanje je u stvari šta je to zloupotreba. Ako to ugradimo u tekst zakona i to postaje pravilo ponašanja, to postaje norma. Verovatno se radi o enormnim prihodima po ovom osnovu, a ova vlada nastavlja kontinuitet onih drčnih vlada da zgrabi gde god može da stigne da se zgrabi. Ali, vi vodite antipopulacionu politiku i evo konkretnog dokaza. Ja ovo nisam mogao da kažem pre dve godine. Vi ste tada pričali –uhodavamo se sa PDV, iako smo mi predlagali da ta opšta stopa ne bude 18, nego 14% i da ne ređam šta sve. Mi smo vas nekada ozbiljno shvatali da ste neki bajni političari, pa ulazili u raspravu pa iznosili neke statističke podatke i neke procene. Ma, kakve crne statističke podatke. Vas treba opleviti sa govornice ovako, da vas najobičniji čovek razume. Ova vlada vodi antipopulacionu politiku. Zašto? Zato što neki u toj Vladi nemaju trošak bebi opremu i oni ne mogu da shvate da ljudi izdvajaju velika sredstva da bi očuvali svoju decu. Mene je iznenadilo pre neki dan, čujem predsednika Narodne skupštine kako iznosi stav – dragi roditelji, sada, u ovoj fazi, to je nemoguće i to ćemo da vidimo u novembru. Ko je predsednika Skupštine ovlastio da to priča? Predsednik Narodne skupštine je predsednik svih poslanika, a ne parlamentarne većine. Ne može predsednik Narodne skupštine povodom nekog neraspravljenog pitanja, gde još uvek ne postoji odluka, da iznosi stav svoje poslaničke grupe ili svoje političke stranke. To je nedozvoljeno i neprimereno. To je u suprotnosti sa osnovom parlamentarizma. Primio roditelje, treba da kaže da postoji jedan amandman i videćemo šta će biti povodom tog amandmana. Ako vi želite to da ugradite, pravi put je ili preko poslanika koji će da predloži izmenu Zakona ili preko nekog amandmana, s obzirom na to da je u toku postupak donošenja ovog zakona. Da predsednik Narodne skupštine kaže, znate šta, nisu se stvorili uslovi i to ćemo da vidimo u novembru, kada donosimo budžet za 2008. godinu, da li može da se negde nadomeste sredstva koja bi otpala po ovom osnovu – koje je to objašnjenje? Predsednik Skupštine nije činovnik Vlade. Predsednik Skupštine je prvi među jednakima, samo što on ima obavezu da predsedava. Mi imamo generalni problem sa demokratama kada nešto predstavljaju i zastupaju. Ja sam vas pre nekoliko dana upozoravao da skinemo pod hitno onu poziciju službena putovanja Borisa Tadića. Da li ste videli? Čim izađe, odmah napravi diplomatski skandal. Smeškali ste se pre dva dana i sada vam dođe da plačete. Ako je on lično učinio neki zločin, on treba da odgovara, a ne da se izvinjava. Kakav je to način? To treba da se veže, da znate. Pod hitno da se veže! Gde god on izađe, on pravi štetu. Gospodine Duliću, i vi kao predsednik pokazujete tu sklonost. Mi vas nismo ovlastili kada primate neku delegaciju da povodom otvorenog pitanja, za koji ne postoji stav Narodne skupštine, iznosite neke vaše stavove. Dakle, poštovani građani Republike Srbije, pored toga što su uništili proizvodnju, što su ugasili preduzeća, uništili bankarski sistem, otpustili radnike, mi sada imamo skoro milion nezaposlenih,vidite, demokratskom bloku su opasnost i deca. Oni ne žele da u Srbiji bude što više dece i na svakom koraku saseku. Možda je to pre godinu dana bilo maglovito, nejasno, danas je potpuno jasno. To rade, kako reče ovaj malopre, sad pobeže, zbog beba od sto kilograma. Zar nije moguća zloupotreba i računara? Još gora. Čuli ste ono što je Hans Holcijus na čelu neke pedofilske organizacije, vi svakodnevno dobijate poneku informaciju preko tih kompjutera šta rade kriminalci. Da li na bazi toga što vi predlažete tu nižu stopu mogu da zaključim da pomažete kompjuterski kriminal? Ne, na to vam niko nije prigovorio. U redu je, treba da se elektronski obrazuje nacija, treba što više ljudi da ima kompjutere po benificiranim uslovima. Možda je 1991. godine kompjuter bio luksuz, danas nije. Pre desetak godina mobilni telefon je bilo luksuz, danas više nije, ali pelene i pre pedeset i pre sto godina i danas i sutra neće biti luksuz, ''Humana'' neće biti luksuz i sve ono što treba za dec neće biti luksuz, nego je potreba. Neću sada da vam citiram neke procene i neku statistiku o tamnoj strani populacione politike u Srbiji. Nije ona počela sa demokratskom vlašću, to moram da vam kažem, ovom nazovidemokratskom vlašću. Mi već 25 godina imamo problema sa populacionom politikom. Neki ljudi su pre 25 godina upozoravali šta će da nam se desi. Nekiprofesor Ćirić iz Niša, koji je tada vapio na sve moguće institucije, upozoravao šta se dešava sa našim natalitetom. Svi su mu se smejali. I mene su prozivali, kažu, samo priča o natalitetu, još pre 15 godina. Evo, vidite, došao je đavo po svoje. Gubimo se, čilimo, nestajemo. Zašto? Šta je problem što Srbija treba da ima dece? Je l' to problem? Vidite u našem neposrednom okruženju, već su im i privremeno zauzete teritorije postale tesne. Kod nas, već nekoliko godina, više se umire nego što se rađa. Verovatno put da se izađe iz tog stanja je, između ostalog, da se pomogne porodicama koje imaju malu decu, da se što jeftinije dođe do te neophodne opreme. Pod pojmom ''oprema'' podrazumevam sve i svašta što se tiče konkretno male dece. Ja se slažem sa ovim amandmanom. To su amandmani koje mi već četiri godine zastupamo ovde. Videćete i sami kada bude vreme za glasanje, glasaće SPS i SRS, ovi drugi ima da budu neutralni, ovi će svi da budu crveni, koji su na vlasti. Zašto? Jer neki ministar je tamo zacrtao da će po tom osnovu da dobije. Što nam niste dali analitiku da vidimo koliko će sredstava u budžetu da se prikupi po osnovu poreza na dodatu vrednost za ovu opremu, pa da vidimo da li vredi da vodimo diskusiju povodom tog pitanja. Da li da nađemo neki drugi izvor? Evo, pogledajte ovu stečajnu mafiju, pod uslovom da je Dušan Petrović ne pusti, pošto je on postao ministar pravde samo da bi stečajna mafija, da se to završi, jer i on ima tu neke svoje, ali o tom-potom. I do te tačke ćemo doći, nekada. Hajde da vidimo na koji to iznos sredstava vi računate u toku 2007. godine, ili računate – dobro, šest meseci je naplaćivano, pa hajde da nastavimo da se naplaćuje do kraja godine. Ne valja u toku godine da se menja poreska stopa itd. Što ste tri meseca pregovarali? Zakasnili smo u tu Evropu zbog vaših pregovora, zbog kvoruma, kasni se mnogo u Evropu. O pravom značaju zašto treba ovo osloboditi, nadam se da će gospodin Paja Momčilov da vam objasni, da vas ubedi.
Zahvaljujem se. Dr Paja Momčilov. Ukupno vreme za SRS je četiri minuta, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, jeste, kratko je vreme, ali biću vrlo kratak. Gospodin Krasić je sa ove govornice izrekao jasan stav SRS, koji se godinama ne menja, da mi upravo smatramo, zajedno sa grupom socijalista, da valja ovu oblast osloboditi, kao i roditelje, dodatnih i enormnih plaćanja. Prema tome, jasan je stav SRS da smo apsolutno za ukidanje PDV za hranu za odojčad i opremu i odeću za decu. Tu nema nikakvih sporova. Gospodin Krasić je izrekao jedan stav, možda se nekom može učiniti preoštar, da ova vlada vodi antipopulacionu politiku. To je apsolutno tačno. Ne da imamo belu kugu, nego mi biološki, sa ovih prostora, nestajemo. Svake godine 30 hiljada ljudi je manje u ovoj zemlji i ta se situacija može popraviti samo sa dve mere. Prva mera je da se smanji opšta smrtnost, a u toj opštoj smrtnosti značajnu ulogu imaju preventabilne bolesti, i druga je, da podignemo natalitet. Prema tome, to su jasne stvari koje treba da budu strateški putokazi kojima mi treba da idemo. Ono što je jasno i da dokažem, da potkrepim, tvrdnju gospodina Krasića da ova vlada vodi antipopulacionu politiku, nešto je što je i u domenu zdravstva. Naime, nemamo u Skupštini donetu nacionalnu zdravstvenu politiku. Mi u nacionalnoj skupštini nismo shvatili da je danas osnovni zadatak naše zdravstvene službe bilo očuvanje biološkog integriteta nacije i da to nigde nije zapisano. Dok to ne bude zapisano, nama je jasno da ova vlada ne vodi populacionu politiku, već vodi nakaradnu politiku. Na praktičnom terenu, to se lako može videti iz dva primera. Zamislite, kada je žena trudna, vanstandardna je usluga da joj suprug prisustvuje porođaju. To je smešno. U nekim ustanovama, gde je to moguće, moraju roditelji da plate 15 hiljada da bi suprug prisustvovao porođaju. To je jedna civilizacijska usluga, gde može da se primenjuje, treba je primenjivati, ali to nije vanstandardna usluga. Vanstandardna usluga je ukoliko date apartman da se porađa trudnica u komfornijim uslovima nego što se porađaju ostale pacijentkinje, gde će biti televizor i sve ostalo što ide i to treba naplaćivati. S druge strane, zamislite obezboljavanje porođaja je, takođe, vanstandardna usluga kada je epidural u primeni. Neću ulaziti u stručne probleme vezane za to, ali imali smo tako smešnu situaciju da nam ministar objašnjava da je normalno da porođaj boli i ministar kaže da je normalno da to bude vanstandardna usluga kad hoćete da obezboljavate, pa čak i neki koji su bili primorani izjavljivali su da je to čak i štetno, primenjivati taj vid anestezije. Sasvim je jasno sa čime se mi suočavamo. Kažu – nije vreme. Da vas pitam, zašto nije vreme? Zato što je 30 posto nezaposlenih? Da li zato što je prosečni lični dohodak oko 30 hiljada? Mislim da je baš tada vreme da mi prihvatimo ovakav amandman i da se založimo za ovakvu politiku. Da li mislite da je vreme kad bude ekonomska situacija dobra, a skoro neće biti dobra, da li mislite da je to vreme? Ja mislim da upravo tada nije vreme i da tada to neće biti potrebno. Prema tome, SRS apsolutno podržava ovaj predlog i sa ove govornice neka bude svima jasno da se mi zalažemo za ukidanje PDV za ove stvari. Hvala.
Zahvaljujem, ministar Cvetković, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da kažem par reči vezano za ovaj amandman, a to će se odnositi i na ovaj sledeći. Kao što smo čuli, svi su saglasni i podržavaju ovu inicijativu, pa je i ja isto tako podržavam, ali mi se čini da tu postoji jedna nijansa gde se saglasnost prema inicijativi tumači kao saglasnost prema amandmanu. Mislim da tu ipak postoje razlike. Podržavam inicijativu, ali ne i amandman, objasniću zašto ne i amandman i šta znači podržavanje inicijative, ali ne i amandmana. Amandman, ako ga pogledate kako piše, tu se traži da se unese oprema za bebe i obuća i odeća za decu uzrasta do 10 godina. Ovako definisan predmet je veoma nejasan, neprecizan i može podrazumevati ogromnu listu proizvoda i niko neće moći sutra na bazi ovako definisanog amandmana da to efektivno sprovede. Prema tome, ono što je važno jeste da se pođe od te ideje da se izvuku ključne stvari koje su jasno i precizno definisane i da se kaže – to je to što želimo da uradimo i što želimo da podržimo. Drugi razlog zašto smatram da je amandman neprihvatljiv kao takav, pored nepreciznosti liste ili spiska, a to je što nije dovoljno proučeno pitanje targetiranja sloja koji će imati benefite. Mi govorimo o deci generalno, a naše obrazloženje jeste da je bebi oprema skupa, da ljudi nemaju para. Naravno, to jeste tačno, ali verovatno ne za sve kategorije stanovništva. Ako vi uvedete poresko oslobođenje, vi onda oslobađate sve. Da li možda postoji neka mogućnost da to bude više targetirano i socijalno usmereno, tako da oni koji su bogatiji ne budu predmet oslobađanja za razliku od ovih drugih. Znači, treba razmotriti to pitanje koje ovde nije razmotreno. Konačno, ovaj amandman, odnosno ovaj zakon predstavlja veći, vi znate da se zove paket budžetskih zakona, a to znači da ovi zakoni podržavaju fiskalni kapacitet koji napaja budžet. Prihvatanjem ovakvog amandmana, bez jasne liste i bez jasne cifre deficita koji će se javiti, automatski zahteva da se nađe kontrastavka, koja će se sada povećati i izvući sa neke niže stope na višu i time upotpuniti deficit koji će se javiti. Imajući u vidu ove tri okolnosti, podržavam inicijativu, ne podržavam amandman i onda se vraćamo na to pitanje vremena, kada je to vreme, koje je jedan poslanik postavio. Sada je vreme da krenemo sa analizom. Sada nije vreme da usvajamo i da pravimo ove probleme, ali možemo krenuti sa analizom i efekte te analize uključiti u budžet za 2008. godinu.
U ime poslaničkog kluba LDP-a Čedomir Jovanović, izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedno pitanje koje je zapravo suština našeg političkog delovanja i u pravu su ljudi koji su se samoorganizovali, skrećući nam pažnju na političke ciljeve o kojima smo mi govorili u izbornoj kampanji i ulogu politike i političara u našem društvu. Gospodine Cvetkoviću, vaše obrazloženje je delimično prihvatljivo za LDP. Ideja je da o tom pitanju razgovaramo, ideja da zajednički tragamo za rešenjem, ideja koja će imati našu apsolutnu podršku i ima je već sada. Međutim, jedan deo vašeg obrazloženja je neprihvatljiv, a on se svodi na kratke rokove u kojima ste vi radili na ovom budžetu. Ovo nije pitanje od juče, ovo je pitanje o kojem se u parlamentu raspravlja svake godine. Ovo je pitanje sa kojim se mi srećemo u svakoj izbornoj kampanji i u svakoj aktivnosti, bez obzira na period i na karakter tog trenutka. Mislim da moramo biti više otvoreni jedni prema drugima. Osnovno pitanje je pitanje uloge države u našem društvu. Da li država sme svoju socijalnu ulogu da svede na podelu milostinje i na takav način celo društvo započne praktično da tretira kao socijalni slučaj. Problem o kojem mi govorimo jeste problem sa kojim smo se suočili tokom poreske reforme 2001. godine. Mi smo tada rešenje pronašli u izjednačavanju poreza i ukidanje olakšica koje su tada bile prisutne. Vlast koju smo nasledili 2001. godine je vlast koja je formalno te olakšice omogućavala, ali istovremeno neprimenjivanjem čitavog niza mera omogućila velike zloupotrebe. Ali, nesposobnost države da sankcioniše zloupotrebe ne može biti opravdanje za tako rigoroznu poresku politiku u situaciji u kojoj se nalazi naše društvo danas. Ukidanje poreza na dodatu vrednost, na ovim pitanjima, jeste minimalna mera koju država može da primeni. Ona sama po sebi nije dovoljna. Govorili smo o socijalnom karakteru ovog budžeta. Podržavamo one poreske olakšice koje ste vi pomenuli, spuštanje poreza za kupovinu prvog stana. Ukazujemo pri tom na neke probleme koji će tu odluku pratiti, ali istovremeno tu ne možemo staviti tačku. Jasno je da u našem budžetu nema novca za tu meru i niko ne misli da Vlada nije želela da skine porez na dodatu vrednost, kao što je skinula porez na imovinu, odnosno prenos apsolutnih prava. Niko ne misli da vi to ne želite da uradite, ali očigledno da novca nema. Sada je pitanje kako se novac stvara. Stvara se kroz dve aktivnosti. Stvara se kroz reformu države, kroz uštedu države kroz relokaciju sredstava i sa druge strane kroz stvaranje preduslova za normalan život, jer je sve širi krug ljudi kojima je potrebna socijalna podrška države, uz paradoksalnu činjenicu da država deli milostinju onima koje je prethodno uništila. Za nas je ovo poslednji trenutak za politički zaokret, po tom pitanju. Hajde da iskoristimo vreme koje je pred nama za racionalan dogovor koji će pružiti odgovor na ona pitanja koja nam život svakodnevno postavlja. Neka država napusti one segmente, a i one aktivnosti u kojima je nesposobna i nefunkcionalna. Država nema šta da traži u biznisu. Hajde da brzo privatizujemo javna preduzeća. Hajde da od njih napravimo efikasne službe, a ne partijska utočišta za kadrove koji su se u prošlosti dokazali. Hajde da razvijemo tržišnu ekonomiju, hajde da liberalizujemo društvene odnose. Na takav način da otvorimo prostore za one ljude kojima je prostor potreban, da bi njihove vrednosti došle do izražaja, ali da istovremeno budemo svesni cene koju u tranziciji Srbija mora da plati. Ako neko tu cenu treba da plati, mi smo rekli u našoj izbornoj kampanji ko tu cenu treba da plati. Hajde, neka je plate roditelji. Neka je plate generacije starijih. Oni žive za mlade i nije problem u tome. Mi smo u izbornoj kampanji naišli na podršku toj ideji. Rekli smo – hajde matori, vi nas pogurajte, mi ćemo da povučemo. Mora se pronaći način za normalno funkcionisanje porodica u Srbiji. To treba da bude jedna od zajedničkih inicijativa. Nije dobro što smo mi ovde u Parlamentu pravili budžet za dva dana. Ne mislim da je to isključivo vaša greška i vaš propust. Možemo da imamo razumevanja za situaciju u kojoj ste se nalazili po izboru Vlade, ali ne možemo da imamo razumevanja za one koji su vas doveli u tu situaciju i ne možemo da prihvatimo deo vašeg obrazloženja koje zapravo govori o nedostatku vremena za definisanje tih poreskih olakšica. Nije problem u vremenu, problem je u činjenicu da nema para, odnosno u činjenici da se te pare troše u druge svrhe. U pravu su poslanici i poslenice SRS-a koje govore – dajte, recite nam o kojoj količini sredstava se radi, da bi zajedno videli da li postoji mogućnost makar za delimičnu relokaciju sredstava i transfer iz nekih drugih izvora. Mi to danas ne znamo. Zloupotrebe koje su bile prisutne u prošlosti, a bilo ih je puno, one su bile posledice nesposobnosti države da efikasno sprovode zakone i brane sistem koji je gradila. Tačno je, svi znamo da su se prodavala odela za dete do deset godina, sa verzijama A, B, C, D, pa je to doživotno odelo i znamo da su se prodavale cipele broj 40, a da je na njima pisalo 30. To ne može biti, jer to je nesposobna država, nesposobna poreska uprava, nesposobne inspekcije, a mi njih sve plaćamo. Hajde onda da kažemo – ne radiš svoj posao, dobićeš otkaz! Pa ćemo zaposliti nekoga ko je bez posla da bi sprovodio zakone i štitio sistem, mi na tome insistiramo i mi ćemo na tome insistirati. Država mora da promeni svoju orijentaciju. Da se pre svega preusmeri na sektor zdravstva, zdravstvene zaštite, socijalnu politiku da doživi svoj prioritet i da sa druge strane reformu državne uprave sprovede što pre, kako bismo mogli da funkcionišemo na drugačiji način. Povlačenje iz biznisa, jer u biznisu nema šta da traži, najneefikasnija su javna preduzeća tj. ona javna preduzeća koja imaju monopole i to, i vi, i ja, i svako u ovoj sali zna i o tome treba da razgovaramo, o onih 11 milijardi Velimira Ilića, koje će se trošiti mimo bilo kakvog reda, mimo bilo kakve kontrole. Upravo, zbog toga što njegovih 14 poslanika čini parlamentarnu većinu bez koje nema Vlade, pa onda on dovede svog omiljenog kafedžiju pa ga postavi za direktora Železnice, drugi dovedu omiljenog i postave za direktora Aerodroma, treći JAT-a, četvrti EPS-a, peti NIS-a i na kraju plaćajte porez za decu. To treba da se menja, na tome insistiramo, podržavamo tu inicijativu, a ona je značajna iz dva razloga: prvi, zbog toga što je logična i što ispravlja propuste i koriguje poresku politiku države i drugi, zbog toga što pokazuje da u našem društvu postoji dovoljno energije, životne energije, koja je neophodna da bi uspešno prošli kroz tranziciju. Ako znamo da u tranziciji nema pravde, hajde bar da bude poštena i da bude brza, a biće takva onog trenutka kada se napravi dogovor oko poslova koji u Srbiji moraju da se urade i kada se svi mi ovde u Parlamentu po tim pitanjima složimo, a da se razlikujemo samo u pitanjima utvrđivanja lične sposobnosti u rešavanju definisanih problema. Mi smo upravo zbog toga imali snagu da podržimo one inicijative Vlade koje smo smatrali dobrim, da ukažemo na dobre poteze koje povlačite kroz usvajanje zakona o budžetu za 2007. godinu i izmenu određenih poreskih propisa, ali istovremeno da vas opomenemo da Srbija u 2007. godini ne može da funkcioniše onako kako je funkcionisala u prošlosti, jer se postavlja pitanje resursa, pitanje kapaciteta. Umesto 17 milijardi za zdravstvenu zaštitu izdvojili smo tri milijarde. Svaki peti pacijent će dobiti pomoć, četiri neće dobiti. Umesto da smanjimo potrošnju države mi smo povećali pritisak na one građane koji su preživeli tu politiku i državu kakva je Srbija u prethodnih 15 ili 20 godina. To je ono što je loše. Ne mislim da isključivo ovim merama možemo da promenimo demografsku sliku Srbiju, o tome takođe treba da govorimo, ali mislim da moramo stvoriti preduslove za normalan život ljudi u ovoj zemlji. Ako je neko ugrožen u meri u kojoj su ugroženi mladi, porodice, majke, da kažemo da država ima toliko snage da pruži tu ruku podrške i saradnje kroz reformu poreske politike, na kojoj možemo zajedno da radimo i na kojoj treba zajedno da radimo. Pred nama je jul mesec, avgust mesec, izađite i recite u kom vremenu ćemo se dogovoriti, održati sednicu na kojoj ćemo izmeniti zakone koje danas usvajamo i na takav način ispraviti grešku koju ne mislim da ste počinili iz lične namere, nego grešku koja je posledica jednog tragičnog sistema koje svoje društvo posmatra kao pogonsko gorivo bez obzira na činjenicu da je to društvo sve ugroženije i da ne može u nedogled trpeti pritiske kojima je izloženo.
Ostalo je 30 sekundi poslaničkoj grupi SRS, narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS insistira na usvajanju amandmana iz više razloga. Očigledno je da ministar finansija želi da prolongira samo rešenje ovog problema. Očekivali smo finansijski aspekt ovakvog amandmana, a u svakom slučaju, da ste imali dobru želju i volju mogli ste preko amandmana da i vi korigujete, ako niste zadovoljni ovakvim rešenjem ili DS, imate veliki broj poslanika, da preko vašeg amandmana definišete precizno u kom pogledu bi taj amandman bio prihvatljiv i apsorbovan u ovom zakonu. Ja ću da vam dam samo još neke demografske podatke. Prosečna srpska porodica ima 0,9 dece u Srbiji, a prosečna šiptarska porodica ima 6,7 dece u Srbiji, što znači da će 2100. godine Srbi biti manjina u samom Beogradu. Ako pogledate ovakve podatke sigurni smo da je ovo kompleksno pitanje sa 200.000 bračnih parova koji se leče od steriliteta, sigurno da ovo samo može da bude jedna inicijativa da se problem reši. Problem jeste kompleksne prirode, ali vi u svakom slučaju kao ministar finansija morate da vodite računa o naraštaju i o rešenju vrlo kompleksnog problema koji muči sve nas.
Za poslaničku grupu DSS - NS ostalo je još 12 minuta. Reč ima narodni poslanik Dejan Rajčić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, ne javljam se za diskusiju o amandmanu već reklamiram povredu Poslovnika na osnovu diskusije gospodina Čedomira Jovanovića, član 104. st. 2. i 3. Gospodin Jovanović se u svojoj diskusiji na momente neprimernim rečima izjasnio o direktoru železnice i verovatno pokušao da kroz svoj neki duhoviti ili uvredljivi način izlaganja kaže da je gospodin Šarančić kafedžija. Gospodin Šarančić je magistar ekonomije i kao direktor Javnog preduzeća ''Železnica Srbije'' došao je na osnovu predloga Nove Srbije i vladine komisije koja je dala saglasnost na njegovo imenovanje. Uostalom, i da je kafedžija, sigurno je gospodin Šarančić moralan čovek i rezultati njegovog rada u prethodne tri godine u potpunosti opravdavaju izbor koji je 2004. godine pao baš na njega. Sigurno da gospodin Šarančić nikada nije bio u nekim iole mutnim sferama, za razliku od gospodina Jovanovića koji je, to moramo svi priznati, imao prilike da pokaže svoj profesionalni i svoj moralni način poimanja vlasti u periodu kada je bio u ovoj sali od 2000. do 2003. godine predsednik poslaničke grupe svoje tadašnje stranke i kada je bio potpredsednik Vlade. Naime, svi znamo da su i današnji mediji prepuni pitanja koja čekaju odgovore po pitanju rada gospodina Jovanovića u tom periodu, pa možda bi bilo zanimljivo da gospodin Jovanović sa ove govornice jednom prilikom i zvanično kaže nešto više o tome.
Replika, narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne bih trošio previše vremena na odgovore koje od mene traži predstavnik Nove Srbije. Nadam se da će ovde doći predsednik Vlade pa ću njemu vrlo rado odgovoriti na sve ono što mafija u njegovo ime postavlja kao pitanje, i ona mafija koja se nalazila na njegovoj poslaničkoj listi, a koja sedi u vašoj poslaničkoj grupi. Znate na koga mislim. Što se tiče rasprave o prethodnom amandmanu, bio sam vrlo jasan. Nisam govorio o stručnoj spremi direktora železnice. Govorio sam o okolnostima zbog kojih je on to postao. On je na mesto direktora železnice došao sa mesta direktora kafane, pa je možda vama logično to napredovanje u karijeri, ali to napredovanje u karijeri za sobom povlači određene posledice. Vaš predsednik Velimir Ilić, ministar za kapitalne investicije u prethodnoj Vladi, a ministar za infrastrukturu u ovoj vladi, misli da je logično da svog omiljenog kafedžiju postavi za direktora, a onda direktor misli da je logično da u butiku u kojem se oblači kupuje lokomotive, a onda svi mi treba sa tim da se složimo i da kažemo da u budžetu ima 11 milijardi dinara za njegove duhovitosti, ali nema za zahtev 35.000 ljudi koji su od nas tražili da skinemo porez sa njihovih porodica i sa njihove dece. Ta smutna vremena su takva zbog vas, zbog vaše politike, kriminalizovanja svakoga ko vam je alternativa i opozicija. Zadržaću dosta toga za raspravu u Parlamentu u kome će se govoriti o pitanju poverenja Vladi Vojislava Koštunice, pa ću tu govoriti o kumovima, o onima koji su reketirali duvansku mafiju, pa pare nosili generalnom sekretaru Vlade, Dejanu Mihajlovu, ili o kumovima koji su prodavali ''Mobtel'', pa milijardu evra dali u privatnu banku da bi se sa tim parama pljačkala Srbija, ili o kumovima koji su pisali prijave i optužnice da bi ubice Zorana Đinđića bile puštene na slobodu, i to je tema o kojoj treba da se razgovara ovde u Parlamentu. A da smo ozbiljni u tim namerama govori sve ono što smo do sada radili. Jedanaest sati sam svedočio u Skupštini Srbije 2003. godine. Svaki sud u ovoj zemlji je potvrdio da sam govorio istinu, dok se predsednik Vlade, njegova politika i zločinačko udruženje, koje se iza nje nalazi, neistinama, ne birajući sredstva protiv toga borilo. Tako da će se ovde u Parlamentu razgovarati o srpskim kumovima, o mafiji, o ubicama, o zločincima, o švercerima iz vaše poslaničke grupe, sa vaše poslaničke liste, pa će iz ovog parlamenta neko izaći sa pravom da vodi ovu zemlju, a neko sa obavezom da ćuti, da se stidi i da konačno položi račun za sve ono što je Srbiji uradio. Zločinačko udruženje od RTS-a preko "Politike", "Novosti", "Presa", "Kurira", histerija koja svedoči o strahu koji postoji među njima, neistine, laži, to ne može gurnuti suštinska pitanja u stranu. (Predsednik: Gospodine Jovanoviću, vreme.) Neko je od ove zemlje napravio poslednje utočište za sve najcrnje u Evropi i taj neko treba da sedne ovde da bismo sa njim razgovarali.
Po Poslovniku, narodni poslanik Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo, ja sam pokušao da dobijem pravo na repliku, uskratio mi je predsednik Parlamenta to i ja se sada pozivam na član 101. stav 1. Naime, gospodin ministar je rekao, tačno, evo, pošto sam ja hvatao beleške povremeno, u godinama sam kad mi je to neophodno, rekao je, a sada, povodom ovoga što je ministar rekao, da li je vreme ili nije. Prema tome, može da se proveri i zapisnik, pa da se uverite da sam ja spomenut ne imenom i prezimenom, što nije ni potrebno, ali nijedan drugi poslanik nije o tome govorio. Gospodine ministre, vi ste počeli da se bavite sofizmima, to je dobro, vi kažete nama ovde – podržavam inicijativu, ali ne podržavam amandman. Hvala lepo. Znači, mi smo u pravu principijelno, a vi se ponašate neprincipijelno, koliko ja mogu da shvatim. Vaše obrazloženje bilo je da ćete time izgubiti pare i rekli ste – pa evo, nije tačno napravljena specifikacija roba. To zakon ne treba ni da radi, ministre, da pravi specifikaciju, to treba vi da napravite u vašem Ministarstvu i to je predmet uredbe, valjda toliko znate proceduru i zakonsku regulativu. Ja sam lekar, meni je to potpuno jasno. Niste valjda mislili da u zakonubrajate cucle i ovo i ono i tako dalje. Dalje, vi kažete treba targetirati sloj. Vi uopšte ne razumete onda intenciju populacione politike koja će da pozdravi svako novorođeno dete, makar bio bogataš, makar bio neko i sirotinja. Onaj ko je sirot, tamo imate mere socijalne zaštite, pa ga štitite, ako ste ozbiljna država, a ovaj bogat, porezom, i to drakonskim porezom ga režete i to je valjda jasno. Kažete, treba analizu sačiniti, pa da idemo sa analizom. Kakvu analizu? Analize su sve sačinjene, a ako vam treba pomoć, evo, da vam poslanički klub SRS i gospođa Jorgovanka uradi to, uradiće besplatno, ako vi ne možete i ne znate. Prema tome, to što se vadite na to da novca nema, novca ima, apsolutno, i to je onih 160 milijardi koje ste vi podelili za nagradu za uspešnu privatizaciju, to je onih 37% što dižete platu službenicima u fondu, a zdravstvenim radnicima znatno manje, to je ono što ste predvideli u ovom budžetu da gradite novu zgradu Fonda za zdravstveno osiguranje. Posle raspada Jugoslavije mi imamo tri zgrade SIV-a, a neke zvrje prazne i izdaju se u druge svrhe. Sada treba da gradimo novu zgradu. E, to je vaša politika. Prema tome, manite se ćoravog posla i nemojte da nas zamlaćujete. Vi radite protiv ovog naroda i to je suština.
Po Poslovniku, narodni poslanik Milorad Belić.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 101. s obzirom na to da se govornik pre gospodina Momčilova pogrdno izjasnio ili izrazio o našoj poslaničkoj grupi. Da idemo redom, stari Rimljani su govorili: Bože, kakva vremena i kakvi običaji, a naši ovde domaći kažu po sistemu – držte lopova i to je najbolja varijanta da sa sebe skinete neku odgovornost ili da skrenete pažnju javnosti na nekoga drugog. Gospodine Jovanoviću, vi ste bili potpredsednik Vlade, koliko se ja sećam, ili da kažemo drugi čovek Vlade kada je predsednik Vlade bio konobar. Ja se sećam da je to bilo, a drugo, ne znam koji su to poslovi koje ste vi obavljali kao potpredsednik Vlade, ne znam koju ste kvalifikaciju imali kao potpredsednik Vlade. Da li ono što je bilo krajnje sumnjivo, ne znam, dramaturgija, čovek završio dramaturgiju, diplomirao dramaturgiju i jesu li to bile reference da budete potpredsednik Vlade. Ako hoćemo da budemo pošteni, ja neću da ulazim u one vaše angažmane ili aranžmane koje ste obavljali kako ste govorili u interesu države ili od krucijalnih poslova za državu u Šilerovoj ili u Centralnom zatvoru itd. o čemu ste govorili u ovom domu pred poslanicima, jer to će sigurno razjasniti oni koji su za to plaćeni i koji treba da se bave tim poslom. Ta nervoza koja vas hvata verovatno je posledica nečiste savesti. Ja ne bih spominjao generalnog direktora ''Železnice Srbije'', pre svega, što u potpunosti ispunjava uslove koji se traže. Mnogo je bitnije šta se desilo sa železnicom u poslednje tri godine, u kakvom je stanju bila železnica dok ste vi bili potpredsednik Vlade, dok je vaš konobar obavljao poslove predsednika Vlade, ili ministri iz stranaka koje su bliske vama. Najveći problemi, mi imamo haotično stanje koje je bilo u železnicama i to je sada prošlost. To restrukturiranje koje je započeto zaista će nas dovesti do rešavanja brojnih problema, a pogotovo zbog uspostavljanja dijaloga između menadžmenta, naravno i sindikata i da ne ulazim u sve to, jer ja nisam advokat generalnog direktora ''Železnice'', ja hoću principijelno da vam kažem. To što vi optužujete poslanike Nove Srbije da pripadaju ovoj ili onoj grupaciji, mene to samo podseća na ono što sam rekao na početku – držte lopova, ili – Bože, kakva vremena i kakvi običaji.
Po Poslovniku, narodni poslanik Milica Vojić-Marković.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani ministre, dame i gospodo poslanici, reklamiram povredu člana 101. Ono što je gospodin Čedomir Jovanović izrekao za ovom govornicom može da bude predmet neke konferencije za novinare kako je on i njegova poslanička grupa, kako su upriličili u momentu kada su se osećali manje bezbedno, kako oni kažu, ali nikako za ovom govornicom kada mi danas govorimo o amandmanima na zakone koji su ispred nas. Da li se on oseća bezbedno ili ne, to treba da dokazuje pred institucijama koje se tim poslom bave, treba da ga štite ili ne štite, a on koji je ovde izrekao jednu devizu, a koja ovako kaže – ruke su mi prljave, ali mi je savest mirna. Ne treba mi da se bavimo takvim stvarima. Veliko je umeće, gospodine Jovanoviću, da sada neko koga ste predstavljali kao sporog, tromog, nesposobnog, a govorim o jednom sasvim drugom čoveku, o predsedniku Vlade, Vojislavu Koštunici, sada odjednom pretvorite u vođu mafije. Interesantno je da se u medijima nije pojavljivao on kao vođa mafije, vaše ime se pojavljivalo jako često. Nema potrebe da se mi bavimo, kakvi anketni odbori, o čemu vi pričate, gospodine Jovanoviću? Vas je saslušavao 12 sati anketni odbor, molim vas, zašto se niste pojavili na sudu. Ja sam pre nekoliko dana pročitala da je odloženo suđene gde je trebalo da se vi pojavite. Tamo se to dokazuje, nema razloga da se poslanici ovde dovode u situaciju da saslušavaju mene, vas, ili bilo koga drugog. Zaista, mislim da ovo prevazilazi sve granice. Dakle, svako od nas izađe i kaže – držte lopova, ja sam uplašen, meni smeta itd. Ne, ja se ne plašim, ja se gospodine Markoviću ne plašim, niko mi ne preti, džipovi mi ne lete u vazduh jer ih nemam, ne ruše mi kuće. Dakle, ja sam mirna. Hvala vam.
Po Poslovniku, narodni poslanik Čedomir Jovanović, pa potom Žarko Obradović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pretpostavljam da je gospođa poslanica iz DSS-a, nisam imao prilike ranije da je vidim, pa pretpostavljam da ste zbog toga delimično u zabludi. Ni na jedno suđenje nisam zakasnio, i na svakom sam se pojavio i na svakom i političkom i pravnom sudu sam dokazao, ne svoju nevinost nego postojanje zločinačkog udruženja koje uništava ovu zemlju. To što bi vi kroz vaše mafijaške medije, koje kontrolišete, želeli da se samo vaš glas čuje, ničim nas ne obavezuje na ćutanje. Gospođe, pošto zaista niste upućeni u teme o kojima bi da polemišete sa mnom, odgovoriću vam samo da sam ja svedočio i u ovom parlamentu i na Specijalnom sudu i u tri sudska postupka. Ne, dokazujući svoju nevinost, nego pomažući institucijama ove zemlje da saznaju istinu. Na tim sudovima se nije pojavio taj čije ime vi danas tako nespretno pokušavate da govorite, a to mislim na Vojislava Koštunicu. U sudskom procesu koji je završen pre dve nedelje nisu se pojavili pokrovitelji dva kriminalca koja su me lažno optužila 2003. godine. Ne osećam se ja loše zbog toga što znam da meni i ljudima poput mene sistem koji ste vi stvorili želi najgore, osećam se loše zbog toga što je to sistem u kom rastu moja deca i sistem u kome treba da rastu druga deca i protiv toga se borim. Izvedite me na sud pa mi tamo sudite ako imate zašta da mi sudite, ali nećete dobiti od mene to pravo da možete da pravite haos u zemlji, a da očekujete da ja pri tom ćutim. I nije vaš predsednik Vlade šef mafije, šef mafije je Stanišić, šef mafije je Mišković, šef mafije su tajkuni koji su od ove zemlje napravili svoje privatno vlasništvo, a on im samo tako nešto omogućava. Šef mafije je kum kuma, koji sedi u kabinetu vašeg predsednika, šef mafije je kum generalnog sekretara Vlade, koji reketira duvansku mafiju. (Predsednik: Gospodine Jovanoviću, ne znam da li znate šta govorite. Vi ste upravo direktno optužili nekoliko ljudi koje ja lično ne poznajem, ali se plašim da ovo zaista nije mesto za to. Ja ne bih da debatujem s vama, nije mi namera. Imaćete još 30 sekundi, koliko imate pravo po Poslovniku, ali sada govorim vama i govorim svim ostalim poslanicima. Mi danas raspravljamo o amandmanima Zakona o PDV. Hajde, molim vas, da se držimo teme, nema smisla. Izvolite, imate još 30 sekundi.) Hvala vam, gospodine Duliću, ali podsetiću vas da nismo mi otvorili druga pitanja u ovoj raspravi nego predstavnici poslaničke grupe u kojoj sedi kao poslanik, izabran na listi Vojislava Koštunice, čovek koji je optužen za šverc cigareta. Znači, nisam ja to uradio, a pošto ne znate ljude o kojima ja govorim dopustite da ja preuzmem odgovornost za to što govorim. Ja neću učestvovati u ovoj raspravi koja treba da se vrati pitanjima koja su na dnevnom redu, ali sam samo skrenuo pažnju na činjenicu da mi trošimo 11 milijardi dinara, ne znajući na kakav način, ali imajući saznanje o čoveku kome taj novac dajemo, dok sa druge strane nemamo novac za decu u Srbiji.
Zahvaljujem se. Dakle, moja molba je zaista da se vratimo tački dnevnog reda, a to je rasprava o amandmanima. Sve ove ruke koje su podignute za reklamiranje kršenja Poslovnika su ruke koje će dovesti do toga da imamo još deset ruku gore nakon pet minuta. Ako želite da nastavimo raspravu o amandmanima, nastavićemo, ukoliko ne, daću pauzu i nastavićemo za sat ili dva. Molim vas, stepen efikasnosti ove skupštine ne zavisi od toga da li vi želite da ... Dobro, izvolite, po Poslovniku, narodni poslanik Žarko Obradović.
Gospodine predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, povodom ove zanimljive rasprave informacije koje su se mogle čuti smatrao sam potrebnim da, u skladu sa odredbama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, ponovim svoj zahtev upućen Republičkom tužiocu, odnosno Specijalnom tužiocu da dostavi informaciju o tome šta je država, naglašavam država, uradila ili šta ima nameru da uradi povodom svih ovih izjava koje su čuli proteklih dana. Svakim danom se mozaik upotpunjuje i saznajemo činjenice koje su bile ranije nepoznate, bar za većinu običnih građana. Sebe smatram kao jednog od građana koji zna ono što javnost zna. Gospodine Duliću, neću se baviti ovim stvarima koje su već bile pomenute, ali stvarno smatram potrebnim da Republičko tužilaštvo i Specijalni tužilac apsolutno dostavi informaciju, jer se u izjavama koje su se mogle čuti prethodnih dana pojavljuje obilje informacija koje govore o vezama države i mafije ili pripadnika mafije. Znači, vezama države i mafije, ali i o ulozi pravosuđa u celoj toj stvari, jer je očigledno da su neki ljudi ukaljali obraz i pravosuđa i svoj i potrebno je da mi tačno znamo sa čim država Srbija u ovom trenutku raspolaže. Juče smo, primera radi, imali priliku da saznamo da je, eto, rešenje o puštanju Dušana Spasojevića na slobodu potpisao zamenik Četvrtog tužilaštva u Beogradu, do juče to uopšte nismo znali, koji je, gle slučaja, bio glavni tužilac u Ibarskoj magistrali. Slučajno. Pa je on u Ibarskoj magistrali dao političku kvalifikaciju vezanu za Slobodana Miloševića. Na to su ga kolege iz pravosuđa, a i advokati, pitali – ako je Milošević kriv što nisi podigao optužnici, a ako nisi podigao optužnicu, što ga pominješ? Ali je trebalo dati političku kvalifikaciju tog tragičnog događaja i tog ubistva. Da li je to naknadna savest ili da se vlasti ne sete šta je bilo pre, bez uvrede po pripadnike etničkih zajednica, jer je to izraz koji se upotrebljava, ali apsolutno se pokazuje da država mora da reaguje. Ako država ne da odgovor na ova pitanja na koje neki od nas poslanika postavljamo i ako se stvari ne dovedu do kraja, apsolutno ćemo svi ostati u sumnji da u državi Srbiji stvari nisu čiste i da mafija i tajkuni upravljaju Srbijom. Ako nas tužilaštvo ne obavesti o onome što u medijima piše i ono što mi tražimo od njih, onda nemaju pravo ni danas ni sutra ni prekosutra da se pozivaju na načela koja promovišu kada hoće sebi da izgrade poziciju. U interesu je Srbije da se sve to ispita i oni koji su učinili išta što je suprotno zakonu da budu privedeni licu pravde. Hvala.
Po Poslovniku se javlja narodni poslanik Milica Vojić-Marković, pa potom Ivan Andrić.
Gospodine predsedniče, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, ja zaista neću zadržavati ovaj skup duže od nekoliko sekundi. Ono što je gospodin Jovanović rekao može da stoji u nekom drugom filmu, u nekoj drugoj priči, ali ne u Srbiji. Gospodine Jovanoviću, nećete vi meni davati pravo da ja gradim sistem za decu ovog sveta i iz ove zemlje u kome potpredsednici Vlade neće postajati nesvršeni studenti, koji posle 15 minuta od njihove prve političke funkcije imaju džipove, kuće, konje, ergele, koji se bave prljavim poslovima, imaju sumnjive prijatelje. Ja hoću da pravim drugi sistem. Potpuno uvažavam da imate prava na to da ga pravite tako kako hoćete, ali dozvolite i moje pravo da moja dece žive u normalnoj zemlji gde su oni koji krše zakon u zatvoru, a oni koji sede u Skupštini se bore za dobrobit te dece. Hvala.
Zahvaljujem se. Narodni poslanik Ivan Andrić.
Član 104. povreda dostojanstva Skupštine, stav 2. Teško nam je da ovo slušamo, a da se ne osetimo uvređenim kada izađe čovek i kaže da je otkup državnog stana od železnice restruktuiranje železnice. Mene je to jako povredilo. Moram da kažem nekoliko stvari. Prvo, što se tiče izlaska na sud, gospođo, Dejan Mihajlov 27 puta nije došao na suđenje. Znate li vi koliko je to puta, to je mnogo puta. Znači, Vojislav Koštunica to radi malo elegantnije, on zabrani sudu i tužiocu da ga pozovu da svedoči. Znači, razlog zašto mi to ovde radimo je razlog što se branimo, gospođo. Kada je završen proces suđenja ubicama Zorana Đinđića opšte mesto je bilo da sada treba ispitati političku pozadinu. Kao prva stvar u ispitivanju političke pozadine bila je politička pozadina slučaja pobune JSO. Mnogi ljudi koji danas sede u Kabinetu Vojislava Koštunice ili su njegovi čauši na raznim drugim mestima, moraće da objasne dosta toga oko te pobune i uopšte taj ceo proces, koji je trajao od trenutka pobune do ubistva premijera, isprepletan je članovima vaše stranke. Što se tiče vaših optužbi, to je fascinantno. Vaša stranka funkcioniše tako što medijima kao što su ''Pres'', NIN, KNIN, ''Kurir'', ''Balkan'', šta god hoćete, da pogrešne informacije, a onda sami verujete u te informacije. To je neverovatno. Što se tiče nastavka rasprave, gospodine predsedniče Skupštine, molim vas, s obzirom na to da je Vojislav Koštunica neuhvatljiv čovek, mi ne možemo nigde da čujemo nijedan odgovor na njegovo pitanje, ne postoji novinar, a da nije sa RTS-a, koji može da postavi bilo kakvo pitanje, znači, molim vas, da sledeće nedelje, a obećali ste za prošlu nedelju, da se zakaže rasprava o poverenju Vladi. Mi nećemo dozvoliti da ta rasprava počne pre nego što gospodin Koštunica bude sedeo ovde. Molim vas, da sada ovu raspravu prekinemo i nastavimo sa još puno detalja u onom trenutku kada taj gospodin bude ispred nas.
Po Poslovniku se još javio narodni poslanik Željko Tomić.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, gospodine Jovanoviću, pomenuli ste nekoliko imena koje ste označili kao glavne mafijaše u Srbiji. Da li su se vaši prijatelji, možda i vi lično, u to neću da ulazim, družili baš sa tim ljudima i imali određene vrste kontakata? Sa Jovicom Stanišićem, Miškovićem i svima onima koje ste spomenuli vaši su prijatelji sedeli pre par godina i ko zna šta radili, čak i u vreme vlasti Slobodana Miloševića. Da li je to tačno, to svi znamo, postoje čak i fotografije sa nekih tajnih večera, koje, samim tim, više nisu ni bile tajne. Što se tiče političke pozadine, konačno se klupko odmotava, ali ne na onaj način na koji ste vi zamislili da će da se odmotava. Sada ćemo dobiti odgovore na mnoga pitanja, naravno, ko kome nosi torte u zatvoru, ko kome čuva decu, ko koga vadi. Sada ćemo dobiti odgovore, kada progovore i oni koji nisu smeli da govore usled određenih vrsta pritisaka. Nadam se da će to biti veoma skoro. Ono što je značajno, takođe, gospodine Jovanoviću, jeste da objasnite, ako ste priznali da su vam ruke prljave, kažite u kom smislu su vam prljave, gde ste i kako ih isprljali. Srbija zna kako ste vi isprljali ruke, ali red je da vi lično kažete zašto su vam ruke prljave i na koji način ste ih isprljali, u koje blato ste se uvaljali.
Pošto više nema prijavljenih za diskusiju, prelazimo na član 7. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Obradović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Žarko Obradović.
Gospodine predsedniče, da se vratimo na ovu, lično mislim za Srbiju važniju temu, na pitanje budućnosti naraštaja, na pitanje dece. Moram reći da izlazak gospodina ministra za govornicu i pokušaj da objasni neobjašnjivo, shvatam samo kao jedan skroman pokušaj da taj gorak ukus u ustima, koji ostaje kod ogromnog broja građana Republike Srbije, da Vlada Republike Srbije nije spremna po ovom pitanju ništa da učini, da ga malo ublaži. Odgovor tipa "niste naveli pozicije" mislim da je najbolje objasnio gospodin Paja Momčilov. Odgovor tipa "možda oni koji imaju novca ne budu izjednačeni", to je smešno. Gospodine ministre, recite mi kolika je cena računara i da li je u amandmanu koji je prethodno prihvaćen od strane Vlade, koji nosi oznaku– komponente, da li su naglašeni svi sadržaji tog što znači''komponenta''? Gospodine ministre, recite mi ko u Srbiji može da kupi prvi stan i bude oslobođen poreza? Da li to mogu bogati ili oni siromašni? Na koju se populaciju građana to odnosi? Nije tačno, nego ste imali predizborno obećanje da ćete smanjiti porez na imovinu vezano za prvi stan i to ste ispunili, a ovo pitanje uopšte niste imali u svom diskursu, niste o njemu razmišljali i sada pokušavate da date nešto nama što bi trebalo da liči na odgovor. Činjenica je da Vlada Republike Srbije o ovom pitanju ne misli, Vlada Republike Srbije na ovo pitanje nema odgovor. Nemojte pokušavati da dajete odgovore koji nemaju smisla. Ponudio sam dva amandmana, jedan na ukidanje PDV-a u potpunosti, a drugi je smanjenje stope sa 18 na 8%. Neke kolege koje su izašle u nameri da brane poziciju Vlade – da je bilo 8, onda bi moglo, ali pošto nije ... Nema priče, kad Vlada hoće, može. Kad Vlada ima strategiju, može da nađe rešenje. Nije nepoznato. Imali smo takvu situaciju u Narodnoj skupštini, da Vlada da amandman koji može biti u duhu amandmana nekog od narodnih poslanika, ali koji je prihvatljiv za Vladu, a dobar za Srbiju. Taj amandman apsolutno bude deo zakona koji reguliše neko pitanje. Vi se ovde niste ni potrudili da to učinite, zato što o ovom pitanju nemate uopšte stav. Ako ministar, potpredsednik Vlade ili predsednik kažu da ta inicijativa nije loša, vi ćete sutra podneti predlog izmena i dopuna Zakona o PDV-u, pa ćete nam pričati sve ovo što mi narodni poslanici pričamo, da je to dobro, da je to za Srbiju strašno važno, da treba ovo, da treba ono. Da li je trebalo da mi podnesemo spisak proizvoda koji se kupuju, cene proizvoda za decu, strukturu tih proizvoda? Nemojte, molim vas. Recite glasno i jasno i poslanicima Narodne skupštine i građanima koji su pokrenuli ovu inicijativu, da od toga nema ništa, jer Vlada ne želi da reši to pitanje. Manite se tih objašnjenja da ste predvideli odakle uzeti sredstva itd. Ta priča je važila za budžet, a ovo je zakon o PDV-u. Zadatak Vlade je da, ako ceni da je nešto u interesu Srbije, bez obzira koji poslanik je predložio, to podrži. Vi o ovom pitanju nemate nikakav stav. Stav je da nemate stav. Jasno sam rekao, a i ostale kolege narodni poslanici, ali to vi očigledno ne želite da čujete. Vaš kolega, potpredsednik Vlade, pre neki dan je u "Politici" rekao da je pravo pitanje, u stvari, ko ima monopol nad ovom oblašću, nad ovim proizvodima. Bilo bi dobro da nam kažete šta Vlada, ako neće da prihvati ovo, ima nameru sistemski da uradi? Vlada nema nameru sistemski da uradi, zato što je ovo pitanje uopšte ne tangira, jer o njemu nije raspravljala pre, a pitanje je kad će. Nisam slučajno sam rekao da Srbija ima negativnu stopu nataliteta. Ono što građani Republike Srbije treba da znaju, da je između dva popisa stanovništva smanjen broj stanovnika, odnosno građana Republike Srbije za preko 85.000, da je oko 390.000 ljudi devedesetih godina otišlo za inostranstvo, sa dužinom boravka u inostranstvu dužom od godinu dana i oni se računaju kao neko ko je otišao, ali smo imali oko 379.000 izbeglica. Samo zahvaljujući, nažalost, toj tragičnoj posledici, izbeglica iz Hrvatske, zbog "Oluje", zbog "Bljeska" i zbog svega onoga što se zbivalo, izbeglica iz Bosne i Hercegovine, samo zahvaljujući tom mehaničkom prilivu, demografska slika u Srbiji nije tako tragična kao što su demografske tendencije i kretanja u Srbiji. Vlada mora da da odgovor na ovo pitanje, danas, sutra ili prekosutra. Ovakva objašnjenja koja je dao ministar, stvarno nisu korektna. Pomenuo sam i još jedanput ću, pošto nekima to očigledno ne znači ništa, da citiram reči ljudi koji se bave demografskim kretanjima u Srbiji, koji kažu da početkom 21. veka stanovništvo Srbije spada u grupu demografski najstarijih evropskih populacija. Ukoliko se kao kriterijum demografske starosti uzme prosečna starost, tada se Srbija sa 40,4 godine nalazi u grupi od pet demografski najstarijih evropskih država, zajedno sa Italijom, Nemačkom, Bugarskom i Švedskom. Neke od ovih zemalja imaju rešenja kojima su smanjili stopu PDV-a i odeću, obuću i hranu za bebe učinili krajnje pristupačno za sve kategorije građana. Za one koji ne znaju, stepen ekonomskog razvoja ne mora biti odlučujući kriterijum za demografski rast. U velikom broju zemalja Zapada, ta negativna demografska kretanja se saniraju kroz veliki broj izbeglica koje dolaze na teritoriju tih država. Mi pričamo o Srbiji. U Srbiji od 161 opštine bez Kosova i Metohije, koje je pod privremenom međunarodnom upravom, u 155 opština je negativan priraštaj. A to je 96%. Akcija nevladinih organizacija da se ukine PDV za obuću i odeću za bebe je dobra akcija. Slučajno se desilo da će rasprava o zakonima o PDV ići sa njihovom akcijom, a to mi socijalisti pokrećemo već tri-četiri godine. To je bila dobra prilika za Vladu da pokaže da ima osećaje ne za naš amandman, nego za zahteve građana. Mogla je da da svoj amandman da ovo pitanje reši. Nije važno da li je predlagač SPS ili neka druga poslanička grupa u Parlamentu Srbije. Valjda je važnija suština ovog amandmana. Znate ono, slažem se sa inicijativom, a ne slažem se sa predlogom, to je vrhunsko, po meni, licemerje. Svesno koristim ovu reč, jer nema druge reči koja može suštinski objasniti takav odnos. Slažem se sa idejom, ali se ne slažem sa amandmanom. Pa napravite amandman, napravite amandman koji će biti podoban za Vladu, napravite strukturu, ono što ne znate da li je uredba ili zakon, nema veze, napravite. Recite, proizvodi ''Pampers'', ''Nestle'' i ostalo, a to toliko i toliko, pa napravite, vi sve znate, Vlada to može, napravite amandman i dajte da se ovde usvoji. Nije važno što će amandman poslanika SPS propasti, neka Vlada da svoj amandman koji će biti prihvaćen, da inicijativa građana bude stvarno realizovana i da oni shvate da u ovoj državi postoji Vlada koja vodi računa o njihovim zahtevima. Sve što kažemo afirmativno i što bi trebalo za Srbiju, vama to nije prihvatljivo, zato što neko u Ministarstvu tamo nije napravio projekciju kako bi trebalo sve to da izgleda. Vlada neće da prihvati amandman i to je suština, zato što Vlada o ovom pitanju nema stav. Kupuje vreme i dovodi građane u zabludu inema stav. Ta priča da će biti naknadno, možda će biti, a možda i neće. Sada kada postoji mogućnost da Vlada učini taj konkretan potez, ona to nije učinila. Ima još jedna mogućnost, a to je da Narodna skupština u danu za glasanje izglasa jedan od ova dva amandmana. To je mogućnost koja je realna, ali o tome treba da razmisle sve poslaničke grupe, treba da razmisle dobro o ova dva amandmana i da jedan prihvate. Neka nam Vlada kaže koji u ovom trenutku za državu, pa recimo, izaziva manje problema, a za državu će biti dobar. Neka nam kaže, pa neka to dogovore unutar skupštinske većine. Mi, socijalisti se uopšte nećemo ljutiti bilo koji amandman da se prihvati. Bilo bi dobro za Srbiju i za ovu inicijativu koju su pokrenule nevladine organizacije, da se amandman prihvati, jer ovo što ljudi rade i skupljaju potpise, to je objektivno akcija koja nema svoj završetak. Ako posle mesec, dva, dana Vlada podnese ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona na dodatu vrednost, sa ovakvim sadržajem, onda će se potvrditi ono što sam rekao, da uopšte nije bila iskrena. Ako je reč samo o tome i o sujeti, da li će neka poslanička grupa, pojedinac eventualno imati političku korist od toga, onda je to potpuno nerazumevanje suštine stvari u Srbiji. Srbija ima negativnu stopu priraštaja, u 155 opština broj stanovnika se smanjuje i nema dovoljnog broja novorođenih beba. Smatramo da je ovo jedan mali doprinos, mali korak da se poboljša demografska situacija u Srbiji. Poslaničkim grupama ostavljamo mogućnost da razmisle do dana glasanja koji im od ova dva amandmana više odgovara, jer koji god amandman da podrže, ako se jedan izglasa, to će biti dobro za Srbiju. Hvala.
Zahvaljujem se. Po Poslovniku, narodni poslanik Čedomir Jovanović. O amandmanu, Zoran Krasić, pa Miletić Mihajlović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Obradoviću, podržaćemo vaš amandman. Svojski ste se trudili da nam objasnite zašto je on važan. Svaka čast. Javio sam se po Poslovniku da bi odgovorio na pogrešno tumačenje rasprave koja je ovde obeležila prethodnih sat vremena. Naša želja je da se o tome razgovara u Parlamentu i, naravno, pred svakom drugom institucijom, o čemu smo mi i pred Parlamentom i pred svim drugim institucijama ponudili odgovore na pitanja koja se iz nedelje u nedelju ponavljaju organizovano, kako se ne bi odgovorilo na ona pitanja koje nam je nametnuo život. Znači, nije sporno da sam ja 2003. godine rekao da su mi prljave ruke, a da mi je upravo zbog toga čista savest. Tačno, prljave su mi ruke zbog toga što sam sve ono ružno što je uništavalo život ljudi u ovoj zemlji pokušao da promenim. Nekom drugom ko danas ne sme da dođe ovde u ovaj parlament, ruke nisu prljave ali mu je savest prljava. Nisu mu prljave zato što je bio neinformisan, neobavešten, nenadležan, zato što je bio legalista. Mi kao poslanička grupa o tome želimo da razgovaramo u Parlamentu. Naravno da insistiramo na odgovorima na ta pitanja. Pri tom ispoljavamo spremnost u ponavljanju odgovora na pitanja koja su toliko puta do sada postavljana. Zoran Đinđić nikada u prošlosti nije bio prijatelj sa osobama koje sam ja pomenuo tokom prethodne rasprave, a aluzija na susret između Zorana Đinđića i Jovice Stanišića je vulgarna i besmislena, kao što je vulgarna politika njegovog konstantnog kriminalizovanja. Prošle nedelje je on bio čovek koji je sa mnom otimao ljude po Srbiji, ne zbog toga što je to istina, nego zbog toga što na takav način vlast u Srbiji pokušava da uništi jedini pozitivan sistem i personifikaciju u koju ovo društvo veruje kada razmišlja o boljoj budućnosti. Ako je klupko počelo da se odmotava, mi se radujemo. Ovo što se sada dešava je zapravo izbegavanje suštine. Jednostavni su odgovori i oni se moraju dati. Zbog čega je Vlada Zorana Đinđića rušena 2001. godine kroz kriminalizovanje i optužbe da je odgovorna za ubistvo Momira Gavrilovića, koje ni do danas nije rasvetljeno, i kroz organizovano pružanje političke podrške oružanoj pobuni jedinica za specijalne operacije, a koja je imala identične zahteve političkim zahtevima Vojislava Koštunice u tom trenutku.
Vreme, gospodine Jovanoviću.
To je pitanje koje treba da dobije svoj odgovor. Ako je uslov odgovora bilo kakva inicijativa koja će od nas tražiti da ponovo odgovorimo na sve, mi smo na to spremni. Nenad Milić je obavljao razgovor sa specijalnim tužiocem pre nedelju dana i tražimo odgovor tužilaštva na inicijativu koju smo pokrenuli i nećemo pred tim da ćutimo i nećemo da se povlačimo i nećemo da paktiramo sa zločinačkim udruženjima i nećemo da kažemo – što je bilo, bilo je. Hoćemo da se ti odnosi raščiste. Pružili smo svakom razumnom dovoljno dokaza za tako nešto.
Gospodine Jovanoviću, isteklo vam je vreme. Po Poslovniku. Narodni poslanik Ivan Andrić, pa replika Željko Tomić, a potom nastavljamo dalje, nadam se.
Prvo, član 226. obaveštenje, gospodo iz DSS, četiri godine ste vi već na vlasti, četiri godine ste na apsolutnoj vlasti. Šta ste sve do sada uradili i zašto ste čekali četiri godine da ta pitanja pokrenete? Šta se to desilo danas, a da niste znali 2003. godine? Znate šta se desilo? Završen je proces za suđenje ubicama Zorana Đinđića. Što se tiče, i sada bih voleo da dobijem pojašnjenje od poslanika koji je govorio o aktivnostima specijalnog tužioca. Mislim da je krajnje skandalozno to što smo mi ovde čuli, a to je da gospodin zna šta će biti, a šta neće biti predmet istrage. Ne, nemojte da mi odgovarate, izađite ovde. Mi smo ti koji insistiramo da se sve stvari ispitaju i otkriju. Mi ne kažemo – nemojte da ispitujete te vaše torte i gluposti. Gospodine, to je ispitano. Ona dva kriminalca koja ste doveli u Skupštinu Srbije da daju izjavu, da drže konferenciju za štampu, Banđur i Terzić, sa dve presude je ta konferencija za štampu oborena i njihova teza. Prva presuda je pred Petim opštinskim sudom, pre dve godine, i da to što su govorili nije tačno. Druga presuda je presuda povodom suđenja, zbog toga što su oni nas tužili za klevetu, jer ih je Čedomir Jovanović nazvao kriminalcima i lažovima. Da li vi znate šta je rekao sud? Da to nije kleveta i da je to tačno, gospodine. Danas, kada kažem kriminalci, Banđur i Terzić, koji su sedeli sa Jočićem, Dejanom Mihajlov, ja imam sudsku presudu koja to potvrđuje i to su vaši svedoci. Vi se niste ni na jednom sudu niste pojavili i zato vas čekamo u Parlamentu. Pored toga, mislim da je stvarno neprihvatljivo da vi znate šta će, a šta neće, sud i šta specijalni tužilac, ispitati. Neka ispita i tortu kojom ste fascinirani, ali je mnogo ozbiljnije i mnogo važnije da ispita pobunu Jedinice za specijalne operacije. Hvala vam.
Hvala vam puno. Replika,. Ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS - Nova Srbija, Željko Tomić, izvolite.
Pretpostavljam da će kolega dobiti reč. Ako neko ima pravo da priča o svim ovim problemima to svakako nisu, gospodin Krasić je bio vlast u vreme kada je takođe vladala bela kuga Srbijom, socijalisti. Ja bih zamolio gospodu socijaliste – nemojte vi pričati o tome kako smo stigli do onog nivoa da jedna novčanica vredi koliko nominalno vredi ovogodišnji budžet. Nemojte o tome da pričate. Ako, takođe, neko nema pravo da priča na ovakav način o beloj kugi i da zloupotrebljava ovu govornicu, to je Čedomir Jovanović. Ja vas molim, nemojte zloupotrebljavati ovu govornicu i vratite se temi. Hajde da vidimo koji su amandmani dobri i hajde da se dogovorimo oko toga da iduće godine imamo budžet koji će podrazumevati i olakšice novorođenih beba i mladim roditeljima, ali nemojte zloupotrebljavati i pričati sve i svašta za ovom govornicom. Danas, kada pričamo o amandmanima podnetih na budžetske zakone, ovo je govornica koja fakat trpi sve, ali je nemoguće sve teme otvarati svakoga dana. Mislim da ćemo za neki dan imati raspravu o Vladi i izvolite, izađite sa svojim argumentima i glasaćemo o toj Vladi,, izjasniti se, vi ćete glasati protiv. Neko će glasati protiv, a neko za, i videćemo šta će se desiti. Nemojte svakog dana da pričate jedno te isto. Mislim da Srbija nema vremena za jednu anahronu priču i nemojte se predstavljati kao nekakvi pobornici nekakve nove Srbije, koja hrli ka Evropi. Ovakvim načinom sigurno to ne činimo i mislim da ovakva opstrukcija, kada su u pitanju vrlo bitni zakoni, da se prikazuje jasno pred ljudima koji gledaju TV program. Ja se nadam da će vas kazniti, ne samo sudovi koji će otkriti šta ste sve i svašta radili dok ste bili izvršna vlast, nego pre svega građani koji nemaju razumevanja za ovakvu demagogiju i za ovakav bes, bezobrazluk i laž.
Hvala vam puno. Za repliku se javio narodni poslanik Željko Tomić.
Uz apel svojim stranačkim i koalicionim partnerima da se ne javljamo više po ovom pitanju i da će o tome da govori onaj koji je za to zadužen, kada dođe vreme, a vreme je upravo ovih dana. Samo želim da kažem lično gospodinu Jovanoviću, zašto mu ja, a i velika većina građana Srbije ne veruje ni reč. Najmanje zbog toga što ste u najkraćem mogućem vremenu prešli najduži mogući politički put – od divljenja Radovanu Karadžiću do, figurativno rečeno, držanja za suknju Latinke Perović. I mnogo je dugačak put. Zato vam mi ne verujemo ni jednu jedinu reč.
Replika. Narodni poslanik Žarko Obradović.
Ja bih, poštovane kolege narodni poslanici, zamolio kolegu Matića, ako bude imao vremena, da pogleda ovu jednu knjigu koju je izdao ''Službeni glasnik'' Republike Srbije i nosi datum jun 2006. godine, i zove se "Bela kuga". Uzmite, pročitajte i videćete i shvatićete da ova priča o PDV za opremu bebe, hranu, obuću, odeću, nema nikakve veze sa socijalistima, gospodine Matiću. Očigledno da vi ne možete da nadiđete, da kažem, neke svoje predrasude ili neki svoj lični stav u odnosu na nas. Iskreno sam mislio da ste to nadišli onoga trenutka kada ste se odlučili 2004. godine da nas zovnete da vas podržimo. Vi ste nas zvali da podržimo Vladu, a ne mi vas, iako ste znali kakvi smo. Sada smo samo bolji. Ova tema nema veze sa socijalistima. Uzmite ovu knjigu pa pročitajte. Ako je pročitate, videćete da demokratsko pitanje i negativne tendencije počinju 70-ih godina, gospodine Matiću. To izgleda vama nije lako da shvatite. Ova priča, vezana za dva amandmana, jeste stvarno iskaz i što se nas tiče i politike SPS-a i krajnje dobre namere za Srbiju i za građane Republike Srbije. Ne morate da prihvatite. To je vaše pravo. Manite se tih ideoloških objašnjenja vezano za jedan prost amandman. Ili prihvatate ili ne prihvatate amandman. Ako prihvatate, zašto, a ako ne prihvatate – zašto? Ne može se biti i jedno i drugo u isto vreme. Glumiti finoću prema građanima Republike Srbije i govoriti nešto što nije istina. Molim vas, pročitajte ovu knjigu, ja bih vas zamolio da pročitate samo pre glasanja ova dva amandmana i onda donesite svoj sud, da li su ova dva amandmana dobra i da li vredi jedan od ta dva. Hvala vam.
Zahvaljujem. Replika. Narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne može se naš odnos prema Parlamentu tumačiti kao opstrukcija i ugrožavanje ove institucije, gospodine Matiću. Mi kao poslanici LDP-a učestvujemo svakodnevno u radu Republičkog parlamenta. Pri tom, to radimo na potpuno drugačiji način od poslanika parlamentarne većine. Pišemo amandmane, učestvujemo u diskusijama. Mi imamo razumevanja za nesposobnost onih koji su formirali vladajuću koaliciju i dopuštamo formiranje Vlade u 15 minuta pre isteka ustavnog roka. U svakom trenutku vrlo konstruktivno učestvujemo u rešavanju problema sa kojima se dnevno susreće Parlament i normalno funkcionisanje. Tu je predsednik Skupštine i ja mislim da je on taj koji treba da ocenjuje naš odnos prema ovoj instituciji, a svakako ne vi. Ova rasprava je započela vrlo jasnim stavovima. Iskazali smo razumevanje za okolnosti u kojima se našao ministar finansija i zaista ima malo vremena da se ozbiljno radi na budžetu. Zbog toga smo taj budžet i kritikovali. Kritikovali smo ideju rasprave u Parlamentu bez upoznavanja poslaničkih grupa sa zakonom o budžetu za 2007. godinu. Rekli smo da je to presedan i napisali amandmane kojima se tako nešto koriguje. Prethodni amandman je bio problem zbog toga što se pominjala i odeća za decu do 10 godina. Onda je dete od 10 godina nosilo istu odeću kao neko ko ima 110 godina. Ali toga u ovom novom amandmanu nema. Mi smo vrlo jasno ukazali na potrebu suštinskih zaokreta u organizaciji naše države, na relokaciju troškova, na stezanje kaiša državne administracije i to nije destrukcija. Destrukcija je nešto drugo, kada se razorne zdrave političke ideje tretiraju kao neprihvatljive zbog toga što oni koji su dužni da ih primene, a koji nisu sposobni da ih se sete, nemaju snagu za tako nešto. Tako se ideja promene poistoveti sa bezakonjem. Tako se privatizacija poistoveti sa pljačkom, tako se opozicija i alternativa kriminalizuje. To je problem našeg političkog života i mi taj problem treba da rešimo. Taj problem neće biti rešen tako što će LDP sam da ga reši. Taj problem mora da bude rešen, ne guranjem pod tepih, nego analizom svakog sekundna naših problematičnih odnosa. Oni su problematični u ovom trenutku mnogo više, zbog toga što je nesposobna vlast Vojislava Koštunice odlučila da manipuliše našom svakodnevicom, umesto nuđenjem jasnih odgovora. Mi kažemo – loša je politika prema Kosovu. Nije dobro slati rešenje u Moskvu pre nego što ga mi, kao poslanici, ovde vidimo. Možda ću ja imati tu temu i ne sumnjam da ću je imati, ali onda kada bude stav – spasavajte nas ili – dajte nam sad osnov za ovo što smo uradili. Da li smo nekada rekli da ste vi izgubili Kosovo? Jesmo li rekli da je Koštunica za to odgovoran? Ne, vrlo jasno smo iskazali spremnost da podržimo političke zaokrete. Ima pravo opozicija da traži Vladu ovde u Parlamentu tokom rasprave o zakonu o budžetu. To je destrukcija skupštine, da mi sa jednim čovekom razgovaramo o svemu. (Predsednik: Vreme ) Što se tiče poverenja u nas ili ne, postoje izbori na kojima se to iskazuje. Mislim da je besmisleno stavljati znak jednakosti između Radovana Karadžića i gospođe Perović kroz moju ulogu i moj politički put. To je toliko, da ne upotrebim neku uvredljiviju konstataciju. I gospođa koja je napustila salu mogla bi pažljivije da bira glagole koje koristi u svojim rečenicama, jer nekada to zaista izgleda nespretno.
Zahvaljujem se. Po Poslovniku se javio narodni poslanik dr Paja Momčilov, pa potom Vladan Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, čuli smo ovde od gospodina Matića da se ovom raspravom vrši opstrukcija, da se iznose laži i da imamo demagoška istupanja. Ne bih opet definisao šta znači – demagogija, valjalo bi da svi poslanici ovde znaju, ovde niko ne izaziva histerično raspoloženje kod naroda manipulacijama. Mi govorimo o brojkama i činjenicama. Gospodine Matiću, nisu socijalisti krivi za problem bele kuge, to znaju i laici, ne samo oni koji su malo upućeni u ovaj problem, to je opšti problem i sve razvijene zemlje zapadne demokratije, koje sebe tako nazivaju i smatraju, imaju taj problem. Tamo gde je najveća sirotinja i najmanje para, tamo se najviše i rađa. Prema tome, nemojte da podmećete nešto tako što nije u redu, pa makar to i spočitavali svom trenutnom političkom protivniku, a nekadašnjem bliskom saradniku. Što se tiče SPS i onog vremena, hajde da budemo iskreni, u redovima tih socijalista je bio i akademik Macura, koji je bio vrhunski svetski ekspert na planu demografije. Treba da znate da je on tvorac mnogih dokumenata i jedne politike pro populacione, koja, na žalost, nije na ovim terenima nikada zaživela. SPS, nažalost, sad moram da budem njihov advokat, ako je u pitanju nešto što se zove populaciona politika, ako je u pitanju nešto što je istraživano u nauci, onda je imala tu sreću i čast da je za svoga člana imala vrhunskog svetskog eksperta akademika Macuru. Samo toliko.
Zahvaljujem se. Narodni poslanik Vesna Pešić, o amandmanu, izvolite. Ja vam pišem kako je redosled po kome se javljate. (Zoran Krasić, sa mesta: Šta ti meni – piše? Ja sam se prvi javio.) Izvolite.
Javljam se o amandmanu, ne znam da se gospodin Krasić javlja o amandmanu. Znači, ne učestvujem u raspravi po Poslovniku. Htela sam da govorim o obrazloženju koje je gospodin ministar Cvetković dao u vezi sa ovim amandmanom. Takođe se slažem sa prethodnicima da bi možda bilo dobro da on usaglasi ovaj amandman, da to ne bi mogao da bude razlog da se amandman odbije zato što on nije napravljen u prihvatljivoj formi. Ako forma nije prihvatljiva, forma bi mogla da se popravi. Evo zašto. U ovom slučaju mi imamo preko 40 hiljada potpisa, inicijativa od strane građana. Hoću da podsetim gospodina ministra da on sam u javnim nastupima, a i ovde u skupštini. Rekao je, da, kada je povećana potrošnja, kada smo ušli u deficit, da je on zatekao zbog izbora i zbog kampanje povećane zarade u administraciji, pre svega, i da on nije mogao da promeni to zatečeno stanje, da su povećane plate i da zbog toga ulazimo u deficit, da on nije mogao da promeni to što treba, 44 milijarde da se potroše bez ikakve kontrole. Sada govorim o NIP. Znači, tamo gde treba, nema ni zakona o NIP, nema načina kako će se kontrolisati te pare, nema načina, nema procedure kako se projekti troše, nema ni na lokalnom nivou bilo kakve procedure o potrošnji tih sredstava. Sve to znamo. Napravljeno je ministarstvo koje će kao samo ministarstvo da poveća potrošnju. Zatim, svako ministarstvo koje je napravljeno povećava broj službenika. Ako smo napravili takav budžet gde vi niste mogli da napravite nijednu intervenciju, gde se ogromna sredstva građana troše. Molim vas, ako sada imamo jednu inicijativu građana da se smanji PDV i da se ukine PDV na potrošnju kada su deca u pitanju, dajte, molim vas, ipak odmerite malo. Kada su građani u pitanju oni nemaju nikakvu moć, kada su u pitanju ministarstva gospodina Đilasa i drugih odjedanput... jeste, ja se slažem kao sociolog, moćnija je Vlada, moćniji su ti ljudi nego što su moćni građani, ali pokažite jedanput razumevanje da inicijativa građana, kada je reč o opremi dece, da bar može da se meri sa gospodinom Đilasom, sa NIP, sa železnicom itd. gde dajete ogromne subvencije ljudima koji se nisu pokazali kao pošteni ljudi. Čitava ova rasprava o Poslovniku započela je u vezi sa železnicama i gospodinom Šarančevićem, koji se nije pokazao kao pošten čovek, gde je čak ministar Ilić morao da kaže da ta nabavka sa železnicama nije bila ispravna, ja sam ga čula svojim ušima kada je to rekao na nekim vestima u sredstvima javnog informisanja. Molim vas, gospodine ministre, da ozbiljno uzmete u obzir ovu raspravu i ako amandman nije dobro formulisan, preformulišite. Inače, zaista nema smisla da ignorišemo ovakve inicijative brojnih građana, koje su stigle u ovaj parlament. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Vladan Batić, a potom o amandmanu Zoran Krasić, čitam vam samo redosled javljanja, potom Svetlana Kitić - SPS ima tri minuta i potom dr Rajko Đurić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu odredbe člana 226. Poslovnika. Pošto je tokom prethodne rasprave u više navrata pominjan Specijalni tužilac za organizovani kriminal, krivična odgovornost pojedinaca iz prethodne ili prethodnih vlada ili iz ove vlade, hteo sam da postavim skupštinsko pitanje i da dobijem obaveštenje od Odbora za pravosuđe ili od ministra pravde – kada će definitivno biti prihvaćena k znanju ostavka državnog tužioca Slobodana Jankovića? Čovek je pre godinu i po dana stekao uslov za penziju. Preko sto tužilaca i sudija steklo je pravo i uslov da ode u penziju. Okružni tužilac u Beogradu je pre više od godinu dana stekao uslov za penziju. Doduše, on je imao onu dvojnu krštenicu, kao nekada crnogorski fudbaleri, pa zavisi kada treba da pokažete ako pravite neki aranžman za neki klub. Zašto to govorim? Zato što teško možemo rasvetliti sve kriminalne afere ako nemamo državnog tužioca. Pominjana je prethodna Vlada. Jeste. Može se napraviti paralela između prethodne Vlade i zločinačkog udruženja, jer kada neke političke stranke naprave koaliciju sa zemunskim klanom, čijeg šefa čekaju na najvišem državnom nivou sa tajkunima, koji su zaobiđeni u aferama, pa stečajnu mafiju isprovocirao glavni tajkun u ovoj zemlji i finansijer nekoliko vladajućih stranaka. On nije obuhvaćen stečajnom mafijom, on nije obuhvaćen ni duvanskom mafijom, a njegova firma je trgovala duvanom i pare su odlazile na Kipar, kao i pare koje su dobijene privatizacijom njegove banke. Dinkić pije šampanjac. Šampanjac je trebalo da pije kiparski ministar finansija. Srbija od toga nema nikakve vajde. To je bruka i sramota i to je kriminal! Podneo sam krivične prijave protiv Vojislava Koštunice za organizovanje zločinačkog udruženja, jer onaj ko je ostavio Radeta Markovića na mesto šefa BIA-e, a on spalio arhive, on snosi najveću odgovornost. Rade Marković je umešan u najstrašnije i najmonstruoznije zločine u ovoj zemlji: Ibarska magistrala, ubistvo Stambolića. Vidimo iz medija da će biti optužen i za ubistvo Ćuruvije. On je fan, on je ortak Vojislava Koštunice u praćenju našem, u borbi protiv nas, u diskreditaciji Zorana Đinđića i zato se prvo mora snositi odgovornost. Da pođemo redom, da vidimo koji su kriminalci obezbeđivali mitinge Vojislava Koštunice. Nekoliko njih nije više među živima. To su oni iz onog pamfleta "Vidimo se u čitulji". Ko je obezbeđivao inauguraciju Vojislava Koštunice u "Sava centru" 7. oktobra 2000. godine? Kum, Šiptar i Čume. To treba prvo da raspravimo.
Narodni poslanik Zoran Krasić, a nakon njega Svetlana Kitić, pa Rajko Đurić.
Gospodine Duliću, ja vama ništa ne zameram što preskačete. Ne držite se redosleda, jer redosled postoji samo kod lifta, tehničko dostignuće 2000. XX veka, pipne se dugme i on zapamti, a ovde to nije moguće. Mada vam i zameram ovo što hoćete ove tunele da kopate. Nemojte da se bavite tunelima, budite samo predsednik Narodne skupštine. Manite te tunele, manite te stvari, nećete vi 17 godina da budete predsednik Narodne skupštine. Pitanje je dana, skupi se većina, za čas se razreši predsednik, znaju to ovi ljudi kako se to ovde radi. Ovo je drugi amandman iste priče. Ako je prvi amandman bio da se bebi oprema i ovo sve što se tiče dece do 10 godina oporezuje sa 8%, ovim amandmanom se traži poresko oslobađanje, odnosno da se ne plaća porez na dodatu vrednost kada je u pitanju ova oprema. Naravno, opet imamo jedan stav Vlade. Oni bi, ali ne znaju kako, pošto su već ukalkulisali te pare. Da novi izvor sredstava u budžetu obezbede, nema šanse, ne žele ni da se potrude. Zato su se svojski potrudili da su svako ministarstvo učetvorostručili. Sada da vas podsetim kako je to bilo od 2001. godine naovamo. Rečeno je da ne valja ništa ta administracija, treba sve da se izbaci napolje, ima tu kadrova SPS-a, JUL-a, SRS-a, pa su počeli nešto da izbacuju, pa su onda videli da izbacuju svoje birače, pa su onda rekli – stani, ne može ovako. Napravili su neku novu sistematizaciju, pa su svoje zapošljavali, ko je stigao, kako je stigao. Naravno, deca, pa idemo redom. Naravno, opet je Mlađan Dinkić bio prvi. Ne može on jadnik. On čega se ''dovati'', on misli da je to njegova igračka, ili će da je slomi ili će da se izigra, nema druge. Takav je Mlađa, znate vi njega. Pa je onda ona prethodna Vlada imala tri, četiri stranke, pa je i tu bilo neko zapošljavanje i sada je došla ova nova i videli ste oni su lepo prikazali kadrovski plan. Toliko i toliko hiljada je bilo na 31. 12. 2006. do kraja 2007, uvećanje. Videli ste koje je to uvećanje. Tu nisu bili štedljivi, a sve to traži naravno sredstva. Povećali su broj funkcionera u svim ministarstvima. Tu su nastavili onaj trend koji je bio kod one Vlade 2004. godine, kod koje se tačno znalo ko koju parcelu drži. Mi smo pokušali da vam u raspravi o budžetu ukažemo na one pozicije koje treba da se ratosiljate, kako biste ostavili sredstva za što namenskiju upotrebu po prioritetima. Njih to ne interesuje. Demokratski blok samo ''drp'' sistem, samo da se drpa. Vidite i kod beba drpaju. Nema popusta, nema, pustite vi to. Toliko sebe ne znate koliko vas ja dobro znam. Ni teoretski ne možete da imate takvo mišljenje, pravo, objektivno o sebi, kao što ja to mogu objektivno da vam dam. Meni je izuzetno bilo drago, što sam malopre slušao onih sat vremena lepe rasprave. To je bilo bacanje, prskanje. Jedni fekalije na jedne, drugi fekalije na druge itd. i svi ste u pravu, sve je tačno što ste rekli, ali ja bih vam preporučio da odete do Zemuna, Trg pobede broj 3, da svratite u SRS i kupite nekoliko knjiga iz 2001. godine, "Buldožer revolucija". Jedna velika knjiga koja je opisala kako ste stvoreni, ko vas je stvorio, zašto vas je stvorio, kakav prljav vam je posao dat. Onda, imate vrlo lepu knjigu "Laufer javlja". Ono što ste vi pričali, to stoji u knjizi. Sve ovo što ste pričali, i Batić i Čeda Jovanović, sve je to zapisano, još 2001, 2002. godine. Onda imate onu lepu knjigu "Cane Žabac". Svi pomenuti, oni za koje vi kažete "mreža". Sve to stoji. Čovića još niste pomenuli. Prosto sam iznenađen. Proširite malo i na Čovića. Nije on toliko bez bilo kakve odgovornosti povodom onoga. Sećate se, Čeda je iz Francuske poručio – kažite Čoviću neka bude miran, mesto predsednika Vlade pripada DS-u. I to stoji zapisano. Mi smo javnost unapred obaveštavali. Što se tiče SRS, nama uopšte nije potrebna inicijativa nekih građana povodom ovoga što je Obradović pretvorio u amandmane. Ni njemu nije bila potrebna inicijativa sa strane. To je nešto što mi ovde guramo već tri, četiri godine. Mislite da je naš predlog tog amandmana, ova naša akcija da se to oslobodi plaćanja poreza na dodatu vrednost pojačano time što se još neko priključio od građana potpisima? Nije pojačano, ne vide oni ni građane, ne vide opoziciju, ne vide zdrav razum, oni su proknjižili to, toliki saldo mora da bude i kraj priče. Ne pitate se ni vi poslanici vlasti. Znam 90% vas razmišlja otprilike – a što Vlada ne prihvati ovo. Znam. Znate i sami kako je ovde. Ovde se računa vrhunac demokratije 126 glasova. Nekada je Radoman Božović u Saveznoj skupštini pričao – 70 glasova imam da proglasim da je zemlja četvrtasta. Tako je pričao čovek. Ništa se bolje ne ponaša ni Dulić. Njemu treba 126 i tunel ima da iskopa. Odakle mu pare za tunel, a nema pare za decu? Kako ste sada pronašli pare za tunel? Gde? Gde se nađoše pare za tunel? Nemate vi tu politiku. Sramota je sa vama da se priča o politici. Kakva politika? Gde je neka analiza, gde je neka studija, gde je neko viđenje, gde je ideološka postavka za nešto što predlažete? Nema ideološke postavke, ''drp'' sistem. Čist ''drp'' sistem. Sve na vreme opisano što se tiče SRS. U brojnim knjigama smo rekli šta će da snađe Srbiju, koja vrsta elementarne nepogode. Evo je. Ova svađa, to je potpuno normalna stvar, to je unutrašnje pozicioniranje da bi prevarili birače, te navodno ovaj nije obavešten, ali on je dobar, a ovi kažu – ovi su efikasni, bogzna šta. Ovi jure prema Evropi, a Evropa nam postavila zid, ne okrenula leđa, postavila zid, samo što nećete da kažete ljudima. Ova rešenja koja vi predlažete ne postoje u ovakvom obliku na kugli zemaljskoj. Ima insinuacija. Žarko Obradović vam je lepo rekao na početku, koje preporuke, kog komiteta ministara. To ne važi u Evropskoj uniji. Hoćete da vam dam jedan podatak? Kaže se da je Samit u Mastrihtu odlučio da se do 3% bruto društvenog proizvoda može finansirati deficit budžeta neke države. Dinkić se stalno hvali za 3%. Nemci i Francuzi već godinama imaju 5%, uopšte ih ne interesuje, niti bilo koja preporuka, niti bilo šta. Je l' se priča o tome u Evropskoj uniji? Niko ne sme ni da pomene i ne razmišlja o tome, ali svaku glupost iz zapadne Evrope ovde predstavljaju kao standard. I onda se jave ovi novinari, buzdovani se jave i onda oni krenu, bumbe, bambe, bumbe, bambe, glavna vest je to, sporedna vest. Evo vidite danas, danas ćemo da pričamo, verovatno ima tri zakona u kojima stoji nasilno guranje standarda na bazi nečega što ovde nije ratifikovano, a ovi guraju. Zašto? To im je zadatak. Pred njihovim zadatkom nema ni Ustava, nema ni zakona, nema opšteprihvaćenih načela, nema standarda, jer oni su demokrate i kada oni kažu to je to. Sonja Liht postavlja, recimo, predsednika Opštine Inđija. Da vas samo podsetim, 2000. godine kada su se on i Marjan Rističević svađali oko onih para iz G17, što je trebalo da se donese, pa sada njegova majka sa Sonjom Liht je dobra prijateljica i dečko postade ni kriv ni dužan predsednik Opštine. To je način napredovanja u demokratskom bloku, nema izborne volje građana, nema stranačkih struktura, pa politika, pa pozicioniranje, itd. Videli ste i sami, bio OTPOR – sutra demokrata. Bio Građanski savez – sutra demokrata. Bila ova stranka, CESID, nema ga onaj. Samo da se prevare građani i između ostalog da ova vlada ne vidi bebe, ne želi bebe, bebe nisu poželjne. Vidite i sami da nisu bebe poželjne za demokratski blok. Na osnovu čega se to zaključuje? Na osnovu Predloga zakona i činjenice da se ne prihvataju ovakvi amandmani. Znači, postoje dva konkretna dokaza za ovu moju tvrdnju, izgled Predloga zakona i ponašanje Vlade prema jednom amandmanu koji verovatno 99,9% građana Srbije podržava, a oni okrutno, to je ono, kaže – ubica dečijeg lica. Mrtvi ladni, dostojanstveni, kao, to se njih ne dotiče uopšte. Pogledajte kako stoje, smešno im je, a meni je stalo da se smeju. Ja sve radim sa ove govornice da se oni nasmeju i ova kamera ih prikazuje kako se smeju. Onda ljudi kažu – ubeđuje ga za dečije pelene, a on se smeje, a ja nisam digao prst pa da se smeje. Samo se vi smejte. Ne vidim drugačiji način kako da se građanima približi da oni naprosto organski shvate koja je to fela, koja je to politika. Koji prst? Treba da se digne da bi se smejali ili ne treba? Što se vi vređate kada se vaš ministar smeje? Dignut je prst, do sada se samo Mićko smejao, sada vidim da je to postala zaraza. Građani Srbije, ne može ništa da prođe što je normalno! Zašto? Promoviše se nenormalno.
Reč ima narodni poslanik Svetlana Kitić.
Poštovani predsedniče, potpredsednici, uvaženi poslanici, gospodine ministre, htela sam da pričam kao narodni poslanik, međutim ipak je proradila majka u meni. Svi me znate kao vrhunskog sportistu, ali ja sam i majka troje dece. Sada vam se obraćam u ime svoje i u ime svih majki koje jesu i koje bi želele da budu, jer vrlo dobro znam šta znači biti majka i odgajati troje dece. Ovakvim vašim stavom mislim da direktno utičete na natalitet u Srbiji. Ako niste znali Srbija spada među deset najstarijih naroda na planeti. Ako nastavite ovakvim putem čini mi se da na ovim računarima, za koje ste skinuli porez, neće imati ko da radi. Mislim da država Srbija treba da pomogne da ne prepusti porodicama Srbije kompletnu brigu o deci, ako znamo sve to. Zato, gospodine ministre, treba da znate i ovo, plač dečiji, gospodine ministre, jeste najlepša muzika za sve nas.
Reč ima narodni poslanik Rajko Đurić.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, Unija Roma Srbije podržava inicijativu nevladinih organizacija i amandman koji je podnela SPS, jer smatram da se čovečnost na najbolji i najpotpuniji način iskazuje upravo u odnosu na decu, na nezaštićene i na nemoćne osobe. Za mene je ovde ne samo u pitanju procenat, jer je tema zaštita stvari koje su namenjene deci, za mene se ovde iskazuje politička filozofija društva, države i Vlade i s obzirom na to da su ovde prisutni biolozi i lekari postoji jedan termin koji je veoma dobro formulisao Erik From, reč je o biofilnom karakteru jedne politike i upravo ova činjenica govori o tome da se nedovoljno razumevanje iskazuje prema tome što je osnovno, a to je pitanje života. Čudim se da su neki, koji su podržali, ovaj amandman okarakterisali kao socijalnu demagogiju. Molim vas, treba da znamo definiciju zakona, da je zakon po definiciji izraz opšte volje, ali svaki zakon mora da bude usklađen sa načelima uma i ukoliko jedan zakon nije usklađen sa načelima uma ,onda taj zakon ne zavređuje da se nazove zakonom. Mi smo pre nekoliko dana imali u vezi sa tim i govor o zaštiti talenata u Srbiji i potpuno se slažem sa gospodinom Rajkom, mojim imenjakom, da upravo u Srbiji i to možda u provinciji, to pokazuju čak i empirijski podaci, ima najgenijalnije dece. Uzmite Leskovac ili razna druga područja. To su genijalci. Ako ova država ne bude imala razumevanja upravo za te ljude onda, naravno, da to može drastično da se odrazi na razvoj, pre svega, naše zemlje i ne zaboravimo da, kada je reč o razvoju, populacija, populaciona politika zauzima glavnu stavku u toj politici. Najzad, s obzirom na to da je ovde pomenut i slučaj Ivana Stambolića, moram samo nekoliko reči da kažem iz ljudskih razloga, jer pokojni Ivan Stambolić je bio moj lični prijatelj, a njegova braća Miloš i Vukašin su i dalje moji prijatelji. Nije reč samo o tome da je Ivan Stambolić bio kidnapovan na dan rođenja njegove ćerke Tijane i da je ubijen, već je uništena cela porodica Ivana Stambolića. Ja zato apelujem da se takođe utvrde politički razlozi ovog kidnapovanja i ubistva, jer na osnovu raspoloživih podataka i to se danas zna da je njegovo ubistvo planirano 8. avgusta 2000. godine i čak će jedan iz tog tima, kako je rekao njegov brat Vukašin, napisati knjigu ispovesti o tome.
Reč ima narodni poslanik Tatomir Baković, izvinjavam se, najpre Veroljub Arsić, pa potom Miletić Mihailović. SRS ima još tri minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je u pitanju ovaj amandman gde se traže poreska oslobođenja za bebe i za decu do 10 godina uzrasta, nije prvi put, gospodine ministre, da ovaj parlament raspravlja o ovome. Od 2001. godine kada su urađene izmene i dopune Zakona o porezu na promet roba i usluga, iste ovakve amandmane ulagala je SRS. Tada je bilo obrazloženje vašeg mentora, a u narodu poznat kao "Boža Derikoža", da je bilo raznih zloupotreba kada je u pitanju hrana za bebe, pelene, odeća i obuća za bebe. Sada smo čuli i ovde, isto tako, da je bilo raznih zloupotreba od poslanika koji podržavaju ovu vladu, pa su neki poslanici čak i tvrdili zajedno sa ministrom, a ministar je tvrdio da konfekciju za decu može da nosi Vlade Divac, a sada čujemo poslanike koji tvrde da postoje bebe od 100 kilograma. U tome jeste problem, gospodine ministre, što su to samo razni izgovori za neprihvatanje jednog ovakvog amandmana, čak i ta priča kako vi hoćete da kažete da nije obuhvaćeno šta se sve pod tim podrazumeva. Ja ću samo da vas podsetim, kada ste oslobađali 2002. godine porez na promet roba i usluga za računare, pa je Ministarstvo podzakonskim aktom odredilo šta je "hardver", a šta je "softver", tako ste i u ovom slučaju to isto mogli da uradite i to uopšte nije problem. Da li će da vam poremeti budžet? Ni to nije problem, gospodine ministre. Možete da uradite prelazne i završne odredbe zakona, pa ćete da kažete – odredba ovog zakona važi i primenjuje se od 1. januara 2008. godine. Prvi put ste odbili te amandmane 2001. godine, a 2003. godine, gospodine ministre, predlog Vlade, a ovlašćeni predlagač je bio Božidar Đelić, vaš mentor i amandmane SRS iz 2001. godine je ubacio u izmene i dopune Zakona o porezu na promet roba i usluga, zato što ste znali da 2003. godine dolaze prevremeni izbori. Hteli ste promenom poreske politike, jer ste pre toga uveli porez na sve osim na vazduh, da steknete poverenje još nekog biračkog tela. Siguran sam, da, kako se bliži kraj i ovoj vladi, kako se bliže novi izbori, sigurno ćete da napravite izmene i dopune Zakona o porezu na dodatu vrednost i da ovo oslobodite, samo da biste navukli još koji glas.
Po Poslovniku, narodni poslanik Slaviša Topalović.
Gospodine Duliću, kao i svaki narodni poslanik u ovoj sali, imam pravo da se javim po Poslovniku, član 226. i ne znam zašto me ignorišete, ako hoćete da vam pročitam član 226. šta znači i šta kaže ....
Nema potrebe. Hvala.
Nema potrebe, onda u redu. Tražim objašnjenje od gospodina ministra finansija i ja mislim da ćete mi omogućiti da ga pitam, imam na to pravo. Gospodine ministre, koliko sam ja vas razumeo, a malopre sam čuo od kolege Obradovića, vi ste malopre izgovorili za ovom govornicom da podržavate inicijativu da se oprema za decu oslobodi poreza, ali ne podržavate amandman koji predlaže da se to reguliše. Šta to treba da znači? Gospodine ministre, vi verovatno ne znate šta hoćete. Vi ste za to, ali nećete to da uradite. Zašto nećete to da uradite? Zato što je taj amandman podnela SRS ili SPS. Vaš izgovor za to je, vi ste protiv amandmana, zato što bi onda oslobodili one koji imaju novca da plate taj porez. Jedna stvar mora da vam bude jasna – hrana i oprema za decu je obavezna, jer deca moraju da se hrane i da rastu. Vi znate da za to moraju da odvoje i oni koji nemaju tu mogućnost, ali jednostavno moraju za to da imaju. Šta vi činite sa odbijanjem ovog amandmana, znači, šta gospodin ministar finansija čini sa podržavanjem inicijative, a odbijanjem ovog amandmana? Terate sve one koji imaju da plate taj porez, terate sve one koji nemaju, a moraju da plate taj porez, jer naravno, oprema za decu je prioritet. Najstrašnije je to što vi ovim odbijanjem amandmana sprečavate rađanje dece za one koji to finansijski ne mogu da izdrže. Znači, vi direktno utičete i onemogućavate porast nataliteta u našoj zemlji. Vi direktno podržavate problem koji hara našom državom Srbijom, a taj problem je – bela kuga. Vi se, ministre, borite, ne protiv bele kuge, nego za belu kugu ovakvim vašim ponašanjem. Gospodine ministre, vi ste u godinama i verovatno ne planirate da imate decu. Gospodine ministre, ja planiram i planiraju mnogi u ovoj sali, planiraju svi mladi u Srbiji, da se razumemo, zbog toga živimo i imati decu to je pravo bogatstvo, a mnogi tu mogućnost nemaju zbog finansijskih problema i finansijskih nameta.
Vreme, gospodine Topaloviću.
Gospodine predsedniče, još samo minut.
Ne možete minut da dobijete nikako, kako mislite da dobijete minut?
Hoćete li da mi dozvolite da završim?
Izvolite, završite rečenicu koju ste započeli.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče, a ovo se i vas tiče, pretpostavljam. Vi, umesto da se borite protiv toga, vi još ugnjetavate vašim ponašanjem i vašim nametima, mislim na one roditelje koji nemaju tu finansijsku mogućnost. Znate, ministre, najpametnije je da sav taj novac koji ste stekli nepošteno, a mnogo ga ima, najbolje da to poklonite svim mladim bračnim parovima u Srbiji koji planiraju da imaju decu...
Isteklo vam je vreme za Poslovnik i hvala vam. Završili ste i dobili ste minut više nego što imate po Poslovniku. Po Poslovniku, narodni poslanik Ninoslav Dimitrijević, a potom o amandmanu još minut SPS, narodni poslanik Miletić Mihailović.
Poštovano predsedništvo, kolege poslanici, gospodine ministre, ja samo hoću da još jednom ukažem, a već sam ukazivao na sve ovo, a smatram da postoji jedna nova populacija stanovništva u našem društvu, a to je populacija od 400 hiljada ljudi koji predstavljaju 200 hiljada sterilnih brakova, odnosno porodica koje jedva čekaju da dobiju svoje dete. Smatram da u ime njih, a kao urolog po profesiji, mogu da kažem da od tih 200 hiljada ljudi, verujem da 90% njih ne može da ostvari ono što se zove asistirana oplodnja, ono što se zove nekoliko hiljada evra, jer toliko košta ova oplodnja za sterilan brak. Smatram da, s obzirom da država može svega 1.000, koliko njih može da uradi ovu oplodnju o svom trošku, da oni koji se na jedvite jade i domognu tog novca, možda i zaduže i uspeju da dobiju dugoočekivano dete, verujte da bi to smanjenje, ukidanje PDV-a, mnogo značilo, odnosno što se tiče daljih troškova, odnosno daljeg negovanja dece. Ono što gospodinu ministru mogu da predložim, a što je već neko i predložio čini mi se, ako nema dovoljno sredstava, odnosno ako nema stavki odakle bi se moglo to uzeti, pa evo, neka bude Nacionalni investicioni plan, jer ako uzmemo da je čovek jedan najveći nacionalni interes onda sigurno postoji još jedan veći interes, a to je rođenje deteta. Hvala lepo.
Zahvaljujem se. Narodni poslanik Miletić Mihajlović, izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, ovo pitanje je veoma značajno i govori samo o onome kakav je prilaz i način razmišljanja kada govorimo o takvoj jednoj bitnoj suštinskoj stvari. Samo polazište da treba osloboditi od poreza na dodatu vrednost jedan deo naše populacije ili jedan sloj ljudi koji uzgaja decu govori o načinu razmišljanja onih koji su u vlasti. Jedan pozitivan prilaz toj stvari govorio bi, zapravo, da se razmišlja suštinski o budućnosti ove zemlje. Međutim, naravno toga nema. Dakle, samo bih rekao jednu stvar koju smo čuli ovde, gospodine ministre od vas, da se pomeranje ili usvajanje ovakvih amandmana, veoma važnih, ne uklapa u ono što je fiskalni kapacitet već usvojenog Zakona o budžetu, što govori o tome da smo mi onda promašili redosled razmatranja svega ovoga. Zapravo, onda je trebalo raspravljati o zakonima, odnosno amandmanima koji podupiru Zakon o budžetu, a sada se postavlja pitanje uopšte koja je svrha razmatranja ovih amandmana ako oni ne mogu da se promene, odnosno ne može da se usvoje u ovakvoj jednoj formi jer to ne dozvoljava fiskalni kapacitet već usvojenog zakona. Taj redosled razmatranja je trebalo drugačije da se postavi, što je svakako bio posao i predlagača ali i predsednika Skupštine. (Predsednik: Vreme.) Još samo na kraju da dodam, nepreciznost amandmana govori protiv toga da ga treba usvajati, ali zašto onda postoje podzakonski akti koje može Vlada da donese kao što su uredbe, normativi, zaključci itd. Prema tome, sve se može uraditi ako se želi ono što je potrebno. Samo da završim, mogao sam da koristim i Poslovnik. Mislim da nije korektno ovde od strane vladajuće koalicije, odnosno nekih poslanika da se govori o opstrukciji, o demagogiji, o anahronoj priči kada je reč o ovakvim amandmanima koji se tiču dece, koji se tiču budućnosti Srbije, jer to zapravo govori o njima ako na takav način protivureče. Kada su socijalisti bili na vlasti u industrijskoj zoni u Požarevcu je bilo 5.000 ljudi koji su svakog jutra išli na posao i 5.000 ljudi koji su se vraćali sa posla, a danas ih ima oko 500 za vreme te, nazovidemokratske vlasti, o kojoj je govorio gospodin Matić iz DSS. Zahvaljujem.
O amandmanu, još minut za SRS, dr Paja Momčilov. Izvolite.
Dame i gospodo, evo, da pokušamo za minut da kažemo. Mi apsolutno podržavamo ovaj amandman. Čuli smo da je neko rekao: Vlada nema stav. Ona ga ima, on je negativan, to da raščistimo. Međutim, neko je spominjao pitanje za čega se mi odlučujemo za onu njegovu maksimu biti ili imati. Da li mi hoćemo da stavimo da je profit ono bitno ili je važnije ono ljudsko i humano. Pitanje je efekata, kakve ćemo imati efekte. Pa, možda i nećemo imati samo primenom ovoga neke velike efekte, ali ćemo iskazati taj naš humani stav, to je apsolutno, i mora se načiniti prvi korak. Samo još dve stvari da vam kažem, vi ste dužni da ovo prihvatite ako ste odgovorni i ako imate svest i savest. Zašto? Milenijumski zadatak UN je za narednu dekadu da se smanji za polovinu smrtnost dece starosti do pet godina. Po smrtnosti dece mi ne stojimo tako sjajno kada se poredimo sa razvijenim zemljama iz Evrope. Ovim načinom vi sprečavate da mi smanjimo tu smrtnost na onaj način kako nam je zadato na globalnom planetarnom nivou. Prema tome, ova odredba ako je vi ne usvojite i ako ne budete stajali iza toga pokazuje jasno vaš stav. Vi ste da naša stopa smrtnosti naše odojčadi i dece do pet godina ostane nepromenjena. Samo toliko.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Stupar. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Dušan Stupar. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, normalno je da iznosite takav stav Vlade u obrazloženju koje dajete za amandmane koje ne prihvatite, ali je suština sledeća: prvo, pošto pričate o analizama, analitici, vi koji kažete za vas da ste za Evropu, za evroatlantske integracije, za pridruživanje, prvo je trebalo da kažete poslanicima kada smo podnosili amandmane kako to izgleda u toj Evropi, u EU, kakav odnos parlament ima tamo prema opoziciji. Da li je moguće da poslanička grupa SRS podnese toliko amandmana, a da pri tom nijedan amandman ne usvojite? Ono što mi znamo, u Evropi opozicija kada podnosi amandmane ona ima cilj da ti amandmani poboljšaju zakon, a sigurno je da se između 20 i 30% amandmana prihvati u toj Evropi. Što se tiče amandmana, uopšte rasprave u zadnjih sat vremena tačno se vidi kakav odnos vi imate. Što se tiče uopšte poreza, PDV pogledajte što se tiče računara. Vi kažete da ćete smanjiti porez na nabavku računara. S jedne strane, otkako ste došli na vlast deci kojoj je trebalo omogućiti da imaju besplatno školovanje, da država finansira svako dete koje redovno polaže ispite, da država omogući, da im praktično i kupi računar, jer nam je cilj da imamo decu koja su školovana, obrazovana, da ostaju u našoj zemlji. Od vašeg dolaska na vlast školstvo se plaća, magistarske studije se plaćaju, doktorska disertacija se plaća. Kažite koga vi pomažete ovde? Što se tiče ovog Zakona o računarima, hajde pogledajte računicu koja kaže ovako – danas jedan solidan računar za studente košta oko 500 evra, sa porezom od 18% on je 590 evra, sa smanjenjem poreza vi praktično jednoj porodici uštedite 50 evra. Pa, ko je skupio 550 evra neće mu biti problem još 40-50 evra, da kupi taj računar. Međutim, vi radite drugu stvar. Praktično, kao i sa zakonom oko kupovine prvog stana, vi omogućavate grupaciji vaših ljudi koji pripadaju vama, vašim klanovima, da tu imaju još veću zaradu. Ništa vi tu ne radite u interesu građana. Obrazložiću vam amandman vezano oko kupovine prvog stana i uopšte oko investicija. Što se tiče kupovine prvog stana, pogledajte kakvo je obrazloženje dala Vlada. Da li ste vi ovo, gospodo poslanici, pročitali uopšte? To je vezano za član 8, ali pošto se tiče, gospodine ministre, pričam malo i o drugim stvarima. Kaže: "Poslovanje društva za upravljanje dobrovoljnim penzijskim fondovima u skladu sa propisima kojima se uređuju dobrovoljni penzijski fondovi i penzijski planovi, poreskom politikom je potrebno stimulisati pre svega proizvodne delatnosti. Razvoj finansijskog tržišta jeste važan, ali u ovom trenutku nije ekonomski opravdano nastavljati poresku presiju nad ostalim delatnostima i favorizovati investicione fondove". Šta vi kažete, kao Vlada, u vašem obrazloženju? Znači, analiza efekata zakona, pa na strani 10. kažete ovako: "Na koga će i kako će najverovatnije uticati rešenje u zakonu?" Kolege poslanici, dame i gospodo, poštovani građani Srbije, pogledajte kakvo je obrazloženje. Strana 10. tačka 4) – Na koga će uticati rešenje u zakonu? ''Privredne subjekte, obveznike koji se bave investicionom izgradnjom stanova, s obzirom da se zbog uvođenja poreske olakšice za kupovinu prvog stana očekuje veća potražnja stanova". Izvinite, molim vas, kakve veze ovo ima? Praktično, vi uvodite vaše tajkune. Pogledajte svaku lokalnu samoupravu, pogledajte ko zida tamo. Znači, vi njima kroz zakon dajete mogućnost da stiču još veći kapital. Drugo, strana 11. – da li se zakonom podržava stvaranje novih privrednih subjekata na tržištu i tržišna konkurencija? "Zakonom se podržava stvaranje novih privrednih subjekata, posebno privrednih subjekata koji se bave investicionom izgradnjom stanova, što bi trebalo da doprinese i smanjenju broja nezaposlenih". Vi to privremeno smanjujete broj nezaposlenih, jer ovo nije proizvodnja koja teče 12 meseci, gradnja ima svoj period, u toku leta se nešto zida. Znači, upravo kroz ovo se vidi da ste vi hteli, kao što je Mišković sada dobio mogućnost, malo mu je sve što je radio po Srbiji, a sada ste mu omogućili i da zida, da ima još veći kapital. Kroz ovo, praktično, dobio je komplekse na Novom Beogradu. Vi koji držite tamo vlast omogućili ste da postanu još veći tajkuni, još veći bogataši. Kako – kroz zakon. Da li u ovom zakonu piše, da li je to država ozbiljna? Da li, ko pravi kuću prvi put u životu? Ovde kažete da će se odnositi na sve. Nije tačno. Ovde se samo kaže "kod kupovine prvog novog stana". Znači, vi samo forsirate izgradnju novih stanova. Zašto ne može neki mladi bračni par da kupi stan koji je već odavno izgrađen, pre 10-15 godina? Po ovome, to se na njih ne odnosi, nego "kod kupovine novog stana". Na kraju, strana 11. zadnji pasus kaže: "Posebno ističemo da Ministarstvo finansija dodatno obezbeđuje transparentnost". Kakva je to transparentnost? Od 2001. godine uglavnom ste pričali da će biti sve transparentno. Šta ta transparentnost znači? Za građane Srbije, za obične ljude transparentnost je da je to nevidljivo. Gde god ste radili nešto, to nije bilo transparentno. Praktično, samo za vas je vidljivo, jer samo vi znate šta ste uradili za ovih šest godina, gde su pare nestale i šta se dešava.
Reč ima narodni poslanik Lidija Vukićević.
Poštovani poslanici, poštovani građani, osetila sam potrebu da se, pre svega, o ovom amandmanu javim kao majka. Ako već težimo i ako hoćemo da inkliniramo ka Evropi, moram da kažem iz svog ličnog iskustva, a mislim da je to ono što je najtačnije. Ja sam majka koja je dvoje dece rodila u Holandiji. Živela sam pet godina u Holandiji i moram da kažem da onog trenutka kada sam i prvi i drugi put izašla iz operacione sale, u sobi koja je sređena perfektno, uopšte je zgrada bolnice na jednom zavidnom nivou, apsolutno sam imala sve za bebu, bez obzira da li se radi o majci koja doji dete ili možda o majci koja nema mleko, pa ne može u početku da hrani dete na taj način. Dakle, u svakoj bolnici na Zapadu, u Evropi, u Holandiji, pa i u Americi dok sam živela, kao i u Turskoj, moram da kažem, postoji ormarić u kome se nalazi "Frizolak", to je naša "Humana" ili zamena za majčino mleko, postoji bezbroj pelena koje možete da koristite u svakom trenutku, a čak postoji i sve ono što je potrebno jednoj ženi posle porođaja, da bi mogla lakše da podnese taj postoperativni period ili, ako se normalno porađala, taj period posle rođenja deteta. Znači, ako želimo da uđemo u Evropu, a mislim da svi inkliniramo boljitku i boljem životu naše dece, apsolutno mislim da treba podržati mlade ljude, u smislu da im se stvore i učine olakšice, da bi se što pre odlučivali na povećan broj dece. Možete da sretnete veoma malo trudnica na ulici, što je pogubno za sve nas. Verujte mi, kada vidim neku trudnicu, iznenadim se i iskreno se obradujem. Mislim da bi trebalo da budemo u ovome fleksibilniji i da treba da se dogovorimo oko nekih najelementarnijih stvari, da parkovi treba da nam budu puni dece, vesele dece, zdrave dece i dece o kojima će, pre svega, društvo da vodi računa. Hvala.
Za poslaničku grupu SRS je ostalo još pet minuta. Reč ima narodni poslanik mr Jorgovanka Tabaković.
Zakon o PDV-u i član 8. sa amandmanom koji, u stvari, proširuje krug poreskih oslobađanja za finansijske transakcije, da ih tako nazovem, govori o doslednosti ove vlade i, takođe, meni omogućuje doslednost u kritici te Vlade. Zahtev da se investicioni fondovi u svojim uslugama oslobode poreskih obaveza istaknut je u Beloj knjizi, knjizi stranih investitora, čijim se interesima, pre svega, rukovodi ova vlada. Na strani 22. kroz Zakon o investicionim fondovima, ministar finansija, nezavisno ko je ministar, dobio je primedbu da su visoki troškovi trgovanja na tržištima kapitala, uključujući i nepovoljno oporezivanje transakcija i sledi preporuka da treba smanjiti poreske obaveze investicionih fondova, u sklopu opšteg nastojanja da se podstiče finansijsko tržište. Dragi građani Srbije, nemam ništa protiv da se finansijsko tržište stimuliše, ali u trenutku kada imate rastući deficit tekućeg računa, kada imate takvu ekspanziju kredita, kakvu mi imamo, da li nam zaista nedostaju samo finansijske spekulacije kao potreba u kojoj ćemo naduvavati i izmišljati zaradu koja ne postoji? U trenutku dok imate prepune kafiće mladih koji sede i ne rade, a kada ekonomski to nazivaju neiskorišćenim potencijalom koji se zove ljudski rad, šta mi, kao društvo, treba da upotrebimo kao potencijal za stvaranje novih vrednosti? Da li se možemo rukovoditi onom sebičnošću uzdignutom do vrline, onako kako to kaže Adam Smit, "privatni interes će dovesti do opšteg interesa"? Nije tačno. To prosto, po definiciji, nije tačno, jer sebičnost koja je rukovođena sopstvenim interesom ne može da dovede do opšteg boljitka. Dokaz za to su afere "Vord koma", "Enerona", najvećih svetskih kompanija u kojima su bile uključene najveće svetske kompanije, banke, knjigovodstvene firme i revizorske institucije. Za građane, da prevedem na najjednostavniji jezik, naduvavanje vrednosti deonica, akcija, od strane menadžera kojima je profit ispred savesti, ne uvećava ni društveno bogatstvo, ni zaradu. To je moguće jedino u državi koja se zove SAD i koja ne mora da proizvodi robu da bi nešto zaradila. Samim tim što može da štampa dolare koje neko prihvata kao vrednost, bez obzira da li iza njih stoji zlato, a ne stoji, jer je to pokriće ukinuto 1971. godine, zato što je za tu valutu vezana vrednost dolara za petrodolar, odnosno za naftu. To je jedina država koja može da stiče, a da ne proizvodi nešto. Svi drugi moraju da proizvedu, pa da u razmeni dobiju nešto za uzvrat. Mi ne smemo sebi da dozvolimo da rukovodeći se direktivom EU i zahtevima stranih direktnih investicija, odnosno investitora koje rukovodi profit koji je ispred savesti, da stimulišemo brokere i menadžere kao najbolje plaćena zanimanja. Mi ne smemo sebi da dozvolimo da ikoga uveravamo da se ni iz čega može stvoriti nešto. Naduvavanjem akcija, naduvavanjem berzanskih tržišta, mi nećemo stvoriti nove vrednosti. Samo da vam dokažem da sam za ovu inicijativu ispred SRS principijelno, a ne zato što su učesnici na berzi raznovrsni špekulativni fondovi i vlasnici koji naprave pometnju, pokupe kajmak, pa se izgube, i što su dragi građani jedni te isti ljudi, oni, koji su uvek dobitnici na berzi. Zna se, najveći broj gubitnika je među svima nama ostalima. Ne rukovodim se tom logikom, a da se ne rukovodim, reći ću vam da podržavam rad dobrovoljnih penzijskih fondova i o tome ću govoriti u okviru nekog od sledećih amandmana, jer je jedan od njih osnivač, ovde prisutni, moj uvaženi kolega, gospodin Vlahović, kao ''Eki investment'', iako ne podržavam njegove delatnosti i delatnosti njegovih kolega u nekim drugim oblastima, u ovoj oblasti dobrovoljnih penzijskih fondova i upravljanja njima podržavam. A, da li je to moralno sedeti ovde, a dobiti dozvolu od Narodne banke, pa osnivati prvi penzijski fond, garant kao četvrti koji se u ovoj državi osniva i pretenduje da pokrije 20% kapitala, o tome će ceniti građanin, a ne ja. U smislu podršketoj delatnosti ću govoriti u sledećem javljanju.
Hvala. Da li se još neko javlja o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Živkov. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 11. ispred SRS. U članu 11. stav 1. amandman glasi – briše se. Reći će skupštinska većina, uglavnom SRS podnosi amandmane i glase – ''briše se''. Ovaj član i stav 1. ne kažu džabe da se briše, jednostavno iz razloga što ovde Ministarstvo i Vlada pokušavaju. obveznike koji plaćaju PDV koji su do sada bili paušalci do limita od dva miliona, sada se diže na četiri miliona. Uglavnom, mogu samo da obrazložim situaciju gde ste vi, gospodine ministre, dosta tome pripomogli da se pojavilo dosta paušalaca u državi, iz razloga nepravilne privatizacije i rasprodaji firmi, gde su ljudi ostali bez posla i gde su morali da se snalaze kroz razne vidove poslovanja, tj. otvaranja kupovine itd. nekih malih biznisa. Uglavnom u predizbornim kampanjama, kada vodite predizbornu kampanju, onda su vam puna usta prosperiteta malih i srednjih preduzeća, itd. ali kada treba namet da se uspostavi takvim ljudima koji jedva preživljavaju i kada treba da plate u mesecu PDV ili posle tri meseca, hvata ih panika. Napravi se opšti kolaps u državi, puno računa je tada blokirano i dosta takvih stvari i poteškoća ima u poslovanju, a posebno kod ovih malih i srednjih preduzeća. Sada ovim zakonom želite da podignete taj limit na četiri miliona. Postavljam pitanje, koja je ciljna grupa poslovanja, tj. ljudi koji se bave poslom koji će podići taj limit na četiri miliona? Kakve su tu malverzacije i šta stoji iza tog zakona? Koja je ciljna grupa tih privatnika kojima treba podići to na četiri miliona? Po meni lično, a i po stavu SRS, to nisu ciljne grupe, to su određene grupacije ljudi ko će moći i omogući će im se veća malverzacija sada u poslovanju. U to sam ubeđen. Gospodine ministre, molio bih vas da uzmete obrazloženje, gde ste čak i pogrešili, tj. administracija je pogrešila moje prezime, uzmite i pročitajte vaše obrazloženje zašto ste odbili ovaj amandman koji sam podneo. Voleo bih da izađete za govornicu i da obrazložite šta pospešuje, a šta se ne pospešuje ovim amandmanom koji sam podneo. Vi ste kontra napisali ili ste kontra razumeli moj amandman. Voleo bih da izađete za govornicu i da objasnite. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, izvolite.
Amandman kolege Dragana Živkova-Džaje, govori o tome da se predlaže povećanje donje granice ukupnog prometa na osnovu kog se stiče mogućnost optiranja za ulazak u sistem PDV. Zaista mi je besmisleno obrazloženje koje daje Vlada u sledećem smislu – ako je reč o oporezivim proizvodima, ne o onima koji nisu oporezivi ili su u sistemu oslobađanja, svi ti mali, a da ih uslovno nazovem mali, učesnici u prometu već su na jedan način diskriminisani, jer obveznici PDV nerado sa njima rade, jer njihov ulazni PDV ne može im biti odbitna stavka. Znači, govorimo o proizvodima koji se oporezuju. Velike firme, velika javna preduzeća, oni koji imaju državno učešće ili većinsko učešće predstavnika države u kapitalu, a akcionarska su društva, ne moraju imati neizostavni državni kapital. U sprovođenju sistema javnih nabavki nerado rade sa takvim firmama. Znači, već se sužava krug onih sa kojima oni mogu da posluju. S druge strane, one koji su do sada imali limit dva miliona, predstavljaju grupu preduzetnika i pravnih lica koja se bave raznovrsnim delatnostima, a u narodu ih zovu paušalci. Pa ima jedna grupa lekara, stomatologa, privatnih advokata, pa marketinških agencija i uslužnih firmi koje ovim predlogom zakona ostaju van prave kontrole i zato ne pospešujete nego podstičete malverzacije i manipulacije, time što će oni ne fiskalnom kasom, ne računom, ne pojedinačnim računom, biti podstaknuti da prikažu svaku učinjenu uslugu, nego naprotiv, imaće neki paušalni iznos za plaćanje poreza. Znači, ne paušalno oporezivanje, nego paušalno plaćanje poreza na određeni promet, čime vi šaljete jasnu poruku da agencije tog tipa, razne kuće tog tipa preko kojih je vrlo lako moguće skrenuti novac iz legalnih tokova, imaju širi prostor za rad. Ono što želim da kažem, ovo je zahtev nekih koji su vama bliski, ovo nije zahtev stranih investitora, ovo nije zahtev ni direktiva EU. Nije istina da imaju onu neto poresku obavezu manju, ovo je prosto omogućavanje, odnosno odgovor na zahteve nekih koji to od vas traže, a to nije ni grupa preduzetnika, to nisu ni zanatlije, to nisu ni oni čije delatnosti želimo da podstičemo, već naprotiv, veliki broj onih kojima omogućavate da posluju u sivoj zoni prometa. Ono što podržavam ukupno ovim zakonom jeste da omogućite razvoj dobrovoljnih penzijskih fondova i fondova za upravljanje njima. Mi kao društvo ako nam u ovom trenutku nisu potrebne finansijske spekulacije na berzi, a za koju ste nam pokazali u vreme izbora Tomislava Nikolića i nazvali to postupanje – pokaznom vežbom, pokazali da se jednim incidentom, jednim režiranim incidentom može dovesti do toga da akcije koje su inače imale sezonsko mirovanje i sezonski pad, jer su mnoge od njih izašle sa maksimalnih zakonskih 300% povećanja, u stvari mogu biti odličan poligon za političke igre, kada su u pitanju te vrste finansijskih manipulacija. Kada su u pitanju penzijski fondovi, mi moramo kao društvo i prvi i drugi i treći stub razvijati uporedo, ali ono što nije dobro i što generalno nije dobro, gospodine ministre i za vas, i za vaše kolege, jeste da sve vreme pričate o privatizaciji javnih preduzeća. Jedan od kolega je danas i govorio o tome da država nije dobar privrednik i da treba nju izbaciti iz te delatnosti. Ako država ne ume da se brine o građanima i o njenim interesima, šta ćemo. Ako je nekada neko govorio – dovešćemo Kineze da rade umesto vas. Dovešćemo i mi neke Kineze kojima ćemo okačiti table sa oznakom ko koji resurs zastupa. To je uvredljivo za građane, i za zaposlene, i za Vladu, takav aspekt posmatranja. Država mora da brine o privatizaciji i očuvanju svojih resursa. Ne sme da žuri da zadnja osiguravajuća društva koja ima privatizuje, tako da ih predaje drugim državama preko mešovitih preduzeća. Odlično znate o čemu govorim. Govorim o budućoj privatizaciji DDOR-a, gde će se navodno pojaviti "Triglav" kojem je vrlo značajan vlasnik slovenačka država. Što se mi ne ugledamo na njih po tome da očuvamo državno učešće u bitnim i vrlo bitnim korporacijama, firmama, preduzećima, koje su strateške ne po tome što proizvode strateško oružje, nego zato što ih koriste kao strateško oružje u borbi protiv našeg naroda. Jednostavno, ja vas molim, kada osnivate penzijske fondove i dajete dozvole, imajte na umu da je ta firma garant koju je osnovao gospodin Vlahović sa jednim procentom učešća, registrovao je 16. novembra. Vlasnik je 99% "Prva pokojanska družba" iz Ljubljane i ona je osnivač sa 99%. Dragi građani, gospodin Vlahović ima reč i ima papir. Ja njemu pokažem zakon, on meni kaže – nije. Govorim iz Registra izvađenu strukturu, nije ništa sporno. Ja tek imam nameru da poentiram i da ja ne zaslužim aplauz, nego da zaslužim da neko malo ozbiljnije razmisli o ovim pojavama. Gospodin Vlahović je suvlasnik "Ekiinvestment" i on je sa 1% osnivač ovog novog penzijskog društva. Šta je on uložio? On je uložio minimum za osnivanje novčanog kapitala ovakvog fonda i ovakav fond je milion evra, a 10.000 evra nije beznačajna suma, ali nije ni nemoguće zaraditi je. Zanimljivo je da je neko ovde rentirao politički uticaj i mogućnost da pod strogim pravilima dobije dozvolu i nije vrednost koju je on uložio 1%, nego njegov nesumnjiv politički uticaj i to jeste sporno za nas kao društvo. Još jedan detalj imam. Postoji jedna grupa ljudi koje ja lično uvažavam kao stručnjake. Međutim, prosto je nepodnošljivo za tržišnu ekonomiju da jedna te ista ekipa ljudi bude na čelu upravnih odbora finansijskih kuća, sportskih društava i medijskih kuća. Od berze, medija, preduzeća, do sportskih organizacija, jedni te isti ljudi. Da li mi dopuštate da pročitam, to je javna isprava? Ovde je član uprave i managing board Pava Zečević. To je supruga gospodina Danka Đunića čije se ime pojavljuje i u jednoj i u drugoj i u trećoj oblasti, sa jednom te istom ekipom ljudi u svim tim oblastima. Da li znate šta je sporno? Sporno je kada se organizuju obuke za nove menadžere u oblasti finansijskih usluga, upravo u penzijskim i investicionim fondovima, sa vrlo ograničenim brojem polaznika, 10 ili 15, pravo da se prijave i budu polaznici i da budu elita u toj finansijskoj oblasti imaju upravo ljudi zaposleni u "Eki investmentu" i u "Altisu" i u tim kućama. Dobićete dokumenat kojim dokazujem i to i to je podatak koji se može naći na sajtu prvih tih obuka koje su obavljene za ovu oblast. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Vlahović.
Zahvaljujem na aplauzu. Dame i gospodo narodni poslanici i poštovani gospodine predsedniče, zaista mi je ponekad zanimljivo da slušam gospođu Tabaković, pošto saopštava ordinarne činjenice kao spektakularne stvari. Ordinarne činjenice koje zna čitava javnost, i to bi otprilike bilo kao kada bih ja rekao: zamislite, molim vas, napolju je preko 30 stepeni. Zamislite u junu mesecu preko 30 stepeni. Sada ću vam reći ono što čitava javnost zna. Dakle, ovo što je gospođa Tabaković rekla jeste tačno kada su u pitanju činjenice koje se odnose na ''Garant'' penzioni fond. Neke detalje je izostavila. To je da je strateški partner, ja sam vas pažljivo slušao i zamolio bih vas da vam dam punu informaciju. Tačno je da je garant penzijski fond dobio dozvolu Narodne banke nakon što je ispunio svoje uslove koji su propisani zakonom i da je osnovan od strane "Prve pokojanske družbe" koja ima 99% vlasništva i "Eki investment" ima 1%. Za one koji ne znaju, "Prva pokojanska družba" je najveći dobrovoljni penzijski fond u Sloveniji i od pre šest meseci Evropska banka za obnovu i razvoj je sa 25% ušla u vlasništvo "Prve pokojanske družbe", a inače posluje u više od šest zemalja. Koliki je moj uticaj na razvoj ''Garant'' penzijskog fonda daću vam samo iz jednog primera. Pre mesec i po dana je završen tender za dobrovoljno penzijsko osiguravanje u Pošti. Kao što znate, Pošta je javno preduzeće i ako neko želi da ostvari uticaj verovatno će u državnim preduzećima imati najveći efekat. Reći ću vam koji su rezultati tendera: za učlanjenje zaposlenih u dobrovoljne penzijske fondove. "Delta đenerali", tako se zove dobrovoljno penzijsko društvo, dobilo je nekih 5,5 hiljada zaposlenih, "Dunav" je dobio takođe oko 5,5 hiljada zaposlenih, "Rajfajzen" penzijski fond je dobio preko 3,5 hiljada zaposlenih, a "DDOR" je dobio preko 2,5 hiljada zaposlenih, "Garant"penzijski fond je dobio 157 zaposlenih i "Nova Ljubljanska banka" je dobila nekih 30-ak zaposlenih. Toliko o mom uticaju. Dakle, potpuno je besmisleno ovde na osnovu poluinformacija i na osnovu nečega što je ordinarno poznato graditi nekakvu teoriju zavere. Uzgred da kažem, sve ovo što ja radim kroz firmu u kojoj sam suvlasnik, sve aktivnosti,a o svim aktivnostima je informisan Odbor za sprečavanje sukoba interesa i sve se radi u skladu sa zakonom. Dakle, ni na koji način niti ja, niti moja firma na bilo koji način nije učestvovala u kršenju bilo kog zakona ili, pak, ulazila u bilo kakav sukob interesa. Nema smisla odgovarati na bezbroj i na gomilu zaista besmislenih optužbi, kako smo čuli pre par dana kada smo imali raspravu o budžetu i o tome kako sam učestvovao u pregovorima sa Londonskim klubom, štojednostavno nije tačno. Niti ja, niti bilo ko od kolega koje ste pomenuli, izuzev u jednom trenutku ministra finansija i uzgred da vam kažem, dogovor sa Londonskim klubom poverilaca je ostvaren u mandatu prethodne Vlade, a ne u mandatu Vlade dr Zorana Đinđića i kasnije Zorana Živkovića, kao što je i maločas jedna čista demagogija priča o investicionim fondovima. Investicioni fondovi su upravo ti koji omogućavaju građanima da izbegnu rizik vlastitog ulaganja i donošenje vlastite investicione odluke preko brokera. Upravo podrška investicionim fondovima znači manji rizik za građane, ukoliko žele da novac ulažu u hartije od vrednosti. Kamo sreće da u ovom trenutku imamo veći broj investicionih fondova, jer sigurno bi vrednost te investicione jedinice bila mnogo veća nego pojedinačne odluke građana, kada se zaista izlažu velikom riziku. Da vam pokažem da govorim argumentima, mogu samo potpuno da se složim da je finansijsko tržište izuzetno pregrejano i da je vrednost mnogih akcija precenjena. Sigurno je da to ne odgovara realnosti, ali sam isto tako siguran da sa pojavom većeg broja učesnika na finansijskom tržištu, pre svega investicionih fondova, da će se ta realna ravnoteža, na inače plitkom i nedovoljno razvijenom finansijskom tržištu, mnogo pre postići nego ako tih investicionih fondova nema. Zaista je, sad vama kažem, ne želim da izlazim i da odgovaram na bilo kakve besmislene kritike i na nešto što nema veze, elementarne veze sa činjenicama. Zaista sam spreman da u svakom trenutku, ne vama, nego građanima Srbije, o svim aktivnostima, i kada sam bio u Vladi dr Zorana Đinđića i Zorana Živkovića kasnije i posle Vlade i danas kada sam narodni poslanik u ovom parlamentu i sutra i za 10 godina i za 15 godina, čiste savesti govorim o svemu onome što sam u prethodnom periodu radio i nemam nikakvih problema sa tim. Ono što imam problema, imam problema sa jednom ogromnom demagogijom, sa jednom zaista demagoškom politikom koja se neretko valja i čuje za ovom govornicom, jer zaista nema smisla ulaziti u večnu polemiku sa činjenicama protiv polučinjenica ili iskrivljenih zaključaka, na osnovu nekih izabranih činjenica. Hvala vam.
Zahvaljujem se. Replika, narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Narodni poslanik Aleksandar Vlahović je koristio vreme svog poslaničkog kluba. Izvolite.
Ni jednu jedinu činjenicu, gospodine Vlahoviću, koju sam iznela niti ste, niti možete da osporite. Zaključke možete da dovodite u pitanje, a ja iznosim činjenice i govorim svoje zaključke u ime onih građana zbog kojih sam danas ovde. Vi možete sa tim da se složite ili ne složite, ali ne možete da izvrćete ono što sam ja rekla. Vi rentirate vaš politički uticaj, a sukob interesa je ono o čemu raspravlja Odbor za sukob interesa. Ono što je radio gospodin Đelić i ono što je radio gospodin Pitić, time što je iskorišćena, u stvari neprimenjivanje članova 161. i 162. Zakona o radu, klauzula o zabrani konkurencije, odnosno o tome da ne možete informacije i podatke i tajne kojima ste raspolagali vršeći određenu vrlo odgovornu funkciju da zloupotrebljavate jeste nešto što ću vama sa posebnim zadovoljstvom da ponovim. Gospodin Đelić će jednog dana verovatno odgovarati, a ja se nadam da će uskoro. A podaci o tome ko je pregovarao sa Londonskim klubom, upućujem vas da pročitate u broju ''Ekonomista'', potpisnik je vrlo cenjen, ja cenim autora Tanju Jakobi, tada novinara, danas portparola guvernera, gospodina Jelašića, u trenutku kada je on prestao da bude u ekipi za pregovore, a bio ponuđen Đelić, pa u međuvremenu smenjen, doći ćete, a ja ću vama kao prijatelju da donesem taj tekst da ga pročitate, obiluje činjenicama koje su proverljive. Vi lično niste pregovarali u Londonskom klubu, ali da li ste i na kakav način zaslužili mesto člana UO ''Erste'' banke, nekom drugom prilikom. Sada vama hoću jednu zanimljivu činjenicu da iznesem. Papir mi je u tašni, znate da ja bez papira ne razgovaram. Kada neko ko radi u prodavnici boja, pominjala sam taj primer i namerno ga ponavljam, ponese sa sobom spisak kupaca, pa im se javi kad ode i kaže – ja otvorio svoju privatnu firmu, dođite sada kod mene da kupujete, a ne tamo gde sam radio, to se sankcioniše, zove se "no disklozer" klauzula, vi to znate i kaže se u žargonskom terminu – ko koga zove. Ako firma u kojoj je radio dokaže da je on te ljude zvao da mu budu sada novi kupci, on ide na sud. Ali on kaže – ja sam njih upoznao i ranije, kako ćete vi dokazati da sam ja njih zvao. Ja za vas, gospodine Vlahoviću, imam dokaz da ste kada ste napustili mesto ministra finansija sve samo uspešne firme obavestili na kojim vas adresama mogu naći za dalje i buduće kontakte. To se zove zloupotreba stečenog uticaja radi svog privatnog interesa, ja vam mogu pokazati taj papir, a vi odlično znate na koliko adresa je otišao.
Hvala puno. Izvolite, Aleksandar Vlahović, pa po Poslovniku Zoran Krasić. Izvolite, gospodine Vlahoviću. O replici odlučuje predsednik. Pošto je Aleksandar Vlahović direktno spomenut od strane Jorgovanke Tabaković, bilo bi nekorektno prema njemu da prvo pustim vas. Dobićete reč odmah po završetku njegove replike. Izvolite.
Drago mi je da je gospođa Tabaković sada rekla da ono što je govorila u petak uveče nije bilo tačno, a u petak ste eksplicitno rekli da sam učestvovao u pregovorima sa Londonskim klubom i da su, navodno, ti pregovori bili razlog neke svađe između mene i jednog mog kolege, što jednostavno nije tačno. Sad mi je drago da ste rekli da ja u tome nisam učestvovao. Znate šta, verujem da bi mnogima u ovoj zemlji bilo najlepše da ja lepo nestanem, da odem odavde i da me nema. Žao mi je, moraćete da me gledate narednih, ne četiri godine, nego mnogo duže. Što se tiče bilo kakve sumnje u konfliktnost mojih radnji, upućujem vas na Odbor za sprečavanje sukoba interesa, koji o tome rešava. Kao što ste uputili svojevremeno, pre par meseci, zahtev Odboru da reguliše pojedina pitanja koja su u vama pobudila sumnju da se radi o konfliktu interesa, ja vam i sada savetujem da to isto uradite sa Odborom, ja više o tome neću pričati. Sasvim na kraju, sada sam i zaboravio šta ste na kraju rekli, što se tiče mog članstva u UO ''Erste'' banke'', ne razumem šta je problem. (Milan Škrbić, sa mesta: Sukob interesa.) Sukob interesa? Možda u nekom vašem kreativnom tumačenju sukoba interesa. Dakle, dok god postoji Odbor za sprečavanje sukoba interesa i Zakon, koji smo u ovoj skupštini zajednički doneli, a podsetiću vas, priča o sukobu interesa, i uopšte pedantno kadriranje bez toga da imamo potencijalni sukob interesa, započela je tek Vlada Zorana Đinđića. Ako se ne varam, gospođo Tabaković, Vlada u kojoj ste vi sedeli je bila sastavljena od samih direktora koji nisu dali ostavke u svojim kompanijama kada su postali ministri, počev od tadašnjeg premijera, gospodina Marjanovića, koji je paralelno bio i direktor ''Progresa''. Sasvim na kraju, pravila lepog ponašanja i moje kućno vaspitanje mi je nalagalo, kao kada se preselite, imali ste jednu kućnu adresu i sada se selite na drugo mesto, onda ne kažete – ja se selim i baš me briga, neću nikog da obavestim, već obavestite sve poznanike, sve prijatelje, sve rođake, sve one koji su vam dragi, sve saradnike sa kojima ste sarađivali. Isto tako, kada odlazite iz jednog ministarstva i kad odlazite iz Vlade Srbije, iz izvršne vlasti, ljude obaveštavate na kojoj ćete adresi ubuduće biti. (Glasovi iz klupa: I žiro-račun.) Uzgred da kažem, to možda vi radite, gospodine, možda vi ostavljate žiro-račun. Ja sam, gospodo moja draga, sve poznanike obavestio marta meseca 2004. godine... (Predsednik: Vreme, gospodine Vlahoviću.) ... kada sam izašao iz Vlade. Završavam. Podsetiću vas da sam firmu ''Eki investment'' osnovao zajedno sa gospodinom Đunićem, odnosno postao član te firme tek u novembru te godine. Prema tome, teoretski nije bilo moguće da im kažem – tražite me na adresi ''Eki investment'', jer ja u njemu tada nisam postojao. Hvala vam.
Narodni poslanik Zoran Krasić, izvolite.
Gospodine Duliću, vi serijski kršite Poslovnik kada sam ja u pitanju. Znate i sami da povreda Poslovnika ima prioritet u odnosu na repliku ili bilo šta drugo. To ste primenjivali, ali kada se ja javim, vi jednostavno, neću sada o tunelima da pričam, sada ću da se pozovem na član 104. i na gospodina Vlahovića, koji je povredio taj član. Na koji način je gospodin Vlahović povredio taj član. Prvo, izašao je da replicira, pa ste vi to onda preveli kasnije kao diskusija DS povodom ovog amandmana. Neka bude da je to tako. Uopšte nije pričao o tekstu amandmana, niti o članu zakona, već je pokušao da nekako udobrovolji Jorgovanku Tabaković da ga više ne proziva sa papirima, sa zakonima, dokazima. I sada je nastavio sa ubeđivanjem, ali šta vredi. Na papiru piše da nešto ne može da se promeni. Pri tom je pribegao jednom lukavstvu. Rekao je – da, sve što ste pročitali je tačno, ali... ali u prevodu znači PDV: Pitić, Vlahović, Dinkić. Dobro je što je pomenuo capo di tutti capi, kako se zvaše onaj vaš Đunić. I on je neki predsednik nekog društva za veslanje, ovaj u "Crvenoj zvezdi", onaj tamo ne znam kome, onaj za skijanje itd. Sve su se rasporedili. To je jedna grupa ljudi koja je mnogo bliža upravnom odboru stranih investitora, nego bilo kom Srbinu u Srbiji. Mreža. Oni štite, komanduju finansijskim tržištem. Poneki put nekog tehničara stave za ministra ili guvernera, ali ta elita se nalazi tamo. Ona je projektovana. Da vas podsetim, dotični se 14 godina osposobljavao za to. Nije on tako loš učenik, pa da je 14 godina morao da ide posle fakulteta u još neku školu i da nauči kako se to završava na finansijskom tržištu. Oni su vrlo osposobljeni za finansije i druge malverzacije. Svuda su raspoređeni. Njima DS služi kao pokriće, a onaj je napravio G17 plus kao sopstvenu logistiku, a ovaj otišao sa stranim investitorima i preko njih, oni se sastanu u Hajatu i diskutuju o monetarnoj politici, o poreskom sistemu, o sistemu penzijsko-invalidske zaštite, pa onda oni preporučuju. Oni su ti eksponenti, supervizori, a ova grupica, tu je još Milosavljević, Đelić, Pitić itd, oni su izuzetno talentovani. Odabrao ih je Đunić, glavni. Danko ih je odabrao, oni krstare Srbijom kao neke orlušine, ostrve se na neki deo profita, gde su neke zarade, tu su oni. Poneki put pukne tikva između njih pojedinačno. Neću sada, kao na primer. Zašto bih, kao na primer. Najbolje znaš kada puca tikva. Nisam, gospodine Vlahoviću, ja se trudim da budem džentlmen. Ne moram da sve što čujem u hodniku da ispričam za govornicom. Samo nešto što ima težinu, u načelu, nećemo da idemo u detalje ko je ljut na koga, ko je kome preoteo banku.
Za poslaničku grupu SRS je ostalo još dva minuta. Izvolite, predlagač amandmana. Narodni poslanik Milorad Buha. Imate pravo na repliku. Na repliku ima pravo ovlašćeni predlagač, odnosno predstavnik SRS-a i ima pravo Jorgovanka Tabaković koja je bila spomenuta. To je pravo na repliku.
Po Poslovniku član 104. Gospodin Vlahović je podebelo u sukobu interesa. Prva stvar, ovde je govorio u prvom nastupu šest minuta, a posle toga četiri minuta. To je besplatna reklama za sva preduzeća i agencije u kojima je on suvlasnik ili vlasnik. On je zloupotrebio vreme DS. Vi iz DS-a dobro razmislite kome dajete prostor da zloupotrebi ovu govornicu i da se besplatno reklamira. Ono što je uložio kao ulogu u ovaj dobrovoljni penzioni fond od 10.000 evra, verovatno je manja vrednost u odnosu na samoreklamiranje od ovih 10 minuta. Svi zajedno da razmislimo kome mi dozvoljavamo da govori ovde. Kada kažemo povrede i sukob interesa, ovo je debeli sukob interesa.
Izvolite, o amandmanu.
Gospodine ministre, o amandmanu, šta vas je rukovodilo time da povećate cenzus? Može da se da jedan prostor. Prvo me zanima ko vas je izlobirao za takvu vašu odluku, jer znate da u ovu kategoriju ljudi najčešće spadaju pored advokata i stomatologa i raznorazne agencije. Evo jedan primer. Lokalna samouprava, recimo, konkretno za Grad Beograd, za svaki sekretarijat kada se obratite kao preduzetnik ili kao pravno lice za neku dozvolu, upute vas na neku agenciju koja će vam uraditi elaborat. Takvih agencija ima more. Daću vam još primer iz vremena vladavine Gradom Beogradom SPO-a i DS-a, DSS-a tzv. celog demokratskog bloka. Da biste dobili saglasnost da postoji u toj ulici saobraćajni znak, Sekretarijat za saobraćaj vas uputi na svoju agenciju "Jugino stin", koja vam je u to vreme uzimala 2.000 maraka, sada je to 2.000 evra. Zašto niste ovim amandmanom predvideli da taj cenzus bude predviđen samo za proizvodne organizacije, za male radionice i zanatlije? Ovo obrazloženje zemlje EU, mislite da nam deluje fascinantno. Uopšte. U tim zemljama postoje jake esnafske organizacije i komore advokata, raznih tih agencija, koje mogu da izlobiraju vrlo uspešno zakon, a vi to sada radite na osnovu pojedinaca.
Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Amjad Migati. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Vlada nije prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Amjad Migati.
Ovaj amandman logično je povezan sa prethodnim amandmanom. Mi u SRS smo iznenađeni zašto ste povećali cenzus za plaćanje PDV-a, jer, podsećam vas da ste ranije, odnosno gospodin Dinkić dok je bio ministar, rekao je da će, čak, taksisti, na primer, na pijaci, na buvljaku da uđu u sistem PDV-a. Mi zaista želimo da sve bude otvoreno, jasno i glasno. Zašto? Zato što sa tim kada uvećavamo broj koji je u sistemu PDV-a, onda ima mogućnosti da sam procenat PDV-a smanjimo sa 18% na 14%. Što više korisnika, što više plaćaju taj sistem, to više država ima para. Međutim, vi ovde stvarate prostor za neka čudna preduzeće, kao, da sistem PDV poboljšamo. Neverovatno da advokati, kada znamo da su njihove usluge veoma visoke, taksisti da uđu u sistem PDV-a, kada ne mogu da se uporede sa advokatima. Zato ne bi bilo dobro da tu povećavamo taj prag. Treba da se trudimo da sve zajedno da sve ulazi u sistem PDV-a, sve da bude jasno, glasno, čisto. Tako bi moglo, taj procenat da se smanji. Sistem poreza koji je na dobitku, treba onda tu aktivirati kada se smanji sistem PDV-a. To je logično, a ne ovo što ste rekli. Stalno kažete da hoćete da sve bude transparentno, nećete kriminal, korupciju. Međutim, ovde otvarate prostor, neću da ulazim u to, da li je to slučajno ili namerno, za takve korupcije, za takvo izbegavanje da se plati PDV. Ljudi koje obuhvatate paušalom znate da godišnje veoma dobro zarađuju, a ne samo dva miliona ili četiri miliona, mnogo više od toga, ali opet će da pokazuju da je samo tri ili četiri. To je jedno. Drugo, gospodin Dinkić svojevremeno kada je obrazlagao zašto treba i taksisti da plate PDV, rekao je da ne mogu biti izuzeti od ostalih, svi moraju pred zakonom da budu jednaki. Kako objašnjavate ovo sa članom 21. Ustava? Ova grupa ljudi koji zarade do četiri miliona godišnje ne moraju da uđu u taj sistem. Šta na primer sa onim koji ima malu prodavnicu, koji ima promet manji od četiri miliona godišnje, mora da bude u sistemu PDV. Stvarno nešto nije logično, svi su jednaki pred zakonom. Prema tome, bilo bi dobro da još jednom razmislite o tome, da vratite na prvobitno, dva miliona, da bi kasnije čak i tu izbacili i sistem paušala, uopšte ne bi postojao u poreskom sistemu. [[Aplauz.]]
Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Milorad Buha podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 28. doda član 28a. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milorad Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, smisao mog amandmana je da posebno razmotrimo odgovornost poreske administracije, koja je u obavezi da obavi vrlo ozbiljan zadatak koji se odnosi na ubiranje poreza na dodatu vrednost. Mi smo budžetom predvideli, budžet je usvojen pre nekoliko dana, da će se po tom osnovu iz sredstava fizičkih lica i pravnih lica sabrati ukupno 270 milijardi dinara, što predstavlja oko 46% budžeta ili 3.300.000.000 evra, što u svakom slučaju predstavlja vrlo ozbiljan, obuhvatan, zadatak koji ima poreska administracija. Mi u Zakonu o porezu na dodatu vrednost nemamo sankcije za administraciju koja to sprovodi. Smisao mog amandmana je da se ugrade kaznene odredbe za administraciju koja često nesavesno, a nekada i uz volju izvršava, odnosno ne izvršava kako ovaj zakon tako i druge zakone. U tom pravcu je smisao mog amandmana da se na određen način ugrade određene kaznene sankcije za prekršaje i privredne prestupe koje administracija čini u postupku naplate poreza na dodatu vrednost. Međutim, moramo ukazati na brojne propuste te administracije koja ima dvostruki sistem, dvostruke aršine u naplati poreza. Posebno za ona privredna društva i preduzeća koja predstavljaju preduzeća koja su pod posebnom političkom zaštitom nekih političkih grupacija, posebno grupacija na vlasti, koje u nekim situacijama znaju da zaštite krupne ribe i usmere, a posebno to rade preko inspekcijskih organa, pažnju inspekcijskih organa na manja preduzeća, na srednja i manja preduzeća i onda kažnjavamo umesto krupnih riba, velikih preduzeća, koji su najizdašniji uplatioci poreza na dodatu vrednost, a zakačimo ona preduzeća koja su pogrešila ili u proceduri ili u obračunu, a efekti štetnog uticaja ovih malih i srednjih preduzeća su daleko manji nego kada bi se izvršila prava kontrola i kada bi veliki platili određene svote poreza. Kada govorimo o odgovornosti i uticaju moramo reći, a ja ću u okviru svog amandmana i navesti, da moramo imati i uzeti u obzir određena iskustva Evropske unije. Ovde je ministar na raspravi oko budžeta rekao, ali je rekao samo suženi okvir poreza na dodatu vrednost u državama Evropske unije. Kada smo govorili o stopama, posebno opštoj stopi od 18% kod nas, spomenuo je samo one države u Evropskoj uniji koje imaju veće stope od slučaja kod nas, odnosno 18%. Moramo zbog javnosti reći da u Evropskoj uniji u harmonizaciji sistema obračuna poreza na dodatu vrednost imamo države koje su samostalne u svojoj fiskalnoj politici, koje imaju manju stopu i to stopu od 15%. Spomenućemo države, to su Luksemburg i Kipar. Imamo 16% u Španiji i Nemačkoj. Moramo to zbog javnosti ukazati, da postoje i druga pravila. Kod posebne stope, odnosno snižene stope, sve direktive Evropske unije išle su od 1977. godine u pravcu ujednačavanja i harmonizacije poreskih stopa, a posebno kod sniženog nivoa poreskih stopa i okvira na proizvode na koje se odnose te stope, pa su sve direktive tražile ujednačavanje i harmonizaciju u odnosima od pet do devet, a sada ću vam reći kako to primenjuju države u Evropskoj uniji. Imamo Slovačku koja nema posebnu stopu, odnosno smanjenu stopu. Imamo Dansku koja takođe nema poresku stopu. Imamo Luksemburg koji takođe nema poresku stopu, a imamo Irsku koja ima 13,5% sniženu stopu i 21% opštu stopu. Bez obzira na svu zakonsku regulativu Evropske unije, na određene pritiske, države Evropske unije, manje i veće, samostalno vode fiskalnu politiku. Ovo govorim samo iz jednog aspekta, što mi slepo izvršavamo naloge Evropske unije, MMF-a, Svetske banke i svi koji prođu našu državu zadaju domaći zadatak i mi to slepo izvršavamo. Pozivam ministra, da se u okviru mog amandmana, a posebno u okviru amandmana SRS, dobro razmisli, da pronađe najbolje rešenje. Mi srpski radikali smo konstruktivni u smislu pronalaženja rešenja. Nemojte gledati na to stranački, ozbiljno pristupite razmatranju naših amandmana i sigurno ćete doći do dobrih rešenja.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, smisao amandmana koji je podneo narodni poslanik, gospodin Buha, jeste u tome da i oni koji dolaze kod privatnih subjekata i određuju cenu PDV-a imaju takođe odgovornost, da postoji odgovornost i od onih, odnosno kod onih službi iz administracije dolaziti. I, naravno, ovaj amandman treba podržati. Međutim, ja sam se javio i naravno ovaj amandman treba podržati, zbog nečeg drugog. Dobio sam dva odgovora na poslanička pitanja koja sam postavio u jednom od prethodnih zasedanja. Odgovor na poslaničko pitanje koji mi je dostavljen od strane MUP-a, gospodina Jočića, kaže: ''Obaveštavamo Vas da su policijski službenici MUP-a Republike Srbije podneli su krivičnu prijavu Opštinskom javnom tužilaštvu u Novom Sadu, protiv vlasnika i odgovornog lica preduzeća "Trizon", gospodina Trifunovića Zorana i samostalnog referenta za izvoz i uslužnu preradu i doradu u komercijalnom sektoru ''Rafinerije nafte'' Novi Sad, Papulin Branislava.'' Te dve ''krivične prijave su podnete na osnovu člana'' itd. i ''navedenim krivičnim prijavama'', odnosno tu ''nije obuhvaćen komercijalni direktor ''Rafinerije'' NIS Novi Sad, niti odgovorno lice u ''Rafineriji'' NIS Novi Sad, sa prezimenom Balać, kako je navedeno u vašem aktu.'' Dame i gospodo narodni poslanici, "Pera Pisar" će biti odgovoran što je "Trizon" za 10 miliona evra oštetio državu, dakle NIS, a samim tim i državu Srbiju. ''Trizon'' je došao na suđenje sa lisicama, izašao je i pustili ga. Kako je mogao ''Trizon'' iz suda da izađe i da pobegne, ko je odgovoran što se ''Trizon'' sada nalazi u inostranstvu, umesto da se nalazi u zatvoru. Ko je omogućio ''Trizonu'' da ošteti za 10 miliona evra, a pričali smo već o tome kako je onaj mazut prodavan, a bio je zalog ''Hipo'' banke. Dame i gospodo narodni poslanici, nisam zadovoljan odgovorom na poslaničko pitanje, jer ja nisam tražio da uhapse "Peru Pisara" i da protiv njega podnesu krivičnu prijavu, nego sam tražio da se utvrdi odgovornost i da se podnese krivična prijava protiv komercijalnog direktora ''Rafinerije'' kao najodgovornijeg čoveka. Sa druge strane, pitam šta je sa tim krivičnim prijavama, zašto su još uvek na nivou krivičnih prijava, šta je sudstvo i pravosuđe uradilo po tom pitanju? Dobio sam odgovor Ministarstva za investicije, ministra Velje Ilića, gde mi je odgovorio da u zakonu ne postoji klauzula po kojoj se može uzeti provizija, pa poštujući zakon on nije uzeo proviziju za auto-put Horgoš – Požega. Podsećam građane Srbije da je od Horgoša do Novog Sada izgrađena polovina puta i da se na tom delu naplaćuje putarina, da je od Beograda do Novog Sada izgrađen kompletan auto-put i da se na tom delu naplaćuje putarina. Da je država Srbija podigla kredit 122 miliona evra za most kod Beške. Ovo mi se, naravno, gospodine predsedniče, ne računa u vreme, da je napravljen ...
Naravno da vam se računa ...
Zato što tražim ponovo poslaničko pitanje, tako da se ovaj deo ne računa.
Hajde ovako, prvo ćemo da pričamo o amandmanu, pošto se javila gospođa Tabaković, takođe o amandmanu.
Završio sam o amandmanu.
Molim vas, onda da napustite govornicu i da priča o amandmanu Jorgovanka Tabaković, pa da onda vi dobijete novo vreme kao poslaničko pitanje.
Je l' mislite da će u međuvremenu stići neko novo obrazloženje za ovaj lopovluk koji sam pokrenuo?
Meni je žao što niste zadovoljni odgovorom. Izvolite, o amandmanu Jorgovanka Tabaković.
Član 28. je predložio rešenje kojim su propisane novčane kazne da svi oni obveznici koji su bili u sistemu PDV, a sada više neće biti, naprave popis stanja i imovine i da ono što su iskoristili po zakonu, dok su bili obveznici PDV stave na papir i sa državom raščiste račune. Apsolutno ništa nemam protiv, naprotiv, zalažem se za odnos čistih računa. Amandman koji smo podneli ustanovio je princip za koji se zalažemo, u međunarodnim odnosima, u ljudskim odnosima, i iznad svega u odnosima sa državom, a zove se reciprocitet, odnosno partnerstvo uz međusobno uvažavanje. Ne može država da propisuje kaznene mere, da određuje vrlo visoku kaznenu kamatu za kašnjenje u plaćanju poreskih obaveza, a da sa druge strane sama svojim činjenjem, nestručnim činjenjem, namerno nestručnim činjenjem ili nekim pojavama koje se zovu ucenjivanje, dovodi određene firme na prosjački štap, uništava porodice i čini mnogo toga ružnog. To nije stotinu slučajeva, ali neka je jedan u sto, neka jedan nevin strada, zakon nema smisla. Znači, vi ste za lokalnu samoupravu u ovim zakonima predvideli kod budžeta kaznu, ukoliko neko ne poštuje ona ograničenja vezana za povećanje plata preko 10%, u odnosu na septembar mesec. Da li ste ijednim zakonom ustanovili obavezu za svoje nadležne organe, institucije, finansijske policajce ili ljude zaposlene u poreskoj upravi ako naprave ovakav prekršaj. Mi to ovim amandmanom tražimo, ne očekujući da vi to usvojite kao rešenje, ali prosto da shvatite, ne može država samo da traži odgovornost, mora sa svoje strane da bude odgovorna. Ja držim u ruci jedan predmet koji je sa presudom suda, koji se sažeo u jedan jedini novinski tekst koji se zove "Bankrot u režiji države", jedan pošten radnik poreske uprave vodio je postupak koji je ostao mrtvo slovo na papiru, jer ljudima i firmi kojima je oduzeta imovina, kojima je naplaćena navodno nezakonito obračunata poreska obaveza, po sistemu – plati pa se žali, a kada je greška ustanovljena presudom suda, niti je roba vraćena, niti je novac vraćen poreskom obvezniku. O kakvoj državi je reč, o kakvom odnosu prema ljudima je reč? Dok neko za ovo ne odgovara, za ovakvo činjenje, ovo je slučaj iz Bačke Palanke, ima ih dva, ja ne očekujem da poreski organi rade svoj posao stručno ili da ga rade objektivno, ali ne možete vi kada vam dođe neko i ko treba da konkuriše u procesu javnih nabavki da kažete – platio si porez na dobit, a trenutno duguješ porez na firmarinu. Onaj porez na dobit je plaćen u iznosu od 100 hiljada, a duguje vam par hiljada i vi kažete, ne možeš da dobiješ potvrdu da si prema državi izmirio poreske obaveze. To što je on po jednom osnovu u preplati, a u drugom, u minusu daleko beznačajnijem, pa tamo njemu protekne rok i ne prijavi javnu nabavku, to se vas ne tiče, ali mene nemojte uveravati da su institucije zgrade, da institucije ne misle svojom glavom, jer u ime institucija rade ljudi, a državu predstavljate vi, poreskim organima donosite propise vi. SRS vam savetuje, uvažavanje onih od kojih se izdržavate, uvažavanje onih koji pune budžetsku kasu je minimum objektivnosti koji je neophodan i jednom se sa tim mora početi. Ja vas molim, da zaista ozbiljno razmotrite ovu kaznenu odredbu kojom se i poreski organi dovode u ravan ljudi, koji nisu nedodirljivi, nepogrešivi i ono što je najvažnije nisu iznad svih ostalih građana. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, po Poslovniku.
Član 226. kaže da, narodni poslanik ima pravo da bude informisan. Vraćam se na poslaničko pitanje gde ste me prekinuli, gospodine predsedniče. Usput da vas obavestim da vam je stala ova mašina što kopa tunel od ove do one zgrade, vidite šta se dešava dok ja završim sa ovim. Dame i gospodo narodni poslanici, ministar Velja Ilić je odgovorio da u zakonu ne postoji član koji reguliše koliku će proviziju da uzme i analogno tome on nije uzeo proviziju, niti zna ko je uzeo proviziju. Pitam građane Srbije, pitam vas, gospodo narodni poslanici, ako postoji polu auto-put od Horgoša do Novog Sada, ako postoji auto-put od Novog Sada do Beograda, ako postoji podignut kredit, dakle, sredstva su već u Srbiji od 122 miliona evra za izgradnju drugog mosta kod Beške i ako postoji naplata putarine koja dnevno donosi toliko da bi se normalno mogla čitava građevinska operativa uključiti i raditi, ko je taj koji je dobio koncesiju na gotov auto-put i ko je taj ko je dobio pravo da narednih 33 godine pljačka državu?! Pri tom ne mislim na one pogodnosti koje dolaze samim tim što auto-put prolazi na dozvolu za izgradnju benzinskih pumpi, na motele, hotele koji se inače grade pored auto-puteva, na auto-servise, a jedan od poslanika je pre neki dan vrlo dobro rekao da sve to košta i koliko to košta. Takva koncesija se ne daje ni bratu rođenom ako ne plati, koliko znam, gospodine ministre. Ne, ako ne plati državi, nego ako ne plati u džep. Što se tiče odgovora i jednog i drugog nisam zadovoljan, jer gospodin Balać je, koliko ja imam informacije, bio komercijalni direktor ''Rafinerije'' Novi Sad u vreme kada su bile sve one muljavine sa ''Trizonom'' i pitam: Zašto nije taj deo istražen, zašto krivične prijave nisu pokrenute i protiv ostalih koji su u tom kompletu oko ''Trizona''? Zašto su krivične prijave koje su podnete ostale na nivou krivičnih prijava? Zašto istražne radnje nisu završene do kraja i zašto se ti ljudi ne nalaze u zatvorima, nego i dalje vrše vrlo odgovorne funkcije u javnim preduzećima i drugim ustanovama? Dame i gospodo, na osnovu ovih odgovora na pitanja ja mogu da zaključim samo jedno – gotovo svi su u igri, samo ne znam ko koliko dobija.
Zahvaljujem. Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Ivana Zečević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Ivana Zečević, izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, podnela sam amandman na član 29. ovog zakona. Taj član u vašem Predlogu zakona glasi: "Pravo na refundaciju PDV iz člana 22. ovog zakona može se ostvariti samo na osnovu ugovora o kupoprodaji stana overenog posle stupanja na snagu ovog zakona.'' Ako bi se prihvatio moj amandman, ovaj član 29. bi glasio: "Pravo na refundaciju PDV iz člana 22. ovog zakona može se ostvariti samo na osnovu ugovora o kupoprodaji stana overenog posle 1. jula 2006. godine". Zašto predlažem ovakvo rešenje? Zato što se ovom izmenom veći broj građana dovodi u jednak položaj pred zakonom. Vi ste ovim zakonom, odnosno izmenom Zakona predložili u članu 22. kaže: ''Pravo na refundaciju PDV za kupovinu prvog stana, na osnovu podnetog zahteva, ima fizičko lice – punoletni državljanin Republike, sa prebivalištem na teritoriji Republike, koji kupuje prvi stan. Kupac prvog stana može da ostvari refundaciju PDV iz stava 1. ovog člana, pod sledećim uslovima: 1) da od 1. jula 2006. godine do dana overe ugovora o kupoprodaji na osnovu kojeg stiče prvi stan nije imao u svojini, odnosno susvojini stan na teritoriji Republike'' i ''2) da je ugovorena cena stana sa PDV u potpunosti isplaćena prodavcu.'' Zatim ste u članu 29. ovog zakona uskratili pravo na refundaciju PDV svima koji su ispunili uslove pod tačkom 1. i 2, kako ste naveli u članu 22. ovog zakona, znači overili su ugovor o kupovini stana u periodu od 1. jula 2006. godine do dana današnjeg, odnosno do dana kada će se usvojiti ovaj zakon. U ovom slučaju, ako date pravo na refundaciju PDV i onim građanima koji su kupili prvi stan i overili ugovor prethodne nedelje ili bilo kada, znači ranije u periodu od 1.7.2006. godine sve do danas, znači kada ćemo usvojiti ovaj zakon ovde u Skupštini, ne bi bilo nikakvih zloupotreba, jer ti ugovori su realizovani bez ikakvih kalkulacija o uslovima za pravo na refundaciju ovog PDV. Znači, pretpostavlja se da niko nije mogao unapred da kalkuliše da će mu taj PDV biti vraćen. U svom obrazloženju, iako je Zakonodavni odbor rekao da je amandman pravno moguć, Vlada ga ne prihvata jer bi njegove odredbe imale povratno dejstvo. Gospodine ministre, vaš tim koji je ovo radio, sami ste odredili ovaj datum 1. jul 2006. godine, on je kao neka polazna tačka uzet ovde u ovom zakonu i u Zakonu o porezu na imovinu građana. Osim toga, u svom obrazloženju kažete da bi prihvatanje ovog amandmana imalo za posledicu neplanirani povraćaj novca iz budžeta, što bi imalo efekte na prihode i rashode korisnika budžeta. Međutim, šta bi bilo da smo ovaj zakon usvojili ranije, da smo ga usvojili odmah nakon konstituisana Skupštine, da je usvojen npr. u martu mesecu? Pretpostavljam da su ovi planovi rađeni mnogo ranije, nego što je današnji dan u pitanju, i ne mislim da bi to imalo neku posledicu na prihvatanje ovog amandmana. Međutim, ovde se vidi da ste vi u suštini bili nepošteni prema građanima kada ste im obećavali oslobađanje od poreza, u ovom slučaju je to mogućnost da imate pravo na refundaciju PDV, a s druge strane gledate u stvari da se smanji broj onih ljudi, građana koji će imati mogućnost da podnesu zahtev za povraćaj PDV. Ovo zakonsko rešenje mi iz SRS smatramo da je loše. Zašto? Zato što je mogućnost za povratak PDV, odnosno povraćaj PDV selektivan. U ovom slučaju vi znate da se PDV obračunava jedino prilikom kupovine novog stana, znači samo oni građani koji imaju prilike ili su to neki srećnici koji imaju dovoljno novca da kupe nov stan, imaće mogućnost da podnesu zahtev i da dobiju nazad, odnosno da im se vrati taj iznos obračunatog PDV. Svi oni građani koji nemaju dovoljno sredstava ili iz nekih drugih razloga, da ne ulazimo sada u ta razmatranja, kupuju korišćen stan, oni znači nemaju ni obračunat PDV, niti imaju mogućnost da podnesu ovakav zahtev. Kupovinom korišćenog stana vi jednostavno pravite kupoprodajni ugovor kada se na ugovorenu cenu stana obračunava sve ono što treba za overu, što građanin mora da plati prilikom overe ugovora i drugih obaveza i na takav ugovor on je dužan da plati porez na prenos apsolutnih prava. Sada naravno vi ste predvideli u ovom paketu zakona i smanjenje poreza na prenos apsolutnih prava sa stope od 5% na 2,5% i u ovom slučaju ste za kupce prvog stana, znači to bi bili sada ti korišćeni stanovi, predvideli takođe oslobađanje tog poreza na prenos apsolutnih prava od 2,5%, ako se dalje prihvati ovaj sledeći zakon koji je na redu. Znači, građani nisu u istom položaju. Oni koji kupuju stan, koji će imati znači po usvajanju ovog zakona mogućnost da podnesu zahtev za povraćaj PDV koji je 18%, i oni građani koji kupuju prvi stan, ali ako su to korišćeni stanovi oni će praktično biti oslobođeni samo poreza na prenos apsolutnih prava po stopi od 2,5%. Priznajte da je razlika velika i zbog toga mislimo da je ovaj predlog zakona selektivan i da građani nisu u istom položaju, pa smo zbog toga smatrali da se bar nekako poveća broj građana koji će imati pravo, kada ste već predvideli ovim zakonskim rešenjem da se poveća broj građana koji će imati pravo na povraćaj PDV, time što ćete im dozvoliti da podnesu zahtev svi oni koji su overili taj ugovor od 1. jula 2006. godine, kako ste sami predvideli svojim zakonskim rešenjem.
O ovom amandmanu su se javili i narodni poslanik Zoran Krasić, pa potom Saša Valjarević.
Iz obrazloženja ovog amandmana jasno se došlo do zaključka da se ovde ne vodi računa o fizičkom licu koje kupuje prvi stan i rešava svoje stambeno pitanje, nego se, u stvari, vodi računa o građevinskoj mafiji. To je ovaj Miša Alibaba, pa neki Dejan i ovi koji su zauzeli neke lokacije. Da bi njima krenuo bolje posao, zato se ubacuje ova stvar. Naravno, ovo jeste retroaktivnost što se predlaže našim amandmanom. Međutim, citirali ste odredbu Ustava i ona omogućava da pojedine odredbe zakona mogu imati povratno dejstvo. Kao što ste odbili amandman, mogli ste sa istim obrazloženjem i da prihvatite amandman. Da ovaj amandman ima svoju težinu, dokaz je i to što se i ovim amandmanom vraćamo na onaj datum koji ste vi odredili. Radi konstituisanja prava na povraćaj PDV, kada je u pitanju promet ovog prvog stana, vi ste odredili, kao uslov za ostvarivanje tog prava, 1. juli 2006. godine. Šta to znači? Neko ko je pre 1. jula 2006. godine bio vlasnik stana, pa prodao taj stan, dovoljno je da se od jula prošle godine legitimiše sa uverenjem da na taj dan nije imao nikakvu imovinu i on može da pretenduje na ovo pravo na povraćaj. Ne vidim u čemu je razlog što se ne prihvata ovaj amandman. Već kažete – od 1. jula 2006. godine, do dana stupanja na snagu ovog zakona, nije imao nikakav stan, niti susvojinu itd, ovo pravo može da koristi posle donošenja ovog zakona, kada se overi ugovor. To je već sadržano u poslednjem članu vašeg Predloga zakona. Vi ste dva puta ponovili jedno isto. Vi ste tačno mogli ovaj zakon i bez člana 29, jer zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja. Znači, od tog momenta se konstituiše pravo na povraćaj PDV za prvi stan. Znači, ono što ste napisali u članu 29. imate u poslednjem članu. Međutim, kada ste napisali član 29. mi smo hteli malo da ga oplemenimo, pa da kažemo – priznajte svima onim ljudima koji od 1. jula 2006. godine nisu imali rešeno stambeno pitanje, u smislu nisu imali stan, niti su bili suvlasnici, a ispunjavaju ove uslove za povraćaj PDV za kupovinu prvog stana. Vi ne, to se ne uklapa u scenario koji je Vlada zamislila. Kao što vidite, tu nema građanina, nema njegovih prava, samo njihovi interesi i lobija koji gura ovakvu Vladu, ovakve ministre i ovakve ideje. Čujte sad – obećanje Đelića, obećao je na izbornoj konvenciji DS, za prvi stan ukidamo porez itd. Šta je ukinuo? Uveli ste povraćaj. To nije ukidanje poreza, nego se plati, pa se vi malo poslužite, pa kad čovek dokaže, kada se skine skroz, onda mu vratite. To ne rešava pitanje onome koji nema sredstava. On nema, pa nema sredstava. Ako nema sredstava za 25 kvadrata, neće imati ni za tih 8%. Ništa vi ne pomažete. Vi pomažete samo odabranima. Neki drugi su bili zaduženi za onu Nacionalnu korporaciju za osiguranje kredita, to su ovi mladi i pametni, ovi eksperti što im diplome ispadaju na oluku kod Narodnog pozorišta. Tako je i Mićko Albijanić dobio stan, ratosiljao se od tašte, napokon. Znači, sve u funkciji mita, korupcije, pronevere i krađe. To nas je naučila demokratija. Znači, nikakav razlog ne postoji da Vlada kaže – usvaja se amandman. Tražimo da se u danu za glasanje glasa da ima povratno dejstvo i ovaj član. To je, očigledno, za vas teško, jer se ne uklapa u šeme i šemice koje ste vi zacrtali. Još jedna stvar, svi oni koji su pisali taj Ustav Republike Srbije, napravili su jednu grešku. Trebalo je da unesu pravo na stanu Ustav Republike Srbije. Verujte, ako pravo na stan postoji u Ustavu Italije, ne vidim razloga zašto ne bi postojalo pravo na stan i kod nas. Ne pravo na status nosioca stanarskog prava, nego da se pravo na stan garantuje svakom građaninu, nekima kroz pravo na imovinu, a nekima kao socijalnoj kategoriji, da ne žive na ulici. Ali, vi ne vidite čoveka. To je problem.
Još tri minuta, narodni poslanik Saša Valjarević.
Poštovane kolege narodni poslanici, što se tiče ovog amandmana, dosta je rekla i koleginica Ivana Zečević i kolega Krasić, ali ću se samo osvrnuti na predizborno obećanje od strane DS, da će izvršiti refundaciju za kupovinu prvog stana. Postavlja se samo pitanje ko može u Srbiji danas da kupi stan? Da, treba da radi, ali ima milion nezaposlenih. Kolega, izgleda vi ne živite u Srbiji, izgleda da vi živite u nekim od ovih visokorazvijenih evropskih zemalja ili ste došli sa Kajmanskih ostrva i ostalih, gde su bili Janjušević, Kolesar i ostali. U Srbiji ima veliki broj nezaposlenih mladih ljudi i uopšte je preko milion nezaposlenih, od 2000. godine do danas, ostalo u privatizaciji koju ste vi sprovodili. Pored privatizacije, imamo dosta porodica gde je samo jedan zaposlen. Kada jedan zaposlen radi i kada ima prosečnu platu od 20 i nešto hiljada, toliko je prosek u Srbiji, a kada dođete, posle ovih vaših pompeznih najava da će moći da se kupi stan, do ovih banaka, s obzirom na to da ste uništili bankarski sistem Srbije, a doveli ste sve ove banke koje su finansirale određene političke stranke ili su imale neke aranžmane sa njima. Reći ću vam na primer u Požarevcu – mi smo postali mala Ženeva. Mi više nemamo industrijsku zonu, imamo u centru grada kompletno uništenu privredu i trgovinu. Kod nas ima 25 banaka. Požarevac je grad od 90.000 stanovnika, gde imamo 25 banaka i još se otvaraju, svakog dana se otvaraju. Postavlja se pitanje šta mi radimo? Umesto da pokrećemo, kao što ste obećavali, mala i srednja preduzeća, da pokrećemo privredu i zapošljavamo ljude, mi otvaramo banke, gde se sve više i više građani zadužuju i tonu u dužničko ropstvo. Vi nemate porodicu u Srbiji koja se nije zadužila. Ne kažem da u Evropi možete da kupite sve za svoju platu. Međutim, kamate koje se nude posebno kod ovih banaka koje su sada na tržištu u Srbiji, enormne su, tako da su ovo pljačkaške kamate. Vi se toliko zadužujete da neće to moći da vrate ni vaša deca. To što se daje na 20 godina sa kamatom od preko 15 i više posto, izračunajte koliko je to na godišnjem nivou, pa ćete videti koliko vas košta taj jedan stan. Trebalo je prvo da stvorite uslove da mogu mladi da se zaposle, da ostvare dohodak, pa onda da iz tog svog dohotka eventualno uzmu kredit, ali ne sa ovako pljačkaškom kamatom, pri čemu građani Srbije sve više i više dovodite u dužničko ropstvo. Pored toga, vi ste ovde obećavali da će, kada budu demokratske snage došle na vlast, moći mladi ljudi da prosperiraju u Srbiji, nezavisno od toga da li pripadaju nekoj političkoj stranci. Međutim, očigledno je da danas u Srbiji može da se zaposli samo onaj ko pripada nazovidemokratskom bloku, jer nijedna banka u koju dođe bilo ko da se zaposli, odmah ga pitaju kojoj stranci pripada.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Po Poslovniku. Potrošili ste vreme za SRS. Izvolite, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, biću vrlo kratak, povreda Poslovnika član 226, odnosno to je jedan zahtev i jedna inicijativa ministru finansija, s obzirom na to da smo se mi u ime Vlade Republike Srpske Krajine u progonstvu u nekoliko navrata pismeno obraćali i Ministarstvu finansija i predsedniku Vlade u smislu oslobađanja određenih kategorija stanovništva, a misli se na izbeglo i prognano stanovništvo sa Kosova i Metohije i Srba koji su prognani iz Republike Srpske Krajine i Republike Hrvatske koji su krenuli u gradnju kuća, da budu oslobođeni od plaćanja poreza na građevinski materijal. Mislim da bi bilo vrlo humano i vrlo moralno, bogougodno pomoći tom narodu. Radi se o kategoriji stanovništva koji su najsiromašniji, ali su se osmelili da sagrade svoju kuću i svoja ognjišta i da se integrišu u ovo društvo i da pronađu puteve i pravce preživljavanja i poslednji dinar izdvajaju za gradnju svojih stambenih jedinica. Gospodine ministre, mislim da bi bilo dobro da razmislite da oslobodite to stanovništvo PDV po onoj opštoj stopi ili ako ne to, bar po sniženoj stopi od 8% i na taj način pomognemo tom stanovništvu.
Zahvaljujem. Pošto više niko ne želi reč i pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača dr Mirko Cvetković, ministar finansija, želi završnu reč? (Ne.) Hvala. Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Dužnost mi je da otvorim i 3. tačku dnevnog reda. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli Vlada i narodni poslanici: Rajko Baralić, Milorad Krstin, Saša Valjarević, Paja Momčilov, Zdravko Topalović, Momir Marković, Zoran Antić, Goran Cvetanović, Tomislav Ljubenović, Radiša Ilić, Gojko Radić, Marija Milišić, Dragan Živkov, Oto Kišmarton, Darko Glišić, Zlatan Jovanović, Milan Škrbić, Stefan Zankov, Milan Avramović i Radica Jocić. Narodni poslanik Ivan Živadinović, pisanim putem, povukao je amandmane podnete na član 5. tačka 6. na član 6. i na član 15. Predloga zakona. Primili ste mišljenje Vlade i Izveštaj Zakonodavnog odbora o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Idemo na pauzu. Pre pauze dužan sam samo da vas obavestim dve stvari. U skladu sa članom 85. Poslovnika, obaveštavam narodne poslanike da ćemo raditi i posle 18,00 časova. Razlog je veliki broj amandmana koji su pristigli na predložene zakone i potreba da se u ovoj nedelji završi sednica. Takođe, obaveštavam narodne poslanike da smo dobili od RTS-a obaveštenje. "Obaveštavamo vas da dana 26. juna 2007. godine, s obzirom na naše ugovorne obaveze, kao i preuzete marketinške obaveze, u očekivanju mečeva Ane Ivanović i Novaka Đokovića na teniskom turniru Vimbldon 2007, a u zavisnosti od satnice turnira, najverovatnije oko 18,00 časova i nadalje nećemo biti u mogućnosti da pratimo zasedanje Skupštine Srbije u direktnom prenosu na Drugom programu RTS". Takođe, obaveštavam vas da će biti odloženi prenos po završetku ovih preuzetih obaveza. Hvala puno. Određujem pauzu od sat vremena i nastavljamo da radimo u 15,20 časova.
Nastavljamo rad, na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Rajko Baralić i Milorad Krstin. Vlada predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Izvolite, narodni poslanik Rajko Baralić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem se gospodinu Džudževiću. Nema onih kojima bih se eventualno obratio da eventualno prihvate jedan smislen amandman, a nije ovde ministar finansija sa saradnicima, ali, svejedno, pokušaću vas da ubedim. Podneo sam amandman na član 2. izmene i dopune Zakona o akcizama da se član 2. briše zbog toga što smatram da nije dobro, pre svega za poljoprivredne proizvođače u Srbiji, a i po sve građane Srbije, da se ukida akciza na uvozne sokove i sve ono što liči na sokove od voća, vodu, itd. Neko bi rekao da se ja ovde zalažem da tako i privatizovana srpska preduzeća na jedan poseban način sada ovde ostvaruju svoj profit, jer i tako više od toga srpsko društvo nema nikakvu gotovu korist, i nije baš tako. Ukoliko ne postoji ova akciza na koju ja želim amandmanom da ukinem, onda je potencijalno tržište proizvođača, voća pre svega, u Srbiji ograničeno i dakle manje su konkurentni, a osim toga, dalja liberalizacija uvoza u ovoj oblasti će do potpuno besmislenog dovesti tržište u ovoj oblasti u Srbiji. Mi smo jedna od država u svetu i Evropi koja ima izvanredan potencijal u flaširanju prirodnih voda. Ukoliko ovaj amandman ne bi bio prihvaćen, to bi značilo da neki francuske ili italijanske nekvalitetne vode mogu da dampinškim cenama ili na drugi način, osvoje tržište Srbije, na stranu to što ćemo mi i naša deca piti nekvalitetnu vodu i na drugoj strani radnici zaposleni u domaćim punionicama i dakle, složiću se sa ovim problemom. Slučajno neka neko ne pomisli da sam zaboravio na ono što sam govorio pre nekoliko dana. Ja se, naravno, zalažem da oni koji u Srbiji danas flaširaju vodu državi za to plaćaju u formi prirodnog faktora, onoliko koliko se država opredeli. Ali, smatram da ukidanje akciza na ovaj način za nas nije ni ekonomski ni tržišni ni politički izdržljivo. Naravno, Vlada nije prihvatila predloženi amandman. Odbor za finansije nije se o njemu mogao izjašnjavati, jer na njemu nije bilo kvoruma, a Zakonodavni odbor je dao jednu krajnju formulaciju u vezi sa ovim. Želim da kažem da je naša obaveza da usvajanjem današnjeg zakona i njihovom korekcijom pomognemo u meri u kojoj smo mi kadri i u kojoj sežu naša znanja i ono što mi pretpostavljamo da će se možda dogoditi, da to učinimo upravo na ovakvim amandmanima i ovde u Parlamentu Republike Srbije. Jer, i odmah da kažem, da je 2000. godine i citiraću izjavu gospodina Stojana Jeftića, sadašnjeg vršioca dužnosti predsednika Privredne komore Srbije, koji je jedno vreme bio i direktor Instituta za primenu nauka u poljoprivredi, a jedno vreme je bio i ministar poljoprivrede u DOS-ovoj Vladi, moram da kažem, ali bez obzira što je on član Demokratske stranke, da o njemu imam najbolje moguće mišljenje (ima i takvih), dakle, on je rekao da je 2000. godine odnos razvijenih i nerazvijenih područja u Srbiji bio 1 prema 17, a danas je to 1 prema 26. Dakle, Srbija mora ovaj trend da zaustavi i zaustaviće ga, između ostalog, tako što će odgovarajućom zakonskom regulativom obezbediti pre svega potencijalni plasman voća, a sada je i ovde o tome reč, i povrća u Srbiji. Vlada je dala obrazloženje da to nije moguće, zbog toga što je to suprotno članu i famoznim direktivama Evropske unije i što se to kosi sa pristupanjem Srbije CEFT-a sporazumu. Želim samo da kažem, već smo ovde imali argumentaciju u vezi sa tim i to kod amandmana na porez na dodatu vrednost, to prosto nije tačno. Država koja nema mehanizme da zaštiti svoje tržište od potpune liberalizacije osuđena je da se njena proizvodnja svede na minimalnu, a da njeni građani kupuju evropski bofl, jer nažalost, tako je skoro i danas u Srbiji. Naravno, ovde nema ministra, još jednom to da kažem, i ja razumem njegovu logiku. Kod arhitekture budžeta on se rukovodi zakonom velikih brojeva i najlakše mu je tamo gde postoji velika potrošnja, da određenim zahvatanjem napuni budžet. On ovde čini suprotno. On ovde uvozne sokove i uvozne prirodne vode oslobađa akciza i na taj način ono nad čim stalno ovde, da kažem, izražava žal i praktično sve nas time dovodi u situaciju da ne verujemo da su oni krajnje ozbiljno i iskreno komponovali ovaj budžet. U protivnom, već smo imali nekoliko primera za to i naveli smo precizne podatke, da država nije u stanju da uzme pare iz prirodnog faktora kod cementara, kod krečana i evo sada, punionica vode, i da nije u stanju da uzme 35 miliona evra da preregistruje ove tzv. crnogorske automobile i da nije u stanju i čitav niz drugih pitanja da reguliše, a da nema dovoljno sredstava za ove ili one namene. Podsećam vas, juče je održana sednica Odbora za poljoprivredu i tamo je ponovo konstatovano, kao i na Odboru za finansije, da su sredstva za poljoprivredu 2007. godine manja od onih koja su potrošena u 2006. godini, zbog toga što Ministarstvo nije bilo u stanju da ova sredstva koja su bila balansirana potroše. To praktično znači da je nas neko slagao, jer ukoliko postoji izvesno opravdanje ili pokušaj da se opravda zašto nisu dodeljeni potrebni krediti seljacima, zašto nije bilo dovoljno sredstava za protivgradnu zaštitu, zašto nije bilo dovoljno sredstava za aparate koji se zovu laktofrizevi u mlekarstvu, a sada vidimo da praktično Ministarstvo finansija nije u stanju ili neće ili ne sme da uzme novac tamo gde ga ima i da ga podeli tamo gde je neophodan. Veoma je važno da razumemo o čemu ovde govorimo. Želeo bih da citiram jednog ekonomistu koji je rekao, bazirajući se na marketing, da se ženama može prodati skoro sve, a da se deci može prodati sve. Dakle i sokovi i ona oprema o kojoj smo jutros govorili, nažalost, spadaju u ovu kategoriju, pri čemu ja i o ženama i o deci mislim sve najbolje, da neko ne razume pogrešno ovo što govorim. Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije imaju odgovornost da spreče potpunu liberalizaciju srpskog tržišta u ovoj oblasti, da spreče da se dampinškim cenama u ovoj oblasti na potpuno nelojalan način eliminiše konkurencija proizvođača domaćih sokova i sličnih proizvoda u Srbiji. Takođe, da spreči da se na jedan način koji je potpuno neprimeren ostavi srpski seljak bez mogućnosti da svoje voće proda potencijalnom proizvođaču sokova. Sve druge priče u vezi sa ovim padaju zato što Ministarstvo nije konzistentno, ne uzima novac tamo gde ga ima, a uzima novac tamo gde ne treba. Još jednom želim da ponovim, ne uzima novac na uvezene sokove i flaširanu vodu, ali zato uzima novac na melni-pelenama, na kašice za bebe, na opremu za bebe, na sve što je neophodno za bebe i malu decu. Mi smo ovde ozbiljni ljudi, dobro razumemo kontekst usvajanja ovog budžeta, razumem Ministarstvo koje je na ovaj način pokušalo da izvesna obrazloženja da, ali moram da kažem da bih iskazao neinteligentan stav ukoliko bih to obrazloženje prihvatio kao konačno i kao zdravo za gotovo. Ovde se štite izvesni lobiji koji zaista žele da naprave ekspanziju na tržištu Srbije kada su u pitanju voćni sokovi, punjene vode i drugi proizvodi koji su komponente za prirodne sokove. Imamo odgovornost, kao narodni poslanici, da sprečimo da se ovo dogodi. Dakle, neka ostane akciza, biće više para u budžetu, neće doći do potpune liberalizacije tržišta u ovoj oblasti i neće se dogoditi da pijemo nekvalitetne vode. Želim da kažem da su dve vode u Srbiji, nije mi to običaj ali ću ovde reći, a da rizikujem da me neko proglasi kao agenta koji reklamira neke vode, dakle, ''Vlasinska rosa'' i ''Voda-voda'' su one vode koje nemaju nikakvu konkurenciju na evropskom tržištu, ni po kvalitetu ni po karakteristikama koje ove dve vode imaju. Neusvajanjem ove akcize, ove vode neće biti konkurentne. Da li neko ima takav interes? Mislim da mi imamo odgovornost da ovu pojavu prepoznamo, da je nazovemo pravim imenom i da vas, uvažene koleginice i kolege, zamolim da prihvatite amandman koji je u istovetnom tekstu podneo i kolega iz SRS, da se briše član 2. u pomenutom Zakonu o akcizama, zato što na taj način obezbeđujemo sve ono o čemu sam ja ovde govorio. Naravno, biće još prilika, razgovaraćemo o tome za tri, četiri meseca ponovo, videćemo da je ovaj budžet tanji nego što se misli i videćemo da polemika koju vodi guverner Narodne banke sa ministrom finansija u vezi sa deficitom u budžetu, koji je ovde pre neki dan usvojen, nije tako neozbiljna priča. Dugo smo ovde, nas pedesetak, ostale koleginice i kolege su odnedavno, dobro razumemo šta se ovde dešava i voleo bih da na potpuno normalnoj komunikaciji mi međusobno dođemo do najboljih mogućih odluka i rešenja kada su u pitanju budžet i svi zakoni u Srbiji. Ovako, neko ima obavezu da uradi ovo ili ono, to nije korektno. Vraćam se na ove naše poljoprivrednike. Oni još samo u Srbiji služe da ispeku pogaču i da ponude nekoliko zrna soli kada su izborne kampanje, da dočekaju lidere stranaka, da ih pokažu dve sekunde na TV i kad to prođe, oni više ne postoje. Oni danas rade na ovoj temperaturi normalne poslove, u toku je žetva, u toku su drugi poslovi, o njima smo dužni da vodimo računa kod svakog zakona, jer ova priča da smo mi spremni na ravnomerni regionalni razvoj pada u vodu kod svakog drugog člana zakona ili izmena i dopuna zakona koji predlažemo. Oni mogu da izdrže sve ovo o čemu ja govorim samo ukoliko mi imamo razumevanja za ono što oni rade. Ukoliko se to ne bude dogodilo, oni će iščeznuti, danas je u Srbiji 300 hiljada hektara zaparloženog zemljišta. To je nacionalni zločin. To je i politički zločin prema selu i prema hraniocima Srbije. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Baraliću. Narodni poslanik Momir Marković, o amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, Podsećam poslanike kojima je ovo drugi ili treći mandat da se sete kada smo upravo ovde, u ovoj sali, usvajali prethodni Zakon o akcizama. Sećate se kolika je borba bila upravo da se oslobode plaćanja akcize uvoznici, a da se akcizom opterete domaći proizvođači. Na kraju, kada je to na jedvite jade prošlo kroz onaj zakon, uvoznički lobiji, prijatelji prijatelja, uglavnom svi malo ''žućkasti'', ali sada se širi krug prijateljstva, pa ih ima sa svih strana, ima ih malo više, konačno pritisnuše Vladu, pa Vlada donese ovakav Predlog zakona pred narodne poslanike. Da vas podsetim, član 2. kaže da se akcizom oporezuju sledeći proizvodi: derivati nafte – naravno, jer kroz derivate nafte će se skupiti pare. Derivati nafte će poskupeti, automatski će poskupeti sve u čiju su proizvodnju uvedeni derivati nafte. Da ne pričam o tome da će prirodni gas, da će tečni gas takođe poskupeti, odnosno akciza će biti obračunata i samim tim cena toga veća, ali o tome ćemo kod amandmana koje su podneli poslanici SRS. Duvanske prerađevine – jedino još tu možete da uzmete još koji dinar, i to ste, naravno, rešili da oporezujete. Alkoholna pića domaće proizvodnje. +Sada dolazi tačka 5, kaže, prebrisano u ovom predlogu zakona – uvozni proizvodi, osvežavajuća bezalkoholna pića, sirupi, praškovi za osvežavajuća bezalkoholna pića, voćni sokovi, koncentrisani voćni sokovi i voćni nektar i voćni sokovi u prahu. Zašto ne prihvataju amandman gospodina Baralića, obrazloženje kaže, da se, amandman ne prihvata s obzirom da se ukidanjem akcize na osvežavajuća bezalkoholna pića, sirupe i praškove za osvežavajuća bezalkoholna pića, voćne sokove, koncentrisane voćne sokove i voćni nektar i voćne sokove u prahu iz uvoza, kao grupe proizvoda na koje se plaćala akciza, uvoznici izjednačavaju sa domaćim proizvođačima ovih proizvoda, a domaće zakonodavstvo se usklađuje sa zakonodavstvom EU i pravilima ''sto''. Dakle, onaj što će cele godine voće negovati, ulagati, brati, pripremati za proizvodnju izjednačava se sa onim ko uvozi. Drugim rečima, oni koji imaju pare, a u ovom slučaju pare imaju samo tajkuni koji su u klubu. Doduše, možda nije ovaj klub ''sto'', u njihovom privatnom klubu, malo ih više ima od stotinu, onih koji su se na ovaj ili onaj način ogrebali o vlast za ovih sedam godina i obogatili. Njima se omogućava da uvoze ove proizvode. Samim tim se srpska poljoprivreda svodi na prosjački štap i samim tim se proizvođači ovih proizvoda u Srbiji dovode u vrlo neravnopravan položaj. Samim tim se i radnici koji kod tih proizvođača rade i zarađuju parče hleba dovode u neravnopravan položaj i svima se gura ruka u džep, ne bi li se nekoliko tajkuna ''žuto-plave'' koalicije obogatilo. Smatram da ovaj amandman treba prihvatiti, ali treba prihvatiti i amandman koji će sada doći na red, pa u paketu i ovo da obrišemo.
Zahvaljujem se. Da li se još neko javlja za reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, svakako treba podržati amandman koji je predložio kolega Rajko Baralić, a sličan amandman ja imam o članu 8. Samo bih se nadovezao na raspravu mojih prethodnika za govornicom. Gospodin Baralić je napravio jednu analizu zaštite, pre svega, neposrednog poljoprivrednog proizvođača, domaćeg proizvođača vode i sokova. Evo, šta se dešava. Podsetiću vas na jednu paradoksalnu situaciju od pre tri, četiri godine, kada je istaknuti član DS, gospodin Đorđević, vlasnik ''Si&Si'' Company, da bi zahtevao da se na ''Rauch'' proizvode, austrijska firma, lepe posebne etikete na kojima stoji da je to proizvod od voćnog ekstrakta, a ne voća. Normalno, to znaju danas i deca. Gospodine ministre, ako vi niste znali da vas obavestim, kao i premijera, baza za proizvodnju voćnih sokova su bundeva i šljiva i onda se boji sa prirodnim aromatima. Normalno, gospodin Đorđević, kao istaknuti član DS, tada u to vreme uspeo je da zaštiti sebe kao domaćeg proizvođača. Međutim, vreme se promenilo. Većina proizvođača sokova i mineralnih voda u Srbiji je privatizovano. Tu privatizaciju sada ne bih komentarisao, to će sigurno biti tema rasprave kada bude pitanje onepoverenju Vladi. Šta se sada dešava? Većina tih proizvođača su, počev od prve srpske kompanije "Knjaz Miloš", "Vrnjci", ''Si&Si'' Company, proizvođači i sokova. Vi na ovaj način sada idete kontra pričom. Odjednom nagla briga, možemo imenovati, za ''Rauch'', za ''Pago'', koji su već prisutni na našem tržištu, za štetne energetske napitke tipa red-bul, a ovom akcizom na uvoznike mogli ste da uspostavite apsolutnu kontrolu nad domaćim proizvođačima energetskih pića, koji se na nesreću, mogu slobodno da kažem, i dalje vode kao refresh osvežavajući napici. Ne, ne stoji ova vaša argumentacija da je to usaglašavanje sa zakonom EU. Zbog čega? Daću vam konkretan primer. Tržište EU je vrlo zatvoreno tržište. EU i te kako štiti svoje tržište, što od kineske robe, robe drugih zemalja EU, drugih evropskih zemalja koje nisu u EU, a posebno se štiti od američke robe. A, vama smeta akciza na uvozne sokove. Samim tim napravićete prostora da već kompanije poput ''Rauch'' i ''Paga'', a ja se plašim da ste izlobirani ovaj put od slovenačkog "Fruktala", ne počistite tržište domaćih proizvođača. Kažem vam, kakve god su privatizacije bile u tim kompanijama radi par hiljada ljudi. Hrane svoje familije. Zarade u tim kompanijama nisu tako male. Vi ovim direktno gurate u propast. Na taj način vi nećete privući ni stranog investitora. Ko je blesav da u Srbiji uloži novac, kada zna da ćete nekom metodom, koja veze nema sa slobodnom ekonomijom, za godinu, dve, maltene da mu zatvorite fabriku. Zašto ne zadržite akcizu pa samim tim prinudite strane ulagače da privatizuju i da on direktno kupe neku fabriku u Srbiji, da urade dobar socijalni program, da zadrže radnike, da nastave sa proizvodnjom toga i da tako budu konkurentni na domaćem tržištu, pa da se na taj način tretira kao i domaći sok. Plašim se da će već stvarno za tri, četiri meseca po našim prodavnicama da budu prisutni samo "Fruktalovi" sokovi. Inače, moram da vas obavestim da ta kompanija ima vrlo zastareli metod proizvodnje sokova u odnosu na naše kompanije. Zanima me samo, dokle ćete dopuštati takvim merama nekontrolisan priliv, pre svega, slovenačke robe, njihovih proizvođača. Još ću vam povući jednu paralelu. Forsirate u ovom slučaju austrijske proizvođače, u Srbiji su prisutne austrijske banke, pa, da li će Guzenbauer za godinu dana da bira i predsednika države, gospodina Tadića. Verovatno. Dolazite u jednu situaciju ropstva. Plašim se, gospodine ministre, ne plašim se, već se iskreno nadam da ćemo jednog dana gospodina Dinkića, Vlahovića, Milosavljevića, ovim slučajem i vas, optužiti za delo zločinačkog udruživanja protiv srpske privrede. Uveli ste novu temu u srbijansko pravosuđe, a to je ''terorizam u privredi''.
Izvolite, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je još gospodin ministar dao obrazloženje za donošenje budžeta i ovog paketa zakona, još jednu stvar je istakao. Kaže da Srbija ima jedan hroničan problem koji ova Vlada nastoji da reši, a to je smanjenje spoljnotrgovinskog deficita, odnosno smanjenja razlike između uvezene robe i robe koja se izvozi. Međutim, jedno se priča, a sasvim drugo radi. Možda su to lepe želje gospodina ministra, ali činjenica jeste da svim zakonima koji se donose ovde u ovoj skupštini jedino korist mogu da imaju strani proizvođači robe široke potrošnje i uvoznici. Evo, to se vidi na primeru o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Osim svih ovih štetnih posledica za domaću poljoprivredu i domaću poljoprivredno-prerađivačku industriju imamo jedan opšti problem, a to je, da taj spoljnotrgovinski deficit u jednom trenutku Narodna banka svojom gimnastikom i zloupotrebama neće moći više da pokriva i doći će svakako do ekspanzije, odnosno do skoka evra u odnosu na dinar. Navodno obrazloženje ministra da je ovde reč o tome da mora da se ispoštuju direktive EU i Svetske trgovinske organizacije jednostavno ne pije vodu, odnosno postavljam jedno prosto pitanje – da li je gospodin ministar finansija ministar finansija EU ili ministar finansija Vlade Republike Srbije? Ako će da radi u interesu EU, nemam ništa protiv i to da radi, ali ne može da radi na štetu građana Srbije i srpske privrede. Kada je pričao o sokovima, to još počinje od vaše ''petooktobarske'' revolucije. Mi smo imali nekoliko proizvođača domaćih sokova, koji nisu samo kupovali baze na tržištu, nego su imali jedan kompletan proizvodni ciklus, od otkupa poljoprivrednih proizvoda, pravljenja koncentrisanih sokova, pravljenja sokova u prahu. Gospodo, kada ste došli na vlast 5. oktobra krizni štabovi su u "Delišesu" upropastili "Delišes". Potpuno upropašćen! Od onog trenutka kako ste postavili krizne štabove jedan po jedan pogon se polako gasio. Za koliko je novca prodat? Samo jedna cisterna vredi više nego što ste prodali čitavu jednu fabriku, a pod izgovorom da je tako loše poslovala na tržištu da, jednostavno, niste mogli za više. Upropastili ste je! Pokidali ste proizvodne cikluse, gurnuli preduzeća u dugove vašim kriznim štabovima i naravno da ne vrede puno. Izgleda ni to nije dovoljno, mora da se nastavi taj trend uništavanja srpske privrede, pa ste sada rešili, pod izgovorom direktive Evropske unije i Svetske trgovinske organizacije, da ukinete akcize na proizvode od sokova. Samo zbog jedne takve politike čovek treba da se zamisli i da postavi sebi jedno pitanje, kada bude na izborima i kada budu izbori za koga će da glasa, da li će taj za koga glasa da razmišlja o njegovom interesu, za šta je dužan, ili o interesima raznih finansijskih lobija, raznih da ne kažem belosvetskih špekulanata, što je najvažnije ovog uvozničkog lobija, jer naravno Evropsku uniju ne interesuje Srbija kao zemlja koja će nešto da proizvodi, koja će da stvara novostvorenu vrednost, koja će nešto da izvozi. Srbija njih interesuje isključivo kao tržište i što je najgore ima tajkuna u Srbiji koji rade zajedno sa njima i koji sarađuju sa ovom vladom. Činjenica jeste da trenutno na ovo tržište osim ''Fruktala'', koji je spomenut, polako ulazi i Kolinska, znamo da je to kumovsko prijateljstvo između bivšeg direktora Narodne kancelarije, sada ministra u Vladi, ''Grand'' kafe itd. Dokle ćete čitav narod i čitavu državu da podređujete isključivo interesima pojedinaca?
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Ja bih samo želeo, javnosti radi, da kažem nekoliko činjenica koje su potpuno suprotne kritikama koje smo čuli sa ove govornice. Ne znam da li je vama poznato, ali ko se iole ozbiljnije bavi praćenjem potrošnje bezalkoholnih pića jasno mu je da danas domaća proizvodnja ima najveće učešće u ukupnoj potrošnji bezalkoholnih pića i da to ne može da se poredi sa onim što je zatečeno 2000. godine. Podsetiću vas da kompanija ''Nektar'', koja je domaća kompanija, danas ima ukupno 30% ukupnog tržišnog udela. Podsetiću vas da kompanija koja 2000. godine nije radila, ''Župa'' iz Aleksandrovca, ima najveće učešće u ovom trenutku kada su u pitanju bezalkoholna pića u Republici Srpskoj, dakle u Bosni i Hercegovini, a isto tako vrlo visoko učešće u Srbiji. Onima koji se malo stručnije bave ovom tematikom želim da kažem da akcize ni u jednoj zemlji nisu sredstvo za zaštitu domaće privrede. I ne postoji nijedna razvijena zemlja koja nastoji, inklinira, da se kreće prema Evropskoj uniji ili je zemlja kandidat u kojoj akcizna politika ima diskriminatorsku ulogu u odnosu na proizvode iz inostranstva, odnosno proizvode iz uvoza i domaće proizvodnje. Zaštita domaće proizvodnje se ostvaruje carinskom politikom i podsetiću vas, da se na sve što se uvozi u kategoriji bezalkoholnih pića plaća odgovarajuća carina u sklopu carinskog zakona, odnosno Zakona o carinskim tarifama, koji smo mi, dame i gospodo narodni poslanici, usvojili u ovom parlamentu. Prema tome, ukidanje ove kategorije, odnosno akciza na bezalkoholna pića ima svoje dvostruko utemeljenje. Sa jedne strane briše se diskriminatorska odredba koja je postojala u prethodnom periodu, a sa druge strane konačno se priznaje ono što je činjenica, što svi znamo, a to je da potrošnja ove kategorije pića nema nikakvih negativnih eksternih uticaja kao što je slučaj sa alkoholom, naftom, naftinim derivatima, gde se dodatnim akciznim oporezivanjem, zapravo, taj novac koristi za eliminisanje ovakvih negativnih efekata. Prema tome, treba reći kakvo je danas stanje u domaćoj proizvodnji bezalkoholnih pića i jasno je da to stanje ne može da se poredi sa onim što je zatečeno 2000. godine. Kada govorimo o ulasku ''Kolinske'' na domaće tržište tu, takođe, treba reći da sa tim država apsolutno nema nikakve veze, nego da se radi o povezivanju dva privatna preduzeća, sa jedne strane ''Grand'' kafe, sa druge strane ''Kolinske''. Da se radi o regionalnom povezivanju koje je, pre svega, poslovno motivisano i koje, na kraju krajeva, predstavlja samo jedan od niza regionalnih povezivanja što je sasvim normalno za one koji se nalaze u biznisu. Potrebno je mnogo šire tržište i samo regionalni lideri mogu dugoročno da opstanu.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dejan Mirović.
Na osnovu člana 226. tražim objašnjenje od ministra. Guverner Jelašić je izjavio u Nišu, 24. juna 2007. godine, da je budžetski deficit mnogo veći od 0,6 bdp. "Siguran sam da će moje mišljenje deliti Evropska unija i MMF da je deficit mnogo veći i da iznosi oko 2,5% bdp, odnosno oko 50 milijardi dinara". Dakle, šta je tačno? Vaših 13,7 milijardi ili guvernerovih 50?
Po Poslovniku, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, koristiću fine srpske reči umesto ''eksterne'', da kažem spoljni uticaj itd. Ne volim da koristim strane reči u svom jeziku, pogotovo ne u srpskom Parlamentu, jer tu treba da gajimo, to je mesto gde treba da se gaji srpski jezik. Kada neko izađe i kaže nešto, navede jedan primer, a ja imam nekoliko primera kako je politika DOS-a uticala na domaću privredu. Osim ''Delišesa'' koji je pravio te poznate domaće sokove ''Hani'', šta je sa ''Godominom''? Još jedan poljoprivredno industrijski kombinat koji je potpuno uništen, više nema ni plantaža, ni pogona, ničega. Nije tačno da nije radio 2000. godine, to nije tačno. Dalje, spominje se ovde da je to politika u razvijenim zemljama. Je l' vi Srbiju smatrate razvijenom zemljom? Je l' to neko zbija šalu sa nama? Je l' se to neko pravi da ne živi u Srbiji ili neko toliko dobro živi da ne obraća pažnju kako živi većina građana Srbije? Neka i na to obrati pažnju, valjda predstavlja jedan deo svog biračkog tela koji sigurno da ne mogu da se pohvale visokim životnim standardom koji gospodin ima. Dalje, kada je u pitanju carinska zaštita prvo morate dobro da se prisetite kako je to izgledalo po stvaranju državne zajednice, kakvu ste carinsku politiku pravili, kakva ste sve popuštanja imali prema Crnoj Gori i kakve su vam, baš zbog politike Crne Gore, bile carinske stope. Te carinske stope ni dan-danas nisu promenjene. Možda su uvedene pod formom drugog zakona, ali nisu bitno promenjene. Znači, država nema adekvatnu carinsku zaštitu kada su u pitanju poljoprivredni proizvodi. Nije čudo da zemlje koje se nalaze u tranziciji, kako vi to volite da kažete, primenjuju i vancarinske metode zaštite domaćih proizvođača i domaćeg tržišta. Jedan od tih mogu da budu akcize, pošto već ne dajete subvencije domaćim proizvođačima, onda ih štitite akcizama ili jedno ili drugo, ne može ni jedno ni drugo. Koliko je taj lobi jak za koji se, uvoznički lobi, ne samo on, postoji svetski koji svetske organizacije stavlja u jedan određeni položaj, a jedan od takvih lobija su proizvođači bezalkoholnih pića. O tome imamo izveštam Međunarodne zdravstvene organizacije. Pročitaću samo poslednji pasus tog izveštaja, koji kaže – modaliteti subvencija i suzbijanje konkurencija su toliko brojni da je put ka liberalizaciji trnovit i gorak. Jedan od frustrirajućih primera je dogovor evropskih i američkih proizvođača bezalkoholnih pića i konzerviranih proizvoda da ignorišu preporuku Svetske zdravstvene organizacije, da smanje količinu šećera i soli u svojim proizvodima, uprkos rastućem dramatičnom trendu gojaznosti na planeti i sa njima povezanim bolestima, dijabetesa i koronarnih oboljenja. Znači, gospodo iz Vlade i većina koja podržavate tu Vladu, radite u interesu svetskih proizvođača bezalkoholnih pića, a ne u interesu građana Srbije. Tu je problem svih Vlada od 5. oktobra naovamo.
Po Poslovniku, Rajko Baralić.
Gospodine Džudževiću, gospodin Vlahović zapodeva kavgu bez ikakvog osnova i bez potrebe. Meni je poznato, gospodine Vlahoviću, da su akcizni proizvodi oni gde država hoće da ograniči, to nije sporno, i nisam polemisao na tom nivou, ali ja hoću da to moja država uradi i zato sam napisao amandman. Dakle, ja to hoću i to je moj politički stav. Ja neću da se ovde za nekoliko nedelja nađu vode, kao što je "Pelegrin" i "Evian" koje su najgore vode u Evropi, i da potpuno nelojalno konkurišu vodama koje danas piju naša deca. Ja imam odgovornost političku, ali i roditeljsku i svaku drugu da to uradim. Dakle, to je moja misija, a nije to da ja nisam razumeo da se carinskim mehanizmom obezbeđuje to što ste vi tvrdili. Dakle, uopšte nismo pričali u istom nivou argumentacije. Imam još jednu molbu, mi smo rekli kada je formirana Vlada, šta treba ili ne treba da se uradi, a vi jeste ovlašćeni predstavnik DS-a i nema nikakvog smisla da u ime ministra finansija vi svaki put govorite, nemojte čoveka da ponižavate pred narodnim poslanicima. To nije korektno, to nije fer, poštujte Poslovnik o radu Narodne skupštine. Ja sam potpuno svestan, iako nisam glasao da on bude ministar i njemu nije potreban advokat te vrste. Dakle, on je predlagač budžeta, on je odgovorno lice za budžet i on je očigledno u stanju da polemiše sa narodnim poslanicima. Nema smisla, vi ste iz iste stranke i iz iste koalicije. Hvala lepo.
Po Poslovniku, Zdravko Topalović.
Član 226. Gospodine Vlahoviću, nemojte vređati članove SRS. Naše prvo radno mesto nije rad u ministarstvu, nije ni vaše, ali većini vaših pomoćnika jeste. Mi svi dolazimo iz jakih firmi. Ja sam 17 godina u privredi. Da vas obavestim, pričate, evo koliko vi ne poznajete tržište, "Kolinska" iz Slovenije je već prisutna na tržištu Srbije, tu je i "Palanački kiseljak" i u strašnim su problemima. Gospoda iz "Kolinske", služe se jednim reklamnim trikom, pošto je voda "Karađorđe" njihovo rodno ime, ona se slabo prodavala, zato što je vlasnik slovenačka firma, dosetili su se, pa je bio jedan reklamni slogan – ''dobro je, srpsko je''. Da vam kažem, i te kako mi znamo šta je akciza, a šta je carina. Hoćete da disciplinujete bivšeg ministra da bih mogao da završim, ali nije problem, gospodin me nije zbunio i nastaviću, ali da vam kažem, privreda Evropske unije, privreda Srbije, normalno da nisu iste. Mi vam predlažemo da još neko vreme zadržite tu akcizu, jer naša privreda radi u otežanim uslovima, a jednog dana, ako uđemo u EU, pa onda prilagodite zakon i ukinite. Do tada morate da zaštitite domaće proizvođače. Mi smo još nešto predložili kada smo raspravljali o budžetu i o ovim zakonima. Dobro se sećate, gospodine ministre, da smo predložili da na flaširanu vodu ukinete PDV. Srbija ima problema sa pijaćom vodom, da se ne lažemo, štitite uvozni lobi, što kaže kolega "San pelegrin" i "Evijan", uvozite neke vode koje dolaze kod nas iz sumnjivih punionica. Doživećemo za godinu dana da ovde pijemo "San pelegrin", umesto "Akva vive" i to je sramota. Apelujemo još jednom na vas, i dosadićemo, da zaštitite domaćeg proizvođača, inače ćemo njih uputiti pred vašu kancelariju sa njihovim porodicama i sa svima.
Po Poslovniku, narodni poslanik Milorad Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, moraćemo se vratiti na obrazloženje ovog predloga zakona gde kaže da se radi, odnosno da je ovaj zakon osnova u određenim standardizacijama i sa usaglašavanjima sa propisima EU. Što se tiče EU, moramo reći da su oni krenuli u harmonizaciju 1993. godine i uspešno su završili, ali samo dve oblasti, kod duvana, možemo reći uspešno, u trećoj, nafte i naftnih derivata,stope nisu usaglasili i tu će verovatno proći još jako mnogo vremena dok ne usaglase stope. Kod alkoholnih i bezalkoholnih pića nisu uspešno završili harmonizaciju i tu imaju ogromne probleme u EU. Što se tiče usaglašavanja sa EU, moramo reći da mi ne smemo, s obzirom na to da smo daleko od EU, daleko smo od standardizacije i harmonizacije, ne pravnog sistema, nego ukupnosti sistema i suludo bi bilo primeniti ove odredbe iz više razloga. Prvi je spoljnotrgovinski deficit, koji će ove godine biti između devet i deset milijardi evra i dozvoliti otvoreno tržište. Ista ta EU i svet su pre 15 godina uveli sankcije ovoj državi, neopravdane sankcije, a sada kažu – oslobodite tržište. Prvo su nas oni zatvorili, uništili privredu, upropastili sve što je radilo, a sada kažu, otvorite i ono malo što živi, a upravo živi u ovoj oblasti. Druga stvar, imamo deficit budžeta i primereno je bilo iskoristiti svaku mogućnost, ubrati sredstva i napuniti taj budžet i stvoriti suficit u budžetu. Mi sada kroz liberalizaciju uvoza, slobodno tržište, omogućavamo da konkurencija sa Zapada, koja je vrlo jaka i nelojalno nastupaju na ovom tržištu, ubacuju sve što mogu i prljavo i normalno, idu sa raznim metodama, uskaču, rasturaju ovo tržište. Mi umesto da sada iz sredstava koja uberemo po osnovu ovih akciza damo namenska sredstva za razvoj prehrambene industrije koja se bavi preradom voća i povrća i da ta sredstva usmerimo ciljano u razvoje tih preduzeća, mi oslobađamo i još stvaramo veću dubiozu i veći deficit. Gospodine Vlahoviću, kada nastupate ovde vi ste predstavnik vlasti, vama je valjda u interesu da se zalažete za razvoj naše privrede, ne za rasturanje. Vi direktno vašom diskusijom, a i ovom metodom koju predlaže Ministarstvo finansija rasturate ovo malo privrede koja je ostala. Ovo je štetočinska aktivnost Vlade, a i ove skupštine ukoliko donese i usvoji ovaj član zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem kolegi Buhi, nemate vremena u okviru poslaničke grupe SRS, isteklo je. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu da razumem da poslanik ne može o istom članu da podnese amandman i da isto tražim. Zašto ne bi svi ovde u Narodnoj skupštini imali ista gledišta i razmišljanja o jednom zakonu, bez obzira koji to bio zakon ili predlog zakona koji je Vlada podnela. Jeste identičan, niti sam razgovarao, niti pričao sa gospodinom Baralićem, ali sam ispred SRS podneo ovaj amandman na član 2. Predloga zakona, odnosno dopuna Zakona o akcizama., da se član 2. briše. Član 2. kaže da se akcizom oporezuju sledeći proizvodi: derivati nafte, duvanske prerađevine, pa onda treća stavka brisana, četvrta, alkoholna pića i peta, ono zbog čega sam rekao da se briše, jesu uvozni proizvodi, osvežavajuća bezalkoholna pića, sirupi i praškovi za osvežavajuća bezalkoholna pića, voćni sokovi, koncentrisani voćni sokovi, voćni nektar i voćni sokovi u prahu. A mišljenje Vlade kaže da, se, amandman ne prihvata, s obzirom na to da se ukidanjem akcize na osvežavajuća bezalkoholna pića, sirupe i praškove za osvežavajuća bezalkoholna pića, voćne sokove, koncentrisane voćne sokove, voćni nektar i voćne sokove u prahu iz uvoza kao grupe proizvoda, na koje se plaća akciza, uvoznici izjednačavaju sa domaćim proizvođačima ovih proizvoda, a domaće zakonodavstvo se usklađuje sa zakonodavstvom EU i pravilima Svetske trgovinske organizacije. Gospodine ministre, ja sam zapisao jedno vaše obrazloženje od pre par dana, kada ste rekli da je ovaj zakon usklađen sa Svetskom trgovinsko organizacijom, a ne sa EU. Proverite stenogram, tako ste rekli. Ali, obrazloženje Vlade, da ne bi ponovo čitao obrazloženje svih ovih sedam-osam, ponoviću samo ova dva reda "uvoznici izjednačavaju sa domaćim proizvođačima ovih proizvoda, a domaće zakonodavstvo se usklađuje sa zakonodavstvom Evropske unije i pravilima Svetske trgovinske organizacije". Ne znam zašto mi koji u EU garantovano nećemo ući bar u narednih deset godina usklađujemo zakon sa Svetskom trgovinskom organizacijom. Dok SAD ignorišu ovaj zakon sa Svetskom trgovinskom organizacijom, jer stavljaju u sokove šećer koji Svetska trgovinska organizacija ne želi da se stavljaju, stavljaju so u proizvode gustog paradajza itd. To je rekao kolega Krasić. Pre neki dan je kolega Krasić o tome pričao, ali dobro, znači, zašto mi da ispoštujemo nešto kada jedna svetska ili vojna trgovinska sila jednostavno ignoriše Svetsku trgovinsku organizaciju. Međutim, dobro je prethodno rekao jedan kolega iz redova SRS, ovaj predlog je stvarno u korist slovenačkog "Fruktala" koji se favorizuje. Isto je rečeno zašto ne bi taj ''Fruktal'' lepo uzeo i kupio našu jednu fabriku sokova, ako već nije modernizovana da je modernizuje u skladu sa ovim našim 21 vekom ili standardima EU i da mi proizvodimo sokove, jer ovde imamo taj proizvod, hvala Bogu Srbija je poznata po voću i povrću. Zašto mi ne bismo mogli jednostavno već uveliko ispuniti te norme i uslove? Ali, ima tu još nešto što bi trebalo da se kaže da bi se upotpunila ova moja diskusija. Naime, izborom za predsednika Narodne skupštine Tomislava Nikolića odjednom su na berzi skočile cene, haos, i vidite čuda, Tomislav Nikolić više nije predsednik Skupštine. Uzmimo samo primer auto-gasa, u poslednjih mesec dana sa 31 dinara skočio na 39,5 dinara. Pa ministre, izađite za govornicu, objasnite otkud taj nagli skok kada predsednik Skupštine više nije iz redova SRS, gospodin Tomislav Nikolić. Gospodine Vlahoviću, pošto tako lepo i pomno pratite moje izlaganje mogu da vam uručim pozdrave malih akcionara iz "Jugoremedije," Zrenjanina, jednog od proizvođača lekova i to onih ključnih lekova koji se upotrebljavaju za normalan rad i funkcionisanje jednog organa, srca, jeste, ali izgleda, kaže –pravda je spora ali dostižna. Ti mali akcionari koje ste vi tada zajedno sa Jaka Radoviš, .. 80 poznati..., koji je pobegao svojevremeno iz Srbije i živeo u Makedoniji. Odande ste uspeli da ga dovedete da plati neku kauciju, da uzme tu firmu i da pokuša da uništi, ali kao što rekoh pravda je spora ali dostižna, a vi se nikada nećete oprati.
Zahvaljujem. O amandmanu narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovo je drugi identični amandman i, s obzirom na to da Vlada ćuti, mudro ćuti računajući da će proći ovo nevreme zvano zasedanje Narodne skupštine, sve će to da padne u zaborav za dva-tri dana. Ima jedna stvar gde moram da kažem da je Vlada u pravu, a to je, da, prilikom određivanja spiska proizvoda ili roba koje se opterećuju akcizom ne sme biti kriterijum da li je to iz uvoza ili je domaća proizvodnja i tu se u potpunosti slažem. Međutim, nije mi sada jasno, ako je uvođenje akcize za bezalkoholne proizvode iz inostranstva do sada to bio demokratski standard, kako se on danas izgubi, šta je to što je promenilo demokratski standard. Pravilo Svetske trgovinske organizacije? Pa ona su bila prisutna i prilikom donošenja ovog zakona i danas, gotovo da su to ista pravila, neke velike knjižurine gde se daju neki standardi itd. Ko primenjuje to? Primenjuje onaj i ona država u onom delu šta njima odgovara. Drugi razlog što se traži brisanje ove tačke u članu 2. jeste da se mi usklađujemo sa zakonodavstvom Evropske unije. Tu nam stvarno ništa nije jasno. Sa kojim zakonodavstvom Evropske unije. Tržište Evropske unije je zatvoreno za robu iz Srbije. Nešto robe može da prođe. Kada prođe neka naša roba, neće oni da kažu kakva su tamo opterećenja, što carinska, što druga. Tržište Evropske unije je zatvoreno za naše proizvode. Imajući u vidu taj politički naboj o tome da je potrebna jedinstvena Evropska unija i jedinstvena Evropa, oni su osmislili ovo ''pevačko društvo'' zvano CEFTA, da se na ovom delu tržišta uspostavi bivša Jugoslavija, u ekonomskom aspektu, kako ova roba ne bi baš tamo bila toliko zatvorena, a osim toga, imaju Slovence koji su punopravni članovi Evropske unije. Pošto njihovi proizvodi baš tamo ne mogu da idu, pa njima da obezbede da njihovi proizvodi dolaze na naše javno tržište. Ovi ništa nisu inovirali. To je sve krenulo sa Labusom i sa Dinkićem još novembra 2000. godine, kada je došlo do otvaranja našeg tržišta i tržište Srbije se otvorilo kao, bukvalno rečeno, kada otvorite jednu konzervu – otvorite i sve je dozvoljeno. Samo da vas podsetim, to je period kada su Koštunica i Labus izmislili način da se sa kriznim štabovima osvajaju preduzeća. Ovde nam se priča o Evropskoj uniji sve u superlativima, samo o nekim dobrim stvarima koje su dobre za te ljude u Holandiji i Francuskoj, ali je to nemoguća misija u Srbiji. Sa kojim proizvodom mi da njima konkurišemo? Mi nemamo taj proizvod. Uzmite nomenklaturu, uzmite carinsku tarifu, pogledajte bilo koju poziciju i kažite kome mi možemo da konkurišemo sa našom cenom proizvodnje i sa našim cenama ovde. Znači, mi smo za Evropsku uniju interesantni kao tržište, i to potrošačko tržište za sve robe. Ako je u pitanju novac, onda imamo banke preko kojih se peru pare. Koje? Mafijaške pare. Ako su u pitanju prehrambeni proizvodi, vidite i sami, navalica prehrambenih proizvoda iz inostranstva. Gde naši idu? Možete uzeti ove naše lidere prehrambene industrije, oni će vam nabrojati sedam do osam, eventualno deset, država gde izvoze svoju robu. Možda da se pojavi Italija i još neka iz Zapadne Evrope, ove druge su sve iz istočnog dela, geografski istočno i sada posle ove političke prekompozicije srednje i istočne Evrope. Gde to mi možemo da idemo sa našim robama? Zašto mi ne možemo da idemo sa našim robama? Zašto su neka tržišta za nas zatvorena? Ovde se dozvoljava da svako vršlja, radi šta god hoće. Donekle je gospodin Vlahović u pravu. Ako pogledate svojinsku strukturu prehrambene industrije u Srbiji, videćete da su vlasnici ljudi iz inostranstva. Domaći brend, ali vlasnik iz inostranstva, da li je "Frikom", da li je ovaj ili onaj. Odmah da vam dam jedan savet kako se ja borim protiv toga. Borim se vrlo efikasno: uključim B92 i vidim ko se reklamira na B92. Ko se reklamira na B92, njegovu robu ne kupujem. Vrlo prosto i jednostavno. Zašto ne kupujem? Zato što oni koji se reklamiraju na B92 finansiraju antisrpsku televizijsku stanicu, koja treba da opustoši dušu srpskom narodu. To je moj vid borbe. Naravno, videćete, nema ni slovenačke, ni hrvatske, niti robe koja dolazi iz nama tako dragih bivših republika, gde su ti naši pobratimi pokazali koliko su dobri, pa je Milorad Buha danas izbeglica. Dajte neka se svako u Srbiji bori na svoj način. Dajte da svako u Srbiji vodi neki svoj trgovinski bunt, otpor, otpor i prema ovakvoj Vladi koja uništava domaću proizvodnju, faktički je uništava. Možemo mi da pričamo o pravilima i Svetske trgovinske organizacije itd. A ovo CEFTA, da li smo ratifikovali taj ugovor? Nismo. Da li je Skupština ratifikovala to? Nije. Kako to može nas da obavezuje? Na mnogim mestima se pojavljuju ti sporazumi, neratifikovani, nepotvrđeni. U skladu sa novim Ustavom, to mora da se potvrdi. Ne, ''pevačko društvo'' selo, na čelu sa Tanjom Miščević i kažu – tu je naš strateški interes i ona pet minuta priča o strateškom interesu u pogledu roba, a 45 minuta priča o tome kako treba ljudi da se isporučuju u Hag, ako hoćemo da budemo bliži Evropskoj uniji. Kakva je ta harmonizacija, po kom osnovu se vrši ta harmonizacija? Da li u toj harmonizaciji postoji mikron interesa naše privrede? Ne postoji, nema ga. To je problem. Sve mora da se uništi. Ali, kada je u pitanju njihov interes, onda se menja logika. Vidite, opterećivanje akcizom sokova iz inostranstva je bio demokratski standard do pre nekoliko dana, a sad više nije. Demokratski standard je bila i uredba o nafti za vreme Đinđićeve Vlade. Tada su zaveli monopol, Novaković itd, nije mogao da uvozi naftu ko god je hteo, samo odabrani su mogli. Iz kog bloka? Iz demokratskog bloka. Ko je mogao da uvozi struju i da izvozi struju? Demokratski blok. Ovo je jedini proizvod u članu 2. gde stoji da li je u pitanju uvoz ili domaći proizvod. Zašto? Jedva smo se izborili. Samo da vas podsetim, 2004. godine je ovde pala jedna inicijativa Vlade Republike Srbije u pogledu akciza, meni se čini da je bio u pitanju dizel. Izglasamo zakon, usvojen je taj naš amandman, da li je Perićev amandman usvojen, posle pet dana Dinkić besan – novi zakon o izmenama i dopunama postojećeg Zakona i vraća na ono staro. Argument za to jeste, kaže, ovi iz inostranstva su rekli, naljutili se, ja sam njima obećao da će to tako da bude i to mora tako da bude, nema tu više priče. Naravno, 127 glasova se skupilo, izglasano, vraćeno. Znači, mi nemamo suverenitet ni u zgradi Narodne skupštine.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Saša Valjarević. Vlada predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS i ja, kao predlagač, predložio sam da se u članu 5. stav 2. briše, uvođenje akcize na tečni gas. Smatramo da je neprihvatljivo da se uvodi akciza na tečni gas koji se koristi za pogon motornih vozila. Korisnici ovog argumenta pripadaju ekonomsko najugroženijoj populaciji građana Srbije. S druge strane, reč je o najčistijem energentu koji ekološki najmanje ugrožava životnu sredinu, pa bi država svojom fiskalnom politikom trebalo da stimuliše njegovo korišćenje u ove svrhe. Mogu da vam poručim, ministre, a i Vladi Republike Srbije, da vas pozdravljaju udruženja svih taksista u Srbiji, s obzirom na to da su oni jedan od najvećih korisnika tog tečnog gasa za pogon motornih vozila. S obzirom na to da je veliki broj građana Srbije ostao bez posla od 5. oktobra, mahom su našli posao kao vozači taksija, jer su se sami udruživali, osnivali udruženja i krenuli su da zarađuju hleb za svoje porodice. Međutim, vi sada sa novim nametima pokušavate da im otežate i ovako tešku materijalnu situaciju, s obzirom na to da, kada izađemo i pogledamo kakva su to taksi udruženja i koja su to vozila, kada je prosečna starost vozila preko 20 godina i kada se jedva dovijaju dižući kredite iz banaka da bi, eventualno, imali mogućnosti da ugrade na ovim starim polovnim vozilima instalacije za tečni gas, da bi mogli sa jeftinijom vožnjom da zarade neku pristojnu platu za svoje porodice. Ovde napominjete u odgovoru, odnosno da li ste vi ili je neko iz Vlade dao odgovor da su akcize na tečni gas uvedene i u zemljama u okruženju, odnosno da je u preko 30 zemalja to urađeno, u Italiji, Mađarskoj, Bugarskoj, Rumuniji itd. Ne znam, još jednom vas pitam, da li vi živite u zemlji Srbiji. Da li se vi možda krećete van tih vaših političkih ili ministarskih krugova gde su velike plate i gde se verovatno lepo živi, uživa u privilegijama, a normalni građani koji nemaju te privilegije ili nemaju tako visoke plate, oni sigurno ne mogu da plate tu akcizu, niti mogu to da prate. S obzirom na to da su autotransportna preduzeća, odnosno autobuske kompanije, u Srbiji privatizovane i da se sve više linija zatvara, jer novi strani partneri koji dolaze kupuju za budzašto, nekada jedna od najuspešnijih kompanija, kao što je na primer ''Litas'' iz Požarevca, a koja je bila u staroj Jugoslaviji jedna od najboljih i najbezbedonosnijih autoprevozničkih preduzeća, prodata je. Sada su počeli da zatvaraju od grada do grada određena autobuska stajališta i određene linije, tako da su građani uskraćeni i za taj prevoz. Tu su se uključile kompanije, odnosno taksi udruženja koja su krenula da u tom lokalnom delu na nekih 15 do 20 kilometara prevoze građane sa ovom cenom koja je sada na tržištu. To građani mogu da podnesu. Međutim, sa ovim nametom koje vi sada planirate i sa novim akcizama za tečni gas, to će sigurno poskupeti. Koliko vidimo, po Predlogu budžeta, a i po strategiji koju ima ova Vlada, ništa bolje ne očekuje građane Srbije. Jedino verovatno vas i vaše koalicione partnere očekuje još bolji život, a građani žive sve gore i gore.
Hvala. Izvolite kolega, o amandmanu narodni poslanik Zdravko Topalović.
Dame i gospodo, neću svojim kolegama oduzimati vreme i biću vrlo kratak. Svedoci smo da poslednjih godina, poslednje dve-tri godine, korišćenje tečnog naftnog gasa doživljava pravu ekspanziju u Srbiji. Znamo odakle se uvozi tečni naftni gas, iz Rusije. Sada, gospodine ministre, moram da izrazim jednu sumnju i da to iznesemo pred građane Srbije. Moja sumnja je da li je tu uticaj naftnog lobija koji uvozi sirovu naftu, ne iz Rusije, već iz drugih zemalja, a znamo da je jako veliki uticaj bio uvoznika, pogotovo prerađenih naftnih derivata i znamo da su se ti derivati uvozili uglavnom iz zapadnih kompanija. Izražavam sumnju da se ovim sapliću uvoznici tečnog naftnog gasa, pre svega jednog ekološki podobnog energenta i da se forsiraju, kako naftaši kažu, prljavi naftni derivati. Izražavam sumnju i opet moram da izrazim sumnju da je došlo do lobiranja uvoznika naftnih derivata od strane zapadnih kompanija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, lično mislim da redosled koraka nije najbolji. Naime, trebalo je prvo, po nekoj logici zdravog razuma, usvojiti poreske zakone, odnosno izmene, a onda usvajati budžet. Ovako, već smo usvojili budžet i sve ono što je predloženo ovim poreskim zakonima već je ukalkulisano u novi budžet. Sada smo tu gde smo i moramo usvojiti i prihvatiti kako je ovde predloženo, bez mogućnosti na bilo kakve izmene. Hoću samo da vas podsetim da je postojala mogućnost da se nešto promeni, jer je poslanička grupa G17 plus pre sedam dana diskutovala ovde u smislu da se ovaj član, odnosno pomenuta akciza na tečni naftni gas briše ispred ovog zakona, odnosno da se ne uvode uopšte i onda bi to značajno poremetilo i promenilo suštinu ovog zakona, a samim tim i budžet koji je već usvojen. Naime, samo da vas podsetim, pre sedam dana poslanik G17 plus je diskutovao u tom smislu da ne treba uvoditi ovu akcizu na tačni naftni gas, da će poslanička grupa G 17 plus glasati protiv toga i pozvao je s ove govornice i druge poslanike da glasaju. Naravno, naveo je jednu dobru argumentaciju koju podržavam, a i poslanici SRS, jer su predložili isti amandman koji će doći na dnevni red odmah posle ovoga. Tada je bilo izvesno da ovaj amandman ima šansu da prođe u ovom parlamentu, odnosno da se ova akciza uopšte ne uvede. Ova govorim iz razloga da bih vam pojasnio ili razjasnio karakter ove jedne politike ili poslaničke grupe G 17 plus, politike koja je pre sedam dana imala argumente protiv ovog zakona, a posle nekoliko dana ta ista grupa, odnosno isti poslanik je povukao predloženi amandman, uz neko obrazloženje da se povinovao volji svog šefa, odnosno lidera partije. Naravno, to je politika stranke koja je nama dobro poznata. Želim u tom kontekstu ovde da ukažem i građanima Srbije na nešto što je vezano za stranku G 17 plus, a desilo se pre nekoliko dana u Užicu. Naime, u Užicu je održana konferencija za novinare pre nekoliko dana u organizaciji podmlatka ili omladine G 17 plus na kojoj su rekli da Mlađan Dinkić kao lider partije, 6 meseci posle izbora, želi da nagradi svoje istaknute aktiviste, omladinu G 17 plus, koja je učestvovala u kampanji vrlo uspešno, prešli cenzus, i ušli u Parlament. Sada ih nagrađuje, 30 aktivista, odlaskom na sedmodnevni odmor ili posetu Parizu, odnosno Francuskoj. Sada se ovde nameće jedno logično pitanje, kako to da sesetio Mlađan Dinkić posle šest meseci od izbora da nagradi svoje aktiviste? Zašto to nije uradio odmah posle izbora? Znao je rezultat, znao je da je ušao u Parlament. Naravno, nije imao hrabrosti, jer to košta, tih sedam dana u Parizu za 30 osoba košta. Sada, kada je konačno ušao u Vladu i kada je dobio ministarstvo sa dosta para na raspolaganju, sada može da časti i više od 30 omladinaca iz svoje partije, naravno, o trošku građana Srbije. Ima gospodin Dinkić na raspolaganju mnogo sredstava iz ovog budžeta i može da se ponaša tako bahato, naravno, biće sponzora, jer je gospodin Dinkić u svoje ministarstvo prisvojio i turizam, pa tamo ima dosta investicija i ima dosta agencija koja se bave tim poslovima. Naći će se sponzori da sve to lepo sponzorišu. Naravno biće oni adekvatno nagrađeni od Dinkića, ali sve to preko leđa građana Srbije. Što se tiče same akcize na tečni naftni gas, ako pogledate u obrazloženju koje je dala Vlada, u svom izveštaju kojim ne prihvata ove amandmane i obrazloženje koje se nalazi u budžetu, videćete da je to prepisano. Bukvalno, obrazloženje iz budžeta i obrazloženje iz ovog Vladinog obaveštenja je isto prepisano, samo se razlikuje jedan podatak, a to je neka projektovana cena TNG za krajnjeg potrošača, pa se u budžetu pominje cifra od 50 dinara po litru, a u Vladinom izveštaju od 40. Samo da podsetim ministra i Vladu, tečni naftni gas je već danas, odnosno pre sedam dana na tržištu poskupeo na tih 40 dinara, iako zakon još nije usvojen, iako tih šest dinara akcize još nije ukalkulisano, on je već poskupeo. Pitam se sada, posle usvajanja ovog zakona, da li će cena ostati 40 dinara ili će se tek onda dodati ova akciza od 6 dinara, odnosno od 10, posle nove 2008. godine. Sa druge strane, vrlo je kontradiktorno, u obrazloženju Vlade stoji, citiram – predlaže se proširenje predmeta oporezivanja derivata nafte i na tečni naftni gas za pogon motornih vozila, a imajući u vidu značajnu godišnju potrošnju ovog proizvoda. Od 2003. do 2005. godine povećana je potrošnja tri puta, da bi u istom tom pasusu pri kraju rekli, da to ne bi izazvalo povećanje troškova u privredi, jer se za sada tečni naftni gas koristi veoma malo u komercijalne svrhe. Šta to znači? To znači da su najveći broj potrošača upravo građani, obični ljudi i fizička lica, i to najsiromašniji slojevi, jer se radi o najjeftinijem energentu za pogon motornih vozila. Sada je, čak je i poslanik G17 naveo neku cifru, verovatno je čovek informisan pošto ima neke informacije koje drugi poslanici nemaju, da postoji u Srbiji oko 150 hiljada korisnika ovog energenta. Uglavnom se radi, i to Vlada ovde priznaje, o običnim građanima kao korisnicima ovog energenta. Sada vidite, ako običnom građaninu, najsiromašnijem, koji jedva preživljava i koristi ovaj energent kao najjeftiniji i povećate cenu, a sada je već povećana za 30%, kada stupi ovaj zakon na snagu, i ako se još koriguje to, možda posle Nove godine, kada se akciza poveća na 10 dinara, on će još više poskupeti, ako vi povećate za 50% za godinu dana ili manje od godinu dana, vidite koliki je to udar na džep običnog, najsiromašnijeg građanina u Srbiji. S druge strane, pričamo o gasu kao ekološki najčistijem gorivu. Uzmite u obzir da uređaj za gas koji ugrađujemo u naša vozila košta i preko 1000 evra. Ugradnja tog uređaja košta i preko 1000 evra na novijim automobilima, raspitajte se malo, kolega, pa ćete videti. Atestiranje uređaja takođe je vrlo skupo i ako pričamo da želimo da pospešimo i motivišemo građane da više koriste ovaj gas kao ekološki najčistiji, onda ne možemo i ne treba da ih opterećujemo na ovaj način. Ako će se običnom smrtniku ovaj uređaj, ugradnja i korišćenje gasa isplatiti posle 100 hiljada kilometara i posle pet godina, on nema interes da ga ugrađuje. Prema tome, ovim merama i tu tendenciju koja je postojala do ovih mera u Srbiji, povećanja potrošnje i korišćenja tečnog naftnog gasa, mi zaustavljamo ovim i doći će do pada korišćenja, odnosno potrošnje u ove svrhe za pogon motornih vozila. Pored onog lošeg efekta koji sam pomenuo, to je udar na kućni budžet ili na budžet i džep običnog čoveka. Samim tim, opet idemo u suprotnom smeru sa aspekta ekološkog značaja i opet ćemo koristiti više ove naftne derivate koji zagađuju životnu sredinu. Ja bih samo toliko. Ukazao bih na ovo što je trenutno prisutno. Kao inicijativa Vlade, ne stoji obrazloženje koje je Vlada dala za uvođenje ove akcize, pogotovo što tamo na jednom mestu stoji da je prihod ispod milijardu dinara u ovom polugodištu. Ne radi se o velikom prihodu koji će država imati od ove akcize, to se moglo nadomestiti na drugi način, a pogotovo to se moglo ostvariti i imati neukidanjem akcize na uvoz ovih sokova itd. Time smo mi naše domaće tržište, koje je takvo od 2000. godine, potpuno otvoreno za stranu robu, još više otvorili i još više gušimo ovu našu domaću proizvodnju. Hvala vam.
Da li još neko želi reč? Gospodin Batić ima reč.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, tema akciza na tečni gas i sirovu naftu vraća nas na jednu temu koja je zaboravljena u okviru ovih priča o raznim kriminalnim aktivnostima ljudi koji su sada na visokim funkcijama i u sadašnjoj Vladi i u prethodnoj Vladi, a to je priča o sirijskoj nafti i ruskom gasu. To je priča o ljudima koji su se bavili uvozom tih energenata i to je priča o onome ko im je to omogućio. To je jedan od ministara u prethodnoj i sadašnjoj Vladi. To je jedan od ljudi čiji je izbor trebalo da bude obavljen do kraja prvog redovnog zasedanja, a zove se guverner Narodne banke Republike Srbije. Tu priču vladajuća koalicija izbegava, iako je to obaveza po Ustavnom zakonu. Dakle, tim ljudima koji se bave uvozom energenata isti taj guverner Narodne banke, Radovan Jelašić, omogućio je da trguju sa onim parama koje su dobijene prodajom ''Mobtela''. Sada vas pitam, kako je moguće da pojedinci na tržištu plasiraju pare koje su dobijene prodajom ''Mobtela''? Isti ti pojedinci su otkupljivali blagajničke zapise i zaradili milione i opet im je to omogućio onaj čovek koji je trebalo da bude izabran za guvernera ovde u Narodnoj skupštini, a ne da se zloupotrebljava Ustavni zakon. Ta priča opet o "Evroaksiz banci" i tadašnjem guverneru, pa ministru finansija, pa ministru privrede, neminovno vodi ka Nacionalnoj štedionici i zloupotrebama i kriminalu vezanom za formiranje, a kasnije za privatizaciju, pa za prodaju Nacionalne štedionice. Ta priča, kada već pominjemo PDV, neminovno vodi ka tome zašto se ne otvara rasprava o izboru guvernera Narodne banke i što je, ponavljam po treći put, obaveza po Ustavnom zakonu, da bi se neminovno otvorilo pitanje tzv. "Jelašićeve vile" i utaje poreza od strane guvernera Narodne banke i onog koji je još uvek na tom mestu. Ovde imam kompletnu prepisku gde mu je gospodin Nebojša Mišić preko svojih advokata nudio da otkupi tu vilu za milion evra i evo, to je taj dopis njegovog advokata. Bilo bi ovo sve senzacionalnije, jeftino i naivno i sticanje olako političkih poena, da se ne radi o ličnosti guvernera Narodne banke. Da li ima demokratske države u svetu koja pretenduje da bude pravna, gde guverner Narodne banke utaji porez i nikom ništa, a njegov savetnik bude uhapšen u aferi "Kofer" i posle toga avanzuje? To se događa u Srbiji. Zato se izbegava da se o njemu povede rasprava u ovom parlamentu, povredom Poslovnika, zakona i Ustava. Dakle, to je jedna naknadna politika koja čitavu ovu priču, koja jeste životna i značajna, baca u drugi plan. Ali, taj čovek pripada stranci kojoj ništa nije sveto. Evo jedan drugi primer. Jeste da nisu akcize, ali je slično – carine, da vidite kako funkcioniše ta stranka i kako funkcioniše ta vlast. Ovo je dopis koji je predsednik Skupštine opštine Loznica uputio direktoru Uprave carina, gospodinu Draganu Jeliniću, gde se kaže: "Poštovani, shodno dogovoru, dostavljam vam predlog tri kandidata za prijem u radni odnos na području Carinarnice Šabac". Članovi stranke, navedena njihova imena. Uredno to odobri i parafira gospodin Dragan Jelinić i ti ljudi budu primljeni u radni odnos. To je zloupotreba, to je nepotizam i to je kriminal. Ovim stvarima treba da se bavi tužilac. Naravno, to je isti onaj čovek koji, kada su prikupljeni potpisi za njegov opoziv sa mesta gradonačelnika ili predsednika Opštine Loznica, promeni Opštinsku izbornu komisiju, ali će se skupiti ponovo i više potpisa, jer ovakve stvari u jednoj iole pravnoj državi ne mogu se tolerisati. Onoga su isključili što je skupljao priloge za rekonstrukciju manastira ''Hopovo'' preko svog ličnog računa. Ali i ovaj će doći na red. Hvala.
Hvala, gospodine Batiću. Da li još neko želi reč? O amandmanu ili po Poslovniku? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o porastu akciza i porastu cena gasa, koje će uslediti odmah posle usvajanja ovog zakona, moram reći da je moj lični stav da je u toku razvoj nove ekonomske doktrine od strane aktuelne vlasti, s obzirom na to da imamo više elemenata iz kojih vidimo da se tamo radi o jednoj ozbiljnoj doktrini koju oni razvijaju. Pre mesec i po dana povećali su cenu struje za 15 posto i rekli da to uopšte neće uticati na porast troškova života. Odlično. Moj predlog je da odmah povećate za 150 posto i verovatno će efekat biti vrlo mali. Pokrijte deficit u budžetu sa ovim porastom i odlično, narod zadovoljan. Ovde povećavamo akcizu koja će normalno izazvati lančanu reakciju povećanja usluga i cena proizvoda i na taj način utičemo na porast cena, porast usluga i ukupnost inflacije. S druge strane, pre nekoliko dana videli smo u Predlogu budžeta, kasnije je taj budžet usvojen, da su plate i davanja državnim službenicima povećane za 13,6 posto. Ako tome dodamo i planiranu inflaciju od 6,5 posto, znači, povećanje je ukupno dvadesetak posto. Opet isti doktorirani ekonomisti iz vladajuće koalicije nam kažu da to uopšte neće uticati na porast troškova života. Međutim, deo vladajuće koalicije kaže da hoće. Guverner u nekoliko navrata, nekoliko zadnjih dana, decidirano tvrdi, a i oni koji ga okružuju, da će deficit budžeta biti preko 50 milijardi. Ko je radio budžet? Je l' to radila ova koalicija ili DS? Hajde se usaglasite, da li će deficit biti 13 milijardi, ono što smo usvojili, ili će biti 50 milijardi. Ovaj narod voli čiste račune i vreme je za čiste račune, ali aktuelna vlast ne želi to da napravi. Ministre, na vama je odgovornost. Pojedini doktorirani u vašim redovima mogu gurati i jedno i drugo, ali predlog je vaš i vi snosite odgovornost.
Hvala. Da li još neko želi reč? Po Poslovniku, izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, dolazim sa sednice SO Pančevo i mogu da vam kažem i da obavestim javnost, postavljam pitanje Vladi, prvo predsedniku Narodne skupštine i resornog Odbora za zaštitu životne sredine. Dame i gospodo, već danima monitoring u koji su uložena značajna sredstva na određenim mestima na teritoriji Opštine Pančevo ne radi. To smo danas saznali od nadležnih funkcionera demokratskog bloka, koji je na vlasti u Opštini Pančevo. Da vas informišem još i to da je u poslednjih nekoliko godina u Pančevu sakupljeno na ime ekološke takse preko 800 miliona dinara, a da ta sredstva nisu usmerena u onom pravcu u kome treba. Postavljam pitanje i tražim odgovor – zbog čega monitoring u Pančevu ne radi, nadležno Ministarstvo za zaštitu životne sredine i resorni odbor da mi daju odgovor, imam pravo da postavim pitanje u ime birača i građana Opštine Pančevo, koji su u teškom položaju. Noćas je jedan deo grada trebalo da se evakuiše zbog toga što je došlo do trovanja i enormno visokih procenata zagađenja raznih zagađivača, tj. ''Petrohemije'', ''Rafinerije'' i ''Azotare''. Na to noćas nije svirala sirena DS u Pančevu i predsednik SO Pančevo noćas nije mogao da uključi sirenu. Verovatno mu predsednik Republike nije bio u Beogradu, da bi za 15 minuta on i Bojan Pajtić iz Novog Sada za pola sata, kao da je došao helikopterom, stigao da učestvuje u predizbornoj kampanji, da bi na taj način dokazali kako oni vode veliku brigu za građane Pančeva. Moram da vam kažem, situacija u Pančevu je izuzetno teška. Drage kolege narodni poslanici, imate izrađen program NIP u kome je Ministarstvo finansija u prethodnom sazivu u taj plan i program naznačilo da su samo zagađeni Obrenovac, Lazarevac i Kostolac, a Pančevo je izuzetno zagađeno i na prvom mestu je u državi, a iza njega je Bor. Ne kažemo da su i ovi gradovi bez zagađenja. Tražim odgovor od nadležnog resornog Ministarstva za zaštitu životne sredine da odgovori na pitanje građanima Pančeva, a i meni, imam na to pravo i obavezu, zbog čega monitoring u Pančevu ne radi. Ponovo kažem, noćas je trebalo građani da se evakuišu iz donjeg dela grada ''Vojlovice'', zatim ''Topole'', naselja ''Sodare'', ''Strelišta'' i takoreći centra grada. Ovo govorim više puta, ali izgleda da ovo ne čuju oni koji su za to zaduženi u državi. Nijedan dinar za Pančevo se ne daje kada je u pitanju zaštita životne sredine. Najprljavija tehnologija se nalazi u Pančevu. Petrohemija proizvodi, u prošloj godini ogromne količine svojih proizvoda i samo od izvoza ova država i ova vlada je imala prihod preko 200 miliona evra. Šta je ostalo građanima Pančeva i toj opštini da se unapredi zaštita životne sredine? Ništa. Zbog toga molim odgovor na pitanje – zašto Ministarstvo za zaštitu životne sredine ne interveniše i ne preduzima odgovarajuće mere? Hvala.
Hvala vam, gospodine Jojiću. Da li još neko želi reč? (Ne.) Hvala. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik dr Paja Momčilov. Vlada predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, gospodine doktore.
Gospodine Mrkonjiću, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, evo, mi sad vodimo raspravu već par dana ovde pred ovim ministrom i hteo bih samo jednu opasku da kažem, da mi se čini da se događa nešto što nije u redu. Naime, predsednik Skupštine, gospodin Dulić, nam je saopštio na kraju prethodne seanse da neće biti direktnih TV prenosa u jednom TV periodu, zbog prenosa iz Vimbldona. Bojim se da se na jedan podmukao način ne uvodi jedna nova praksa, da se postupno testira javno mnjenje, da se odloženo u kasnim jutarnjim satima emituje nešto što ovde mi pričamo. Voleo bih da grešim i da nisam u pravu, ali to mi je sumnjivo i mislim da je to jedna prelazna etapa koja treba da vodi ka ukidanju ovih TV prenosa, mada se i sam predsednik prema tome određuje dosta pozitivno i smatra da to ne bi trebalo uraditi. Ova rasprava koju mi vodimo i ona prepodnevna me apsolutno ubeđuje da mi danas kada govorimo o novokomponovanoj Dosovskoj vlasti možemo slobodno da kažemo da je to nenarodna vlast. Vidite, mi smo raspravljali da li da se oslobode PDV-a hrana za malu decu, za opremu za decu. Niko iz DS-a, te kameleonske stranke, ''žuto-crvene'', nije se javio da kaže ni ''za'', ni ''protiv''. Ministrovo obrazloženje je bilo smešno, gde je nama zamerio da nama nedostaje analitika, da mi ne posvećujemo tome pažnju, a mi znamo kolika je administracija. Godine 2000. bila je 200.000 državnih službenika, sada ih je 260.000. Sigurno je administrativno čistih, ako odbijemo vojnike i vojsku, 20.000 više. Kakvi su to kadrovi? Svesni smo svi dobro, idemo po našim bankama. Idite u neku banku, pokušajte najobičniju transakciju da završite sa inostranstvom, najprostiju, nastaje panika. Ne mogu da vam odrade. Sve nekompetentni i nestručni kadrovi. Takvi su kadrovi i u ovakvim ministarstvima i onda se nama prebacuje da nedostaje analitike. Gde je vaša analitika ja se pitam? Da se vratimo samo amandmanu. Ispred SRS-a tražio sam da se član 6. briše, jer taj član 6. određuje taksativno da li će tečni naftni gas za pogon motornih vozila da dobije akcizu i da će u periodu od 31. decembra 2007. godine da iznosi 6,00 dinara po kilogramu, a od januara 2008. će iznositi 10,00 dinara. Moji prethodnici su već ovde dosta pričali na ovu temu i jasna su dva razloga. Prvi je ekološki, a drugi je ekonomski. Ekonomski u interesu građana, a ne u interesu države. Pošto ste nam zamerili da nismo analitičari, ja ću biti možda malo dosadan, možda ću neprimereno govoriti, ali trudiću se da analitički raspravimo ovaj problem. Mi danas na planeti imamo preko dva miliona hemijskih materija koje su otrovne i štetne. Benzin i naftni derivati apsolutno su zagađivači naše sredine u kojoj živimo, zagađivači biosfere i više je razloga zašto su derivati nafte i benzin, pogotovo bezolovni, ali i olovni benzin koji je još ovde u upotrebi, vrlo štetni. Zbog čega? Prvo, mnogo je kancerogenih materija koju obični benzin, pa i bezolovni emituju sagorevanjem. Sada vozimo motorna vozila i koristimo ih za druge svrhe. Produkti sagorevanja su vrlo štetni, pogotovo štetni oksidi ugljenika, ugljen-monoksid i ugljen-dioksid i oni prave fenomen kiše ili kiša koje su zaslužne za zagrevanje ove naše planete. To je fenomen staklene bašte. Poznato je da Amerikanci neće da potišu određene međunarodne ugovore, da bi se zaštiti od toga. Vi ste čuli sada u izlaganju od mog prethodnika iz SRS-a, mog kolege, uvaženog pravnika, kolege Jojića, kakva je situacija u Pančevu. Vi ste čuli da tamo ne radi monitoring, nego u Beogradu imamo tri automatska monitoring mesta, gde se određuju izduvni gasovi, štetne materije u atmosferi, 17 poluautomatskih i još tri, četiri, mesta gde su stanice koje to određuju. Vi znate kakav je saobraćaj sada u Beogradu i sada bi neko rekao ovako – dobro, mi 340 tona nafte godišnje koristimo po glavi stanovnika, pa to nije tako mnogo. Koriste više Hrvati, Mađari, Austrija preko 1.000 tona. Nismo mi toliko veliki potrošači. Kazaćemo, po broju automobila mi imamo 220 automobila na 1.000 stanovnika, drugi imaju mnogo više, pa nije to potrošnja. Jeste to potrošnja, mi imamo zagađenje i olovom i ovim produktima koji izazivaju veliki rak. Problem je jedan, zašto je bolji ovaj tečni naftni gas ili plin, kako ga zovu. To je jedna mešavina od propana i butana i kada imate propana od 70%, to je vrlo kvalitetna smeša tj. ovi koji koriste danas kažu – imamo nekvalitetan gas. Da, ubace im mnogo više butana koji nema oktansku moć i koji nije tako dobar. Zašto je to ubedljivo ekološki bolje koristiti? Ja ću biti slobodan da vam kažem, skoro potpuno sagoreva, nema gubitka kao kod benzina zbog delimičnog sagorevanja. Nema kondenzacija na karikama ne smanjuje sposobnost maziva. Znači, mnogo manje emituje dalje ono što mi ne volimo, ugljen-monoksid, pogotovo u praznom hodu kada rade motori. Manje je drugih oksida, azotnih, koji su štetni po zdravlje i pogotovo onih kancerogenih materija. Znači, nema uopšte olova, nema benzola, nema sumpornih dioksida, nema aldehida i veoma malo čestica čađi. Sad ćete vi meni da kažete – šta sad ti to pričaš nama, to nas možda i ne interesuje, ministra pogotovo i ovo njegovo društvo, jer to je društvo koje interesuje samo profit jedne određene grupe ljudi i ništa drugo. Naravno, vi ćete kazati – pa daj, ta tvoja analitika nije sa ekonomske tačke još dostupna, nije kompletna, a mi smo se malo i tu udubili. Šta mi gubimo, recimo, ako se ukine ovo što je ranije postojalo, pa je pre par godina ukinuto od opet Dosovske vlasti, koja je htela da populariše upotrebu ovog goriva. Upravo, iz ekoloških razloga se tada pričalo, a sada se ponovo poseže za tim. Ako mi kažemo da je porasla za zadnje tri godine sa 60 tona na 270 tona potrošnja tečnog naftnog gasa i da se očekuje da će oko 500 miliona litara biti ta potrošnja, šest puta 500 litara, to je tri milijarde dinara. Ja govorim u litrama, ali da li je tačna brojka? Hoćemo li se složiti? Mislim da hoćemo. To je gubitak. Zašto se ja zalažem da je taj gubitak zanemarljiv. Upravo zbog dva razloga. Mi smo bogati. Trideset posto apsolutno siromašnih, 10% je bogatih i onda ako uzmete i kategoriju taksi vozača, koji žive i prehranjuju svoju porodicu i koji treba danas na zdrav način da nas prevoze, onda se zalažemo za tu kategoriju ljudi i za tu kategoriju građana koji materijalno ne stoje dobro, a neće da zagađuju ovu sredinu. Ono što je drugi razlog, zbog čega apelujem da se ovo skine, vi ćete reći odakle pare, gde ćeš da nađeš, vi to uvek kažete, tražite od nas da vam nađemo pare. Ja kao lekar mogu da vam kažem, to sam ponavljao, Kandiungr, bivša direktorka Kancelarije Svetske banke, to je ona banka što je ispisala ''svet bez siromaštva'', to je moj ideal, tamo u Vašingtonu, u onoj 19. ulici piše ta floskula, kazala je – u srpskom zdravstvu od 2-4% bruto nacionalnog dohotka ide na korupciju. Suzbijajte korupciju, to što ne želite i ne radite, jer ste direktni učesnici u njoj, pa ćete dobiti mnogo više nego što gubite od tri milijarde koju biste dobili na ovaj način. Jedan posto bruto nacionalnog dohotka, sada ja moram da razgovaram sa vama da mi ne biste kazali da nije kvalifikovan razgovor, izračunala vam je koleginica Jorgovanka otprilike 19 milijardi dinara. Malo sam rekao, po vas gore što sam rekao manju sumu. Zašto ja ovo sve govorim? Zdravstvena situacija našeg stanovništva je vrlo teška. Pored toga, kardiološki nestajemo sa ovih prostora i osnovni naš problem je što zdravstvena služba i ova vlada, u kojoj vi sedite, ne shvata da je osnovni zadatak zaštita službe, očuvanje i ovog biološkog potencijala nacije i opstanka na ovim prostorima. Problem je i to što iz godine u godinu nas sve više umire, sve više obolevamo od plućnih bolesti, od karcinoma i srčanih oboljenja. Neću da čitam brojke, evo, Zavod za statistiku Srbije je izdao ove godine tačne brojke, gde se vide taksativno, ako se gleda 2004. i 2005, koliki je taj porast. Više hiljada je obolelih, pogotovo žena kod nas, od karcinoma u zadnje dve godine. Upravo ove materije koje vi promovišete benzin i naftni derivati su uzrok da do ovoga dođe. U Beču je pre 30 godina javni saobraćaj prešao na plin. Smatra se da će Amerika imati 2010. godine 17 miliona vozila upravo na plin. Čitav svet je krenuo tim putem, vi sada terate skoro izjednačavanje cene. Biće simbolična razlika u ceni između benzina. Možete da klimate glavom koliko hoćete, jedna trećina je sada cene običnog benzina, gasa. Čuli ste, već ste digli cenu, niste zakone ni usvojili, na 40 dinara, a kada ovo zaživi otići će ta cena i biće razlika simbolična 10 dinara. Kada je neko računao ono što mora da se uplati za ugradnju, nije baš svaki automobil 1.000 evra, može od 350, ima raznih sistema, ''Zastava'' to ugrađuje, nemačke iitalijanske atestirane sisteme kod nas i onda će to biti i te kako pozamašna suma. Šta vi radite? Vi uništavate narodno zdravlje. Vi ste protiv najugroženijih kategorija ovog društva, ne date mu da se vozi na bezbedan način. Da, možete, imate državna vozila i baš vas briga kako će se voziti taksista, kako će se voziti običan čovek. Vama je samo bitno gde možete da ćapite i zgrabite. Rekao je tu neko da ne služe akcize za disciplinovanje, za neki uvoz, izvoz. Služe vam, akcize su vama prihod od 3% do 5% bruto nacionalnog dohotka i vama su služile, Dosovskoj vlasti oduvek da time poravnavate svoje neke neravnine i da dolazite do sredstava. To je opšte poznata stvar. Nemojte da nam pričate neke stvari koje nisu. Na kraju da opravdam ovo što sam rekao da ste nenarodna vlast, evo dokaza. Po Krivičnom zakonu Srbije član 266. kaže – unošenje opasnih materija, prerađevina i skladištenje otpadnih materija u našoj zemlji je zabranjeno. Vlada Srbije je na sednici 2005. godine, imam tačno materijal, donela Uredbu gde uvodi jednu šifru koju niko ne može da razume, šifra je 3006-80-00-00, otpadni farmaceutski proizvod, u Carinskom zakonu i odluke o razvrstavanju robe uvoza i izvoza. Na ovaj način je otvorena mogućnost da se u našu zemlju uvozi otpad. Po međunarodnim konvencijama, da ih ne nabrajam i ne citiram, nemam vremena, apsolutno je zabranjeno uvoziti u zemlju koja nema kapacitete preradne, taj otpad. Najverovatnije uvozimo otpad, to je Labus, na njegovo insistiranje je doneta ova uredba i pod šifrom se krije ova mogućnost. Mi ovde uvozimo verovatno i nuklearni otpad. Da je to tačno danski socijalisti u parlamentu su pokrenuli inicijativu pre godinu i nešto i rekli da se prekine sa uvozom nuklearnog otpada u Srbiju. Takva ste vi vlast i te vaše mere su nenarodne. Zbog toga srpski radikali ne mogu apsolutno da se pomire sa ovakvim vođenjem politike i predlažem ostalim ljudima koji imaju svesti i građanskog morala malo da podrže ovaj naš amandman i da se ovo briše.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine Mrkonjiću, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podržaće SPS amandman SRS u vezi sa ovim pitanjima. Dozvolite da kažem, zašto ovaj amandman neće biti prihvaćen. Kolega Ivan Živadinović, narodni poslanik iz poslaničkog kluba G17, bio je podneo amandman u istovetnom tekstu i bio sam potpuno siguran da će amandman biti prihvaćen, zato što očigledno uz ovih nekoliko poslaničkih grupa iz opozicije, uz podršku G17 taj amandman bi dobio dovoljan broj glasova i bio bi usvojen. Kolega Živadinović, koji je inače, moram da kažem, što se mene tiče vrlo korektan čovek i dobar narodni poslanik, imam uvek potpuno otvoren prostor kada želim da kritikujem i hvalim, dakle, bio je prinuđen, bio je primoran, nažalost, da povuče amandman i o tome su narodni poslanici obavešteni. Toliko o tome ko je vlasnik mandata. Ovi koji spekulišu time, da narodni poslanici, e, gospodin Ivan Živadinović koji je u jednom trenutku koristio svoju, a ne stranačku glavu, podneo jedan smislen amandman i bio prinuđen da ga povuče. Zbog toga ovaj amandman neće biti prihvaćen. A, nema potrebe, potpuno podržavam argumentaciju koju je gospodin Momčilov ovde ponudio, dakle mi ćemo glasati za ovaj amandman. Samo da kažem, gospodine dr Momčilov, nije sada približna cena gasa. Ne, utrošak gasa je veći na sto kilometara nego benzina, tako da možemo reći da je sa uvođenjem akcize već sada to praktično skoro svedeno na egal. Dakle, u tom smislu je još gore nego što ste rekli. Uz sve argumente koji su ponuđeni ipak očekujem da se možda neko predomisli, ali znam da to neće biti moguće. Znam kako vlast funkcioniše, znam da nije moguće polemisati sa ministrom finansija i sa Vladom ukoliko to nije predmet nekog posebnog dogovora, a ukoliko do kompromisa ipak dođe onda budite sigurni da će amandman na tako nešto podneti ili predsednik Narodne skupštine ili potpredsednik, pošto su u ovoj tranši, da tako kažem, prihvaćena samo dva amandmana koja su upravo podneli gospodin Dulić i Albijanić.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Zdravko Topalović. Vlada predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zdravko Topalović.
Dame i gospodo, može se reći identičan amandman kao sa amandmanom broj 2. koji je podneo narodni poslanik Rajko Baralić. Već smo o tome raspravljali. Samo bih se osvrnuo na još neke stvari koje smo ovde pomenuli, zapravo, koje nismo pomenuli. Prvo da razjasnimo jednu stvar, niko se od nas nije pozivao na bojkot slovenačke robe, kako želite to da predstavite, ali je mnogo draže kupovati robu od domaćih proizvođača, uostalom od toga i živimo, od toga se i puni ovaj budžet. Ukazao bih na još jednu stvar. Dajte da vas nateramo da budete zapadnjaci, da primenite princip reciprociteta, pa, ako već ukidate akcizu na uvoz bezalkoholnih napitaka, pa koliko ''Fruktal'' sokova uđe u Srbiju, a toliko, molim vas lepo, da se izveze u Sloveniju. Zbog čega? Svedoci ste, ulazite u bilo koji kiakaunt ili veliku trgovinu, veliki megamarket, videćete jednostavno na rafovima poplavu robe široke potrošnje iz Slovenije. Tako nešto, ako ste skoro bili u Sloveniji, nećete videti, čak ni od onih, kako vi volite da kažete, brendova, a ja to kažem robno ime tipa srpskog kajmaka, sjeničkog sira, domaćih proizvođača mesa, a pogotovo u ovom slučaju proizvođača napitaka. Možda ću vam dosaditi, ali moram još jednom da apelujem na vas da se ova akciza zadrži u neko dogledno vreme, da zaštite domaće proizvođače. Verujte mi, reakcije su u ovih poslednjih sat vremena stvarno bile burne. Kontaktiralo nas je dosta domaćih, uglavnom menadžment i zaposleni domaćih proizvođača i verujte, stvarno će ispuniti ono obećanje da će protestovati ispred vaše kancelarije, da će naći način da uđu u Vladu. Ostavićete na ulici veliki broj zaposlenih i njihovih familija. Evo kažem, o ovom slučaju raspravljaćemo ponovo sigurno za dva-tri meseca. Verujem da je efekat poguban. Možda sam preoštro kvalifikovao da se bavite terorizmom u privredi, možda i nisam. Daću vam još jedan primer iz Japana, zemlje spoja tradicije i nove tehnologije. Tamo se jedan od resornih ministara ubio, izvršio harakiri. Da li ćete vi, gospodine ministre, ako bude negativnih efekata u privredi, ne morate izvršiti samoubistvo, ali učiniti bar neko časno delo i podneti ostavku, kao i predsednik Vlade kojoj pripadate? [[Aplauz.]]
O amandmanu, za reč se javio gospodin Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, sada dolazimo na onaj deo priče koji sam pričao i u raspravi u načelu i na prethodne amandmane. Ova vlada ne radi u interesu građana Srbije i države Srbije. Zašto ukidate akcizu? Kažete, to je stav EU i Svetske trgovinske organizacije, a uvodite akcizu na tečni gas koji se koristi kao sredstvo za pogon motornih vozila. Kome ste dali novac? Uvoznicima sokova i proizvođačima. Kako ćete da nadoknadite gubitak? Tako što ćete da uvedete akcizu na nešto što do sada niste opteretili tim fiskalnim davanjima. Ko će to da plati? Građani Srbije. Koji građani Srbije? Oni koji su najsiromašniji. Jesu li ti u najvećem broju u Srbiji? Jesu. Uzimate od sirotinje da bi neko više zaradio i to radi ova vlada, ništa drugo. Obrazloženje – EU. A šta me briga za EU! I to sam već jednom rekao. Vi kada uvedete državu da može da pristupi EU, neće vam biti potrebna nikakva poreska olakšanja za robu široke potrošnje iz uvoza. Prvo je dovedite do toga, nemojte da upropastite sve u Srbiji što može da radi i što može da napravi bilo kakav proizvod, da obezbedi radnicima plate od kojih će da izdržavaju svoje porodice. Valjda je cilj jedne ozbiljne vlade da radi u interesu građana, bez obzira za koga su glasali ti građani, da li za SRS ili za lopovski blok. Ovo je sada očigledna prevara građanima Srbije da one najsiromašnije opterećujete još jednim fiskalnim davanjem. Ja ću samo da kažem da jedan član zakona čije brisanje predlažete jeste uvela prošla Vlada Vojislava Koštunice, na predlog tadašnjeg resornog ministra Mlađana Dinkića, i to je bilo pred izbore, kao što sam i rekao, sva moguća poreska oslobađanja lopovski blok pravi kada treba da se raspišu izbori. Kada se završe izbori i kada je narod prevaren po ko zna koji put, onda vraćate i još više oporezujete nego što je to bilo pre izbora. Tako radi ova vlada. Biće još amandmana koje su podneli poslanici SRS i izlaziću sigurno da dokažem, ne vama, jer vi znate o čemu pričam, nego građanima Srbije, koliko popuštate bogatašima i koliko otimate od sirotinje.
Reč ima ministar Cvetković.
Ja ću, dame i gospodo, vrlo kratko da kažem nešto, naravno da postoji razlika u tome da li je EU ili Svetska trgovinska organizacija nešto ka čemu težimo ili ne, ali nije mi cilj da ovde otvaram politička pitanja, već bi se osvrnuo na pitanje cifara i izjednačavanja, sa jedne strane, tečnog gasa, a sa druge strane, akcize na sokove, jer kaže se, ovde smanjujete, a ovde povećavate, ovde favorizujete, a zašto to ne uradite suprotno. Dakle, jedan od prethodnih narodnih poslanika je dao jedan globalni obračun cifre koja se odnosi na tečni gas i ona manje-više odgovara našim procenama, a kada se to svede na dinare, ispada da se radi o oko tri milijarde na godišnjem nivou. Kada se radi o ovoj akcizi, ona je u prethodnoj godini iznosila 67 miliona dinara, što znači da je odnos između onoga što dobijamo na tečnom gasu i odnos između onoga što gubimo na akcizi blizu 1:50, između, dakle 1:40 i 1:50 i ne mogu se te dve stvari izjednačavati. Ja bih sa tim završio, uz još jednu molbu, a to je, da narodni poslanici takođe imaju u vidu činjenicu da, bez obzira što se radi o ekološkom gorivu, da se to gorivo koristi ipak da bi se vozilo putevima, da te puteve treba održavati i da postoji neko preduzeće koje se time bavi, koje je u deficitu i koje mora da benificira od toga, odnosno da postoji kontribucija svih onih koji te puteve koriste. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih zamolio ministra da ne vređa narodne poslanike, jer mi nismo glupi. Prvo, akcize su čisto budžetski prihod i kao što prelivate iz poreza na dodatu vrednost, iz carina, tako možete iz akciza bilo kom preduzeću koje se bavi održavanjem puteva, doduše, malo kraducka i malo lažucka, ali nema veze. Druga stvar, gospodine ministre, nisam očekivao da ćete ovako brzo da natrčite. Osim što uvodite akcizu na tečni gas koji se koristi za pogon motornih vozila, prvo na 8, pa na 10 dinara od 1. januara 2008. godine, što ste smanjili, odnosno ukinuli akcize na sokove, što ne kažete, gospodine ministre, koliko će budžet Republike Srbije da izgubi prihoda od ukidanja akcize na avionsko gorivo i kerozin. Što to ne kažete, pa da izračunamo parametre. Zašto ne kažete, gospodine ministre, koliko će budžet Republike Srbije da bude oštećen zbog smanjivanja akciza na kafu? Kada sva ta ograničenja, odnosno oslobađanja akciza izjednačimo sa ovim, baš me interesuje koju ćemo cifru da dobijemo.
Da li još neko želi reč? (Da.) Na član 8? Po Poslovniku?
Poštovane dame i gospodo, iskoristiću priliku za pitanje ministru Cvetkoviću, žao mi je što nije prisutan i gospodin Vlahović. Mislim da je on predsednik skupštinskog Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, a Poslovnik to dozvoljava i ja ću se svakako obratiti. Dakle, po članu 2. do 6. moji prethodnici su i rekli o čemu mi ovde brinemo. Dakle, utvrdili su o čemu ne brinemo. Ne brinemo o bebama, o hrani, o deci najugroženijih kategorija, ne brinemo o zaštiti domaćih proizvođača sokova, vode i bezalkoholnih pića, ne brinemo o taksi vozačima, a upravo su oni amortizovali najveći deo one neuspešne privatizacije pojedinih transportnih preduzeća. Gospodine ministre, prvo bih vama postavio pitanje, pošto ste nas savetovali kako može da se prelije deo sredstava za održavanje puteva, a taj vaš savet da li da shvatimo u kontekstu stručnog saveta dok ste bili direktor Agencije za privatizaciju, jer ste vrlo uspešno u Kruševcu savetovali kako da se privatizuje hemijska industrija, pa je tako odrađeno, ako se ne varam firma "CesMekon", a izaći će moje kolege da kažu kako je po tom savetu to uspešno odrađeno, taj smeh je verovatno ironičan, a podaci postoje. Gospodina Vlahovića bih pitao, pošto i "Župa proizvodi sokove u Kruševcu i okolini, postoji dosta proizvođača sokova koji su uspešni, zašto se oni ovde ne reklamiraju? Zašto samo "Župa", iako mi je drago što je uspešna. Postoje isto tako privatnici koji su uspešni proizvođači sokova, i to je taj privatni interes, o kome pričamo. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite.
Malo sam iznenađen, dame i gospodo narodni poslanici, neprihvatanjem amandmana od strane Vlade, koja je sposobna i spremna ovakve zakone da predloži, koja je i robinhudovski zakon pogrešno shvatila, pa otimaju od sirotinja, pa daju bogatima, a odgovor zašto mi amandman nije prihvaćen dokaz je koliko je ova Vlada, pored svega ostalog, demagoška. Podneo sam amandman na član 9. to je član 14. u osnovnom Zakonu, gde kaže, (čitam član 14.) "na kafu (sirovu, prženu, mlevenu i ekstrakt kafe) akciza se plaća po stopi od 40", pa precrtano, pa piše "30%". Dakle, kada smo govorili o akcizama na voćne sokove, dakle, na sokove čija se sirovinska baza proizvodi u Srbiji i koji se proizvode u Srbiji, onda se nije moglo, onda se oslobađa akcize uvoznik i izjednačava na taj način i onaj što kopa šest meseci i onaj što plati 300 evra, nekome gurne u džep, odnosno 3.000 evra, pa uveze, dobije dozvolu za uvoz. Ovde oslobađamo kafu akcize za 10%, umesto 40% je 30%. Ko proizvodi kafu u Srbiji, ko uvozi kafu u Srbiju? ''Don kafa'', ''Grand kafa'', šta ja znam tamo ima još jedno pet-šest tajkuna koji su vrlo vezani ili za pojedine ministre ili za pojedine opet tajkune koji su vezani za ovu ''žuto-plavu'' koaliciju, skrpljenu navrat-nanos, i kako stoje prilike ova vrućina utiče, ja mislim da ni Solanin lepak neće moći da izdrži ovo jer se već osećaju disonantni tonovi u toj Vladi. Međutim, treba izdržati do konačnog raspada. Predložio sam da se akciza za kafu zadrži na starom nivou, na nivou od 40%. Razlog je vrlo jednostavan. Hoće li, gospodine ministre, ako skinete akcizu za 10%, i cena kafe da siđe za 10%? Neće. Kome gurate u džep tih 10%? Masnim guskama, vlasnicima uvozničkih preduzeća, uvozničkim lobijima, njima punite džepove. Zašto punite džepove takvima? Pa zna se, to se ne radi džabe. Što kaže Branko Ćopić "znam ja vas", ja sam siguran da je ovo ne smanjenje akcize radi poboljšanja bilo čijih uslova, nego smanjenje akcize zbog prethodnog dogovora. Dame i gospodo narodni poslanici, u danu za glasanje pritisnite zeleno dugme, usvojite ovaj amandman. Građanima Srbije nećete štetiti, možete štetiti nekolicini iz tog uvozničkog lobija, pogotovo tom ''kafenom'' lobiju, jer, kako ste krenuli u aferu za aferom, uskoro očekujem i aferu uvoznika kafe, odnosno "kafena afera", kako ćete je zvati. Gde god začeprkate, koja god afera, ono se vidi jeste ''žuta'' boja odozgo. Verujem i da će u ovoj aferi biti ''žuto''.
Hvala, gospodine Momire. Izvolite, Zdravko Topalović ima reč.
Dame i gospodo, prvo da razjasnimo jednu stvar. Normalno da mi apriori nismo protiv sniženja akcize, ali jesmo kada se ta akciza smanji za 10% za kafu, a optereti sa tečnim naftnim gasom. Evo, da se osvrnemo još na promet kafe u Srbiji. Naime, znamo "Droga Portorož" preko koncerna "Kolinske" kontroliše 90% tržišta Srbije, što se tiče kafe. Moram nešto da vam kažem, kafa koja se uvozi, koju "Kolinska" uvozi, tj "Droga Portorož" je najnekvalitetnija ''Robusta'' iz Vijetnama, znači najjeftinija. Pri tom, ovim sniženjem akcize od 10%, znate da je kafa berzanska roba, neće doći do znatnog pojeftinjenja kafe, jer će se proizvođači, konkretno u ovom slučaju "Droga", pravdati time da je, recimo, kafa na berzi tog dana poskupela, a kažem da uvoze najgoru ''Robustu'' iz Vijetnama. Primera radi, nekada, svojevremeno, dok ste svi odrastali stasali ste na C kafi, nije reklama. Ta kafa je bila izuzetno dobrog kvaliteta, pričam o tradicionalnoj kafi, i to od ''Robuste'' iz Indije. Još nešto moram da napomenem, trenutno u Srbiji radi malo domaćih proizvođača kafe. Pre svega, to su neke lokalne pržionice i od ovih značajnijih proizvođača tu je "Bambi", tj. "Paskalin" iz Požarevca i "Intermeco" iz Beograda, koji je baš zapao u probleme zato što nije hteo da bude prodat "Drogi" tj. "Grandu" i ovoj izraelskoj kompaniji, koja je kupila "Don". Druga stvar, ovaj uvoznik apsolutno kontroliše celokupno tržište specijalnim kafama, to su filter kafe i espreso, uslovljava svoje krajnje potrošače sa kvotama prodaje te kafe, kada vas uslove i uzimanjem aparata za tu kafu. Ono što je interesantno kod tradicionalne kafe, to možete pitati bilo kog kupca "Kolinske" tj. "Droge Portorož," kada kupujete tradicionalnu kafu za svoju prodavnicu, znači za dalju prodaju, sistemom vezane trgovine kršiće antimonopolski zakoni, zakon vas uslovljava da morate da kupite jedan određen procenat i "Bar kafe'', njihove kafe. Tako su na mala vrata ušli na tržište Srbije. Znači, preko domaćeg robnog imena, kako vi kažete brenda oni forsiraju i svoje kafe, tako da u krajnjoj liniji jesmo protiv ovog sniženja akcize od 10%, sa 40 na 30%. Znamo da neće doneti pojeftinjenje kafe, nastaviće se jedna tendencija pre svega konzumiranja i trošenja kafe lošeg kvaliteta, znači te ''Robuste'', koja se uvozi sa berze sa najjeftinijeg tržišta i pre svega smesa sa primesama ječma. Znamo da dok su funkcionisali domaći proizvođači kafe to nije moglo da se desi. Dakle, još jedan u nizu loših predloga Vlade koji se zasniva pre svega na lobijima koji trenutno privređuju na tržištu Srbije, tj. na uvoznicima, konkretno i ovaj put, iz Slovenije. Hvala.
Hvala. Za reč se javio Saša Valjarević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se o ovom amandmanu, mada su moje kolege već dosta rekle o tome zašto SRS i poslanička grupa SRS ulažemo amandman da se stavka od 40% smanji na 30%, jer to ništa ne poboljšava i ne smanjuje cenu kafe da bi građanima bilo bolje. Daću jedan primer iz mog okruga, odnosno Braničevskog okruga, a to je Opština Veliko Gradište, gde je gospodin Vučićević, inače vlasnik "Grand kafe", u privatnom javnom partnerstvu kupio najveći deo Srebrnog jezera. To je jedan turistički kompleks. SRS je tada učestvovala u vlasti i složila se sa jednim delom kada je cena bila tržišna, za onaj prostor koji je tada bio ponuđen u prvom delu privatizacije. Mi smo se tada složili, prihvatili i mi podržavamo da se turizam razvije u Velikom Gradištu i na Dunavu, jer dolazi do novog zapošljavanja i do poboljšanja budžeta Velikog Gradišta. Međutim, u sledećoj etapi privatizacije gospodin Vučićević je ponudio nerealno nisku cenu. SRS i odbornički klub u Parlamentu nije hteo da prihvati, tada je došlo do rasturanja koalicije, da bi se sada skoro uvele privremene mere u Opštini Veliko Gradište. Normalno, s obzirom na to da poslaničku većinu ovde čini, ajde da kažemo, nazovidemokratski blok, predsednik tog privremenog veća je iz DS. Normalno, sve se završilo na zahtevu gospodina Vučićevića, tako da je kompletan kompleks Srebrnog jezera kupljen. Deo Tresetišta, koji ima procenjenu veliku vrednost kupljen je, maltene, kao šikara, znači kao zemljište koje je totalno neobrađeno i zapušteno. Ima veliku ekonomsku vrednost, za koju postoje papiri, a firma "Ramski rit", koja je gazdovala time, sada je dovedena pred stečaj. Njihovi radnici sada očekuju da gospodin Vučićević ili neko od tih tajkuna, koji su namerili i to da kupe, s obzirom na to da se zemljište sa tog Tresetišta koristi za pečurkare, jer državne ili društvene, koje su nekada funkcionisale, kao što je bilo "Voćeprodukt" u Požarevcu, odavno su privatizovane ili više ne funkcionišu, već su sami građani osnovali ta udruženja i u svojim privatnim objektima pokrenuli proizvodnju pečuraka. Sada će plaćati enormno visoku cenu za tu zemlju koja se koristi u vidu proizvodnje pečuraka, a to je kupljeno za nerealno nisku cenu. Mi smo tada pisali raznim ministarstvima, uložili smo proteste, u smislu da se ne proda taj deo zemljišta. Međutim, tada to skupštinska većina nije htela da prihvati i došlo je do pucanja koalicije. Međutim, kasnije su uspeli to da realizuju. Mislim da će ipak doći do sudskog spora, s obzirom na to da je i firma "Ramski rit" pokrenula inicijativu da se pokrene sudski postupak i da se utvrdi da li je procenjena vrednost tog zemljišta kupljena po tržišnim cenama. Međutim, dokle god vlada ova demokratska većina, ne verujem da će, jer sudstvo nije nezavisno, tako da će sigurno tajkuni, kao što je gospodin Vučićević, koji je vlasnik "Grand kafe", moći da kreiraju i visinu akciza i svih ostalih zakonskih akata koji njima odgovaraju, da bi se još više samo oni bogatili.
Gospodin Batić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, za momenat ću izaći iz okvira ove teme i po odredbi člana 226. tražiti odgovarajuće objašnjenje i obaveštenje. Zašto sam se javio za povredu Poslovnika? Zato što sam dobio poziv za sutrašnju sednicu Odbora za Kosovo. Zamislite šta je predlog dnevnog reda – Predstavljanje budžeta za Kosovo. Valjda je to trebalo da bude pre donošenja budžeta, nego post festum, kao, tobože, brinemo o Kosovu. Kad sam već uzeo reč o tome, da podsetim da nam Državni pregovarački tim, koji je na to bio obavezan još pre tri meseca, kada su završeni pregovori u Beču, shodno Rezoluciji koju je na Prvoj sednici Prvog zasedanja donela ova Narodna skupština, bio obavezan da podnese Izveštaj o rezultatima pregovora, da je Državni pregovarački tim apsolutno ignorisao svoju obavezu prema Parlamentu i da do danas taj Izveštaj mi nismo dobili. Vladajuća koalicija ili, bolje rečeno, Vlada je otišla korak dalje. Ona je napravila nekakav tajni plan. Pazite, u Evropi u 21. veku imamo tajne planove i taj tajni plan je prosleđen Putinu. Mi ne znamo šta u tome piše, šta u tom planu za rešavanje sudbine i statusa Kosova i Metohije piše. Da li mi to zvanično postajemo nekakva provincija ili gubernija Rusije ili autonomna pokrajina Rusije? Da li se to ponovo vraća ona priča o konfederaciji Rusija – Belorusija – Srbija? O čemu se tu, zapravo, radi? Valjda prvo narodni poslanici moraju da vide kakav je to predlog, da daju zeleno svetlo za taj predlog. Vlada Republike Srbije se stavila u službu predsednika Rusije i Parlamenta Rusije. Verovatno će o predlogu Vlade prvo raspravljati Parlament Rusije. Tako se ne vodi odgovorna državna politika. Onda ne treba da se čudimo što nam se događa, po pitanju Kosova i Metohije, ono što nam se događa, jer ovi kvazinacionalisti, kriptonacionalisti, jednostavno nam prodaju maglu, neprestano ponavljajući svoju brigu za Kosovo i Metohiju, ali ne objašnjavajući građanima Kosova i Metohije šta se, ne daj bože, jednog dana može dogoditi. To je neodgovorna politika. Podsećam da to zaklinjanje u Rusiju da će sačuvati našu kolevku, jeste račun bez krčmara. Pa, prestonica carske Rusije je bio Kijev. Kijev je danas prestonica Ukrajine, nije više Rusije. Rusija se odrekla svoje kolevke, ona se samo nadvlači kanapa ili konopca sa Amerikom zbog svojih interesa. Da se ne upuštamo sada u tu geopolitiku. Državni pregovarački tim, Vlada Republike Srbije, ministar za Kosovo, bili su dužni da narodnim poslanicima, izabranim predstavnicima građana Srbije, podnesu Izveštaj i kažu šta u tom planu piše, prvo ovde. Jedan moj prijatelj aforističar, Ilija Marković iz Novog Sada, poslao mi je jutros aforizam i kaže: "Oni koji su čitali ruski prevod "Kockara" od Dostojevskog, očito sve stavljaju na jednu kartu", a tako hazardiranje sa sudbinom dela državne teritorije i građana koji tamo žive, ne može se dobro završiti.
Da li se još neko javlja za reč o amandmanu? Izvolite, Rajko Baralić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Batiću, postoji analogija, nažalost, i u Srbiji. Prizren je bio carski grad. Ljeviška i ostali spomenici o tome govore, pa danas to nije, danas je glavni grad Srbije Beograd. Dakle, ako bismo daleko otišli u istoriju, ko zna kuda bismo stigli. Nije vam dobra analogija, ona je obrnuto proporcionalna onome što mi želimo da postignemo danas. U vezi sa amandmanom, gospodine ministre, najljubaznije vas molim, krajnje ozbiljno, da nam, ako je moguće, date odgovor šta vas je rukovodilo da akcizu sa 40% skinete na 30? Obrazloženje koje smo dobili, otprilike, u jednoj rečenici, da je kafa artikal široke potrošnje i da je to ono što je bilo opredeljujuće, prosto ne mogu da verujem da je ovo bio argument. Koliko god da je jedna porodica siromašna u Srbiji, nije siromašna da kupi 100 grama kafe. Razlika u ceni kafe, čak i da se primeni ovaj princip, biće jedan, dva ili tri dinara na 100 grama kafe. Dakle, ništa ne znači za porodice i za građane Srbije, a za budžet može da znači mnogo. Dakle, najljubaznije vas molim, jer ne razumem čime ste se vi lično rukovodili, ako je to bila vaša ideja, čime se Vlada rukovodila, jer je amputirala jedan od važnih izvora za budžet, a očigledno sredstava nedostaje na različitim pozicijama. Znači, pitam vas krajnje dobronamerno, da bi meni bilo jasno. Moguće je da vi imate argument koji u ovom trenutku ne mogu da razumem, ali nisam siguran da je u ovoj igri brojki Vlada mudro postupila. Dakle, ako je moguće, da dobijemo vaše viđenje ovog umanjenja akcize.
Gospodin Batić, replika.
Ne znam da li je gospodin Baralić imao potrebu da me pominje. Govorio sam o poziciji Rusije. Naravno, tačno je to što ste rekli, što se tiče naše pozicije na Kosovu i Metohiji. Međutim, vi ste upotrebili izraz "ono što mi hoćemo", svrstavajući se valjda uz Vladu kojoj ste u prethodnom sazivu davali podršku. Ja ne znam šta mi hoćemo, jer Vlada vodi državnu politiku po definiciji, a treba da odgovara Parlamentu. Mene jedna druga stvar brine. Plašim se da će se temom Kosova baviti i parlamenti nekih drugih zemalja, jer me na to upozoravaju i podsećaju iskustva iz prošlosti. Bio sam poslanik u nekoliko saziva ovog parlamenta i sad sam pokušavao da iniciram raspravu o budućnosti Kosova i Metohije. Sve je to ignorisano i vi se toga sećate. Sve je to ignorisano, pa smo zbog toga imali paralelne institucije i Remzija Koljgecija, kao predsednika nekakve Vlade Kosova i Metohije i Jusufa Zejnulahija, kao predsednika parlamenta Kosova i Metohije i Bujera Vukošija kao predsednika vlade u izgnanstvu Kosova i Metohije, ali se Parlament Srbije tom temom nije bavio. Ja samo želim da nametnemo pitanje odgovornosti da nam se ne dogodi da zakasnimo u svemu tome i da jednoga jutra saznamo da je Savet bezbednosti ili serija pojedinačnih priznanja utvrdila i odredila budućnost Kosova i Metohije. Onda da ne slušamo žalopojke danima ovde u Parlamentu i opet takmičenje o patriotizmu, kada bude kasno. Uvek treba ići u susret događajima. Nikako ne idemo u susret događajima ako Državni pregovarački tim nije uradio ono što je bila obaveza po Rezoluciji ovog parlamenta. Ja samo upozoravam šta se može dogoditi. Pominjem iskustva iz prošlosti, što se tiče Rusije. Ne daju nam za pravo, odnosno Vladi koja u to veruje, ne dajemo joj za pravo, jer svako brine o svojim interesima. Sećate li se one velike priče – kreće Ruska prekomorska flota da spreči NATO intervenciju i onih arhivskih snimaka sa tadašnje TV bastilje, a i danas nije mnogo bolja, s obzirom na to ko je vodi, možda još putuje, a nikako da stigne. Ajde da razmišljamo i da deo svoje sudbine i deo svoje budućnosti uzmemo u svoje ruke, a ne kao kockari, da sve stavljamo na jednu kartu, pa da se to posle izjalovi.
Hvala, gospodine Batiću. Repliku ima gospodin Baralić. Je li tako? Po Poslovniku, izvolite.
Mislim da ste me pogrešno protumačili, to bi bio osnov. Ni u čemu se ne sporimo, sem u jednom pitanju. Kada sam rekao "mi" mislio sam na Rezoluciju koju su narodni poslanici jednoglasno usvojili. Vi tada niste bili, naša poslanička grupa nije učestvovala, a bilo je nekoliko rezolucija Parlamenta, bilo je nekih u ovim. To je prvo pitanje. U vezi sa ovim što ste polemisali, navodno sa mnom, ja takođe insistiram da dođu u Parlament, pregovarački tim, i kažu ovo ili ono, posle tih pregovora, ovo i ono o čemu smo razgovarali. Gospodin Dušan Petrović, sadašnji ministar pravde, o tome je ovde govorio kao o uslovu nastavka bilo kakvog razgovora u Parlamentu; sećate se na onoj sednici u Domu Narodne skupštine kada su nam verifikovani mandati. Nemamo mi u vezi sa tim nikakav nesporazum, dakle kada sam rekao "mi" mislio sam na političku volju koja je definisana u Rezoluciji. Hvala lepo.
Hvala, gospodine Baraliću. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Hvala. Prelazimo na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Saša Valjarević. Vlada predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, Saša.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS podneli je amandman na član 11. da se briše. Zbog čega? Ovaj amandman se odnosi na uvođenje, odnosno na ukidanje akcize na avio gorivo, na kerozin. Stvar je neshvatljiva i iznenađujuće je da se predlaže u ovom predlogu zakona o akcizama da se u sveopštoj besparici predlaže povećanje akciza na naftu, tečni gas, odnosno na auto gas za najsiromašniju populaciju građana. S druge strane, smanjuju se akcize na derivate nafte koji se koriste u avio svrhe. Obrazloženje Vlade je da se odbaci ovaj amandman. Verovatno i ne čitaju amandmane SRS, pretpostavljam, s obzirom na to kakva obrazloženja daju ovde. Stvarno nemaju nikakav smisao. Kažu: "U cilju podsticaja razvoja avio delatnosti predlaže se oslobađanje akcize na gorivo i mlazne motore, kerozin, koji proizvođač prodaje neposredno krajnjem korisniku u avio svrhe". Znate, mi smo tako visokorazvijeno društvo i mi se svi vozimo avionima. Stvarno će sada građani Srbije da uživaju, s obzirom na to da lete od grada do grada, država nam je toliko velika, evo sada, planiraju da nam uzmu Kosovo i Metohiju, sve više i više nam smanjujudržavu, a mi se vozimo avionima samo po državi. Onda će nam stvarno smanjiti cene avio karata. Zna se zašto se ovo radi. Njihovi finansijeri, njihovi tajkuni, svi imaju avione. Oni se, ljudi, mnogo, voze i u inostranstvu, a voze se i ovde, razgledaju prirodne lepote naše zemlje. Čak odlaze na kafu, znate, do Budve, do crnogorskog primorja, i vrate se, tako, znate. Pa je njima verovatno to izdatak i da im smanje još malo, s obzirom na to da je do sada bio skup kerozin, pa sada da ukinu akcizu na kerozin da bi mogli ljudi nesmetano da se voze i da ne razmišljaju uopšte o ceni. Zato uvodimo amandman, koji sam imao, u vezi člana 5. na auto gas. Njega ćemo morati da uvedemo i to moramo, jer ovim tajkunima omogućavamo, novokomponovani biznismenima, da se voze avionima. Mi moramo zbog toga nekoga da opteretimo, a zna se koga ćemo – građane Republike Srbije. Tu se vidi kako planira Vlada da se odnosi i prema građanima, kakva je njena ekonomska strategija i politika, u ovoj državi. Znači, njih ćemo da opteretimo, ove taksiste i ove ljude koji su ostali bez posla, kojima je to jedni način da prežive u današnje vreme, a tajkunima i ostalima ćemo skidati akcize da bi mogli nesmetano da se voze po državi.
Hvala, Saša. Ima reč gospodin Momir Marković o amandmanu, pa gospodin dr Momčilov.
Evo onog naopakog sistema vrednosti, naopake Robinhudovske doktrine – otimaj od sirotinje, daj bogatima. Koliko građana Srbije ima avion? Koliko građana Srbije zna šta je kerozin, da je ikada koristilo kerozin? Kerozin može da se koristi i kao petrolej, ali ovo nije petrolej. Pišete sve derivati koji se izdvajajudo 380 stepeni frakcionom destilacijom, tu se svi izdvajaju, ostaje samo bitulit, bitumen i kerozin naravno. Sada ćete osloboditi vlasnike aviona. Oni će za uslugu da vas prevoze širom celog sveta i nije problem što vas oni voze iz Srbije, problem je što vas vraćaju. Kada smo već kod toga, ja bih postavio pitanje, molio bih da mi ovo vreme ne računate, prekinite mi vreme, jer hoću da postavim poslaničko pitanje za Vladu Srbije. Vi vidite koji će ministar da mi odgovori na ovo pitanje. Pitam, čija je firma "Daksin"? Šta NIS uvozi, odnosno kupuje od nje? Koliko ta firma ima zaposlenih, ko je vlasnik? Ima li ikakve rodbinske ili druge veze Mira Čuković, finansijski direktor ''Rafinerije'' Novi Sad, sa vlasnikom firme "Daksin''? Ali ako ni budem zadovoljan odgovorom, onda ću obelodaniti celu priču. Ima li kakve rodbinske ili druge veze Gordana Grbić, direktor spoljne trgovine u NAP-u, sa firmom "Daksin" i sa njenim vlasnicima? Dame i gospodo, ovo parče papira je dokaz neverovatne pljačke koja se u Srbiji, odnosno u ''Naftnoj industriji Srbije'' vrši ovog trenutka. Vrši se doduše malo duže vreme, ja očekujem odgovor pod hitno i molim vas da mi ne odgovarate kao što mi je Velja Ilić odgovorio – nema u zakonu mogućnosti da naplati proviziju od onoga kome da koncesiju. Hoću tačne odgovore, jer ja dobar deo tih odgovora na ova pitanja već imam. Takođe, tražim od ministra Jočića da pokrene postupak, ali da se ne zadrži samo na krivičnoj prijavi, nego da ispita ko se tu bogati.
Hvala, gospodine Momire. Izvolite doktore. Reč ima narodni poslanik Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, podržavajući predlog mojih kolega iz SRS i samo još par napomena. Pazite ovako, mi sada raspravljamo o kerozinu. Kerozin je jedan naftni derivat koji najviše zagađuje životnu sredinu. Poznato je da se u SAD poslednjih 25 godina utrostručila potrošnja kerozina zbog avionskog prometa. Najviše danas zagađuje atmosferu, od sveg mogućeg goriva koje mi danas imamo na raspolaganju, upravo ova materija. Sa ekološke tačke gledišta, vi sada skidate akcizu nečemu što je najtoksičnije i što će najviše da naškodi eventualnom zdravlju ovog naroda, ali ćete zato da uvedete akcizu u nečemu što je najmanje ekološki neprihvatljivo za ovu potrošnju. Ima tu još jedna činjenica koju apsolutno ne treba da preskočimo. To je moj kolega prethodnik rekao, pa, ko se vozi avionom? Hteli ili ne, uglavnom ljudi boljeg ekonomskog stanja, i to je činjenica. Nisam protiv toga da se mi vozimo na jeftiniji način i avionima, ali, molim vas, vi sada uskraćujete onoj većini naroda koja, nažalost, ne živi u sjajnim ekonomskim prilikama, i mogućnost da se na jeftiniji i zdraviji način vozi. Ono kada ste vi izašli, gospodine ministre, ja uopšte nisam razumeo ono vaše obrazloženje, da kažete tačno je ono što ste otprilike računali, ali, to mi ne možemo da prihvatimo. Imam jednu logiku i vrlo je prosta ta logika. U toku 2004. godine imali smo 6 miliona 192 hiljade prijavljenih bolesti kod lekara opšte prakse, ali smo već 2005. godine imali 6 miliona i 359 hiljada. Ovaj narod je bolesniji. Sada ponovo moram da vam čitam taksativno da smo imali tumore u 2004. godini 42 hiljade obolelih, da bismo u 2005. godini imali 48 hiljada obolelih. Ministre, to za vas nisu argumenti? Ljudski životi i ljudsko zdravlje? Molim vas, ko će da objasni ovaj skok obolelih od karcinoma? To vas ne interesuje. Vi ćete osloboditi nešto što je najtoksičnije? Vi ćete ono što je najprikladnije za nekoga ko nije materijalno dobro stojeći da oporezujete i da mu ukinete akcizu? Mi se tu nikada, nažalost, ne možemo složiti sa tim. Vi se stalno pozivate na evroatlantske integracije, na Ameriku, na Evropu i vi sve izbegavate ruglu. U Americi prošle godine, u decembru mesecu, 52 američki avion bombarder leteo je po prvi put na pogon sa petrolejskim i sa ovim tečnim gasom i nekom modifikacijom. Amerika prelazi na to i beži od tog kerozina, a vi taj kerozin sada ovde na ovaj način hoćete da uvodite i da mu date što širu primenu. Evo još jedan podatak za vas, a vi to sigurno dobro znate. Imate jednog od najbogatijih ljudi u Americi, Brendson Ričards, vlasnik "Atlantik Virdžinija" kompanije. On je napravio veliku pometnju i uzeo je 15 aviona "Boinga" i ERBA-su otkazao ljubav. Zašto? Zato što je uslovio da pređu na izučavanje goriva na bioenergente novog porekla, koji neće štetiti ovoj sredini. Već su rađeni eksperimenti da se dobije novi bioenergentiz kukuruza i da ne nabrajam druge biološke proizvode. To radi Amerika. Šta radite vi? Vi sve ono što oni napuštaju i sve od čega oni beže, vi nama servirate. To nije u redu. Hajde, trgnite se malo i budite malo ljudi. Ja samo apelujem na vašu ljudskost, ako je nešto od ljudskosti ostalo. Opet ovaj levi deo i ova opcija demokratska, interesantno je da ćuti, a ekologija, to je jedan od bitnijih pravaca na kom se mora raditi i na kom insistira Evropa i svet, beži jedna zemlja i to je tačno. I to je Amerika. Ona ne prihvata te konvencije koje treba da se potpišu da bi mi bezbednije živeli. Apelujem na ljudskost, na malo vaše ljudskosti. Ovo su egzaktne cifre i nemojte mi te vaše floskule, evo kakvo je objašnjenje dato – zbog stimulacije avio-prevoza. To nije stimulacija. To je, opet vam kažem, dovodite me upoziciju da moram da vam kažem, da se vi izgleda zalažete za direktno ubijanje građana naše zemlje i omogućavanje nezdrave životne sredine.
Hvala vam. Ima reč ministar, gospodin Cvetković.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da vam kažem da se ja u ove naftne derivate baš lično ne razumem. Vidim neke frakcije do 380 itd. Ono što sam ja dobio kao informaciju od Službe jeste da mi praktično ovim predlogom nismo oslobodili akcize kerozin, već da je on i do sada bio oslobođen, tako da ovo što je neko rekao da mi ubijamo ljude, u osnovi to je i do sada bilo tako. Prema tome, odgovor je da je ovim samo ozakonjena jedna stvar kojom se obezbeđuje da se podrži u ovom tranzicionom periodu "Petrohemija" i ukoliko ste vi protiv toga, da treba da ubijemo "Petrohemiju" i JAT, onda to isto tako morate da kažete. Napominjem da je do sada situacija sa kerozinom bila takva da sa stanovišta cifara i budžeta tu nemamo nikakvih ušteda niti povećanih troškova. Sada pošto smo došli do mogućnosti da dam cifre, neko je tražio i koliko smo u plusu i koliko smo u minusu sa ovim i zašto sam negde smanjio i negde povećavao, nisam želeo da govorim unapred o članovima koji tek treba da dođu, a sada su došli, pa mogu da vam dam približni bilans. Dakle, ja sam već rekao da će se oko tri milijarde godišnje dobiti na osnovu tečnog gasa, a izgubiće se po dva ova osnova oko 500 miliona, što je razlika 1 prema 6 i ne može se upoređivati, da, ako ovo uradimo ovako, a ono onako. Što se tiče pitanja kafe i zašto je ono predloženo, zadržao bih, i ako mi dozvolite, mogućnost da se još jednom na tu temu javim na kraju izlaganja. Naša inicijalna ideja je bila da zaista podržimo te neke, što kažu, široke narodne mase i znamo da svi u ovoj državi piju kafu. Mi smoubeđeni, iako je bilo drugačije i diskusija, da ako povećate akcizu, cena se povećava, ako je smanjite, ona se smanjuje. Iz diskusije smo čuli da to nije tako i da samo ako je povećate ona ide gore, a ako je smanjite, ona ne. To je sada pitanje za razmatranje da li je tržište duboko ili široko, itd. Ono što je sigurno jeste da se smanjenjem cena i akciza ne ostvaruje deficit po principu cena puta količina, već u slučaju pada cena mi imamo i idemo na veću potrošnju. U svakom slučaju, ideja je bila da se pomogne i videli smo da je tih nekoliko poslanika i napomenulo da najsiromašniji slojevi voze automobile, doduše, kako se zove, na gas. Mi mislimo da ti ljudi isto tako i piju kafu, pa smo hteli da im malo pomognemo. Hvala vam.
Hvala, gospodine ministre. Po Poslovniku gospodin Marković, onda gospodin Sekulić, pa gospođa Tabaković, zatim gospodin Arsić.
Gospodine ministre, ne oslobađate, i izvinjavam se, vi ovde JAT. Uostalom, pitajte kolike plate imaju direktori i ostalo osoblje, a najniže plate imaju upravo oni koji i najviše doprinose. Pitajte kolike su plate pilota u JAT-u i u drugim avio-kompanijama. Šta ćemo sa strancima koji takođe tankuju kerozin na aerodrome u Srbiji? Hoćemo li i njih da oslobodimo akciza? Hoćemo li ovim osloboditi tajkune koji imaju avione? Drugo, vezano za tečni naftni gas, kilogram tečnog naftnog gasa je oko 78 dinara, litar je 41 dinar, litar ima 530 grama. Prema tome, već ste uračunali sve ono što ste govorili o održavanju puteva, i svemu ostalom, u litri goriva, jer se tečni naftni gas na butanskim pumpama toči na litar, a ne na kilogram. Na kraju, uštedećete, skinućete 3 milijarda dinara kože sa grbače srpskog naroda, ali ćete zato osloboditi tajkune. Dve i po milijarde će vam ostati čisto. Što se cene kafe tiče, ne oslobađate vi građane Srbije skidanjem akcize, nego oslobađate uvoznike kafe i one koji kafu peku.
Hvala, gospodine Markoviću, gospođa Tabaković.
Dve stvari ne mogu da budu u isto vreme istinite, to da mi ne razumemo, odnosno da je oslobađanje za kerozin postojalo i ranije i ono što ste nam dali u Predlogu izmena i dopuna Zakona, a dali ste nam u članu 11. da se u tom i tom članu dodaju tačke 5. i 6. koji glasi, pa evo, za gledaoce, ta dodata tačka 5. i 6. je data krupnim slovima gde piše ''oslobođenja'', pa piše – oslobađa se gorivo za mlazne motore, kerozin, koje proizvođač prodaje itd. neposredno krajnjem korisniku za avio svrhe. Znači, nije postojalo, sada se oslobađa. Da je to tačno, a ne ovo što ste maločas rekli, stoji i u obrazloženju uz član 11. gde kaže – u cilju podsticanja razvoja avio delatnosti predlaže se oslobađanje od plaćanja akcize na gorivo za mlazne motore, kerozin itd. Jednostavno, verujem onome što ste napisali, predali u 250 primeraka i po tome smo i podneli amandman, a u vezi sa ostalim derivatima i frakcijama nafte, kolega Sekulić će vam podrobno i stručno obrazložiti, da ne bismo unosili dalje zabune.
Hvala najlepše. Izvolite, gospodine Sekuliću.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, vi ste mene stvarno preduhitrili. Kada sam pre sat vremena već shvatio ovaj amandman,slažem se sa gospodinom Valjarevićem i sa uvaženom gospođom Jorgovankom Tabaković, shvatio sam šta se htelo ovde uraditi. Dve najveće firme u Srbiji i jedine na prostoru Srbije, i bivše Jugoslavije bile su ''Hipol-Odžaci'' koji je proizvodio polipropilen i HIP ''Petrohemija'' Pančevo koja se bavi proizvodnjom polietilena i posebno svrhe proizvodnje polietilena za proizvodnju plastičnih masa u granulatima, polietilena visoke i niske gustine. Vi ste kroz ovo, pošto ste sad našli strateškog partnera za ''Hipol Odžaci'' i prodali ste, sad bi se tražio strateški partner za HIP ''Petrohemiju''. Ja uopšte nisam shvatio da vi želite da sačuvate, unapredite, HIP ''Petrohemiju'', da bi se bolje prodala ona ovde. Rekli ste da niste upućeni u ovo zato što još niste prodali nijedno preduzeće koje se bavilo ovim stvarima. Kad prodate HIP ''Petrohemiju'' zaokružićete ceo vaš ciklus proizvodnje i prodaje. Ovo što ste sad napisali, da su oni oslobođeni akcize prilikom uvoza, da li vi znate da su oni direktni proizvođači svega toga. HIP ''Petrohemija'' je, kao što je gospodin Jojić rekao, najveći zagađivač Opštine Pančevo. Voleo bih da nam objasnite da li želite vi kroz ovo da smanjite proizvodnju, pa da na nekom ekološkom delu prođete u celoj toj priči da bi što manje HIP ''Petrohemija'' zagađivala stanovnike ili želite da se pojave neki uvoznici koji su bliski vama i vašoj Vladi, koji će uvoditi polietilen i polipropilen, koji će posebnom frakcijom da se dobije granulat. Da bi znali gledaoci, proizvodnja granulata i plastičnih masa, najveća proizvodnja ambalaže je plastične ambalaže. To su ogromne pare, nesagledive svima nama. Radio sam u ''Galenici'', plastici, dugo godina i znam taj vaš proces i kupovali smo od domaćih proizvođača, to su HIP ''Petrohemija'' i ''Hipol Odžaci''. Imate strane proizvođače. To vam je ruski ''Soten'', mađarski ''Liten'', češki, imate PVC, iz Makedonije se uvozio. Koliko vidim, ne želi se da se sačuva Petrohemija, nego da se proda ''Petrohemija'', da se brzo neko ugradi u sve to, a da se pojave strani proizvođači. Još jedno pitanje da vam sad postavim. Ako je sad to tako kako ste naveli, da li će pojeftiniti granulat? Granulat je inače masa od koje se posle preradom, brizganjem ili duvanom ambalažom ili ekstrudiranjem dobijaju svi proizvodi od plastičnih masa široke potrošnje, čak do medicine. Da li će se to odraziti i na prodajnu ambalažu? Da se kratko vežem za ovo što su pričali moji prethodnici oko sokova, ako se to sprovede u delo, onda bi svi sokovi trebalo da pojeftine, zato što bi cena u ambalaži, koja učestvuje minimum 30% u ceni proizvoda, onda bi svi sokovi trebalo da budu jeftiniji. Ne vidim zašto forsirate slovenačku robu, da li će se pojaviti ''Danone'' ili Francuska. Francuska ''Dipon'' je najjača firma koja ima zaštićenu prodaju baš ovih granulata. To je bukvalno kad bi rekli ''high 10'' ili ''low 10'', visoke i niske gustine, pet-ambalaža, to je ona providna ambalaža koja se baš dobija od ovih polimera i od polietilena niske gustine. Francuzi su najpoznatiji po ''Dipon'' firmi, to je firma koja je zaštićena za proizvodnju i ambalažu. Voleo bih da mi vi odgovorite šta ste hteli da postignete sa ovim, a odbili ste amandman koji je kolega Valjarević dao. Što se tiče kerozina, ja sam za to da se akciza za kerozin samo strogo dozvoli da se ukine samo u onom delu gde se koristi uz proizvod ''Aikon'', gde se dodaje kerozin koji nije štetan u toj koncentraciji za ljude. To je ono kad nam prskaju komarce, da znate da se uvozi iz Francuske ''Aikon'' i onda se dodaje kerozin. Samo u tom segmentu, pošto, očito da svake godine kasnimo sa prskanjem komaraca, da Vlada ili Grad, a vi ste na vlasti u Gradu, očigledno da nemate pare i nemate sluha za to. Samo da uvedemo zaprskanje komaraca, taj segment, 2-3 tone i da se završi sa time. Hvala. [[Aplauz.]]
Hvala, gospodine Sekuliću, gospodin Kovačević po Poslovniku, pa gospodin Arsić.
Poštovani predsedniče, potpredsedniče, obaveštenje, član 226. Kada se ovako uvedu akcize, mi posmatramo malo drugačije. Interesantno je da niko do sada nije spomenuo ovde da se ovaj isti gas koristi i u ćevabdžinicama, u pekarama, u domaćinstvima, isti je to gas. Na mala vrata poskupljuje veliki niz proizvoda i onih usluga koje će neko da radi. Isti je to gas, propan-butan, videli ste da idu na pompe, sipaju gorivo i sipaju u boce koje koriste u domaćinstvu. Podneo sam amandman i član sam onog Odbora za štednju i analizu, mene interesuje u kakvoj ste koliziji sa time. Moraćemo da vidimo onda, pošto je to ušteda ekološke energije, sprečavamo potrošnju električne energije i drugi vid energije. Onda ćemo na ovaj način da poskupljujemo sve zajedno. Stoga vas molim da obratite pažnju na ukupno poskupljenje i ukupan efekat poskupljenja sa uvođenjem akciza na ovaj gas.
Hvala, gospodine Kovačeviću. Gospodin Arsić ima reč, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih molio svoje kolege iz vladajuće većine da skrenu pažnju ministru šta priča. Prvo, neka čovek sedne lepo i neka razmisli šta je rekao pre pola sata, a šta je rekao pre pet minuta. Pre pola sata čovek je rekao da ukidanjem akciza na sokove, država gubi 60 miliona dinara. Onda je izašao i rekao da ukupno gubi ukidanjem akciza na sokove i kerozin 500 miliona. Posle toga opet izlazi za govornicu i kaže, gospodine ministre, rekli ste dva oslobođenja, pričali smo samo o dva ... (Mirko Cvetković, sa mesta: i kafu) Spominjali ste sokove i spominjali ste kerozin. Sad su sva tri? Sad će i četvrti. Prvo to da vam skrenem pažnju. Znači, istina jeste da je država dobijala sredstva od prodaje goriva za avione. Gospodine ministre, treba da vas bude sramota te ironije koju koristite ovde, kažete – šta se vi sekirate za građane koji koriste tečni naftni gas za pogon motornih vozila, i piće jeftiniju kafu. Znate šta? Evo, ne treba nešto mnogo pametni i obavešteni da budete. Cena žive stoke je pala preko 60%. Je l' pojeftinio jedan jedini proizvod i koliko? Nije. Zar ste vi ubeđeni da će proizvođači kafe, odnosno "Kolinska" i "Grand", inače vlasnik "Granda" je kum sa ministrom u toj istoj Vladi, da smanjuju cenu kafe na tržištu radi građana ili će po dosadašnjoj praksi tu razliku, koje se države odriče, da stavljaju u džep? U tome i jeste problem, gospodine ministre. Jedinu korist od toga će imati uvoznici kafe, oni koji se vozikaju avionima, uvoznici sokova, a štetu će da imaju građani koji su najsiromašniji i oni treba da nadoknade taj gubitak u budžetu Republike Srbije. Kažete da ćemo oko tri milijarde više da dobijemo sredstava. Sada postavljam pitanje – zašto toliko opterećujete građane? Valjda posle šest godina te vaše tranzicije, kako kažete, treba građanima da smanjujete poreze. To što smanjujete, smanjujete na jedan izuzetno pokvaren način. To ćemo da vidimo u jednom od sledećih zakona. Kažete i hvalite se kako smanjujete porez na prenos apsolutnih prava na stanove. Što ne kažete ko ima korist od tog poreza? Lokalne samouprave. Lako je biti veliki gospodin kada plaća drugi. Uzmite pa platite vi iz vašeg budžeta. To je isto radio i Dinkić. Ukida čovek poreze tamo gde su to povereni prihodi lokalnih samouprava ili su izvorni prihodi lokalnih samouprava po Zakonu o finansiranju lokalnih samouprava. Ovamo, koliko ste uvećali državni aparat? Koliko imamo agencija? Ja sam izračunao pet milijardi dinara za Narodnu kancelariju treba da potrošite iz budžeta. Da li to treba da plate oni, ova sirotinja koja koristi automobile koji troše tečni gas?
Po Poslovniku. Izvolite, doktor Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja se pozivam na član 104. da se mora poštovati dostojanstvo Narodne skupštine. Naravno, to je prvenstveno član koji obavezuje nas narodne poslanike. Ali, gospodine ministre, molim vas, ovakve verbalne egzibicije su stvarno nedozvoljene. Vi ste izašli i kazali da mi, pričamo, branimo sada nešto što nije istina. Molim vas, uzmite ovo što vi branite ovde i pročitajte lepo. Pročitala vam je gospođa Jorgovanka, ali vi niste odgovorili. Morate da odgovorite. Zašto? Rekli ste da mi želimo da ubijemo petrolejski kompleks. Ne, mi to ne želimo apsolutno, samo vama hoćemo da kažemo da se zalažemo za naše građane i da smatramo da su bolja rešenja moguća u okviru ovoga što nam vi predlažete. Kada kažemo da vi, tačno vam je napisano ovde, sada čitam zbog građana, da vide šta vi radite. U članu 19. tačka 1) na kraju tačka 4) zamenjuje se tačkom i zapetom, posle tačke 4) dodaju se tačke 5) i 6) koje glase, i onda ide kako one glase – gorivo za mlazne motore, dodaju se. Znači nešto novo. Vi sada kažete – mi izmišljamo. Da li je zamor kod vas? Apsolutno. Onda čitamo vaše obrazloženje. Pogledajmo ponovo tačke 5) i 6) koje su ovde izvučene i upravo se govori ko se oslobađa akcize, tu je taj kerozin koji se oslobađa. Ako je to novo, ranije nije bilo, a ako je ranije bilo, što ga uvodite kao novinu. Da je to tačno, ovo je šizofrenija. Vi kažete – osim toga, a u cilju podsticanja razvojne avio-delatnosti predlaže se oslobađanje od, pa kad u obrazloženju to kažete da predlažete oslobađanje, znači ne možete oslobađati nešto što je već slobodno. To je šizofrenija ili zamor. Opredelite se šta je u pitanju. Znam da su vam to podmetnuli, znam da vam je to neki saradnik podmetnuo, ali to ne može ni srpskom Parlamentu, ne može zdravom razumu. Nemojte da nas vređate i ponižavate. Možda je umor u pitanju. Ako je tako, nemam ništa protiv, pa da raspravljamo kako treba, ovako ne možemo.
Dobar predlog doktora. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo poslanik Zoran Antić. Vlada predlaže da se amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman odnosi se takođe na tečni naftni gas i dosta toga je već rečeno o ovom problemu, odnosno predlogu SRS da se ukine ova akciza na tečni naftni gas, ali mislim da je osnovni problem kod tečnog naftnog gasa što je Vlada verovatno pišući ovaj predlog zakona pošla od pogrešne projekcije. Pošla je od cene gasa koji je u tom trenutku pretpostavljam bio 30,00 dinara, pa na osnovu toga napravila je ovu akciznu politiku koja podrazumeva nekih 6,00 dinara skok cene gasa do kraja godine i 10,00 dinara početkom sledeće godine. Mislim da, ako uporedimo sadašnju cenu gasa koja je u ovih poslednjih nedelju dana skočila za 30%, otišlo nekih 40,00 dinara i projektujemo predloženu akciznu politiku, dolazimo u situaciju da je isplativost gasa i uvođenja opreme za gas pod znakom pitanja. Ako krene od cene od 40,00 dinara, dodate ovih 6,00 dinara, pa na to idite, neće biti velike razlike, jer politika će ostati ista, inflacija manje-više krajem godine, neće biti velike razlike u ceni, nekih 5,00 do 6,00 dinara početkom sledeće godine, politika će ostati ista, cene energenata će biti iste, inflacija je mala. Možemo da projektujemo samo jedan prelazni period. Ako na tih 6,00 dinara dodamo maloprodajnu maržu, dodamo PDV, doći ćemo do cene koja je 50 i par dinara sasvim sigurno na pumpama. Uz to imamo problem da 10% sasvim sigurno jeste veća potrošnja, kada je u pitanju potrošnja u odnosu na benzin. Sve u svemu doći ćemo do cene od 55, 56, pa bogami blizu 60,00 dinara po litru, što je neprihvatljivo za građane, jer ostavlja jako malo prostora da kroz cenu opreme budu u situaciji da im se isplati da pređu na gas. Treba Ministarstvo i vi lično da porazmislite o akciznoj politici, jer je očigledno da je tržište gasa jako nestabilno, da ima jako puno monopola i da ovim predlogom akciza možemo da dođemo u situaciju da samo tržište bitno bude urušeno. Sama politika je poprilično akcizna politika, poprilično nefleksibilna. Podsetio bih vas da kada su u pitanju naftni derivati, imate 20% za koliko Vlada može da reaguje ukoliko dođe do neke makroekonomske nestabilnosti. U ovom predlogu niste ostavili tu mogućnost da se reaguje i kod gasa. Mislim da je to jako loše i ne bih ponavljao argumente koji se odnose na ekologiju i činjenicu da dobar deo građana, najsiromašnijih, koristi gas. Ali dobar deo, podsetio bih vas, i malih privrednika, onih koji danas jako teško izlaze na kraj u situaciji su da se bore za opstanak, zavise od gasa, a mislim da ste na ovaj način jednim neozbiljnim predlogom ugrozili egzistenciju nekih pet, šest hiljada po nekoj mojoj računici, porodica koje direktno zavise od ovog sektora. U mojoj Jagodini znam da ima sedam, osam benzinskih pumpi koje toče gas, par servisa, 40, 50 ljudi, porodica, zavise u potpunosti od ove oblasti. Na nivou Srbije, kao što rekoh, to je verovatno pet-šest hiljada porodica. Ovakvom politikom, kao i malopre politikom akciza na uvozne sokove, mi dolazimo u situaciju da samo gubimo radna mesta u situaciji kada imamo već blizu milion nezaposlenih, kada taj veliki broj nezaposlenih u suštini sprečava bilo kakvo ozbiljno restrukturiranje i prilagođavanje srpske privrede. Mislim da je ovaj predlog nedopustiv i da bi trebalo ozbiljnije da porazmislite i eventualno prihvatite amandman mog kolege.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Prekidam sednicu. Nastavak sutra u 10,00 časova. Neka se spremi gospodin Cvetanović za sutra.