Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, přeji vám krásné odpoledne a zahajuji další jednací den 8. schůze Poslanecké sněmovny a všechny vás vítám. Prosím, abyste se všichni přihlásili identifikačními kartami a případně mi oznámili, kdo žádá o vydání náhradní karty. Zatím zde mám náhradní kartu číslo 1 pro pana poslance Kalouska. Táží se, má-li ještě někdo náhradní kartu. Zatím tomu tak není. Sděluji, že o omluvení své neúčasti na dnešním jednání požádali tito poslanci: pan poslanec Jan Hamáček do 16 hodin z pracovních důvodů, paní poslankyně Markéta Adamová do 15.30 z pracovních důvodů, pan poslanec Andrle - zahraniční cesta, paní poslankyně Bebarová-Rujbrová - zahraniční cesta, pan poslanec Beznoska - pracovní důvody, pan poslanec Běhounek - pracovní důvody, pan poslanec Borka - pracovní důvody, pan poslanec Brázdil - pracovní důvody, pan poslanec Čihák 17 až 21 hodin - pracovní důvody, pan poslanec Petr Fiala od 16 hodin - pracovní důvody, pan poslanec Fiedler - zahraniční cesta, pan poslanec Havíř do 17 hodin - pracovní důvody, pan poslanec Hájek - zahraniční cesta, pan poslanec Radim Holeček - zahraniční cesta, paní poslankyně Hubáčková - zahraniční cesta, pan poslanec Huml - zdravotní důvody, pan poslanec Karamazov - zahraniční cesta, pan poslanec Kádner - zdravotní důvody, pan poslanec Kolovratník - zahraniční cesta, pan poslanec Koskuba - zdravotní důvody, paní poslankyně Lorencová - zdravotní důvody, paní poslankyně Marková do 16 hodin - osobní důvody, paní poslankyně Matušovská - zahraniční cesta, paní poslankyně Maxová do 16 hodin - pracovní důvody, pan poslanec Nykl - pracovní důvody, pan poslanec Okleštěk - zdravotní důvody, pan poslanec Opálka - pracovní důvody, paní poslankyně Pecková - pracovní důvody, pan poslanec Pilný - zahraniční cesta, pan poslanec Ploc - zahraniční cesta, pan poslanec Plzák - zahraniční cesta, pan poslanec Polčák do 19 hodin - pracovní důvody, pan poslanec Pospíšil - pracovní důvody, pan poslanec Sedlář do 16 hodin - pracovní důvody, pan poslanec Schwarzenberg - pracovní důvody, pan poslanec Skalický - pracovní důvody, pan poslanec Snopek - pracovní důvody, paní poslankyně Strnadlová do 16 hodin - pracovní důvody, pan poslanec Vácha - pracovní důvody, pan poslanec Velebný - zahraniční cesta, pan poslanec Votava - pracovní důvody, paní poslankyně Wernerová - osobní důvody a pan poslanec Zavadil do 16 hodin - pracovní důvody. A nyní omluvy členů vlády. Pan ministr Babiš Andrej - bez udání důvodu, pan ministr Herman - zahraniční cesta, pan ministr Jurečka - pracovní důvody, pan ministr Mládek - zahraniční cesta, pan ministr Němeček - pracovní důvody, pan ministr Prachař - pracovní důvody, pan ministr Stropnický - pracovní důvody, pan ministr Zaorálek - zahraniční cesta. Dále zde ještě mám omluvu pana poslance Berkovce, který se omlouvá dnes od 15.30 z pracovních důvodů. Takže to je k omluvám. [[V sále panuje nadměrný hluk.]] Dále tady mám ještě další náhradní karty. Paní poslankyně Fischerová hlasuje s náhradní kartou číslo 2 a paní poslankyně Konečná s kartou číslo 3. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, pokud jde o další postup při projednávání schváleného programu 8. schůze, navrhuje dnešní grémium tyto změny: Za prvé vyhovět žádosti ministryně práce a sociálních věcí Michaele Marksové a pevně zařadit bod 60 schváleného pořadu, je to sněmovní tisk 84, zákon, třetí čtení, zaměstnanost - na středu 14. 5. jako 3. bod dopoledne. Dále je to vyhovět žádosti Zastupitelstva hlavního města Prahy a vyřadit bod 28 schváleného pořadu, je to sněmovní tisk 115, zákon, prvé čtení, regulace prostituce, z pořadu 8. schůze Poslanecké sněmovny. Dále vyhovět žádosti ministra zemědělství Mariana Jurečky a pevně zařadit bod 54 schváleného pořadu, sněmovní tisk 72, zákon, třetí čtení, o potravinách; bod 55 schváleného pořadu, sněmovní tisk 86, zákon třetí čtení, zákon o Státní zemědělské inspekci, a bod 53 schváleného pořadu, sněmovní tisk 70, třetí čtení, autorský zákon, na středu 14. 5. jako čtvrtý, pátý a šestý bod dopoledne. Dále grémium navrhuje zařadit pevně bod 51, sněmovní tisk 170, smlouva, na středu 14. 5. ve 14.30 hodin, a ve čtvrtek 15. 5. od 11 hodin zařadit pevně všechny zbývající neprojednané body z bloku smlouvy a z bloku zprávy. To je z mé strany vše. Než budeme pokračovat, poprosím vás o klid. [[Po chvilce čekání.]] Děkuji. Navrhuji hlasovat o návrzích z grémia jako o celku, pokud není námitek. Je tady námitka pana předsedy klubu ANO, pana Jaroslava Faltýnka.
Vážená paní předsedající, dámy a pánové, já bych navrhoval hlasovat jednotlivě. Děkuji.
Dobrá tedy. Táži se, zda jsou námitky k tomu hlasovat doporučení grémia jednotlivě. Je námitka? Nebo není? Můžeme hlasovat tedy jednotlivě, pokud je s tím souhlas. [[Žádné reakce.]] Výborně. Chci se zeptat, zdali se chce ještě někdo vyjádřit k pořadu. Prosím pana předsedu klubu KDU-ČSL pana poslance Miholu.
Vážená paní předsedající, dámy a pánové, já mám prosbu za pana ministra kultury Daniela Hermana, který je pro tento týden omluven z důvodu zahraniční služební cesty. Dovoluje si tímto požádat vás o vyřazení bodu číslo 34, což je sněmovní tisk číslo 74, z programu 8. schůze. Jedná se konkrétně o druhé čtení Pekingské smlouvy o ochraně uměleckých výkonů v audiovizi. Děkuji.
Omlouvám se, já jsem to neslyšela v tom hluku. Můžete prosím zopakovat? A poprosím kolegy [[hovoří důrazně]], aby opravdu zachovali klid.
Jedná se o vyřazení bodu číslo 34, sněmovní tisk číslo 74, z programu dnešní schůze. Jedná se o druhé čtení Pekingské smlouvy o ochraně uměleckých výkonů v audiovizi.
Ano, děkuji. Dále se hlásil pan předseda klubu ANO, pan poslanec Jaroslav Faltýnek.
Ještě jednou hezké odpoledne. Já bych si dovolil poprosit o pevné zařazení bodů z bloku Zákony - třetí čtení, a sice bod číslo 56, tisk 108, jako třetí bod ve středu 14. 5., bod číslo 59, tisk 73, jako čtvrtý bod ve středu 14. 5. a s vědomím té žádosti ministra zemědělství Mariana Jurečky o zařazení těch zákonů, které se týkají potravin a potravinářské inspekce, tak těchto bodů 54 a 55 jako pátý a šestý bod. Děkuji.
Děkuji. Táži se ještě, zda se někdo hlásí. Není tomu tak. Nyní tady mám písemné návrhy na změnu schváleného pořadu, a to pana poslance Marka Ženíška a je to zařazení nového bodu Informace vlády o jejím postoji k plánům Severoatlantické aliance na posílení vojenské přítomnosti v členských státech. A pak je to návrh na změnu schváleného pořadu pana poslance Pavla Blažka a je to Stanovisko předsedy vlády k výrokům ministra obrany a československo-sovětského herce Martina Stropnického. Tento bod nově zařadit. Poprosím pana poslance Blažka, zda by načetl svůj návrh, a dál poprosím i pana poslance Ženíška.
Dobrý den, děkuji za slovo. Stává se tady zvykem, že opozice je trošku zmatená z výroků jednotlivých ministrů, a tak jí občas nezbývá, než požádat předsedu vlády, aby se k určitým výrokům vyjádřil. Já jsem ten bod dnes navrhl proto - a říkám to teď za klub ODS -, že nás zarazily některé výroky ministra obrany. Já přečtu ten základní: Vojáci NATO v Česku by nám připomněli rok 1968. A pak ještě jedna zpráva s tím související, že jsme jediný stát NATO, který rovnou řekl, že určitě jsme proti tomu, aby u nás byla přítomna americká armáda. Dovolte mi na úvod říci, že není smyslem toho, co tady budu říkat, abychom se bavili o tom, zda tu má být, či nemá americká armáda, smyslem ale je to, zda český ministr má být jediný, který prohlásil rovnou, že nikoliv, bez jakékoli konzultace jak s vládou, tak s námi. A ta druhá věc je to nehorázné přirovnání okupačních brežněvovských vojsk s americkou armádou současnosti. Ono možná to někoho překvapilo, že to řekl zrovna Martin Stropnický, ale mě nikoliv. Martin Stropnický si občas plete své životní role, má toho hodně. Mně bylo asi 16 let, kdy jsme chodili povinně na gymnáziu na sovětský propagační film, který se jmenoval Boj o Moskvu - aby mi rozuměl i pan Martin Stropnický, Bitva za Moskvu. V tomto filmu hrál stávající ministr obrany roli poručíka Rudé armády, což by ještě nebylo tak úplně zajímavé, to se může stávat, ale to podstatné je, že to nebyl obyčejný film. To byl film, který byl - a teď cituji z dokumentů, které dávají i dnes u nás v televizi - to byl dar Ústředního výboru Komunistické strany Sovětského svazu sovětskému lidu. Dávám stranou otázku, že ne každý herec byl ochoten hrát za předchozího režimu v sovětských filmech, ale podstatné na tom je to, že to byl dar sovětskému lidu. Ten sovětský lid, prosím vás, v době, kdy se film odehrává, to byli okupovaní Lotyši, Estonci, Poláci i oni Ukrajinci, o které dneska jde, a pan Martin Stropnický tam hrál sovětského poručíka, který chrání tzv. kurzorovou linii tehdejška, neboli - abychom si to ještě vysvětlili - demarkační linii vzniklou na základě paktu Molotov-Ribbentrop. No může vás dnes překvapit, že poručík Rudé armády zde nechce americkou armádu? Mě samozřejmě nikoliv, ale problém je v tom, jestli takovýto člověk má být ministrem obrany České republiky. Já myslím, že dnes v Doněcku shánějí ministra obrany. Dnes jsem četl v novinách, že chtějí vyhlásit válku Kyjevu a nevím komu, a možná nemají poručíka, třeba by ho tam brali. Možná má pan ministr ještě uniformu z natáčení, ty hvězdičky by ani nemusel měnit a do toho scénáře by jim naprosto krásně zapadl. A pana předsedu vlády bych velice poprosil, aby se vyjádřil k tomuto výroku, který v podstatě považuji za konkrétně od poručíka Rudé armády Martina Stropnického za pokrytecký, ale vlastně i tak trošku švejkovský. My nemůžeme být v nějakých aliancích a vybírat si ústy ministra obrany, co se nám hodí a co se nám nehodí. A snad na závěr řeknu - on opravdu docela blízko našich hranic hrozí válečný konflikt, a jestli si pan ministr obrany představuje, že my budeme odmítat cizí pomoc a budeme se hájit sami, on už tu uniformu má a při tom natáčení viděl i tank, to je pozitivní, když ten film natáčel, ale nemůžeme takto jednat se spojenci, pokud je považujeme za spojence. A kdyby to říkal některý člen komunistické strany například, oni férově kandidovali s tím, že nejsou spokojeni s tím, že jsme v NATO, a naprosto chápu jejich výroky, že dnes nechtějí třeba americkou armádu na našem území. Je to vlastně legitimní a dostali i ty hlasy. Ale pan Stropnický tu hraje komedii a měl by pochopit, že na tom Ministerstvu obrany není hercem, ale představitelem našeho státu. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane poslanče, a táži se vás... Ještě se vás táži, pane poslanče Blažku, na kdy si přejete zařadit tento bod.
Vzhledem k tomu, že tuším úspěšnost svého návrhu, tak řeknu třeba středa odpoledne. Děkuji.
Středa odpoledne po pevně zařazených bodech? [[Ano.]] A nyní prosím pana poslance Ženíška, aby načetl svůj návrh.
Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně, byť se domnívám, že jsem měl podle jednacího řádu svůj návrh vysvětlit dříve než pan kolega Blažek, ale v tuto chvíli je to jedno, i když jsem přednesl ten návrh jako první. Ale jde tu o samotnou věc, nikoli o to, kdo to předkládá jako první. Dovolte mi, abych jménem klubu TOP 09 a Starostové navrhl zcela nový bod, a to, jak jste přečetla, s názvem Informace vlády o jejím postoji k plánům Severoatlantické aliance na posílení vojenské přítomnosti v členských státech, a to na středu odpoledne. K zařazení tohoto bodu nás vede pro mě zcela nepochopitelný výrok, jak zde již bylo řečeno, ministra obrany Martina Stropnického pro agenturu Reuters, kdy uvedl, že Česká republika nepodporuje přítomnost zahraničních vojáků NATO na svém území. Kromě toho, že tento výrok považuji za zcela nekompetentní, za zcela nebezpečný, a krom toho, že si pan ministr pravděpodobně neuvědomuje, že jsme již patnáctým rokem členy aliance, která nese název NATO, a krom toho, že srovnávat naše členství v NATO se členstvím ve Varšavském paktu považuji za zcela scestné, bych tedy velice uvítal, abychom o této problematice nebo o tomto tématu vedli na půdě Poslanecké sněmovny řádnou debatu. Děkuji.
Děkuji, pane poslanče. Nyní prosím k mikrofonu s přednostním právem předsedu klubu TOP 09 pana poslance Kalouska. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, paní předsedající. Dámy a pánové, prosím - a teď myslím, že není důležité, zda se jedná o návrh, který zazněl z řad ODS, či TOP 09 -, aby tohle skutečně nebylo vnímáno jako opoziční obstrukce, ale jako snaha o to, abychom dokázali sjednotit v rámci zahraniční politiky pozici České republiky, což je pozice vlády, Sněmovny, prezidenta. A my bychom se velmi rádi ujistili, a myslíme, že na to mámo právo nejenom my, ale že na to má právo i česká veřejnost, zda názor pana ministra obrany, řečený tak s naprostou jistotou, že prostě není v zájmu České republiky a že si Česká republika nepřeje, aby síly Severoatlantické aliance, jejímž jsme členem, to znamená tedy i naše nadnárodní síly, byly umístěny na území České republiky, zda tento názor byl názor pana ministra obrany, nebo názor celé vlády. Myslím, že to bychom jako Poslanecká sněmovna měli právo vědět, a v okamžiku, kdy budeme vědět, zda to byl názor pana ministra obrany, nebo názor celé vlády, abychom se k tomu mohli vyjádřit také my, Poslanecká sněmovna, jako instituce, které se vláda zodpovídá, ze které čerpá svoji legitimitu a od níž koneckonců má odvozený svůj mandát. [[(14.20 hodin)]] Já si myslím, že je naší povinností tohle vědět. Já si myslím, že si česká veřejnost nezaslouží, abychom se rozešli do kuloárů, a někdo říkal: A to jen tak plácl Stropnický. A někdo říkal: Ne, to tak Stropnický neplácl, to tak Stropnický řekl proto, že si to opravdu myslí celá vláda, nebo co si tedy myslí Poslanecká sněmovna. Tohle je vážná věc. Řada z nás, netvrdím, že všichni, řada z nás je opravdu znepokojena tím, co se děje na východ od našich hranic. Řada z nás je opravdu znepokojena imperiálními ambicemi Ruska, imperiálními ambicemi získávat zpět svá území a svůj vliv, kam až to půjde. Půjde to až tam, kam my mu to dovolíme. Kdysi hranice toho vlivu byly až na Šumavě. Já bych docela nerad, kdybychom dovolili návrat úplně do tohoto stavu, ale možná, že si to i někdo přeje. S tím možná souvisí i vztah k umístění vojsk Severoatlantické aliance na území České republiky. Pan ministr Stropnický by nám řekl, že tuto paralelu myslel nešťastně. Že to nechtěl srovnat s okupačními vojsky Sovětského svazu a jeho satelitů. A já si myslím, že tam ta paralela přece jenom je. Já si myslím, že ti, kteří slavili a kteří byli šťastni, když v roce 1990 okupační vojska sovětské armády opouštěla Českou republiku, tak těm by paradoxně umístění sil NATO na našem území vůbec nevadilo. A ti, kteří nostalgicky vzpomínají na ty krásné časy, když tady byla sovětská armáda, jak se nemuselo žvanit a mohlo se pracovat, jak nikdo se nemusel zdržovat parlamentní diskusí, soudruh tajemník to rozhodl a mohlo se makat. Ti, kteří na tyhle časy nostalgicky vzpomínají, tak pro ty je naopak strašně nebezpečná představa umístění vojsk Severoatlantické aliance na území České republiky. Takže já si myslím, že ta konotace je tady správná. A že debatou o tom, zda ministr Stropnický mluvil za sebe, za vládu, nebo za miss ANO, nebo za koho to vlastně mluvil, když tuto naprosto z našeho pohledu nehoráznou větu vyslovil do veřejného prostoru, a do mezinárodního veřejného prostoru, protože ji všichni zaznamenali, že bychom si to měli vyjasnit jako ústavní instituce, které se vláda zodpovídá. A že bychom možná měli dojít k nějakému konečnému názoru, co si vlastně o tom myslíme. My, Česká republika, protože řekne-li se my, Česká republika, tak to nemůže být já, Martin Stropnický, nemůže to být miss ANO ani to nemůže být ODS nebo TOP 09, ale už to může být Poslanecká sněmovna. Poslanecká sněmovna České republiky jako zástupce, jak říkáme v ústavní přísaze, jako zástupce všeho lidu, na to svůj názor říct může. A my jsme přesvědčení, že vzhledem k tomu, čeho se ministr obrany dopustil, je naší povinností, aby to Poslanecká sněmovna řekla. Co řekne, je jejím svatým právem a právem této většiny. Ale není možné, abychom to přešli bez jakékoliv diskuse a především abychom to přešli bez závěru a jasného názoru, kterým evropské a světové veřejnosti řekneme, co si o tom Česká republika opravdu myslí. Protože v tom globálním mediálním světě si ta mezinárodní veřejnost teď myslí, že si Česká republika myslí to, co řekl ministr Stropnický. Ale to, co řekl ministr Stropnický, nelze prohlásit za názor České republiky. Názor Poslanecké sněmovny by za takovýto názor prohlášen být mohl. Proto se velmi přimlouvám, aniž bych chtěl jakkoli předjímat výsledek této diskuse, abychom tento bod zařadili na jednání schůze, ať již podle návrhu pana poslance Blažka, či pana poslance Ženíška. A především, abychom došli k závěru, co si myslí Česká republika, protože když to neuděláme, budu se obávat nejenom já, že si tato Sněmovna radši nechce nic myslet. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Nyní prosím s přednostním právem k mikrofonu pana ministra Bělobrádka, potom pana předsedu klubu ODS, pana poslance Stanjuru a potom pana místopředsedu Filipa.
Vážená paní místopředsedkyně, dámy a pánové, nejsem ministrem, jsem jediný člen vlády, který není ministrem jmenován prezidentem republiky. Jsem pouhým místopředsedou vlády. Dovolím si tedy z jediného důvodu, a to že budu od zítřka odpoledne omluven z důvodu zahraniční cesty, jako místopředseda vlády zareagovat na předřečníka. Slova, která vyřkl pan ministr Stropnický, nejsou rozhodně slova celé vlády. Nás tato slova poněkud zaskočila. Přestože dnes podle mých údajů na tiskové konferenci pan ministr Stropnický řekl, že se jedná o nepřesné informace uvedené agenturou Reuters a otázka byla položena na stálé umístění jednotek NATO na našem území, tak pro mě v tom není vůbec žádný rozdíl. Jestli tyto jednotky budou umístěné dočasně, nebo trvale, a to už z toho důvodu, který řekl pan předseda Kalousek, a tudíž z toho důvodu, že i naše armáda je součástí NATO. Domnívám se, že takovéto věci by skutečně, pokud jsou vyřčeny, a jsou velmi intenzivně vnímány i našimi zahraničními partnery, měly být předjednány na vládě. Měly by být předjednány a vysvětleny i na půdě Poslanecké sněmovny už z toho důvodu, že, nepletu-li se, tak válku vyhlašuje Poslanecká sněmovna. Děkuji.
Já děkuji. A prosím k mikrofonu pana předsedu klubu ODS, pana poslance Stanjuru. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Myslím si, že půda českého parlamentu je přesně ta půda, kde máme debatovat o základních otázkách zahraniční politiky. V minulých týdnech navštívil Českou republiku pan Rasmussen, současný šéf NATO. Sešel se s čelnými představiteli České republiky, kteří veřejně říkali, ať prezident či premiér či ministr obrany či další ministři, že je třeba zvýšit výdaje na obranu a že jsme pevnou součástí Severoatlantické aliance. Ale v politice vždycky platí, že jedna věc jsou slova a druhá věc, když přijde na hlasování. Je to pár týdnů zpátky, kdy jsme hlasovali o návrhu vládního poslance pana kolegy Gabala, který chtěl jenom doporučit vládě, ať se zvýší výdaje na obranu. Podívejte se na tu sjetinu, které kluby a kteří poslanci to podpořili a kteří byli proti. Ti, co nejvíc mluví o tom, že je třeba zvýšit, tento konkrétní návrh nepodpořili. Ale já bych chtěl spíš debatovat o té logice srovnání okupantského vojska komunistických států a vojsk Severoatlantické aliance. Tak jsme, nebo nejsme členy NATO? Armády NATO jsou naše vojska, nebo nejsou naše vojska? To si prostě musíme vybrat. Nemůže platit obojí. Říkat, že my tu nechceme cizí vojska, a myslet tím vojska NATO. Ale my jsme členové a pan ministr obrany by to měl vědět. Já bych považoval tu debatu za velmi užitečnou, hlavně nějaký závěr. A jestli se vládní většina rozhodne, že nechceme být součástí, tak my sice budeme protestovat, ale je to legitimní. Teď jsme oslavovali deset let od vstupu do Evropské unie, já myslím, že pro bezpečnost našich občanů je mnohem důležitější připomínat si patnáct let od vstupu České republiky do NATO. To byl ten klíčový okamžik, který přispěl k vyšší bezpečnosti našich občanů. Stejně jako já jste jistě zaznamenali názor prezidenta republiky, že máme udělat všechno pro to, aby se v roce 2015 stal členem co nejvyšších řídicích struktur NATO stávající náčelník generálního štábu.
Ano, ráda vyhovím. Prosím o zachování klidu, abychom slyšeli pana poslance Stanjuru.
Děkuji. Fakt to tady ruší. Snažím se to nedělat jiným řečníkům, tak prosím o pochopení, že mě to ruší. Opravdu si myslíte, že výroky Martina Stropnického přispívají k tomu, že se zvyšuje šance kteréhokoli kandidáta z České republiky dostat se do vysokých řídicích struktur NATO, nebo že se snižují? Evidentně těmito výroky poškozuje a snižuje zásadním způsobem šance našeho kandidáta, aby se do řídicích struktur dostal. Kdo ze spojenců by byl pro, aby člověk, kterého bude doporučovat Martin Stropnický, se do funkcí dostal přitom, když říká, že to jsou cizí vojska a že je tady nechceme? Debata, jestli se myslelo stálá, nebo nestálá, musím souhlasit s panem vicepremiérem, je úplně zbytečná. Buď tam patříme, do Aliance, do Západu, nebo nepatříme. My jako ODS jsme rádi, že tam patříme, a budeme hájit přítomnost České republiky k této civilizaci a k tomuto bezpečnostnímu prostoru.
Děkuji a nyní prosím k mikrofonu pana místopředsedu Vojtěcha Filipa. [[Poslanec Jandák ze sálu: Já tedy nedostanu slovo?]] Já jen odpovím panu poslanci Jandákovi. Jelikož tohle není klasická rozprava, mají právo jenom přednostní práva, pouze s výjimkou toho, pokud chcete přednést návrh na změnu programu, což už v tuto chvíli stejně nemůžete, protože je 14.31 hodin. [[Poslanec Jandák ze sálu: Minutu jste mne zdržovala.]] Nezdržovala.
Děkuji. Paní předsedající, vážení členové vlády, paní a pánové, já bych byl rád, aby když tu navrhujeme nějaký bod, aby samotný bod měl trochu ústavní konsekvenci. To, co tu předložil pan kolega Blažek, takovou konsekvenci nemá. Ale nebýval bych vůbec vystupoval k tomu bodu, vyjádřil bych svůj názor hlasováním, pokud by nevystoupil pan poslanec Miroslav Kalousek. Ano, já jsem pro takovou debatu, která se toho bude týkat a která by se týkala stálého rozmístění, nikoli dočasného rozmístění, vojsk cizích armád, byť jsou to vojska alianční. Protože tady nepůjde jen o to, aby vláda věděla, co si myslí Poslanecká sněmovna. Tady samozřejmě jde o to, co si myslí občané České republiky. Docela otevřeně se ptám, vážené paní kolegyně, páni kolegové, na to, jestli některá z politických stran, která kandidovala do Poslanecké sněmovny v roce 2010, ve svém politickém programu pro vstup do této Poslanecké sněmovny měla údaj o tom, že tato politická strana trvá na stálém rozmístění cizích vojsk na území České republiky. Možná že jsem to špatně studoval, ale žádnou takovou politickou stranu, která by s tímto programem vstupovala do Poslanecké sněmovny, tady nemáme. To je jedna věc. Čili ano, debatujme o některých věcech, včetně toho, aby vláda věděla, jaký je názor většiny Poslanecké sněmovny. Abychom ale zjistili, co si myslí občané České republiky, tak v tom případě navrhuji, aby jakýkoli krok, který by se toho týkal, byl podřízen obecnému referendu v této věci, aby se mohli vyjádřit občané, jestli tady nohu cizího vojáka chtějí. Já si pamatuji na debatu, kdy u vlády byla vláda ODS společně se Stranou zelených, kdy se tu jednalo o tzv. americkém radaru. Poslanecká sněmovna přes nevůli více než 70 % občanů tady hlasovala, za velmi podivných okolností, o tom, jestli schválíme, nebo neschválíme smlouvu mezi Českou republikou a Spojenými státy americkými. Tato smlouva tady byla projednána a schválena. Jen Spojené státy americké po zjištění toho, že více než 70 % obyvatel České republiky něco takového, jako je tato základna, tady nechtějí, samotnou smlouvu skrečovaly a nerealizovaly. Tak pokud chceme o tom diskutovat, a já se diskusi nebráním, trochu mi připadá trapné o tom diskutovat na této schůzi, ale jistě většina o tom rozhodne, tak si myslím, že předmětem takové diskuse nemohou být pouze slova pana ministra Stropnického, ale musí to být debata o tom, jakým způsobem se doptáme občanů. Jestli např. tím, že se to bude řešit až po volbách a každá politická strana půjde s takovým politickým programem do voleb, že tu chce mít cizí vojska, anebo jestli připustíte, vážené paní kolegyně a páni kolegové, referendum o takové věci. Teď o tom, co tu říkal pan kolega Stanjura. Víte, já nejsem přesvědčen o tom, že tento výrok poškozuje zájmy České republiky. Já si myslím, že nejvíce poškodilo zájmy České republiky, včetně vstupu do velitelských struktur NATO, to, jakým způsobem byla obrana v České republice řízena, kolik korupčních skandálů provázelo Ministerstvo obrany, jakým způsobem jsme se museli vypořádat se zprávou Nejvyššího kontrolní úřadu o tom, jak se stavělo, resp. nestavělo, zařízení pro sestřičky v Ústřední vojenské nemocnici, co všechno dokázal, resp. nedokázal, pan Alexandr Vondra jako ministr obrany. Tu hrůzu tady chcete opakovat? Jsem přesvědčen, že to nejvíce poškodilo zájmy České republiky jak v Alianci, tak v očích ostatních partnerů. Protože co nám vyčítají? Nám přece nevyčítají to, jaký je názor toho nebo onoho ministra nebo toho nebo onoho politika. Nám přece vyčítají to, že z Ministerstva obrany se stala černá díra na peníze, ve které se ztrácely prostředky, které měly být vydávány na obranu České republiky, případně pro zapojení do aliančních vojsk. A vy to tady chcete zploštit na jeden výrok? To vám není hanba? Za tu ostudu, kterou jste předváděli v desítkách milionů korun? Ony vám nestačí pandury, ony nestačí padáky a mrtví na těch padácích? Ono nestačí to, jakým způsobem jsme se zachovali k různým redislokacím, reorganizacím a kolik to stálo peněz a obrana, jak je špatně zajištěna? Pojďte tu debatu vést, ale o tomhle.
Děkuji panu místopředsedovi a nyní prosím s přednostním právem pana poslance Faltýnka, poté pana poslance Kalouska, poté pana poslance Stanjuru a poté pana poslance Fialu a poté pana místopředsedu Bartoška.
Já se moc omlouvám. Já jsem mluvil s Martinem Stropnickým, než jsme šli na naši tiskovou konferenci. My tu diskutujeme bez něj, což je samozřejmě jeho chyba, že tu není, diskutujeme nad výrokem, který zazněl v médiích. Nikdo z nás, ani předseda Kalousek, u toho nestál. Čili já bych počkal na Martina Stropnického, ať on vysvětlí tuto záležitost, stejně jako to udělal na tiskové konferenci, v momentě, kdy tu bude na této schůzi přítomen, a pojďme k normálnímu programu. Je to moc velká prosba za náš klub.
Děkuji a nyní prosím k mikrofonu pana předsedu klubu TOP 09 pana poslance Kalouska. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Kdybych měl postupovat zcela rigorózně, tak bych musel Poslanecké sněmovně navrhnout, abychom přerušili jednání do doby, než pan ministr obrany bude moci přijít, popř. vzít si přestávku do doby, než nás pan ministr obrany bude moci navštívit. Ale nic takového samozřejmě neudělám. Problém je, že o tom výroku nediskutujeme jen tady v Poslanecké sněmovně. Kdyby tomu tak bylo, tak možná nejsme tak znepokojeni. Ten výrok ale přinesla agentura Reuters a logicky si ho všimli všichni naši spojenci v rámci NATO a logicky si ho všimli, a pevně doufám, že to nebyl úmysl pana ministra Stropnického, i všichni naši nespojenci. [[(14.40 hodin)]] A teď na základě tohoto výroku, protože výrok ministra obrany České republiky není jen tak nějaký plk, to je prostě výrok, a když ministr vlády České republiky řekne, že Česká republika, tak v zahraničí, kde možná neplýtvají některými pojmy tak silně jako tady, tu informaci berou vážně, jako že co si Česká republika myslí nebo nemyslí, tak to prostě vzali na vědomí. A není-li tady pan ministr, aby třeba řekl "já jsem to tak nemyslel, já jsem to jen tak plácl", tak je v každém případě povinností Poslanecké sněmovny, aby k tomuto tématu skutečně řekla, co si myslí Česká republika. To může říct vláda jako celek, ta tak nečiní, a může to říct samozřejmě Poslanecká sněmovna jako orgán ústavně nadřazený, kterému se vláda zodpovídá. Proto se domnívám, že ta diskuse je tak důležitá a že nesmíme marnit čas a že ještě dnes musíme té mezinárodní veřejnosti, těm spojencům i těm nespojencům říci, jaký je tedy skutečně názor České republiky, když ani pan předseda Faltýnek si není jistý, jak to tedy vlastně je, když to ten jeho ministr takhle řekl. My bychom se měli umět v diskusi na tom sjednotit a říct, co si tedy jako Česká republika myslíme. Jenom prosím dovolte, abych se pokusil odpovědět panu předsedovi KSČM Filipovi k jeho vystoupení, ke kterému jsem ho, jak sám řekl, vyprovokoval, a řekl, jak strašně velký rozdíl je v umístění vojsk NATO - dočasné, nebo trvalé. Nehněvejte se, pane předsedo, ale moje generace v podstatě totožná s vámi, s vaší generací, v tom zase až takový rozdíl nevidí, protože si pamatujeme na to, že termín "dočasný" má v tomto geopolitickém prostoru časový ekvivalent 22 let, což je poměrně hodně, a kdyby to bylo podle vás, tak to trvalo mnohem déle. Já si opravdu nemyslím, že to byla komunistická strana, která urychlila odchod sovětských vojsk dočasně umístěných na území České republiky. Byla to prosím ale sovětská vojska. I komunistické Federální shromáždění tenkrát hlasovalo o umístění sovětských vojsk, nikoliv vojsk Varšavské smlouvy. Tady bychom možná našli jistou paralelu s oním americkým radarem. V tom je totiž ten rozdíl. Tady veřejnost, nebo část veřejnosti, vyjadřovala velký odpor k tomu, aby tady byla umístěna vojenská jednotka americké armády, tedy armády sice spojenecké, ale armády cizí moci. Kdežto tady výlučně hovoříme o vojskách NATO, o vojskách mezinárodní smlouvy, jejíž my jsme účastni, tedy svým způsobem v rámci mezinárodního měřítka i o našich ozbrojených silách. Jednu věc to má samozřejmě společnou. To si dovoluji říct. Ti, kteří měli kopřivku z toho, že by tady byl americký radar a americký voják, jsou ti samí, kteří mají kopřivku z toho, že by tady byla vojska NATO, protože jedno i druhé výrazně komplikuje potenciální možnost, že by sem vstoupila noha ruského vojáka, což je situace, po které pravděpodobně někteří z nás stále zoufale touží, protože vzpomínají, jak je to krásné, když tady ta noha byla. Ptal jste se, pane předsedo KSČM prostřednictvím paní předsedající, která strana měla ve svém programu umístění vojsk NATO na území České republiky. Domnívám se, že žádná. Četl jsem ty programy všechny, ale drtivá většina politických subjektů zastoupených v této Sněmovně měla zajištění bezpečnosti a suverenity České republiky, protože v okamžiku, kdy jsme ty programy formulovali, si nikdo z nás nedokázal představit, že rok poté, co proběhnou - ani ne rok poté, co proběhnou volby v České republice, snad na základě těchto programů, tak si medvěd na Východě nabrousí dráp, vycení zub a půjde. To jsme opravdu na jaře 2010 nevěděli. A jestliže si medvěd na Východě nabrousil dráp, vycenil zub a jde, tak na to musíme umět relevantním způsobem reagovat. Relevantním způsobem tak, abychom si byli jisti tou suverenitou a neobávali se něčeho, co možná bude dočasné a bude to trvat 22 let. Na to jsem příliš stár, toho už bych se nedožil. A myslím si, že tahle diskuse v rámci tohoto programu, v rámci diskuse o programu, již nemůže dát dostatečně volný prostor k tomu, abychom se vyjádřili my. Tak pojďme ten bod schválit a pojďme zformulovat usnesení, ke kterému se bude schopna přiklonit většina. Dámy a pánové, jestliže po tom výroku ministra Stropnického, nebo abych byl úplně korektní vůči panu předsedovi Faltýnkovi, jestli poté, co zveřejnila agentura Reuters o výroku ministra Stropnického a všichni to zaznamenali v mezinárodní veřejnosti, jestli poté, tentýž den, nedokážeme my jako Poslanecká sněmovna zaujmout jasnou pozici k tomu, co se domníváme o možném umístění vojsk NATO na území České republiky, tak jsme impotentní a neakceschopní. To si myslím, že takový signál bychom dát neměli. Proto vás velmi prosím, a to je asi jediná věta, kde souhlasím s panem předsedou Filipem, který říkal: pojďme o tom diskutovat, skutečně zařaďme ten bod, pojďme o něm diskutovat a přijměme usnesení. Děkuji.
Já děkuji a nyní prosím s přednostním právem k mikrofonu předsedu klubu ODS pana poslance Stanjuru.
Já už budu mít jenom tři krátké poznámky. Pan předseda Filip by si měl přepsat projevy, protože od roku 2010 proběhly ještě jedny parlamentní volby sněmovní. Ty byly v roce 2013. Když tak tam bychom měli studovat ty programy a ne se vracet do předminulých voleb. Teď k paní místopředsedkyni a doufám, že mě pan předseda Faltýnek neobviní z toho, že se neumím chovat k ženám. Myslím si, že genderově vyvážené je, když máme stejné nároky na řídícího schůze, ať už je to muž, nebo žena. Paní místopředsedkyně, teď nevím, jakým prostřednictvím vás mám oslovit. Váš výrok, že ve 14.31 se nemůže navrhnout nový bod, prostě není pravdivý a neodpovídá jednacímu řádu a přijatému usnesení Poslanecké sněmovny. Vysvětlím proč. Kdyby tomu tak bylo a vy jste měla pravdu, tak řečník, který se rád poslouchá, například mě napadá ministr zahraničí, když v tomto volebním období nemá tolik času, tak přijde ve 14.00 a s přednostním právem 31 minut nám bude říkat, používá takové to "chápete, chápete to, ne?", a pak řekneme 14.31 a oznámíme, že návrhy k programu se nedají přijímat. Těch 30 minut je tam proto, pokud skončí debata o návrhu programu, třeba ve 14.10, a já bych chtěl přijít ve 14.31 a navrhnout to. To už nemůžu, ale ve 14.25 ještě můžu. Já myslím, že to je genderově vyvážené a že máme mít nároky na všechny stejné. Není to nic osobního. Jenom ten výrok nebyl pravdivý. A k panu předsedovi Faltýnkovi, teď už vím, kterým prostřednictvím - vaším, paní místopředsedkyně. To je taková úžasná věta. Pojďme k normálním věcem. K normálnímu programu. Já vím, že se vám to nelíbí, že to byl zrovna váš ministr, ale bezpečnost a suverenita České republiky by měla být normální věc. A pokud budete hlasovat pro ten bod, tak pan ministr bude mít příležitost ten výrok vysvětlit, třeba ho uvést na pravou míru a třeba najdeme společné usnesení, pro které budeme hlasovat všichni, pravděpodobně s výjimkou komunistů. Jejich názor na členství České republiky v NATO je dostatečně známý a nechci ztrácet ani čas tím, že bych je náhodou přesvědčoval. Stejně bych je nepřesvědčil. Ale chtěl bych poprosit, aby si nikdo neosoboval právo a říkal: tohle je normální, protože to navrhla vláda, případně můj kolega z vládní koalice, a tohle je takový zbytečný bod, kterým jenom zdržujete ten pěkně namazaný stroj, vždyť jsme mohli už projednat deset smluv. Ale ty smlouvy jsou o mezinárodní politice, které máme dneska projednávat, a klíčovým atributem mezinárodní politiky České republiky by mělo být, jestli chceme být plnohodnotným členem NATO, nebo ne.
Dalším přihlášeným s přednostním právem je pan předseda ODS pan předseda Petr Fiala. Prosím.
Vážená paní předsedající, dámy a pánové, já opravdu nevím, o čem podstatnějším bychom měli tady diskutovat, než je bezpečnost České republiky. Ale já souhlasím s panem předsedou klubu Faltýnkem, že by pan ministr Stropnický, který mezitím mezi nás přišel, měl mít možnost svoje výroky vysvětlit, a proto očekávám, že v souladu s tím budete hlasovat pro zařazení našeho návrhu, který přednesl pan kolega Blažek. [[(14.50 hodin)]] Já bych se ale rád dotkl otázek, které tady položil pan místopředseda Sněmovny, předseda KSČM kolega Filip, a chtěl bych mu na některé odpovědět. Například položil otázku, zda je nějaká strana, která v roce 2010 říkala občanům, že je pro to, aby zde byla vojska NATO. Taková strana je. Je to Občanská demokratická strana. My jsme byli otevřeně pro to, aby zde byl postaven americký radar, a to to s sebou nese. My jsme občanům nic v této věci netajili a my jsme tento postoj měli a máme i nadále. Ale když mluvíme o tom, co jsme říkali, co kdo z nás říkal v roce 2010 nebo 2013, tak bychom neměli zapomenout na to, že mezitím se velmi významně změnila mezinárodněpolitická situace a taky bezpečnostní situace České republiky. Já nevím, jestli to nechcete vidět, nejste schopni to vidět nebo se to jenom bojíte vidět, ale jsme v situaci, která je mnohonásobně nebezpečnější, než byla rok, dva, tři, pět roků zpátky. To, co se odehrává na Ukrajině, to, co se odehrálo na Krymu velmi připomíná události z poloviny 50. let 19. století, kdy taky byla krymská válka a kdy tato krymská válka neznamenala boj o Krym, ale znamenala rozbití evropského řádu, který v Evropě vznikl po Vídeňském kongresu z roku 1815. A kdo to nevidí, tak je buďto nevzdělaný, nebo slepý, anebo něco tají našim občanům. Jsme v situaci, která nás extrémně ohrožuje, a v této situaci je pro nás mimořádně důležité, abychom co nejvíce zajistili bezpečnost České republiky. Dámy a pánové, v poválečné Evropě pro demokratickou zemi není žádný jiný recept a žádná jiná cesta, jak zajistit bezpečnost republiky, než je úzká spolupráce v rámci NATO, než je spolupráce se Spojenými státy. A to, jak z dějin poválečné Evropy dobře víme, znamená občas i přítomnost vojsk NATO na území jednotlivých států. Já nevím, co je na tom tak divného, nevím, co je na tom nebezpečného. Naopak v tom vidím záruku naší bezpečnosti a měli bychom všichni být rádi, že jsou nějaké země, které jsou připraveny poslat své vojáky proto, aby chránili jinou zemi. Budeme-li se my těšit takovému privilegiu, měli bychom to jenom přivítat, a ne to odmítat ústy ministra obrany ještě dříve, než taková debata vůbec v České republice může proběhnout. Takže já i z těchto důvodů velmi podporuji to, co řekl pan předseda Faltýnek, aby měl možnost pan ministr obrany to vysvětlit, ale nejenom ministr obrany. Ať se k tomu také otevřeně postaví předseda vlády České republiky. A toho můžeme docílit tím, že podpoříte návrh bodu, který přednesl kolega Blažek.
Děkuji a k mikrofonu prosím pana místopředsedu Sněmovny Jana Bartoška.
Dámy a pánové, pěkné odpoledne. Rád bych ve svém příspěvku vaším prostřednictvím [[k paní předsedající]] oslovil pana místopředsedu Filipa, protože zde zaznělo, kdo a jakým způsobem poškodil zájmy České republiky. A já zde konstatuji, že nejvíc zájmy České republiky poškodilo 40 let vlády komunismu se vším všudy, co to provázelo. [[Potlesk zprava, nesouhlas poslanců KSČM]]. Je to tak. A místo toho, abych zde slyšel omluvu za 50. léta, zvací dopis ze 68. a následný marasmus 70. let, tak jsme osočováni z toho, jakým způsobem a jak se chováme. Můžeme polemizovat, do jaké míry byl výrok pana ministra šťastný, či ne. K tomu jsem připraven a návrh na zařazení tohoto bodu podpořím. Každopádně - ruská vojska zde byla, měli jsme zde rakety a všichni jsme se v té době museli tvářit šťastně. A tuto myšlenku já zásadně odmítám. Myslím si, že dneska, kdyby byla Ukrajina součástí NATO, se spousta věcí nestala. A myslím si, že pobaltské země jsou velmi rády za to, že jsou součástí NATO, protože stejně tak jako ony i my jsme chráněni tímto spojenectvím. Jsem rád za to, že jsme členem NATO, protože to znamená, že jsme součástí demokratického světa, která chce chránit tyto hodnoty. Protože když to přenesete, možná že kdyby nás bylo víc, kteří budou psát oslavné dopisy do Severní Koreje, možná bychom této mentalitě taky víc rozuměli. Ale já to nebudu.
Děkuji a nyní prosím k mikrofonu s přednostním právem pana ministra obrany pana Stropnického.
Vážená paní předsedající, vážené dámy, vážení pánové, já jsem byl na dnešní odpoledne řádně omluven pro naléhavé povinnosti, ale situace zřejmě nesnese odkladu, a tak mi dovolte, abych se vyjádřil k tomu, co jsem zprostředkovaně zaslechl z této sněmovny dneska. My tady pracujeme s manipulací a demagogií některé části našeho mediálního světa. Je to škoda, protože si myslím, že tím dáváme takovým postupům jakousi legitimitu nebo právo na vlastní život. Ten rozhovor pro Reuters se odehrával tak, že kromě mnoha jiných otázek jsem byl dotázán, jak se dívám na případný stálý - stálý [[zdůrazňuje]] - pobyt aliančních jednotek na našem území. A já jsem na to odpověděl zhruba, teď cituji sám sebe, že stálý pobyt jednotek je pro určitou nezanedbatelnou část našeho obyvatelstva z jistých historických důvodů určitý problém, nebo řekněme citlivá záležitost. Toť vše. Že to potom autor dal do titulu, aspoň tak se domnívám, a že to znělo, že Česká republika nepřijme na svém území alianční jednotky, to opravdu, ale opravdu není moje vina. Že to většina médií převezme v této podobě a jenom některá otisknou to, co je níž, čili ta konkrétní a poměrně jasná a oddělená věta, která se nezabývá nějakým momentálním řešením bezpečnostní situace, ale jakousi historickou, řekněme sociologickou, reminiscencí, o tom tam nikde nebyla ani stopa. Že to ani ti editoři nezadají svým novinářům, je asi symptomatické, nemá asi valnou cenu se nad tím nějak trápit. Pokud to samozřejmě nepřinese nějaké zásadní debaty, nějaká zásadní zpochybňování. Byl jsem v nedávných dnech, zhruba před týdnem, na pozvání svého kolegy Chucka Hagela ve Spojených státech a navštívil jsem tam řadu politických špiček. A ten záměr byl naprosto jasný - aby právě cesta tím směrem dala na vědomí náš zájem o transatlantickou vazbu a aby zdůraznila význam, jaký přikládáme přítomnosti Spojených států v celém bezpečnostním prostoru, ve kterém se nalézáme. Právě proto, že akcenty zahraniční politiky USA jsou v posledních letech, řekněme, trošku odlišné a pro naši situaci ne úplně přínosné. Setkal jsem se tam, jak říkám, s řadou lidí, se Susan Rice, která je poradkyní přes zahraniční záležitosti a obranné záležitosti prezidenta Obamy, a není lehké se k ní dostat, se senátorem McCainem a s řadou dalších a plédoval jsem za americkou přítomnost v Evropě a také jsem zdůrazňoval naši připravenost přijmout svůj díl odpovědnosti za bezpečnostní situaci v celém našem prostoru. [[(15.00 hodin)]] Navíc jsem říkal, jak se i tady v Poslanecké sněmovně mluví o nutnosti změnit trend, jakým se ubírá rozpočtování naší obrany. A mluvil jsem tam i o svém úsilí dosáhnout v tomhle tom nějaké nápravy, která by nezpochybňovala připravenost naší armády. Myslím si, že i v rámci toho milieu lidí, kteří se obranou zabývají, jsou moje postoje poměrně dostatečně známy, a jsem tím pádem evidentně jedním ze zastánců, nebo silných zastánců, té transatlantické vazby. Proto nemohu vnímat [[nevnímat?]] celou záležitost jako manipulaci s cílem mi neprospět. Pracujeme bohužel potom už s virtuální realitou. Dodáváme jí svou debatou jakousi podivnou legitimitu a to si nemyslím, že je úplně správné, jakkoli chápu, že někteří z vás mohli pocítit naléhavou povinnost, abych se k tomu vyjádřil a věci ujasnil. Ale věřte, že i z řady výroků kohokoli z vás, které člověk pochytá v titulcích, může být poněkud zmaten, ale pokud počítá do pěti, do desíti nebo do dvaceti, tak si to v hlavě srovná a řekne si - to bude asi zase nějaká polo-, čtvrt- nebo osminková pravda. Čili snad jsem aspoň částečně odpověděl. Neznám do detailů samozřejmě průběh tady té debaty, ale pro mě je to naprosto jednoznačné. Pokud by to situace vyžadovala, tak Česká republika bude samozřejmě plnit svoje alianční povinnosti přesně tak, jak se k tomu zavázala. Je na to připravena, nikdo to, pokud vím, alespoň na té exekutivní úrovni a armádní úrovni, nezpochybňuje. Takže v tomhle tom smyslu bych byl rád, aby moje reakce vyzněla naprosto jasně. Že jsem zároveň připustil, že v této zemi v určité generaci jsou lidé citliví vůči jakémukoli, byť zcela nesrovnatelnému pobytu, stálému pobytu vojsk, to je prostě fakt, který tím, že budeme říkat, že neexistuje, nezměníme. Děkuji za vaši pozornost.
Děkuji a prosím k mikrofonu s přednostním právem pana poslance Kalouska.
Děkuji za slovo. Dovolte, abych prostřednictvím paní... Vlastně to nemusím, to můžu přímo. Takže děkuji vám, pane ministře, za to, že jste přišel, za to, že jste k tomu řekl svoji pozici. Já si nemyslím, že to je pseudodiskuse. Protože ať už to je mediální posun, či není - nemám samozřejmě žádný důvod nevěřit tomu, že to je mediální posun -, tak to není pseudodiskuse, protože ten výrok byl prezentován. Ten výrok zaznamenala nejenom česká veřejnost, ale i mezinárodní veřejnost. A řada z nás pokládá za nesmírně důležité, aby ten výrok, ať už tady byl, či nebyl posun, byl uveden na pravou míru a řeklo se, zda to, co bylo publikováno, je, či není názorem České republiky. Asi to, co řadu z nás znepokojilo, je, že jako názor České republiky byl prezentován váš výrok, že Česká republika nepodporuje přítomnost zahraničních vojáků NATO na svém území. Takhle zní ta formulace. Řada z nás si to nemyslí, řada z nás by to naopak velmi ráda podpořila, řada z nás je velmi znepokojena, že tohle může říct ministr obrany bez jakékoli diskuse. A vy říkáte, že jste to neřekl. Řada z nás má tolik zkušeností s mediálním posunem, že není sebemenší důvod vám nevěřit. Proto si myslím, že ten bod by nemusel být vůbec dlouhý. Proto velmi prosím, abychom ho skutečně zařadili na jednání, abyste vy, pane ministře, mohl říct: Tohle jsem neřekl, agentura Reuters mě posunula a já vám, Poslanecké sněmovně, navrhuji takovýto návrh usnesení, na kterém se jistě většina z nás shodneme.
Děkuji a nyní prosím k mikrofonu s přednostním právem pana poslance Stanjuru.
Děkuji za slovo. Já nevím, jestli byl pan ministr dneska omluven ze zdravotních důvodů. Možné to je. Jestli to bylo ze zdravotních důvodů. On totiž tak špatně artikuloval, že jsem mu přesně nerozuměl. Jestli jsem dobře pochopil, tak říkal: Já jsem neplédoval za přítomnost amerických vojáků v Evropě. Ale z kontextu vět mi připadalo, že by tam patřilo slovo plédoval. Takže bych fakt poprosil, pokud to nebude ze zdravotní indispozice, abychom mluvili a poměrně jasně artikulovali, protože pak ta debata se může posunout někam jinam. Musím s plnou vážností prohlásit, že z veřejných zdrojů je jasné, že agenturu Reuters zatím nevlastní Andrej Babiš, a tudíž zlovolně posunuje výroky politiků hnutí ANO a snaží se jim škodit. To jsem se dozvěděl od pana ministra. Nicméně my jsme vycházeli z článků a citací pana ministra, které jsou v Mladé frontě DNES. A tak si možná můžete stěžovat majiteli, ať tam udělá pořádek, když vás někam posouvají, co jste neřekl. Nicméně končil jste svoje vystoupení tím, že jste říkal takovou samozřejmou věc. Vy jste to řekl tak dramaticky, jako byste to nějak těžce politicky prosazoval: Když bude potřeba, neboli když bude nejhůř, tak jsme připraveni své závazky splnit. No, to není moc vstřícná věta pro naše spojence. Ale klíčová otázka, o které dnes debatujeme a o které chceme debatovat - a díky tomu, že ten bod zatím není zařazen, tak se debaty může účastnit pouze omezený počet poslanců, a já bych byl rád, abychom tu debatu otevřeli všem poslancům, kteří se k tomu chtějí vyjádřit -, je něco jiného. Není naším závazkem mít tady základnu NATO, stálou nebo dočasnou. To je buď náš názor, naše přání, naše připravenost, nebo není. Nikde v základní smlouvě není, že máme povinnost, a když bude nejhůř, tak jsme připraveni ji splnit. Dozvěděli jsme se, že jste se dostal k důležitým lidem ve Spojených státech, ke kterým je těžké se dostat. Takže blahopřeji. Buďme rádi, že naši ministři se umějí dostat k důležitým lidem, a to nemyslím nijak ironicky, to myslím vážně. Ale jaký je výstup? Výstup je to, že dneska debatujeme váš výrok, že nechceme tady cizí vojska. A já bych varoval i před tím zobecněním, které jste, pane ministře, použil, a řekl jste: Jsou tady generace, které zažily 68. a jsou citlivé na jakékoli vojsko. To prostě není pravda! Znám mnoho lidí, kteří byli dospělí v roce 1968, kteří jsou citliví na přítomnost ruských a komunistických vojsk. To je pravda. Ale právě tito lidé nejsou citliví na přítomnost spojeneckých vojsk. Tak říkejte, že generace těch, kteří vítali a nebo nevítali, ale pak u těch normalizačních pohovorů souhlasili se vstupem vojsk, těm to vadí. Tomu rozumím, protože pro ně je pohodlné říkat - my jsme proti všem. A pak jenom malá poznámka k panu místopředsedovi Poslanecké sněmovny z KDU prostřednictvím paní místopředsedkyně. S tím, co jste říkal, naprosto souhlasím. I s tím, kdo nejvíc škodil České republice. Ale podívejte se, kolik bývalých komunistů sedí ve vládě, jíž jste součástí.
Děkuji a nyní prosím k řečnickému pultíku s přednostním právem paní ministryni Válkovou.
Vážená paní předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, já budu také mluvit nahlas, abych nebyla předmětem kritiky, že neartikuluji dostatečně zřetelně a nahlas. Moje připomínka se omezí jenom na dvě poznámky. Za prvé. Na vlastní kůži jsem zažila mediální posuny a velice dobře vím, jak opozice mistrně dovede využít každého výroku, který je vytržený z kontextu nebo není zcela přesný. Myslím si, že to, co jsme slyšeli od pana ministra obrany, jeho komentář, je naprosto dostatečným vysvětlením, které přesvědčivě dává do významových souvislostí jeho výrok a mně osobně uspokojuje. Myslím si, že řadu poslanců tady také. Ostatně máme nějaký demokratičtější nástroj, než hlasováním projevit svoji vůli, jestli chceme bod zařadit, nebo nechceme? Takže to je první poznámka. [[(15.10 hodin)]] A druhá poznámka, proč osobně budu hlasovat proti zařazení bodu. Za prvé jsem silně znepokojena tím, že jakýkoliv bod bez ohledu na to, jak je nazván, jak opět mistrně opozice na minulé schůzi, respektive v minulé části naší 8. schůze ukázala, lze zneužít pro obsahově zcela odlišné věci a diskuse nad problematikou, která nebyla avizovaná, která byla označená jiným způsobem. Prostě zatím jsme, řekněme, v defenzivě, protože tyto techniky a praktiky neovládáme. Jsme příliš slušní, korektní, zdvořilí, mluvíme spíše tišším hlasem nežli příliš hlasitým hlasem a obsahově se snažíme plnit svůj mandát jak nejlépe umíme. Pokud bychom odhlasovali tento bod, obávám se, že by byl zneužit v maximální možné míře a nesplnil by účel, pro který by byl zařazen. Proto doporučuji ho odmítnout. Děkuji.
Děkuji. Prosím k řečnickému pultíku s přednostním právem pana poslance Miroslava Kalouska.
Děkuji za slovo, paní předsedající. Jenom malou reflexi. Já myslím, že nejsme s paní ministryní Válkovou v rozporu v tom, že rádi věříme panu ministru Stropnickému, že tady došlo k poměrně hrubé dezinterpretaci slov, která řekl, a že v médiích byla zveřejněna jinak, než to řekl a myslel. Každý z nás se může pochlubit dlouhou škálou těchto zkušeností. Jsem ten poslední, kdo by mu to nevěřil. Ale o důvod víc, aby zaznělo skutečné stanovisko České republiky. Ta věc se stala, a já rád věřím tomu, že bez viny pana ministra Stropnického, že prostě novinář to neodpovědně nějakým způsobem zkomolil, posunul, editor to ještě zvýraznil v titulku, aby měl větší sledovanost, to všichni známe. Nicméně domácí i mezinárodní veřejnost je bohužel konfrontována ne s tím, co pan ministr skutečně řekl a co si myslel, ale s tím, co napsala agentura Reuters. Ta informace je prostě venku. A o důvod víc, protože to je třaskavá informace, aby tuto informaci Poslanecká sněmovna za pomoci pana ministra uvedla na pravou míru, protože my ho dezinterpretovat nebudeme, abychom tady zcela otevřeně a transparentně přijali skutečný názor České republiky k možnému umístění vojsk NATO na našem území. Ve druhé části se totiž s paní ministryní Válkovou zásadně liším. Řeknu to velmi tichým hlasem. Paní ministryně, to, že vám parlamentní diskuse nevyhovuje, to, že k tomu máte dokonce i výcvik, to jste nám řekla již minulý týden, ale to pro Poslaneckou sněmovnu nemůže být dostatečným důvodem k tomu, aby na parlamentní diskusi rezignovala, protože k té jsme sem byli zvoleni. A já vás moc prosím, abychom v té svobodné a transparentní diskusi dospěli k názoru České republiky, ke kterému jsme oprávněni, na otázku, která tady rezonuje, protože pan ministr byl neodpovědnou agenturou Reuters posunut ve svých názorech.
Děkuji. S přednostním právem prosím k řečnickému pultíku pana poslance Stanjuru.
Já bych jenom připomněl název bodu, o kterém budeme za chvilku hlasovat, to znamená Stanovisko předsedy vlády k výroku ministra obrany a československo-sovětského herce, abychom nezapomněli. A věřím, že hlasování neukáže tu dojemnou shodu, a doufám, že nikdo z poslanců nebude chtít tlumočníka mezi hnutím "Da", hnutím "Ja" a hnutím ANO.
S přednostním právem prosím k pultíku pana poslance Kalouska. Prosím, pane poslanče.
Děkuji. Pokud by snad někomu nevyhovovala formulace "Stanovisko předsedy vlády...", neboť pan předseda vlády zrovna v tu chvíli nemusí být přítomen, tak název nepříliš vzdálený, který předložil pan poslanec Ženíšek, se jmenuje "Informace vlády...". A protože vláda je zde přítomna v dostatečném počtu, myslím si, že kterýkoliv z jejích odpovědných členů tuto informaci může předložit. Ale to přece není to zásadní. A všichni to po téhle diskusi chápeme. To zásadní je, jestli k této výjimečně citlivé otázce dokážeme jako Poslanecká sněmovna přijmout většinové usnesení. To bychom měli a já jsem hluboce přesvědčen, že po mediální manipulaci agentury Reuters, neboť nemám důvod nevěřit panu ministrovi, je to naše povinnost, abychom domácí i mezinárodní veřejnost seznámili se skutečným stanoviskem České republiky.
Děkuji. Ještě někdo se chce vyjádřit k programu? Není tomu tak. Nyní tedy přikročíme k hlasování o jednotlivých návrzích. Ještě je tady přihláška s přednostním právem. Pan předseda Faltýnek.
Já se omlouvám za pozdní reakci, ale chtěl bych jménem klubu sociální demokracie a ANO vetovat zařazení těchto dvou bodů, jak pana poslance Blažka, tak pana poslance Ženíška. Děkuji.
Děkuji. Beru na vědomí. S přednostním právem pan poslanec Kalousek, poté pan poslanec Stanjura.
Děkuji za slovo. Dovolte stručné stanovisko klubu TOP 09. Plně respektujeme, pane předsedo Faltýnku a pane předsedo Sklenáku, stanovisko vašich klubů. V takovém případě ovšem dovolte, abychom cítili hlubokou nedůvěru k vysvětlení pana ministra obrany, kterému jsme chtěli věřit. Přáli jsme si mu věřit. Ale vzhledem k tomu, že nechcete připustit to, co by se nabízelo jako naprosto automatické řešení, prostě nějací novináři zlovolně nebo nekvalifikovaně posunuli dobře míněná slova vašeho ministra, tak si to tady vysvětlíme a přijmeme usnesení, pro které budeme všichni, tak dovolte, abych vám řekl, že nevěříme ani vám, ani vašemu ministrovi. Podezíráme vás z pokrytectví.
Prosím k mikrofonu s přednostním právem pana poslance Stanjuru, poté pana poslance Faltýnka.
Tak pan ministr vždycky hraje ty odvážné kriminalisty a jeho kolegové nemají odvahu o tom debatovat. Já to plně respektuji. Sice se říká, že vznáším námitku a ne veto, ale nebuďme tak formalističtí, říkám to i vůči muži, takže genderově vyváženě. Až si zase budete příště stěžovat, že opozice využívá svých práv, tak začněte u sebe. My na rozdíl od vás si nestěžujeme, plně to respektujeme, nicméně v této chvíli bych požádal o přestávku do 17 hodin, to znamená v délce jedné hodiny čtyřiceti tří minut, abychom se poradili v rámci klubu ODS o dalším postupu. Respektive do 17.15. Děkuji.
Dobrá. Přerušuji schůzi do 17.15.
Hezké dobré odpoledne, milé kolegyně, milí kolegové. Je 17. hodina 15. minuta a my budeme pokračovat v naší diskusi. Ve stenozáznamu je uvedeno, že dalším přihlášeným do rozpravy byl pan předseda poslaneckého klubu ANO Faltýnek. Prosím, pane předsedo, máte slovo. Po něm je tady písemně přihlášen pan předseda poslaneckého klubu TOP 09 a Starostové Miroslav Kalousek.
Hezké odpoledne, dámy a pánové, vážené kolegyně a kolegové, vážený pane předsedající. Dovolte, abych jménem dvou poslaneckých klubů ANO 2011 a ČSSD dal podle § 53 odst. 1 jednacího řádu procedurální návrh na hlasování o mezinárodních smlouvách po 19. a 21. hodině. Současně navrhuji, aby o dnešním dalším případném přerušení schůze na případná jednání poslaneckých klubů Sněmovna rozhodla hlasováním. Oba návrhy jsou procedurální, a proto žádám, pane předsedající, abyste o těchto návrzích dal hlasovat bez rozpravy. Děkuji.
Já se ptám, jestli o nich můžeme hlasovat jako o celku, nebo chcete, jestli Sněmovna souhlasí s tím, jestli o nich budeme hlasovat o obou najednou, nebo chcete hlasovat o každém zvlášť.
Já bych doporučil a poprosil, abychom hlasovali o každém návrhu zvlášť. Děkuji.
Dobře. Budeme tedy hlasovat nejprve o procedurálním návrhu, aby dnešní sněmovna pokračovala i po 19. hodině hlasováním o mezinárodních smlouvách. O tomto usnesení zahájím hlasování, ale ještě předtím vás odhlásím všechny. Prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Zahajuji hlasování o tomto návrhu, aby Sněmovna dnes jednala i po 19. hodině o mezinárodních smlouvách, tak jak jej přednesl pan předseda poslaneckého klubu ANO Faltýnek. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 96. Přihlášeno 114 poslankyň a poslanců, pro 74, proti 21. Návrh byl přijat. Dále se budeme zabývat návrhem, aby - jestli to správně tlumočím, prosím, pane předsedo, kontrolujte mě - o každém dalším procedurálním návrhu na přerušení jednání schůze Sněmovna hlasovala. [[Poslanec Faltýnek z lavice doplňuje: - jednání poslaneckého klubu.]] Na jednání poslaneckého klubu, aby o něm hlasovala. Je to procedurální návrh. Prosím, je tady námitka proti tomuto postupu. Prosím, pane předsedo.
Vznáším námitku. Tento návrh není hlasovatelný. Hlasovat dopředu, co se stane, co udělá Sněmovna, až se něco stane, je prostě nehlasovatelné. Vznáším námitku k tomu, že tento návrh je nehlasovatelný. [[Hlas z lavice: To není pravda.]] To víte, že to je pravda.
Tak je tady vznesena námitka pana předsedy poslaneckého klubu ODS Stanjury a o této námitce já dám hlasovat. Zahajuji hlasování o námitce pana předsedy poslaneckého klubu ODS Stanjury. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 97. Přihlášeno 128 poslankyň a poslanců, pro 50, proti 36. Návrh nebyl přijat. Budeme tedy hlasovat o návrhu pana předsedy poslaneckého klubu ANO Faltýnka. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, ať zvedne tlačítko - zmáčkne tlačítko a zvedne ruku, pardon. Tlačítko nemusíte zvedat. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 98. Přihlášeno 129 poslankyň a poslanců, pro 37, proti 41. Návrh nebyl přijat. My se budeme muset dále hlasováním vypořádat s procedurou, která tady je připravena. Začneme návrhem z prezidiálky. [[Z lavice přichází poslanec Kalousek: Měl jsem procedurální návrh, pane předsedající.]] Pardon. Procedurální návrh pana předsedy poslaneckého klubu TOP 09 Miroslava Kalouska. Prosím, pan předsedo.
Dámy a pánové, hlasování, které se odehrálo teď, chápe klub TOP 09 a Starostové jako docela závažný precedens. Ale tím se nechceme zabývat. Je to vaše rozhodnutí a vaše svědomí a vaše nastavení parlamentních pravidel. To, co je z našeho pohledu skutečně mimořádně závažné, je vaše neochota diskutovat o výroku ministra obrany a vaše neochota diskutovat tak, abychom dospěli k nějakému závěrečnému usnesení týkajícímu se našeho společného názoru k možnému umístění vojsk Severoatlantické aliance na našem území. Pro nás je to do té míry šokující, že si dovoluji požádat o přestávku na jednání poslaneckého klubu v délce 50 minut. Padesát minut si myslím, že je ta minimální možná doba, kterou poslanecký klub TOP 09 potřebuje k tomu, aby se vyrovnal s chováním, které nám bylo demonstrováno navrhovateli i panem předsedajícím. Po těch padesáti minutách jsme vám k dispozici. Hlasujte si samozřejmě o mém návrhu, jak chcete.
Děkuji. Beru to jako procedurální návrh, o kterém budeme hlasovat - o kterém nebudeme hlasovat, protože návrh pana předsedy Faltýnka neprošel. Takže vyhlašuji pauzu v délce 50 minut. To znamená, sejdeme se tady v 18 hodin 12 minut.
Hezký dobrý podvečer, milé kolegyně poslankyně, milí kolegové poslanci. Po přerušení se dostáváme k hlasování o programu, tak jak byl přednesen pozměňovacími návrhy k programu. Ještě než dám hlasovat o pozměňovacích návrzích k programu, pozvu naše kolegy z předsálí. Oznamuji, že dnes se od 19 do 20.30 hodin omlouvá pan poslanec Martin Komárek z osobních důvodů a náhradní kartu číslo 9 má pan Radim (?) Rykala. Dále se omlouvá paní poslankyně Olga Havlová mezi 18.15 a 23 hodin z důvodu jednání. Než začneme hlasování o pozměňovacích návrzích k dnešnímu programu, máme tady návrhy z grémia, o kterých navrhl pan předseda poslaneckého klubu ANO Faltýnek, aby se hlasovalo jednotlivě. Takže nejprve budeme hlasovat o žádosti ministryně práce a sociálních věcí Michaely Marksové o pevném zařazení bodu číslo 60 schváleného pořadu, sněmovní tisk 84, zákon o zaměstnanosti, a to na středu 14. 5. jako třetí bod dopoledne. O tomto návrhu zahajuji hlasování. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 99, přihlášeno 136 poslankyň a poslanců, pro 80, proti 36. Návrh byl přijat. Dále budeme hlasovat o vyhovění žádosti Zastupitelstva hlavního města Prahy vyřadit bod 28 schváleného pořadu schůze, sněmovní tisk 115, zákon o regulaci prostituce z pořadu 8. schůze. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro vyřazení návrhu zákona o regulaci prostituce ze schváleného pořadu schůze, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 100, přihlášeno 138 poslankyň a poslanců, pro 124, proti 2. Návrh byl přijat. Dále pan ministr zemědělství Marian Jurečka žádá, abychom pevně zařadili bod 54 schváleného pořadu schůze, zákon o potravinách, a bod 55 schváleného pořadu schůze, zákon o Státní zemědělské inspekci, a bod 53 schváleného pořadu, autorský zákon, na středu 14. 5. jako čtvrtý, pátý a šestý bod dopoledne. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 101, přihlášeno 139 poslankyň a poslanců, pro 76, proti 33. Návrh byl přijat. Dále grémium navrhuje zařadit pevně bod 51, sněmovní tisk 170, smlouva, na středu 14. 5. ve 14.30 hodin a ve čtvrtek 15. 5. od 11 hodin zařadit pevně všechny zbývající neprojednané body z bloku Smlouvy a z bloku Zprávy. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 102, přihlášeno 140 poslankyň a poslanců, pro 112, proti 3. I tento návrh byl přijat. Dále návrhy z pléna. Pan předseda poslaneckého klubu KDU-ČSL navrhuje, aby bod číslo 3 byl vyřazen z programu schůze. O tomto návrhu zahajuji hlasování. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 103, přihlášeno 140 poslankyň a poslanců, pro 133, proti žádný. Návrh byl přijat. Dále pan předseda poslaneckého klubu ANO poslanec Faltýnek navrhuje body 56, 59, 54 a 55 - pardon, paní místopředsedkyně, nepřečtu to po vás - na středu odpoledne po... [[Námitka ze sálu.]] Takže body 56, 59 jako třetí a čtvrtý bod ve středu dopoledne. Opakuji znovu, o čem budeme hlasovat. Pan poslanec Faltýnek navrhuje, abychom body 56 a 59 projednali ve středu dopoledne jako třetí a čtvrtý bod. Souhlasí, pane poslanče? [[Ano.]] Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. - Omlouvám se, prohlašuji toto hlasování za zmatečné a dávám slovo panu předsedovi poslaneckého klubu Občanské demokratické strany. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
[[Začíná hovořit mimo mikrofon:]] ... pana předsedajícího. My jsme před chvilkou pevně zařadili něco jako bod 4, 5, 6 a teď znova hlasujeme o zařazení 4, 5, 6. To, co jsme rozhodli, že bude bod 4, tak bude ve skutečnosti bod 6? Nebo ne? Já bych potřeboval vysvětlit to hlasování, to tak nezaznělo. Pak bych poprosil, příště ať jsou ty návrhy seřazeny v nějaké logické volbě, ať dvakrát nehlasujeme o tom samém, jako že ten návrh původně byl čtyři body, hlasujeme o dvou. Pan předsedající nám neřekl, proč o dvou a ne o čtyřech. Děkuji.
Prosím, pan předseda Poslanecké sněmovny Jan Hamáček. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji. Dámy a pánové, já jsem byl na začátku schůze omluven, protože jsem se účastnil společně s předsedou Senátu a předsedou vlády akce v Senátu a nesledoval jsem tedy rozpravu, která tady padla. Až teď jsem tedy zjistil, že se závěry z gremiální porady hlasují po bodu, a já si tedy kladu otázku, proč ty porady tady děláme. Tak buď jsme se na tom všichni shodli, že takhle to bude. Přiznávám, že pan předseda klubu Faltýnek tam nebyl, ale měl tam paní místopředsedkyni. Tak pokud to bylo konsensem všech zastoupených stran v Poslanecké sněmovně, že to takto bude, tak nechápu hlasování po bodech a už vůbec nechápu, že proti závěrům z gremiální porady se teď vsunují další body z třetího čtení. Tak buď ty porady nedělejme a nechme to všechno na hlasování, anebo držme závěry, které jsme si dohodli dneska dopoledne.
Za poslanecký klub TOP 09 a Starostové...
Dámy a pánové, já vzhledem k tomu, že tady nepadlo na začátku, že by se hlasovalo o gremiálních návrzích, dokonce si nejsem tak úplně jistý, že je tady někdo přednesl, tak jestliže tady potom předsedové klubů či poslanci kolegové a poslankyně načítají ty body, my chápeme, že jsou to protinávrhy nebo další doplňující návrhy, takže pak je to skutečně zmatečné, ale to souvisí asi s řízením schůze odpoledne. Děkuji.
Tak s přednostním právem nejprve pan předseda poslaneckého klubu ODS, po něm pan předseda poslaneckého klubu KSČM. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Já chci říct, že souhlasím s panem předsedou Poslanecké sněmovny. Já na ty gremiálky chodím, to pak nemá žádný smysl. Byl to ovšem předseda koaličního poslaneckého klubu, který navrhl hlasování po částech. My jako opozice, vstřícnost sama, jsme to podpořili, není důvod někomu nevyhovět. Ale pak je fakt zbytečné... Já vím, že vy tam nechodíte, ale to nevadí. [[(18.20 hodin)]] Tak to zrušme. Ušetříme čas, já se můžu zúčastnit třeba jednání našeho klubu, nebo může být v jinou hodinu, já tomu rozumím, protože to skutečně nikdo z přítomných nerozporoval, ani koalice, ani opozice. Svému kolegovi Františku Laudátovi chci říct, že ty návrhy tady byly přečteny z gremiálky přesně tak, jak jsme se na grémiu domluvili. Byly čteny hned ve 14 hodin a byl návrh, ať se o tom hlasuje en bloc, což jsem myslel, že to prostě projde hladce nějakými 85 % hlasy, těch 15 přihlášených procent tady není. Situace byla jiná, ale je to spíš nepořádek v koalici než souboj koalice versus opozice. Pro pořádek.
Děkuju. Pan předseda poslaneckého klubu KSČM stahuje svoji přihlášku. Ten, kdo nám v tom dělá nepořádek, je pan předseda poslaneckého klubu ANO. Prosím, aby upřesnil, než budeme hlasovat, svůj návrh.
Ten návrh byl myšlen tak, aby se tam zařadily dva body předkladatele ministra financí Babiše. Ale já bych se chtěl, vážení kolegové a kolegyně, vám všem omluvit. Předseda Hamáček i předseda poslaneckého klubu Stanjura měli pravdu v tomto svém vystoupení. Omlouvám se vám všem, já jsem nestihl jít na to grémium a je to moje chyba. A já slibuji vám všem, že se budu snažit, aby se tato situace neopakovala. Ta grémia nejsou zbytečná a tu vaši kritiku beru na sebe, na svoji hlavu. Nezlobte se. Děkuju.
Děkuju za tady ta slova. [[Potlesk napříč sálem.]] Nicméně my teď musíme hlasovat a budeme muset hlasovat o všech těch návrzích tak, jak je pan předseda Faltýnek přednesl, to znamená o všech čtyřech. Budeme tedy hlasovat o zařazení bodu 56, 59, 54, 55 na středu dopoledne po bodu 3. Kdo je pro? Zahajuji hlasování, kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 105, přihlášeno 143 poslankyň a poslanců, pro 57, proti 19. Návrh nebyl přijat. Další dva zařazené body, návrh pana poslance Ženíška a návrh pana poslance Blažka byly vetovány, takže o nich hlasovat nebudeme. Tím jsme se vypořádali s programem schůze a dostáváme se k projednávání jednotlivých bodů, pevně zařazených bodů. Jako první budeme projednávat