Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, zahajuji 9. schůzi Poslanecké sněmovny. Schůze byla svolána podle § 51 odst. 4 našeho jednacího řádu na základě žádosti 51 poslance. Pozvánka vám byla rozdána přes poslanecké kluby v pátek 2. března tohoto roku. Prosím vás nyní, abyste se všichni přihlásili svými identifikačními kartami. Připomínám, že poslanci, kteří hlasují s náhradními kartami, čísla těchto náhradních karet, byla oznámena na 7. schůzi Poslanecké sněmovny. Nyní přistoupíme k určení ověřovatelů této schůze. Nicméně než přistoupíme k určení ověřovatelů této schůze, tak bych znovu požádal všechny poslankyně a poslance, aby se přihlásili svými identifikačními kartami, abychom dosáhli potřebného počtu poslanců přítomných na jednání. [[Čekání na potřebný počet poslanců.]] Tak, můžeme přistoupit tedy k určení ověřovatelů této schůze. Navrhuji, abychom určili poslance Petra Dolínka a poslance Víta Rakušana jako ověřovatele. Má prosím někdo jiný návrh? Jiný návrh nevidím. Přistoupíme tedy k hlasování o ověřovatelích schůze. Zahajuji hlasování. Kdo je pro, ať zmáčkne tlačítko a zvedne ruku. Je někdo proti? Hlasování pořadové číslo 1: přihlášeno 130 poslanců, pro 127, proti nebyl nikdo. Návrh byl přijat, to znamená, že jsme ověřovateli 9. schůze Poslanecké sněmovny určili pana poslance Petra Dolínka a pana poslance Víta Rakušana. Sděluji, že do zahájení schůze požádali o omluvení své neúčasti ty paní poslankyně a ti páni poslanci, kteří byli jmenováni na 7. schůzi Poslanecké sněmovny, v čase, kdy se koná 9. schůze. Současně konstatuji, že přišly další omluvy. Pan poslanec Karel Rais se omlouvá od 14.30 do 16.30 hodin z pracovních důvodů, pan ministr Ťok se omlouvá od 15 hodin do konce jednacího dne z pracovních důvodů a také od 9. do 12. hodiny dnešního dne a pan poslanec Běhounek se od 14.30 do 15.30 hodin omlouvá z pracovních důvodů. Pan poslanec Rais mezitím zrušil svou omluvu, tedy to pro pořádek konstatuji. Nyní přistoupíme ke stanovení pořadu 9. schůze, jehož návrh je uveden na pozvánce. Připomínám, že podle § 54 odst. 7 zákona o jednacím řádu rozhodne Sněmovna pouze o pořadu uvedeném v žádosti. Nelze tedy navrhnout změnu nebo doplnění pořadu, rovněž tak nelze rozšiřovat schválený pořad. Protože nevidím, že by se někdo hlásil s přednostním právem... [[Hlásí se několik poslanců s přednostním právem.]] Ano. Jinak bychom přistoupili k hlasování o pořadu schůze. Pokud se hlásí kolegové s přednostním právem, první byl pan místopředseda Pikal, po něm pan předseda Bartošek s přednostními právy.
Dobré odpoledne všem, já jsem velmi překvapen, že se mi podařilo se přihlásit první. Já se hlásím, protože jsem vlastně obdržel teď v poslední hodině petici za odvolání Tomia Okamury, v níž níže podepsaní občané České republiky vyjadřují svůj nesouhlas s popíráním utrpení Romů za druhé světové války a žádají členy Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky o okamžité odvolání Tomia Okamury z pozice místopředsedy Poslanecké sněmovny a je tam i odvolání Miloslava Roznera z mandátového a imunitního výboru. Takže já bych tuto petici rád předal a je to asi 600 podpisů. Neměl jsem bohužel příležitost to přepočítat, takže jsem tuto petici převzal jako reprezentant Sněmovny. Nyní bych ji rád postoupil petičnímu výboru. Paní předsedkyni tady nevidím, takže si vyberu nějakého místopředsedu a tomu to předám. To je za mě všechno, mám tady prostě 600 občanů, kteří žádají, abychom to projednali. Tak prosím, abychom to projednali.
Děkuji, pane místopředsedo. S přednostním právem je přihlášen pan předseda Bartošek. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Vážené poslankyně, vážení poslanci, slova, ta jsou mocná, mohou potěšit, ale mohou i bolestně zranit. Právě proto nelze přejít mlčením veřejná vyjádření typu: pracovní tábor v Letech u Písku neměl plot a umožňoval volný pohyb, šlo o neexistující pseudokoncentrák, případně se jakkoliv vyjadřovat o posílání kohokoliv do plynu. Všechno toto jsou výroky evidentně podobně smýšlejících lidí sdružených pod hlavičkou SPD. Jakkoliv se budeme probírat historickými analýzami a expertizami, jakkoliv se budeme osočovat ze slovíčkaření, pozadí tohoto všeho je děsivé. Popření romského holokaustu, popření genocidy obyčejných nevinných lidí, popření lidského utrpení. Proto je podle mne velmi důležité, vážené poslankyně a poslanci, abychom si zodpověděli otázku, zda chceme, aby člověk, který reprezentuje politické hnutí s těmito názory, reprezentoval i Českou republiku ve vysoké ústavní funkci. Letos v únoru 2018, tedy 70 let poté, si připomínáme, že i díky mlčení velké části veřejnosti tehdy převzala moc v našem státě komunistická diktatura. Moc, která zavírala, mučila, popravovala, ničila demokratický systém, ničila kulturní dědictví, omezovala svobodu vyznání. Moc, na jejímž začátku stálo také překrucování pravdy a faktů. Váš poslanecký kolega, vysoký ústavní činitel a předseda jedné z parlamentních stran Tomio Okamura, je v překrucování pravdy a faktů mistr. To, co zaznělo k otázce tábora v Letech z úst Tomia Okamury v průběhu lednového rozhovoru pro DVTV, bylo nemístné a neomluvitelné. Obzvlášť cynicky vyznívá i skutečnost, že k tomu došlo na Mezinárodní den památky obětí holokaustu. Veřejné popření romského holokaustu nelze omluvit ani údajnou horečkou 39 stupňů. Poté, co se na poslance Okamuru ze všech stran strhla palba kritiky, se na svém videokanálu na sociální síti za své tvrzení "omluvil" s tím, že jeho vyjádření o neoploceném táboře bylo nepřesné, neboť "v Letech byl laťkový plot s dírami a koncentrák začalo SS reálně hlídat teprve v roce 1943, kdy z tábora začali utíkat vězni nakažení tyfem". Pan Okamura následně jako zdroj svého tvrzení uvedl knihu Akademie věd s názvem Tábor Lety, fakta a mýty, knihu, která podle všech zatím veřejně dostupných informací neexistuje. [[(14.40 hodin)]] Vážené kolegyně, vážení kolegové, jakkoli může být páně Okamurovo bezprostřední vysvětlování toho, jak to vůbec vlastně myslel, tedy "omlouvám se za nepřesné vyjádření, plot tam byl, ale byly v něm díry", pro někoho do určité míry snad i úsměvné, nelze zlehčovat výrok, který je jasným popíráním a znevažováním utrpení lidí v průběhu holokaustu. Je to velmi nebezpečné pro celou naši společnost. A pro celou naši společnost to může také mít fatální důsledky. Tady jde o popírání smrti, o přivírání očí nad utrpením mužů, žen a dětí, kteří měli tu smůlu, že se nenarodili s blond vlasy a modrýma očima. Je potřeba si to říci na rovinu. Hnutí SPD postavilo svou politickou kariéru na populismu a na ubohém zastrašování lidí. Hřištěm Tomia Okamury je populismus v té nejčistší podobě. Populismus, ve kterém se dlouho připravuje půda, rozděluje společnost, kdy se staví město proti vesnici, aby se potom mohl objevit někdo, kdo to zastaví a udělá rychlý řez. Hodně lidí zatleská, protože se to týká těch druhých. Pan Okamura si tento styl politiky vybral a má na něj právo, ale je třeba veřejně říci, že internace Romů v táboře byla přípravou na nacistické konečné řešení cikánské otázky. Tábor v Letech u Písku a tábor v Hodoníně u Kunštátu byly romské sběrné lágry, ze kterých valná většina jejich obyvatel putovala do Osvětimi. Podle historických dokladů nacisté vyvraždili 90 % českých Romů. To jsou fakta, ano, to je holokaust. V roce, kdy si připomínáme 100 let od vzniku naší republiky, bychom k takovým nebezpečným signálům neměli být lhostejní. Slyším kolem sebe v poslední době stále silnější volání po větším národním sebeuvědomění, po patriotismu a národní identitě. A s tím souhlasím. Ale budovat národní identitu na základě zfalšované historie je cesta do pekla. V roce 100. výročí samostatného státu se nesmí základem pro další budoucnost České republiky stát lež, a lež o to odpornější, že se netýká Královédvorského či Zelenohorského rukopisu, ale zabíjení a týrání nevinných lidí. Jestliže nyní jako Poslanecká sněmovna nebudeme deklarovat distanc od slov pana místopředsedy Okamury tím, že jej odvoláme z vysoké ústavní funkce, přistupujeme tím veřejně na jeho hru. Dáváme tím české veřejnosti a celému světu najevo, že pro nás pravda nic neznamená, že jsme se ani po několikáté nedokázali poučit, že jsme schopni zaprodat svědomí za lokální politickou výhodu. Dáváme signál všem lidem, že lhát je normální, morálka a slušnost nic neznamená a že ryba smrdí od hlavy. Předpokládám, že v reakci na mou řeč zde dříve či později vystoupí patrně sám pan Okamura, který bude tvrdit, že výhrady, které vůči němu v této souvislosti zaznívají, jsou součástí nějaké politické kampaně. K tomu bych rád uvedl toto: Vážený pane Okamuro prostřednictvím pana předsedajícího, trestní oznámení podaná na vás a vaše stranické kolegy, všechna ta veřejná odsouzení a negativní reakce jsou pouze důsledkem vašich slov a jednání. Byl jste to vy, kdo o táboře v Letech nejprve řekl, že ho nikdo nehlídal, a později že tam byly sice ploty, ale s dírami. Byl to váš stranický kolega poslanec Rozner, kdo o Letech mluvil jako o neexistujícím pseudokoncentráku, a koneckonců byl to i váš, byť dnes již bývalý, tajemník poslaneckého klubu SPD pan Staník, kdo zde v parlamentní restauraci opilý vyřvával, že všichni Židi, Cikáni a homosexuálové by měli skončit v plynu, což v současné době šetří policie. To vy a někteří vaši členové svými výroky děláte z SPD extremistickou a xenofobní stranu. Právě z toho důvodu bylo také na některé členy SPD již podáno trestní oznámení s tím, že svými výroky se dopustili trestného činu popírání holokaustu podle § 405 trestního zákoníku. Je zde potřeba říci, že i zástupci národnostních menšin žijících v České republice včetně tajemníka Rady vlády pro národnostní menšiny jasně odsoudili svým prohlášením nenávistnou ideologii Tomia Okamury a jeho strany. Je potřeba říci, že tito lidé reprezentují více jak půl milionu lidí žijících v naší republice. Toto prohlášení podepsali kromě tajemníka Rady vlády pro národnostní menšiny zástupce bulharské menšiny, polské, romské, slovenské, německé, vietnamské, ruské a řecké menšiny. Vážené poslankyně a vážení poslanci, všem, kteří jste se svým podpisem připojili ke svolání této mimořádné schůze a zařazení tohoto bodu, za to děkuji a jsem rád, že vnímáte, že stejně jako trestní oznámení je důležité i to, aby ve vysokých ústavních funkcích byli lidé, kteří z obecného hlediska ctí svobodu, lidská práva, demokracii a kteří nepřekrucují historická fakta. Věřím, že i řada z vás se připojí a podpoří projednávání bodu, který zní Návrh na odvolání Tomia Okamury z pozice místopředsedy Sněmovny, a tímto vás chci také požádat, abyste svým hlasováním ze všech důvodů, o kterých jsem zde před chvilkou hovořil, tento bod podpořili.
Děkuji. Než budeme pokračovat vystoupením dalšího řečníka s přednostním právem, tak vám sděluji, že do 15.30 se z jednání Poslanecké sněmovny z pracovních důvodů omlouvá pan poslanec David Pražák, z dnešního jednání do 19 hodin ze zdravotních důvodů se omlouvá pan poslanec Ondřej Benešík, pan poslanec Jan Volný se omlouvá od 14.30 do konce jednacího dne ze zdravotních důvodů a pan poslanec Marek Novák se omlouvá z jednání Poslanecké sněmovny z pracovních důvodů v době od 14.40 do 18.40 hodin. Nyní bude následovat vystoupení řečníků s přednostním právem. Do této diskuse jsou přihlášeni pan předseda Chvojka, pan předseda Radim Fiala, pan předseda Bartoš a pan předseda Kalousek v tomto pořadí. Slovo má tedy pan předseda Chvojka. Máte slovo, pane předsedo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolte, abych přednesl za klub ČSSD naše stanovisko k programu této schůze. Na dnešní den byla svolána mimořádná schůze Poslanecké sněmovny a je potřeba říci, že datum je skutečně velmi symbolické. Na dnešní den totiž připadá 75. výročí prvního hromadného transportu brněnských Romů do koncentračního tábora v Osvětimi. Transport 7. března 1943 byl prvním masovým transportem protektorátních Romů do koncentračního a vyhlazovacího tábora Osvětim II - Březinka. Stalo se tak na základě rozkazu říšského ministra vnitra a vůdce SS Heinricha Himmlera z 16. prosince 1942, který nařizoval nucenou koncentraci všech rasových Cikánů a cikánských míšenců z Německem okupovaných území v osvětimském táborovém komplexu. Více než tisícovka romských mužů, žen a dětí byla tehdy odvezena vagony z budovy městských jatek v Brně. Většina z nich nepřežila a v následujících měsících roku 1943 následovaly další transporty do Osvětimi. [[(14.50 hodin)]] Jedním z největších transportů byl ten z někdejšího cikánského tábora v Hodoníně u Kunštátu, který se týkal téměř 800 vězňů, z nichž většina se už nikdy nevrátila. Z celkového počtu 5 500 protektorátních Romů, kteří byli deportováni do Osvětimi, mezi nimiž bylo i více než 1 600 vězňů z takzvaných cikánských táborů v Letech u Písku a v Hodoníně u Kunštátu, přežilo pouze 583 lidí. V českých zemích přežila druhou světovou válku jen zhruba desetina původního romského obyvatelstva. To znamená, že tedy plných 90 % naší předválečné romské populace bylo vyvražděno. Genocida českých a moravských Romů a také německých Sintů byla jednou z nejvíce důkladně provedených genocid druhé světové války. Co se týče táboru v Letech, tak ten patřil k celkem 21 pobočným táborům koncentračního tábora Flossenbürg a je mimo jiné spojen s dřinou vězňů, nedostatkem stravy, katastrofálními hygienickými poměry, nemocemi, pracovními úrazy a násilnickými excesy ze strany strážných vězňů. Je tedy potřeba říci, že výroky stávajícího místopředsedy Poslanecké sněmovny Tomia Okamury, které se týkaly koncentračního tábora v Letech u Písku, jsou, byly a budou vždycky v civilizované společnosti naprosto nepřijatelné. Nelze zpochybňovat utrpení stovek lidí, kteří zemřeli v letenském táboře. Je tím pliváno do tváře pozůstalým po obětech tohoto tábora. Ve strašných podmínkách tohoto koncentračního tábora zemřelo celkem 337 osob. A je potřeba zdůraznit, že z těchto 337 osob dvě třetiny tvořily děti. To jsou smutná fakta. A debata o tom, jestli byl tábor oplocený, či nikoli, jestli tam byl plot dřevěný, či jiný a jestli tam byl plot, který šel přelézt, nebo ne, je naprosto bizarní a odpuzující. Jako klub ČSSD očekáváme tedy, že se Tomio Okamura za své výroky omluví a že je vysvětlí. Neměl by své výroky chodit vysvětlovat jen na jednání jednoho poslaneckého klubu, to znamená na jednání poslaneckého klubu hnutí ANO, jak jsme zaznamenali v médiích, že tam třemi větami vysvětlil, co tím myslel, a že hnutí ANO se s tímto vysvětlením spokojilo. Měl by to vysvětlit zde na plénu a měl by se omluvit. A je potřeba říci, že i kdyby se pokoušel toto své tvrzení nějakým způsobem vysvětlit, že to vysvětlení beztak nemůže fungovat. Drtivá většina, nebo celý poslanecký klub ČSSD se shoduje na tom, že takováto osoba nesmí zastávat tuto vrcholnou funkci, to znamená, že by měla být odvolána z funkce místopředsedy Poslanecké sněmovny. Poprosím pana premiéra v demisi, i když on tady bohužel není, jestli by nemohl přehodnotit svůj postoj a jestli opravdu chce pana Tomia Okamuru držet v této funkci. Apeluji na příklad pana ministra Pelikána, který tady bohužel taky není, asi někde přemýšlí nad rezignací, který se několikrát veřejně vyjádřil, že nechce spolupracovat s hnutím SPD. Apeluji na kolegy pana ministra Stropnického a paní ministryně Šlechtové, kteří se vyjádřili také, že mají problém s výroky hnutí SPD a zástupci této strany. Takže já bych byl rád, protože to je stejné jako u té debaty o panu kolegovi Ondráčkovi, na hnutí ANO. Je to na 78 poslancích hnutí ANO, to je skoro polovina Poslanecké sněmovny, jestli vůbec bude tento program, tak jak je navrhován, odsouhlasen, abychom mohli o tom debatovat nejenom ti, kteří mají přednostní právo, ale všichni ostatní. A poté, pokud by byl ten program schválen, tak aby přispěli k tomu, aby byl Tomio Okamura z funkce místopředsedy Sněmovny z těch důvodů, o kterých jsem mluvil, pro jeho nepřijatelné a extremistické výroky, odvolán. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S přednostním právem nyní vystoupí pan předseda Radim Fiala. Máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážená vládo, nehodlám si zde hrát na historika, ale je nezbytné připomenout některé souvislosti, neboť utrpení lidí se v podání některých kolegů stává nástrojem politického boje a manipulace. Naše hnutí je vlastenecké. Hlásíme se k zájmům našeho národa. Hlásíme se k jeho tradicím a cítíme také závazek za jeho oběti. Proto nemůžeme být popírači holocaustu a nemůžeme být podezíráni, že zpochybňujeme utrpení jeho obětí. Likvidace českého národa byla součástí plánů rasového řešení evropského prostoru. Konečné řešení české otázky podepsal sám Heydrich, který byl hlavním projektantem tohoto organizovaného vraždění. Český národ je tedy na stejné pozici ve věci konečného řešení, jako byly ostatní skupiny obětí holocaustu. Naše štěstí bylo pouze v tom, že v pořadí likvidace jsme byli odsunuti na dobu po válce, protože nacistická německé mašinerie potřebovala využít naši pracovní sílu. Během druhé světové války probíhala plánovitá likvidace národů, etnických skupin, postižených lidí, lidí jiné sexuální orientace a v neposlední řadě také lidí jiného politického názoru. My nebudeme vyčleňovat oběti ani podporovat pozitivní diskriminaci některých obětí německého nacistického vraždění na úkor obětí ostatních. Kolegové ze strany lidové a někteří další rozehráli ve spolupráci s médii politickou hru, jejímž cílem je nalepit na SPD označení fašistické hnutí. Není to nic nového. Každý v Evropě, kdo nehraje komedii podle režie Bruselu, je fašista a extremista. Děje se to ve Francii v případě Marine Le Pen, děje se to také v případě úspěšné italské Ligy Severu Mattea Salviniho. Děje se to prostě všude tam, kde se někdo pokusí dělat politiku v národním zájmu a v zájmu svobody občanů. Nálepkování je běžná součást a taktika neomarxistických globalistů. Neomarxismus je podstatou politiky elit EU. Vytvořili lež, že zastánci národních hodnot a vlastenci musí být považováni za fašisty. Podle těchto neomarxistických měřítek by dnes byl pravděpodobně za fašistu označen i Tomáš Garrigue Masaryk. Mimochodem, dnes si připomínáme 168. výročí narození Tomáše Garrigua Masaryka. Je velmi zajímavé, že ve stejné době naprosto jasné prvky rehabilitace nacismu a válečných zločinů jsou tolerovány, a dokonce podporovány. V celém Pobaltí probíhají pamětní srazy SS. Na Ukrajině je oslavován zločinec Bandera. Ano, na této Ukrajině před jedním nebo dvěma lety se zločinec Stepan Bandera stal národním hrdinou Ukrajiny. Tato prokazatelná tendence nevadí. V Pobaltí a na Ukrajině se tito náckové vymezují proti Rusku. Takže to jsou dobří náckové a zaslouží podporu takzvaných demokratických politiků. Zmiňuji tyto okolnosti záměrně proto, abych ukázal na faleš, která dnes obecně v této věci probíhá. A nyní fakta. Historikové uvádějí, že v naší zemi je asi 2 500 míst, kde za druhé světové války byli internováni, vězněni, mučeni a vražděni lidé. Je naší povinností tato místa důstojně připomínat. Je zároveň naší hanbou, že tak nečiníme. Řada míst a památníků je v žalostném stavu. Na jejich údržbu nebo obnovu chybí prostředky. Kdyby tady byl ministr kultury, určitě by mi to potvrdil. Proto je velmi zásadní, aby prostředky vynakládané na připomínku utrpení lidí byly využity efektivně. Dnes se například vede debata, jak efektivně využít finanční prostředky na připomínku popraviště na pardubickém zámečku. Nikdo nepodezírá projektanty usilující o co nejefektivnější řešení z toho, že by zpochybňovali připomínku tohoto místa, kde se vraždilo. [[(15.00 hodin)]] V těchto souvislostech považuji za zcela legitimní debatu o tom, za jakých okolností a jaké finanční prostředky vynakládáme na důstojnou připomínku jednoho jediného místa. A tady je potřeba jasně říct, že tábor v Letech není nejvýznamnějším z hlediska připomínání obětí nacistické zvůle. Vynaložení finančních prostředků v případě tábora v Letech nepodpořil ani ministr financí minulé vlády a asi dobře věděl proč. Je to neprůhledná transakce, která znevažuje připomínku místa a zabraňuje vynaložit finanční prostředky na opravdu a zvýšení piety jiných míst, kde se mučilo a zabíjelo. Tato místa ale mají smůlu. Nejsou v centru pozornosti Sorosových neziskových organizací a s nimi spojených politiků, aktivistů a médií, kteří si přisvojili morální právo rozhodovat a uplatňovat pozitivní diskriminaci při hodnocení míry utrpení. Tam, kde byli u nás vražděni Slované, především Rusové, tam, kde byli vražděni partyzáni, čeští vlastenci, to je dnes méně zajímavé a méně potřebné připomínat, nebo dokonce je zájem takové skutečnosti ignorovat. Tam není zájem věnovat stamiliony. Naopak se drze objevují hlasy, jako bychom my Češi byli spoluzodpovědni za zločiny nacistického Německa. Opakuji, Češi, kteří měli svůj rozsudek konečného řešení a měli zmizet z mapy Evropy. Je naprostou ironií, že politickou hru dnes rozehrává strana lidová, jejíž členové v pozici představitelů vlády České republiky navštěvují srazy sudetoněmeckých organizací a v nás chtějí vyvolat pocit viny. Tato zjevná politická kolaborace se přímo vysmívá historickým souvislostem. Je historickým faktem, že sudetští Němci byli jedni z autorů konečného řešení české otázky a pouze vítězství spojenců, zaplacené na našem území životy spojeneckých vojáků, především Rusů a Rumunů, nás uchránila od faktické biologické likvidace. Vážené kolegyně a kolegové, musel jsem udělat krátkou a neúplnou historickou exkurzi, abych se jasně vymezil vůči nálepkování a manipulaci, která dnes na tato témata probíhá. Lidé, kteří hrají politické hry s cílem zvrátit výsledek demokratických voleb, zneužívají utrpení lidí a zneužívají historii. Lidé, kteří chtějí vůči obětem uplatňovat princip pozitivní diskriminace, poškozují památku obětí všech bez rozdílu. Lidé, kteří tvrdí, že český národ je spoluzodpovědný za nacistický holocaust, lžou. Přestaňme zneužívat památku obětí nacismu k politickým cílům. Kolega Tomio Okamura neúplně interpretoval historická fakta. Tuto věc vyřešil. Politické soupeření nechť řeší voliči. Pokud kolegové ze strany lidové prosadí popření principu, na kterém Sněmovna začala pracovat, a to poměrného zastoupení podle výsledku voleb, je to samozřejmě součástí politické hry, která má zabránit vzniku stabilní vlády. Je to součástí cynického plánu, jak svázat ruce vítězi voleb a omezit jeho vyjednávací prostor. Naše hnutí se demokratického soupeření prostřednictvím voličů nebojí. Naopak. Lidé v této zemi mají plné zuby falešné politiky a mediální manipulace. V dalších volbách se o tom jistě přesvědčí i strana lidová. Představitelé strany lidové mluví o Sudeťácích jako o milých, drahých krajanech. Dovolím si vám připomenout, že tito pro vás milí krajané jsou organizací založenou skutečnými nacisty a fašisty. Je nutné připomenout pány Rudolfa Lodgmana von Auen, zakladatele sudetoněmeckého politického hnutí, pana Waltera Bechera, pana Siegfrieda Zoglmanna. To nejsou produkty nálepkování. To jsou nacisté a fašisté kovaní hrůzou války a holocaustu. Tito lumpové a ideoví vrazi našeho národa jsou zakladatelé a bývalí mluvčí vašich dnešních milých krajanů. Součástí milých krajanů, pane Hermane, Bělobrádku a Bartošku prostřednictvím pana předsedajícího, je i organizace Witikobund. Je personálně jasně propojena se sudetským landsmanšaftem. Cituji ze zprávy českého Ministerstva vnitra z roku 2004: Pozornost si rovněž zaslouží organizace sudetoněmeckých nacistů Witikobund, který v prostředí landsmanšaftu šíří protičeské názory. Programem organizace je odčinění údajných válečných zločinů spáchaných spojenci na německém národě a dále odstranění lží o německých zločinech včetně takzvané holocaustové kultury jakožto projevu neněmeckého myšlení. Konec citace. Nikdy bych si nedovolil ztotožňovat stranu lidovou s lidoveckými kolaboranty z let 1948 až 1989. Byli to lidé, kteří zradili demokracii a křesťanské hodnoty. Dnešní vedení strany lidové se také vykašlalo na demokratické hodnoty a také slouží lidem v Bruselu, kteří ohrožují demokracii a svobodu. Kolaborujete, podrážíte, škodíte, když můžete, a popíráte hodnoty, o kterých falešně tvrdíte, že je hájíte. Děláte to pro vlastní moc, peníze a cizí zájmy. Nemáte už žádný vlastní program pro Českou republiku a naše lidi. Jste jako buben. Děláte hluk a uvnitř není nic. Tahle muzika už lidi otravuje. Pošlou vás do politických dějin. Vážené dámy a pánové, je třeba, aby se Sněmovna vrátila ke své práci, začala pracovat v zájmu občanů, kteří tuto Sněmovnu zvolili, a k této práci ctila ústavní zvyklosti. Pevně věřím, že zde je dostatek kolegyň a kolegů, kteří odmítnou tancovat jako medvědi podle bubínku strany lidové. Děkuji vám za pozornost.
S přednostním právem pan předseda Bartoš. Po něm je přihlášen pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážený pane předsedající, já bych tady chtěl v krátkosti, i když to úplně po tom, co jsem si teď vyslechl, není lehké, co se tady stalo. My dlouhodobě nemusíme souhlasit s tím, jakým způsobem vystupuje pan Tomio Okamura, popřípadě další členové či představitelé SPD ve veřejném prostoru v době voleb mimo Poslaneckou sněmovnu. Dá se to řešit samozřejmě cestou trestních oznámení, pokud ta rétorika poruší nějaké zákony stávající České republiky. Ovšem pokud byl pan Tomio Okamura zvolen jako místopředseda Poslanecké sněmovny, on je zastoupení poslanců celé Poslanecké sněmovny. My s touto rétorikou nesouhlasíme. Omluva v tomto případě není dostatečná. Já bych chtěl prostřednictvím pana předsedajícího apelovat i na členy SPD. Pokud máte v názvu své strany to slovo "demokracie", a dokonce ve vašem programu hovoříte o zodpovědnosti politiků, a tu trestněprávní rovinu jsem již vyřešil a zde evidentně jsou i nějaké žaloby na místopředsedu Okamuru, tak přece to je ta role té Poslanecké sněmovny. Politik, který něco provede, něco i třeba závažného, a já považuji tyto výroky za závažné, by měl předstoupit před Poslaneckou sněmovnu a mít tu odvahu se z toho zpovídat, vysvětlit to nám všem zde, nikoliv pouze na klubu ANO, které tedy má takovouto sílu v Poslanecké sněmovně. To je podle mě odvaha politika, to je ta demokracie, když hovoříme o tom, že se někdo staví čelem k občanům v přímé demokracii, tak postavit se 200 poslancům v Poslanecké sněmovně, to je ten správný krok a to je politik, který tvrdí, že je politik, který hájí svoje zájmy, stojí si za svou pravdou. To by zde pan Okamura měl podstoupit. Mně přijde... ne teatrálně šokující. Mně přijde velmi problematické, když se podařilo sehnat 86 podpisů na to, aby se tato věc projednávala na poslaneckém plénu, že již při předchozím navržení tohoto bodu na jednání schůze vlastně bylo přehlasováno takto velké množství poslanců, kteří to navrhli, koalicí ANO, KSČM, SPD. Já bych vás tedy chtěl požádat, a i tedy vás ze strany SPD Tomia Okamury, abyste umožnili tuto věc projednat, schválili jednání této mimořádné schůze a podívali se skutečně na to, co to je ta demokracie. Protože sněmovna dala, sněmovna vzala. A právě zde probíhá ta demokratická diskuse a poslanci mají právo si vyslechnout tu obhajobu a následně rozhodnout o tom, jestli pan Tomio Okamura má být, nebo nemá být nadále místopředsedou Poslanecké sněmovny, protože je to reprezentativní funkce a nereprezentuje pouze vás, z vaší strany, z které prochází, ale reprezentuje i v zahraničí celou Poslaneckou sněmovnu. Děkuji.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Kalousek, po něm je přihlášen pan předseda Kováčik. Máte slovo, pane předsedo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, pan předseda Okamura omlouval svůj výrok jednak horečkou, jednak nepřesným vyjádřením. Způsobem, který, přiznám se, není pro mne příliš přijatelný, ho tady obhajoval i pan předseda Fiala a všichni tvrdí, že proti Romům - pan předseda poslaneckého klubu SPD Fiala, vidím trochu zděšení v tvářích kolegů ODS - s tím, že pan místopředseda Okamura proti Romům osobně přece vůbec nic nemá. My, kteří občas zajdeme na facebookový profil některých našich kolegů, tak víme, co říkají skutečně a jak lze jejich slova číst. Já se pokusím, snad se mi to podaří, abych necitoval nepřesně pana místopředsedu, vám pustit šestačtyřicetivteřinový záznam jeho řeči. [[Pouští do mikrofonu záznam řeči na facebookovém profilu Tomia Okamury z tabletu.]] Hlas Tomia Okamury: "Milí přátelé, vážené dámy a pánové, vítám vás na svém facebookovém profilu. Za posledních 70 let stoupl počet Romů v České republice 32krát. Ano, slyšíte dobře. Je to skutečně neuvěřitelný nárůst. Zatímco v roce 1945 u nás žilo 10 000 Romů, tak letos je to podle odhadů 320 000. Jen za posledních 14 let se jejich počet zdvojnásobil. Podle mého názoru je stávající strmý růst romské populace jedním ze dvou největších bezpečnostních rizik pro Českou republiku. Samozřejmě tím druhým jsou nepřizpůsobiví imigranti." [[Poslanci Pirátů bouchají do lavic.]] Prostřednictvím pana předsedajícího, položil jste si, pane místopředsedo Okamuro, otázku, proč tady v roce 1945 bylo těch Romů tak málo? A nebylo tady náhodou taky málo Židů? A nebylo to náhodou z úplně stejného důvodu? Z důvodu největšího zvěrstva v historii lidské civilizace, které vy zlehčujete a popíráte? A teď, když jste natáčel tuhle řeč pro svůj facebook, tak jste neměl horečku. Tohle je na vašem facebooku a tímhle vy oslovujete občany České republiky. Položil jste si taky otázku, nebo nechtěl byste nám vysvětlit během té mimořádné schůze, jejíž program doufám bude schválen, proč občané České republiky s ústavními právy občanů České republiky romské národnosti - není to jediná menšinová národnost, která žije v našem státě - proč je jedním ze dvou největších bezpečnostních rizik? Proč jsou naši spoluobčané jedním z těch dvou největších bezpečnostních rizik? A nechci domýšlet, jak přemýšlíte o eliminaci a likvidaci tohoto podle vás bezpečnostního rizika! Pan předseda klubu SPD Fiala řekl, že jste vlastenecké hnutí, a odkazoval se dokonce na Tomáše Garrigua Masaryka. Máme 7. března, slavíme den narození Tomáše Garrigua Masaryka, tak mi dovolte jeden jeho citát: "Vlastenectví je láska k vlastnímu národu, nikoliv nenávist k jiným." Prostřednictvím pana předsedajícího vy, pane místopředsedo Okamuro, tu nenávist šíříte. Šíříte nesnášenlivost spolu s řadou dalších kolegů. Za poslanecký klub TOP 09 chci říct, že si opravdu nepřejeme, aby člověk, který šíří nenávist a nesnášenlivost, reprezentoval Poslaneckou sněmovnu v pozici místopředsedy. Protože my jsme členové té Poslanecké sněmovny a myslíme si, že takováto reprezentace je mezinárodní ostuda. Udělal byste nám samozřejmě velikou radost, kdybyste si vzal příklad z pana poslance Zdeňka Ondráčka a rezignoval sám. V takovém případě nám klidně můžete říct, že jsme demokratická žumpa. Můžete nám to říct třeba třikrát, my to uneseme. Důležité je, že už nás nebudete reprezentovat. Pokud tak neučiníte, záleží samozřejmě všechno na hlasování poslanců klubu ANO. Je to nejsilnější klub a oni rozhodnou, zda nás někdo, kdo šíří nesnášenlivost a nenávist, bude reprezentovat dál, či ne. Dovolil bych si podotknout, milí kolegové z klubu hnutí ANO, že před poměrně malou chvílí váš pan předseda Babiš v Muzeu romské kultury v Brně uctil oběti romského holocaustu a připomněl, že něco takového už se nikdy nesmí opakovat. No, slova jsou slova a činy jsou činy. Pokud vy se dnes rozhodnete, že popírač holocaustu a šiřitel nesnášenlivosti a nenávisti vůči jiných etnikům má dál reprezentovat Poslaneckou sněmovnu, tak se sice od něčeho slovy distancujete, ale svým vlastním činem, tedy hlasováním, to podporujete. Tady je váš Rhodos a tady teď skočte! Buď k podpoře civilizované společnosti, k ideálům humanismu, na kterých je založena naše republika, k ideálům rovnosti v právech a důstojnosti před zákonem, anebo skočte k podpoře extremismu. To se snadno ukáže podle vašeho hlasování. Já vám držím palce, abyste to zvládli. Děkuji vám.
Pan předseda Kováčik nyní nebude hovořit. Na řadě je s přednostním právem pan předseda Gazdík. Máte slovo.
Hezké dobré odpoledne, vážené kolegyně, vážení kolegové. Já nebudu předčítat připravené projevy. Ani nebudu mluvit asi příliš vzletně. Chci přednést věci, které mě trápí, a technicky se k problému, který tu máme, postavit. Já jsem měl tu čest, že jsem takřka čtyři roky vykonával funkci místopředsedy Poslanecké sněmovny. A učili nás, že úkolem místopředsedy Sněmovny je řídit Sněmovnu a reprezentovat ji navenek. Omlouvám se, ale když kdokoliv z místopředsedů nereprezentuje nás všechny - nejenom sebe, protože ten místopředseda už nemluví a nevyjadřuje se veřejně za sebe, ale za celou Poslaneckou sněmovnu - tak z toho musí nést následky. To, co přednesl pan místopředseda Okamura, to tady bylo rozebráno dostatečně a děkuji mým předřečníkům, že řekli to, co tu řekli. A teď bych na závěr chtěl říct něco vám, milé kolegyně a milí kolegové z SPD. Vy máte v názvu strany přímá demokracie a před volbami jsme v každé druhé větě vašeho pana předsedy či od vás slyšeli také slova odvolatelnost politiků. Já pevně věřím, že jste to mysleli vážně a že ani v koutku duše ani na minutu neuvažujete o tom, že byste nepřipustili tajné hlasování jako nástroj demokracie a přímé demokracie o odvolání, když tady jasná část poslanců, osmdesát, nebo více než osmdesát, řekla, že si přeje o tom hlasovat. Vy, kteří máte v názvu slova přímá demokracie. A také jste prosazovali odvolatelnost politiků. Pokud si tady více, než osmdesát poslanců přeje odvolat jednoho z vašich politiků, tak věřím, že ani na chvilku neuvažujete o tom, že byste to nepřipustili. Nebo je odvolatelnost politiků jenom pro některé? A když přijde na vašeho politika, tak už se vás to netýká? Ukažte nám to nyní svým hlasováním. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Další přihlášky s přednostním právem nevidím. [[O slovo se hlásí poslanec Bělobrádek.]] Konstatuji tedy, že tato schůze byla svolána podle paragrafu - a pan předseda má slovo. Prosím. Omlouvám se.
Vážený pane místopředsedo, vážená vládo, kolegyně, kolegové, já bych chtěl říci, že když jsem četl jednu z knih Tomia Okamury, byl tam citát, který mám také rád a který vám teď přečtu. Je od německého antifašisty, člověka, který byl skutečným hrdinou. A říkal: Když přišli nacisté pro komunisty, mlčel jsem. Nebyl jsem komunista. Když zavírali sociální demokraty, mlčel jsem, nebyl jsem přece sociální demokrat. Když přišli pro odboráře, mlčel jsem, nebyl jsem přece odborář. Když přišli pro mě, nebyl už nikdo, kdo by se mě zastal. Já myslím, že to, co tady zažíváme, a to, o čem tady diskutujeme, a byl bych skutečně rád, abychom mohli diskutovat nejenom my s přednostním právem, ale všichni poslanci tohoto slovutného orgánu, tak abychom si uvědomili, že tady hovoříme o člověku, který rozděluje lidi podle toho, do jaké patří etnické skupiny, a podle toho jim dává nálepku. Dává jim nálepku, že jsou všichni takoví. Předseda poslaneckého klubu SPD v podstatě srovnal, že všichni tzv. Sudeťáci byli nacisté. Já bych vám přál, abyste se jel podívat někdy na sjezd krajanského sdružení. Ano, je tam Witikobund a je také velmi odporný a já se od něj jasně distancuji. Ale jsou tam lidé, kteří jsou v CSU. Jsou to lidé z SPD, což v Německu jsou sociální demokraté. Ti tam mají svoje stánky. Jsou tam lidé, kteří se jednoznačně distancují od nacismu. Jsou to lidé, kteří umějí udělat jednoznačnou a naprosto nekompromisní kritiku nacismu. Ale tady přeci jde o to, že mezi těmi sudeťáky jsou i antifašisté, kteří odešli i na protest proti tomu, co se tady dělo po roce 1945 a v roce 1945. Jsou tam lidé, kteří sami trpěli za nacismu. A vy je všechny házíte do jednoho pytle, stejně jako takhle házíte všechny Romy. Jsem přesvědčen, že to takto nejde. Víte, rádi mluvíte o křesťanských hodnotách. Mě by zajímalo, jestli vůbec víte, co to je. Ona ta otázka není zas tak snadná a docela by mě zajímalo, když se jí zaštiťujete, co by to bylo. Já chápu, že cítíte určitou nervozitu i z padajících preferencí, chápu, že se vymezujete vůči nám. [[Projev nesouhlasu poslanců SPD, smích.]] Já tomu rozumím. Každopádně jediná záchrana pro vás je, abyste byli ještě prudší a abyste byli ještě daleko agresivnější, než jste nyní. Já z toho nemám radost. Každopádně jsem přesvědčen, že to, že nenávist a lži patří mezi vaši výbavu, je evidentní. A myslím, že můžeme v rámci předvolebního boje dokonce i akceptovat vaše lži o migraci. Myslím si, že to prostě je váš styl a je to váš nástroj. Ovšem pokud tady rozvíjejí vaši čelní představitelé takovéto nesmysly, tak to jsem přesvědčen, že byste se měli stydět. A dodám ještě jeden citát. K vám, takzvaným vlastencům. Je to citát Karla Čapka z roku 1926. "Není ošklivější věci, než dělá-li se z vlastenectví živnost. Je to podobná morální prostituce, jako kdyby se někdo chtěl živit svou ctností. Slušný člověk o sobě nevytrubuje, že je národně uvědomělý, jako o sobě neprohlašuje, že je poctivý. To se snad mezi neporušenými lidmi rozumí samo sebou." Ano, je to ten Karel Čapek, který byl na seznamu gestapa a který by skončil určitě v koncentráku, možná v nějakém pseudokoncentráku, protože by si tam mohl volně dojít na toaletu, která byla velmi krásná, určitě, v tom koncentráku, ve kterém zahynul jeho bratr. A myslím si, že velmi pokrytecké od vás všech je v tomhle vaše snaha se balit do české vlajky. Vy tady hovoříte, pan předseda Radim Fiala prostřednictvím pana předsedajícího tady hovořil o různých památkách. Víte, je zajímavé, že vás jsem nikdy neviděl, že byste se byli poklonit památce našich parašutistů, mimochodem bytostně spjatých s lidovou stranou, protože Orel, a máme tady starostu Orla, měl stejného zakladatele. A ti kluci, kteří provedli vojenský útok na Heydricha, tak čtyři z nich, kteří zahynuli potom v Resslovce, byli orly. Nikdy jsem vás tam neviděl. Nikdy jsem vás neviděl, že byste byli v Ležácích. Víte, to jsou jen takové řeči, ale skutečnost je jiná. Že vám není hanba zaštiťovat se vlastenectvím! Zaštiťovat se tím, že tady byli lidé, kteří nasadili svůj život. A opírat se do lidové strany, to sice můžete, ale my máme svých mučedníků také desítky a stovky. A jak těch nacisty zavražděných, tak komunisty zavražděných. Ano, byli i kolaboranti. Ale také máme svoje mučedníky. A také jsme měli předsedu vlády v Británii. Také dožil ve vězeních a v internacích komunistických. Jsem přesvědčen, že to, co tady prožíváme, je skutečně hraniční situace, kdy můžeme mít na některé věci skutečně rozdílný názor. Ale jsou hranice a limity, které se překračovat prostě nemají. Nemají se překračovat limity lidské důstojnosti. Každý člověk má svoji hodnotu. Každý člověk si zaslouží svoji lidskou důstojnost. A je jedno, jestli je malý, tlustý, plešatý, blonďatý, postižený, chytrý. Ale to vám nic neříká. A to je jedna ze základních křesťanských hodnot, že lidská důstojnost nesmí být pošlapána. Že člověk je odrazem Božím. Pochybuji, že vůbec víte, o čem mluvím. Že vám není hanba!
Děkuji, pane předsedo. S přednostním právem se přihlásil pan předseda Kováčik. Máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Paní a pánové, předesílám, že i součástí mé rodinné historie je pobyt v koncentračním táboře jednoho z mých předků, tedy mého děda, tedy v pozici vězně. Poté co bylo poraženo francouzské hnutí odporu, byl v koncentračním táboře, vrátil se z něho a pracoval pro tuto republiku - prosím pěkně v dolech na Ostravsku. Nikoliv v žádných funkcích. Ale to už tady možná někdy znělo. Já tím chci jenom ilustrovat, že mám spolu s komunistickým hnutím a Komunistickou stranou Čech a Moravy hlubokou úctu k obětem a hlubokou, ano, tady nenávist k těm, co zorganizovali, provozovali koncentrační tábory jakýmkoli způsobem, v té době se chovali zvěrsky. A také mám hlubokou úctu k těm, kdo tuto republiku a s ní celou Evropu a celý svět od oné nacistické hrůzovlády osvobozovali. Ať už to byli z východu, západu, severu nebo jihu. To je nepřekročitelný limit mého uvažování a mého chování. Ale chtěl bych - a nechci vůbec říkat, protože svět není černobílý, tak jako historie není jenom hodná nebo jenom zlá, tak proto nechci říkat něco, jako že čert o morálce káže, některým svým předřečníkům z řad navrhovatelů tohoto bodu. Ale připomínám, že když se tady mluvilo o známkování a nálepkování, škoda jen, že včera při podobné diskusi, která zde probíhala, o odvolání mého kolegy Zdeňka Ondráčka, se také nemyslelo na známkování a nálepkování jako na nehezkou věc tak, jak se na ni samozřejmě správně poukazuje hned. A byl bych trošku také pokornější na straně navrhovatelů tohoto bodu. Koneckonců ona ta vina není také úplně černobílá. Vzpomínám si, akorát nevím, který to přesně, promiňte mi, křesťanskou historii, katolickou zvlášť, tak dobře neznám, který to byl papež, který žehnal oněm nacistickým zbraním. Protože tam byl také prvopočátek toho všeho utrpení. Takže skloňme se všichni před oběťmi tohoto utrpení v jakémkoliv zařízení, v jakémkoliv táboře, ať už byl internační, koncentrační, pracovní či jakýkoliv další za druhé světové války. A v tiché vzpomínce si řekněme: Nesmíme zapomenout! Ale také si řekněme, že historie není černobílá a že se máme vzájemně ctít a že máme přece jenom více pracovat, poučeni onou historií, pro to, aby se nemohla opakovat a aby naše děti, naši vnuci tady v této zemi žili lépe než naši předkové anebo než my. Děkuji.
Děkuji. Konstatuji, že od 15 do 18 hodin se z dnešního jednání ze zdravotních důvodů omlouvá pan poslanec Foldyna a od 14.30 do konce jednacího dne z důvodu zahraniční pracovní cesty pan ministr vnitra Metnar. Dívám se po jednacím sále, zda se ještě někdo hlásí s přednostním právem. Pokud se nikdo nehlásí, tak připomínám, že tato schůze... Hlásí se pan předseda Bartošek. Prosím, pane předsedo.
Jenom krátká reakce. V současné době, až se bude schvalovat program schůze, kolegyně a kolegové, nebudeme rozhodovat o nějaké podobě zákona ať už o prodejní době, či o čemkoli jiném. Budeme zde rozhodovat o tom, jakým způsobem bude vypadat demokracie do budoucna v této zemi a co budeme ochotni, nebo nebudeme ochotni tolerovat, a to nejenom v Poslanecké sněmovně, ale i v naší společnosti. Věřte, že to je poměrně klíčové hlasování, které o mnohém rozhodne a mnohé ukáže. A za sebe říkám, že zažívám velké zklamání a rozčarování, že k tak zásadní věci neměl odvahu vystoupit alespoň jeden člen vlády, který by řekl stanovisko - když už ne za vládu, tak alespoň za sebe. Protože v praxi se říká, že mlčení znamená souhlas.
S přednostním právem pan předseda Bělobrádek. Máte slovo, pane předsedo.
Vážený pane předsedo, vážená vládo, kolegyně, kolegové, dodal bych k tomu, co tady říkal vaším prostřednictvím Pavel Kováčik, jestli by mohl říct, který papež to byl. Ono se totiž dost často plete to, když se žehnalo vojákům dopředu, protože bylo jasné, že jich spousta zahyne, tak se dělaly úkony, které byly trošku jiné, takže je to něco jiného než žehnání zbraním. Takže kdyby řekl který a kde, abychom si potom vyjasnili ty jednotlivé věci. Další věc, kterou bych chtěl říct, že mezi zásadní křesťanské hodnoty, abych tady kolegu poučil, patří také odpuštění a milosrdenství. To je základem křesťanství. Nikoliv oko za oko. To je jedna z věcí. A usmíření mezi lidmi, kteří se chtějí usmířit a kteří litují, to je základní a elementární hodnota křesťanství. A také bych chtěl, že Daniel Hermann, když se tady o něj opřel pan předseda Fiala vaším prostřednictvím, tak jeho přímí příbuzní zahynuli v rámci holocaustu právě nacistickou rukou. A on přesto je ochoten pracovat na smíření. Na tom, že nesmíme zapomínat, co se tady dělo, na všechna zvěrstva, na všechny nelidské a ukrutné věci. Na to, co je člověk schopný udělat druhému člověku, na to se nesmí zapomínat. Musíme si to připomínat, ale také jít dál. Protože živit nenávist dalších generací, to je přesně to, co je odkazem nacismu, co je odkazem všech nenávistných ideologií, všech nenávistných režimů. Šířit je dál jako jed. A to je zcela v protikladu s křesťanskými hodnotami. Doufám, že si to zapamatujete.
Děkuji, pane předsedo. Znovu se ptám, zda se ještě někdo hlásí s přednostním právem. Není tomu tak. Tedy znovu konstatuji, že tato schůze byla svolána podle § 51 odst. 4 zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny a navržený pořad zní odvolání Tomia Okamury z funkce místopředsedy Poslanecké sněmovny. Protože nemáme každý den mimořádnou schůzi, tak připomínám všem paním poslankyním a pánům poslancům, že nyní nebudeme hlasovat o odvolání Tomia Okamury z funkce místopředsedy Poslanecké sněmovny, ale pouze o návrhu pořadu této schůze, a pak bychom teprve mohli zahájit jednání. Čili nyní budeme rozhodovat o pořadu uvedeném v žádosti, tak jak jsem ho zde přečetl. Je zde žádost o odhlášení, takže vás všechny odhlásím. Prosím, abyste se znovu přihlásili svými identifikačními kartami, což se nyní stalo. A já zahajuji hlasování o pořadu schůze. Kdo je pro, ať stiskne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti? Hlasování číslo 2, přihlášeno 176 poslanců, pro 77, proti 49, tedy návrh nebyl přijat. Znamená to, že nebyl schválen navržený pořad schůze. Jsme v situaci, kdy je zde žádost o kontrolu hlasování, které samozřejmě vyhovíme. [[Děje se.]] Pan předseda poslaneckého klubu ODS Stanjura. Pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Zpochybňuji hlasování. Já jsem hlasoval pro, všichni jste viděli ještě, jak jsem ukazoval klubu, a na sjetině mám křížek. Takže zpochybňuji hlasování.
Ano, je zde návrh pana předsedy Stanjury o zpochybnění hlasování. Já dám o tomto návrhu hlasovat. Zahajuji hlasování. Kdo je pro, ať stiskne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti? Hlasování číslo 3, přihlášeno 177 poslanců, pro 154, proti žádný. Návrh byl přijat. Hlasování tedy bylo zpochybněno. A budeme znovu hlasovat o návrhu pořadu schůze. Já myslím, že vás znovu nemusím seznamovat s tím, o čem budeme hlasovat, že je to všem jasné. Pokud ne, rád to přečtu znovu. Je zde žádost o odhlášení. Všechny vás odhlašuji a odhlásím i ty, kteří se omylem přihlásili k faktické poznámce. Přihlaste se prosím znovu svými identifikačními kartami. A já zahajuji znovu hlasování o pořadu schůze. Kdo je prosím pro, ať stiskne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti? Hlasování číslo 4, přihlášeno 177 poslanců, pro 78, proti 41. Návrh byl zamítnut. Je zde nová žádost o kontrolu hlasování, které opět vyhovím. [[Šum v sále.]] Pan předseda Bartošek.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Pořad schůze neprošel, taková je realita, takhle funguje demokracie, já to respektuji. Přesto zde mám potřebu říct jednu věc. Zásadní zodpovědnost ležela na hnutí ANO, na vás, milé poslankyně a poslanci, jakým způsobem se zachováte, koho chcete mít v čele Poslanecké sněmovny a kdo nás bude reprezentovat. Já bych zde chtěl ocenit - protože jistě vaše složky a agenti si najdou, kdo z hnutí ANO podpořil - já bych zde chtěl veřejně poděkovat panu poslanci Vyzulovi, že si zachoval rovnou páteř. [[Dlouhotrvající potlesk zprava i z řad sociální demokracie.]] Tímto jste, kolegyně a kolegové z hnutí ANO, převzali zodpovědnost za hodnotovou orientaci politiky České republiky. Přijali jste zodpovědnost za to, že Českou republiku ve vysoké ústavní funkci bude reprezentovat člověk, který znevážil a zneuctil oběti holocaustu druhé světové války! [[Hlasitě a emotivně.]] Vyřiďte si to každý se svým svědomím.
S přednostním právem je přihlášen pan předseda Gazdík, po něm pan předseda Kalousek.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, tak vypadá ta odvolatelnost politiků v praxi. Pan předseda Okamura udělal chybu. Říkal věci, které říkat neměl, a nereprezentoval nás všechny jako místopředseda Sněmovny, tak jak měl. Dokonce to podle svých slov sám uznal. O takovém politikovi by se i podle vašich zásad, které hlásáte, mělo hlasovat. Vy jste to hlasování nepřipustili. Ani hlasovat o tom v tajné volbě jste nepřipustili. Takže tak vypadá ta odvolatelnost politiků v praxi. Hlavně, když nejde o nás!
Pan předseda Kalousek. Máte slovo, pane předsedo.
Dámy a pánové, jistě na to někteří z vás budou mít jiný názor, ale mluvím za tu část veřejnosti, která po tomto hlasování se bude stydět nejenom za svého prezidenta republiky, ale bude se stydět i za svou Poslaneckou sněmovnu. Takzvaným apoštolům nechumelismu v médiích i v politice, kteří neustále apelují na to, aby demokratické strany ve Sněmovně jakoby ochránily hnutí ANO před spoluprací s extremisty, tak jim chci položit veřejně řečnickou otázku po tomto hlasování: V čem že je ANO méně extremistické než ty druhé dvě strany? Vždyť jsou všechny tři stejné. [[Smích v sále.]] A mají spolu hlasovací koalici.
Pan předseda Stanjura s přednostním právem. Máte slovo.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, musím použít výraz nemilá vládo. Ani jeden člen vlády České republiky nechtěl připustit debatu na toto závažné téma. Ani jeden! Včetně těch, kteří dávají rozhovory a okázale se odtahují od SPD. Všichni víme, kteří to jsou, já je nebudu jmenovat. Kde je to vaše hrdinství proti mikrofonu? A když máte před sebou tlačítko, tak co děláte? Mlčíte! Tak si to příště nechte, ty řeči, jak vám někdo vadí. Já nemluvím o tom, jestli jste měli hlasovat tak či onak. Vy jste, milí členové vlády za hnutí ANO - kterým se tak nelíbí to SPD, jste z toho nešťastní, musíte o tom přemýšlet - vy jste ani neumožnili debatu poslancům bez přednostního práva! Takže jste úplně stejní jako ti, kterým to nevadí. Tak si nehrajte na ty lepší z hnutí ANO, kterým to fakt vadí: Já mám z toho hrozný problém. Když přijde k hlasování, tak hlasujete stejně jako všichni ostatní. A musím říct, pokud jsem se dobře díval na sjetinu, když tak se omluvím, podívejte se, jak hlasoval náš předseda naší Poslanecké sněmovny!
S přednostním právem pan předseda Chvojka, po něm s přednostním právem pan předseda Kováčik. Prosím, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Já v podstatě budu navazovat na to, co říkal pan kolega Stanjura, s tím, že budu adresný a budu osobní a omlouvám se za to. V tom svém předchozím projevu jsem říkal a apeloval jsem na ty lidi, kteří např. před měsícem v koncernovém tisku Andreje Babiše byli jmenováni jako ti, kteří mají zásadní problém s tím, aby možnou budoucí vládu ANO podporovalo hnutí SPD. Tuším, že ta jména byla tři, byl to Robert Pelikán, který tady není, je právě na uctění památky obětí romského holocaustu v Brně, ten je omluven. Ale ještě tam byla zmíněna paní ministryně Šlechtová a pan ministr Stropnický, které znám ze svého ročního působení ve vládě, a měl jsem s nimi velmi dobré vztahy, ale bohužel musím říct, a říkám to s určitou bolestí v srdci, že prostě oni se ukázali právě v tomto hlasování, které proběhlo, jako lidé, kterým se asi bohužel nedá věřit. Protože oni říkali v tom koncernovém tisku, že mají problém s hnutím SPD, že se jim jejich názory nelíbí. Paní kolegyně Šlechtová byla dokonce ostřejší, té je v uvozovkách vyhrožováno trestním oznámením na její adresu za to, co říkala o názorech či o lidech z hnutí ANO. Ale nyní, když jsme mohli diskutovat ještě o něco déle a mohli jsme dát možnost některým dalším lidem mimo ty, kteří mají přednostní právo, aby mohli říci, co si o této věci myslí, tak se zdrželi. Myslím si, že je to z jejich strany zbabělost, a velmi mě to mrzí. Děkuji.
Děkuji, pan předseda Kováčik. Máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Paní a pánové, když to tak poslouchám, a v poslední době častěji, od pana kolegy Kalouska, Stanjury a dalších po mé pravici sedících, pobývajících kolegyň a kolegů, když poslouchám ten pláč a skřípění zubů nad stavem demokracie, tu nad volebním výsledkem volby do, já nevím, kamkoli, třeba volby prezidenta, tu nad tím, kolik že tady máme různých extremistických a já nevím jakých uskupení, tu nad tím, jak nám tady vládne silné hnutí ANO, vítěz voleb, už podruhé, silné hnutí podruhé ve volbách, tak mě napadá, jestli ta demokracie, o které je tady tolik řečí, platí pro všechny, nebo jenom když se tzv. nám to zrovna hodí. To nám to zrovna hodí je v uvozovkách. Paní a pánové, položili jste si někdy otázku, jestli to není zrovna vinou vaší dosavadní politiky, že politické spektrum v České republice je složeno, tak jak je složeno, že občané zvolili svobodně a demokraticky do Poslanecké sněmovny nebo třeba na prezidentský post nebo třeba kamkoli jinam, do zastupitelstev krajů, měst a obcí apod., podle toho, jakou zkušenost mají s dosavadní politikou, s dosavadními vládami? Včera tady neprošel návrh nového bodu, zkrátím jeho název, zločiny privatizace ODS po roce 1989. Ujišťuji vás, že to je také jeden z důvodů, ne to, že to neprošlo, ale že v paměti občanů voličů je ještě dostatečně silný zážitek z 90. divokých let z doby Klondajku. Že je tady ještě dostatečně silná paměť, když média představovala různé kauzy, ať už odsouzené, nebo díky různým prapodivným útěkům zatím ještě neodsouzené kauzy, mám na mysli... a to je jedno, víme to všichni, o koho jde. Nezamysleli jste se někdy nad tím, že by bylo dobře, sami také vyzýváte tu nás, tu kohokoli jiného k pokoře a k sebereflexi a k omluvě a já nevím k čemu všemu, že byste sebrali rozum do hrsti a zamysleli jste se nad tím, co vy jste udělali špatně, přišli a řekli "tohle jsme, bohužel, umožnili"? Rozkradení stamiliard národního majetku, jejich zmizení do podivných černých děr či daňových rájů? Že ten stav, na který dnes žehráte, je způsoben, možná ne úplně stoprocentně, ale také rozhodující měrou vámi? Prosím pěkně, myslím si, že jestliže se oháníme demokracií, tak je to mj. zařízení, instituce, ta demokracie, pro všechny. Svobodně a demokraticky jsme sem zvoleni, jak vy, tak my, máme stejné mandáty a máme také stejnou šanci a také stejné povinnosti a také stejnou, řekl bych, náplň práce. A podle mého soudu je to především služba. Služba občanům, kteří nás sem volili. Služba všem občanům. My jsme Poslanecká sněmovna pro všechny občany, nikoli jen pro některé, nikoli jen pro samozvaně demokratické spektrum, a ti ostatní, ti mají stát někdo jako v druhé řadě, protože se nehodí, aby zastávali to či ono. Prosím pěkně, uvědomme si toto, že tou službou je také to, že máme být objektivní a že máme sloužit všem stejně. Nálepkování, neustálé se napadání vůbec neslouží naší prestiži. A nedivme se potom, že prestiž poslance je někde daleko za prestiží povolání, které je nad jiné užitečné, a to je uklízečka. Děkuji.
S přednostním právem jsou v tomto pořadí přihlášeni páni předsedové Stanjura, Kalousek, Bělobrádek. Pan předseda Stanjura má slovo.
Skoro se mi nechce reagovat na vystoupení předsedy poslaneckého klubu komunistů, protože dnes je podle mě ta situace vážná. Zazněla tady velmi dobrá vystoupení, která vyzývala Poslaneckou sněmovnu, abychom se tím vážným problémem zabývali, a nechci z toho udělat standardní politickou přestřelku, což k práci Sněmovny bezesporu patří a mě to za normálních okolností nijak nevadí a sám se jich rád účastním. Ale to neustálé relativizování všeho, to zatemňování minulosti, to, že se slovo demokracie, demokrat opravdu používá jako nadávka... Pan předseda Kováčik je velice zkušený parlamentní řečník a použil oblíbenou metodu: protestoval proti slovům, která jsem já nikdy neřekl. Například to, že některý mandát je cennější než druhý. Nikdy jsem nic takového neřekl. To vy nás označujete za takzvané - takzvané - demokratické strany. My to máme v názvu. Máme to v názvu už 27 let a já jsem na to náležitě hrdý. [[Předseda Kováčik z uličky: Já jsem říkal samozvané.]] Ale nemusím to říkat každý den, každou hodinu, každou minutu, aby si toho všichni všimli. Buď si toho všimnou ostatní a platí to, nebo to neplatí. To, že máme všichni stejný mandát, neznamená, že po výsledku voleb, které jsem nevyhrál, budu mlčet čtyři roky a dívat se, co dělá většina, která v těch volbách byla úspěšnější. Tak abychom tak negativně nehodnotili výsledky voleb, volby v říjnu 2017 přinesly podle mého názoru několik velmi dobrých zpráv. Zaprvé, pane předsedo Kováčiku prostřednictvím předsedajícího, nejhorší volební výsledek komunistické strany. [[Potlesk KDU-ČSL.]] To je pro mě osobně a pro naše voliče vynikající výsledek. A zdaleka nepláčeme, naopak se z toho radujeme. To, že na funkce v Poslanecké sněmovně nemá nikdo nárok, je jasné. Na členství ve výborech a komisích myslí zákon, to je taky jasné. Mně úplně stejně vadí, když nás v zahraničí reprezentuje Tomio Okamura, jako když nás v zahraničí reprezentuje Vojtěch Filip. Jsem tady třetí volební období. Třikrát Vojtěch Filip kandidoval do vedení Sněmovny. Já jsem ho nikdy nevolil. Když jsme měli tu sílu v roce 2010, tak nebyl zvolen. Když jsme tu sílu neměli v roce 2013 a 2017, byl zvolen. Já to respektuji, ale nemá na to nárok nikdo. Ani vítěz voleb. Rozhoduje Poslanecká sněmovna jako suverén. A tak jako Vojtěch Filip má právo kandidovat a být zvolen, tak já snad mám právo říkat, že se mi jeho kandidatura nelíbí a že budu hlasovat proti. Tak to prostě je. Respektuji výsledek voleb. Nijak to nezpochybňuji. Ale říkám a hlásím se k tomu úplně vědomě, že mi to vadí. Protože vy, kdo jste zažili zahraniční cesty, tak víte, že na rozdíl od jiných, kteří říkají, že se jezdí na výlety, že diplomatický jazyk na úrovni parlamentů není vůbec jednoduchá disciplína. Není to vůbec jednoduché a je to poměrně vyčerpávající. Já sám jsem jako člen delegace, nikdy jsem nebyl vedoucí delegace, zažil několik vedoucích delegací z různých politických stran a musím říct, že já osobně jsem hodnotil jejich výkon různě. Pro vás možná překvapivě - v minulém volebním období podle mě nejlepší výkon v zahraničí podával sociální demokrat, který je náš dlouhodobý ideový soupeř, přeme se s ním a soupeříme o voliče. Ale myslím si, že pan předseda Hamáček podával skutečně výborné výkony v zahraničí. Taky pan předseda Kováčik byl toho mnohdy svědkem jako já. A nehleděl jsem na politickou příslušnost. A co je důležité, když jsme byli společně v zahraničí, tak jsme si naše domácí rozbroje ohledně EET, daní, sociálního a zdravotního systému nechali na doma a tam jsme se snažili pracovat všichni ve prospěch České republiky. Nikdy jsem nejel na zahraniční cestu, kdy delegaci vedl Vojtěch Filip, a to vědomě. Zase to říkám otevřeně. Může se vám to nelíbit. Je to mé svobodné demokratické rozhodnutí, protože s jeho pohledem na svět se prostě nemůžu ztotožnit, přestože respektuji volební výsledky. Jenom připomínám, ať se taky občas radujeme - nejhorší volební výsledek komunistů v dějinách nejenom České republiky. Pamatuji si, když jsme sem přišli v roce 2013 a měli jsme pouhých 16 poslanců, jak se k nám přezíravě dívali ti, kteří měli silnější kluby. A protože si to pamatuji, tak to nebudu vracet. Není to nic příjemného. Stát se to může každému. Říkáte, že pláčeme nad výsledky voleb. Ne, my jsme se zvedli. My kromě hnutí ANO jsme jediná politická strana, která obhajovala a která si zlepšila volební výsledek. Že to nestačilo na vítězství, to je evidentní. Nicméně jsme s tím výsledkem spokojeni. Věříme, že to příště bude lepší. Ale nebudu měnit své politické názory a nebudu mlčet jenom proto, že se to někomu nelíbí, a jenom proto, že jsem v menšině. A když shrneme to dění vlastně od října do dneška - my tomu říkáme, že si stěžujeme? Ne. Já myslím, že ne. My jenom ukazujeme na reálně fungující koalici v Poslanecké sněmovně, ať už je podepsaná, nebo ne. Každý den se to potvrzuje. Na každé poslanecké schůzi. Víte, co mi na tom vadí? Ne že to funguje, to já respektuji. To, že se to neřekne jasně, že se jasně pro veřejnost neudělá linka, kdo je vládní většina, kdo je opozice. A poté můžeme přistoupit ke standardní diskusi v Poslanecké sněmovně o konkrétních návrzích zákona. Tady teoreticky je jedna vládní strana - podle výsledků v hlasování o důvěře to je pravda - a osm opozičních stran. Ale všechno vládě projde. Takže to prostě nefunguje. Není to tak, že bychom měli jednu vládní a osm opozičních stran. Ono by to ani fungovat nemohlo matematicky. Přesto vláda postupuje v programových věcech, v personálních věcech... A jen tak mimochodem, zaznamenali jste někde jinde takovou bizarní skutečnost, že vláda bez důvěry, která neměla ani minutu důvěru sněmovny nebo příslušného parlamentu, jezdila do krajů? Zkuste mi jmenovat kromě Severní Korey jinou zemi, kde to tak je. Tam tu důvěru nepotřebují. Zkuste mi v Evropě jmenovat vládu bez důvěry, která neměla důvěru nikdy, která pořádá výjezdy do krajů a slibuje zastupitelům a občanům světlé zítřky, i když nemá důvěru sněmovny. Kdyby tu důvěru sněmovny měla, tak já za sebe to naopak ocením. Ale říkám, je to pořád dokola. Ale nechci zabíhat do podrobností. Fakt jste připraveni, vy z hnutí ANO, po tom všem, co jste od 14.30 slyšeli, se vrátit a budeme se tvářit jakoby nic a začneme projednávat zákon o majetku státu, zprávu atd.? [[Poslanec Vondrák souhlasně přikyvuje.]] Pan hejtman Vondrák ano. Tak patříte k těm, kteří o tom nechtěli mluvit, pane hejtmane prostřednictvím pana předsedajícího. Já jsem fakt zklamaný. Můžete mi věřit, nebo ne. Já jsem fakt zklamaný. Já si vás pamatuju z veřejného života dlouhé roky, kdy se ve veřejné sféře pohybujete. Víte, že nejenom já, ale i mí kolegové jsme oceňovali váš výkon v čele školy. Ale vaše dnešní hlasování... Asi ho nechápu. Zkuste se vrátit na školu. Zkuste udělat přednášku se svými studenty a řekněte: Já jsem, já jsem byl mezi těmi, a stačilo nás asi pět nebo šest, kteří zabránili Poslanecké sněmovně vést vážnou debatu o tom, jaké výroky jsou v politice přijatelné a které ne. Já jako bývalý rektor, emeritní, vám říkám, to je to správné, když se vám to politicky hodí, a není to sice možná úplně echt, ale prostě nám se to hodilo v té době, my těch 22 záložních hlasů prostě z mocenských důvodů potřebujeme... [[Poslanec Hájek vykřikuje: To je nefér, protože nemůže reagovat.]] Zkuste... Já na tu debatu rád půjdu. Ano, nemůže reagovat, protože, pane poslanče Hájku prostřednictvím pana předsedajícího, vy a vaši kolegové jste znemožnili - znemožnili - reagovat. [[Velký potlesk vpravo - tleskají poslanci TOP 09, STAN, KDU-ČSL, ODS, Piráti.]] [[(16.00 hodin)]] Netleskejte. Naše chyba. Zase jsme hnutí ANO neochránili před rozhodnutím hnutí ANO! [[Pobavení a potlesk vpravo.]] Bylo to v pátek, bylo to včera a bylo to dneska. Vždycky za jejich rozhodnutí můžeme my. Já můžu za to, i když jsem hlasoval pro, aby schůze proběhla, že pan poslanec Vondrák nemůže hlasovat. Z logiky věci pana poslance Hájka, který hlasoval proti programu. [[Poslanec Hájek z místa: Já jsem se zdržel!]] To je úplně jedno. Když už se tak bavíme mimo mikrofon, abych vám vyhověl, když nemáte to přednostní právo -
Já prosím pány poslance, aby nevedli tento typ dialogu. Každý, kdo chce mluvit, by mohl mluvit za řečnickým pultem, pokud by byla debata. Debata není. Mohou mluvit jenom ti, kteří mají přednostní právo. Prosím, pokračujte.
Omlouvám se, pane místopředsedo, už se budu držet jednacího řádu. Ty trapné výmluvy: já jsem se zdržel. To je úplně stejné, jako byste hlasoval proti. Pro to, aby pan poslanec Vondrák mohl vystoupit, byste musel hlasovat "ano". Takže pokud si stěžujete, obvyklá rada: jděte na toaletu a podívejte se do zrcadla, tam najdete viníka.
S přednostním právem pan předseda Kalousek, po něm s přednostním právem pan předseda Bělobrádek. Máte slovo, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Promiňte, dovolím si zareagovat na slova pana předsedy Kováčika, který se nás zeptal: tak platí tady ta demokracie pro všechny? Ano, samozřejmě platí. Platí její procesy, platí její mechanismy a platí to, že bereme jako legitimní a samozřejmé, že většina přehlasuje menšinu. Ale to samo o sobě ještě prosím pěkně není demokracie. Tu demokracii dělá především její hodnotová náplň. Když si po strašlivé druhé světové válce Evropa kladla otázku, jak se to mohlo stát, že v zemích s hlubokou kulturou a demokratickou tradicí, v Německu, v Itálii, zvítězily hrůzné režimy, tak si na to odpověděla, že tam nebyla definována ta hodnotová náplň, a země převzaly do své ústavy Listinu základních práv a svobod, na jejichž ochranu byla zřízena Rada Evropy. A bez této hodnotové náplně to není demokracie, to je jenom forma, nikoliv obsah. To, že pokládáme za samozřejmé bez ohledu na to, jaký je náš politický názor a jaká jsou naše ideová východiska, že pokládáme za samozřejmé, že lidé jsou si rovni ve svých právech a důstojnosti, nikoliv tedy v nároku konzumace samozřejmě, ale rovni ve svých právech a důstojnosti a že na nikoho nesmí být zahlíženo pro jeho náboženské přesvědčení, pro jeho etnickou příslušnost, pro jeho barvu kůže, a promiňte, nechci dále přednášet, všichni to znáte, protože je to součást naší Ústavy, ale tuhle hodnotovou náplň jste vy, poslanci KSČM, ANO a SPD, tím, že jste vůbec nepřipustili tu diskuzi, tu jste dneska ignorovali a řekli jste: ta demokracie neplatí pro všechny, protože když se nám to nehodí, tak o tom vůbec odmítáme diskutovat, i když někdo na tuhle hodnotovou náplň kašle! A víte... [[V sále je velký hluk.]] Prosím vás, v té lavici přede mnou ne! Moc vás prosím, křičte si, kde chcete, ale ne v té lavici přede mnou! Já pak nejsem schopen mluvit.
Ano, je to moje povinnost. Prosím paní poslankyně, pány poslance, aby nerušili řečníka a vytvořili prostor pro všechny, aby zde mohli hovořit a ostatní je mohli poslouchat. Děkuji. Pane předsedo, prosím, pokračujte.
Tedy ta hodnotová náplň, ty ideály pro naši generaci budou vždycky spojeny se studentským prostředím, protože listopad 1989 patřil studentům, a od té doby akademická půda je významným místem ochrany a kultivace těchto hodnot. A já jsem dnes viděl dva vysokoškolské profesory, shodou okolností rektory svých bývalých vysokých škol, jak se bez jakýchkoliv rozpaků této hodnotové náplně vzdali. Já jsem obyčejný inženýr, nemám žádný jiný titul, ale páni rektoři, bývalí, emeritní, a univerzitní profesoři, styďte se!
Pan předseda Bělobrádek.
Vážený pane předsedo, vážená vládo, kolegyně, kolegové, já bych chtěl upozornit na lavice, jak jsou poloprázdné. Já věřím, že vyslechnout si některá nepříjemná slova je těžké a že makat se musí, i když je něco, co není příjemné, a proto si vážím těch, kteří tady sedí. Protože tady zaznívaly nejrůznější výroky. A já bych se vrátil i k tomu, co tady říkal prostřednictvím pana předsedajícího předseda klubu SPD pan Fiala. Říkal, že vlastně chceme znemožnit vznik vlády, čímž v podstatě řekl, že SPD bude buď přímým, nebo nepřímým koaličním partnerem hnutí ANO. Já myslím, že to hlasování, které jsme tady měli před chvílí - a připojuji se ke kolegům, kteří přesně identifikovali to, že my jsme nehlasovali o odvolání pana místopředsedy Okamury. My jsme hlasovali o tom, jestli o tom vůbec budeme diskutovat, jestli vůbec bude připuštěno to, co tady kritizoval kolega Hájek, a ne poprvé! Jen si vzpomeňte, že už tady vystupoval, že jsou ti, kteří jsou s přednostními právy, a ti ostatní. Vy všichni jste mohli vystoupit, vy všichni jste mohli říct svůj názor, pokud by byla ta diskuze připuštěna. A já myslím, že tady nepřítomný předseda hnutí ANO z nás a ze všech občanů dělá hlupáky. Vždyť on od začátku žádnou jinou koalici než s komunisty a SPD nechtěl! Vždyť on vůbec žádnou jinou variantu neměl a jenom hraje o čas, aby to tak vypadalo! Proto tady byla vláda, která neměla šanci získat důvěru, protože oni ani nechtěli žádné jednání! Teď jakoby vyjednávají se sociálními demokraty, a pak řekne v tisku, že o ně vlastně nestojí, že jediné, co chtějí, je menšinová vláda s podporou! A když to nepůjde se sociálními demokraty, tak nám to tady potvrdil nepřímo předseda poslaneckého klubu SPD, že to bude s SPD. Tak si to řekněme, jak to je! Je to pravda? Já jsem přesvědčen, že ano, že tady se o nic jiného nehraje. A sociální demokraty možná ještě čeká to, že jim bude řečeno, že s nimi do žádné koalice nepůjdou, protože chtěli moc koryt. Když si řeknou o čtyři ministry, tak to bude moc. Když si řeknou o tři, tak to bude moc. Když si řeknou o dva, tak to bude moc. Protože tady je hlasovací mašina, je tady koalice ANO, SPD a komunistů! Já jsem přesvědčen, že to, co říkal vaším prostřednictvím Zbyněk Stanjura, je pravda. A není to jenom otázka prostřednictvím pana předsedajícího Pavla Kováčika, ale i pan kolega předseda klubu SPD tady vytvořil nepřítele, který neexistuje, aby ho slavně porazil. Vymyslím si něco, co není, a pak to zkritizuji, protože jsem proti tomu. Nevím, že by tady kdykoliv zaznělo, že by někdo řekl nebo připouštěl, že za nacistické zločiny mohou Češi. Dovolte mi, abych okomentoval vystoupení prostřednictvím pana předsedajícího kolegy Kováčika. Československá ústava, pokud se nepletu, vznikala jako velmi inspirována ústavou Spojených států. A Otcové zakladatelé Spojených států se děsili tyranie většiny, protože demokracie není pouze vláda většiny, nebo dokonce tyranie většiny, ale také respektuje a má úctu k právům menšin, i té menšiny. A to je princip, demokratický princip. Říkáte, každý má stejný hlas. Já to naprosto respektuji, ale je potřeba si připomenout, která strana například v roce 1935 dostala nejvíce hlasů a nejvíce procent. Připomeňme si to. No byli to henleinovci. Ti dostali nejvíce hlasů a nejvíce procent v Československu v roce 1935. To také neznamená, že měly menší váhu jejich hlasy. Měli sice o jeden mandát méně než agrárníci neboli republikáni, ale to neznamená, že každý řekl, že mají mít premiéra nebo že mají být ve vládě. Tak to přece není! [[(16.10 hodin)]] Stejně tak pan předseda Kováčik hovořil o tom, že výsledek voleb je následkem chyb demokratických stran. Já jsem přesvědčen, že má naprostou pravdu. Samozřejmě ten, kdo má historii, a KDU-ČSL je tady 99 let, tak máme za sebou podstatné chyby. Vyhodnotili jsme některé věci špatně, chybně, třeba Košický vládní program, Národní frontu. A zopakuji. Když se bavil bývalý vysoký komunista s Pavlem Tigridem, bývalý soudruh Mlynář, a říkal mu: To jste nás špatně četli. Komunisté se dělí o moc, jen když musejí. Pokud se dělí o moc a chtějí, tak jsou to sociální demokraté. To jste nás špatně četli. A já jsem přesvědčen, že i z vystoupení pana kolegy Ondráčka prostřednictvím pana předsedajícího jsme jasně slyšeli, že demokratická žumpa nebyla jen výrazem toho, že označuje a nálepkuje, proti čemu často prostřednictvím pana předsedajícího vystupuje Pavel Kováčik, abychom se nenálepkovali. Tak on nás nejenom nálepkoval, ale i urazil. Ale ono záleží, kdo vás uráží. Protože někteří lidé mě osobně urazit mohou pouze velmi těžko. Pravdou je, že to podle mého soudu nebylo jen označení konkrétních politických stran, ale demokracie jako systému. Jsem přesvědčen, že KDU-ČSL ve své historii udělalo chyby, máme svoje viny a neseme i spoluzodpovědnost za to, co se tady dálo posledních 99 let. Je to pravda, mohou za to naši předchůdci, za něco můžeme i my. A já se nestydím to tady říct. To ovšem neznamená, že nemám právo kritizovat to, co se děje, a pojmenovávat věci pravým jménem. Vážení kolegové, vážené kolegyně, tím že jste nepřipustili diskusi, jste popřeli jeden z výroků Masaryka. My jsme tady při výročí narození Tomáše Garrigua Masaryka slyšeli jeho jméno z úst předsedy poslaneckého klubu SPD. Tak abychom si některé výroky Tomáše Garrigua Masaryka zopakovali při této příležitosti. Tedy: "Demokracie je diskuse." Takže vy jste ji zařízli. Ale dál už to nebudu komentovat. Dovolte mi jen několik výroků, protože jich je celá řada. "Opravdová láska k národu je věc velmi krásná. U slušného a čestného člověka se rozumí sama sebou. Proto se o ní mnoho nemluví. To jako slušný muž nevytrubuje do světa svou lásku k ženě a rodině." "Fašismus je anonymní společnost nespokojených a odmítnutých s omezeným ručením k výrobě politických báchorek a lupičských historek." Musím se přiznat, že mi to v mnoha argumentech SPD něco připomíná. A abych to něčím zakončil, tak mi dovolte, abych zakončil výrokem Tomáše Garrigua Masaryka: "Vůdcem dobrým bude ten, kdo dovede sloužit a kdo cítí, že sám je veden a veden být chce." Myslím, že by jich bylo tady ještě daleko více, ale to nechám na jiné příležitosti k edukaci některých kolegů.
S přednostním právem v zastoupení klubu ANO. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené poslankyně, vážení poslanci, já jsem byl požádán našimi hejtmany, kteří jsou tady zastoupeni v Poslanecké sněmovně, abych odpověděl prostřednictvím pana předsedajícího Zbyňkovi Stanjurovi. Dne 4. ledna dohodla Asociace krajů České republiky společně s vládou výjezdy a bylo to na přání Asociace krajů České republiky. Tyto výjezdy byly nasmlouvány do poloviny tohoto roku a nebyly to výjezdy především do krajů ANO, ale začínaly Zlínským krajem, další kraj bude Liberecký, další bude Ústecký, pak bude kraj Vysočina, pak kraj Jihočeský. Tudíž oni požadovali, aby vláda jezdila do krajů, řešila konkrétní problémy, zajímala se o konkrétní problémy lidí, konkrétní zájmy krajů, a vyhrazuji se proti tomu, že by to byla nějaká píárová akce vlády. Děkuji.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Stanjura.
Já bych poprosil pana poslance Kubíčka, se kterým mám dobré vztahy, aby mě poslouchal. Řekl jsem, že je to píárová akce vlády? Neřekl! Tak neprotestujte proti tomu, co jsem neřekl. Je to opravdu oblíbená disciplína a je nefér. Já jsem řekl, zda znáte v Evropě bizarní situaci, kdy vláda bez důvěry vyráží do regionů či krajů. Já ne. Všude v Evropě totiž chápou, že základním úkolem je získat důvěru. Pak jsem také řekl, že kdyby vláda měla důvěru, že bych ocenil výjezdy vlády do regionů. Tak vůbec nechápu, k čemu jste vystoupil. Zkuste mi tedy dát - předsedkyně Asociace krajů se na mě tak hezky usmívá - tak zkuste mi, paní poslankyně, prostřednictvím pana předsedajícího dát seznam evropských zemí, kdy vláda v demisi, respektive vláda, která neměla ani vteřinu důvěru, vyjíždí do krajů a řeší s hejtmany, čirou náhodou s Jiřím Čunkem, ať to není nikdo z ANO. Nic proti tomu, kdyby ta vláda měla důvěru. To je základní demokratické pravidlo. A já vím, říká to váš předseda, slyšel jsem to opakovaně: Co furt máte s tou důvěrou? Nechte toho, co furt máte s tou důvěrou? Vždyť pracujeme, pro lidi. No ale to je fakt nepochopení demokracie. Takže až budete mít vládu s důvěrou, tak já budu první, který ocení, že ta vláda vyjíždí do regionů. Ale to už jsem řekl ve svém prvním vystoupení. K tomu vy mě nemusíte popichovat. Takže já o koze, vy o voze. A zkuste, máte určitě hodně analytiků, zkuste najít jinou evropskou zemi. A nemusí to být po roce 2000, může to být před rokem 2000. Bizarní situace, že vláda bez důvěry jezdí do regionů a dává sliby na čtyři roky. Až bude mít důvěru, tak je to dobře. Doposud je to slovy pana poslance Kubíčka PR akce vlády v demisi, bez důvěry, jak chcete. Opravdu se chováte, jako byste získali 51 % mandátu. Naštěstí je nemáte. A to je celé.
Dámy a pánové, od 15.45 do konce jednání dnešního jednacího dne se omlouvá paní ministryně Němcová, dále ze zdravotních důvodů pan poslanec Gazdík se omlouvá od 16 hodin do konce jednacího dne, z důvodu zahraniční cesty pan poslanec František Kopřiva mezi 16.30 a 22. hodinou a pan poslanec Jiří Mihola se omlouvá od 15 do 16 hodin z důvodu účasti na inauguraci rektora Univerzity Karlovy. Paní poslankyně, páni poslanci, projednali jsme stanovený pořad 9. schůze Poslanecké sněmovny, kterou tímto končím. Konstatuji, že je nezbytná technická přestávka minimálně v délce deseti minut na to, abychom mohli pokračovat v projednávání bodů 7. schůze Poslanecké sněmovny, proto konstatuji, že 7. schůze Poslanecké sněmovny bude zahájena v 16.30 hodin. S přednostním právem pan předseda Kalousek.
Kolegové, promiňte, ale my velmi nutně potřebujeme alespoň 30 minut na poradu poslaneckého klubu. Prosím tedy, zda si mohu vzít 15 minut přestávku na začátku té další schůze, ať vás nemusím obtěžovat hned při jejím začátku, a že bychom tedy zahájili v 16.45 hodin. Děkuji.
Ano, pokračování 7. schůze bude zahájeno v 16.45 hodin.