Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 138 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Utvrđeno je da su u sali prisutna 93 narodna poslanika. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milica Radović, Laslo Varga, Elvira Kovač, Aleksandra Ilić, Riza Halimi i Mladen Grujić. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA POSLOVNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE (nastavak u pojedinostima) Podsećam Narodnu skupštinu da smo zastali u trenutku kada reč treba da dobiju predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa, a pre otvaranja rasprave jedinstvenog pretresa po prijavama prijavljenih govornika. Za reč se, o povredi Poslovnika, javio narodi poslanik Velimir Ilić, a posle njega narodni poslanik Nenad Čanak.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, juče sam na kraju sednice tražio repliku posle jedne vrlo nekorektne izjave šefa Poslaničke grupe Za evropsku Srbiju, ali je sednica prekinuta. Nisam reč dobio i sada sam to pravo na repliku ostvario. Hvala predsedavajućoj na tome. Pažljivo sam pogledao, uzeo sam stenograme, koje svi možete uzeti i pogledati, i ono za šta sam optužen od gospođe Nade Kolundžije ovde ne piše. Ništa nisam rekao, a prva rečenica je – izvinjavam se gospodinu ministru, Rasimu Ljajiću, mom velikom prijatelju itd., s kojim imam dugogodišnju saradnju.Tako piše ovde. Jednu stvar sam želeo da potenciram. Gospodine Mićunoviću, ovo nije smešno. Rekao sam da je Srbija ozbiljna država. Ja znam šta je država i znam šta treba da radi predsednik države. Dan srpske državnosti na Sretenje, u Orašcu, veliki je srpski dan države Srbije. Za taj dan, to u stenogramu i piše, mora da poziva goste predsednik države, za dan države čiji je on predsednik, ili premijer. Prethodnih godina, otkako je taj dan ustanovljen, stalno je premijer pozivao. Predsednik države se nijednom nije pojavio u Orašcu, nikada nije imao vremena, zbog velike zauzetosti, da dođe na dan sopstvene države. To sam potencirao. Ne može se svesti to na ministra za rad i socijalna pitanja. Svaka čast bilo kome. To ovde, gospodo, piše. Vi ste to zloupotrebili da biste pravili na vašim televizijama specijalne emisije i raznorazne priče. Dan srpske državnosti možda nekome ne odgovara. Pokrenite inicijativu da ga promenite, ako vam ne odgovara, gospodo. Recite javno, ali tog dana šef države nema nikakva preča posla. Tog dana šef države mora da bude na čelu parade, jer on je predsednik države čiji se dan slavi. Rekao sam da je to uvreda za Srbiju, za njene građane, za sve nas. Ovde sve piše šta sam rekao, gospodo. Pročitajte, proučite i videćete. Prema tome, ponovo vas opominjem, nemojte praviti incidente. Gospođo Kolundžija, nemojte raditi ono što ne dolikuje ovom parlamentu. Još jednom napominjem, imam više prijatelja u Sandžaku nego svi vi, možda, zajedno. To možete proveriti i videti, a sve ostalo proučiti. Molim vas, nemojte, gospodo iz vladajuće koalicije, praviti incidente tamo gde nema razloga za njih. Vi ste poznati po incidentima. Vaša svaka vlast se završila ''sabljom'', atentatom, svađom, tučom itd. Nemojte to raditi. Hvala.
Gospodin Nenad Čanak.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo predsednice, javio sam se po članu Poslovnika od 104. do 113. Radi se o flagrantnom kršenju Poslovnika, s obzirom na to da su svi ovi članovi do sada prekršeni. Ja se, čak, ne bi ni vraćao na ono što smo imali prilike juče da vidimo u ovom parlamentu, jer mislim da je to bio kraj parlamentarizma u Srbiji, ukoliko se hitno nešto ne preduzme. Prvo i pre svega, još uvek važeći poslovnik jasno govori o tome kako se predsednik Narodne skupštine treba odnositi prema održavanju reda na Skupštini – to su opomene, oduzimanje reči, udaljenje sa sednice. Nas ovde, po ko zna koji put, pokušavaju da ubede da nismo čuli što smo čuli, da nismo videli što smo videli, da nismo videli i čuli da magistar Ilić Velimir širi međunacionalnu mržnju i da jezikom mržnje, s ove iste govornice, provocira sukobe širih razmera u ovoj zemlji. Ja neću i ne mogu da ćutim pred tim da može da se kaže s ove govornice da je sramota biti musliman u Srbiji. To znači da ćemo koliko sutra doći u poziciju da ljudi počnu da se dele i ubijaju po nacionalnoj osnovi, a imali smo čast i zadovoljstvo videti to proteklih decenija na ovim prostorima, od onih koji su se, kao Ilić magistar Velimir, pojavljivali kao veliki zaštitnici srpstva. Gde god su srpstvo štitili, tu Srba više nema. Nad čijom god se kućom ta i takva zastava zavijorila, ta je kuća izgorela, zahvaljujući Ilić magistru Velimiru i njemu sličnima. Kako ti, Velimiru Iliću, nije smetao Rasim Ljajić kada smo bili zajedno u DOS-u? Kako ti nije smetao Jožef Kasa? Kako ti nisam smetao ja? Kako ti svi mi koji se ne slažemo s tim što ti govoriš nismo smetali, nego smo zajedno išli na najvećeg branitelja srpstva, Slobodana Miloševića, za koga su radili i Kertes, i Bajec, i svi ostali veliki Srbi? O čemu mi ovde razgovaramo? Razgovaramo o tome da je ova skupština uništena, da je Srbija, kao demokratska država, gurnuta u blato i glib, zahvaljujući dripcima kao što si ti.
Gospodine Čanak, opominjem vas.
Neću da ćutim zbog toga. (Narodni poslanik Nenad Čanak udara rukom o govornicu.) (Isključen mu je mikrofon.)
Prekidam sednicu Skupštine. Nastavićemo za deset minuta rad.
Dame i gospodo narodni poslanici, obaveštavam vas o produžetku pauze koja je u toku i o nastavku sednice u 12.30 časova. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Zbog situacije u Skupštini, koja nam je svima dobro poznata, htela bih da vas obavestim da sam odlučila sledeće: da narodnom poslaniku Srboljubu Živanoviću, na osnovu člana 108. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, izreknem meru udaljenja sa sednice Narodne skupštine zbog fizičkog napada na narodnog poslanika Igora Bečića, koji se desio juče u zgradi Narodne skupštine, da narodnom poslaniku Velimiru Iliću, na osnovu člana 106. stav 1. alineja 6 Poslovnika Narodne skupštine, izreknem meru opomene zbog njegovog izlaganja na sednici Narodne skupštine 12. februara 2009. godine, koje je izazvalo veliko uznemirenje, i da narodnom poslaniku Nenadu Čanku, na osnovu člana 106. stav 1. alineja 6. Poslovnika Narodne skupštine, izreknem meru opomene zbog uvredljivog izraza koje je uputio narodnom poslaniku Velimiru Iliću. Gospodin Todorović se javio za reč, po Poslovniku.
Gospođo Slavice, očekujte da ću se isključivo javljati po Poslovniku. Javljam se po članu 108. stav 2, gde se kaže – mera udaljenja sa sednice može se izreći narodnom poslaniku i bez prethodno izrečenih mera, u slučaju fizičkog napada, odnosno drugog sličnog postupka kojim se ugrožava fizički ili moralni integritet učesnika sednice, u zgradi Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam da li ide ovaj prenos direktno ili će biti odloženo, ovo govorim zbog građana Srbije, zbog dvostrukih aršina koje primenjuje vladajuća većina, odnosno DS. Sećate se, dame i gospodo narodni poslanici, pre desetak dana, cela Srbija je mogla da vidi u Narodnojskupštini Republike Srbije da je došlo do fizičkog napada, može da se kaže – ili drugog sličnog postupka, a ne mogu drugačije da opišem skok na poslanika, hvatanje za kosu i čupanje. Gospođo Slavice Đukić-Dejanović, tadaste prihvatili da samo Tomislavu Nikoliću izreknete opomenu, a sada izričete meru udaljenja poslaniku SRS-a Srboljubu Živanoviću, zbog navodnog fizičkog napada u Skupštini Republike Srbije. Da se razumemo, što se tiče SRS-a, nikada nismo opravdavali, niti ćemo opravdavati bilo kakav fizički kontakt između poslanika ili način rešavanja problema upotrebom bilo kakve sile; za to služi govornica, argumenti. Oni koji nisu u stanju da se argumentima i činjenicama izbore za svoje stavove, nemaju šta da traže u Skupštini Srbije. Očito je da spadate u tu grupu, da vama činjenice i argumenti apsolutno nisu potrebni, da vas vode politički interesi. Ne znam zašto, gospođo Slavice Đukić-Dejanović, radite prljav posao za DS, pre nego što neki zvanični organ donese odluku koja će biti zasnovana na svim činjenicama. Ovo je nešto neverovatno. Da li ste, gospođo Slavice Đukić-Dejanović, videlitaj incident, da li ste sigurni da je sve to tako, pa sa sigurnošću izričete ovu meru? Zamolio bih vas da nam date pismena dokumenta na osnovu kojih ste izrekli ovu opomenu. Mislim da to ne možete da radite na osnovu …
Vreme. Zamolila bih poslanike da radimo po dnevnom redu. Reč ima gospođica Nataša Jovanović.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SRS-a su od 1992. godine, u Narodnoj skupštini Republike Srbije, u ovoj sali, preživljavali sve i svašta. Pozivam se na član 104. i na član 108. stav 2, koji ste upravo na početku pročitali i želim da kažem da nećemo da tolerišemo da se ovako ophodite, i vi i vladajuća koalicija, prema srpskim radikalima, da donosite sud bez dokaza o nečijem postupku, naročito zbog činjenice što je dr Goran Cvetanović, sada gradonačelnik Leskovca, a u dva mandata poslanik SRS-a, pokušavao da godinama pred nadležnim organima, tačnije, pred Četvrtim opštinskim sudom u Beogradu, uz svu dokumentaciju koju je imao i snimak RTS-a, dokaže da je doživeo teške telesne povrede u ovoj skupštini, kada je, voljom DS-a i tadašnje vlasti DOS-a, na njega nasrnulo skupštinsko obezbeđenje. Čovek je imao izuzetne teške povrede, pa je na kraju bio hospitalizovan. Stevan Kesejić, narodni poslanik SRS-a, koji je predsednik našeg zapadnobačkog okružnog odbora, izvlačen je iz skupštinske klupe u polusvesnom stanju, da bi se na kraju, u skupštinskom holu, onesvestio i završio u Urgentnom centru, gde je kadar DS-a dr Bajec konstatovao, u mom i u prisustvu dr Cvetanovića, da je čovek doživeo potpuni kolaps; imao je predinfarktno stanje i život mu je bio teško ugrožen. Gospođo Đukić-Dejanović, na osnovu navodne izjave … to sada pretpostavljam, vi ste sudski veštak, profesor Univerziteta, molim vas, kako donosite zaključak – na osnovu toga što je RTS saopštio sinoć da su to videla tri radnika RTS-a u nekom holu Narodne skupštine Republike Srbije?! Tu je gospodin Batić, vrsni advokat, gospodin Jojić, takođe, pravnici SRS-a, vi, kao sudski veštak, molim vas, da takve ocene donosite, i to opet na nekom zasedanju nekog ''politbiroa'' gore na spratu?! Bila sam u holu kada je pozvan na telefon gospodin Velimir Ilić da dođe gore, valjda da ga prizovete i da mu date vaspitnu meru. Da li ste možda zvali i Srboljuba Živanovića? Ko je taj ko će sada da kaže da Srboljub Živanović ne može da uđe na ova vrata, samo na osnovu toga što ste ušli i u 10 sekundi pročitali član 108. stav 2, jer ste tako odlučili negde gore? U čijem prisustvu i na osnovu kojih dokaza? Nemojte da se igrate pravima narodnih poslanika. Nemojte kasnije da snosite odgovornost … (Predsednik: Govorite 15 sekundi duže.) … završiću. Kasnije ću da se javim, a vas upozoravam da vodite računa kako predsedavate. Ovo je prevršilo svaku meru i tako sa srpskim radikalima nećete moći, budite sigurni.
Gospođice Jovanović, upravo, vodeći računa o dostojanstvu Skupštine, postupila sam u skladu s Poslovnikom. Spremna sam da snosim konsekvence svojih odluka. Gospodine Todoroviću, imate reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, pošto nisam uspeo da kažem sve ono što sam rekao vezano za član 108, da ponovim, možda ste zaboravili, a niste mi odgovorili – na osnovu čega, na osnovu kojih činjenica ste doneli ovu odluku? Pretpostavljam da ste ozbiljna žena, da razumete da se priče rekla - kazala ne mogu uzeti zdravo za gotovo i da ovakva ozbiljna mera mora biti potkrepljena nekim argumentima i nekim činjenicama. Da li vi te argumente i činjenice imate, da li ih imate u pisanom obliku, i da li možete da ih stavite na uvid poslanicima Skupštine Republike Srbije? Gospođo Dejanović, pokušavam još uvek da dođem do optužbe koja je izrečena protiv nekih poslanika SRS-a 1995. godine. Ne znam protiv koliko je bio pokrenut postupak, troje ili četvoro, ja sam bio jedan od tih poslanika protiv kojih je pokrenut postupak, zato što sam, navodno, jednog poslanika udarao i nogama i rukama, i to poslanika kojeg je iskoristila Služba državne bezbednosti, imali ste prilike da prošle godine, u emisiji na B92, vidite jednog pripadnika Službe državne bezbednosti koji je priznao da su vrbovali poslanike SRS-a, da su u tu svrhu upotrebili 100 hiljada maraka, i mi smo pozvani na sud. Na sudu sam se pozvao, u tom momentu, na Radmila Bogdanovića, bivšeg ministra policije, koji mi je rekao šta će mi se desiti pre nego što sam uopšte i dobio optužnicu i pre nego što je postupak pokrenut. To govori o scenariju koji je potpuno isti i 1995. godine i sada, 2009. godine, apsolutno isti. Molim vas, gospođo Dejanović, bar promenite neke metode, izmislite nešto pametnije, uverljivije. Na šta ovo liči? Vi ćete sada, ko god bude došao kod vas i rekao – desilo se to i to, doći na sednicu Skupštine Srbije i reći – izričem tu i tu meru. Gospodo poslanici, uzmite samo današnje novine, pogledajte sliku Igora Bečića i setite se jučerašnjeg izgleda, setite se priče o naočarima, i sve će vam biti jasno. Oprostite na ovom prekoračenju.
Gospodine Todoroviću, postupila sam po članu 108. stav 2, koji kaže – mera udaljenja sa sednice može se izreći narodnom poslaniku i bez prethodno izrečenih mera, u slučaju fizičkog napada, odnosno drugog sličnog postupka kojim se ugrožava fizički i moralni integritet učesnika sednice u zgradi Narodne skupštine. To sam učinila na osnovu dokaza koji su mi bili dovoljni da izreknem ovu meru. Molim vas da, za slučaj da me demantujete u uverenju na osnovu koga sam donela ovu meru, učinite ono što Poslovnik i vama omogućuje. Gospodin Vladan Batić, izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 27. Od vas, gospođo predsednice, tražim objašnjenje povodom saopštenja kolegijuma RTS-a. Sada smo otišli u drugu krajnost, da kolegijum RTS-a nalaže Skupštini, dva su poziva, ili da se Velimir Ilić javno izvini za ono što je ovde rekao, ili da mu se izrekne kazna, da bi se nastavili prenosi. To nema nigde na svetu. Ja sam lično jutros, pre početka sednice, zamolio Velimira Ilića da se izvini Rasimu Ljajiću i svim građanima muslimanske veroispovesti, pardon, islamske veroispovesti, ako je njegovo izlaganje protumačeno kao govor mržnje, ali da RTS diktira rad Narodne skupštine, to je nedopustivo. Odjednom, čovek koji je na čelu RTS-a, koji se tukao u sudnici i prvostepenom odlukom sudije za prekršaje bio osuđen na kaznu zatvora od 15 dana, pa je išamarao člana LDP-a u Palati pravde, pa je išamarao drugog člana LDP-a negde na ulici, sad se gnuša nasilja. Čovek koji je uvredio i oklevetao stotine ljudi. Imate knjigu JUKOM-a "Slučaj službenika Aleksandra Tijanića". On se gnuša uvreda, kleveta i govora mržnje i nalaže štošta Skupštini. Gospodo iz vladajuće koalicije, za to ste vi odgovorni. Taj isti čovek, koji je bio ljubimac i Slobodana Miloševića, i Mire Marković, i Vojislava Koštunice, izrekao je onu zlokobnu rečenicu – ako Đinđić preživi, Srbija neće. On je i dalje direktor Javnog servisa. Ja ovo govorim dobronamerno. Vi, ne vi kao pojedinci, nego onaj ko odlučuje o tome, dozvoljavate da takav čovek i dalje bude na čelu RTS-a. Gospođo predsednice, tražim objašnjenje od vas. Da li je cela ova priča oko TV prenosa, čuli smo informaciju sa radne grupe, čijem sam početku i sam prisustvovao, kad sam video da nema predstavnika opozicije, ja sam taj sastanak radne grupe napustio... (Predsednik: Vreme.) ... završavam, ali sam čuo obrazloženje – da će se sednice prenositi do jesenjeg zasedanja. (Predsednik: Da, tako će biti.) Da, ali nije obrazloženje – da će se prenositi ako se kaže ovo ili ne kaže ono o Skupštini. To i na to niko nema pravo. Hvala.
Gospodine Batiću, vi ste verovatno upoznati, kao i svi poslanici, da mi imamo radnu grupu, čiji je koordinator gospodin Veljko Odalović, za saradnju sa RTS-om i za obezbeđivanje javnosti o radu ovog parlamenta. U tom smislu vas obaveštavam da to funkcioniše i da je ova sednica upravo uključena u direktni prenos. Htela bih samo da vam kažem da je radna grupa upravo na onom nivou odluka, da razmišlja i o drugim načinima izveštavanja javnosti o tome šta se ovde događa, no, mi imamo dogovor da do jesenjeg zasedanja imamo prenos sednica i to se za sada tako i odvija. Gospodine Iliću, imate reč, izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, iznenađen sam ovakvom reakcijom Javnog servisa i jednog čoveka koji je bio sluga u svim režimima koji su postojali i koji je od mene tražio da se ja i Parlament ponašamo onako kako on hoće. On nama šalje ultimatum šta treba da uradimo da bi vršio prenos. Jutros je bio sastanak šefova poslaničkih grupa s predsednicom Parlamenta. Ja sam izneo svoje, šefovi poslaničkih grupa su izneli svoje i rečeno je da, na osnovu stenograma, bar je meni rečeno, nema ništa posebno i da će mi dati reč, da izađem i da kažem, i ja sam obrazložio ovde u Parlamentu, ali bez televizijskog prenosa. Ponovio sam da sam razočaran, što je i sledilo iz moje izjave i iz stenograma, koji možete videti. Moja prva rečenica je bila – izvinjavam se gospodinu Rasimu Ljajiću, koji je moj veliki prijatelje, što ovo moram da kažem. Insistirao sam – zašto se na Dan državnosti Srbije nikad ne pojavi predsednik Srbije? Da li je to neki dan koji je značajan za Srbiju ili nije? Da li on prihvata taj dan ili ne, što sam kasnije pojasnio, ili bar premijer? Gospodin Mićunović mi je objasnio ovde, kad smo raspravljali, da to i nije neki važan dan, da je to turski ustav i da nije nešto posebno značajno za Srbiju, i otkud izabraste taj dan. To mi je rekao ovde, mislim da ste svi čuli, gospodo poslanici, kad je sa mnom raspravljao ovde, u klupama. Da li je on, kao politički savetnik predsednika Republike, njemu savetovao da taj dan nije važan? Što nas pozivate na takav dan? Možda imate neki bolji dan, nemam ništa protiv. Možda za vas Oplenac ne znači ništa, Orašac – ništa, za vas možda ni Takovo ne znači ništa, ni Tanasko Rajić; ne znam šta za vas znači, vi recite, to je korektno. Prema tome, zahvaljujem gospođi Đukić-Dejanović, koja je bila vrlo korektna juče, nije me ni opomenula posle mog izlaganja, jer je pratila šta sam govorio, ali mi je, pod pritiskom, naknadno izreklaopomenu; morala je, jer je toliki bio pritisak, pa je valjda morala, ne znam. Izvinjavam se. Slavica Đukić-Dejanović, predsednica Parlamenta je bila vrlo korektna. Nisam želeo nikoga da uvredim, ali ono što je meni jutros Čanak ovde uradio, kada je isključen prenos, kada je izašao za ovu govornicu i rekao da sam običan dripac, da treba ovo, da treba ono, maltene, treba me obesiti ispred Skupštine... To je sve izgovorio. Doveden je iz Novog Sada da to uradi, da napravi incident, i onda je izveden i ispraćen. Da li je to korektno prema jednoj političkoj opciji, na čijem sam čelu, da li je to korektno prema jednom narodnom poslaniku, da se izgovori u Parlamentu, da li je korektno i ono što je prošli put govorio o Ustavu, o svemu ovome što se događa u Vojvodini, neka narod sudi. Prema tome, ne zameram Čanku i neću da ga komentarišem više nikada, ali zameram Borisu, on je njegov gazda, on je njega ovde doveo i instalirao, pa neka razmisle gospoda iz vladajuće koalicije. Hvala vam i izvinite što sam prekoračio vreme.
Gospodo poslanici, time što izričite sumnju da sam odluke donela pod bilo čijim uticajem, degradirate Parlament, predsednika Parlamenta i mene lično. Htela bih da vam kažem da sam se i u izuzetno teškim vremenima vodila sopstvenim stavom i aktima koji me obavezuju na određeno ponašanje. To sam i danas učinila i izrečene sankcije su izraz mog uverenja da su one primerene. Za reč se javila gospođa Pop-Lazić, najpre, pa onda gospođa Radeta. Nadam se da ćemo konačno, posle toga, preći na dnevni red i molim vas da to učinimo.
Pošto mi već teče vreme, poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, želela bih da objasnim da ste pogrešno primenili član 108. i mislim da ćete mi to dozvoliti, jer ću napraviti mali uvod da biste me bolje razumeli. U svetlu svih ovih događaja u Parlamentu u poslednje vreme, pogotovo od pre desetak dana, možemo da dođemo do zaključka da je Tijanić taj koji uređuje Skupštinu, koji uređuje dnevni red Skupštine, kome će da se izrekne mera...
Gospođo Pop-Lazić, hoćete li da obrazložite u čemu je povreda člana 108?
Hoću. Nemojte me prekidati, doći ću do toga. Neophodno je da izvršite konsultacije, pretpostavljam, i s njim da biste mogli da donesete odluku. To je moje mišljenje, izvinite ako grešim, vi mi to nećete uzeti za zlo. Pitam, zašto onda jutros nije bilo TV prenosa, kada je gospodin Čanak, očigledno, doveden ovde, jer je to sve inscenirano, da uradi ono što je uradio, tresući ovu govornicu, lupajući rukom vrlo snažno o nju, gotovo da se srušila, a to srpska javnost nije mogla da vidi? Znali ste šta će da se dogodi, ali niste reagovali na to. Čekali ste da se dalje stvari ovde zaoštravaju. Dakle, gospođo predsedavajuća, ništa se slučajno ne dešava u ovoj državi, pa se ni ovo slučajno ne dešava. Od juče, od kako je, ne znam u kom obliku, satana, očigledno, ušao u ovaj parlament, procenjujte ko je to, dešavaju se ovakve stvari. Komesar Oli Ren, podvlačim ovu reč ''komesar'', došao je u Narodnu skupštinu da bi, očigledno, inscenirao sve ono što smatra da je neophodno, kako bismo doveli do toga da se parlamentarni život odvija van javnosti, odnosno da se televizijski prenos potpuno isključi. Ako je Tijanić Bog, onda će to tako i biti, ali nadam se da u ovoj državi to nije. Međutim, apelujem na vas, gospođo predsedavajuća, ako ste našli za shodno da jednog narodnog poslanika kaznite ovako drastično kako ste, po sopstvenom uverenju, uradili, iako mislim da niste u pravu, zašto nemate isti aršin prema svim ostalim narodnim poslanicima? Evo, recimo, čula sam mnoge poslanike ženskog pola da se bune i kažu – dokle će nas ovde gospodin Nikolić, recimo, deliti na one koje su udate, koje su neudate, koje su imale tu sreću da imaju decu i na one koje nemaju decu, na one koje su u klimaksu, one koje su mlađe, one koje su već matore i ne bi trebalo ovde da se pojave? Da li je na taj način, možda, moralni integritet nas žena narodnih poslanika ugrožen? Da li vi kao žena smatrate da treba da nas uzmete u zaštitu? Ovaj član 108. stav 2. vam to omogućava i mogli ste da izreknete istu tu meru, da biste obezbedili nama ženama da u Skupštini Srbije budemo ravnopravne. Takođe, zahtevam da mi odgovorite, molim vas, na ovo na šta sam imala primedbe, a ja ću vam reći da li sam zadovoljna vašim odgovorom.
Opominjem vas da ste govorili 30 sekundi duže i molim vas da se držite vremena ubuduće. Naravno da nisam imala konsultacije s gospodinom Tijanićem oko svog postupanja u Skupštini, već s Poslovnikom. Što se tiče vaših primedaba na lupanje rukom, potpuno ste u pravu. Neću tolerisati ni lupanje rukama, ni nogama, a što se tiče istih aršina, i tu ste potpuno u pravu. Do sada sam bila tolerantnija prema svima. Potrudiću se da budem manje tolerantna, jer je, očigledno, i moja tolerancija doprinela eskalaciji problema čiji smo svedoci. Gospođa Vjerica Radeta ima reč po Poslovniku, a zatim gospodin Krasić.
Javljam se, dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 27. Poslovnika: ''Predsednik Narodne skupštine vrši poslove predviđene Ustavom, predsedava sednicama Narodne skupštine, stara se o primeni Poslovnika Narodne skupštine, stara se blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine, vrši i druge poslove predviđene zakonom i ovim poslovnikom.'' Gospođo Đukić-Dejanović, ovde nigde ne piše da se predsednik Narodne skupštine bavi poslovima istražnog sudije, poslovima istražnih organa, organa gonjenja, tužilaštva itd. Vi ste se danas, izricanjem mere narodnom poslaniku Srboljubu Živanoviću, ponašali upravo tako. Vi ste, gospođo Đukić-Dejanović, lično bili svedok, pre nego mi, jer smo mi reagovali, okrenuli se tek kada ste vi skrenuli pažnju šta se dešava, kao i ostali narodni poslanici, nasilničkog ponašanja Tomislava Nikolića u odnosu na Srboljuba Živanovića, kada ga je čupao za kosu, kada ga je hvatao za vrat. Niste reagovali. Izrekli ste opomenu tek nakon naše intervencije. Bili ste svedok više puta kada je Tomislav Nikolić, opet pokazujući svoju nasilničku prirodu, pretio narodnim poslanicima s mesta na kojem ste mu vi dozvolili da sedi, iako mu mesto u Parlamentu nije, pretio prstom, a to je snimio i Tijanićev RTS. Pogledajte to i na You tube, postoji taj snimak, kako preti prstom, kako psuje majku narodnim poslanicima. Opet niste reagovali. Juče sam rekla da bi trebalo da na početku ili na kraju ovog poslovnika napišete – p.s. primenjivati samo na poslanike SRS-a. Očigledno ste, gospođo Đukić-Dejanović, ušli u jednu mašinu, prihvatili ste da budete egzekutor politike Borisa Tadića u odnosu na poslanike SRS-a. Mi ćemo se, kao i uvek, civilizovano i demokratski boriti za prava svakog narodnog poslanika SRS-a, ali, kao i uvek, i za izborna, demokratska prava države Srbije, građana Srbije, za šta se SRS zalaže od svog osnivanja. Ne možete, gospođo Đukić-Dejanović... (Predsednik: Vreme.) ... zaboravili ste, 17 sekundi sam citirala Poslovnik, vrlo vodim računa, sada ste mi uzeli tri sekunde, ali završiću tačno u sedamnaestoj. Hvala.
Već sam obrazložila da nema povrede člana 27, po mom uverenju. Ako ste nezadovoljni, znate koje su vaše poslaničke mogućnosti. Gospodin Krasić ima reč. Molim vas da ubuduće ovaj isti član na isti način ne reklamirate javnosti. Prosto, predlažem da, radi efikasnosti, ne govorite iste sadržaje. Gospođa Radeta i gospodin Todorović su bili vrlo jasni. Pozivam vas, naime, da pređemo na dnevni red. Izvolite, gospodine Krasiću.
Ako je sve tako jasno, onda nešto nije u redu sa zaključivanjem publike. Opet se pozivam na član 27. Naravno, ne želim da koristim ovu argumentaciju koju su moji prethodnici koristili, zato što o toj argumentaciji ne vredi pričati, pošto je to postala opštepoznata stvar. Ali, stvarno je problematično kada se svi starate o primeni Poslovnika, Ustava i zakona Republike Srbije. Moram da vam skrenem pažnju, ne bih sada ulazio u te sitne detalje, znate i sami da postoje te provokacije, postoje preteća pisma, da su se fokusirali na Srboljuba Živanovića, sve je to opštepoznato, da ste vi, gospođo Đukić-Dejanović, deo tog osmišljenog sistema. Taj sistem je, otprilike, sledeći: Vojislav Šešelj čini velika čuda i spektakularne stvari u sudnici Haškog tribunala, SRS je poprilično jaka, EU, evropski san i evrofanatici padaju u defanzivu, jer taj mehur je pukao, i onda je potrebno nešto napraviti. Šta? Smanjiti uticaj SRS-a u Srbiji, kako bi se završilo efikasno ubistvo Vojislava Šešelja u Haškom tribunalu. Vi ste na tom tragu, juče ste otišli samo da primite domaći zadatak od Olija Rena, Olija ''kečapa'' ili koga drugoga. To je ta priča. To treba da znaju građani Republike Srbije. Ovde nije problem zakon, ovde je problem što Boris Tadić ne sme da primenjuje zakon. Neka podnese ostavku, neka spasi svoj život od tih stranaca kojima je neko nešto obećao, a mi da se vratimo normalnom radu, za građane Republike Srbije. Imate valjda mogućnosti da se pozovete na neko iskustvo. Niste vi od juče u politici. Šta mene briga ko od vas radi u Institutu bezbednosti i što je morao da pobegne odatle? Nemate pravo da uništavate interese građana Republike Srbije. Koja je vaša poruka? Nezavisno Kosovo ne smete da demonstrirate, hapšenje Radovana Karadžića ne smete da demonstrirate. Kritikujete – ukidamo prenose, hoćete da pričate – uskraćujemo vam Poslovnik, digneš glavu – evo ti ga neki siledžija da te provocira. Poštujte građane Republike Srbije. Mi nemamo Gonzalesa, mi nemamo NATO, mi nemamo alijansu koja treba da zavede red, mi nećemo da palimo Skupštinu, da se na plamenu Skupštine razvija demokratija. Koja je vaša demokratija, Bodrum, Solun? Za šta god da ste se uhvatili, sve ste uništili. Ako treba da nas iznesete, iznesite nas, ali, mi istrajavamo. Poštujte zakon, Ustav i zakon, Ustav koji ste vi doneli. Gazite sve i još izađe neko ovde, pa nam priča – govor mržnje. Pojma nemate šta je govor mržnje. Ti ćeš da mi kažeš šta je govor mržnje? Ti? Meni koji sam pisao knjige o govoru mržnje? (Predsednik: Vreme.) Ti ćeš da mi kažeš šta je govor mržnje?! Sram vas bilo! Uništavate Republiku Srbiju!
Molim vas, ne obraćajte se tako poslaniku. Molim vas, izričem vam opomenu zbog toga što vičete na poslanike i što se ne obazirete kada vas opominjem da ste završili kazivanje. Rekla sam da ste prekoračili vreme, opomenula sam vas, izričem vam opomenu. Gospodin Petar Jojić najpre. Izvinite, gospođa Pop-Lazić zamenjuje gospodina Todorovića, pa ima prednost. Šta je rekla gospođa Kolundžija?
Poštovana predsedavajuća, možda vi niste u svakom momentu u stanju sve da vidite, kao što niste videli ni šta se dešava u holu, ili u zgradi Skupštine, ali ste dobili neke informacije, pa ste na osnovu tih informacija došli do nekog zaključka i izrekli jutros ovde meru udaljenja jednog narodnog poslanika. Sada ste izrekli, vidite, nepravednu opomenu jednom narodnom poslaniku, a niste izrekli opomenu, iako vas na to Poslovnik obavezuje, onome ko je provocirao i ometao narodnog poslanika dok je govorio. Pitajte gospođu Kolundžiju šta je rekla gospodinu Krasiću i izazvala ga da joj se direktno obrati. Samo u tom slučaju, znate, imate podjednake aršine. Samo tada možete da pokažete da imate integritet kao predsednik Narodne Skupštine, ako i gospođi Kolundžiji, ako smatrate da je potrebno da izreknete meru opomene gospodinu Krasiću, izreknete tu istu meru. Kada to budete dokazali, onda ćete, gospođo predsednice, imati poverenje svih narodnih poslanika, onda ćete pokazati da ste predsednik svih narodnih poslanika, da ste prvi među jednakima, ali da se trudite da budete pravedni. Ovako, vi ste samo oruđe u rukama poslaničke većine.
Gospođa Kolundžija ima reč. Zaista nisam čula šta ste rekli. Izvolite, recite.
Uvažena gospođo predsednice, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na žustre optužbe upućene meni od strane gospodina Krasića i lekcije o tome ko jeste vlastan da tumači govor mržnje, a ko nije, ja sam za sebe, bez dobacivanja, i to niko nije čuo, zato što je on gledao u mene, jer se meni u svojim optužbama obraćao, rekla: "Ne, vi ćete me tome naučiti". To je sve što sam rekla.
Gospođo Kolundžija, molim vas da vaši komentari ubuduće budu takvi da ne daju povod za eventualne nove komentare gospodina Krasića. Molim vas, ako ste tako glasno komentarisali da je on to mogao čuti i pogrešno protumačiti, time ste dali još jedan povod. Molim vas da to ne činite. Izvolite.
Molim vas, gospođo predsednice, on je mene na vrlo direktan način optuživao za nešto, vi na to niste reagovali. Nema problema, vi niste smatrali da treba da se reaguje. Čak ni koleginica koja sedi do mene, niti gospodin Batić, koji sedi ispred mene, nisu čuli da sam za sebe prokomentarisala da će me o tome šta je govor mržnje učiti gospodin Krasić.
Gospođa Pop-Lazić ima reč.
Molim vas da uozbiljimo ovaj parlament koliko je god moguće. Možda je vama smešno, meni nije smešno. Gospođo Kolundžija, svi mi smo čuli da ste provokativno... Reći ću koji je član Poslovnika.
Nemojte se obraćati poslaniku. Obraćajte se Skupštini.
Ne, izazivam gospođu Kolundžiju na repliku, to je moje pravo. Dakle, vi ste, dok je gospodin Krasić govorio o govoru mržnje, kao veoma kompetentan, jer je napisao i nekoliko knjiga na tu temu, nažalost, niste upoznati, izgleda da ne čitate dovoljno, njemu ljutito, podrugljivo rekli: "Ti ćeš da mi govoriš šta je govor mržnje". Pa, vi imate neko autonomno pravo da procenjujete šta je govor mržnje, samo vi znate šta je govor mržnje, mi drugi smo neobrazovani. Mi ne znamo šta je govor mržnje, ne umemo da ga definišemo. Umemo, i te kako, samo na različit način, verovatno, od vas. Tako ste izazvali poslanika da vam se direktno obrati, jer ste ga ometali da vam kaže – na osnovu čega vi meni kažete da ja ne mogu da govorim o tome.
Gospođo Pop-Lazić, to što govorite ne mogu da dovedem u vezu s objašnjenjem povrede Poslovnika.
Molim vas, gospođo predsedavajuća, član 106. vas obavezuje da izreknete opomenu narodnom poslaniku ako prekida govornika u izlaganju i dobacuje, odnosno ometa govornika, ili na drugi način ugrožava slobodu govora. Vi ste mogli da primetite da je gospodin Krasić izazvan, pa da tražite krivca koji ga je izazvao na ovakav malo žustriji ton i da ga kaznite, a ne onoga ko je žrtva takvog ponašanja, jednog narodnog poslanika, i to šefa jedne poslaničke grupe.
Gospođo Pop-Lazić, komentar gospođe Kolundžije je bio takav da ga nisam čula, a evo koliko sam udaljena. Ako ga ja nisam čula, ne kažem da ga vi drugi niste čuli. Izrekla sam stav o tome, nije bilo elemenata da izreknem bilo koju drugu meru, izuzev molbe da se, ako je to što vi tvrdite istina, to ubuduće ne događa. To, inače, činim. Nije niko čuo odavde, uključujući i gospođicu Jovanoviću, inače bi reagovala. Gospodin Batić ima reč.
Dame i gospodo, pošto sam pomenut nekoliko puta, činjenica je da je gospođa Kolundžija, ali bez ikakvog revolta, gneva i besa, na obraćanje gospodina Krasića, rekla: "Valjda nećeš ti da me učiš šta je govor mržnje". Gospodine Krasiću, pošteno rečeno, preterali ste. Zašto? I mene ste povredili, vređajući sve one koji su učestvovali 5. oktobra u istinskoj demokratskoj revoluciji. Šta znači – "na plamenu Skupštine nikla je demokratija"? Najveće demokratije u svetu nikle su na plamenima mnogo većim nego što je bio plamen Skupštine. [[Žagor u sali.]]
Gospodo poslanici, molim vas, omogućite gospodinu Batiću da završi svoje izlaganje. Nemojte ga prekidati. Biću prinuđena da izričem mere.
Praviti famu zato što je nekoliko huligana zapalilo neke zavese u Skupštini! Režim koji ste vi tada podržavali zaslužuje mnogo žešći odgovor od paljenja nekoliko zastava u Skupštini.
Gospodin Todorović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 104. Ujedno, zahvaljujem gospodinu Batiću što nam je dao jasne smernice kako se dolazi do demokratije. Očito da onaj plamen 5. oktobra ni u kom slučaju nije bio toliko veliki. Zato se mi danas ne nalazimo u demokratiji. Po preporukama gospodina Batića, treba da se postupi, a kako vreme odmiče, verovatno će gospodin Batić doživeti da se ove njegove reči i potvrde. Što se tiče tog prethodnog režima u kome smo mi bili, tačno je, bili smo i tu nema nikakvog spora, časno i odgovorno smo vršili svoje funkcije. Gospodina Batića potpuno razumem, on je slobodan poslanik, izražava svoj stav, stav svoje stranke i, što bi se reklo, ne menja svoj stav, drži se jedne linije. To cenim, bez obzira na to što se, apsolutno, ne slažem s gospodinom Batićem. Dolazimo do drugog pitanja, koje se logički nameće: šta je sa "žutim preduzećem"? Nije u stečaju? Biće, polako. Vi ste krenuli tim putem i nema teoretske šanse da se s tog puta na bilo koji način sklonite. Postavlja se logičko pitanje, gospodine Batiću, i mislim da vi možete da date odgovor, kao što ste dali odgovor vezan za gospođu Nadu Kolundžiju i njeno dobacivanje. Postavite pitanje – kako je moguće da mnogi koji su potpalili taj "mali plamičak" i zapalili nekoliko zavesa, uzgred budi rečeno, što bi rekli Englezi... Ne bi bilo loše da kaže gospodin Mićunović, koji je bio predsednik Veća građana i koji je, čak, od nekih kasnije optužen da je velika sredstva utrošio da se zamene te zavese, garnišne itd., jer sam u dilemi, gospodine Batiću, da li je gospodin Mićunović proneverio pare, da li je stvarno toliko utrošio na rekonstrukciju Skupštine SRJ, ili vi govorite neistinu? Znači, nema dve istine. Ovo su vrlo ozbiljne stvari. Ono što posebno treba da se podvuče, postavlja se moralno pitanje: kako ovi "žuti" i ovi "crveni" mogu jedni s drugima? Ako i danas čujete optužbe za te devedesete godine itd., od strane "žutih", a ovi se brane, stvarno ne razumem. (Predsednik: Vreme.) Izvinite, molim vas.
Gospodin Petronijević, kao ovlašćeni predstavnik predlagača Poslaničke grupe SPS-JS.
Uvažena gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 103. i na član 104. Bez namere da delimo neke lekcije, kako to imaju običaj da kažu, pozivam sve nas da se vratimo radu po dnevnom redu, pozivam sve nas na istu obavezu koju imamo – vraćanje dostojanstva ovoj skupštini. Već četvrti dan poslanici SPS-JS ne učestvuju u ovome i ne žele da učestvuju u slanju jedne ružne slike javnosti Srbije. Zovu nas građani, reaguju i pitaju: "Zašto pravite od Skupštine pijacu?" Izvinjavam se pijacama. Molim vas da se vratimo na dnevni red. Kroz reklamiranje Poslovnika u ova prethodna tri dana, dosta je govoreno o samim izmenama i dopunama Poslovnika i pozivam da se vratimo na dnevni red, a to je prilika da su sučele stavovi i pozicije i opozicije o tome, a to je, u stvari, pravo mesto i prava uloga Skupštine Srbije. Naravno, pri tome, ne želim da bilo koga onemogućim, da bilo koga grdim što ostvaruje svoja prava. Samo pozivam da se, kako naš narod kaže, "zasvira i za pojas zadene". Dajte da se vratimo radu po dnevnom redu. Poslanici SPS-JS i dalje neće učestvovati u ovome na ovaj način. Sasvim na kraju, imam pravo da, kao poslanik koji se oseća neprijatno i izvinjava javnosti Srbije što šaljemo ovakvu sliku Srbiji, pozovem sve nas, nikoga pojedinačno, da stvarno primenimo član 104. Poslovnika, da se obraćamo ovde, sigurno, oštro, ali dostojanstveno. Molim vas, svaka reč ovde izgovorena odjekuje kao eho po Srbiji, svaka podela ovde deli Srbiju, suprotstavlja građane Srbije. Molim vas da svi obratimo pažnju. Dakle, nisam se obratio nikome pojedinačno, već svima nama, da obratimo pažnju na te dve stvari i da se vratimo radu po dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Petronijeviću. S pravom ukazujete na povredu Poslovnika, i to čl. 103. i 104. Molim da se u skladu s komentarima koje ste dali vladamo, stojim apsolutno iza njih. Gospodin Petar Jojić. Napravljena je izmena u redosledu, može gospodin Marković, izvolite.
Dame i gospodo, reklamiram član 104. Grubo je prekršeno dostojanstvo Narodne skupštine i ''buzdovan demokratija'' je i dalje nastavljena, ne samo ovde, u skupštinskoj sali, nego i u odborima. Održava se sednica Odbora za inostrane poslove bez kvoruma, sa dnevnim redom – razgovor s novoimenovanim ambasadorom Republike Srbije u Republici Poljskoj Radojkom Bogovićem, pre odlaska na diplomatsku dužnost. Predsednik je bio obavezan da obezbedi kvorum i da nama poslanicima, koji smo članovi Odbora za inostrane poslove, omogući da sa budućim ambasadorom razgovaramo, da vidimo kako će on to zastupati državu Srbiju. Druga tačka – poslaničke grupe prijateljstva. Pod a) određivanje predsednika poslaničkih grupa i pod b) inicijativa za osnivanje poslaničke grupe prijateljstva sa suverenim Malteškim redom. Mi, poslanici SRS-a imali smo puno toga da kažemo za ovu drugu tačku, pod b), međutim, kvoruma nema, sednica se održava. Baš me zanima kakvi će zaključci biti doneti o svim ovim tačkama na dnevnom redu. Obaveštavam javnost Srbije i vas, gospodo narodni poslanici, da bilo kakvu odluku da donesu, ona je nelegitimna. Hvala.
Zatražiću obaveštenje od predsednika Odbora, a vas molim da činite kvorum i da se pridružite kolegama poslanicima. Izvolite, gospodin Todorović.
Javljam se po članu 27. Stvarno vas molim, gospođo Slavice, da ne radite ovo što radite. Zašto niste pozvali, između ostalog, i predstavnike vaše stranke u Administrativnom odboru kada je trebalo da se nastavi 34. sednica? Zašto to niste tada uradili, pa da imate puno moralno pravo da pozovete članove SRS-a na bilo koji odbor? Zašto, gospođo Dejanović, niste učinili ono što vam je obaveza po članu 27, da pozovete predsednika Administrativnog odbora i da ga upitate zašto nije nastavio sednicu? Obrazloženje da nema kvoruma je potpuno besmisleno. Dakle, 34. sednica je počela i nije bilo potrebno da se utvrđuje kvorum. To su ti dvostruki aršini koje primenjujete. Kada vam šta odgovara, to je za vas demokratija, jer to je dobro. Kada vam ne odgovara, može da bude po Ustavu, po zakonu, šta god hoćete, ali vi onda donosite odluku da li je to politički korisno za vas ili ne. Ovo stvarno prelazi sve moguće granice. Vi nalazite za shodno da opominjete predstavnike SRS-a. Mi smo opoziciona partija i mi procenjujemo da li ćemo davati kvorum ili ne. Vi ne možete, apsolutno, da nas na to ni pozivate, niti prozivate. To je vaša obaveza. Samo se setite koliko puta Skupština Republike Srbije nije mogla da počne na vreme rad zato što niste imali kvorum. Samo se setite koliko puta niste mogli da počnete glasanje, da donesete zakone koje ste predložili, vaša vlada, zato što niste imali kvorum. Vi nemate moralno pravo da bilo koga prozivate po pitanju kvoruma, a posebno kada ste bili u opoziciji, koristili ste iste metode, što je potpuno legitimno. Na to nema niko pravo da vas poziva. Ovde je problem što vi sve procene vršite samo na jedan jedini način, da li je to za vas korisno ili nije. Ako je korisno, šta vas briga da li je to po Ustavu, da li je to po zakonu, baš vas briga. Kada vam odgovara ovako, vi ćete to da prihvatite. Ako vam odgovara drugačije, sutradan, odmah ćete da prihvatite drugačije. Ono što mislite da je korisno za vas, na prvom je mestu, ali takav način rada obično jednog momenta stiže do suda javnosti, a to su izbori ... (Predsednik: Vreme.) To sam vam već rekao, vrlo brzo ćete se vi iz ovih prvih redova preseliti gore, pri kraju, ako uopšte budete ušli u salu. Hvala.
Gospodine Todoroviću, u obavezi sam, u skladu s Poslovnikom, da omogućim rad svih radnih tela. U tom smislu, moj poziv poslanicima da učestvuju u radnim telima je upućen svima, bez obzira na političku opciju. Naravno da je vaše pravo da ocenjujete gde, kada i da li ćete davati, kao opoziciona poslanička grupa, kvorum. U to ne može niko ulaziti. Samo sam to učinila i ovaj put. Reč ima gospodin Branko Ružić.
Pozivam se na član 100. i član 101. Poštovana predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, zaista ne razumem šta je gospodin Todorović hteo da kaže kada je pomislio da predsednik Parlamenta, kao prvi među jednakima, treba da svoje članove partije poziva da prisustvuju nekim sednicama odbora. Dakle, obaveza gospođe Đukić-Dejanović je da obezbedi rad svih radnih tela, rad u plenumu, i to je ono što ona čini kao predsednik Parlamenta, a ne kao pripadnik SPS-a. S obzirom na to da sam ja taj koji je član Administrativnog odbora ispred Poslaničke grupe SPS-JS, tog dana sam već imao ranije dogovoren put i objektivno bio odsutan, dakle, bio sam u Jagodini. Što se tiče same sednice Administrativnog odbora, ona je pre 15 minuta završena. Epilog je takav kakav je. Što se tiče SPS-JS, mi smo principijelno glasali na način kako smo i najavili i uvek smo se držali tog principa. Gospodine Todoroviću, zaista nemate moralno pravo da to pominjete, a molim i vas i sve ostale da, kada je ta famozna sednica Administrativnog odbora završena, omogućite svima nama da pređemo na dnevni red i da razmatramo izmene i dopune Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije, kako ne bismo dalje blokirali rad Parlamenta, trošili novac poreskih obveznika, odnosno građana Srbije, i usporavali sve naše dalje integracije, bile one evropske, ili neke druge, i omogućili građanima Srbije da dobiju ona zakonska rešenja koja će doprineti njihovim životima, i životima onih građana koji su glasali za SRS i za opozicione partije, i onih koji su glasali za vladajuće partije. Dakle, molim vas još jednom da pređemo na raspravu o onom što jeste dnevni red, da one nemile scene koje su se juče desile u ovom domu, prosto, zaboravimo, da oni koji su zaslužili sankciju, tu sankciju i dobiju, i da to bude nauk za ubuduće da ne obesmišljavamo rad Parlamenta. Jer, ovo je ipak najviši predstavnički dom naše države i to će umeti građani da cene na nekim sledećim izborima, ali, do tada, pokušajmo da na civilizovan način međusobno sučelimo argumente i razgovaramo o svim onim temama koje su od životnog interesa, pre svega, za građane Srbije, jer su oni nosioci suvereniteta ove zemlje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Ružiću. Reč ima gospodin Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 101. stav 1. Očito je, gospodine Ružiću, da niste razumeli ono što sam rekao gospođi Slavici Đukić-Dejanović. Ono što bi trebalo da bude za vas važno, to je ono što sam stvarno rekao, a to su dvostruki aršini koji se primenjuju u Skupštini Republike Srbije i, nažalost, zbog čega ih gospođa Slavica Đukić-Dejanović primenjuje. Kada su u pitanju poslanici SRS-a, primenjuju se jedni aršini, kada su u pitanju neki drugi poslanici, onda su primenjuju neki drugi aršini. Da li ste vi bili u obavezama ili niste, to je vaše pravo, vi uopšte nemate obavezu da dođete, to je stvar politike koju vodi vaša partija i mi u to nećemo da ulazimo, ali ja govorim o tome da predsedavajući, kao prvi među jednakima, mora da ima isti odnos prema svim poslanicima. Ako predsedavajući donosi jednu odluku na osnovu nekih priča, a da nije ni videla, sem što je čula da se dogodio neki incident, da se nešto desilo, a za sličan događaj, kome je prisustvovala, videla, prekida sednicu Skupštine Republike Srbije, donosi potpuno suprotnu odluku, onda se tu neke stvari ne uklapaju. Možda vi mislite da mi možemo da to prihvatimo i da preko toga pređemo. Da ne bi bilo zabune, gospodine Ružiću, jeste, održana je sednica Administrativnog odbora. Nama je ona bila izuzetno važna, da se definitivno stvari isteraju na čistinu, da se vidi suština. Suština je vrlo jednostavna – političke igre, politička trgovina se nastavlja u Parlamentu Srbije. Što su neki nekada govorili – stočna pijaca. Tu nema nikakvih dilema. Tu su stvari sada potpuno jasne. Ono što smo mi tvrdili vezano za DS, to je sad napokon svima potpuno jasno, i građanima Srbije treba da bude jasno, da se više ne skrivaju iza toga. I tu za njih važe jedni principi, a kada je u pitanju SRS, važe drugi principi. Da ne bih pričao napamet, objasniće poslanicima DS-a predstavnici, odnosno članovi Administrativnog odbora, šta se dešavalo na Administrativnom odboru, pa ćete imati prilike da se uverite u ovo što vam ja saopštavam. Hvala.
Gospodin Petar Jojić ima reč po Poslovniku.
Gospođo predsedniče, gospodo predsedavajući, javljam se po članu 27, jer se predsedavajući, po stavu 3, stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine. Pošto je to u nadležnosti predsedavajućeg u Parlamentu Republike Srbije, a pošto je još uvek na pravnoj snazi postojeći, važeći poslovnik, i to od 2005. godine, mislim da ste, onaj ko je predsedavao u poslednja tri dana, bitno povredili ne samo Poslovnik, to se u pravu zove ''bitna povreda propisa i zakona''; velika je razlika – da li je ''povreda'', ili je ''bitna povreda''. Na to paze drugostepeni organi, koji ukidaju takve odluke. Gospođo predsedavajuća, cenim vas kao izuzetnog profesora, izuzetnog stručnjaka, ali moram vam uputiti jedan koristan savet, nemojte da padate u zamku i nemojte zaboraviti na one koji su šišali decu u školi vaših ministara. To nemojte zaboravljati, to može da škodi. Gospođo predsednice, u ovom parlamentu je izjednačen osumnjičeni s osuđenim. Molim vas, ko je utvrdio bitne činjenice kada su u pitanju određene stvari, danas kada ste izrekli opomenu i udaljavanje sa sednice narodnom poslaniku SRS-a Srboljubu Živanoviću? Valjda treba da utvrdi nadležni organ da je on kriv, a krivica se utvrđuje pravosnažnom određenom odlukom. To u pravu i Ustavu našem piše. Mislim da su odluke, gospođo predsednice, koje su izrečene narodnim poslanicima SRS-a, zbog toga što im nije dato pravo da koriste odredbe iz čl. 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine, apsolutno ništavne i morate ih staviti van pravne snage. S druge strane, molim vas da se izrade pismene odluke od nadležnog organa ovog parlamenta i da se u pismenim odlukama da pravo na pravnu pouku i da se na taj način, u smislu odredaba Ustava iz člana 36. stav 2, omogući narodnim poslanicima, jer su oni građani i predstavnici naroda, da izjave žalbu na takvu odluku i da stignemo do suda, da bismo mogli konačno da shvatimo da li je predsedavajući u Narodnoj skupštini zloupotrebio pravo. U krivičnom zakonu postoji krivično delo samovlašća. (Predsednik: Vreme, gospodine Jojiću.) Još jedno, gospođo predsedavajuća, izvinjavam se, završiću, samo da kažem, kako se stvari odvijaju u Srbiji i u ovom parlamentu... (Predsednik: Završite.) ...moja vam je poruka da su srpski radikali nezamenjivi... [[Isključen mikrofon.]]
Nemate više reč. Govorili ste o teškoj povredi Poslovnika s moje strane, bez argumenata. Dakle, nema povrede člana 27, po mojoj oceni. Imate i drugih poslovničkih mogućnosti u danu za glasanje, to vam je poznato. Gospođica Nataša Jovanović ima reč.
Gospođo Đukić-Dejanović, dame i gospodo narodni poslanici, umesto da jačate integritet Parlamenta, gospođo Dejanović, vi ga, zajedno sa DS-om, urušavate. Zaista je neverovatno da kao krivca u celoj ovoj situaciji, za haos koji je u državi, za packe koje dobijate od Olija Rena, koji sada, u liku Tomislava Nikolića, ima novog omiljenog kvazipolitičara, za sve ovo što se dešava, što je narod gladan, što su ljudi bez posla, što Vlada ne radi svoj posao, što Boris Tadić sprovodi diktaturu, što pravite parastranke u Parlamentu, optužite SRS. Gospođo Đukić-Dejanović, vi ste post festum, 20 sati, možda manje, posle nekog navodnog događaja izrekli meru udaljenja sa sednice Srboljubu Živanoviću, a da za to nemate nikakve dokaze. Sad ću da vas podsetim, jer ste vi 28. decembra, u nedelju, predsedavali sednici Skupštine, kada je najincidentnija osoba u Skupštini Srbije, Tomislav Nikolić, povukao Srboljuba Živanovića za kosu. Tog dana nisam bila u Skupštini, jer sam u Kragujevcu organizovala...
Molim vas, recite samo koji sam član povredila?
Povredili ste tada čl. 106, 108, 27, zato što postoje nepobitni dokazi i postoji snimak ove Tijanićeve televizije da je dotični incidentni gospodin to uradio. Incidenti mu se dešavaju, počeli su na mesec dana, jer je 28, kada je predsedavala gospođa Gordana Čomić, dakle, mesec dana posle, tako je tempiran i navijen, to je opet za vašu struku, napravio drugi incident prema istom Srboljubu Živanoviću. U kadar kamere RTS-a...
Molim vas, vodite računa o načinu obraćanja i komentara o poslaniku.
Kakav komentar, molim vas, da li ja treba da govorim...
Molim vas, to da je neko natempiran tako da na 28 dana, može se doživeti uvredljivo i ja vas molim da vodite računa.
Gospođo Đukić-Dejanović, možda je slučajnost. Eto, vidite, 28. decembra, pa 28. januara, juče, ali to nije slučajnost; 12. februara, na krsnu slavu SRS-a, to već nije slučajnost. Ako sam pogrešila i mislila da je slučajnost 28, na 28, ali ovo juče nije slučajno. Vidim da je ovaj, koji je, navodno, povređen, živahan, trčkara, ulazi čas na jedna, čas na druga vrata, trčkara po hodniku. Čekajte, fraktura nosa, pa Urgentni centar, pa posle VMA!? Da nije malo gospodin bio na brifingu kod direktora BIA-e, pošto je dobro poznati saradnik BIA-e? O čemu ovde pričamo, o insceniranim događajima kao 1995. godine? Dragan Tomić je, gospođo Đukić-Dejanović, na sebe preuzeo istu odgovornost kada su te godine optuženi Milorad Mirčić, Dragan Todorović, Branislav Vakić, Miroslav Dramović, da su, navodno, tukli izvesnog Acu Đurića i sada već jednog pokojnog gospodina, koga neću da pominjem, i da su ga neki drugi držali za ruke i noge. Tada ste bili poslanik. Noću je zasedao Administrativni odbor, organizovao ga je vaš partijski kolega Dugalić, prevozili se helikopterima, da se skidaju imuniteti Todoroviću i Mirčiću. (Predsednik: Gospođice Jovanović, morate privesti kraju.) Završiću, ali ću se javiti ponovo, jer ovo su nepobitne činjenice i incidentne osobe... [[isključen mikrofon.]]
Reč ima gospodin Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Đukić-Dejanović, ovde je zaista došlo do grube povrede Poslovnika, time što je ...
Gospođo Pop-Lazić, iz vaše poslaničke grupe, a vi zamenjujete gospodina Todorovića, dolaze zvuci koje sam tolerisala do ove sednice Administrativnog odbora. Vaša obrazloženja su bila da izražavate određene oblike nezadovoljstva zbog toga što čekate rezultat te sednice. Danas imamo rezultat te sednice i molim vas da utičete na svoje kolege, inače ću izreći mere vama.
Dakle, ovde je, najpre, prethodni poslanik izrazio sumnju u vašu odluku kojom ste sankcionisali nešto što se desilo, i u to neću da ulazim, ali me je zaista zabolelo to što niko ne reaguje na nipodaštavanje onoga što se juče desilo i, bezmalo, na podstrek da to može ponovo da se desi, jer se ništa nije ni desilo. Juče je narodni poslanik Srboljub Živanović napao narodnog poslanika Igora Bečića. O tome postoje dokazi, za to postoje neutralni svedoci, postoje izjave gospođe Pop-Lazić, koja ovde glumi strašilo, nogama i rukama ... Nemojte da vičete, samo vidim kada ...
Gospodine Nikoliću, vodite računa kako se obraćate kolegama poslanicima.
Rekao sam najblaže reagovanje na ono što ova dama čini, dižući ispred mene i ruke i noge. Gospođa Pop-Lazić je juče rekla – ako je hrišćanin, što dira na dan srpske slave čoveka koji nije izlazio iz sale? Lagali ste, gospođo Pop-Lazić. Srboljub Živanović je izlazio iz sale i napao Igora Bečića. Umesto da vas bude sramota, da oćutite to što se desilo, makar da oćutite, vi branite jednog huligana, branite čoveka koji je napao u zgradi Narodne skupštine drugog poslanika. Da li priželjkujete da se to ponovo desi? Hoćete li ponovo da izađete i da kažete – a šta se to desilo, evo ga trčkara, slomljen mu nos, a on trčkara? Ljudi, imate li meru? Desio se težak incident, vaš poslanik je napao drugog poslanika. Nemojte da branite to, ne valja. Niste baš svi fizički jaki. Naići će neko fizički jači od vas, pa će i vas da premlati. Našli su najnežnijeg. (Predsednik: Gospodine Nikoliću, završite.) Izvinjavam se, ali zaista, ako ne mislite da treba da reagujete kada se ovako govori... (Predsednik: Reagovaću, ali završite vi, pa ću reagovati.) Hvala. (Za vreme govora narodnog poslanika Tomislava Nikolića, poslanici SRS-a su lupali o klupe.)
Gospođo Pop-Lazić, izričem vam opomenu zbog toga što su poslanici SRS-a ometali govornika u obraćanju Parlamentu. Gospođa Pop-Lazić ima reč. Moram vam reći da nisam bila u stanju da istovremeno slušam i da pratim vaše ponašanje, zbog toga što ste onemogućavali da normalno čujem šta je govorio.
Gospođo predsedavajuća, prihvatam opomenu, iako ovaj naš poslovnik ne poznaje institut kolektivne odgovornosti. Dakle, ne mogu da odgovaram ni za vas, ni za gospodina Nikolića, ni za gospođu Kolundžiju, niti za gospođu Elenu Božić-Talijan, Filipa Stojanovića ili bilo kog poslanika SRS-a. Mogu da odgovaram za svoje postupke. Upozorili ste me da ćete mi izreći meru opomene i pokazala sam vam rukama da su moje ruke iznad stola, takođe sam prekrstila noge sa strane, to često radim, zato što je vrlo neudobno i ne mogu da držim noge ispod stola i da cepam čarape, a da bi gospođa Čomić videla da ne lupam ni nogama. Sada ste mi izrekli meru opomene, a zaista ne znam zašto. Hoćete da me izbacite iz Skupštine? Smeta li vam to što često izlazim za ovu govornicu, to što iznosim ono što mislim da treba da iznesem, što vas kritikujem kako radite? Ako vam to smeta, kažite i odmah mi izrecite tu opomenu na 20 dana, na šest meseci. Imali smo slučaj da je šest meseci neko bio izbačen iz Parlamenta, sumnjam sada da to nije bio dogovor sa poslaničkom većinom, to je bilo ono kada je Nikolić bio izbačen šest meseci, pa sam ostala ovde sama da rušim Vladu, ako se sećate, 2003. godine, ali uspela sam u tome. Vodite računa, u takvim situacijama dešavaju se neke nepredvidive okolnosti. Odijum koji šaljete prema građanima Srbije biće veoma težak. Mnogo će vas zaboleti sve ovo što radite, zato budite malo i političar, nemojte da budete sudija. Preispitajte sebe, a doći će na Administrativni odbor i ova moja kazna, ovo što ste mi izrekli, da li ste bili u pravu, po kom članu. Molim vas nađite mi član, alineju, tačku Poslovnika po kojoj ste meni izrekli meru za nešto što je neko drugi uradio. A pred gospodinom Nikolićem, koji me je ovde izvređao, a već sam vas upozorila na to da mrzi žene i da se prema ženama ponaša diskriminatorski i nipodaštavajući, niste me, kao žena, uzeli u zaštitu. Možda nisam lepa, ali strašilo nisam. Da sam bogalj, ovde biste morali da me uzmete u zaštitu. Imam troje dece, zamislite kad čuju ove reči koje mi se upućuju – ja digla noge? Molim vas, da li sam podigla noge? Šta to znači? Znate kada se za neku ženu kaže – podigla noge, šta to znači. Da li je to moralna diskreditacija? Da li to tako osećate? Ako osećate, molim vas, izreknite jednu meru ovoj vašoj novoj zvezdi koju ste lansirali, pa ćete dokazati da ravnomerno svi poslanici pred vašim očima stoje i da se prema svima isto ponašate. Inače, verujte, pali ste u mojim očima za sva vremena.
Opomenu sam vam izrekla u skladu sa članom 106. stav 5, koji kaže: ''Opomena se izriče narodnom poslaniku ako prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, odnosno ometa govornika''. Očigledno ste ometali govornika. Molim vas, poslanička grupa ne može zvučnim signalima ometati govornika i to sigurno nećemo tolerisati. Očigledno je da lupanje dolazi iz klupa poslanika SRS-a. Ovde je odgovoran onaj ko je prvi među jednakima u toj poslaničkoj grupi. Administrativni odbor može odlučiti drugačije od načina kako sam to uradila. Zaista, iskreno, nisam čula, jer, prosto, nisam mogla da čujem, zbog lupanja, komentare koje je davao gospodin Nikolić. Molim poslanike da vode računa o dostojanstvu Skupštine i načinu ophođenja jedni prema drugima. Pogledaću stenogram i postupiću i u skladu s tim. Reč ima gospođa Elena Božić - Talijan.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 104. i član 108. Gospođo Dejanović, neverovatno je kako vi skandalozne nastupe onih koji su na vašoj strani, iz vašeg prozapadnog fronta, ne primećujete i tolerišete. Malopre je dao skandaloznu izjavu gospodin Tomislav Nikolić. Pošto se vi oslanjate na izjave svedoka, malopre je gospođa Pop- Lazić rekla, ja ću biti drugi svedok onome što je gospodin Nikolić izjavio, on je gospođu Pop-Lazić nazvao strašilom, a narodnog poslanika SRS/a Srboljuba Živanovića – huliganom. Sasvim je jasno da vaša današnja odluka o isključenju sa sednice narodnog poslanika Srboljuba Živanovića predstavlja deo kampanje koja se već mesecima vodi, deo iste te hajke na SRS, čiji je cilj da se SRS proglasi za glavnog krivca za sve ono što se dešava u ovom parlamentu i u ovoj zemlji. Vi niste do sada primećivali ni skandalozan napad na gospodina Srboljuba Živanovića, ni pismo pretnji koje mu je upućeno, a čiji su delovi čitani, da sada ne čitam, niste se založili da se utvrdi ko je ovo pismo uputio Srboljubu Živanoviću, u kome mu se preti kako će da mu odseku deo po deo tela ukoliko još jednom pomene Tomislava Nikolića. Vas, dakle, nije zanimalo ni ono što ste videli...
Gospođo Talijan, vi ne obrazlažete član za koji ste reklamirali da je povređen.
Rekla sam i član 108. i član 104.
Šta obrazlažete, gde je povreda?
Obrazlažem član 108, gospođo Dejanović, jer ste vi danas doneli odluku da udaljite sa sednice gospodina Srboljuba Živanovića bez dokaza, bez činjenica. Niste predočili činjenice na osnovu kojih ste to uradili. Zahtevamo da u pismenoj formi predočite te činjenice, a ono što ste svojim ušima čuli, što ste svojim očima videli, vi zaključujete da, nekako, niti vidite niti čujete, a mi smo svi svedoci da vi to vidite i čujete. Upravo vam obrazlažem drugi stav člana 108, na to se odnosi. Da li sam bila dovoljno jasna i precizna? Niste reagovali, takođe, nijedan nadležan organ, ni na skandaloznu kampanju koja se vodila protiv potpredsednika SRS-a Dragana Todorovića, sa skandaloznim plakatima. To je bio otvoreni poziv na linč, hajka, pozivanje i širenje mržnje protiv političkih neistomišljenika. To je ono što vi podržavate, pokazujete danas u ovom parlamentu da to podržavate, svakim svojim potezom, a današnja lakrdija od Administrativnog odbora, o kojoj će članovi koji su bili prisutni da vam ispričaju, samo je prilog tome. Završavam, samo vas pitam – kuda ovo dalje vodi? Da li će poslanici SRS-a jednog dana da na ulazu zateknu samo natpis da je ulaz u ovu skupštinu zabranjen za pse i za SRS? (Predsednik: Govorite duže nego što je predviđeno. Hoćete li da privedete kraju?) Da, privela sam.
Naravno da ne podržavam atak ni na jednog poslanika, pa ni na gospodina Todorovića i naravno da ste izneli masu nekih kontemplacija koje ne stoje. Uostalom, ja sam se već izjasnila, nema povrede ovog člana, po mom uverenju. Ako ste nezadovoljni, u danu za glasanje, Skupština se može izjasniti. (Elena Božić-Talijan, s mesta: Da.) Gospodin Sreto Perić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Slavice Đukić-Dejanović, ja vas izuzetno cenim i kao damu i kao predsednika ovog parlamenta. Ne pada mi na pamet da komentarišem struku kojom se bavite, Poslovnik možete da primenjujete, ali ne bih voleo da mi ga vi tumačite, a ja se pozivam na čl. 27. i 104. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Vi ste izrekli meru udaljenja sa sednice narodnom poslaniku Srboljubu Živanoviću, bez ikakvih dokaza. Vi narušavate princip podele vlasti u Srbiji na zakonodavnu, izvršnu i sudsku. Vrlo zanimljivo. Izjavili ste: "Niko nije čuo odavde, inače bih reagovala, kada je narodni poslanik Nada Kolundžija govorila za ovom skupštinskom govornicom, niko nije ni čuo ni video". Naravno, šef Poslaničke grupe SRS-a, gospodin Dragan Todorović, istakao je da SRS ne podržava, naprotiv, osuđuje svaki fizički kontakt i nema potrebe za tim i na dobar način je obrazložio na koji način moramo da se time bavimo. Ne reagujete kada izađe ovde drugi narodni poslanik, vi tako volite da čujete, a posebno DS, jer je to pokazao i na današnjoj sednici Administrativnog odbora, i to je dobro. Poštovani građani Srbije koji mislite da s Tomislavom Nikolićem stvarate neku opozicionu stranku, džaba krečite. To je istureno odeljenje DS-a. Vi radite kako god hoćete. Narodnog poslanika Gordanu Pop-Lazić možda neko ne voli, ali svi, pa čak i politički protivnici, izuzetno cene. Ima za to istorijskih razloga. Vi to dobro znate, gospođo predsedniče, 2000. godine, uz ono o čemu je govorila, uspela je, uz još 21 narodnog poslanika SRS-a, da onaj i onakav DOS pošalje tamo gde mu je mesto. Treba je zaštititi i kao ženu, i kao damu, i kao majku, ali vi, navodno, ništa niste čuli i ne možete da primenite nijedan od članova Poslovnika. Pozvaću se i na Ustav, zbog vas i zbog gospođe Čomić, jer se u članu 100. kaže – Narodnu skupštinu čini 250 narodnih poslanika, a u stavu 1, da ne čitam dalje, ne kaže se – istomislećih narodnih poslanika, nego – 250 narodnih poslanika koji na različite načine izražavaju svoje stavove, što vi i gospođa Čomić ne priznajete i ne prihvatate. Da ne bih kršio Poslovnik, završavam, hvala.
Zahvaljujem. Nema povrede člana. Već sam obrazlagala. Ovo je potpuno isti sadržaj, ko zna koji put iznet. Postupila sam upravo u skladu s Poslovnikom i zbog toga sam izrekla sve mere koje sam danas izrekla. Gospodin Zoran Krasić ima reč. Izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, član 27. Ako pogledate sve stenograme Narodne skupštine, videćete da nikada u životu nisam ponovio isti govor, niti sam koristio istu argumentaciju. Član 27. je preširoko postavljen u tekstualnom obliku, sa vrlo preciznim značenjem svake od tih reči. Svaka ta reč treba da znači toleranciju, parlamentarizam i svaka reč u tom članu 27. treba da znači da se poštuju one odredbe Ustava Republike Srbije koje se odnose na Narodnu skupštinu i na narodne poslanike. Moram da vas obavestim, pošto vam, očigledno, ovi koji vam sufliraju nisu na vreme to rekli, ovaj poslovnik je više puta bio predmet razgovora, razmatranja, kako od institucija u zemlji, tako i onih iz inostranstva, i svi su izražavali čuđenje zbog ovih odredaba o kažnjavanju, jer je to potpuno neprimereno duhu parlamentarizma. To je u naš poslovnik ušlo 2001. ili 2002. godine, nije toliko bitno, i to je postalo sredstvo za disciplinovanje mišljenja, ne poslanika, nego mišljenja. Postoje neka mišljenja koja se iznose sa skupštinske govornice koja paraju uši, obično vlastodršcima, onima koji sprovode državni teror, onima koji svaki zakon tumače prema svom interesu i svojoj volji, onima koji se nalaze na onoj strani gde treba da se uništi Republika Srbija, pa, pod uslovom da sačuvaju fotelje, oni neće da potpišu nezavisnost Kosova, ali ništa neće da učine ni da odbrane KiM u sastavu Republike Srbije. Slično će biti i s Vojvodinom. Cobel vam je sve na vreme rekao, šta treba da se radi i vi uopšte ne možete da izađete iz te ''vade'', iz te matrice, da se pomerite sa tog puta. Da li će biti opomena, ili neće biti opomena? Vidite i sami, to je sve relativizovano. Bitno je da nema propisa, nema ozbiljne diskusije, nema ozbiljnih tema, jer Borisu Tadiću to ne odgovara. Ima ovih sporednih stvari. One se uveličavaju. Kada treba da čujete, vi čujete, kada treba, vi ne vidite, kada se čita Ustav, dobija se opomena, kada izađe neka gospođa iz SRS-a da nešto obrazloži, onda se prekida, vraća se na član, na stav, na ovo, na ono. Idite vi tim putem. Javnost u Srbiji treba da zna da je nekada, kada je SPS bio samostalan na vlasti, on to demonstrirao. Kada su demokrate došle na vlast, oni su demonstrirali, Bodrum, Solun, "Sablje", privatizacije, uništavanje banaka. Sve su to demonstrirali, ali kada se to spoji i postane jedinstvena levica, onda vidite. Građani Republike Srbije, znajte, kada nastupi sumrak parlamentarizma, nastupa i sumrak u vašim životima. Gledajte RTS, dok ima Drugog kanala. Pratite sednice Narodne Skupštine. Nemojte mnogo da se nervirate.
Da li primećujete da ste prekoračili vreme?
Sve ovo smo prevazišli, samo hvatajte vezu između onoga što se dešava u Hagu i u Narodnoj skupštini.
Nastavljamo rad u 15 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu. Za reč se javio i želi da govori o povredi Poslovnika narodni poslanik Dušan Marić. Dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo, gospođo predsedavajuća, reklamiram povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Prema nepobitnom dokazu koji se nalazi u mojim rukama, iz stenograma sa današnje sednice, Tomislav Nikolić je, u periodu između 13 i 13.50 časova, grubo povredio dostojanstvo Narodne skupštine, član 104. st. 1, 2. i 3, obraćajući se na uvredljiv način gospođi Pop-Lazić: "Postoje izjave gospođe Pop-Lazić, koja ovde glumi strašilo, nogama i rukama". Sledeća izjava Tomislava Nikolića: "Rekao sam najblaže reagovanje na ono što ova dama čini, dižući ispred mene i ruke i noge". Gospođa Đukić-Dejanović, koja je u tom trenutku vodila sednicu Skupštine, po članu 106. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, bila je dužna da Tomislavu Nikoliću izrekne meru javne opomene. Citiram član 106: "Opomena se izriče narodnom poslaniku ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze". Umesto da izrekne opomenu gospodinu Tomislavu Nikoliću, predsednik Narodne skupštine je izrekla opomenu Gordani Pop-Lazić, uz sledeće obrazloženje: "Gospođo Pop-Lazić, izričem vam opomenu zbog toga što su poslanici SRS-a ometali govornika u obraćanju Parlamentu". Dame i gospodo, građani Srbije, Poslovnik Skupštine Srbije ne poznaje institut kolektivne odgovornosti. U pitanju je gruba povreda Poslovnika Narodne skupštine. Institut kolektivne odgovornosti ne poznaje domaće zakonodavstvo. Institut kolektivne odgovornosti ne poznaje Ustav Republike Srbije. Institut kolektivne odgovornosti se u ovom trenutku primenjuje jedino u Haškom tribunalu. Tražim objašnjenje, da li je predsednik Narodne skupštine, i na osnovu čega, preuzela protivpravnu praksu Međunarodnog suda u Hagu i tu praksu, na jedan nestatutaran, neustavan način, uvela u praksu rada Narodne skupštine. Zahtevam, na osnovu člana 106, da predsednik Narodne skupštine postupi po Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije i izrekne meru javne opomene Tomislavu Nikoliću. Hvala vam.
Reč ima narodna poslanica Aleksandra Janković, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Izvinjavam se, narodna poslanice. Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
(Plače) Gospođo predsedavajuća, žao mi je što na tom mestu ne sedi gospođa predsednica, jer sam je upozorila na to da me je dovela u neprijatnu situaciju time što nije reagovala na ono što mi je gospodin Nikolić uputio sa ove govornice. Vi svi znate da sam udovica, da imam troje dece i da me svi znaju kao jednu smernu i finu ženu. Ako neko kaže jednoj takvoj ženi da diže noge ovde, u ovoj sali, kakvu to poruku šalje? Dobila sam poruke, prvo, od svoje dece, koja su me pitala – da li je moguće, mama, da si se ti tako ponašala, od porodice svog supruga, izvinjavam se. Kada je moj suprug umro, dobila sam 400 telegrama od svojih kolega iz različitih poslaničkih grupa, što mi je predstavljalo kompliment, jer sam onda videla da u meni vide čoveka i da me poštuju kao čoveka, čak i od LDP-a. Ako ne odreagujete, gospođo predsedavajuća, to će značiti da sam to zaista uradila. Poruke od porodice moga muža bile su – da li na taj način rušiš dostojanstvo svog pokojnog supruga i svih nas? Možda više ništa ne treba ni da kažem, ali vi odlučite šta ćete da uradite.
Molim vas, narodni poslanici, da uložimo sve svoje ljudske snage da se jedni prema drugima ophodimo s uvažavanjem, ne zato što to piše u Poslovniku, nego zato što je to stvar čojstva koje delimo, nadam se. Žao mi je zbog izliva emocija. Mi svi znamo da je politika strastan posao i da nekada pređemo granicu, lakoćom kojom izreknemo uvredu, ne misleći na to koliko je teška reč koju izgovaramo kao javnu reč. Mislim da je dovoljno teških emocija bilo za vreme ove radne nedelje i da svi zajedno možemo uložiti volje i snage da se jedni prema drugima ophodimo s uvažavanjem, ne samo zbog nas, naše biografije i teških ili kakvih god trenutaka koje smo imali u životu, nego zbog ljudi čije interese ovde zastupamo. Zbog njih treba da uradimo ponekad nešto što, možda, prevazilazi uobičajene kapacitete i snage ljudske prirode. Zaista vas molim, nezavisno od Poslovnika i odredaba, da malo ljudujemo i da malo čojstva unesemo u naše međusobne odnose. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Prihvatam svaki izliv emocija s ove govornice. Nisam imao nameru da uvredim Gordanu Pop-Lazić, ali je Gordana Pop-Lazić, a to odavde najbolje vidim, i svi ste videli, tog časa kada sam rekao da glumi strašilo zaista imala podignute obe noge, skoro do vrha klupe, i obe ruke. Gospođo Pop-Lazić, izvinite, vas su obuhvatile emocije. Muškarac sam, pa nisam mogao da plačem kada ste mi proklinjali unuke i hteli da se moje potomstvo potpuno ukine. Nisam mogao da plačem kada ste me nazvali psetom. Vama nikada nisam hteo da izgovorim tešku reč ili da vas uvredim, samo sam rekao istinu. Sve sam to video odavde. Oni koji sada plaču s vama, videli su odavde. Da li ste hteli da pokažete da ne lupate nogama? To ne razumem. Možete vi da glumite koliko god hoćete, povredio vas nisam, a vi ste povredili mene. Šta sada hoćete, da me tučete? Ne razumem ženu koja plače dva sata pošto sam je uvredio. Ako sam vas uvredio, trebalo je da zaplačete odmah i odmah bih se izvinio. Vi ste došli posle pauze. Uvredio sam vašu porodicu i izvinjavam se vašoj porodici, ali vaša porodica ne zna šta ste vi radili u sali. Vi ste mojoj porodici poželeli smrt, gospođo Pop-Lazić. To ima u stenogramu. Za vas sam ja pseto, za vaše kolege majmun. Da li vi mislite da sam od čelika? Samo ste vi ovde zaštićeni, vi tučete ljude i ovde kažete: "Šta mu fali, ide kroz salu". Istim aršinima merite i sebe i druge. Da sam žensko, tada sam mogao da se zaplačem, vi biste se sažalili nada mnom. Vi ste žena, meni je žao što plačete. Ne volim nijedna žena da plače. Vi svojim ponašanjem meni ne dokazujete da ste dama. Zašto to radite? Budite i vi kao ja. Nikome od vas ne govorim nijednu lošu reč. Lažu oni koji kažu da im dobacujem ružne reči. Nije tačno. Provocirate, izazivate, tražite kavgu, da biste imali razloge za opstrukciju. Sada će moje ponašanje da bude pet dana razlog za opstrukciju, pa nečije drugo – pet dana, pa ćete da dokazujete nešto treće. Samo vi izvolite. Ako mislite da ćete da me oterate s govornice, prevarili ste se, od sada i mi uzimamo govornicu, pa koliko vi, toliko i mi, neka misle "žuti" šta će i s vama i s nama. Vas nisam hteo da uvredim. Gledajte kako se ponašate, nemojte noge da stavljate u hodnik i da ih podižete uvis. Nisam vam rekao da ste, ne daj Bože, loša žena, rekao sam da glumite strašilo. To je nešto najblaže što sam mogao da kažem, ja koji sam za vas pseto, pa sad plačite.
Narodnog poslanika Momira Markovića molim da iznese neispravan mobilni telefon iz sale Skupštine, pošto telefon sam od sebe ispušta neprijatne zvuke kojima ometa govornika, sigurna sam, ne namerno, pošto u ovom trenutku, nakon postupanja vaše koleginice, takvo ponašanje najviše govori o tome šta vi mislite o njenom izlaganju. Molim vas da to ne radite, kao što molim narodnog poslanika Milorada Krstina da ne dobacuje, jer smo ovde imali raspravu o tome da svi moraju da imaju jednak tretman u primeni Poslovnika. Molim vas da za vaš neispravan mobilni telefon ovo smatrate poslednjim upozorenjem, pre izricanja opomene, da, bez vaše namere, potpuno sam sigurna, zvucima s neispravnog mobilnog telefona ometate govornika i time kršite član 104. Poslovnika Narodne skupštine. Narodni poslanik Dragan Todorović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, javljam se po članu 98. stav 2, koji kaže da predsednik Narodne skupštine može odrediti pauzu u radu sednice Narodne skupštine da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo mišljenje. Gospođo Čomić, mislim da smo, nažalost, u proteklim danima imali prilike da dolazimo u ovakvu situaciju, da smo i tada predlagali da se napravi kratka pauza, jer ne bi imalo smisla u ovoj situaciji da nastavljamo da radimo. Mislim da bi u ovom trenutku najbolje bilo da to uradimo. Podsetio bih vas na ovo što se dešavalo i juče i danas i da vi, imate stenogram, imate ovo što je rekla gospođa Gordana Pop-Lazić. Mi nećemo ničim uticati da donesete bilo kakvu odluku, kao što nismo uticali ni na prethodne odluke, ali sedite, dogovorite se i vidite da li nešto treba da preduzmete. Ukoliko mislite da treba, preduzmite. Ukoliko ne mislite, nemojte. Mislim da bi bilo sad najcelishodnije da napravimo pauzu.
Zahvaljujem na sugestiji, jednoj u nizu vrlo konstruktivnih i razumnih sugestija koje smo čuli u ovom i u prethodnim radnim danima. Na osnovu člana 27, predsedavajući, odnosno predsednica Narodne skupštine pravi procene da li bi data pauza ili konsultacije dale ikakav napredak i procenjeno je da smo iscrpli sve mogućnosti i da je jedina mogućnost koja ostaje striktna primena člana 103, a to je da narodni poslanici moraju da govore o tački koja je na dnevnom redu. Volja narodnih poslanika je da takav tok sednice započne sada. Mislim da bi to svima učinilo korist, a onima koji nas gledaju i zbog čijih smo interesa tu, konačno pokazalo da umemo vrlo argumentovano da raspravljamo o izmenama i dopunama Predloga odluke o Poslovniku Narodne skupštine. Da li žele reč predstavnici i predsednici poslaničkih klubova? Narodna poslanica Vjerica Radeta želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Molim vas da se striktno držite odredaba koje vam omogućavaju pravo na reč.
Gospođo Čomić, ne znam na osnovu čega, pre nego što narodni poslanik izađe, skrećete pažnju na ono što će narodni poslanik da govori. Sačekajte da kažem, pa onda procenite da li treba da mi izreknete opomenu, da li da me udaljite, da li da odredite kaznu streljanjem. Uradite šta god hoćete, ali još nisam ni došla dovde, a vi mi pričate šta treba da kažem. Dakle, javljam se na osnovu člana 104. Poslovnika, zato što je pre vas, u prepodnevnom delu, gospođa Slavica Đukić-Dejanović, na najgrublji mogući način, više puta prekršila Poslovnik Narodne skupštine. Očigledno je da je danas definitivno stupio na scenu kompletan scenario koji je juče došao, da još jedanput pripreti Oli Ren, i oni koji moraju da se ponašaju u skladu s njegovim nalozima, tako se ponašaju. Evo, imamo i danas, najnovije, Vordsvort, britanski ambasador, smatra da je trenutno jedan od najvećih problema Srbije kašnjenje u usvajanju evropskih zakona, zbog blokade u Parlamentu. Dalje, povodom godišnjice proglašenja nezavisnosti Kosova, taj isti Vordsvort nam poručuje "da je pitanje statusa Kosova završena stvar i da o tome više neće biti dijaloga". Dakle, ovo su razlozi zašto se danas neki ovako ponašaju. Zato, draga moja koleginice Pop-Lazić, nemate razloga da tako reagujete, jer nije bitno šta vam neko kaže, bitno je ko vam kaže. Nemojte da dozvolite sebi da može da vas uvredi najbolja drugarica Jorgovanke Tabaković, poznat iz kampanja kada je pričao kako zna da je teško biti majka, kako on razume žene, a s ovog mesta već mesecima pokazuje šta, zapravo, misli o ženskom rodu. Izricanje opomene gospodinu Zoranu Krasiću. Pokušavam u ova tri minuta da kažem sve što imam nameru. To što je gospođa Slavica Đukić-Dejanović čula Krasića, a nije čula gospođu Nadu Kolundžiju, zaista je potpuno neprimereno, kao i izricanje opomene Gordani Pop-Lazić, zato što se nekome učinilo da neko nečim lupa u klupe. Kako može, uopšte, da Gordani Pop-Lazić, koja je pokazala da nije lupala ni nogama, ni rukama, to je bilo vidljivo, bude izrečena opomena? Da li je moguće da je u ovom parlamentu na snazi poslovnik, odnosno pravilnik Haškog tribunala, statut Haškog tribunala, gde se zavodi udruženi zločinački poduhvat? Morate da povedete računa o tome kako primenjujete Poslovnik, a gospođa Đukić-Dejanović, izvinjavam se što sam prekoračila vreme, pošto ne čuje šta govore ovi iz DS-a, pošto ne vidi nasilničko ponašanje... (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) ... Tomislava Nikolića, verovatno više ne može da radi to što radi. Vi ćete, možda, bolje da vidite i da čujete.
Nema povrede člana 104, niti ste obrazložili tu povredu, a zloupotrebili ste pravo na reč koje ste dobili na osnovu člana 100. stav 1. Aplauz vaše poslaničke grupe je dokaz da sam u pravu. Molim vas da, u konsultaciji s kolegama iz svoje poslaničke grupe, ako već odobravaju da ste zloupotrebili pravo na reč, više to ne radite, jer će biti osnov za meru izricanja opomene. Član 104. nije osnov za izricanje mere opomene niti su izricanja mere opomene osnov da bilo koji poslanik tvrdi da je prekršena procedura. Upozoravam sve narodne poslanike da će izricanje povrede Poslovnika – da je narodna poslanica, predsednica Narodne skupštine, Slavica Đukić-Dejanović, prekršila Poslovnik izricanjem kaznenih mera, biti smatrano teškom povredom Poslovnika i osnov za izricanje kaznenih mera. Upozoravam vas da je, ako imate nameru da strategiju svoje poslaničke grupe u toku popodnevnog dela rada usmerite na to da na taj način obrazlažete dobijenu reč, to zloupotreba procedure i da će biti kažnjena. Zahvaljujem Poslaničkom klubu SRS-a na aplauzu podrške, samo vas podsećam da ne možete i da podržavate red u Skupštini, aplauzom, i da pravite nered u Skupštini, uzimajući za sebe prava koja ne dajete drugima, uzimajući za sebe pravo da lupate o klupe, uzimajući za sebe pravo da određujete ko se kako ponaša prema drugim narodnim poslanicima i smatrajući da po Poslovniku imate više prava nego drugi poslanici. Još jedanput, upozorenje da će se svako obrazloženje o tome da je predsednica Narodne skupštine kršila Poslovnik Narodne skupštine izričući kaznene mere, smatrati osnovom za izricanje mera opomene, Zahvaljujem na podršci. (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.) Da li reč žele predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa? Narodna poslanica Elena Božić-Talijan želi da govori o povrediPoslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 104. Gospođo Čomić, pošto sam upoznata s vašim intenzivnim zalaganjem za prava žena, protiv agresivnog i uvredljivog govora o ženama, očekujem da ćete vi pokazati mnogo više razumevanja u ovom pitanju od gospođe Đukić-Dejanović. Očekujem da žigošete ovaj skandalozan postupak i istupanje Tomislava Nikolića, pogotovo zato što je u pitanju javna ličnost. Ne samo da očekujem od vas da mu izreknete opomenu koja mu sleduje nakon ovakvog ponašanja, već to očekujem od svih poslanika, jer do sada je takvo ponašanje u ovom parlamentu bilo uvek žigosano, ne samo kada su u pitanju oni koji sede u Parlamentu, već i druge javne ličnosti koje su sebi tako nešto dozvoljavale. Ne bih definisala ovo što je izgovorio Tomislav Nikolić i to ponašanje, to su već sociolozi radili; to se naziva mizoginija, to je mržnja i omalovažavanje žena od strane muškaraca, na nivou predrasuda. Definiše se kao kriza muških uloga i identiteta i prikriva duboku ambivalenciju prema ženama, koja se može označiti kao svojevrsna paranoja. Sociolozi kažu da je sam pojam mizoginije mnogo širi i označava oblik paranoidne fiksacije.
Nema povrede člana 104. O kaznenim merama odlučuje predsedavajući. To je diskreciono pravo predsedavajućeg, koji ceni da li je do prekršaja nekog od članova Poslovnika, odnosno do prekršaja procedure došlo. Da li žele reč predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa? (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.) Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 108. stav 2. Gospođo Čomić, siguran sam da ćete imati razumevanja. Hteo bih da vam dokumentujem neke stvari koje su vezane za događanja u ovoj skupštini, i za ono što se desilo juče, i za ono što se desilo 1995. godine...
Narodni poslaniče, jasno sam kazala da traženje reči, a na osnovu člana 100, da bi se komentarisale odluke predsednice Skupštine, koje su diskreciono pravo predsednice i predsedavajuće, neće biti osnov za dobijanje reči. Zahvaljujem vam. Nemate pravo na reč na osnovu člana 100. stav 1. Sadržaj izlaganja koji želite da saopštite Narodnoj skupštini, ili javnosti, moći ćete učiniti onog trenutka kada počne rasprava u jedinstvenom pretresu, kada narodni poslanici imaju prava da na sebi svojstven način obrazlažu sve što žele. Da li se za reč javljaju predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa? Narodna poslanica Vjerica Radeta želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Čomić, javljam se na osnovu člana 27. Obaveza koju vi trenutno imate po tom članu, između ostalog, jeste da se starate o primeni Poslovnika Narodne skupštine. Molila bih vas da, ako je ikako moguće, u ova tri minuta pokušam da objasnim kako se vi to ne starate o Poslovniku Narodne skupštine. To što prekinete narodnog poslanika pre nego što on izrekne ono što ima nameru, ne postoji kao mogućnost u ovom poslovniku. Vi morate, u obavezi ste da, kada se narodni poslanik javi da govori o Poslovniku, saslušate, da se narodni poslanik pozove na član po kom se javlja i da vi nakon toga reagujete, da date svoje mišljenje, a da se narodni poslanik izjasni o tome da li je saglasan s vašim objašnjenjem ili traži da se u danu za glasanje Skupština izjasni o tome. Vi ste očigledno, već nekoliko dana, ne samo vi lično, i vi i gospođa Đukić-Dejanović, iz nekog vama poznatog razloga, izgubili strpljenje. Vi toliko očigledno pokazujete netrpeljivost prema Poslaničkoj grupi SRS-a da je to zaista neprihvatljivo. Zato bih vas, gospođo Čomić, molila da pokušate da slušate sve narodne poslanike, da pokušate da čujete sve ono što bi trebalo da podleže izricanju opomene od strane predsedavajućeg. Vi nekad to vaše pravo, za koje kažete da je diskreciono pravo, zloupotrebljavate. Nijedan pravni akt nikome ko primenjujetaj pravni akt ne daje mogućnost da ga zloupotrebljava, da ga upotrebljava – da. Preširoko je, gospođo Čomić, vaše tumačenje diskrecione primene Poslovnika. Mora da postoji nešto što bi trebalo da vas ograničava, a to nešto su norme ovog poslovnika. Naravno, vi ćete na kraju da kažete da će Skupština u danu za glasanje da se izajsni o tome da li je bilo ili nije bilo povrede Poslovnika. Naravno da nikada od skupštinske većine, ovakve kakva je, ne možemo da očekujemo da prizna da je bilo povrede Poslovnika. Uostalom, podsećam vas na 4. april, kada ste svi glasali da nije povreda Poslovnika reći da je Đinđić ''mafijaški premijer''.
Vrlo jasno sam rekla, ukupno tri puta, upozorenje da je zloupotreba Poslovnika, prava na dobijanje reči, da govorite o opravdanosti, neopravdanosti ili pravu predsednice Narodne skupštine ili predsedavajuće da izriče kaznene mere. Uvidom u stenogram, videćete da se narodni poslanik Dragan Todorović oglušio o to pravo i ja sam mu zahvalila na nesporazumu i rekla da neće biti zloupotrebe davanja prava na reč, jer je alternativa da mu izričem opomenu, ono što je najnepopularnija i, očigledno, najteža mera, bez obzira na to da li je prva opomena, druga opomena ili udaljenje sa sednice. Zloupotrebe prava na reč neće biti, biće striktne primene Poslovnika. Zahvaljujem na aplauzu podrške za striktnu primenu Poslovnika. Da li žele reč predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa? Narodni poslanik Dragan Todorović želi da govori o povredi Poslovnika. Narodni poslanici, članovi Poslaničke grupe SRS-a, koji strateški imaju nameru da zloupotrebljavaju prava data Poslovnikom, taktički dobacuju, smatrajući da neće biti izloženi kaznenim merama iz Poslovnika, dižući Poslovnik, dobacujući predsedavajućem i ometajući rad Skupštine. Ne može oba, ne može i da, u dogovoru, trošimo radno vreme Skupštine na strategiju poslaničke grupe koja smatra da je promptno politički da zloupotrebljava pravo koje se zove ''davati reč'', i da istovremeno krši sve ili većinu odredaba koje propisuju ophođenje u Narodnoj skupštini. Upozoravam vas da prestanete s tim ponašanjem, zbog toga što tražite od mene striktnu primenu Poslovnika. Drago mi je da aplauzom izražavate veru da ste me razumeli. Izvolite, narodni poslaniče. (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, reklamiram povredu člana 100. stav 2, koji ste vi povredili prilikom mog prethodnog izlaženja. Stav 2. lepo kaže – narodni poslanik je dužan da navede koja odredba Poslovnika je, po njegovom mišljenju, povređena. Ja sam to rekao, član 98. stav 2, nisam citirao, jer pretpostavljam da vi odlično poznajete Poslovnik, i obrazložio u čemu se sastoji povreda. Ovo nisam uspeo, zato što mi vi niste dozvolili, oduzeli ste mi reč. Poštujem vaše pravo da vi možete da predsedavate, da oduzimate reč, ali niste u pravu. Moja želja nije bila da ni na koji način opstruišem rad Skupštine Republike Srbije, nego da pokušamo da utvrdimo istinu. Pretpostavljam da je, pre svega, vama iz DS-a, valjda, cilj da utvrdimo istinu, ili vam nije cilj da utvrdimo istinu? Hteo sam da vam iznesem neke činjenice vezane za događaje iz 1995. godine ... [[isključen mikrofon]]
Narodni poslaniče, vrlo jasno sam kazala da zloupotrebe prava na datu reč neće biti. U vremenu koje ste do sada imali na raspolaganju, izrekli ste sledeće – da ste se pozvali na član 98, što nije tačno. Uvidom u stenogram, videćete da se niste pozvali na član 98. Rekli ste da sam vam oduzela reč, što nije tačno. Mera oduzimanja reči je kaznena mera koja se daje, izriče, nakon što je izrečena prva, pa druga opomena. Nijedna od tih situacija nije se dogodila dok ste vi imali pravo na reč, koje više nemate. Zahvaljujem vam. Narodni poslanik Dragan Todorović kaže da me nije ništa čuo. Nažalost, sada znate kako se osećaju poslanici koji pokušavaju da govore dok članovi vaše poslaničke grupe lupaju predmetima o inventar. Sada mi pružaju aplauz podrške, pa to izaziva buku zbog koje vi ne možete da me čujete, ali to je isto i sa lupanjem predmetima o inventar. Verujem vam da me stvarno niste čuli. Najbolje je kada kao sopstveno iskustvo imate doživljaj onog što ste namenili drugima. Da li žele reč predstavnici ili predsednici poslaničkih grupa? Narodni poslanik Aleksandar Martinović. (Dragan Todorović, s mesta: U pravu ste, pogrešio sam.) Narodni poslanik, u dogovoru sa mnom, kaže da sam u pravu i da je u pitanju bio član 108. Zahvaljujem, pošto je to dokaz da vrlo pažljivo slušam narodne poslanike. Zato vas molim da se koncentrišete na mestu ako hoćete da svoje izlaganje ispunite sadržajem koji je obrazlaganje povrede procedure tokom sednice Skupštine. Izvolite, poslaniče. (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo narodni poslanici, ukazujem na povredu čl. 73, 104. i 106. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Danas je održana dugo očekivana sednica Administrativnog odbora, na kojoj je doneta odluka o spornim mandatima SRS-a. Pre nego što kažem nešto o toku sednice, dužan sam da ukažem narodnim poslanicima i građanima Srbije, a i vama, gospođo Čomić, koji se revnosno starate o primeni ovog poslovnika, da sam danas od strane gospodina Tomislava Nikolića i njegovih partijskih kolega, na sednici Administrativnog odbora, nazvan lažovom, džukelom i morbidnim tipom, zato što sam postavio pitanje – kako je moguće da neko nekoga s leđa udari pesnicom u nos i da mu na taj način nanese tako teške telesne povrede, a da taj teško povređeni danas uredno dođe na sednicu Administrativnog odbora, diskutuje, a pre pola sata je čašćavao svoje partijske kolege u skupštinskom restoranu, zato što mu vladajuća koalicija nije, suprotno Ustavu i zakonu, oduzela mandat narodnog poslanika? Ništa se strašno nije desilo; kada su u pitanju poslanici SRS-a, onda je, izgleda, sve dopušteno. Ono što je meni zasmetalo, to, naravno, nisu ove uvrede, nego nešto drugo. Danas je grubo povređen i Ustav i Zakon o izboru narodnih poslanika na sednici Administrativnog odbora. Naime, jedan od osnovnih pravnih principa, koji bi trebalo da se poštuje u Narodnoj skupštini Republike Srbije, jeste da se u jednakim situacijama postupa na jednak način. To je, valjda, osnovna demokratska i evropska tekovina. SRS je preko svog ovlašćenog lica, gospodina Dragana Todorovića, kao predsednika Poslaničke grupe, podneo predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije dva akta vezana za prestanak mandata bivšim narodnim poslanicima SRS-a, Igoru Bečiću, Veroljubu Arsiću i Jeleni Budimirović. Reč je o ostavkama ovih bivših narodnih poslanika i o izjavama o stavljanju poslaničkog mandata na raspolaganje SRS-u. Pored izjave i ostavki, gospodin Dragan Todorović je predsedniku Narodne skupštine dostavio i jedan propratni akt koji je potpisao i stavio pečat Centralne otadžbinske uprave SRS-a; tu je i pečat Pisarnice Narodne skupštine Republikeod 19. januara 2009. godine. Gospodin Tomislav Nikolić je tvrdio da izjave i ostavke ne treba uzeti u obzir, zato što na njima ne postoji datum, i to je razlog zašto treba odbaciti zahtev SRS-a za donošenje odluke o prestanku mandata. Onda smo podneli ostavku bivšeg narodnog poslanika iz G17 plus Vidoja Petrovića, podneo je ostavku 29. oktobra 2008. godine, i na njoj, takođe, nije bilo kakvog datuma, sem pečata Pisarnice … (Predsedavajuća: Govorite tri minuta i 30 sekundi.) … izvinjavam se što sam povredio Poslovnik. Javiću se ponovo da nastavim izlaganje.
Narodni poslaniče, nema povrede ni člana 73, ni člana 104, i molim vas da ne zloupotrebljavate pravo na datu reč, a po članu 100. Poslovnika Narodne skupštine, pošto po istom poslovniku može da se izrekne mera opomene. Da li žele reč predstavnici i predsedniciposlaničkih grupa? Reč ima narodna poslanica Aleksandra Janković, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Pozivam se na član 104 – poštovanje dostojanstva Skupštine. Naime, sinoćnim i današnjim bahatim ponašanjem u odnosu na Parlament Srbije, postavljajući se iznad ovog našeg vrhovnog zakonodavnog tela, aktuelni direktor Javnog servisa je pokazao da ne poštuje dostojanstvo ni ovog doma, ni narodnih predstavnika u njemu, a ni građana koji su ove poslanike, sviđalo se to gospodinu Tijaniću ili ne, izabrali. Mislim da je ovo pitanje važno za sve poslanike, bez obzira na to da li pripadali poziciji ili opoziciji. Građani Srbije gledaju tzv. javni servis, u kome je osnovna edukativna emisija "480 sati svadba". Gospodin Tijanić, koji, zbog navodnog nasilja u Skupštini, gasi svetlo da se narod ne inficira agresijom, isti je onaj koji je dopustio sebi da šamara političke neistomišljenike i da u svojoj i u Đilasovoj ''Svadbi'' prikaže kao normalan slučaj porodičnog nasilja –tučenje žene od njenog budućeg muža. Sluga svih gospodara, u maniru pit bula, sada kida jedinu demokratsku tekovinu, zahvaljujući kojoj je i on sam postao generalni direktor. Voleo je Miru Marković i njenu literaturu, sada očigledno voli i Mirjam, valjda zbog sličnosti ovog ženskog rukopisa, a nadasve voli da bude kalif umesto kalifa, pa bi sada malo da bude i predsednik Skupštine, jer, inače, ne vidim odakle mu pravo da daje naloge i uslove pod kojima će Parlament raditi. Iako je sada RTS, zapravo, javni servis Borisa Tadića, da sam na Borisovom mestu, ozbiljno bih se zabrinula, jer ovaj čovek, koji je hiperpotentan i veliki, sav je takav – ''mega'', garantovano pretenduje i na mesto samog Borisa Tadića. Ne znam da li ste videli, na Internetu su se već pojavila sledeća tumačenja: RTS ne treba čitati čirilićno, nego latinično, i onda je to PTC, odnosno personal Tijanic chanel. Tijaniću sada smeta, navodno, Veljin govor mržnje. Nije čovek neinteligentan, ali zaista mislim da treba da poseduje i formalno obrazovanje da bi imao disciplinovano mišljenje i shvatio da Velimir Ilić nijednog trenutka nije spominjao Rasima Ljajića u kontekstu veroispovesti, već funkcije koju obavlja. Na dan državnosti, kako elementarni red, uostalom i protokol, nalaže, trebalo bi da pozove predsednik države. Ovakvim učitavanjem, gospodin Tijanić je isprojektovao svoje stavove, svoje neznanje, netoleranciju i već poslovičnu aroganciju. Da bi Javni servis zaista funkcionisao sa sloganom – vaše prvo da znate sve, molimo RTS da, radi dobre koordinacije s Parlamentom, predloži novog, objektivnog i realističnog pregovarača, koji će poštovati činjenicu da Parlament ne može da dobije naloge ni od koga, pa bio on i "big bos" Tijanić. U okviru prava da znamo sve, insistiraćemo, po zahtevu ogromnog broja građana, da se preispita gde su naši novci dati za pretplatu i da li Javni servis zaista ima one sadržaje za koje građani plaćaju. Žao mi je što ovde nije kolega iz LDP-a Žarko Korać, godinama smo radili u školskom programu i znamo šta znači edukativni sadržaj. Postojao je fantastičan obrazovni program, koji je gospodin Tijanić sveo na Mirjam i "480 sati svadba". Videćemo da li to tako može.
Nema povrede člana 104. Niste obrazložili povredu bilo kog člana ili povredu procedure toka sednice Narodne skupštine. Molim vas da ne zloupotrebljavamo pravo koje smatramo da imamo kada tražimo reč, a na osnovu člana 100. stav 1. Zloupotreba prava je jednako loša kao i nepostojanje prava. Upozoravam sve narodne poslanike koji imaju nameru da zloupotrebljavaju član 100, smatraće se takvim svako izlaganje narodnog poslanika u kojem se ne citira član Poslovnika Narodne skupštine, obrazloži u čemu je procedura … Narodni poslaniče Momire Markoviću, još uvek vam je neispravan telefon. Molim vas da vam pomogne neko. Dakle, da se obrazloži u čemu je povreda i da onda sasluša objašnjenje predsedavajući. Narodni poslanik Jadranko Vuković želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Hvala, gospođo Čomić. Skrenuo bih vam pažnju na član 27, gde se kaže da se predsednik Narodne skupštine stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine. Gospođo Čomić, pre pauze, svedok mi je Veljko Odalović i gospođa predsednica, drugi sam bio po redu, a vi me ignorišete, ne znam zašto. Juče ste me sankcionisali i mislim da nema razloga da mi ne date reč. Javljam se po Poslovniku, član 27. i član 104. Gospođo Čomić, da bi se očuvalo dostojanstvo Narodne skupštine, to nije moguće učiniti samo sankcionisanjem. Sada ste zamenik predsednika Narodne skupštine, ovde predsedavate, i želim da vam skrenem pažnju na nešto što sam u novinama video, da bi se zaštitio narodni poslanik i ova institucija, svi smo mi narodni predstavnici. Pokazaću kolegama narodnim poslanicima.
Narodni poslaniče, ne mogu da budem jasnija nego što sam bila. Nemate pravo na reč. To je zloupotreba prava. Na osnovu člana 100, nemate pravo na reč. Zahvaljujem. Narodna poslanica Elena Božić-Talijan želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Molim vas da, ako imate nameru da dobijete reč povodom povrede Poslovnika, sačekate svoj red i da ne zaboravimo da striktno primenjujemo odredbe Poslovnika koje se tiču davanja prava na reč, upotrebe i zloupotrebe prava i obaveze na obrazloženje. Izvolite. (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo narodni poslanici, član 27. stav 1. tačka 4. Predočiću vam dokaz da je današnja sednica Administrativnog odbora …
Narodna poslanice, jasno sam stavila do znanja da se reč može dobiti za povredu procedure tokom sednice. Zahvaljujem vam. Da li žele reč predstavnici ili predsednici poslaničkih grupa? Narodni poslanik Milan Škrbić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, konačno sam dobio reč posle dva dana javljanja i menjanja stotinu redosleda i spiskova... Mogu li da nastavim? (Predsedavajuća: Javam ne smetam.) Dame i gospodo narodni poslanici, pre svega, građani Srbije, pokušaću da iskoristim svoje poslaničko pravo da se, na osnovu člana 100. st. 1. i 2, obratim i vama i građanima Srbije i da reklamiram povredu člana 27. u jednom delu, neću ga čitati, radi vremena. Moram da kažem, pošto se javljam prvi put ovih dana, zahvaljujući tome što sam konačno dobio reč, da se pitamo svi – ko je kriv za ovo stanje ovde, oni koji predsedavaju, ili narodni poslanici, pogotovo narodni poslanici SRS-a, jer je očito da se na njih aludira da su krivi za sve?! Očito je tenzija od juče i dignuta, promenjena, kada se radi o poslanicima SRS-a. Vi ste očigledno, iz nekih vama poznatih razloga, možda nekih komesarskih razloga, od juče promenili svoj stil, i vi i predsednica. To je toliko očigledno, da ne kažem smešno, i zato hoću, pošto vi predsedavate, da skrenem pažnju na ono juče, zbog čega sam hteo da se javim. Vi ste... [[isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, jasno sam kazala, povredu Poslovnika možete obrazložiti samo povredom procedure tokom današnje sednice. Zahvaljujem. Nemate pravo na reč. Obaveštavam Narodnu skupštinu, na osnovu člana 85. stav 5, da ćemo danas raditi i posle 18 časova, voditi raspravu o tački koja u tom trenutku bude na dnevnom redu, a ne duže od 20 časova. Da li žele reč predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa? Narodni poslanik Momir Marković želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100 . stav 1. (Sve vreme izlaganja predsedavajućeg, Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, čl. 27. i 104. Ne znam, gospođo predsedavajuća, šta vi imate protiv mene. Nemam ništa protiv da imate protiv mene, ali da me upozoravate i opominjete kada mirno sedim, kada mi telefon ne zvoni, a nisam kriv što mi telefon tako zvoni. Vama je to možda smetalo, ali i kad mi telefon ne zvoni, iz čista mira prozivate narodnog poslanika Momira Markovića. Mislim da je krajnje vreme da s tim prestanete. Možete mene da ne podnosite, to je vaše lično pravo, ali ni vi ni ja nismo ovde ni zbog emocija, ni zbog bilo čega drugog, nego zbog toga da radimo posao zbog koga su nas naši birači poslali ovde. Interesantno je da vam smeta, čak, i kad podignem ruku, upozoravate me danas već tri puta, a ništa nisam uradio. Molim vas da se okanete toga i da me tretirate kao sve ostale poslanike.
Potpuno sam saglasna s vama, narodni poslaniče, i ni u kom slučaju nemam ništa lično ni protiv vas, ni protiv bilo kog narodnog poslanika. Svih 249 poslanika su sasvim isti u primeni Poslovnika i ja vam se izvinjavam ako mobilni aparat, koji je očigledno neispravan, zvoni i ometa, nije bio vaš, nego nekog od vaših kolega. Izvinjavam se, zaista. Zvuk je dolazio s mesta gde vi sedite. Inače, smatramo da je upotreba mobilnih telefona nedopustiva u sali Narodne skupštine, oko toga se slažemo, naravno. Narodna poslanica Elena Božić-Talijan želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme izlaganja predsedavajućeg, Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Gospođo Čomić, upravo malopre, kada ste me prekinuli, pokušala sam da objasnim da je prekršena procedura na sednici Administrativnog odbora.. [[isključen mikrofon.]]
Narodna poslanice, ja sam jasno kazala da se pravo na reč, na osnovu člana 100, može dobiti na osnovu povrede procedure sednice koja je u toku. To je primena Poslovnika. Zahvaljujem vam. Da li žele predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa? Narodna poslanica Marina Raguš želi da govori o povredi Poslovnika i dobija rečna osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme izlaganja predsedavajućeg, Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo, osnov za ovo javljanje je član 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, ali, pre toga, gospođo Čomić, želim da vas pitam – da li su ukinuti ili stornirani čl. 225. i 226. ovog poslovnika? Ne mogu drugačije da vam se obratim, osim ako dođem za govornicu, a vi mi date reč. Osnov je 104, ali želim da vas pitam, da li mogu da koristim i osnov čl. 225. i 226?
Ne, narodna poslanice, to su članovi u oblasti prava i dužnosti narodnih poslanika, od čl. 221. i 231. Ako ste uočili da je došlo do povrede procedure tokom rada, trenutno, u Skupštini, onda imate pravo, a zloupotrebu prava, upotrebom čl. 225. i 226, upotrebom strategije poslaničke grupe da se spreči rasprava u pojedinostima, odnosno jedinstveni pretres, zabranjuje striktna primena Poslovnika, i meni i vama. Dogovori da se tako primenjuje Poslovnik, nisu doneli dobra ni opoziciji, ni vladajućoj većini, ni ovoj našoj zajedničkoj kući.
Hvala vam, zaista, na odgovoru. Dakle, na osnovu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, zbog javnosti, citiraću: "Narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine. Takođe su dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem". Gospođo Čomić, očekujem da mi vi sada pomognete u razjašnjenju sledeće situacije. Zaista se flagrantno krši dostojanstvo prestižnog doma, kao što je Parlament Republike Srbije, i nikome nije stalo koliko SRS-u da se celokupan rad u ovom društvu vrati u okvire normalnog rada i institucija sistema i države. Poslanici SRS-a su, mislim, po pravima, jednaki, jer je za nas neko glasao i osvojili smo 78 mandata u maju 2008. godine, pa je potrebna zaštita dostojanstva i poslanika SRS-a. Zašto sam vas pitala da li postoji način da se pozovem na član 226? Jer bi mi omogućio da kao poslanik mogu da obavljam svoju dužnost i u toku ovog vanrednog zasedanja. Poslanici SRS-a su, kroz sredstva javnog informisanja, svakodnevno izvrgnuti ruglu, u kontekstu opstrukcije rada Parlamenta, u kontekstu toga da zbog nas ne može da se usvoji još 51 zakon koji je EU stavila kao prioritet ove skupštine. Kad taj 51 zakon bude bio usvojen, nadamo se da će građani Srbije zaista da žive životom dostojnim čoveka. Garantujemo vam da neće. Videćemo kakva će sudbina EU da bude krajem ove godine i sredinom sledeće godine. Postoje najave da je Evropska unija i te kako ugrožena unutar same svoje organizacije, ali to je tema, možda, za neko drugo javljanje i za rad po ovom dnevnom redu; unapred se radujem tome. Zašto sam, u stvari, izašla za ovu govornicu. Želim da obavestim javnost, koja nema prilike, jer samo 30% ljudi u Srbiji koristi Internet, da prati pisanje šefa Diplomatske misije Velike Britanije na njegovom blogu, koji na najdrastičniji način ruži ugled SRS-a i tako se direktno meša u politički život države Srbije. Da ne bih bila opomenuta da svojevoljno i samoinicijativno interpretiram reči gospodina Vordsvorta, on je na svom blogu, gospođo Čomić, očekujem reakciju vas, kao predsedavajuće, i Narodne skupštine, u smislu zaštite dostojanstva Poslaničke grupe SRS-a, nas nazvao brendom negativnog nacionalizma, pohvalio je SNS, jer to je primer kako treba da izgledaju nacionalisti, a za nas je rekao da mi sasvim sigurno odlazimo u prošlost i da je Srbija okrenula novi list. (Predsedavajuća: Tri minuta i trideset sekundi.) Izvinjavam se za ovih 37 sekundi. Ovo je prvi put ove nedelje da se javljam po Poslovniku, da izrazim ono što mi je Ustavom garantovano. Sada od vas i od ove institucije, promptno, kako vi to kažete, očekujem zaštitu integriteta ljudi koji su na izborima osvojili 78 mandata.
Nema povrede člana 104, niti može biti povrede procedure stavovima bilo koga van ove sale. Da li žele reč predstavnici ili predsednici poslaničkih grupa? Narodni poslanik Dragan Stevanović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Za sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Gospođo predsedavajuća, javio sam se pre pauze, gospodin Odalović zna. Zamenio sam svoje mesto s gospodinom Martinovićem. Hteo sam da ukažem na povredu Poslovnika od strane predsednika Skupštine. Naravno, deo te odgovornosti ide i vama na teret, u nastavku popodnevne sednice, ali smatram da je predsednik Skupštine danas, što se reflektuje na celodnevnu raspravu, povredio član 27. i čl. 104. Poslovnika, zloupotrebljavajući čl. 108. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Naime, danas je mera udaljenja sa sednice izrečena... [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, upozoravam vas da koristite ispravan rod kada govorite o predsednici Narodne skupštine, jer Slavica Đukić-Dejanović ne može da se, imenom i rodom, složi uz muški rod glagola. Obaveštavam vas, ako niste bili u sali, da izricanje mera upozorenja, prve, druge opomene i udaljenja sa sednica nisu osnov za povredu Poslovnika i da je to zloupotreba člana 100. stav 1. Zahvaljujem, uz podršku vaše poslaničke grupe mom stavu da ne sme biti zloupotrebe Poslovnika Narodne skupštine. Narodni poslanik Dejan Mirović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Za sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo, u vezi s povredom čl. 104, 27, 31, 73, 221. Poslovnika i na osnovu povrede člana 97. Ustava Republike Srbije stav 16, ali i na osnovu povrede Bečke konvencije o diplomatskim odnosima iz 1961. godine. [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, upozoravam vas da postupate po članu 100, kada ste dobili pravo na reč, i da obrazložite. Pretpostavljam da me ne čujete. To je zbog aplauza. Kažem, očigledno je da me ne čujete. To je zbog aplauza vaših kolega. Dakle, ako želite da me čujete – ili da oni prestanu s podrškom, ili da između mene i vas bude nesporazuma o tome šta treba da se uradi. Sačekaćemo da oni prestanu, pa ćemo onda da odlučimo kako će se nastaviti. Molim vas da ... Mene apsolutno ne ometaju. Žao mi je što vi ne čujete šta govorim, zbog toga što mi aplauzom pružaju podršku. Molim vas, narodni poslaniče, da primenjujete član 100. u svim stavovima precizno, da biste mogli da imate pravo na reč. Da li ste me sada čuli, ili vam buka...? Niste me čuli. Ometaju vas kolege iz vaše poslaničke grupe, pa ne možete da čujete uputstvo predsedavajućeg. Sačekaćemo da oni prestanu s aplauzom podrške, pa ćemo nastaviti. Opet me niste čuli. Bez razloga ste napustili govornicu. Niste bili sprečeni da govorite odlukama predsedavajućeg, nego ponašanjem članova vaše poslaničke grupe i to je dokaz do kakvog paradoksa dovodi strategija jedne poslaničke grupe da se ometa govornik. Vaš kolega je imao pravo da nastavi da govori, ali zbog vaše žive želje da me podržite aplauzom, nije razumeo uputstvo. Da li reč žele predstavnici ili predsednici poslaničkih grupa? Narodni poslanik Dragan Todorović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Za sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 200. I, gospođo Čomić, ne treba bežati od vaše popularnosti. Vidite kako mi nagrađujemo na najbolji mogući način vaš trud i zalaganje da rad u Skupštini Srbije protekne u skladu s ovim poslovnikom. Član 200. kaže – na usmeno postavljeno poslaničko pitanje, Vlada, odnosno ministar moraju odmah usmeno odgovoriti. [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, čl. 200. ne može da bude povređen tokom ove procedure, jer tok ove sednice zabranjuje primenu članova koji propisuju način postavljanja poslaničkih pitanja i obaveze onih kojima se pitanja postavljaju. Aplauz koji zajedno dobijamo, mislim da ide više vama nego meni; ipak, aplaudiraju poslanici vaše poslaničke grupe. Zahvaljujem. Znam da me ne čujete. To je zato što vaši poslanici izražavaju vama podršku. Od te podrške ne možete da čujete uputstvo predsedavajućeg o primeni Poslovnika. Žao mi je što vas vaši sopstveni poslanici sprečavaju da ostvarite svoje pravo na reč koje imate po članu 100. Da li žele reč predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa? Narodna poslanica Vjerica Radeta želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Za sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Javljam se na osnovu člana 100. Poslovnika i citiraću ovaj član: ''Narodnom poslaniku, koji želi da govori o povredi ovog poslovnika, predsednik Narodne skupštine daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika. Narodni poslanik je dužan da navede koja je odredba Poslovnika po njegovom mišljenju povređena, da je citira i obrazloži u čemu se sastoji povreda, s tim što može govoriti najduže tri minuta, pri čemu se ne računa vreme potrebno za citat. Predsednik Narodne skupštine je dužan da nakon toga da objašnjenje. Ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će, bez pretresa, odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje.'' Gospođo Čomić, vi danas celo popodne ne dozvoljavate nijednom narodnom poslaniku da uopšte dođe do primene člana 100. u stavovima 2, 3. i 4, jer, na osnovu nečega što nigde ne piše, tumačite da se ovaj član i stav 1. primenjuje kod povrede procedure. Citiraću još jedanput: "Narodnom poslaniku koji želi da govori o povredi ovog Poslovnika, predsednik Narodne skupštine daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika". Da li je povreda Poslovnika član 200, član 50, član 255, član 101, član 1. itd? Na narodnom poslaniku koji se javlja za reč po Poslovniku je da kaže – smatram da je taj i taj član povređen, a moje obrazloženje da je član povređen je takvo i takvo, pa vi sve to lepo saslušate, gospođo Čomić, pa biste onda, shodno stavu 3 (sada govorim kako bi se poštovao stav 2. kada biste vi to dozvolili, da preskočimo konačno taj 1, koji nikako nećete da dozvolite da preskočimo), kazali šta imate da kažete. Dešava se ponekad i da nemate komentar, mada najčešće imate komentare vrlo prijatne za uši; zato narodni poslanici SRS-a i aplaudiraju, zato pokazujemo oduševljenje. Nakon toga, narodni poslanik vam saopštava da li je zadovoljan ili nije zadovoljan vašim odgovorom. Dakle, gospođo Čomić, najlepše vas molim, bez obzira na to što je rekao Oli Ren, što je rekao Vordsvort, nije problem u Narodnoj skupštini, problem u funkcionisanju Srbije je u DS-u. Danas čujem da je problem što se ne grade mostovi po Beogradu zato što se drži sednica Gradske skupštine. Nemojte da preterujete. Morate da nam dozvolite, u obavezi ste, ne morate ništa, naravno, ali u obavezi ste, ako poštujete ovaj poslovnik, da svakom narodnom poslaniku omogućite da koristi član 100. stav 1, s obrazloženjem koje je predviđeno u stavu 2. Da li imate vremena za to? (Predsedavajuća: Tri minuta 30 sekundi.) Izvinite, gospođo Čomić, minut i 14 sekundi sam, tačno toliko, citirala. Upravo sam završila.
Izvinite, narodna poslanice, sat pokazuje četiri minuta i 12 sekundi; ja sam vam u četiri minuta kazala da je tri minuta i 30 sekundi, u četiri minuta, baš zato što ste citirali odredbe Poslovnika. Nema povrede člana 100. Svaki narodni poslanik koji je tražio reč da govori o povredi Poslovnika već ju je dobio. Jedini narodni poslanik koji nije ostvario pravo na reč je narodni poslanik Dejan Mirović, koji nije uspeo da čuje moje uputstvo zbog, kako vi kažete, aplauza koje mi upućujete zbog načina na koji vodim sednicu. Svi ostali narodni poslanici dobili su reč na osnovu člana 100. stav 1. Nijedan narodni poslanik, primenom Poslovnika, neće biti u mogućnosti da zloupotrebi pravo po Poslovniku i reč koja se dobije na osnovu člana 100. stav 1. To od mene tražite vi, to od mene traže i druge poslaničke grupe i to će biti primenjeno. Jasno upozorenje o tome šta je zloupotreba rečeno je više puta. Razumem da zbog aplauza, pri kojem ostajete, neki od vas to nisu čuli, kao što razumem da vi niste videli da sam rekla tri minuta i 30 sekundi u trenutku kada je na satu bilo četiri minuta, što znači da vodim računa i o vremenu koje vam je na raspolaganju za citiranje odredaba Poslovnika Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Čomić, u prethodnom javljanju, kada sam citirao član 200, nisam imao nameru da postavim poslaničko pitanje, nego sam, u skladu sa članom 100, hteo da postupim baš kako piše u Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije. Pretpostavljam da je vama interes da omogućite Skupštini, kao zakonodavnom telu, kao jednoj od tri grane vlasti, da vrši svoju kontrolnu funkciju nad izvršnom i sudskom vlašću. Pretpostavljam da je vama to interes. Ne bih hteo da steknem drugačije ubeđenje. Baš zbog te uloge koju bi Parlament trebalo da ima, hteo bih na osnovu člana 200, hteo sam čak da se pozovem i pozivam se na gospodina Novakovića, kao svedoka u vreme kada sam postavio to poslaničko pitanje, jer kaže član 200. st. 1, 2. i 3, ne smem sada da počnem da čitam, možda ćete me zaustaviti: "Izuzetno, ako je u pripremi odgovora na poslaničko pitanje potrebno utvrditi određene činjenice čije utvrđivanje zahteva duže vreme ili složeniju analizu, rok za davanje odgovora na poslaničko pitanje, može se produžiti, ali ne više od 30 dana". Gospodin Novaković će potvrditi da sam ovo pitanje, koje je, između ostalog, na neki način reklamirala i gospođica Marina Raguš, postavio pre više od mesec dana, onog momenta kada se u javnosti pojavio engleski ambasador Stiven Vordsvort i uzeo sebi za pravo da komentariše i ocenjuje Parlament i političke stranke u Parlamentu. Tražio sam od našeg ministarstva inostranih poslova da reaguje na način kako se reaguje u svim civilizovanim i samostalnim državama i da uputi jednu od nota, da li će to biti najoštrije, ili u kojoj formi, nije bitno, ali da stavi i engleskom ambasadoru i građanima Srbije na znanje da mi nismo kolonija, da oni ne mogu da se ponašaju na ovakav način. Mislim da je to bilo potpuno primereno, da je u interesu i Skupštine Republike Srbije, i građana Republike Srbije. Međutim, dolazimo u situaciju da još uvek nema odgovora na to pitanje. Pitam se, kao poslanik i kao građanin, da li uopšte naše ministarstvo ili bilo koji organ vlasti, bilo ko u ovoj državi, uopšte, sme da stavi...
Nema povrede člana 100, zato što ste dobili reč. Kada, u skladu s odredbama Poslovnika, obrazlažete, onda i ne može biti povrede procedure. Narodna poslanica Nataša Jovanović, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Gospođo Čomić, javljam se na osnovu člana 104. Poslovnika, kao i člana 47, koji reguliše rad Odbora za inostrane poslove. Smatram da je povređeno moje dostojanstvo, kao narodnog poslanika i člana Odbora za inostrane poslove. Naime, na moj privatni broj telefona MTS mreže, dok sedim na mestu potpredsednika, verovatno od Službe za inostrane poslove, jer ću sekretaru dati ovaj broj da proveri, stigla je poruka sledeće sadržine: "Poštovanje, u posetu Narodnoj skupštini Republike Srbije dolazi britanska delegacija. Sastanak sa članovima Odbora za inostrane poslove predviđen za četvrtak'', ne znam koji četvrtak, ''u 10.50 časova, a večera u 20 časova". Mnogi bi se obradovali u ovoj sali, a naročito Tomislav Nikolić, kada bi ga sada, ovog trenutka, Vordsvort pozvao na telefon i rekao – hajde, dođi večeras u 20 časova. Spremio bi se ...
Narodna poslanice, ne možete ni na koji način u okviru svog izlaganja iznositi činjenice za koje vi smatrate da su istinite, a odnose se na privatni život drugih lica, član 104. stav 2. Ukoliko smatrate da je dovoljno da se izvinite narodnom poslaniku prema kome ste u obraćanju prekršili član 104, molim vas da to učinite, inače vas upozoravam da je takvo obraćanje osnov za primenu člana 106. i za izricanje opomene. Imate još dva minuta da završite izlaganje o povredi člana 104. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Kao član Odbora za inostrane poslove, smatrajući da je povređeno moje dostojanstvo, tražim da mi se Služba obrati, kao i sekretar Skupštine, i da mi objasne zašto se o ovakvim stvarima narodni poslanici informišu putem SMS poruka? Sada da vama kažem, kao predsedavajućem, neka uđe u stenografske beleške, da više nikada, nijedan poziv, ni na jednu sednicu Odbora, a ovo je ko zna koji put kada je Odbor za inostrane poslove u pitanju, neću prihvatiti kao validan, da me obaveštavaju putem mobilnog telefona, jer je prekršen član 47. i rad Odbora za inostrane poslove, naročito kada su u pitanju ovakvi dolasci parlamentaraca ili već ne znam koje delegacije. Vi na ovaj način dodatno urušavate integritet narodnih poslanika i Narodne skupštine uopšte. Kada ste već počeli da putem SMS poruka pozivate narodne poslanike da dođu tu i tu, stvarno ne znam šta dalje mogu da očekujem od Parlamenta i od ovakvog načina vođenja sednice. Uostalom, ovo nije prvi put da se s ovakvim omalovažavanjem odnosite prema poslanicima, isključivo SRS-a, zbog čega smo pre dve nedelje, kao članovi Odbora za inostrane poslove, gospođa Marina Raguš, gospodin Momir Marković, gospodin Ognjen Mihajlović i moja malenkost, oštro protestovali. Niko nije želeo, tada je bila i gospođa Kolundžija prisutna na sednici Odbora za inostrane poslove, da nam objasni zašto se DS, čiji je instrument u ovom slučaju Dragoljub Mićunović, ovako ophodi prema poslanicima srpskih radikala. Vi mislite da vi tu oblast bolje razumete od nas? Budite sigurni, da je srpski radikal na mestu ministra inostranih poslova, na mestu onoga ko vodi računa o interesima države Srbije, a naročito Srba na KiM-u, naročito svih Srba koji su prognani sa svojih vekovnih ognjišta, što ste vi zaboravili, mnogo bi se bolje i ponosnije osećao svaki Srbin, koji je danas ponižen pod vašom vlašću i vlašću Borisa Tadića.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 104. stav 3. Moram da ga citiram: "Nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica''. Zamolio bih vas da opomenete svakog narodnog poslanika koji tumači moje emocije, moja osećanja, šta bi mene obradovalo, šta me ne bi obradovalo. Dakle, prethodni govornik je ušla u tumačenje mog privatnog života, pokušala da dokaže kako bih se obradovao nekakvom pozivu. Molim vas da me poštedite više tih ocena. Zaista ću od sada svaki put da prigovaram povredu Poslovnika. Možda ćemo na taj način da sprečimo da nekakav sukob, koji vi forsirate, između naših dveju poslaničkih grupa, ostane na nekom nižem nivou, na nivou niskog intenziteta. Dakle, tvrdim da je prethodni govornik povredila Poslovnik, time što je iznosila ocene o tome šta bi mene obradovalo, ili šta me ne bi obradovalo. Molim vas, govorite šta god hoćete, na predsedavajućem je da opredeli da li ste povredili Poslovnik ili ne, ali o meni i o mom životu, kao što ni ja o vama ne govorim, nemojte da govorite. (Sve vreme govora narodnog poslanika Tomislava Nikolića, poslanici SRS-a su lupali o klupe.)
Narodni poslaniče, narodna poslanica Nataša Jovanović je upozorena na odredbe Poslovnika, koje smo svi u obavezi da poštujemo. Smatram dobrom primenom Poslovnika da se izrekne upozorenje, da se svi podsetimo šta je to što moramo da poštujemo, pa tek onda, nakon svesnog kršenja upozorenja, da se izriču i kaznene mere, a po Poslovniku. Narodna poslanica Nataša Jovanović je uvažila upozorenje i nakon tog prekršaja, uslovno govoreći, nije više kršila član 104. Tako svaki narodni poslanik ima pravo da bude samo upozoren i da se podseti da smo u obavezi da poštujemo odredbe Poslovnika, pa tek onda, nadam se, bez opomena. Nijedan parlament ne voli kazne. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo predsedavajuća, gospodo predsedavajući, pošto predsedava više vas, pozivam se na odredbe člana 27. Poslovnika, jer je u stavu 3. normirano da se predsednik Narodne skupštine stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine. S tim u vezi, očekujem uvažavanje, jer vi, smatram, poznajete Poslovnik.
Narodni poslaniče, jasno je rečeno da govorimo o povredi procedure i člana o toku ove sednice, da će se smatrati i jeste zloupotreba Poslovnika Narodne skupštine davanje prava na reč da se tri minuta, ili više od toga, troši na obrazlaganje povrede do koje nije moglo da dođe tokom ove sednice. Zahvaljujem vam. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.) Da li žele reč predstavnici ili predsednici poslaničkih grupa? Reč ima narodni poslanik Nikola Savić, želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, javljam se po Poslovniku, član 104, koji se odnosi na dostojanstvo Narodne skupštine. Sada ću vam i objasniti u čemu se sastoji povreda dostojanstva. Naime, juče je u poseti Srbiji bio Oli Ren i on je, svojim dolaskom ...
Narodni poslaniče, nekoliko puta sam jasno rekla, povreda procedure, povreda članova Poslovnika je osnov za dobijanje reči, a poseta Olija Rena ni na koji način ne može da bude osnov za to. Zahvaljujem vam. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.) Narodna poslanica Gordana Pop-Lazić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo predsedavajuća, neću vas upućivati na to da taj član koji vi spominjete nije jedini osnov za javljanje, ali ću se pozvati na član 104 – dostojanstvo Narodne skupštine, iz jednog veoma, čini mi se, za državu važnog razloga. Danas smo vidno uznemireni naslovom u "Politici", gde gospodin Tadić, predsednik države, kaže da ne sprečavamo ulazak ...
Narodna poslanice, član 104. ne može da bude povređen van toka ove sednice. Molim vas da ne zloupotrebljavamo Poslovnik. Zahvaljujem vam. Član 104. se odnosi na ono što se dešava tokom sednice. Molim vas da se vratite na svoje mesto. Zahvaljujem vam. Vrlo smo jasno definisali šta znači upotreba člana 100. i prava na reč, a šta zloupotreba. Zloupotreba neće biti dopuštena, jer vi od mene tražite striktnu primenu Poslovnika. Molim vas da se vratite na mesto. Narodna poslanice, čula sam dovoljno da zaključim da se radi o zloupotrebi prava na reč i molim vas da se vratite na mesto, podsećajući vas na odredbu člana Poslovnika, da niko ne može prići govornici Narodne skupštine, niti biti za govornicom Narodne skupštine bez dopuštenja predsedavajuće. Molim vas da kontrolnu ulogu Parlamenta samerite s odredbama Poslovnika. Izvolite. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dakle, samo sam želela da skrenem pažnju poslanicima na ono šta je uloga Parlamenta. Dakle, ima trostruku ulogu. Pored toga što smo zakonodavno telo, mi smo i predstavničko, ali i kontrolno telo. Zbog toga smatram da je Parlament uskraćen za veoma važnu informaciju, s obzirom na reči predsednika Republike, koji, na neki način, predstavlja državu i, delom, vodi spoljnu politiku, iako je to u nadležnosti Vlade koju je ovaj parlament birao. Moramo da imamo dodatne informacije o tome. Znate zbog čega vam to kažem? Gospođo predsedavajuća, daću vam, odlično govorite engleski, dosta ste putovali po svetu, "Ekonomist" na engleskom jeziku, koji nam potvrđuje ovo što naš predsednik kaže i unosi pometnju u to da li mi na taj način, na mala vrata, priznajemo Kosovo. Taj "Ekonomist" kaže da je de fakto zamrznuto pitanje Kosova u ovom trenutku, ali da će u 2009. godini ono, de fakto, biti priznato, ne i de jure, ali na ovaj način kako se to sada radi. Zato skrećem pažnju Parlamentu da bi možda bilo dobro da povodom ovog važnog pitanja pozovemo predsednika Republike, zašto da ne, da nam kaže da li je svestan činjenice da ako prizna, tj. ne sprečava ulazak Kosova u finansijske institucije Evorpe, na taj način, na mala vrata, de fakto priznaje nezavisnost Kosova. Moliću vas da iskopirate tu stranu, pa da mi vratite ovaj list, on mi je dragocen. Znam da ste vi zainteresovani, s obzirom na to da ste predstavnik našeg parlamenta u OEBS-u i da ste u mnogim drugim organizacijama, evropskim, svetskim, i da će vam ovo, kao članu DS-a, dobro doći kao informacija da, možda, i na nekom vašem partijskom telu o tome progovorite. Molim vas da pošaljete nekog da vam to iskopira i da mi onda vratite ovaj list. Hvala.
Da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? Narodni poslanik Milisav Petronijević nije u sali, tražio je reč. Narodni poslanik Petar Jojić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo predsedavajuća, moram da vas zamolim da mi objasnite, od vas tražim sada, možda sam u zabludi, ili nisam dobro razumeo. Očekujem da ćete mi dati precizan odgovor, da ne bih bio u zabludi, i to pravnoj zabludi. Da li je na snazi važeći poslovnik Narodne skupštine? Samo to molim, da ne bih posle opet morao, možda, da postavim neko pitanje na koje, eto, nemate odgovor, ili je možda nekorektno, ili nema smisla, ili nema veze sa Skupštinom. Molim vas da mi, kao na prethodno pitanje, odgovorite da li je na snazi još uvek ovaj poslovnik ili je u pitanju nešto drugo, da ovaj poslovnik više ovde nije u primeni? Ako vi ne možete da objasnite i pravno protumačite, ovde ima i pravnika iz DS-a, tu je predsednik Administrativnog odbora, advokat, evo, uz pomoć advokata i pravnika, tražio bih tumačenje. Izgleda mi da nisam dovoljno stručan, posle 35 godina bavljenja pravnom naukom, advokaturom i ostalim, izgleda da pravne propise ne poznajem. Pisao sam zakone i učestvovao s mnogim ekipama u Saveznoj vladi, i u Republičkoj, i u stručnoj javnosti, gde sam naučio, pre svega, i dokazao da pravni propis važi sve do onog dana dok ga nadležni organ ne stavi van pravne snage. Uzalud je, gospođo Čomić, da se ovde ubeđujemo, jer od tog ubeđivanja nema rezultata, niko nema koristi. Vi imate dobru nameru. Moramo kao prethodnopitanje da raspravimo da li je ovaj poslovnik na snazi ili nije. Ovo će ići na sud. Ako bude neko toliko tvrdoglav, pa ne prihvati, evo stručne javnosti u Republici Srbiji, advokata, pravnika, sudija, tužilaca. Imamo Poslovnik koji je još uvek na snazi, ali mi je žao ako ga je Nada Kolundžija stavila van pravne snage i Boris Tadić. Nemojmo to raditi. Ovo ne može biti sakriveno. Molim vas, gospođo Kolundžija, vi dobro znate, gospodine Konstantinoviću, vi ste advokat i pravnik. Izađite za ovu govornicu i recite, važe li odredbe čl. 225. i 226. ili ne. Ako dokažete da su one još uvek na snazi... (Predsedavajuća: Tri minuta narodni poslaniče, hvala vam. Molim vas da kažete koji je član Poslovnika povređen, gde je procedura povređena.) ...tražim od vas, gospođo Kolundžija, od vas gospodine ... (Predsedavajuća: Upozoravam vas da kršite odredbe Poslovnika...) Izvinjavam se što sam uzeo nekoliko sekundi.
Niste uzeli nekoliko sekundi, nego niste ispunili obavezu iz člana 100. stav 1. Narodni poslaniče, tražili ste reč po članu 100, objašnjavali šta znači primena članova, a niste ispunili sopstvenu poslaničku obavezu da, po članu 100, navedete koji član Poslovnika je povređen i kako je povređena procedura. To je, narodni poslaniče, zloupotreba prava na reč. Upozoravam vas da je to osnov za izricanje mere opomene. Nemojte ostavljati prostor da mi u vođenju ove sednice ne ostane ništa drugo osim da izričem opomene. To mnogo manje volim da radim nego što vi komentarišete. Da ima ikakve nade, to bih vam objasnila. Dakle, prekršili ste član 104. Poslovnika Narodne skupštine, grubo omalovaživši pravo na reč, ne poštujući odredbe da ste u obavezi da citirate koji član Poslovnika je povređen. Molim vas da to ne činite više. Reč ima narodni poslanik Milan Škrbić. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, koristim svoje poslaničko pravo da se još jednom obratim i da reklamiram povredu, na osnovu člana 100. st. 1. i 2. Pročitaću radi građana Srbije, u članu 100. stav 2. kaže se da je narodni poslanik dužan da navede koja je odredba Poslovnika, po njegovom mišljenju, povređena, da je citira i da obrazloži u čemu se sastoji povreda. Znači, ponavljam, po njegovom mišljenju. Da li to znači da kao narodni poslanik, ne kao Milan Škrbić, nego narodni poslanik, nemam pravo na svoje mišljenje, nego moram da razmišljam onako kako mi se nametne? Ja to neću i siguran sam da je ovde povređen član 27 – da se predsednik Narodne skupštine stara o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine. Čini mi se da ovde niti rade tela, niti odbori, odbori su radna tela, čini mi se da nemamo isti Poslovnik, mi, narodni poslanici SRS-a, i vi, gospođo predsedavajuća. Vi verovatno imate neki poslovnik od nekog komesara koji vam je juče donet. (Isključenmikrofon.)
Narodni poslaniče, upozoravam vas da kršite član 104. Poslovnika Narodne skupštine i da je odredba koju ste naveli – o staranju o radnim telima, zloupotreba Poslovnika Narodne skupštine i zloupotreba prava na reč. Molim vas da to ne činite. Zloupotreba prava na reč je jedan od najgrubljih prekršaja koji se u parlamentu mogu činiti. Zaista vas molim da ne zloupotrebljavate pravo koje pripada svim narodnim poslanicima, da dobiju reč ako žele da govore o povredi Poslovnika. Narodni poslanik Ognjen Mihajlović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Ognjen Mihajlović, SRS, član 104. i hteo bih još, recimo, 225, ali moram da vas pitam da li je on u međuvremenu ukinut? Imam li pravo po njemu da se obratim? [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, jasno sam govorila o zloupotrebi prava na reč. Zahvaljujem vam i molim vas da se udaljite s govornice. Vidite da umemo da poštujemo Poslovnik. Pitana sam da li je Poslovnik na snazi u primeni? Jeste. Prvi put je u primeni, striktnoj primeni, i molim vas da to uvažite. Narodni poslanik Milisav Petronijević želi reč. Izvolite. (Sve vreme govora potpredsednice Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Hvala lepo. Nekoliko puta ste prozvali da se jave šefovi poslaničkih grupa ili ovlašćeni predstavnici koji žele reč i moram odmah da vam kažem da sam se javio po tom osnovu i po temi.
Molim narodne poslanike da ne dobacuju i da ne krše Poslovnik. Izvolite. (Dragan Todorović, s mesta: Ne možete, javili smo se po Poslovniku.)
Ja sam se javio po …
Narodni poslaniče, prestanite da dobacujete iz klupe i da ometate govornika. Narodni poslanik Milisav Petronijević ima reč. S pažnjom ćemo saslušati, uz uvažavanje odredaba Poslovnika.
Nekoliko puta je predsedavajući prozvao šefove poslaničkih grupa i ovlašćene predstavnike i ja sam se javio. Nisam sam uzeo reč, nego sam se javio. Molim vas, da li imam reč ili nemam? Nemam nameru da otimam.
Poslednji put molim narodne poslanike da prestanu da krše Poslovnik, jer će biti izricanja mera opomena. Nemojte da ometate govornika koji je dobio reč. Niko ne želi da bude ometan. Izvolite, poslaniče, nastavite.
Hvala lepo. Vrlo ću kratko da saopštim stav Poslaničke grupe SPS-JS o Predlogu odluke o izmenama i dopunama Poslovnika. Molim vas, neću da polemišem, želim samo da iskoristim svoje pravo, javio sam se i dobio sam reč. Poslanička grupa SPS-JS-a će podržati izmene i dopune Poslovnika. Poslanička grupa SPS-JS-a smatra da je ovo samo prelazno rešenje, kratkoročno, kao jedna od mogućnosti da ova skupština, naravno, uz dogovor, kojem uvek dajemo prednost, brže i efikasnije radi, bez umanjivanja prava ijednom narodnom poslaniku. Mi smatramo da je pravo rešenje da se donese nov poslovnik. Naravno, pre toga, zakon o Narodnoj skupštini, a i jedno i drugo usklađeno s Ustavom Srbije. Samo da podsetim da je u mandatu prošle vlade formirana radna grupa i za zakon o Narodnoj skupštini i za Poslovnik. Međutim, nije se došlo do zajedničkog dogovora. U ovom mandatu, ponovo su formirane radne grupe i za zakon i za Poslovnik. SPS-JS smatra da je Poslovnik mali ustav za Narodnu skupštinu, da to nije običan akt i da on treba da bude donet na osnovu dogovora svih činilaca u Skupštini, ili bar sa najvišim mogućim stepenom usaglašenosti. Iz tih razloga, u ime SPS-JS-a, kažem da ćemo kao poslanička grupa učiniti sve, dati pun doprinos da se dođe do zajedničkog Poslovnika, koji će da odgovara svima. Nebitno je ko je sad pozicija, a ko opozicija, jer će se na narednim izborima, svim drugim izborima, menjati odnos itd. Poslovnik treba da važi i da bude isti za sve. Koristim priliku i da pozovem sve poslaničke grupe da uzmu učešće u zajedničkom radu, jer ako svi učestvujemo, onda možemo doći do zajedničkog rešenja. Mi smatramo da ove izmene treba prihvatiti i iz sledećih razloga. Skupštini Srbije, da sad ne govorim šire, prioritet je zakonodavna aktivnost; veoma je velika potreba da Narodna skupština što brže donosi zakone. Samo radi javnosti, da kažem da se u proceduri nalazi 87 zakona koji čekaju da dođu na dnevni red Skupštine. Naravno, svima treba da je u interesu da Skupština radi na tome, da radi na zakonima. To je prilika kada se sučeljavaju stavovi i pozicije i opozicije na najoštriji mogući način, ali u okviru toga. Možemo mi da imamo različite pristupe, ali građani Srbije, u velikom broju, žele u EU. Jedan od preduslova jeste, a obaveza nas političara je, bez obzira na poteškoće, da im to omogućimo, brže usklađivanje našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU. Sledeće, ponavljam, ne na račun prava bilo kog poslanika, Skupština mora da bude i racionalnija i efikasnija, a ove izmene Poslovnika su jedan pokušaj da se ona učini takvom. Četvrti razlog. Mi koji ovde sedimo smo mnogo doprineli, uz dosta njih van ove skupštine, rušenju autoriteta Narodne skupštine. Postavlja se pitanje, ako Narodna skupština, kao najviši zakonodavni, predstavnički i nadzorni organ i jedina državna institucija u kojoj se nalazi i pozicija i opozicija, treba da vrši nadzor, da li je moguće da ga vrši bez autoriteta? Poslanička grupa SPS-JS-a misli da, bez obzira na to da li smo pozicija ili opozicija, svi treba da učinimo sve da vratimo autoritet i dostojanstvo Narodnoj skupštini. Na kraju, Skupština donosi zakone. Ako ona ne donosi zakone, ko će ih onda donositi umesto nje? Ako ih neko drugi donosi, to mogu biti samo uredbe, mogu biti drugi načini, a onda je urušen ceo sistem, urušena je država. Svima nama treba da bude u interesu, bez obzira na to ko sa koje pozicije nastupa, da svi zajedno štitimo interes Srbije i interes države. Smatramo da ove izmene i dopune Poslovnika ne umanjuju prava, već umanjuju mogućnost zloupotrebe prava, čak, mislimo da je član 100. i član koji govori o poslaničkim pitanjima decidniji. Do sada je, podsećam vas, bilo da se mogu, po pravilu, na kraju dnevnog reda postavljati poslanička pitanja, ili drugi put, sve je to bilo fakultativno i ništa direktno. Sada je vrlo precizno rečeno – poslednji četvrtak. Kao poslanička grupa, spremni smo da razgovaramo i o drugim predlozima koji će da poboljšaju ovaj tekst i ne odbacujemo nijedno mišljenje, nijedan predlog koji će omogućiti da na zajednički način, zajedničkim dogovorom, dođemo do izmena tog poslovnika. Mislimo da je potrebno da svi zajedno učinimo napor da smanjimo tenzije koje su prisutne i da svakim danom, sve više, šaljemo poruke građanima Srbije, ne da svi isto mislimo i ne da jednako mislimo, da se veoma razlikujemo, ali da se razlikujemo u političkom stavu, a svi da budemo isti kada je u pitanju zaštita dostojanstva Skupštine, kada je u pitanju efikasan rad, kada je u pitanju da Skupština radi ono što treba. Poslanička grupa SPS-JS-a će u danu za glasanje glasati za izmene i dopune Poslovnika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, želi da govori o povredi Poslovnika. (Sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Gospođo Čomić, mislim da ste apsolutno svesni da je Poslovnik grubo povređen, da ste ga povredili, i unapred tražim da se Skupština Srbije, u danu za glasanje, o tome izjasni. Gospođo Čomić, povređen je član 100, 1. stav, koji kaže: ''Narodnom poslaniku, koji želi da govori o povredi ovog poslovnika, predsednik Narodne skupštine daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika.'' Gospođo Čomić, pretpostavljam da sekretar uredno beleži imena i prezimena poslanika koji su se javili, sigurno ćete naći desetak imena poslanika SRS-a koji su se javili da govore o povredi Poslovnika. Ovo što je sada uradio prethodni govornik je plod dogovora, ili razgovora koje je imao šef Poslaničke grupe ZES-a, gospođa Nada Kolundžija, i sekretar Skupštine, gospodin Veljko Odalović, kako bi na neki način pokušali da spreče poslanike SRS-a... Gospodine Konstantinoviću, znam da je to vama simpatično, ali Poslovnik je Poslovnik i ovde je postavljeno vrlo jednostavno pitanje. Postavio ga je gospodin Petar Jojić, koji je bio ministar pravde u Saveznoj vladi, pretpostavljam da ipak možete da verujete u to da je čovek stručan da vam postavi jednostavno pitanje – do kada jedan akt, kao što je ovaj, važi i od kada prestaje da važi? Postavio je i vama, gospođo Čomić, isto pitanje, a ja postavljam svima isto pitanje – do kada važi Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije (''Službeni glasnik Republike Srbije'', broj 56/05, prečišćeni tekst, i 81/06)? Vrlo su jednostavna pitanja. Znam da ovo ne podnosite lako, ali ako možemo da podnesemo da nam otimate mandate, da nas kažnjavate, da nam zabranjujete da govorimo po Poslovniku, bar i vi imajte toliko strpljenja da čujete istinu, ništa više od toga. Nemojte da kršite Poslovnik, gospođo Čomić, jer to će, kako god se sve ovo završi, na neki način ostati kao trag. Pozivam neke poslanike da ne budu oruđe u rukama DS-a; prođe određeno vreme, sve izađe na videlo, nema razloga da se posle toga stidite, a kasno je. Hvala vam veliko i oprostite na ovih 10 sekundi.
Nema povrede Poslovnika i člana 100. U trenutku kada sam dala reč narodnom poslaniku Milisavu Petronijeviću nije bilo nikoga ko je želeo da govori o povredi Poslovnika, a sada o odgovorima na pitanja koja ste postavili. Ako može bez ometanja i bez kršenja članova Poslovnika, aplauz je dozvoljen, ali vas molim da ne lupate predmetima o inventar, pošto je to kršenje Poslovnika. Poslovnik je na snazi i Poslovnik je prvi put u primeni. Pošto ste me pitali, a predsednik ste poslaničke grupe, vaša poslanička grupa ima vrlo jasnu strategiju da spreči da ova skupština počne jedinstveni pretres o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine. Vaše je legalno i legitimno pravo da pokušate, u okviru poštovanja Poslovnika, da sprečite da se načelna rasprava, odnosno jedinstveni pretres o izmeni i dopuni Odluke o Poslovniku Narodne skupštine odvija. Dokle god to radimo poštujući Poslovnik, to će biti legalno i legitimno. Nijedna zloupotreba prava na reč i nijedna zloupotreba poslovničkih prava neće biti dozvoljena. Dakle, kada me pitate da li Poslovnik važi – da, važi, i to u svojoj striktnoj primeni. Pravo na reč po članu 100. možete dobiti i reč se može imati ako se poštuju odredbe člana 100, inače, ne može, jer je to zloupotreba prava. Ili organizujte drugačiju strategiju, kao poslanički klub, da sprečite raspravu, jedinstveni pretres o Predlogu izmena i dopuna Poslovnika Narodne skupštine, ili, i pored upozorenja, nastavimo da kršimo Poslovnik, a onda mi nećete ostaviti nikakav drugi prostor osim za izricanje kaznenih mera i to je onda zajednička odluka, koju unapred žalim, jer vidim da je ta strategija jasna i po vašem odobravanju i po odobravanju poslanika koji lupaju predmetima o inventar. Ono gde se ne razumemo, jeste da bi početak rasprave, jedinstvenog pretresa, bio na korist vašoj poslaničkoj grupi. Molim vas da to pokušamo da razumemo zajedno. Narodni poslanik Dragan Todorović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. (Sve vreme govora predsdavajuće Gordane Čomić, poslanici SRS-a aplaudiraju.)
Dame i gospodo narodni poslanici, član 100. stav 4 – ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će, bez pretresa, odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje. Gospođo Čomić, objašnjenje koje ste dali vezano za važenje Poslovnika mene dovodi u ozbiljnu dilemu. Mislim da ne važi samo danas, on se primenjivao i od juče. Šta ćemo za sve ove prethodne dane, kada je Poslovnik drugačije tumačen i drugačije se primenjivao? Ne može i jedna i druga primena da bude po Poslovniku. To nalaže logika. Ne može čak [[Glasovi iz klupe: Ne dobacujte.]] Molim vas, gospođa Čomić ima ekskluzivno pravo, kada sam ja za govornicom, da dobacuje, da komentariše, i Zeka ima pravo. Prema tome, nemojte na bilo koji način da sprečavate gospođu Čomić, jer meni su njene primedbe dragocene. Ovo je, kako se to kaže, interaktivan rad. Iznosim svoje primedbe, gospođa Čomić pokušava da me ubedi u njene stavove, u njen način vođenja Skupštine Republike Srbije. Pretpostavljam da smo i gospođo Čomić i ja tvrd orah, ali, polako, s obzirom na ove aplauze koje dobijate od poslanika, neke stvari se već menjaju. Da se mi vratimo na suštinu stvari. Gospođo Čomić, moraćemo da uzmemo stenograme do jučerašnjeg zasedanja, pa da počnemo da listamo i da reklamiramo izuzetno veliki broj kršenja Poslovnika od strane svih predsedavajućih koji su predsedavali i tumačili Poslovnik, ne mogu da kažem šire, pogrešno, to je vrlo jednostavna stvar – imate pravo, nemate pravo. Niste u Poslovniku rekli – utorkom i četvrtkom imate pravo, sredom, ponedeljkom ili subotom, nemate pravo. Tu su stvari vrlo precizne, gospođo Čomić, i, pošto ne sumnjam da ćete naći dosta argumenata da objasnite ovakav način vođenja Skupštine i primenu ovog poslovnika, moguće je da će argumenti koje ćete izreći biti toliko snažni da će ubediti ne samo mene, nego i ostale poslanike SRS-a, da ne pretražujemo, odnosno da ne čitamo stenograme, kako bismo nastavili spisak kršenja Poslovnika od strane predsedavajuće. Oprostite na ovih pet sekundi. Hvala vam veliko.
Uvidom u stenogram današnjeg dana, preko jučerašnjeg radnog dana i radnih dana pre njih, moći ćete pročitati sledeće. U toku današnjeg radnog dana, upozorila sam narodne poslanike da je zloupotreba prava tražiti reč na osnovu člana 100. i onda sadržaj svog izlaganja posvetiti događaju koji se desio na drugom radnom telu, događaju koji se desio vremenski udaljen od današnjeg dana, događaju koji se desio u medijima ili događaju koji je rezultirao izricanjem kaznenih mera od strane predsednice Narodne skupštine. U obavezi sam da u toku dana to jasno kažem, kao upozorenje narodnim poslanicima, i to je jasno rečeno. U toku jučerašnjeg, prekjučerašnjeg i radnog dana pre toga, uz saradnju narodnog poslanika Dragana Stevanovića, na čemu sam mu zahvalila, što uvidom u stenogram možete videti, zaključili smo da su prava i dužnosti narodnih poslanika u delu članova Poslovnika od 221. do 231, da nema primene člana 222, a da narodni poslanik smatra da onda ne treba da bude ni primene čl. 226. i 225. U prethodnom radnom danu, uvidom u stenogram, možete proveriti da sam objasnila na koji način je, u pokušaju dogovora vladajuće većine i opozicije da se napravi dogovor o radu Narodne skupštine, napravljen prećutni dogovor o primeni čl. 226. i 225. tokom sednice Skupštine i da je opozicija odlučila da taj dogovor prekrši. Opozicija je, svojim ponašanjem i svojim odlukama, jasno stavila do znanja da svi prećutni dogovori o tolerantnoj primeni Poslovnika, umesto o striktnoj, ne daju apsolutno nikakve rezultate i da od strane opozicije, samo dela opozicije, vaše poslaničke grupe, Poslaničke grupe SRS-a, ne postoji nimalo, na moju veliku žalost, želje i volje i da se vama, kao poslaničkoj grupi, obezbedi izlazna strategija, i da ova skupština radi, a da nikom ne bude ukinuto pravo na iskazivanje stava, korišćenje prava iz Poslovnika Narodne skupštine, ili bilo kog drugog prava. Činjenica je da je sve drugo, osim striktne, jasne i čiste primene odredaba Poslovnika Narodne skupštine, jednostavno, nemoguće, a da sednica Skupštine, koliko-toliko, teče. Vaša strategija je jasna. Ne želite da omogućite da počne jedinstven pretres o Predlogu izmena i dopuna Odluke o Poslovniku Narodne skupštine. Dokle god je to, a jeste, legitimno i legalno pravo, a u okviru je primene Poslovnika i ne ugrožava prava drugih, dotle će vam to, na osnovu člana 27, biti omogućeno. Onog trenutka kada zloupotrebom tog prava činite, pre svega, štetu sebi, a onda i toku sednice u celini, biće striktno i jasno primenjene odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Nadam se da sam vam razjasnila sve što je nejasno u primeni Poslovnika, kao što znam da ste i učestvovali u dogovorima o tome kako Poslovnik treba da se primenjuje. U jednom se sasvim s vama slažem, o primeni Poslovnika ne bi smelo da bude dogovora. Poslovnik bi se morao striktno primenjivati. Ono što želim da nam se dogodi, kada donesemo novi poslovnik, jeste da propisi koji se nalaze u članovima Poslovnika, kojeg ćemo, nadam se, zajedno usvojiti, omoguće i dogovor i saradnju između vladajuće većine, ko god bila vladajuća većina, i opozicije, ko god bila opozicija. (Za sve vreme govora predsedavajuće Gordane Čomić, narodni poslanici SRS-a aplaudiraju.) Reč ima narodni poslanik Paja Momčilov. Želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1. Molim da se o primedbi koju je izneo narodni poslanik Dragan Todorović Narodna skupština u danu za glasanje izjasni.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, reklamiram povredu člana 103. stava 1 – govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Pošto znam da vi obično kažete da nema povrede Poslovnika, u isto vreme molim i da u danu za glasanje odredite glasanje. Po dobrom ukusu, koliko sam shvatio predsednicu Skupštine, neophodno je i obrazložiti ovo što sam tvrdio, pa ću pokušati to i da uradim. Prethodno, samo jedna kratka napomena. Smatram da član 103, koji upravo reklamiram, vi ćete, naravno, kazati – nema povrede Poslovnika, nije član koji je važniji od svih ostalih članova. Po meni, ne postoji supremacija člana 104. i, kad dođe do njegovog kršenja, smatram ovako – ukoliko je počela rasprava, recimo, o amandmanu, ili u načelu o određenom problemu, npr., o korupciji u zdravstvu, neko počne da govori o primeni Trgovinskog sporazuma sa EU i o šteti koja se nanosi našim seljacima, mogao bih da shvatim da je to povreda člana 103. Međutim, dozvolite mi da sada kažem zbog čega smatram da dolazi do povrede člana 103. u prvom stavu. Upravo zbog ukidanja slobode govora opozicionim poslanicima. Zbog čega? Zbog toga što nisu isti aršini koji se primenjuju prema narodnim poslanicima. Navešću par primera. Malopre je predsednica Poslaničkog kluba ZES-a prišla govornici bez poziva; poziva nije bilo, pomno sam pratio. Piše u Poslovniku – ne može niko prići, ukoliko nije pozvan. Dobro, to je sitnica i ja stvarno to ne zameram, ali vam govorim kako se različiti aršini primenjuju prema različitim ljudima. Neosporno je da je gospodin Tomislav Nikolić uradio šta je uradio, da je to videla cela sala, ali predsedavajući ne vide... [[isključen mikrofon]]
Narodni poslaniče, jasno je bilo rečeno da ne može biti osnov za obrazloženje i povredu Poslovnika kazna koju je izrekla ili nije izrekla predsednica Narodne skupštine. Molim vas da me ozbiljno shvatite kada kažem da će primena Poslovnika biti striktna. To je naša zajednička želja i zloupotreba prava na reč neće biti tolerisana. Zahvaljujem vam. Molim vas da se vratite na mesto i da ne računate na upisivanje za reč koja je pravo po članu 100 – ili ste primetili povredu procedure, pa se javljate, ili nema povrede procedure. Nikakvog upisivanja nema, niti ima osnova u Poslovniku za ikakvo upisivanje, zato što smatrate da je do povrede Poslovnika došlo prekjuče, nakjuče ili bilo koji drugi dan. Narodna poslanica Elena Božić-Talijan želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 104, urušeno dostojanstvo Narodne skupštine, a osećam da je povređeno i moje dostojanstvo kao narodnog poslanika. Tražim da se u danu za glasanje Parlament...
Reč ima narodni poslanik Zoran Bortić, posle njega, narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovana predsedavajuća, uvaženo predsedništvo, cenjene kolege narodni poslanici, kao što sastav Narodne skupštine Republike Srbije predstavlja demokratski izraz volje građana, ostvarene na izborima, tako i Poslovnik ove skupštine predstavlja demokratski balans te volje, kojim se obezbeđuje da Narodna skupština, kao najviše predstavničko telo, ostvaruje svoju funkciju u skladu s narodnom voljom. To, zapravo, znači da Poslovnik Narodne skupštine predstavlja najvišu zaštitu narodne volje i definiše odnos između manjine i većine ostvarene na izborima. Ako se demokratija shvata kao procedura, a ona to uistinu i jeste, onda se Poslovnikom o radu Narodne skupštine mora obezbediti da se kroz demokratsku proceduru obezbede jasna prava skupštinske većine da ostvaruje program za koji je dobila poverenje građana, ali i pravo skupštinske manjine da taj program kritikuje i da predlaže rešenja kojima će ga učiniti prihvatljivim za sve građane Srbije. Ni jedna ni druga strana Skupštine, ni opozicija ni vladajuća većina ne smeju zanemariti tu činjenicu i ne smeju dozvoliti da se volja građana koju oni predstavljaju iscrpljuje u neproduktivnim raspravama, koje dovode do blokade najvišeg predstavničkog tela u zemlji. Nažalost, istorija modernog parlamentarizma u Republici Srbiji pokazuje da je, od 1990. do danas, ovaj balans između većine i manjine u Skupštini vrlo retko bio uspostavljen na pravi način, za šta odgovornost snose obe parlamentarne strane, i većina, i manjina. Dozvolite mi da ovo ilustrujem kroz nekoliko primera. Prvim poslovnikom o radu Narodne skupštine, kada je SPS imao 195 narodnih poslanika, odnosno gotovo 3/4 većinu, usvojen je Poslovnik o radu koji je narodnim poslanicima i poslaničkim grupama davao skoro neograničena prava na raspravu o pitanjima ne samo iz dnevnog reda, već i svim onim koja su narodni poslanici tog saziva smatrali relevantnim. U sadašnjem sastavu Skupštine ima poslanika koji su bili poslanici prvog saziva i koji mogu posvedočiti kojim je demokratskim kapacitetom tada raspolagao Poslovnik i kakve su bile mogućnosti opozicije da kritikuje predloge koje je zastupala poslanička većina. Nažalost, tadašnja opozicija nije shvatila ulogu Poslovnika u Narodnoj skupštini, što je dovelo do njegovih promena. Od tada, do danas, Poslovnik o radu Narodne skupštine menjan je više puta i uvek na štetu demokratije i procedure. To se dešavalo, u velikoj meri, zato što su vladajuće većine vrlo često bile bez sluha za ideje i inicijative opozicije, pa su mehaničkom majorizacijom obesmišljavale rad opozicije, i, s druge strane, što opozicione manjine nisu imale sluha za volju građana na izborima koja im je opredeljivala opozicioni položaj. I jedni i drugi Poslovnik su koristili ne kao pravilo demokratske procedure, već kao sredstvo za ostvarenje uskopolitičkih ciljeva. Tako je, nažalost, do dana današnjeg. Dame i gospodo narodni poslanici, smatram da je demokratija u našoj zemlji prošla faze zloupotrebe i političkih nadmudrivanja između većine i manjine i da svi mi moramo da preuzmemo odgovornost prema građanima koji su za nas glasali, nezavisno od toga kojoj političkoj grupaciji pripadaju. U tom smislu, nama je potreban takav Poslovnik kojim ćemo omogućiti opoziciji da izražava svoje političke stavove i da izlaže kritici svaki potez vladajuće većine. Isto tako, moramo obezbediti da opozicija prihvati činjenicu da na izborima nije dobila poverenje građana i da je dužna da omogući vladajućoj većini da bude efikasna i da donosi zakone. Drugim rečima, Poslovnikom o radu Narodne skupštine mora se tačno odrediti o čemu se to na sednici Skupštine može raspravljati. Po mom mišljenju, može se raspravljati samo o pitanjima koja su na dnevnom redu konkretne sednice. Ako se svi budemo pridržavali takvog pristupa sednicama, onda će vladajuća većina moći da bude efikasna, a opozicija će imati dovoljno vremena da kritikuje predložena rešenja. Sve drugo vodiće blokadi Narodne skupštine i urušavanju ove najznačajnije institucije u našoj zemlji. Pri tom, ne smemo zaboraviti da je Poslovnik o radu Narodne skupštine samo demokratsko sredstvo koje obezbeđuje efikasnu funkciju ove institucije, a ne sredstvo koje će opozicija koristiti za ostvarenje svojih političkih ciljeva i za urušavanje Parlamenta. Na samom kraju, želim da istaknem da će Poslanička grupa SPS-JS-a glasati za predložene izmene i dopune Poslovnika. Hvala.
Reč ima gospodin Miroslav Markićević. Nije u sali. Reč ima Jovan Nešović.
Poštovani predsedavajući, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, ono što je važno za svaki parlament, naročito za Srpski parlament u ovom trenutku, jeste da obezbedi dve važne funkcije, a to su efikasnost i kvalitet rada. Ako govorimo o efikasnosti, tu su dve stvari veoma važne. Jedna je da parlament usvoji što veći broj kvalitetnih zakona, naročito u ovom vremenu kada želimo da domaće zakonodavstvo usaglasimo sa zakonodavstvom EU, a to znači, s druge strane, davanje pune podrške ovog visokog doma, kroz zakonodavne aktivnosti, procesu pridruživanja Evropskoj uniji. Ono što je, takođe, važno za parlament, jeste da racionalno troši vreme i sredstva, pogotovo je u ovoj krizi koja pogađa našu državu važno da racionalno trošimo vreme i sredstva. S druge strane, parlament treba da obezbedi i kvalitet. Kvalitet parlamenta znači da svaki narodni poslanik, bez obzira na to kojoj poslaničkoj grupi pripada, samo konstruktivnom i argumentovanom raspravom da doprinos da kvalitet zakonskih rešenja koja usvajamo bude što bolji. Treba kroz amandmane da se poboljšaju rešenja koja stižu od Vlade, jer interes svih jeste da donesemo zakone koji su u saglasnosti s Evropskom unijom, zakonodavstvom EU, a da se, s druge strane, mogu i primeniti. Parlament ima i važnu funkciju kontrole izvršne vlasti, kontrole resornih ministarstava, javnih službi, i sve to u funkciji izgradnje institucija i načina kako te institucije troše sredstava, odnosno obaveze građana Srbije. Ono što je važno u parlamentu, jeste i obraćanje narodnih poslanika jedni drugima. Govorim o poverenju u Narodnu skupštinu Republike Srbije u ovom trenutku, poverenju građana Srbije, koje je najniže otkako postoji Narodna skupština Republike Srbije, a svi smo tome pomalo doprineli, neko manje, a neko više. Važno je, zaista, da u narednom periodu učinimo sve, i to je zadatak svih narodnih poslanika, bez obzira na to da li pripadali opoziciji ili poziciji, da promenimo sliku o ovom parlamentu, a to znači da izgradimo instituciju koju će poštovati građani Srbije. Da bi se obezbedile ove dve važne stvari, odnosno poboljšala efikasnost i kvalitet rada Narodne skupštine Republike Srbije, potrebno je neke članove u postojećem poslovniku promeniti, urediti i pojasniti, da bi se zloupotrebe, kojih je bilo, moram priznati, nekoliko poslednjih dana, a i pre toga, svele na što manji obim i da bi i predsedavajućem i svima nama bilo mnogo lakše. Ako pogledate izmene i dopune ovog poslovnika, imate osam članova, od toga je šest članova važno, dva člana su samo prateća. Ove izmene treba shvatiti kao prelazno rešenje, koje je neophodno za efikasniji i kvalitetniji rad Narodne skupštine, a kompletno uređenje rada Narodne skupštine treba definisati novim poslovnikom, zajedno sa zakonom o Narodnoj skupštini. Nekoliko stvari oko ovih izmena hoću da kažem. Prvi član se odnosi na promenu člana 100, koji se u obraćanjima narodnih poslanika u ovom parlamentu mnogo puta koristi. Ništa se tu mnogo ne uskraćuje. Jednostavno, samo se razjašnjava procedura kada narodni poslanik može govoriti o povredi Poslovnikai čini mi se da se ovim, na neki način, na jedan jasniji način, daje pravo predsedavajućem da ne dozvoli blokade, onakve kakve smo često imali u ovom parlamentu. U drugom članu se govori o tome koliko traje rasprava u pojedinostima. Ono što je važno, jeste da svako ko je podneo amandman ima pravo da obrazloži taj amandman, po novim izmenama Poslovnika; doduše, to vreme je malo skraćeno i traje dva minuta. Mogu i drugi da se prijave za diskusiju, samo što ta diskusija ne može trajati u nedogled. U pojedinostima se, takođe, može razgovarati pet sati. Šefovi ili ovlašćeni predlagači imaju i dopunsko vreme u pojedinostima, a to je 15 minuta. To znači da mogu i oni dati svoj komentar na određene amandmane koje su podneli poslanici. Kažem, važno je što se ograničava vreme na pet sati, jer se često dešavalo da u nedogled traju te diskusije, da se one ponavljaju. Setite se samo, kada smo usvajali Zakon o područjima osnovnih sudova, koliko smo izgubili vremena, maltene, na ista objašnjenja. Članom 4. menja se član 199. i tu su dve važne stvari. Jedna je da je, po izmenama i dopunama ovog poslovnika, obavezno prisustvo članova Vlade poslednjeg četvrtka u mesecu, u periodu od 16 do 19 časova, i u to vreme prekida se zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije i svi članovi Vlade koji su u tom trenutku pozvanimoraju odgovarati na postavljena pitanja. Takođe se daje mogućnost, a tu je važno kakav je dogovor između pozicije i opozicije, da i kada su vanredna zasedanja Skupštine, a to znači, na predlog poslanika, članovi Vlade mogu odgovarati na postavljena pitanja. To je važno da bi se izgradilo poverenje između opozicije i pozicije. To jeste važno, zato što jeste suština da Parlament izvrši kontrolu izvršne vlasti. Na kraju, ono što se, takođe, često dešavalo, oni famozni čl. 225. i 226. Ništa se tu ne uskraćuje narodnim poslanicima, samo se jedna stvar uređuje – poslaničko pitanje mora da bude u pisanoj formi. Znači, ne možete da koristite ono što je do sada često bilo, a to je da imate poslaničko pitanje i da ceo dan pričate o poslaničkim pitanjima. Znači, ovde se uređuje da poslaničko pitanje mora da se definiše u pisanoj formi, to je jedno, a drugo, da su politički život Srbije i aktivnosti svake političke stranke važne teme, teme od životnog značaja za građane Srbije. Ovim poslovnikom se, takođe, definiše da šefovi ili ovlašćeni predstavnici političkih stranaka, odnosno grupacija u Parlamentu, mogu u jednom obraćanju, u trajanju od pet minuta, utorkom i četvrtkom, na sednicama, da na neki način pokrenu teme koje su važne za život građana Srbije i koje su u datom trenutku aktuelne, bez obzira na to da li su iz oblasti ekonomije, prava, politike ili nečega drugog. Sagledavajući sve ono što se, naročito ovih dana, dešavalo u ovom parlamentu, želeći da ovaj parlament ne bude na najnižim granama popularnosti otkad postoji, a siguran sam da i svaki poslanik želi da izgradimo instituciju koja će biti ponos i ove države i svih nas koji sedimo ovde, ove izmene Poslovnika idu u tom pravcu i Poslanička grupa G17 plus će u danu za glasanje podržati izmene i dopune ovog poslovnika. Molim i ostale poslaničke grupe da urade isto. Hvala.
Hvala vam. Reč ima gospodin Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih da govorim o izmenama Poslovnika koje ste predložili, ali, pre toga, želim da izrazim saučešće porodicama ljudi koje sam poznavao, koji su noćas imali težak saobraćajni udes i tešku tragediju. Svakome to od nas, izgleda, može da se desi u ova teška vremena. Što se Poslovnika tiče, svedok sam svih izmena svih poslovnika, od uvođenja prvog višestranačkog sistema i prve višestranačke skupštine, do danas. Najliberalniji poslovnik, onaj po kome se najbolje radilo, bio je onaj tzv. diktatora Slobodana Miloševića, Poslovnik iz 1991, 1992. godine, u kome nije bilo uopšte ograničenja vremena za raspravu i govornik nije bio prinuđen da govori o temi koja je na dnevnom redu. Nije zloupotrebljavan, izuzev u slučaju podržavljenja Novinsko-izdavačkog preduzeća "Politika", kada je rasprava trajala tri dana i na kraju se ipak okončala, završena je i ta tačka dnevnog reda. Od onda, do danas, svaka vlast je pomalo pooštravala Poslovnik, smanjivala poslanička prava, uvek, naravno, na uštrb opozicije, zato što postoji nekakvo nepisano pravilo da se poslanici vladajuće većine ne javljaju za reč da ne iritiraju opoziciju. Uostalom, pomalo se stiče utisak da je sve već rešeno, da su ljudi koji mnogo više od njih znače u njihovim strankama to predložili i šta sad poslanici da se mešaju, da podnose amandmane ili da prigovaraju svom predsedniku Skupštine. Jednostavno, smatralo se da postoje nepisana pravila za ponašanje poslanika vladajuće koalicije i njih se nikada nije ni ticao Poslovnik. Ako analiziramo ovo što sada predlažete, za šta Poslanička grupa "Napred, Srbijo" ne može da glasa, i neće, svako će pronaći razloge koji ga motivišu da bude za ili da bude protiv. Lošim vođenjem sednica Narodne skupštine u ovom sazivu, dozvoljavanjem da se svašta ovde dešava, izgovori, dostizanjem nekog kritičnog nivoa međuljudskih odnosa, dostojanstva, demokratije, došli ste u poziciju da se desi prvi put nešto što se nikad u Skupštini nije dešavalo, čak ni u vreme kada je DOS bio, čini mi se, militantniji nego poslanička grupa koja ovde pravi probleme, bar na ulici, oštrije je ispoljavao svoje nezadovoljstvo vlašću, ali se to nikada nije prelivalo na sednice Narodne skupštine, ili Savezne skupštine SRJ. Ovde ključa i vri. I sada sam ubeđen da je i ovaj poslovnik, ovako nakaradan, kakav jeste, sasvim dobra osnova da poslanici opozicije i vlasti budu zadovoljni i da rukovodstvo Skupštine bude zadovoljno time što uspeva da u jednom prilično solidnom ritmu donosi zakone koji su Srbiji neophodni, koji su joj potrebni, pa, možda, i neophodni. Ali, izrodilo se to. I, sada poslanički rad na zakonima ima protiv sebe 57 poslanika koji to ne dozvoljavaju. Postoji ovde bar tri vrste vođenja sednice Narodne skupštine. Jedna koja je dovela do svega ovoga, a to je ono što radi predsednik Narodne skupštine, koja neprekidno ostavlja utisak da ima saosećanje prema onim koji ovo rade, da je čak ubeđena i da su u pravu. Uostalom, predstavnik SPS-a je danas glasao, po mišljenju svoje partije i svom ličnom, da naših troje poslanika nemaju pravo na mandate. Svakim svojim gestom se trudi da pokaže kako ona s tim nema ništa – postoji neka druga većina, postoje neki drugi stavovi, da se ona pita, bilo bi drugačije, mi bismo ovde svi živeli u miru i u slozi, a vi biste, gospodo koji sada opstruišete, imali široko polje za delovanje. Drugi način vođenja je ono što radi trenutni predsedavajući, koji se ne zamera nikome, koji se trudi da samo gleda u vreme koje protiče i to mu je jedino merilo, a ne upušta se u to da li je ono što poslanik govori u skladu s njegovim pravima i obavezama ili nije. Treći način je ovo što radi gospođa Gordana Čomić, koja jedina brani ovaj poslovnik i time dolazi u sukob s poslanicima koji time nisu zadovoljni. Vi sada hoćete da to vreme osakatite. Da li ste sigurni da će funkcionisati Skupština i ako to uradite? Da li ste sigurni da će onaj kome istekne dva minuta, pa nastavi da govori još 15 ili 30 sekundi, pa bude opomenut dva puta, oduzme mu se reč i bude isključen, da li ste sigurni da će to da smiri situaciju? Imate 57 poslanika koji će praviti opstrukciju zbog ovog poslovnika sada. Da li vidite da ne postoji tema koja nije osnov za blokadu Parlamenta? Možda ste mislili da će zadovoljavanjem nekih zahteva da se eliminiše blokada. Ne, znam da neće. Znam kako to ide, znam čitavu strukturu i ličnosti, i ponašanja. Uvek će da postoji gorući problem. Neko žarište će da postoji na kome će da se vrši opstrukcija. Mislim da je nepotrebno da iritirate i one koji znaju da ovakvo stanje nije dobro i ne vide u vama potpune krivce, dele tu krivicu s vama zajedno, ili dele vašu krivicu s još nekima. Mislim da samo treba primenjivati Poslovnik. Neko je ovde rekao da nije problem da zakoni budu doneti, nego da se oni koji su doneti poštuju. Znači, jedan poslovnik, koji se ne poštuje sada, vi drastično menjate tako da bude na štetu onih koji ga ne poštuju, ubeđeni da će oni sad ovaj novi, koji je gori po njih od prethodnog, da poštuju. Neće. Ima tu odredaba koje bi mogle da prođu, na primer, čl. 225. i 226. To je zaista bilo besmisleno, ali već vidim da je rukovodstvo Skupštine počelo to da primenjuje pre nego što je izmena izvršena. Neko je, izgleda, bio s tim saglasan, sad nije, pa imate tu nekakav spor. Što se nas tiče, mi smo odgurnuti od ove govornice vašim ponašanjem, zato što znamo da će, ako se jedan naš poslanik javi, biti 40 replika na to, 40 povreda Poslovnika, počeće da nas vređaju. Jednostavno, vi ne dozvoljavate da mi ovde iznosimo svoju politiku, svoju ideologiju, svoj program, već čekamo neke nove odnose u Skupštini. To se vidi po tome da smo na nivou na kome smo bili kad smo formirali stranku. Niti padamo, niti rastemo, građani očekuju od nas da čuju šta mi to hoćemo da uradimo. Ako je ovo jedino mesto, a vidim da se ovde žale neki koji su svako veče na državnoj televiziji, ili na B92, na kome naši poslanici mogu da se iskažu, vama ponekad odgovara da naši poslanici ne mogu da stignu do govornice, jer, ako stignu, izazvaće neku reakciju, sami će biti revoltirani, pa će i sami da naprave neku grešku i to tako dalje neće moći da ide. Zašto menjate Poslovnik? Ako smo pitanje ovih mandata rešili na Administrativnom odboru, iako bi trebalo da i zakonom to konačno regulišemo, da se ne pitamo posle da li je predao lično ili nije, da li je potpisao ili nije, da li ima datum ili nema, ako sednice vodite tako da ova skupština radi, a ne da se na njima svađamo i da svako iznosi garderobu koju je obukao za taj dan, ne iznosi stavove i ideje, nego iznosi na pazar ovde garderobu, ako počnemo zaista da radimo na zakonima, neće nikome smetati ni ovakav poslovnik. Vi imate problem koji morate sami da rešite, problem da li će Skupština da funkcioniše, ili neće. Neće, gospodine Konstantinoviću, bolje da funkcioniše ako porežete Poslovnik, neće bolje da funkcioniše ni ako lavu date još parče mesa. Morate da usvojite princip. Ako je princip da svako od nas shvati šta sme da radi, a sam sam podložan tome da povredim ponekad Poslovnik i spreman da kaznu primim, ako je svako od vas spreman da primi kaznu i ako ste spremni da primenite kaznu na sve one koji su je zaslužili, Skupština će da radi. Ko će da vam zameri? Vi ste sebi stekli dobru poziciju da vodite Skupštinu. Ogadili ste Skupštinu narodu. Skoro svi smo u tome učestvovali, na najnižoj smo lestvici sada. Uostalom, na Svetosavskoj proslavi, kojoj nisam prisustvovao, jer ste samo vi i bili, pa je neprirodno da idemo mi iz opozicije, pozdravljali su i predsednika države, predsednika Vlade, predstavnike Crkve, svi su dobili poneki aplauz, niko zvižduk, samo kad su rekli – "pozdravljamo prisutne narodne poslanike", nije se čuo nijedan aplauz. Vašim poslanicima, vama nisu aplaudirali. Nisu zviždali, ali nisu ni aplaudirali. To je ugled, naš kod naših, vaš kod vaših, naš kod vaših, vaš kod naših. Mi više nemamo ugleda ni među ljudima koji glasaju za nas. Mi moramo da vratimo taj ugled. Spreman sam da mi iz Poslaničke grupe "Napred, Srbijo" u tome potpuno pomognemo. Evo, ćutimo, ćutimo, sve dok je to prirodno, dok je normalno, i onda, naravno, mi smo ljudi od krvi i mesa. Koliko još dugo treba da ćutimo da bi Skupština normalno funkcionisala? Pitajte ove da li im je dovoljno tri meseca da ''naprednjaci'' uopšte ne izađu za govornicu. Mi smo spremni, tri meseca nećemo izlaziti, šest meseci, samo da Skupština normalno funkcioniše. Ako smo mi problem, da se ne javljamo za reč, ali još nikada, kada sam izašao ovde da govorim nešto ozbiljno, nisam govorio o opoziciji, nego o vlasti. Smatram da mi treba da stvorimo taj novi blok koji će s vama da se takmiči. Kakvi smo sada, možda ne bismo uspeli da vas ove godine pobedimo i čudi me da ne raspisujete izbore. Polako, sredićemo mi odnose, bićemo jedinstveni protiv vas, a onda će sigurno doći do smene vlasti, i neka dođe. Sada smo mi bezbedni kada ste vi na vlasti, vi ćete biti bezbedni kada mi budemo na vlasti, samo da Srbiji bude bolje. Zna Meho Omerović, Srbiji ne može da bude bolje bez promene vlasti. Vi sami gledate svoje iste ministre devet godina iz ovih klupa. Da li mislite da je to dobro? Da li mislite da su se oduprli mitu, korupciji, kriminalu? Da li mislite da nemaju svoje veze svuda po svetu? Videli ste, jedan od njih ni godinu dana nije bio ministar, a na 15 miliona evra se procenjuje kapital stečen za godinu dana, zato što je iskoristio to što je bio ministar, ili što će da bude ponovo. Kada bi ga zamenio neko iz opozicije, pa ustanovio šta je sve radio, a taj takođe zna da će njega da zameni neko iz opozicije, mi bismo jako brzo imali čistu političku scenu i ne bi nas opominjali iz Evrope da se nismo izborili protiv mita, korupcije i kriminala. Sve potiče odavde. Znam da vi u tome ne učestvujete, vi ste narodni poslanici, vas niko ni za šta i ne pita. Možda, poneki upravni odbor, možda je poneko član nekog upravnog odbora, a to je nemoguće zbog sukoba interesa. Niste ni to. Pogledajte, predsednik partije, koji je potpredsednik Vlade i kaže da ima 1.000 evra platu, kao i mi, a ima nekog iz svoje partije ko je direktor i ima 20.000 evra platu mesečno. Da li je to moguće? Da li vi tom čoveku verujete? Što onaj ne dođe da bude predsednik stranke, a ovaj da ima 20.000 evra mesečno platu? Ne verujem mu da živi od 1.000 evra. Ako neki njegov član stranke, kao direktor javnog preduzeća, ima 20.000 evra, od 10.000 do 20.000, i prestali ste da ih ganjate zbog toga, jer su rekli da će da otkriju neke od vaših, kada da bude dobra atmosfera? Svakog dana iz novina izvadite članak i, evo, ''57 glasova za opstrukciju''; imate i novine koje su vam privržene, ali ne mogu da sakriju. Nekada vi demokrate pustite nešto o ''žutima'', nekada nešto o svojima nekim, nekada ''žuti'' o vama, i to se tako prepire, samo ovaj PUPS niko ne dira, oni žive lepo, prevarili narod, i sada, može im se. Molim vas, razmislite dobro. Znam za ovu tačku, s nekima sam od vas razgovarao i predlagao da skinete tačku, a vi ste rekli – nemoguće, kako da skinemo tačku koja je počela? Razmislite dobro. Ima nekih amandmana koje smo podneli mi, u želji da samo pokažemo da može i malo bolje, a verujte, i da usvojite amandmane, nećemo da glasamo, ni to ne valja, jer je to neko rešenje između ovog što sada imamo i onog što vi predlažete. Zašto bismo mi glasali da bude lošije nego što je sada? Ne možemo da vam damo glasove da pooštrite uslove, nismo za to krivi. Možda smo krivi što smo živi, ali tu sada ne možemo ništa, o tome Bog odlučuje. Dakle, razmislite dobro da li ste mogli da postignete dogovore, a ako niste, radite kako mislite, neka vam je Bog na pomoći, kakvu opstrukciju možete da očekujete tek povodom ovoga. Znam da će da bude strašno. Onda, gospođa Čomić ne može da izdrži 24 sata dnevno da radi ovde, i sami vidite. Ona je ovde jedini ''poslednji Mohikanac''. Nije fer od ostalih njenih kolega koji je puštaju da samo ona dolazi na zao glas, zato što striktno brani Poslovnik. Možda su joj obrazloženja preduga, ali nju znam već godinama, tako objašnjava Gordana Čomić, ljutio se ti, ne ljutio se, ona te šljapa pet minuta, pa ti radi šta god hoćeš. Molim vas, razmislite, ovde može da se stvori normalna atmosfera, ovde su već shvatili pojedinci koji kvare atmosferu da su izdvojeni, odvojili su se kao jedna kapsula koja ovde smeta. Imaju pravo sve dok koriste poslovnička prava, a kada ih ne koriste, naravno da i sami očekuju da budu kažnjeni. Osećaju se previše moćnima i jakima i izazivaju vas, idu ivicom, a vi ne reagujete. Sada, šta ste zamesili, to ćete da ispečete, i to se zove hleb. Još jednom, dali smo amandmane. Nemojte da se obazirete na njih, koristiće nam da malo raspravljamo o tome i nećemo da glasamo za Poslovnik, čak i ako prihvatite amandmane, a naravno da nećemo da glasamo ni ako ostane tekst Predloga izmena Poslovnika onakav kako ste ga predložili. Hvala.
Hvala, gospodine Nikoliću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Uvaženi predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su izmene i dopune Poslovnika o radu Republičkog parlamenta. Međutim, kada govorimo o radu Parlamenta, neophodno je uvek istaći njegovu suštinsku ulogu, a to je zakonodavna uloga, odnosno neophodno je uvek istaći da je parlament najviši organ zakonodavne vlasti. Po mišljenju Poslaničkog kluba SPS-JS-a, tri su bitna zadatka, tri su prioriteta kada je u pitanju rad našeg republičkog parlamenta. Prvi zadatak je doneti zakone koje je neophodno doneti, s obzirom na to da imamo novi ustav, odnosno prilagoditi postojeće zakone Ustavu Republike Srbije. Drugi zadatak je harmonizacija našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU, i to je nešto što je neophodnost, to je nešto što je neminovno, ukoliko želimo da nastavimo put evropskih integracija. Želim da vas podsetim da je jedan od pet principa i načela na bazi kojih je formirana i konstituisana parlamentarna većina u Srbiji i koaliciona Vlada u Srbiji, upravo, princip evropskih integracija. Treći zadatak je da donosimo zakone kao mere koje bi podsticale ekonomsku politiku koju u ovom trenutku vodi Vlada Republike Srbije. Dakle, to bi bili osnovni prioriteti, ciljevi i zadaci Republičkog parlamenta, po našem mišljenju, u ovom trenutku. Međutim, evidentno je da smo, kada je reč o radu Republičkog parlamenta, kada je reč o skupštinskim zasedanjima, u raskoraku s onim što parlament treba, zapravo, da učini kada je reč o zakonodavnim aktivnostima, kada je reč o nastavku reformi, kada govorimo o ekonomskim i socijalnim pitanjima, i naravno, putu evropskih integracija. Jedan od osnovnih razloga za situaciju u kojoj se trenutno nalazimo jeste, svakako, široko tumačenje postojećeg poslovnika o radu Republičkog parlamenta, pa se, većim delom, skupštinska govornica koristi za javljanje po Poslovniku. Naravno da je rešenje u izradi i usvajanju novog poslovnika o radu Republičkog parlamenta. Dobro je da u okviru Republičkog parlamenta postoji radna grupa koja se bavi izradom novog predloga Poslovnika o radu Republičkog parlamenta. U ovom trenutku, zbog svega onoga što se dešavalo u okviru te radne grupe i zbog svega onoga što znamo da se, zapravo, radilo u okviru te radne grupe, potrebno je još dosta volje, još dosta vremena, dosta dijaloga, još razgovora, potrebno je najpre usvojiti zakon o Narodnoj skupštini, pa nakon toga Poslovnik o radu Republičkog parlamenta. Zbog svega toga, u ovom trenutku nam je potrebno nešto što bi se moglo definisati kao prelazno rešenje, zarad efikasnijeg rada Parlamenta, a to su upravo predložene izmene i dopune Poslovnika o radu Republičkog parlamenta. Kao što je kolega Petronijević, kao ovlašćeni predstavnik, već rekao za skupštinskom govornicom, Poslanička grupa SPS-JS-a podržava predložene izmene i dopune Poslovnika o radu Republičkog parlamenta. Mi zaista želimo da podržimo onaj konačan cilj koji se želi postići ovim izmenama, a to je efikasniji rad Parlamenta. Smatramo da predložene izmene neće narušiti princip javnosti rada i ravnomernog učešća svih relevantnih političkih činilaca na političkoj sceni Srbije u radu Republičkog parlamenta. Dakle, ubeđeni smo da predložene izmene i dopune Poslovnika o radu neće ugroziti prava opozicije, ali ni javnosti rada. Naravno da je potrebno, i u tome smo, čini mi se, svi u ovoj sali saglasni, pronaći meru, s jedne strane, između efikasnijeg rada Parlamenta i, s druge strane, poštovanja prava opozicije i pozicije kada je u pitanju sam rad Republičkog parlamenta. Potrebno je iznaći rešenje da većina donosi odluke u predviđenim rokovima na predloge i, naravno, na valjana obrazloženja Vlade Republike Srbije, a da opozicija, s druge strane, ima mogućnost da argumentovano daje sugestije, kritike, da govori u prilog tome zašto neke zakonske akte, odnosno zakonske predloge treba usvojiti, a neke ne. Mi smatramo da je nekoliko suštinskih novina koje će, svakako, uticati, ukoliko se usvoje, a ubeđeni smo da će izmene i dopune Poslovnika o radu koje su predložene biti usvojene. Dakle, nekoliko je suštinski bitnih novina koje će unaprediti rad u Parlamentu. Najpre, poslanici će, ukoliko se usvoje izmene i dopune Poslovnika o radu Republičkog parlamenta, ipak, za skupštinskom govornicom morati konkretno da govore o dnevnom redu aktuelnog skupštinskog zasedanja. Šefovi poslaničkih grupa, kao što je to već rečeno za ovom govornicom, moći će da traže objašnjenja i obrazloženja svakog utorka i četvrtka, i to u vremenskom periodu od 10 do 11 časova. Poslednjeg četvrtka u mesecu, i o tome je već bilo reči za skupštinskom govornicom, premijer i članovi Vlade, dakle, ministri, moraće da dođu u Republički parlament i da odgovaraju na pitanja poslanika. Mi na ovo gledamo pozitivno i smatramo da je izuzetno pozitivno uvesti ovakvu praksu u rad Republičkog parlamenta, dakle, vid direktne komunikacije između Parlamenta, s jedne strane, i Vlade, s druge strane, odnosno na ovaj način se, kroz Republički parlament, može vršiti kontrola rada Vlade Republike Srbije. Već je rečeno, skraćeno je vreme za rasprave o amandmanima. Dakle, vreme za rasprave o amandmanima je, usvajanjem ovih izmena i dopuna Poslovnika o radu Republičkog parlamenta, potpuno isto kao i vreme za raspravu u načelu, ravnomerno raspoređeno na sve poslaničke grupe, shodno broju poslanika koje poslaničke grupe imaju. U okviru dodatnih 15 minuta, i o tome je već bilo reči, šefovi poslaničkih grupa moći će da daju svoje viđenje o predloženim amandmanima. Naravno, stoji ono dodatno vreme za podnosioca amandmana. Sledeća novina je, na šta gledamo, takođe, izuzetno pozitivno, da pozivanje na navodne povrede procedure neće moći da traju satima, kao što je to bilo tokom proteklog vremenskog perioda i tokom proteklih meseci. Ono što posebno želimo da istaknemo, smatramo da se usvajanjem predloženih izmena i dopuna Poslovnika o radu Republičkog parlamenta unapređuje forma dijaloga u Parlamentu. Dakle, predložene izmene i dopune Poslovnika o radu Republičkog parlamenta, svakako, ne štete, ne remete, ne guše demokratsko sučeljavanje mišljenja u Parlamentu.I pozicija i opozicija moći će da obave svoju ulogu, s tim što će uvek morati da imaju na umu da je velika odgovornost svakog poslanika, i pozicije i opozicije, pred građanima Srbije. Potpuno je jasno da je u radu na novom poslovniku o radu Republičkog parlamenta potrebno utvrditi jasna i nedvosmislena pravila, kako bi rad u Parlamentu bio demokratski i efikasan. Na samom kraju, još jednom želim da naglasim, Poslanička grupa SPS-JS-a podržaće predložene izmene Poslovnika o radu Republičkog parlamenta. Zahvaljujem.
Hvala lepo. Da li još neko od prijavljenih narodnih poslanikaželi reč? (Ne) Da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, ili bilo ko ko još nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne) Zaključujem jedinstven glavni pretres. Obaveštavam vas da će Narodna skupština, u danu za glasanje, odlučivati o amandmanima podnetim na Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije i o Predlogu odluke u celini. Pošto smo obavili jedinstven pretres o jedinoj tački dnevnog reda ove sednice, na osnovu člana 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak, 17. februar, početak u 10 sati, kao dan za glasanje. Zahvaljujem na saradnji i vidimo se u utorak, nešto pre deset. Hvala.