Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan. Pre nego što otvorim Dvanaestu sednicu Prvog redovnog zasedanja, moram svima da vam se zahvalim na strpljenju. Sve poslaničke grupe su tokom prepodneva dobile obaveštenje, kada su zasedali odbori, ali za pomeranje sednice posle 15,00 časova, kao što vidite, neopravdano kasnimo, zbog obaveza poslanika. Izvinjavam se svima vama i javnosti i molim vas da se o tome – pre svega govorim predstavnicima vladajuće koalicije - vodi računa. Otvaram Dvanaestu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 209 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Radoslav Jović, Gordana Čomić, Slobodan Mihajlović, Dragor Hiber i Nataša Mićić. Obrazloženje razloga za sazivanje sednice u kraćem roku i drugog dana od dana u kojima se, prema članu 81. stav 1. Poslovnika, održavaju sednice: saglasno članu 80. stav 2. i članu 81. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao izuzetno za petak, a odložio za ponedeljak, kao i u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 80. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština razmotri i usvoji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja, Predlog zakona o lekovima i medicinskim sredstvima i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, za koje je predlagač - Vlada Republike Srbije predložila da se razmotre po hitnom postupku. U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen, sa dopunom, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno odredbama Poslovnika, potrebno je da odlučimo o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja, koji je podnela Narodnoj skupštini 14. maja 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 126, protiv 62, nije glasao jedan, od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o lekovima i medicinskim sredstvima, koji je podnela Narodnoj skupštini 7. maja 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 126, protiv 64, od ukupno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada Republike Srbije predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, koji je podnela Narodnoj skupštini 21. maja 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 141, protiv 52, nisu glasala četiri, od ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Grupa od 27 narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka - Boris Tadić predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog zakona o sprečavanju dopinga u sportu, koji je podnela Narodnoj skupštini 19. maja 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 22, protiv 156, uzdržanih osam, nije glasalo 15, od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Grupa od 36 narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka - Boris Tadić predložila je da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog rezolucije o evropskoj budućnosti Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 14. maja 2004. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 22, protiv 113, uzdržanih 11, nije glasalo 52, od ukupno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Blagica Kostić predložila je da se Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, što je treća tačka predloženog dnevnog reda, razmotri kao prva tačka dnevnog reda. Da li narodni poslanik Blagica Kostić želi reč? Izvolite, a onda, po Poslovniku, narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Uvaženo predsedništvo, ministre, poštovani poslanici, jedan od najvećih problema našeg društva, mnogo veći od onog koji imamo u obrazovanju ili u zdravstvu, svakako je neefikasnost pravosudnog sistema. Pre nego što bilo šta kažem, želim da uložim protest što ovaj predlog o izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku nije mnogo ranije došao na dnevni red ove skupštine. Na osnovu člana 86. stav 3. Poslovnika o radu, predložila sam da prva tačka dnevnog reda današnje sednice bude izmena i dopuna Zakona o krivičnom postupku, da se ne bi desilo da zbog proceduralnih propusta već 2. septembra na slobodu budu pušteni izvršioci najtežih krivičnih dela atentata i četvrostrukog ubistva na Ibarskoj magistrali. Takođe, usvajanjem izmena i dopuna zakona koji je pred nama sprečava se da ... Ja se zaista izvinjavam i molim za malo tišine, budući da se prvi put obraćam ovom parlamentu. Ponoviću vam ispočetka. Usvajanjem izmena i dopuna zakona koji je pred nama sprečava se već viđena opstrukcija sudskih procesa ubicama predsednika Demokratske stranke gospodina Zorana Đinđića i Ivana Stambolića stalnim zahtevima odbrane za izuzećem sudija i tužilaca. Iskreno verujem da u ovoj skupštini ne postoji nijedan poslanik koji podržava zločin, kao da ne postoji ni poslanička grupa kojoj nije stalo da pravda konačno trijumfuje nad zločinom. Zato očekujem da će zahtev SPO-a biti jednoglasno podržan. Hvala vam.
Po Poslovniku, Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, kao što je čitava sednica zakazana protivno Poslovniku Narodne skupštine, tako je i ovaj zahtev koji je opet stigao od poslaničke grupe SPO - NS za promenu redosleda tačaka dnevnog reda protivan ovom poslovniku. Ako hoćete da čitate Poslovnik onako kako to u njemu stoji, član 86. stav 3. lepo precizira rokove za ovakve zahteve i kaže da je to tri dana pre sednice koja je zakazana za određeni datum. Ovaj akt upućen je gospodinu Predragu Markoviću 22. maja, dakle u subotu. Mi smo to juče u predvečerje dobili na stolu u poslaničkom klubu, a narodni poslanici su to mogli tek danas da vide kod sekretara poslaničkog kluba. Ima li smisla da sada ta tačka koja je predviđena kao treća bude prva tačka dnevnog reda i da se poslanici onemoguće, s obzirom da je po hitnom postupku, da dostave amandmane, to sami prosudite. U svakom slučaju, rok od tri dana nije poštovan, već je daleko kraći, jer je ovaj akt zaveden 22. maja u 14,30 časova. Nikako ne možete staviti na glasanje to da ova tačka dnevnog reda bude razmatrana kao prva tačka dnevnog reda. To je što se tiče ove povrede, ali pošto imam još jednu povredu Poslovnika, molim vas da ponovo vreme aktivirate, da ne izlazim ponovo.
Samo trenutak, evo odmah.
To je član 80. stav 3. u kome stoji da predsednik Narodne skupštine može da odloži čas, odnosno dan početka sednice Narodne skupštine, ukoliko je na predloge akata iz predloženog dnevnog reda sednice podnet veći broj amandmana. Molim vas, mi smo imali zakazanu sednicu sa dve tačke dnevnog reda u petak. Mi tu sednicu niti smo započeli, niti smo završili. Vi ste tu istu sednicu, čini mi se da je 13. sednica po redu, odložili za danas. Razlozi koji stoje u Poslovniku ne postoje. Dakle, nikako niste mogli sednicu odložiti za danas i nikako niste mogli da promenite dnevni red. Dve povrede imate koje vam ukazuju da vršite nasilje u parlamentu, da ponižavate Narodnu skupštinu i narodne poslanike. Ako mislite da mi nemamo preča posla, nego da u petak čitav dan i danas evo do 16,30 časova čekamo da se vi u svojoj koaliciji dogovorite šta ko kome može i koliki ustupak da načini, onda se grdno varate. Mi možda i moramo da čekamo i mi hoćemo da čekamo, ali građani Srbije neće da čekaju. Te ucene i ta vaša nagađanja ne mogu dugo da traju. Vi ste očigledno pred kolapsom i treba lepo da izađe predsednik Vlade u javnost i da kaže - ova koalicija je neodrživa, kao što smo i govorili da je neodrživa. Ne može da funkcioniše koalicija sa rogovima u vreći, nemate jedinstveni politički program, niste ga imali ni u predizbornoj kampanji. Nemate ga ni sada, vidite da ćete izgubiti na predsedničkim izborima i žurite da učinite nešto što mislite da je eventualno u interesu pojedinoj grupaciji iz te koalicije. Dozovite se pameti, setite se da su ovi prethodni, koji su bili mnogo silniji od vas, imali mnogo veću podršku u parlamentu. Kada su došli u situaciju da ne mogu da održe sednicu, vrlo brzo nakon toga morali su da raspišu izbore. Izgleda da je raspisivanje vanrednih parlamentarnih izbora jedini lek da se mi vratimo u zakonske okvire i da se držimo zakona i Poslovnika, a ima ovde jedna politička grupa koja se zaklinje u Ustav i zakon, a krši i Ustav i zakon kada god im se učini da tako treba da urade.
Zahvaljujem. Dakle, po Poslovniku, replika? Pogrešno tumačenje? Po Poslovniku se javljate? Izvolite, replika, predsednik poslaničke grupe, izvolite.
Prvo, mislim da nije dobro citiran član 86. Poslanička grupa SPO i Nova Srbija (to je tako, a ne samo SPO) podnela je zahtev da se treća tačka dnevnog reda uvrsti kao prva tačka dnevnog reda za ovu sednicu i ja ću vam pročitati šta piše u članu 86. Dakle, gospođa Pop-Lazić je pročitala samo prvi deo i pogrešno je tumačila član 86. a on glasi: "Predlozi za proširenje dnevnog reda predlozima akata koji su, po odredbama ovog poslovnika, ispunili uslove da se uvrste u dnevni red, dostavljaju se najkasnije tri dana pre dana određenog za održavanje sednice Narodne skupštine", pa kaže dalje: "a predlozi koji se odnose na izbor, imenovanja, razrešenja i prestanak funkcije; povlačenje pojedinih tačaka iz predloženog dnevnog reda; spajanje rasprave i za promenu redosleda tačaka, dostavljaju se najkasnije 24 časa pre određenog početka sednice Narodne skupštine". To, dakle, piše i na vreme je to dato i čuli smo kada je dato. Kada sam već izašao, ja bih zamolio da se dogovorimo, s obzirom da smo izgubili silno vreme, da produžimo rad do 22,00 sata. Predlažem da rad produžimo do 22,00 sata.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, Gordana Pop-Lazić, ako sam vas dobro shvatio. Dozvolićete mi, na svaku primedbu po Poslovniku, gospodine Stevanoviću, predsednik Narodne skupštine ili predsedavajući je dužan da da objašnjenje, pa za slučaj da to objašnjenje ne bude prihvaćeno o njemu se glasa u danu za glasanje. Dakle, dozvolite da za sve što se odnosi na pitanja sazivanja sednice predsednik Skupštine da objašnjenje; dakle, daću i povodom primedbi o povredi Poslovnika, povodom prethodna dva javljanja gospođe Pop-Lazić. Sada izvolite, još jednom po Poslovniku, Gordana Pop-Lazić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, propustila sam da kažem da tražim da se Skupština izjasni o ovom kršenju Poslovnika koje sam reklamirala. Gospodin Stevanović verovatno nije, a to je dokazao već svojim nastupima u Skupštini, možda u mentalnoj situaciji da može da razume sve što mu se kaže... (Predsednik:Upozoravam vas na izražavanje, po članu 100. Izvolite.) Reklamirala sam upravo to da ova tačka dnevnog reda nije mogla da se nađe na dnevnom redu i da je juče bila nedelja i da 250 poslanika ne sedi u parlamentu, da niko nije poslao nekakav telegram ili neko obaveštenje poslanicima, što ste bili dužni, nego dolazimo jutros ovde u 9,00 sati i nalazimo ovakav zahtev. Izvinite, ali on veoma bitno utiče na dalji tok sednice, jer je u pitanju podnošenje amandmana i priprema za rad. Pripremali smo se za rad po 1. tački dnevnog reda i to će sigurno uticati na kvalitet rasprave. To je vama očigledno i cilj. Pored toga, Srpskom pokretu obnove se žuri da se ovaj zakon donese, iz njima znanih razloga, ne interesuje ih posle toga sudbina koalicije, ne interesuju ih rezultati predsedničkih izbora, znaju da će parlament biti raspušten i važno je da se donese samo ovaj zakon. Nisu zainteresovani za rad po ostalim dvema tačkama dnevnog reda. Ako vi pristajete da budete predmet ucene SPO-a, Danice Drašković, mi na to ne pristajemo. Prema tome, tražimo da se vratite u normalu i da omogućite svakom narodnom poslaniku da radi i da se priprema za sednice, jer mi nismo ovde nikakvi politički diletanti. Mi ozbiljno shvatamo svoj posao i ono za šta su nas građani Srbije poslali u parlament. Zbog toga sam se ponovo javila za reč. Gospodine predsedniče, još jednom ponavljam, molim da se Skupština izjasni o povredi koju sam iznela. Vama je na dušu što dozvoljavate da sednica ovako započne i još je krajnja drskost da neko predloži, molim vas, da radimo večeras do 22,00 časa, a dva dana sedimo u parlamentu i čekamo da sednica počne. To je krajnji bezobrazluk koji ne bi trebalo, kolege, da tolerišete, bez obzira iz koje ste poslaničke grupe.
Zahvaljujem. Dozvolite mi da samo ukažem na činjenice povodom dve povrede koje ste naznačili obraćajući se na početku. Dakle, i na početku ove sednice sam jasno obavestio sve narodne poslanike, pročitao sam obrazloženje razloga za sazivanje sednice u kraćem roku i drugog dana od dana u kojima se, prema članu 81. stav 1. Poslovnika, održavaju sednice. Dakle, poslanici su dobili objašnjenje. Isto objašnjenje je dato svim poslanicima ovde u petak, kada je takođe bilo pokušaja da se čak obmane javnost i da se kaže da zakon nije stigao u Skupštinu, zakon koji je podeljen poslanicima ovde. Imali su ga na raspolaganju od petka, ali delim uverenje da mora ne samo u roku od 24 časa ranije da se traži predlog izmene redosleda, kako nalaže član 86. stav 2, što je i urađeno, već sam insistirao da sednica ne počne tokom prepodneva dok Zakonodavni odbor ne da svoje mišljenje, a istovremeno poslanici ne pripreme eventualne amandmane, jer držim malo drugačije shvatanje obaveza poslanika u Narodnoj skupštini jeste da rade u Narodnoj skupštini. Budući da sam ispoštovao sve članove Poslovnika, molim, ako vas ovo obaveštenje ne zadovoljava, da se poslanici o tome izjasne u danu za glasanje, a shodno Poslovniku. Nastavljamo rad. Dakle, imamo dva predloga za glasanje. Ići ćemo redosledom. Podsetiću vas ponovo. Dakle, narodni poslanik Blagica Kostić predložila je da se Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, što je treća tačka predloženog dnevnog reda, razmotri kao prva tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 139, nije glasalo 36, od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o svim predlozima za hitan postupak, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 135, protiv 63, nije glasalo 10, od ukupno 208 narodnih poslanika. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja, koji je podnela Vlada Republike Srbije, 3. Predlog zakona o lekovima i medicinskim sredstvima, koji je podnela Vlada Republike Srbije. (Povučeno sa dnevnog reda 28. maja 2004.) Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Pre toga, molim vas, narodni poslanik Veroljub Stevanović predložio je da se danas radi do 22 časa. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 102, protiv 75, nije glasalo 27, od ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog da radimo do 22 časa. Šta reklamirate, da nije radila poslanička ...? Molim stručnu službu da proveri. Molim vas, gospodine Stamenkoviću, obratite pažnju na izražavanje. Neka stručna služba proveri ovu poslaničku jedinicu, pa ćemo zavisno od toga kasnije da se izjašnjavamo. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU (načela) Primili ste Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Đorđe Mamula, Milan Stevović, Vjerica Radeta, Miljko Četrović, Sreto Perić, Vojislav Milajić, Nemanja Šarović, Petar Jojić, Božidar Koprivica, Gordana Pop-Lazić, Milorad Mirčić, Igor Mirović, Zoran Anđelković, Žarko Obradović, Boško Ristić, Leila Ruždić-Trifunović i zajedno Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi 5 časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelnom pretresu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka - 1 sat 38 minuta i 24 sekunde, Demokratska stranka Srbije - 1 sat 3 minuta 36 sekundi, Demokratska stranka - Boris Tadić - 44 minuta 24 sekunde, G17 plus - 37 minuta i 12 sekundi, Srpski pokret obnove - Nova Srbija - 26 minuta i 24 sekunde, Socijalistička partija Srbije - 26 minuta i 24 sekunde, a poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, tri poslanika SDP-a, po pet minuta, na osnovu člana 89 stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da podnesu odmah prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, ministar pravde gospodin Zoran Stojković želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče, znam da smo dosta umorni, s obzirom da smo dugo čekali na početak ove sednice, pa ću probati da u najkraćim crtama dam osnovne stvari i najbitnije promene koje se ovim izmenama predviđaju. Znate da je nakon donošenja Ustavne povelje prestalo dejstvo saveznih propisa i ne postoje više savezne institucije. To je nalagalo da se ti propisi usklade sa našim republičkim propisima i predvide organi koji će obavljati te poslove. Istovremeno, poveljom je predviđeno da ratifikovane međunarodne konvencije imaju primat nad domaćim zakonodavstvom, pa je bila naša obaveza da usaglasimo naše domaće zakonodavstvo sa konvencijama koje smo prihvatili i ratifikovali. Reč je o Evropskoj konvenciji o zaštiti ljudskih prava i sloboda, Povelji o ljudskim i manjinskim pravima i građanskim slobodama, Međunarodnom paktu o građanskim i političkim pravima, Bečkoj konvenciji itd. Iz tih razloga pristupilo se izmeni postojećeg Zakona o krivičnom postupku, radi ugrađivanja evropskih standarda u naše propise. Odmah da napomenem da jedan deo propisa i primedbi koje su nam stavljene jeste ugrađen, jedan deo nije, na kraju ću i reći nekoliko rečenica o tome, a iz razloga što postojeća situacija ne daje mogućnost njihove ugradnje, jer ne bi mogla da se primeni. Među osnovnim stvarima koje su izmenjene ovim novim unošenjem evropskih standarda je, pre svega, formulacija o pretpostavci nevinosti. Kod nas je bilo dosta spora oko toga da li pretpostavka postoji, kako se tumači itd, pa je decidirano ovde navedeno da ona važi i da se lice smatra nevinim sve do pravosnažnog donošenja presude. Što se tiče lišenja slobode, takođe je učinjena jedna novina, jer je predviđeno da momentom lišenja slobode licu koje se lišava slobode mora odmah da se predoči sve što mu se stavlja na teret, zbog čega se lišava slobode, i da mu se odmah ukaže na njegova prava. Ovo je i te kako bitno, iz razloga što dobar broj ljudi koji su lišeni slobode ne znajući svoja prava nije ta prava ni koristio. Iz tih razloga je tačno povereno koja prava ta lica imaju i na koja mora da im se ukaže momentom lišenja slobode. Zato je i uneto "bez odlaganja". Jedno od najbitnijih prava koja se tiču naročito Bečke konvencije, a vezana su za sprečavanje torture, odnosi se na obavezu da se licu omogući lekarski pregled. Novina se ogleda u tome što je predviđena mogućnost da se odmah zatraži lekarski pregled, a pri privođenju istražnom sudiji više nije ostavljena mogućnost istražnom sudiji da on odlučuje da li će prihvatiti predlog za pregled ili ne, biće obavezan da to učini. Jedna od najvećih novina kojom treba da se spreči zloupotreba ovlašćenja u postupku odugovlačenja postupka je izmena odredbi o izuzeću. Novim izmenama predviđena je sledeća stvar. Do sada je izuzeće moglo da se traži do otvaranja glavnog pretresa. Ovom izmenom uvodi se mogućnost tzv. prvog momenta otvaranja pretresa. Veće je već od tada u zasedanju i može da odlučuje. Kako bi se izbegle zloupotrebe, veliki broj stavljanja predloga za izuzeće bez razloga, koji se najčešće dešavao baš u tom intervalu, od otvaranja pretresa do započinjanja glavnog pretresa, izmenama je data mogućnost da veće može da odbaci zahtev za izuzeće bez prava na žalbu, ako je on očigledno uperen na odugovlačenje postupka i zloupotrebu. Želeo bih da dam jedno objašnjenje, jer sam ovih dana čuo da se na taj način sprečava mogućnost stavljanja validnog zahteva za izuzeće, što nije tačno. Ovde je decidirano rečeno – samo ako je očigledno uperen na odugovlačenje. U normalnim situacijama može da se stavi zahtev i on ide normalno. Da bi se poboljšala disciplina u postupku, povećane su i disciplinske kazne u desetostrukom iznosu. Posebna novina se odnosi na pitanje pritvora. Po međunarodnoj konvenciji koju smo ratifikovali, kaže tačka 6, stavili smo rezervu na tzv. obavezni pritvor, tj. međunarodna konvencija ne dozvoljava mogućnost obaveznog pritvora i mi smo stavili rezervu, normalno kao i sve ostale rezerve, nedovoljno dobro. Niti je rečeno do kada ćemo to usaglasiti, niti je rečeno na koji način. Došli smo u situaciju da Savet Evrope može sutra da kaže – od sada počinju sankcije. U toj situaciji smo morali tu odredbu da preformulišemo, polazeći od osnovne pretpostavke i principa koji kaže da se ne može unapred kao princip prihvatiti opšteprihvaćeno stanovište da je pritvor obavezan. U toj situaciji napravili smo jednu preformulaciju kako bismo otklonili tu rezervu, a i ovu opasnost koja nam je pretila, pa kažemo – može se odrediti za ona najteža krivična dela. I dalje stoji isto ono, gde može 40 godina, ako izvršenje dela ukazuje na opravdanost zbog svoje težine i načina izvršenja. Druga stvar koja je ovde uvedena, to je pitanje dužine trajanja pritvora. Naša je obaveza da poštujemo evropski standard da se prema građanima postupak i donošenje presude mora završiti u razumnom roku. Ostalo je pitanje tumačenja razumnog roka. Pošto se radi o dva vida pritvora, jedan je od podizanja optužnice do donošenja presude, a drugi od donošenja presude do donošenja drugostepene presude, za prvi slučaj bilo je više predloga – jedan koji je poticao iz naših sudova, a pre svega iz Odeljenja za borbu protiv organizovanog kriminala, bio je da se izbrišu svi rokovi, pa da nema nikakvih ograničenja. To nije moglo da se prihvati jer bi bilo direktno suprotno ovom opšteprihvaćenom evropskom standardu, pa je Vlada stala na stanovište da kod lakših krivičnih dela sigurno ne treba tolika dužina pritvora, ali kod onih najtežih i najsloženijih trebalo bi predvideti određeni rok, pa smo smatrali da bi to moglo da bude četiri godine. Mnogo značajniji je ovaj drugi rok koji se računa od dana ukidanja prvostepene presude. Tu nije kod nas bilo nikakve dileme da taj rok koji je bio predviđen na godinu nije validno predviđen. Mislim da je ranije zakonodavac ispustio jednu bitnu stvar iz vida. Zato odmah da kažem, ne govorim ni o jednom konkretnom slučaju, nego govorim o principu. Posle ukidanja prvostepene presude treba ponoviti postupak i doneti nanovo presudu, sa mogućnošću da ponovo bude ukinuta jedan, dva ili više puta, što sigurno ne može da se završi u ovako kratkom roku od godinu dana. Iz tih razloga smo smatrali da taj rok treba produžiti još za godinu dana, da je to dovoljan rok da se, eventualno, ako dođe do ponovnog ukidanja, može postupak obnoviti i doneti presuda. Sam rok od godinu dana je kratak i mislim da zakonodavac nije imao to u vidu. Sledeća novina vezana za ove izmene je ta što se u ovaj rok ne računaju oni postupci odbrane koji dovode do odugovlačenja postupka. Odmah da kažem, video sam jedan amandman koji prihvatam, jer greškom je uneto da bi na to mogao da utiče i okrivljeni. Normalno da ne može da utiče jer on je u pritvoru. Taj amandman je sasvim u redu. Ali, nedolazak branioca, namerno izostajanje sa pretresa itd, što vodi odugovlačenju, neće se računati; to bi služilo kao sredstvo za sprečavanje odbrane da prolongira bezrazložno postupak. Jedna od posebnih novina je vezana za pitanje upotrebe jezika. Stalo se na stanovište da to ne treba da se odnosi samo na nacionalne manjine, već da pravo na besplatnog tumača treba da se odnosi na sva lica koja ne znaju jezik koji se primenjuje u postupku gde ona odgovaraju. Što se tiče troškova,jedan od problema koji se javio su tzv. troškovi odbrane u pretkrivičnom postupku tj. kod organa unutrašnjih poslova. Do sada je to pitanje bilo sporno. MUP nije želeo da isplaćuje troškove, već imamo nekoliko tužbi advokata za isplatu tih troškova. Da bi se to rešilo, ovim izmenama smo uveli obavezu MUP-u da te troškove snosi i isplati. Imajući u vidu nove konvencije, naročito tzv. Konvenciju iz Palerma, koja tretira kriminal interdržavno, vezan za tzv. teške zločine – pranje novca, švercovanje ljudi, organa i sl, mi smo ugradili određene standarde i u naše pravo. Problem koji se javljao do sada, naročito kod pranja novca, bio je taj što je pravna pomoć za pribavljanje dokaza van naše zemlje mogla da se ostvari samo nakon pokretanja krivičnog postupka od strane suda. U toj situaciji tužilac i organi MUP-a mogli bi eventualno da prikupe potrebne dokaze na našoj teritoriji, ali ne one van naše teritorije, a onda bi istražni sudija rekao da nema dovoljno sumnje da se postupak pokrene. Sada se ta mogućnost proširuje, odnosno daje se mogućnost tužiocu da ovlasti MUP da može da pribavlja te dokaze, kako bi se najzad i za ta dela počelo valjano suditi u ovoj zemlji. U pogledu odlaganja krivičnog gonjenja kod onih najblažih dela stali smo na stanovište da se radi o kvazisudskoj funkciji, poverenoj tužiocu i da je u toj situaciji potrebna i saglasnost suda, uz uvođenje dve posebne merekoje bi, po našem mišljenju, dale mnogo bolje rezultate u pogledu resocijalizacije i adaptacije u sredini iz koje potiču lica, a posebno imaući u vidu činjenicu da se radi o tzv. dobrovoljnim podvrgavanjima tim merama. Reč je o lečenju od alkoholizma i narkomanije. Takođe je data mogućnost da organi MUP-a mogu i za krivična dela do 10 godina da obavljaju uviđaj bez istražnog sudije. Ovo zbog toga što se već sada u praksi pokazalo da kada su u pitanju blaža krivična dela radi se o tolikom broju da istražne sudije nisu izlazile na uviđaj. U toj situaciji došlo bi do problema za prikupljanje osnovnih materijalnih dokaza. Zato smo smatrali da treba to podići i za dela do 10 godina. Imajući u vidu da savezni sud više ne postoji, ovim izmenama je ukinut onaj tzv. četvrti stepen, odnosno preispitivanje smrtne kazne, tim pre što je smrtna kazna već isključena iz našeg pravnog sistema. Organa nema, pa smo morali to da izbacimo. Još jedna novina, za nas vrlo bitna, jeste ta što je predviđeno da lice lišeno slobode ima pravo da odmah traži preispitavnje zakonitosti lišenja slobode i da traži odštetu za nezakonito lišenje slobode. Jedna od posebnih novina je veoma značajna za nas, a to je što je data mogućnost istražnom sudiji, odnosno sudu, kod krivičnog dela pranja novca i tzv. težih krivičnih dela, da mogu izvršiti uvid u bankovne račune i lične račune osumnjičenih lica, a data je i mogućnost primene određenih mera radi zaplene i blokiranja određene imovine, radi kasnijeg oduzimanja imovinske dobiti pribavljene ovim krivičnim delima. Na kraju, možda je jedna od značajnih novina i ta, a da to ne bi izazivalo zabunu da smo mi pod tim konvencijama preuzeli obavezu da postupamo po njima, mislim na one konvencije koje predviđaju našu obavezu saradnje sa stalnim Krivičnim sudom u Rimu, jer smo mi ratifikovali ovu konvenciju, čak i prihvatili statut, Strazbur i redovni sud u Hagu, tu se radi o onoj pravnoj pomoći koja može da se da, pa da se i izruče lica tim sudovima. Da ne bi stvaralo zabunu, moram odmah da kažem da se to ne odnosi na Haški tribunal. Reč je o sudu koji je osnovan ad hok i za njega se primenjuje, nažalost, onaj Zakon o saradnji sa Haškim tribunalom, tako da nema veze sa ovim. Još samo da kažem da smo izostavili član 15b. Zakona o organizovanom kriminalu, koji se odnosio na mogućnost privođenja bilo kog lica i zadržavanja do 24 sata, ako procene da može da da bilo koju informaciju. Smatrali smo da se tu po evropskim standardima radi o pritvoru, kada zadržavate lice 24 sata, i da to nije dopušteno, te smo, u saglasnosti sa ovim stvarima koje predviđa Povelja o ljudskim i građanskim pravima, ovu odredbu izostavili. Hvala.
Da li izvestilac Zakonodavnog odbora želi reč? (Ne.) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Izvolite, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici SRS, narodni poslanici, govoriće u ovom visokom domu o Predlogu izmena i dopuna ovog zakonika a ne o političkim kalkulacijama koje su se mogle čuti prethodnih dana. Nećemo odgovarati na neprimerene napade onih koji su valjda želeli da optuže, između ostalih, i SRS, a ne znaju ni sami zašto, kako, zbog čega, ali valjda im je tako palo na pamet, pa ne znaju šta će drugo. Predlog izmena i dopuna ovog zakonika je izuzetno loš akt. To je akt koji nas uvodi u neformalno vanredno stanje. To je akt koji narušava sve evropske principe, sve međunarodne konvencije o poštovanju ljudskih prava i sloboda. Svi oni koji su u ovome pronašli političku računicu, smatrajući kako će neki u drugom krugu da dobiju od nekoga podršku, a neki da nekoga ne naljute, pokazuju koliko im država nimalo nije prirasla srcu, kako ih država i ključna pitanja za ovu zemlju uopšte ne zanimaju, već da je to političko pilićarenje – hajde da dobijemo jedan, dva ili tri poena, i da zauzmemo neku televiziju, a da omogućimo da neki od predlagača napadaju njihove ključne političke konkurente. Mi od toga ne bežimo, ali ćemo u lice i otvoreno reći svima – ovo je jedan užasan, gotovo kriminalni akt. Naime, gospodina Stojkovića, suprotno onome što su neki u javnosti pokušavali da kažu, lično veoma poštujem. Smatrao sam da je to čovek koji govori istinu i koji drži do istine. Bio sam uveren da želi da na stručan način istupa i u Narodnoj skupštini i pred građanima Srbije. Zato sam iznenađen njegovim današnjim izlaganjem. Iznenađen sam ne zato što mislim da on misli sve ono što je izgovorio sa ove govornice, već zato što je sebe naterao da kaže ono što ne misli; zato što znam da kao pravnik, kao neko ko dobro poznaje pravne norme zna i jasno mu je o čemu je ovde reč, kao što znam da svi pravnici bilo iz vlasti, bilo iz dela one pilićarske opozicije, koje čeka nešto drugo, a ne da suštinski glasaju ili ne glasaju o ovom zakonu, dakle, da svi oni znaju da je ovo potpuno besmisleno. Molio bih gospodina Stojkovića da se o tome izjasni korektno. Ako nije tačno ovo što sam ja rekao, neka kaže da lažem i ja mu neću izaći na repliku. O čemu se ovde radi? O čemu je ovde reč? Naime, ovde nema govora ni o kakvom Radetu Markoviću, kao što su to iz nekoliko poslaničkih grupa počeli da govore. Da li je to tačno, gospodine ministre? Tačno je, gospodine ministre, kao što kažete, zato što se to sudi po drugom zakonu i nema veze sa ovim. Nema veze ni sa kakvim pritvorom, vezano za gospodina Markovića. Ovde je reč izmenama i dopunama koje su zastrašujuće loše. Mi se ponašamo kao da smo se vratili negde u 17. ili na početak 18. veka, gde možemo sami da donosimo odluke suprotne svim normama međunarodnog javnog prava i da radimo šta nam je volja i kako nam je volja. Ja ću vam pročitati neke od odredbi koje se unose ovim izmenama i dopunama, a koje ne mogu nikako da budu prihvatljive ni za Savet Evrope, ni za jednu evropsku instituciju. Ja vam sada kažem i ukazujem na to, a opet neka izađe ministar, neka kaže da lažem. Za nekoliko nedelja, ne meseci, dobićete poruku od Saveta Evrope - menjajte to, ovo ne smete da zadržite u svom krivično-pravnom zakonodavstvu. Reći ću vam koje su to norme. Kada je reč o institutu izuzeća, kažete – ako je zahtev za izuzeće podnesen protivno odredbi člana 42. ovog zakonika ili ako je očigledno upravljen na odugovlačenje postupka, zahtev će se odbaciti u celini, odnosno delimično. Izvinite, ko je taj koji utvrđuje očiglednost? Da li onaj koji je direktno zainteresovan u tome ili neko drugi? Koji je to kriterijum za očiglednost? Na koji način će se to ustanoviti? Onda kažete – u donošenju tog rešenja od otvaranja zasedanja može učestvovati sudija čije se izuzeće traži. Umesto ove izmene, da li je na glavnom pretresu ili od otvaranja zasedanja, trebalo je ovo promeniti, upravo suštinu ove norme. To je trebalo da uradite i to je jedan od amandmana poslaničke grupe SRS, da onaj o kome se odlučuje ne može da učestvuje u donošenju takve odluke. To bi bilo nešto što bi bilo u skladu sa principom nezavisnosti sudstva i nešto što bi svako mogao da prihvati. Kažete, povećane su kazne, zbog efikasnosti postupka, za svedoke koji treba da se pojave u krivičnom postupku. Imali smo kaznu od 10 hiljada, a sada imamo kaznu od 100 hiljada dinara. Onda se kaže – ako se nije pojavio bez odobrenja ili opravdanog razloga. Ko će da tumači to? Iščašio sam nogu na ulazu, treba da budem svedok, nisam okrivljeni, nisam optuženi, dakle, svedok sam. Ko će da tumači da li treba da platim 100 hiljada ili ne? Na osnovu kojih parametara, na osnovu kojih kriterijuma? Ko to može da plati danas u Srbiji? Takva vrsta zastrašivanja do čega će da dovede? Ko će biti svedoku postupku? Ili će ljudi kada saznaju da su svedoci, pa ne mogu baš tačno ni da se sete, svaki dan da idu prvo u neki od sudova da ne bi slučajno ispustili tu obavezu? Kažete i sada prelazimo na ono što je ključni deo naših primedbi. Reč je o članu 146, ne o ovim izmenama: umesto "državnog tužioca" - "javnog tužioca" i ovoga što imate SRJ, Srbija i Crna Gora, već sada vidimo koliko može u našoj zemlji da traje pritvor. Reč je o opštem aktu, koji se ne odnosi na pojedinca, nije on primenjiv ad personam. Čuo sam danas neke koji kažu – pa to se primenjuje i na one koji su ubili predsednika Vlade, i na ne znam ni ja šta. Ljudi, mi ovde izglasavamo opšti pravni akt. Kakve to veze ima sa tim? Dosta je bilo više te vrste zloupotreba. Svaki put kada nekome nešto padne na pamet i kada neko nešto što je kriminalno hoće da opravda, onda se sete, a inače se nikada u životu ne bi tako nečega ni setili. O čemu je ovde reč? Naša računica o trajanju pritvora je jednostavna i izneću vam je. Znate da pritvor mora da traje najkraće moguće, da se obezbedi dolazak do pravosnažne sudske presude u najkraćem mogućem roku, i zbog interesa države, ali pre svega zbog interesa okrivljenog, odnosno optuženog. Dakle, on ima pravo na slobodno suđenje, ima pravo na to da bude doneta pravosnažna presuda u najkraćem mogućem roku, a sada mu pritvor može da traje sedam i po godina! Da li možete da verujete, ljudi? Nema zemlje na svetu u kojoj pritvor može da traje sedam i po godina. Evo kako smo došli do te računice. Najpre imamo tzv. pretkrivični pritvor, koji može da traje, kao što znamo svi, do šest meseci, a onda se ovde kaže i kakve izmene se predlažu; kaže – od podizanja optužnice pritvor može trajati najduže umesto dve godine, može da traje od danas, kako vi predlažete, četiri godine. Ja se nadam, gospodine ministre, i očekujem da izađete i da nam kažete da li prihvatate naš amandman da se to vrati na ove dve godine. Mislim da znate da smo u pravu. Ako kažete da nisam u pravu, ja ću reći vi ste za sve u pravu. Izađite i kažite da nisam u pravu za ovo što sam rekao. Kažite da je bolje rešenje ovo koje vi predlažete. Ako možete, ako imate obraza, a ja mislim da imate obraza i da to nećete smeti da kažete. To su četiri godine i šest meseci do sada. Onda naravno imamo, po izricanju prvostepene presude, još godinu dana. Pet godina i šest meseci mogućeg. A šta se onda zbiva? Ako u roku od godinu dana bude izrečena drugostepena odluka kojom se prvostepena presuda ukida, pritvor može trajati najduže još dve godine od izricanja odluke drugostepenog suda. Sedam i po godina, ne računajući tačku 7) u kojoj se kaže: "Rokovi iz st. 3. i 4. ne teku u periodu u kome se glavni pretres odlaže ili prekida zbog odsustva okrivljenog ili njegovog branioca", i onda zbog još jedne fantastično genijalne stvari, zbog – "otkaza punomoćja". Zbog otkaza punomoćja rokovi ne teku. Potpuno neverovatne stvari! Ovo u 17. veku niko nije imao. Ja znam da će sada neko da izađe i da kaže – aha, štite ne znam ni ja koga. Ne štitimo nikoga, nikada u životu te ljude videli nismo. (Predsedavajući: Oprostite, da li koristite i drugih 10 minuta?) Ne, završavam. Završiću za nekoliko sekundi. Dakle, što se tiče pritvora, imamo još dosta primedbi o kojima ću govoriti u svom drugom izlaganju, ali molim ministra da izađe i neka kaže, posebno što se tiče našeg pitanja vezanog za produženje, dakle od podizanja optužnice, da li pritvor može da traje najduže dve ili četiri godine. Ako on kaže da može da traje četiri godine, ja skidam kapu, ali sam siguran da to neće reći ni on i da to nijedan ozbiljan pravnik u ovoj sali neće reći. Ja znam da nekima, šta ih briga, mogu da kažu bilo šta, mogu da optuže bilo koga za bilo šta, mogu da kažu i da su ubice, pa nikom ništa. Ne brinem o tome. Mene interesuje da od ozbiljnih ljudi dobijem odgovor na ovo pitanje. Nadam se da će gospodin Stojković nas poslanike SRS-a tog odgovora udostojiti, a oni koji misle da i na ovom po ovom pitanju i po pitanju ovako značajnih zakona treba da vode svoju izbornu kampanju pokazuju da nisu budućnost Srbije, a građani će to najbolje ceniti baš na tim izborima. Hvala vam lepo.
Da li još neko od predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Izvolite, gospodin Pajtić.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, narodni poslanici, možda se po prvi put u ovom sazivu pred parlamentom nalazi zakon koji je zaslužio kvalifikaciju hitnog postupka i da se po hitnom postupku nađe na dnevnom redu sednice ovog parlamenta. Po prvi put su odredbe Poslovnika o hitnom postupku ispoštovane, mada u obrazloženju tog hitnog postupka u Predlogu zakona nisu te odredbe navedene i nisu navedene na pravi način, onako kako to Poslovnik nalaže. Odlaganje sednice koja je bila zakazana za petak, za ponedeljak, sa drugačijim dnevnim redom, jeste kršenje Poslovnika. Na to smo ukazivali u petak. Nemoguće je, prema odredbama Poslovnika, otkazati sednicu sa jednim dnevnim redom, pa je odložiti sa drugim dnevnim redom, jer se prosto radi o različitim sednicama, ukoliko se ne radi o identičnom dnevnom redu. Postoji vrlo jednostavan mehanizam koji nije upotrebljen, da li zbog neznanja ili zbog opstrukcije ili nespremnosti da se sa poslovničkim odredbama uskladi princip predlaganja zakona; dakle, mogla je parlamentarna većina oboriti dnevni red koji je bio predviđen za sednicu parlamenta u petak i zakazati za danas sednicu sa ovakvim dnevnim redom, odnosno izjasniti se da parlament prihvati da se ova tri zakona nađu na dnevnom redu sednice. Veliki sam skeptik da li ćemo do kraja redovnog zasedanja završiti predloge ova tri zakona. Mislim da je loše što se tako pretenciozno polazi od mogućnosti parlamenta da funkcioniše. Mi smo, praktično, sedam ili osam sati danas kasnili sa početkom sednice. Mislim da treba biti manje pretenciozan, a više realan kada se opredeljuju mogućnosti parlamentarne većine da donosi zakone. Ovaj parlament, odnosno većina u njemu, ne funkcioniše već izvesno vreme na način na koji to priliči parlamentu. Ovaj zakon jeste kamen spoticanja unutar vladajuće koalicije. Bilo bi logično da opoziciona stranka kao što je DS ne podrži predlog zakona koji bi mogao dovesti do neslaganja unutar vladajuće koalicije. To bi principijelno nama bilo potpuno prihvatljivo da se ne radi o predlogu zakona koji, praktično, omogućuje da se lica koja su vršila najteža krivična dela nađu pred licem pravde, da se utvrdi istina u krivičnim postupcima protiv onih lica koja su u periodu devedesetih godina prošlog veka izvršila politički motivisane zločine. Ista je zločinačka struktura bila odgovorna za zločin na Ibarskoj magistrali, za zločin prema Ivanu Stamboliću, za zločin nad Ćuruvijom, za zločin nad dr Zoranom Đinđićem. To nas motiviše da ovaj predlog zakona prihvatimo. Ljudi su stradali na Ibarskoj magistrali; hteli mi to ili ne, i u javnosti postoji ne samo percepcija, nego i u političkom smislu motiv predlaganja ovog zakona jeste da se obezbedi kontinuitet suđenja za zločin na Ibarskoj magistrali. Loše je što je tako, slažem se. Nije do kraja ni principijelno što se donosi zakon zbog jednog čoveka ili zbog nekoliko lica, ali mi smo u obavezi prema onima sa kojima smo deset godina bili hapšeni, zatvarani, tučeni, izbacivani sa posla, da ovakav predlog zakona podržimo. Obavezni smo prema tim ljudima i prema njihovim porodicama i obavezni smo prema istini, a istina je imperativ za nas, dakle, istina i o počiniocima, i o inspiratorima i o nalogodavcima najtežih krivičnih dela u poslednjoj deceniji dvadesetog veka. Ovaj zakon je prihvatljiv za nas i zbog nekih drugih odredaba. Prvo, postoji obaveza da se licima lišenimslobode da do znanja šta im se sve stavlja na teret. Bilo bi u skladu sa međunarodnim pravnim standardima da budu obavešteni o svim saznanjima do kojih su u toku postupka došli nadležni organi. Mi ćemo u tom smislu predložiti amandmansku izmenu ovog zakona. Rešavaju se neke u tehničkom smislu do sada nerešene situacije, kao što su troškovi u pretkrivičnom postupku, kada su se ona lica protiv kojih se vodio pretkrivični postupak prilikom nadoknađivanja troškova obraćala Ministarstvu unutrašnjih poslova, a Ministarstvo unutrašnjih poslova ih je upućivalo na sudove i tu je bio jedan cirkulus viciozus gde oni nisu mogli da ostvare naknadu. Sada se definiše da je onaj organ koji je taj pretkrivični postupak vodio dužan da snosi troškove tog postupka. Ona odredba koja sprečava torturu u toku postupka takođe je nešto što je za nas potpuno prihvatljivo. Nije nam prihvatljivo, u tom smislu smo predložili amandmane, da se u toku postupka praktično prilikom zahteva za izuzeće veće izjašnjava o zahtevu za izuzeće. Zbog onoga što viđamo poslednjih nedelja i meseci na suđenju ubicama dr Zorana Đinđića i Ivana Stambolića - dakle, stalna opstrukcija, pretvaranje tih sudskih procesa u jedan nedopustivi cirkus, u atmosferu koja je sve samo ne atmosfera suđenja u jednoj evropskoj zemlji - mi smo apsolutno za to da se opstrukcija spreči, da se stalni zahtevi za izuzećima sasvim drugačije definišu. Dovoljno je da se definiše da se prilikom podnošenja zahteva za izuzeće ne odlaže početak postupka, odnosno ne prekida postupak, nego da viši organi, odnosno više instance (da li je to predsednik suda ili druge instance) odlučuju o zahtevima za izuzeće. Dakle, nije principijelno da o zahtevu za izuzeće, odnosno o samom sebi, praktično, odlučuje lice koje vodi postupak. I u tom smislu smo predložili amandmansku izmenu ovog zakona. Mi ćemo kao stranka, nezavisno od toga što se nalazimo kao opozicija u ovom parlamentu, podržati ovaj predlog zakona. Nećemo na njemu sticati jeftine političkepoene. Naprotiv, mislimo da je to neprihvatljivo, nedopustivo, neprincipijelno, mislimo da bilo kakva osuda takvog stava može da govori samo o onome ko takav stav osuđuje. U svakom slučaju, mi ćemo ovaj predlog zakona podržati i glasaćemo za njega.
Reč ima ministar, pa gospodin Vučić.
Neću izlaziti često, ali pošto me je gospodin Vučić prozvao, reći ću. Odmah da kažem, neću reći ni da li lažete ni da li ne lažete, jer to nije moj posao. Mislim da je ovo vaše više bilo provokativno, a pitali ste me pravno. Pitali ste ko je taj ko određuje da li je to očigledno upereno na odugovlačenje. Sud. Sud nije stranka. Slažem se da stranke mogu da budu subjektivne, ali sud bi, po onoj osnovnoj pretpostavci, morao da bude objektivan, što znači da on to objektivno treba da proceni. Prihvatam da sud može i da napravi grešku, ali tada postoji žalba na presudu i to bi bila jedna od bitnih povreda postupka. Druga stvar, govorili ste o hitnosti, a naš zakon predviđa da su ti postupci po pritvorskim predmetima hitni. Međutim, sama Povelja ne kaže to, nego kaže: "u razumnom roku". To je bila, sasvim iskreno, stvar procene. Mislim da za ovaj drugi deo, sa godinu na dve, za mene kao pravnika nema dileme. Teoretski nije moguće, ako se jednom ili dva puta ukine, bilo ko da završi u tom roku predmet pravosnažno. Ovaj prvi deo jeste to što izaziva dilemu. Imali ste zahtev sudova da se ide u drugu krajnost, da uopšte nema. S druge strane, primetio sam jedan amandman koji pravi jednu dobru nivelaciju-za one blaže slučajeve do dve godine, a samo za one teške slučajeve, npr. 40-tak godina i složenost predmeta, eventualno četiri. Mogu da ostavim vama mišljenje da li je to duži ili kraći rok. To je sada ocena tzv. razumnog roka. Što se tiče toga da li ima u svetu - ima. I danas imate u Italiji dosta mafijaških bosova po Napulju, koji sedam-osam godina leže i još nisu završeni postupci. Znači, za neke stvari postoji ta mogućnost. Da se razumemo, ne tvrdim da li je to u redu ili nije, ta procena o kojoj govorim, ali pošto ste rekli da nigde ne postoji, siguran sam da postoji. Na kraju, vezano za ovo poslednje. Ova izmena nije vezana ni za jedan predmet. Navešću vam najjednostavniji slučaj. Neka istekne pritvor za Ibarsku magistralu 2. septembra. Sva tri lica su u drugom postupku kod suda - Posebnog odeljenja za ratne zločine. Odrediće im tamo pritvor i ostaće u pritvoru. To uopšte nije vezano ni za jedan slučaj. Ovde je čisto principijelna rasprava, na koju je gospodin Vučić i ukazao - da li je to zaista taj tzv. razuman rok ili nije razuman rok? Kažem, video sam čak jedan amandman, i u tom smislu prihvatam korekciju ovoga što ste vi rekli, četiri i dve godine.
Gospodin Vučić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je zamenik šefa ili predstavnik poslaničke grupe bivšeg režima rekao da su za osudu svi oni ili da mnogo više govori o onima koji osuđuju takvo ponašanje predstavnika ili pripadnika bivšeg režima danas u Narodnoj skupštini i da to više govori o nama nego o njima, moram da kažem da je tužno slušati one koji su stavili 12.000 ljudi iza rešetaka i optuživali ih za sve i svašta, bez prava na odgovor, i na televiziji i u novinama, bez prava da kažu i jednu jedinu reč. Oni koji su nekima stavljali polne organe u fioke, oni koji su ih mučili time što su im stavljali pijavice na glavu, oni koji su ubili u 29. novembra više ljudi nego što ih je umrlo na Kardiovaskularnom odeljenju KBC-a, danas nam pričaju o tome kako su se mučili prethodnih deset godina ili kako su bili hapšeni, zatvarani ili ne znam ni ja šta. Nije čudo što vi hoćete da glasate. Znam ja da vi jedva čekate da se ponovo vrati vreme 16. ili 17. veka, da hapsite i maltretirate koga stignete i da držite u pritvoru svakoga za koga vam padne na pamet, a da taj nikada više ne može da se pojavi nigde da kaže jednu jedinu reč, a kamoli da ima pravo na zakonitu odbranu. Ovo što radite danas je jeftino političko pilićarenje, nadate se da ćete dobiti neki glas od predstavnika SPO-a, nadate se da će vam oni neki glas dati, da li u prvom izbornom krugu ili na bilo koji drugi način. Znate i sami dovoljno dobro da ovo sa zakonom, sa opštim aktima nema nikakve veze. Ministar izađe pa kaže - nije to ni za jednog ad personam, ni na jednog ad personam se ne odnosi, čoveka koji je uhapšen, a vi znate na koga se sve tačno odnosi; pa zašto niste sudili tim ubicama, zašto sudovi u vaše vreme nisu tolike godine sudili, zašto nema ovde normi o efikasnosti sudova, o efikasnosti pravosuđa. Jedina norma je - pritvor povećavamo na sedam i po godina, i to vam je jedino o čemu govorite i to je baš lepo da bude pritvor sedam i po godina. Nema tih normi, ministre Stojkoviću, kao opštih odredbi ni u italijanskom zakonu, nema ih nigde u svetu. Onda - e mi smo sada fini, mi ćemo da podržimo, oni tamo radikali, e oni su ti tamo koji će da budu na strani zločina. Ma nemojte. Nikada u životu niko od ovih ljudi ovde, od ovih 82 poslanika SRS, nijednog od tih ljudi nije video, ni sa Ibarske magistrale, ni iz slučaja Stambolić, niti slučaja Đinđić, ni ne znam ni ja kojeg. Sada ćete da mi govorite - taj i taj je na strani tog i tog. Nemojte o tome da govorite, jer otvarate Pandorinu kutiju da pričamo ko je na čijoj strani i ko je kako i šta do sada radio, ali nemojte zakone da tumačite tako što ćete da stičete sitne, najjeftinije moguće političke poene, govoreći pri tome kako nije to vreme za jeftine političke poene. Ma, rasplakaste nas ovde; ništa drugo ne radite, ništa drugo vam ne pada na pamet, država da se rasturi, zakoni da se unište, da se sve pohara što se poharati može, samo da se bivši režim ponovo dočepa mrvica vlasti da bi mogli da nastave sve ono što su radili u prethodnom periodu. To što ste bivši, sa tim je završeno, bivši ste zauvek i na sreću ovog naroda nećete se uskoro vratiti na vlast.
Gospodin Pajtić, po Poslovniku, koji član?
Član 97. Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 97. koji vrlo precizno definiše kada se može ostvariti pravo na repliku. Dakle: "Ukoliko se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku iz druge poslaničke grupe", što nisam primetio da sam učinio, "navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku". Ni eksplicitno ni implicitno nisam spominjao poslaničku grupu o kojoj je prethodni govornik govorio. Zašto nisu sudovi i na koji način su sudovi sudili i u čije vreme - mi smo bili parlamentarna većina, većina u izvršnoj vlasti, ali, kao što znate, nikada nismo instrumentalizovali pravosuđe, niti sudove. Oni koji prebacuju nekome ko je bio parlamentarna većina i većina u izvršnoj vlasti za to što je pravosuđe funkcionisalo na ovaj ili na onaj način, govore o tome kako doživljavaju podelu vlasti. Očigledno ne poznaju podelu vlasti na način kako smo mi to želeli da učinimo. Akcija "Sablja" je često spominjana (ne znam odakle sada i akcija "Sablja"); bilo je i kršenja ljudskih prava i za to treba da odgovaraju oni koji su kršili ljudska prava. Jako je jeftino to prebacivati bilo kom političaru, bilo kom poslaniku, sasvim je sigurno da se nikada nismo slagali ni sa torturom, ni sa kršenjem bilo čijeg ljudskog prava. Ono što je činjenica, vezano za akciju "Sablja", jeste da je preko 80% građana Srbije podržavalo tu akciju i još jedna činjenica jeste da je Srbija i Crna Gora primljena u Savet Evrope za vreme te akcije, pre vremena, i upravo zbog reakcije koja je procenjena kao adekvatna u tom trenutku. Nismo spominjali nijednu stranku i mučno nam je da spominjemo ijednu stranku. Ova tema je previše ozbiljna da bismo se prepucavali i da bismo vodili, očigledno, predsedničku kampanju za ovom govornicom. Tačno je da zakon, nije donet ad personam, tačno je da nijedno ime ne piše na njemu, a zašto smo onda čekali sedam sati, ako ovaj zakon nije politički motivisan, ako nijedno ime ne piše na njemu, ako zaista taj zakon nije vezan za neki konkretan slučaj i ako zaista taj konkretan slučaj nije vezan za zahtev bilo koje od političkih stranaka koje se nalaze u parlamentu. Nažalost, jeste, nažalost, i te kako je vezan za neke slučajeve, i te kako je vezan za neke pojedine političke stranke. Povod, i zbog toga govorim, tako ću govoriti, jer ne želim po ovom pitanju da se prepucavam, jeste tužan i taj povod je osetio SPO, osetila je DS. Meni je jasno da neki ne osećaju nimalo solidarnosti sa nama, pošto je to potpuno prirodno. Kada kažem da smo bili tučeni, hapšeni, zatvarani, izbacivani sa posla, upravo oni koji to nazivaju jeftinom demagogijom, činili su to.
Gospodine Vučiću, hoćete repliku? Izvolite i završavamo sa replikama.
Dakle, sve je čisto, gospodine predsedavajući. Malopređašnji govornik iz bivšeg režima je govorio po Poslovniku, a ja sam se javio za repliku, dakle, sve je čisto. Dame i gospodo narodni poslanici, dobro je kada neki odavde govore o demagogiji onih koji su bili, pre svega, žrtve njihovog progona, ali besmisleno je kada vi govorite o solidarnosti sa vama, jer ne znam u čemu bih sa vama imao da se solidarišem. Ako pitate za gospodina Đinđića, veoma žalimo što je ubijen gospodin Đinđić, saosećamo sa njegovom porodicom, njegovom suprugom, njegovom decom. Ako mislite da vi zaslužujete zbog toga nešto, ne, zbog onoga što ste radili zaslužujete nešto drugo, a to je bila organizacija pljačke u Narodnoj skupštini Republike Srbije glasova građana Srbije, pa ste naredili glasanje iz Bodruma i Soluna. Sa tim se nikada solidarisati nećemo, gospodine Pajtiću, u tome je razlika između vas i nas. Što se tiče ljudi iz SPO-a, da, užasno žalimo i na najstrašniji način osuđujemo zlikovce koji su se usudili da tako nešto zamisle, a ne čak i da sprovedu u delo, ali mi donosimo zakone koji se ne odnose ni na vas, niti na bilo kog drugog pojedinca, već na sve građane ove zemlje. To je ono o čemu mi ovde moramo da vodimo računa. Ako ćete da donosite zakone koji će se odnositi na jednog, dvojicu, trojicu ili četvoricu ili petoro ljudi, samo zato što vam to odgovara u izbornoj kampanji, onda pokazujete kako ste mali. Ja znam da su političkirazlozi za ovo. Dobro vam je ministar pronašao da kaže – pa, nije baš to razlog, našli bi i drugi način za produženje pritvora, drugi osnov, i tako dalje, ali ako vi kažete da je to razlog i da se zakon donosi zbog pet, deset ili 50 pojedinaca, onda to ova Narodna skupština ne treba da radi. Nijedna narodna skupština ne treba da donosi zakon zbog jednog čoveka, ma kako da se zvao, ma šta da je uradio. Posebno ne treba da nam govorite odavde šta, kako i na koji način se radilo u prethodnom periodu. U prethodnom periodu nije bilo reči o tome da li smo mi primljeni u Savet Evrope i koliko je građana podržavalo akciju "Sablja". Pa, niko ko vam se politički suprotstavljao u vreme akcije "Sablja" nije smeo da promoli nos, osim što smo mogli da dođemo i dakažemo da to nije istina i da to niko ne objavi. Vi ste u to vreme optuživali ljude... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Vučiću.) Završavam, gospodine Mihajloviću... nevine ljude da su ubice. A gde vam je solidarnost sa četiri sina Vojislava Šešelja i njegovim unučetom, a njihovog oca i dedu ste proglašavali za ubicu, gospodine Pajtiću? Proglašavali ste ga za ubicu, bez prava da odgovorimo na bilo kojoj televiziji. Kada pozovemo pa kažemo - izvinite, nismo ubice, objavite da hoćemo da kažemo da nismo ubice, zabrana, ne može, vi ste ubice. Zašto nas niste onda pohapsili ako smo ubice. Dosta je više tih vaših gluposti. Svega smo se naslušali. I toga kako nemate veze sa tim i tim... (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Vučiću...) Ko se sretao sa gospodinom Ksantulisom? Boris Tadić ili ja? Ko im je bio posrednik? Miodrag ili Milorad Ulemek. Bila su još neka imena tu. (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, produžili ste minut, molim vas). Samo da mi ove pare ne ispadnu, završavam, bio je izvesni Lečić Leka, ali nije to ministar, to je neki drugi iz tih jedinica koji mu je pomagao. Bio je neki Pejaković - Pele i bio je neki Palas, a gde su se sastajali... (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, zaista, minut i po ste produžili). Završavam, gospodine Mihajloviću. ...U Hajatu i Interkontinentalu. Šta su radili? Vi ćete nas da osuđujete i da govorite o tome, da sve vreme pričate o "Sablji", a da nam držite lekcije. Nećete, gospodine Pajtiću, ali mi vas kada budemo pobedili, vrlo brzo, nećemo da progonimo, nećemo da vas progonimo zato što drugačije mislimo, ali za sve zločine koje ste počinili, budite uvereni, moraćete da odgovarate. Hvala najlepše.
Član 100. stav 3. Izvolite.
Dakle, reklamiram povredu člana 100. stav 3. koji kaže da nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena itd. Čuli smo prethodnog govornika koji se promoviše u korifeja demokratske misli i dela u Srbiji. Čuli smo da preuzima ulogu tužioca i sudije u raznim sudskim procesima. Radi se o čoveku koji je bio predlagač i autor čuvenog Zakona o informisanju, a koji je takođe doprineo demokratskoj misli i delu u Republici Srbiji. Radi se o stranci koja se nalazila u vlasti u trenutku kada je jedna politička organizacija proglašena za terorističku organizaciju samo zbog toga što je mnogo smetala, a radi se o Otporu, zato što je mnogo smetala, zato što se nije borila u tom trenutku za vlast i zato što je bila dosledna i želela život u evropskoj i demokratskoj Srbiji. Dakle, nemojte mi držati predavanja o demokratiji, vi predstavnici bivše bivše vlasti, odnosno bivšeg bivšeg režima. Molim vas da pređemo na temu ove tačke dnevnog reda. Možemo do beskraja da govorimo o tome ko je veći demokrata ili ko je veći evropejac. Ono što je sigurno, to je da nema potrebe da od nas branite srpski narod. Tamo gde ste vi srpski narod branili, tamo Srbi uglavnom više i ne žive.
Replika, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sa velikim zadovoljstvom sam kao "korifej demokratske misli" slušao mog prethodnika, željno iščekujući njegove reči i spreman sam na njih da odgovorim. Dakle, gospodine Pajtiću, SRS je bila ta politička organizacija koja je sprečila donošenje zakona o terorizmu, kojim bi se neke stranke proglasile za terorističke. SRS je sprečila taj predlog JUL-a i on nije izglasan, ono što ste vi kasnije sprovodili u delo, samo mnogo gore nego što je to JUL-u padalo na pamet, nego što su njihovi, oni koji su to zamišljali, mogli i da pomisle. Gospodine Pajtiću, mi u tom poslu nismo učestvovali, za razliku od vas, a opet ćemo kada vas budu najžešće napadali reći da ne dozvoljavamo da vam se stranka uništava. Kada su vas gađali jajima i kada su vam kamenicama zasipali zgradu, tog dana je Vojislav Šešelj, kao korifej demokratske misli, održao konferenciju za novinare i rekao da to ne sme da se dozvoli, da nikome pametnom u Srbiji to nikada više ne može da padne na um i da nikome ne sme da padne na pamet da isteruje Demokratsku stranku iz prostorija u ulici Proleterskih brigada, bez obzira što je uzeta iz Diposovog stambenog fonda, zato što ne smeju da se narušavaju političke slobode. U tome je razlika između vas i nas. Kada ste vi došli na vlast jedino što ste radili bilo je da ste progonili ljude koji su pre vas bili na vlasti. Ne postoji bivši bivši i bivši. Mi smo opozicija, a vi ste bivši režim. Objasniću vam teoretski zašto. Zato što kada republikanci pobede demokrate, nisu republikanci bivši bivši režim, nego su bivši režim samo oni koji su pali, oni koji su izgubili na izborima, a to ste vi, vi ste bivši režim, a ne mi, gospodine Pajtiću, toliko da znate. To je što se teorije tiče. Još nešto, Zakon o informisanju (kao korifej demokratske misli da vam i na to odgovorim) donet je u vreme kada je država Srbija bila ugrožena. Vidim da me danas kritikuju i mnogi od onih koji su pisali taj zakon. Ćutim, neću o tome ni da govorim; vidim, tada im se sviđalo, a sada im se nešto ne sviđa. Taj zakon, u to vreme... dve norme trebalo bi danas da se izmene i bio bi deset puta bolji od ostalih: to je samo organ za prekršaje i 24 sata trebalo bi da se ide u krivični postupak pred redovnim sudovima. (Predsedavajući: Vreme). Dakle, sve ostalo možete danas da stavite, a to je urađeno u vreme pred agresiju na našu zemlju. Valjda vam je jasno kako je to izgledalo.A vi ste bez agresije na našu zemlju uveli da niko ne sme da zine, a kamoli nešto da izgovori protiv vaše Vlade ili protiv vaše stranke u vreme dok ste bili na vlasti, i sa zakonom i bez zakona jer ste vi bili zakon. Ko vam se suprotstavi, taj ide, pa mu kačite struju na glavu, pa struju na stopala... (Predsedavajući: Molim vas, vreme). ... pa onda idu pojedini organi u fioku. Toliko za one koji pokušaju da vam se suprotstave ili kažu nešto drugačije. To vreme je prošlo. Dolazi vreme slobode, dolazi vreme onih koji su se vama suprotstavljali, gospodine Pajtiću, a ja imam još jedan papirić, ako još jednom izađete, da pročitam još neka imena, gospodine Pajtiću.
Molio bih vas da ne izazivate repliku, jer ćemo zaista ići u nedogled ovako.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, upravo želim da čujem ta imena o kojima je govorio gospodin Vučić, pa moram da reklamiram povredu člana 100. stav 1. koji govori da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, odnosno da se prema Narodnoj skupštini odnose kao prema najvišem domu, kako to često volimo da kažemo, iznoseći istine i ne prebacujući jedni drugima nešto što je zaista potpuno besmisleno. To kačenje struje i uključivanje u struju itd, svaka tortura za vreme bilo kog režima, a bilo je torture mnogo više devedesetih godina 20. veka, a bilo je očigledno i za vreme akcije "Sablja" takvih ispada - sve je to za osudu. Ne mislim ja da je gospodin Vučić uključivao nekog u struju, a nadam se da ne mislite vi da sam ja uključivao nekoga u struju, a obraćate se meni. Dakle, to je nešto što je principijelno za svaku osudu. Sećate se vi tog momenta kada je počela akcija "Sablja" i kada je počela hajka nekih političara, odnosno zahtevi nekih političara da se SRS zabrani - prvi su ljudi iz Demokratske stranke rekli da je to nedopustivo. Ja sam bio jedan od tih koji su prvi rekli da je to apsolutno nedopustivo i neprihvatljivo. Ne smatram da je to moja zasluga, kao što ne smatram da treba da budemo zahvalni vama ako ste branili prostorije Demokratske stranke za vreme bombardovanja, jer valjda je to prirodno i normalno ukoliko želimo demokratski i parlamentarni sistem. Ono što je takođe činjenica jeste da je gospodin Šešelj, koga ste spomenuli ovde, bio politički disident i pre Miloševićevog režima, a vrlo dobro znate ko ga je branio kada je bio politički disident, mnogi ljudi iz DS i mnogi ljudi koji se danas nalaze u vrhu DS. Dajem vam priliku da pročitate to što imate, ali molim vas, kada govorite o DS, onda ipak govorite istinu.
Gospodine Vučiću, nije se uvredljivo izrazio o stranci. Naprotiv, hvalio je vas. Zaista nemate pravo na repliku. Nije se uopšte uvredljivo izrazio, govorio je u pozitivnom smislu. Gospodin Anđelković traži repliku jer je bio pomenut pre 15 minuta. Molio bih vas da završimo sa vašim dijalogom. Izvolite gospodine Anđelkoviću.
Gospodin Pajtić ne razmišlja o čemu govori. To je njegov glavni problem. Moram da budem iskren - kada on govori da nikada nisu instrumentalizovali pravosuđe, on pokušava da udari na mentalni sklop svih nas koji smo bili poslanici u prošlom mandatu i koji smo bili opozicija. To je direktno vređanje svih poslanika, ne samo poslanika SPS nego i SRS, i svih onih 12,5 hiljada ljudi koji su uhapšeni u akciji "Sablja". Gospodine Pajtiću, da li znate da je ministar Đelić naređivao inspektorima finansijske policije da podnesu krivične prijave, da je direktno okupljao tužioce i naređivao da se podnose krivične prijave, i protiv mene lično. Samo nije podnošena krivična prijava protiv onoga koga u svesci Gorana Vesića nije bilo, samo protiv tih nisu podnošene krivične prijave. U Čileu je manje ljudi uhapšeno za vreme vojne hunte nego ovde u akciji "Sablja". Nemojte da razmišljate. Važne su i ove rasprave. Mislio sam da ste se okupljali samo u Šilerovoj. Sada shvatam da ste se okupljali i u Hajatu. Važno je da sazna javnost Srbije gde ste se sve okupljali. Sada shvatam zašto inicijativa SPS da se formira anketni odbor o ubistvu premijera Đinđića ovde nije prošla. Zato što bi se verovatno i te informacije saznale, gde ste se sve okupljali i povodom čega. Kada je već reč o kašnjenju Skupštine, SPS neće ući nikada u parlament pre nego što dobije zakon, da ima prilike da podnese amandmane. Kad smo videli zakon, raspravili i podneli amandmane, ušli smo u ovu salu. Ali sigurno bi Skupština počela ranije kada bi DS poštovala svoje poslaničke obaveze i ušla ovde u salu na vreme, a ne da čekamo poslanike sa sahrane da bismo nastavili dalje da radimo. Prema tome, poštujte vaše obaveze, a to što pokušavate da politički profitirate od jednog zakona koji je potpuno normalan zakon, koji treba i koji je trebalo da bude u ovoj proceduri, slažem se, i ranije, ali nije kasno i sada da ga uskladimo sa evropskim zakonodavstvom, gde pokušavate da sa onima koji nisu ni poslanici ni ministri pravite dil i izmišljate razlog za usvajanje ovih zakona, to više liči na vas. To nema nikakve veze. Mi smo ponudili amandman koji rešava i ova pitanja koja su ovde bila na raspravi, a to je da sprečimo da izađu iz zatvora oni koji su optuženi za najteža krivična dela, do 40 godina, da do četiri godine može da traje proces, a dve godine za one koji nisu optuženi za takva teška krivična dela. Ubeđen sam da će to biti prihvaćeno i bilo bi dobro da usvojimo ovaj zakon, a nemojte da izmišljate toplu vodu tamo gde je nema.
Gospodine Pajtiću, nije se uvredljivo izrazio o stranci. Izvolite, ali nemojte da izazivate repliku.
Zahvaljujem se, poštovani predsedavajući, zaista mi nije namera da odugovlačimo ovu raspravu. Pozivam se na član 100. stav 2. koji kaže: "Narodni poslanici dužni su da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem". Mislim da gospodinu Anđelkoviću treba skrenuti pažnju da ozvučenje u ovoj sali radi. Uopšte ne razumem čemu takva histerična reakcija, niti sam spominjao stranku gospodina Anđelkovića, govorio sam o zločinima koji su se dešavali devedestih godina prošlog veka. Fakat je da su se oni dešavali. Nisam imenovao ni krivce, ni inspiratore, ni nalogodavce. Ukoliko se gospodin Anđelković prepoznaje u nečemu od toga, meni je jako žao, nisam mislio na njega, iako je stranka u kojoj se on nalazi tih devedesetih godina imala apsolutnu vlast i produkovala one strukture koje su do takvih zločina dovele. To je potpuna istina i nema razloga za histerijom. Politički poeni se skupljaju kada napadnete nekoga ko vas apsolutno nije prozvao. Ukoliko vam je zaista u interesu da ovaj zakon bude u interesu, tvrdite da jeste, a mi smo sedam sati čekali misleći da vam to nije u interesu, onda hajde da krenemo da radimo kako parlamentu priliči.
Po kom osnovu, gospodine Anđelkoviću? [[Zoran Anđelković: Na osnovu replike.]] Nije se uvredljivo izrazio.
Kako nije? Gospodine potpredsedniče, rekao je da sam histerično reagovao. Nisam, gospodine Pajtiću, samo sam bio zaprepašćen kada sam čuo ovo što je gospodin Vučić rekao, sa kim se vaš lider sastajao, sa kojim pojedincima se sastajao i šta vi govorite, jedno ovde, a šta ste drugo radili u Hajatu. Za tako nešto mislim da će histerično da reaguje naša javnost, a ne ja. Ja sam samo zaprepašćen, kao što sam bio zaprepašćen i svim ovim izjavama bivšeg ministra unutrašnjih poslova, koji tvrdi da nije izdao saopštenje u vreme akcije "Sablja" o SPS-u, o čemu vi ovde govorite, a nikako da saznamo ko je iz Vlade u ime MUP-a izdao takvo saopštenje gde optužuje SPS za zločine. Prema tome, o tome je reč, gospodine Pajtiću. Bilo bi dobro da usaglasite vaše reakcije i stavove i ono što ste činili po hotelu Hajat, ukoliko je istina što narodni poslanik Vučić govori.
Da li još neko od predstavnika ili predsednika poslaničkih grupa želi reč? Narodni poslanik Vladimir Homan, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe G17 plus.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, složio bih se sa gospodinom Pajtićem i apelovao na ovaj parlament da se vratimo raspravi o zakonu, da ne pretvaramo parlament u špansku sapunicu, jer ima ovde poslanika koji to žele, mada ne umeju, iako se trude da glumataju demokrate ne umeju da glume čak ni kao oni španski glumci. Da se vratimo na zakon. Ne bih se složio sa ocenama da je ovaj zakon u proceduri zbog toga što se to tiče nekoliko ljudi. Ako nekome nije bitno da se donese zakon i da se ispoštuje Ustavna povelja, ipoštuju međunarodni ugovori i obaveze koje je ova zemlja preuzela i sa njima se uskladi Zakon o krivičnom postupku, nama je bitno. Moram da kažem da će poslanička grupa G17 plus u načelu podržati ovaj zakon. Da je prethodni saziv parlamenta radio poslednjih godinu dana, verujem da bi ovaj zakon i ranije bio u proceduri, ali pošto nije, evo ga sada i dobro je da je to tako. Kao i svaki zakon, i ovaj zakon ima svojih dobrih i loših strana, pa ću nešto da kažem i o jednoj i o drugoj strani. Članom 2. ovog predloga zakona, to bih posebno naglasio, proširena su prava lica lišenih slobode, i to je u skladu sa konvencijama i međunarodnim ugovorima koje sam malopre pominjao. To je za svaku pohvalu. Član 20. se naročito odnosi na moje kolege advokate koji postupaju pri organima MUP-a u pretkrivičnom postupku, a imaju izuzetno velike probleme da naplate svoja potraživanja, jer im Ministarstvo do sada nije isplatilo nijedan dinar, tako da se dovodi u pitanje uopšte da li ijedan advokat više želi da učestvuje u tom radu, a tako može da se dođe i do toga da se ugrožavaju prava pritvorenika. Ovaj stav je dodat članu 193. po kome se naknade advokatima po službenoj dužnosti određenim od strane MUP-a isplaćuju od strane MUP-a a ne sudova, kao što je Ministarstvo do sada tvrdilo. Moram reći da se vodi veoma veliki broj sporova u kojima su advokati tužioci, i dan danas. U sudovima se vodeti sporovi. Ne znam da li je ijedan rešen. Ustavni sud je dao svoje mišljenje o tome, međutim, za sada se to mišljenje od strane prvostepenih sudova ne uvažava. Videćemo kako će biti kada ovaj zakon stupi na snagu. Član 26. govori o uslovnom odlaganju krivičnog postupka. To sada nije samo na tužiocu već mora da traži saglasnost suda, što je takođe dobra odredba i dobra izmena. Naročito bih istakao da se u članu 28. produžava rok za pripremanje odbrane za teža krivična dela. To je sada 15 dana. To je izuzetno bitno. Što se tiče novčanih kazni (član 29), one su zaista mnogo povećane. Deset puta su veće za branioce koji su uredno pozvania nisu došli na pretres u cilju odugovlačenja postupka. Možda to treba razmotriti u smislu da se malo smanje te novčane kazne. Takođe, i u članu 59. gde je sada novčana kazna zbog povrede procesne discipline 100.000 dinara. Još bih istakao i član 69. gde je zamišljeno da prestane da važi odredba Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u sprečavanju organizovanog kriminala; ukinuta je mogućnost privođenja i zadržavanja do 24 časa potencijalnih svedoka, jer smo bili u prilici da se uverimo da je dolazilo do pojedinih zloupotreba u tim situacijama, da su ljudi zadržavani tih 24 časa u pritvoru bez nekog razloga. Što se tiče lošijih strana ovoga predloga zakona, naveo bih samo nekoliko. Recimo, u članu 27. organ unutrašnjih poslova može samostalno da obavlja, po ovom predlogu, uviđaj u pretkrivičnom postupku i za dela za koja je propisana kazna do 10 godina zatvora. Do sada je to bilo pet godina. Smatramo da je to zaista veliko ovlašćenje organu unutrašnjih poslova, a obrazloženje da se dosadašnjim odredbama opterećuje rad istražnih sudija nije zadovoljavajuće. To bi možda trebalo uzeti u razmatranje i izmeniti amandmanima. Članom 41. omogućeno je kažnjavanje u postupku pre glavnog pretresa, ne samo za dela za koja je propisana novčana kazna već i za dela za koja je propisana kazna zatvora do tri godine, uz obrazloženje da je postojeće rešenje preusko. To je, takođe, veliko i značajno ovlašćenje. Smatram da bi trebalo da se razmisli o tome da se ova odredba izmeni. Naravno, što se tiče člana 16. koji je ovde najviše napadan, gde se omogućava dupliranje trajanja pritvora iz člana 146. postojećeg zakona, hteo bih da kažem da to, naravno, nije usmereno na pojedina lica koja su sada u pritvoru, ali trenutno, kako stoji u Predlogu zakona, vrlo je neprecizno i video sam da ima dosta amandmana kojima bi se ovo moglo ispraviti. Po sadašnjem predlogu praktično ko god da je u pritvoru, za koje god krivično delo je okrivljen, može da provede u pritvoru, teoretski, kao što je već rečeno, 7,5 godina. Tu je dodato da rokovi ne teku u nekim slučajevima. Tu je takođe napravljen jedan propust, gde se kaže da u slučaju da okrivljeni nije prisutan rokovi ne teku. To će se amandmanski ispraviti. On mora, naravno, da bude prisutan ako je u pritvoru. Pritvor je najteža mera obezbeđenja prisustva okrivljenog u postupku i ne treba ga ovako ekstenzivno tumačiti. U našem pravnom sistemu zaista postoje veliki problemi u tome kako se dolazi do pravde. Ovim zakonom se donekle preteralo u sprečavanju mogućnosti zloupotrebe procesnih prava i smatram da bi se uz efikasniji rad sudova, a o čemu u ovom predlogu nema ni reči, to moglo izbeći i bez ovih promena i izmena koje ovde imamo, i da zaista treba razmisliti i o takvom načinu izmene ovog krivičnog zakonika. Ali, pošto imamo dosta amandmana, nadam se da ćemo tim amandmanima poboljšati sam tekst zakona i da ćemo uspeti da ga usvojimo. Hvala.
Hvala. Završavamo današnji rad. Nastavak je sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Dvanaeste sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 132 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, prema tome imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Gordana Čomić, Slobodan Mihajlović, Ivana Kovačević, Leila Ruždić-Trifunović i Dragor Hiber. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU (nastavak načelnog pretresa) Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Ištvan Išpanovič, izvolite. Odustaje. Narodni poslanik Petar Jojić. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Stevović.