Zbog načina kako je Poslovnik uredio razmatranje zakona, da prvo govorimo o zakonu u načelu, pa onda o zakonu u pojedinostima, prinuđeni smo da neke argumente koje smo iznosili u načelnoj raspravi ponovimo u raspravi u pojedinostima, ne zato što između prođe mnogo dugo vremena, pa se argumenti zaborave, nego zato što bi ta rasprava, po mom sudu, morala biti zajedno, osmišljenija, jer vreme koje protekne između, ne uveri onoga kome se obraćamo da njegovo zakonsko rešenje, koje predlaže ovde, nije dobro i da je manjkavo. Načelno ću, pre nego govorim o amandmanu 1, iskoristiti svoje vreme da kažem da se pozivanje da se neko društvo privede zakonu i da vratimo sve to u neke legalne okvire u uslovima današnje Srbije, nije dovoljno jasno ili nije dovoljno informativno za onog kome se obraćamo. Kada bi zakon bio u skladu sa Ustavom, kada bi bio pravedan ili logičan i kada bi bio u skladu sa interesima najšire javnosti Srbije, najvećeg broja građana, onda bi poziv da radimo po zakonu bio smislen. Ali, ako mi u ovoj sali donosimo zakone koji nisu zasnovani ni na dobroj praksi, ni na tuđim dobrim iskustvima, koji nisu zasnovani ni na teoriji koja je negde primenjena, a sutradan se pozivamo da radimo po zakonu, pitanje je smisla bavljenja zakonima ovde uopšte. Gospodine Jelašiću, pitam vas, koji se u članu 1. zalažete da pre svega budete samostalni i nezavisni, i u tom svojstvu očekujete da svaka druga saradnja, savet, bude pritisak na vas – da li znate, kao jedan od prvih ljudi u ovoj državi, zbog čega se ne objavljuje da će se Srbija suočiti sa jednom od najvećih stranih direktnih investicija, gde je jedna od organizacija, a zove se Agencija za privredni registar, upisala, molim za pažnju javnost i prisutne, 1.753.000.000 evra nenovčanog kapitala firme? Zašto ne objavite tu najveću stranu direktnu investiciju, da narod poveruje kako će poteći med i mleko, odnosno zlato i dijamanti? Čemu služi zakon o registrovanju, čemu služi Narodna banka, ako dozvoli da Agencija za privredni registar registruje jednu firmu, koja upiše nenovčani kapital u vrednosti od milijardu i 700 miliona evra? Koliko je to više od zlatnih rezervi države? Imate li vi pojma o tome? Imate li pojma šta se s tim planira uraditi? Na jednom ovakvom intrigantnom pitanju, o kojem će verovatno biti mnogo priče, možemo da otvaramo i temu – ko se to danas setio of šor kompanija, da li je suština of šor kompanija u tome gde plaćaju porez ili, vi, kao dobar student ekonomskog fakulteta, to znate, takve kompanije služe da se, u stvari, prikrije vlasnička struktura. Govorim o kompaniji koja je ovde upisana i koja planira da izda tri puta uvećanu vrednost obveznica, koje će prodavati ''negde'', koje će se kupovati za ''nešto'' i kojim će se ovde kupovati rudnici (nešto je već počelo, primer Bora o tome govori), gde će se kupovati izvorišta geotermalne energije i neke realne vrednosti, i postavlja se osnovno pitanje – da li se to neko pravi da ne zna ekonomiju ili nam namerno stvara svest o tome da ne zna šta je Narodna banka, šta je njen osnovni zadatak i šta je, u stvari, njena nezavisnost? Gospodine Jelašiću, vi, kao odlazeći guverner, znate o čemu govorim i divim se vašem divnom i uzdržanom izgledu lica, jer ste iznenađeni da neko o tome uopšte ima smelosti da govori. Ja, Jorgovanka Tabaković, član Srpske napredne stranke, u ime poslaničkog kluba ''Napred, Srbijo'', obaveštavam javnost da ovaj dom služi da se u njemu govori o zakonima koji su unapred osmišljeni da, u stvari, glavne stvari budu obavljene iza zavese, poput otvaranja firme o kojoj govorim, koja je registrovana ovde. Po Zakonu o Narodnoj banci Srbije, Narodna banka je dužna da proveri ugovor o upisu ovog novčanog kapitala, kao i po mnogim pravilima, po Zakonu o sprečavanju pranja novca, koji jeste naš zajednički zakon i zakon ovih institucija, po Zakonu o spoljnotrgovinskom poslovanju, po zakonima koji tretiraju oblast monetarne i ostalih politika. Vi se proglašavate nenadležnim, jer znate da javnost o tome neće čuti ništa, zato što je štampa, koja bi bila dužna da bude svest i savest javnosti, odavno "uhapšena", zato što znate da se ove sednice i argumenti koji se ovde iznose ne gledaju mnogo. Pratite skorove i rejting javnosti. Mislite da će sve ono što se radi moći da bude upakovano, poput, svojevremeno, Nacionalne štedionice. Uveravam vas, u ime građana Srbije, da još jedan posao koji se zove štampanje obveznica bez pokrića, upotreba i moguća zloupotreba deviznih rezervi o kojima ne znamo ni gde su, ni da li će njima biti kupovane ove obveznice, ne može da se ponovi. Kada bi to radila država koja radi u interesu građana, to bi možda i moglo da ima nekog opravdanja. Ali, ako u ime države to radi neko ko predstavlja instituciju, na primer Narodnu banku ili Komisiju za hartije od vrednosti, ili neko ko predstavlja firmu koja može da upiše nenovčani kapital od blizu 400 miliona evra nenovčanog kapitala, to više ne može niko da proguta ako želi da govori o državi koja posluje na zakonit način. Ne možete na bazi nezavisnosti odgovarati za ono što vam jeste osnovni posao - da vodite monetarnu politiku koja će imati svog sagovornika u Vladi Republike Srbije, koja će Memorandumom o budžetu definisati ciljeve u kojem će mnogo ljudi moći da nađe posao, a ne da ga vodite od jednog obećanja do drugog. Ovo nije politička priča. Ako živimo u državi u kojoj se zamenik premijera usuđuje da neku, bilo koju, stranu kompaniju oštrim i grubim rečima upozorava danas da joj nije vreme da se ponaša kako se ponaša, u ime građana Srbije koje predstavljam, reći ću vam – takvu izjavu, koja rasteruje investitore, može da da otpušten, nezadovoljni radnik, kome ne radi žena, koji nema para da plati deci školarinu i koji ne može da leči bolesne i stare roditelje. Ali, takvu izjavu ne može da da zamenik premijera i da se onaj ko je pisao zakone o privatizaciji, sprovodio ih, pozivao strane investitore, žmurio dok su oni njemu čuvali leđa, danas predstavlja čovekom koji kaže – ne, ne trebaju nam takvi strani investitori. Trebaju nam i prijatelji, trebaju nam i strani investitori, ali nam treba i poštovanje zakona, uvek i svuda, a ne samo kada pojedincima ide u korist ili na štetu, što u ovom trenutku jeste ponašanje vlasti. Nije to privatni pojedinac, niti ste vi, kao guverner, privatno lice. Vi predstavljate, kad govorite o Narodnoj banci, makar kao odlazeći guverner, jednu instituciju sui generis, koja mora da radi u interesu države koja joj je vlasnik, što ne znači da treba da slušate nalog nekoga koji nije u interesu sa zacrtanom monetarnom politikom. U ime svih teoretičara, od Fridmana, oko koga smo se složili, pa nadalje, u ime svih građana Srbije, u ime privrede koja ne može da izdrži ovakvu vrstu monetarne politike kakvu sprovodite od 2000. godine, posebno od 2006. godine, molim vas da usvojite amandman na član 1, koji podrazumeva da vam je osnovni zadatak finansijska stabilnost, uz nezamenjivanje uzroka i posledica kad govorite o inflaciji i stabilnim cenama, i osnovni cilj da ovoj državi obezbedite napredak i ne samo što veći broj radnih mesta, nego zaposlenih ljudi koji će proizvoditi, stvarati neku novu vrednost i primati platu od koje će moći da pune budžet i žive dostojno čoveka. To je osnovno ljudsko pravo. Ne samo pravo na slobodu života, kretanja, mišljenja i govora, nego je osnovna ljudska sloboda - da čovek živi dostojanstveno, zarađujući, izdržavajući sebe, čime neće biti na teretu državi. Molim vas da, ne preformulisani amandman, onako kako ga je deo vladajuće većine prepisao, polovično i površno, nego onako kako smo vam ga predložili kao SNS, usvojite, jer to jeste interes naroda koga predstavljate i koga predstavljamo.
Ovlašćena predstavnica je iskoristila 10 minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Morali smo da podnesemo amandman na član 1. Predloga zakona i skrenemo pažnju na to da NBS ne može da bude nezavisna. Jer, Ustav Republike Srbije kaže da ona jeste samostalna, ali ne i da je nezavisna. Ne koristi reč ''nezavisna''. U Ustavu imamo propisano ko su sve državni organi, imamo i precizno, imamo i opisno, imamo i po duhu Ustava, pa tako imamo i Zaštitnika građana, DRI, Poverenika za informacije od javnog značaja. U javnim finansijama se nalazi i NBS. Nemoguće je da monetarna politika na nekom prostoru bude odraz privatne politike nekog pojedinca, nego je, pre svega, odraz onoga što je u nadležnosti države. NBS je vrlo specifičan državni organ, koji je, po Ustavu, samostalan, ali nije nezavisan. Neko bi voleo da bude nezavisan i da nema nikakve veze s Republikom Srbijom, već da prima naloge iz inostranstva i da radi po preporukama i zadatim ciljevima MMF-a. Mi od 2001. godine upravo imamo takvu Narodnu banku Jugoslavije, odnosno Srbije, koja se, prosto, izdigla, gotovo da ne poštuje suverenitet vlasti Republike Srbije. Ovim amandmanom smo želeli da podsetimo NBS, Vladu, predsednika Republike, poslanike u Narodnoj skupštini i sve naše građane da sve to što je u nadležnosti NBS jesu poslovi iz nadležnosti države, koji su povereni toj instituciji da ona to radi u skladu s Ustavom i zakonima. NBS ne može biti nezavisna. Jer, kada bi bila nezavisna, ona bi vodila neku svoju politiku, statistički iskazivala pozitivne rezultate, kao što to sada čini, a ljudi umirali na ulici. E, zato ne može da bude nezavisna i moramo svim državnim funkcionerima da kažemo da najveća vlast u ovoj zemlji jeste Narodna skupština, da Narodna skupština može da apsolutno vrši vlast, da svi moraju da se povinuju Ustavu, zakonu i Narodnoj skupštini. I vama je, gospodine Jelašiću, da biste bili viceguverner, još 2000. godine, zato što je trebalo da se zaposlite u jednoj državnoj instituciji, Zoran Živković dao uverenje o državljanstvu, pa ste danas dobili državljanstvo, a sutradan ste izabrani za viceguvernera. Zašto? Zato što je uslov da radite na tom mestu bio da ste državljanin SRJ u to vreme. Ako to prebacimo na današnje uslove, da imate državljanstvo Republike Srbije. Ne mogu stranci da rade u državnim organima. E, zato mi hoćemo da se precizno definiše šta je Narodna banka Srbije. I moraćete da znate, vi iz Narodne banke Srbije, da ovde polažete račune, da ovde dobijate pravila ponašanja, a ono što je struka i što je u tim pojedinačnim politikama koje su u nadležnosti Narodne banke, tu imate tu vrstu samostalnosti. A ne da ste nezavisni, da nikome ne polažete račune, da svakome možete da držite predavanja. Za vas ne postoji nijedan zakon, za vas se ništa ne primenjuje. A ovim predlogom zakona otišli ste toliko daleko da želite da budete i vi vlasnici. Čega vlasnici? Republika Srbija je vlasnik, ona je titular imovine. I vi morate da slušate državne organe Republike Srbije kada je u pitanju imovina, pogotovo kada su u pitanju nepokretnosti. Onaj deo gde se radi o pokretnim stvarima, o novcu, to je neka druga stvar. Moramo da uvedemo red u Narodnu banku, da ne letite mnogo visoko. Prelepa predsednica Argentine je savetovala Grcima – bežite dalje od Međunarodnog monetarnog fonda; dok nam je politiku krojio MMF, Argentina se, maltene, raspala. Evo, za nekoliko godina su stali na noge. Još nisu u onom idealnom stanju, kako žele, ali su se pomerili od Međunarodnog monetarnog fonda, počeli da vode sektorske politike koje odgovaraju građanima Argentine i beleže dobre rezultate. Zašto? Zato što svi moraju da poštuju svoju državu. Vi radite posao za Republiku Srbiju, ne za MMF, ne za Centralnu banku Nemačke, ne za Evropsku banku, ne za Svetsku banku, ne za poslovne banke iz inostranstva koje su otvorile ovde navodno svoje ekspoziture i drpaju li, drpaju. Ne, nego za građane Republike Srbije. Vaša statistika, iz Narodne banke, mora da se poklopi sa statistikom svakog građanina Republike Srbije. Ako je građanima Republike Srbije dobro, onda ste dobru politiku vodili. Ako nije dobro, džabe onaj vaš izveštaj, džabe onaj vaš sajt prepun hvalospeva i lepih reči. Sva ekspertska znanja su u funkciji boljeg života građana, a ne u funkciji ostvarivanja interesa nekih iz inostranstva ili bankara ili drugih trgovaca dušom. Gospodine Jelašiću, nadam se da će posle ovog zakona svi koji budu vršili vlast, u Narodnoj skupštini i drugim institucijama, da malo više cene Narodnu skupštinu i šta Narodna skupština odluči, bez obzira što ovde ima i traljavog načina odlučivanja, ali onaj ko je vlast, treba da bude vlast. Onaj ko ima većinu, treba da snosi odgovornost za sve što se radi. Treba da čuje opoziciju, treba da prihvati ono što je prihvatljivo, ali da se uvede red. Ukoliko nema reda, onda ćemo imati ovu situaciju - svi građani koji imate problema sa radnim mestom, u ministarstva, pa tražite da vam iz budžeta isplaćuju plate, jer je to postao obrazac ponašanja. To je posledica takve monetarne politike. Znači, svi koji su u radnom odnosu, nije u pitanju privatno preduzeće, nego neprivatizovano, državno, društveno, kako hoćete, svi u ministarstva i tražite apanažu. Jer, to je postao obrazac ponašanja u Kragujevcu, obrazac ponašanja u Trsteniku, obrazac ponašanja u Boru. Hajdemo, molim vas, svi u ministarstva, da nam oni obezbede platu, pošto je sada država jedini poslodavac. Budžet je jedini izvor kreditnih sredstava. To je ta vaša monetarna politika nama dala za rezultat. Tako su ovi u Vladi procenili vašu monetarnu politiku. Ma koliko vi gledate da budete samostalni i nezavisni od ovoga, to je jedno organsko jedinstvo. Ne samo što ste sterilisali novac, nego ste i evro učinili neplodnim. Gospodine Jelašiću, neko je rekao - besplatne akcije u vrednosti od 1.000 evra, pa su ljudi dobili po 1.700 dinara. Kažite mi, koji je onda kurs evra - 1,7 dinara? Tako ispada, po vama. Omalovažili ste i evro. Rečeno je - ovo je, ljudi, 1.000 evra u dinarskoj protivvrednosti. Otišli ljudi na blagajnu i uzeli 1.700 dinara. Koliki je kurs evra, gospodine Jelašiću? Nije onaj o kome vi pričate. Kasnije ćemo malo da pričamo o toj politici kursa i režimu, da vidite ko drpa, kome se uzima i ovo malo što ima.
Sedam minuta i 10 sekundi je iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Samo ću kratko. Želim da se predstavim Narodnoj skupštini. Ime mi je Radovan Jelašić. Guverner sam Narodne banke Srbije. Dakle, niti predstavljam druge institucije, niti predstavljam druge ljude i želeo bih da danas pričam isključivo vezano za Zakon o Narodnoj banci Srbije, odnosno pokušaću da i odgovore dajem isključivo vezano za moju ličnost, odnosno za instituciju koju predstavljam. Što se tiče deviznih rezervi, pošto su bile pomenute i kada se diskutovalo u načelu, želim da kažem da NBS nijedan deo svojih deviznih rezervi ne drži u bankama koje su u Srbiji. Dakle, devizne rezerve se drže u prvoklasnim hartijama od vrednosti, a što se tiče gotovinskog dela, najveći deo se i dalje drži isključivo u drugim centralnim bankama, pre svega zbog rejtinga poslovnih banaka, odnosno mere u kojoj se on promenio. Što se tiče nadzora, naravno da nadzor vrši Skupština. Upravo smo zbog toga tu gde smo. Pored Skupštine, nadzor vrši i oditor. Oditor već petu godinu zaredom daje čisto mišljenje vezano za poslovanje Narodne banke. Isto tako, juče smo uputili izveštaj i za 2009. godinu. Dakle, i za tu godinu imamo čisto mišljenje. Nadzor nad institucijom vrši i Savet, čije članove postavlja isto tako ova skupština. Na kraju krajeva, od kada smo ponovo pozajmili od MMF-a, njihovi predstavnici i te kako proveravaju, pošto smo dužnik, šta se dešava sa bilansima, šta je sa plasmanima Narodne banke i tu isto tako nije bilo nikakve kritike, nikakvih primedbi. Želim da kažem da je i u ovom zakonu, kao do sada, i nadalje Republika Srbije vlasnik kapitala, a što se tiče nezavisnosti i samostalnosti, mi, naravno, ni u kom slučaju nismo nezavisni i samostalni od zakona. Naravno da je zakon taj koji propisuje naš osnovni cilj, a to je - postići i održati stabilnost cena, odnosno stabilnost finansijskog sektora i, kao treće, podržavanje politike Vlade Republike Srbije. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović.
Dame i gospodo, amandman na član 2. u pravnom smislu pokušava da ispravi jednu nelogičnost, da se ne bi ponavljale iste formulacije u istom stavu. Međutim, predlagač zakona to, očigledno, nije razumeo i u obrazloženju se pravda kako je njegovo rešenje preciznije. Znači, svrha ovog amandmana je bila da se ne ponavljaju iste formulacije. Takođe, svrha amandmana je, naravno, da se ponovo istakne naša namera da Narodna banka Srbije treba da bude i nezavisna i samostalna, i to ne samo od državnih organa, već i od MMF i, pre svega, od zapadnih banaka, koje dominiraju na finansijskom tržištu Republike Srbije. Šta to konkretno znači? U načelnoj raspravi smo videli da nema nikakvog odgovora od strane guvernera na formulaciju iz Pisma o namerama (na strani 6. stav 20) da će državni vlasnički udeli u bankama biti eliminisani. Nismo dobili nikakav odgovor. Zašto? - to je već posebno pitanje. S druge strane, mi smatramo, i ovaj amandman je podnet u tom smislu, da NBS treba da pokaže jednu vrstu ekonomske hrabrosti, jer u javnosti je objavljeno da je prosečna kamata veća samo u Republici Moldaviji, pa da kamate budu jednake primanjima građana. Ne u doslovnom smislu, naravno. Nemojte to da izvučete iz konteksta, kao što ste uradili više puta u načelnoj raspravi, nego u onom smislu koji je objavljen na jednom američkom zvaničnom sajtu, gde se crno na belo i brojkama pokazuje da je prosečna kamata 31.12.2008. godine u Nemačkoj iznosila 6,8%, u Italiji 11%, u Francuskoj 8,3%, u Belgiji 7,3%, u Velikoj Britaniji 4%, u SAD 5,9%, a u istom periodu u Republici Srbiji, gde ste vi guverner, iznosila je upravo 18%. To se ne može pravdati i skandalozno je da, na primer, gospodin Dugalić, koji je sekretar Udruženja banaka, ako se ne varam, to opravdava besmislenom formulacijom da su primanja mala. Pa, valjda, ako su primanja mala, i kamate treba da budu manje. Takođe, ne da nemamo jednu vrstu ekonomske i političke korektnosti od strane onih koji predvode najveću banku u Republici Srbiji, već gospođa Draginja Đurić čak najavljuje da će se kamate povećavati. U tom smislu je podnet ovaj amandman. Prava nezavisnost i samostalnost NBS treba da se pokaže upravo u odnosu na MMF i na zapadne banke, koje imaju preko 75% tržišta u našoj zemlji. Zahvaljujem.
Minut i 15 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka Srbije je prihvatila ovaj amandman. U redosledu amandmana narodni poslanici koji su ovlašćeni predstavnici ili predsednici poslaničkih grupa videće rečenicu da je i Vlada prihvatila amandman. Vlada ne može da prihvati amandman drugog predlagača, tako da vam se izvinjavam zbog greške. Smisao je da Vlada ima pozitivno mišljenje o amandmanu, ali amandman može da prihvati iliodbije isključivo predlagač akta. Na osnovu Ustava i našeg poslovnika, poznato je ko može da bude predlagač akta - Vlada Republike Srbije, narodni poslanik i birači koji prikupe potpise, kao i predstavnici regulatornih tela, odnosno i NBS. Dakle, NBS je prihvatila ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Narodna banka, shodno zakonu, ne pravi razliku u vlasničkoj strukturi banaka. O tome koje će banke biti prodate, kada i pod kojim uslovima, odlučuje vlasnik, a vlasnik onih banaka koje ste vi malopre napomenuli, bila je i jeste država. Dakle, država je ta koja odlučuje i siguran sam da, vezano za ovo, od predstavnika Vlade možete dobiti tačan odgovor zašto, kada i pod kojim uslovima se prodaje. Što se tiče kamatne stope, da se podsetimo, ona u najvećoj meri zavisi, naravno, od stope inflacije. Koristim se vašom statistikom, pošto nemam tačan izvor odakle potiče. Dakle, krajem 2008. godine inflacija je, nažalost, bila mnogo veća u Srbiji nego u nekim drugim zemljama u okruženju, i to je bio jedan od ključnih razloga zbog čega su kamatne stope više. Trenutno je stopa inflacije u Srbiji manja nego što je, recimo, u Rumuniji, Mađarskoj i nekim drugim susednim zemljama. Zbog toga smo ubeđeni da će, isto tako, doći do smanjenja kamatnih stopa i u Srbiji.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Meni uopšte nije jasno zašto ova dva amandmana SRS niste prihvatili kada oni samo poboljšavaju ovaj tekst i ispravljaju fundamentalnu grešku nastalu nepoznavanjem odredbi Statuta. Ali, dobro, to je sada pitanje upornosti i istrajnosti da po svaku cenu dokažete nešto što je nedokazivo. Gospodine Jelašiću, kada već širimo ovu temu i pričamo, da li biste bili ljubazni da javnosti Republike Srbije objasnite kako je Sekretarijat za finansije AP Vojvodine, u jednom zatvorenom postupku, mogao da kupi nove akcije Metals banke i da postane najveći vlasnik te banke, a AP nije država. Znate, povodom onog da vlasnici kapitala odlučuju sami itd. Kako ste to mogli da uradite? Samo da vas podsetim, jedan koji je učestvovao u tome i dao saglasnost da je to moguće, to je uradio po nagovoru Ministarstva finansija. Samo da vas podsetim, i on je pod ostavkom, Miljko Štimac. Iako je nemoguće definisati autonomnu pokrajinu da ima atribute države. Znači, kad je država privilegovana, kad može da otkupi akcije, poveća svoj kapital u nekoj banci (to zakon dozvoljava), onda to radi Vlada Republike Srbije, koja je titular. Kako je mogla AP Vojvodina? I još ste tamo zapisali - Sekretarijat za finansije. Gospodine Jelašiću, samo da vas podsetim, oktobra meseca ste vi vršili pritisak na Metals banku i tražili da se u toj banci zaposli čovek koji će da špijunira za vas. Pa je AP povukla svoja sredstva, dovela u pitanje likvidnost banke. Navodno, uveli ste mere. Čim ste zaveli te mere, rasterali ono rukovodstvo, postavili nove itd., bivše, koji su takođe radili u toj banci. A nedavno smo čuli da je ta banka bila glavna za braću Šarić, za pranje novca. E, pa sad, gospodine Jelašiću, ko je tu prva žrtva organizovanog kriminala? Ajde objasnite javnosti kako to AP može da kupi po tom privilegovanom postupku, znači ne iznosi se drugima, ima pravo preče kupovine, poveća svoj kapitalu toj banci, i kakve to veze ima sa Jerkovićem i sa Šarićem i sa drugim stvarima i sa Narodnom bankom i sa onim institucijama koje se bore protiv pranja novca. Da l' ste možda na taj način navukli veliku bedu Republici Srbiji? Jer, mi smo sada sumnjivi. Peru se pare narkodilera. Možda te pare završavaju u terorizmu, možda završavaju na nekom drugom mestu. Meni je mnogo drago kada državni funkcioneri koji su došli na vlast posle 2000. godine podnose ostavku, a bilo bi mi još draže kad biišli u zatvor. Mnogo bi mi draže bilo da idu u zatvor. Priznajem, jedva čekam da SRS dođe na vlast i da uzmemo sve vaše zakone i da počnemo sa primenom tih zakona. Pres-kliping postoji za svakog državnog funkcionera – i kol'ko je platio vilu i zašto pod istim uslovima nije prodao Nicovićima, Karićima i drugima, i kako se lepo kosi travica ispred vilice, i kako se dođe sa dve plastične kesice i onda se čuje da postoji bogatstvo od 11,5 miliona. I sada čusmo za ovog ministra ortopeda iz Subotice da ima nešto sa kompjuterima tamo. To vi raspravite. Vi sada razrešavajte ko je bogat, kako bogat, zašto bogat, dokle bogat... Ali, građani treba da znaju. Mi smo mala teritorija, sve mora da se zna. Transparentno, kako rekoste. Vi ste nam došli ko kec na deset, gospodine Jelašiću. Prvo, jedva čekamo da odete iz Narodne banke (izražavam svoje mišljenje). Zašto? Merilo za vašu uspešnost jeste ono što se dešava u prodavnicama, u firmama, na poljima, na ulicama, na autoputu, u srcima, u duši ovih ljudi. Vi ste to merilo. Bili ste zaštićeni ovih nekoliko godina. Niko nije smeo da upre prstom u vas, jer vi i još neki ste ulaznica za klub bogatih odakle mogu da se uzmu sredstva da bismo mi, navodno, preživeli ovu situaciju. Prodadoste sve što je vredelo. Oteraste ljude s posla. Statistički dobro živimo, 320 evra po glavi stanovnika. Zaduženi smo 560 evra po glavi. Za ove tri godine ubrzano se zadužujemo. Svetla budućnost nam preti, očekujemo je. Srbija stagnira. Stagnira polako, sigurno i, što reče onaj – dostojanstveno po svim aspektima propadamo. Nekoga moramo da prozovemo za to. Ne možemo da prozovemo kišu, kiša je prirodna elementarna nepogodna. Bilo bi malo čudno da sad padne sneg, ali otkad ste vi došli na vlast nikad se ne zna kad će sneg da udari. Sve je moguće kod vas. Vidite malo kako vam posluju te lizing kompanije, koliko na placu ima automobila, koliko ima otetih autobusa od privatnika, koliko ima zatvorenih industrijskih pogona. Juče ste, prekjuče mogli da čujete ovde i grad. I grad udario na nas. Zašto? Nema raketa. Zašto? Pa, dajete toliko skromna sredstva onima koji treba da pucaju, a rakete niste ni obezbedili, to vas ne interesuje. Zašto vas to ne interesuje? Zato što to nije sastavni deo finansijskog tržišta. Vi se bavite samo finansijskim tržištima, ne se bavite drugim stvarima. Za vas je interesantno šta će bankari da kažu, šta će klub privrednika da kaže. Da li ćete da budete proglašeni za najboljeg guvernera, najboljeg ministra na planeti, to je najvažnije. A kolike su penzije, kolika su socijalna davanja, šta radi, šta ne radi, zašto ne radi - to vas ne interesuje. I, sad, svetska finansijska kriza. Zadesila nas je svetska finansijska kriza. Mi tu treba da se obogatimo, kako reče jedan ministar. Drugi kaže - statistički smo izašli iz krize, samo što građani još to neće da vide, znate. Taj što je to rekao, to je neki predsednik Vlade, predstavlja se da je predsednik Vlade. I to su tako lepe poruke. Mogao bih da vam pročitam ovde šta je rekao glavni čovek EU, koji prati ove stvari koje i vi pratite. Pazite, on je vrlo otvoreno rekao građanima EU šta ih očekuje. Poruka je sledeća - manite kreditne kartice; zaboravite više da može da se troši nezarađeno; došlo je vreme da se vrate dugovi; ukoliko to sad ne budemo uradili, onda će deca EU imati problema. A mi se, praktično, neodgovorno ponašamo. Kaže - kada preduzmemo reforme, moramo biti potpuno otvoreni prema našim građanima. Moramo im reći istinu, da se mora okončati kultura življenja na kreditnu karticu, s pozajmljenim novcem - rekao je Busek na početku Samita Evropske unije. Drmajte se sada. EU - rekao sam, koji se danas održava u Briselu. Moramo platiti račun. U suprotnom, ukrašćemo našoj deci nasledstvo, a verovatno i njihovoj deci. To kažu ovi iz EU. Oni nisu radikali, da znate. Mi to ponavljamo ovde deset godina, a vidite, i oni došli na naše. Moramo reći našim građanima da ćemo morati da uvedemo duži radni dan (slušajte šta kaže Evropa), da kasnije odlazimo u penziju (kod nas će Mlađa da ukine penzije) i da živimo u okviru svojih mogućnosti. Gospodine Jelašiću, u okviru svojih mogućnosti, a ne da se razbacujete sa vilama od po dva-tri miliona. Nego vaših sto hiljada evra, stanče, ne dalje od toga. Eto, rekao je Busek, gospodine Jelašiću, članicama EU, naglasivši da je stanje u evropskoj ekonomiji gore nego u SAD i državama u naglom razvoju. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas da članstvo u EU dovedete u vezu sa izmenama i dopunama Zakona o NBS.) Gospođo Čomić, retka je situacija da mi u Narodnoj skupštini imamo tolikog ljubitelja EU kao kada se pojave gospodin Đelić i gospodin Radovan Jelašić. Oni prosto deluju inspirativno. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas da emocionalni stav prema članstvu u EU dovedete u vezu s Predlogom zakona o NBS.) Ma, ne mogu ja da iskažem svoj emocionalni stav. Nemojte tako, molim vas. Ja nemam nikakve emocije prema njima. Nemojte tako, molim vas, gospođo Čomić. Nemojte tako, ja sam normalan čovek. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, meni nisu problem vaše emocije, nego nepoštovanje člana 103. Poslovnika Narodne skupštine.) Sve je u granicama Predloga zakona, molim vas. (Predsedavajuća: Nije. Molim vas da govorimo o dnevnom redu.) Vi kažete da nije. Dobro, kada vi kažete da nije, onda nije.
Narodni poslanik Zoran Krasić iskoristio je ukupno vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe i dva minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Za reč se javio guverner Radovan Jelašić.
Samo ću kratko. Ne znam ko je gospodin Busek, ali ovo što ste pročitali, to je, otprilike, ono što sam i ja pričao tri godine kao viceguverner i, isto tako, šest godina. Ali, lepo je da se konačno Evropa setila da kaže ono što smo i mi tu već godinama pričali. Što se tiče konkretno banke, na dokapitalizaciju ste mogli da se javite i vi. Vlasnici banaka mogu da budu: država, pravna lica, fizička lica, domaća i inostrana. Dakle, mi nismo ti koji propisujemo, to je zakonska odredba. A što se tiče saglasnosti, saglasnost ne daje NBS (zato sam se na početku i predstavio ko sam i šta sam), nego daje Komisija za hartije od vrednosti. Naša uloga je bila jedino što smo tražili dokapitalizaciju te banke, da ne bi poreski obveznik trebalo da podrži tu banku. To je, hvala bogu, uspelo i na kraju poreskog obveznika nije koštao ni jedan jedini dinar, što se tiče konkretno te banke. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović, pa narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Mislim da se guverner i ja nismo razumeli što se tiče kamata i, takođe, mislim da njegov argument što se tiče inflacije nije celokupan. Jer, vi sigurno znate da je najveća inflacija u Evropi bila u Ukrajini, ako se ne varam, preko 20%, pa su tamo manje kamate nego u Srbiji. Prema tome, vaša argumentacija nije na zdravim nogama. Niste mi odgovorili što se tiče ovdašnjih banaka i izbegli ste odgovor na onaj citat gospođe Draginje Đurić, koja je, ponoviću, 31. maja 2010. godine doslovno rekla da dinarske kamate neće padati. To je ono na šta sam hteo da ukažem.
Od vremena poslaničke grupe iskorišćeno je 50 sekundi. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Što se tiče Ukrajine, pretpostavljam da se ovde radi o babama i žabama. Dakle, može kamatna stopa da bude niža, ali onda pričamo o različitoj valuti. Da se podsetimo, isto tako je i u Srbiji. U zavisnosti od toga koju valutu koristite, kamatna stopa u stranoj valuti može da bude, u određenim uslovima, i niža nego što je stopa inflacije. Što se tiče gospođe Draginje Đurić, nema potrebe da komentarišem, ali zakonsko je pravilo, zakon tržišta, da se, pri smanjenju stope inflacije, pri smanjenju referentne kamatne stope na srednji ili dugi rok, naravno, očekuje i smanjenje kamatnih stopa na kredite.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine Jelašiću, iako se po mnogo čemu u poslednje vreme slažemo, moram da vas opomenem da ste vi, kao guverner, bili dužni da učinite mnogo više od komentarisanja ekonomske situacije u zemlji. Vi možete da ne znate da je Gerhard Busek pre bio šef Pakta za stabilnost jugoistočne Evrope (to, konačno, više nije ni važno), ali vi ste došli ovde u Skupštinu kao guverner u ostavci, predložili ste nam jedan zakon koji govori, pre svega, o vrhunskom nepoverenju ključnih institucija u našoj zemlji (tu mislim na Vladu i guvernera), na sebe ste preuzeli obaveze koje niko drugi očigledno nije u ovom trenutku hteo da preuzme i na takav način, prvo, direktno negirate ono što ste u poslednje vreme radili, a tu mislim na upozoravanje javnosti i unošenje nečeg što je potpuno novo u naš politički život i što do sada nije bio slučaj, što je govorilo o kredibilitetu Narodne banke (koji ste, svojim postupkom, vrhunski osporili), a potom ste sad ovde nama ovde u Skupštini rekli da ste, zapravo, prethodne tri godine nešto i govorili. Niste vi jedini guverner koji je imao probleme s vladom. I Grinspen je imao probleme s američkom administracijom, Bernanki isto tako, Rohatinski u Hrvatskoj ima probleme s vladom, ali način na koji oni postupaju i način na koji postupate vi su drugačiji. Vi ste se zadovoljili time da budete ispravan komentator ekonomske situacije u zemlji. Onda ste podneli ostavku bez ikakvog obrazloženja. Zašto vam je bilo teško da obrazložite svoj odlazak, a nije vam teško da dođete tri meseca posle toga u Skupštinu i predložite ovakav zakon? Razgovaraćemo o našem amandmanu na član 23, koji fundamentalno menja i pozicije i odgovornost guvernera i vlasti u ovoj zemlji, vladajuće koalicije, pa ću vas samo podsetiti na taj promenjeni jezik zakona koji ste nam ovde predložili. U ovom trenutku guverner predlaže Savetu, a od sutra će, na osnovu zakona koji nam predlažete, Savet zahtevati od guvernera. Savet će utvrđivati režim kursa dinara. Savet, koji bira ova vladajuća većina ovde,vladajuća većina koja je u stanju da izglasa da je zemlja ploča, a vi tome dajete legitimitet. I zato više nije važno što ste govorili. Vi niste ništa preduzeli kako biste promenili tok ekonomske politike u ovoj zemlji, a onda ste odlučili da odete u tišini i da, pri tom, učinite uslugu i vladajućoj koaliciji i budućem guverneru. Ovaj član 23, koji imamo u Predlogu zakona, može se tumačiti na različite načine. Reći ću kako to izgleda nama. Vi ste bili guverner koji je nasukan i ostavljen bez ikakve podrške, uz formalno obrazloženje da Vlada za nešto nije nadležna. Izmenama ovog zakona, budući guverner će moći da pozove Vladu na odgovornost zbog toga što nešto ne radi ako je uverena da je to ispravno. Setite se kako su vam sugerisali da morate promeniti politiku prema obaveznim rezervama banaka, kakve ste sugestije primali od ministara u Vladi koji su vam predlagali da oslobodite devizne rezerve, da ih drugačije koristite. Niste imali saglasnost Vlade u vašoj politici smanjenja javne potrošnje. Bili ste, u jednom trenutku, ispravan kritičar. Predložili ste zakon koji govori o velikom nepoverenju i ostavljate sada, što kaže gospođa Pešić, Narodnu banku u poziciji u kojoj ona nikada formalno nije bila. Suštinski možda jeste, u pojedinim fazama, ali u poslednjim godinama vašeg rada ona to nije bila. Nije bila instrumentalizovana od centralne vlasti. I mnogo je važnije od toga što se vi slažete s gospodinom Busekom to što ste odlučili da odete u tišini, a da se ispišete s mesta guvernera ovakvim zakonom, koji gospodina Šoškića dovodi u poziciju da izvršava naloge vladajuće većine ili, u suprotnom, oni to mogu da rade i bez njega, a s druge strane, gospodinu Šoškiću pruža alibi, kroz poruku Vladi - uradite ono što meni predlažete, ja vam za tako nešto nisam više čak ni zakonska prepreka. Mislim da mi svi zajedno imamo problem s ambijentom u kojem živimo, a imajući u vidu sve ono što je pred nama, mislim da nam je bila mnogo potrebnija lična hrabrost, ukoliko se od guvernera očekuje da bude hrabar. Nisam siguran da guverner treba da bude hrabar. Na to se obično zaklinju oficiri u vojsci ili policajci. Od guvernera se ne očekuje da juriša na neke barikade. Ali, mislim da ste kao guverner bili dužni da budete kao tržište, podložni jedino životnim interesima, a životni interesi se ovime ugrožavaju, gospodine Jelašiću, i to je ono što je za nas mnogo važnije od saglasnosti sa gospodinom Busekom. Nisu problem u ovoj zemlji platne kartice. Problem ove zemlje je neodgovorna vlast, koja bi njome da vlada, a da je ne menja. I vi to vrlo dobro znate. Zato imamo uništen penzioni fond, zato imamo uništenu privredu, privrednike koji traže jak dinar, a slabo bi da rade, kao što su radili do sada, i političare kojima ste učinili veliku uslugu ovim predlogom zakona.
Iskorišćeno je šest minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Samo bih kratko zahvalio na vašim primedbama. Gospodina Gerharda Buseka jako dobro poznajem, pošto smo u decembru bili zajedno u istoj emisiji na austrijskoj televiziji, ali pretpostavljam da se ovde radi o jednom drugom gospodinu, o predsedniku Evropskog parlamenta. Što se tiče jurišanja, u pravu ste. Verovatno nisam jurišao, ali mislim da sam uspešno branio i odbranio sve ono što se tiče samostalnosti i nezavisnosti centralne banke. Mislim da je i za to bila potrebna određena doza hrabrosti. Što se tiče ovog zakona, verujte mi da nikada svome nasledniku ne bih ostavio jedan gori zakon. Ovaj naš predlog izmena Zakona o NBS je značajno unapređenje po osnovu sve četiri ključne funkcije, što se tiče nezavisnosti. Što se tiče režima kursa, on je i do sada bio donošen uz saglasnost Vlade. Dakle, i do sada je Narodna banka predlagala, usvajala ga je Vlada Republike Srbije, a i u budućnosti predlog dolazi isključivo i samo od Izvršnog odbora. I u budućnosti će Izvršni odbor voditi ključnu ulogu vezanu za to koji je režim. Naglašavam, ovde se radi isključivo i samo o jednom režimu, a u kojoj meri će on biti maksimalno iskorišćen, i u budućnosti će zavisiti od Izvršnog odbora.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović, pa narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Veoma ću kratko. Očigledno guverner ne želi konkretno da odgovori na konkretna pitanja. Izneću još jedan argument, da je upravo Banka Inteza, o kojoj nećete da komentarišete, podigla marže za odobrene stambene kredite u maju ove godine. To su argumenti. Možete vi nama da držite predavanja, i niko ne dovodi vašu struku u pitanje, ali istina je na našoj strani.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Ne moramo mi da se složimo, to nije uslov naše rasprave. Evo, govorim vam na nivou jezika koji je razumljiv mojoj deci. Govorim o članu 24, koji se sada menja. Znate, vi ste bili guverner, koji je predlagao Savetu. Član 24, koji brišemo, kaže - Savet, na predlog guvernera, usvaja finansijski plan, usvaja godišnji račun Narodne banke itd. Novi član 24 - guverner je dužan, guverner je činovnik, guverner ima da sluša i radi ono što mu se kaže; neće više guverner da vodi svoju politiku i nećemo čak ni da ga slušamo u "Kažiprstu" na B92. O tome se radi, gospodine Jelašiću. Niste tražili podršku reformskih snaga u ovoj zemlji za onu vrstu politike koju ste želeli da vodite, a niste mogli da vodite u jednom trenutku. To je naša zamerka. Mi smo paralelno vodili neke svoje ratove. Pre sedam meseci smo ovde u Skupštini tražili reformu penzionog fonda. Nezavisno od toga, i vi ste, kao guverner, ukazivali na neodrživost sistema u kojem 15% BDP odlazi na penzije. Mi smo kritikovali projekte poput Nacionalnog investicionog plana ili utopije kojima se svakodnevno izlažemo kroz projekte, recimo, odmrzavanja plata u javnom sektoru. To ste radili i vi. Nikada niste zatražili podršku reformskih snaga u ovoj zemlji za ozbiljnu ekonomsku politiku, a ovaj zakon sada vezuje ruke guverneru Šoškiću koji, pri tom, dolazi iz ambijenta koji je, zapravo, i uporište te pogrešne politike. To je onaj ambijent u kojem se procenjuje da je pet glasova vredno 450 miliona evra kojima će se probiti budžet. Mi mislimo da nijedna politika ne sme da bude suprotstavljena razumu. Ako nema razumne većine na jednoj strani, neka se traži na drugoj. Ne može se odsustvo razuma kompenzovati sa pola milijarde evra. A onda ste vi krivi na kraju godine zato što ne možete da odbranite kurs dinara, a ne oni koji ne mogu ništa da izvezu iz Srbije. Ako i mogu, nemaju gde, jer nas je politika posvađala sa svim tržištima na kojima možemo da se pojavimo sa svojom robom. O tome se radi. Naravno da bismo želeli da gospodin Šoškić bude dobar guverner i mi, konačno, nismo prepreka nečemu takvom. Mi, na osnovu ovog zakona, pre svega, vidimo da tu postoji fundamentalno međusobno nepoverenje. Zašto bi neko danas preuzimao posao guvernera u Srbiji? Neće završiti na naslovnoj strani "Tajmsa" kao ličnost godine, kao Bernanki prošle godine, sigurno. Znači, tu postoji neka doza odgovornosti, ali, očigledno, i veliko međusobno nepoverenje. Ovo je sramota za jednu demokratsku vladu, da na ovakav način vezuje ruke guverneru. Mi ćemo izabrati ovde Savet, izabraće ga vladajuća većina, ona koja je usvajala po hitnom postupku Zakon o privrednim komorama koji stupa za pet godina na snagu, ona koja usvaja budžet sa mesec dana zakašnjenja. To je ta vladajuća većina. Njena logika funkcionisanja je drugačija od logike funkcionisanja društva koje želi da bude uspešno u tranziciji i zato mi imamo međusobne nesporazume. To je vladajuća većina koja misli da se na ideji solidarnosti i materijalizaciji pravde može graditi odnos sa poslovnim svetom u Srbiji. Ne može, potrebna su nam jasna pravila i konkretni i transparentni interesi. Zato je ovaj zakon trebalo da predloži neko drugi, a ne vi, a vi ste nam bili potrebniji kao čovek koji će reći zašto odlazi, umesto što ste odlučili da odete u tišini. I neki drugi ljudi su u Srbiji odlazili u tišini i ćutali 20-30 godina, neki koje mi izuzetno cenimo. To je stvar ličnog izbora, ali mislim da je Srbiji definitivno potrebna ona vrsta istine na koju ona već dugo nema pravo, između ostalog i zbog toga što je ljudi koji tu istinu znaju zadržavaju za sebe i odlaze nekim svojim putem. Nemamo svi tu mogućnost izbora. Možda vi imate, imamo i mi ovde u Skupštini, ali milioni ljudi u ovoj zemlji osuđeni su na nju ovakvu kakva je. Mislim da smo dužni da je učinimo boljom, a za tako nešto nam je potreban i drugačiji odnos prema NBS, prema centralnoj banci. Ne odsustvo kritike, ali definitivno potpuno drugačiji položaj centralne banke, koja, ovako, delu sudbinu svih drugih institucija kojima je vlast stavila čizmu za vrat, pa svoj značaj dokazuje tako što pojačava ili popušta pritisak.
Iskorišćeno je pet minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo, kao zamenik šefa poslaničke grupe SRS, moram da uputim jedan prekor vama, gospođo Čomić, zato što ste maločas rekli da jedan deo izlaganja gospodina Zorana Krasića nije po tački dnevnog reda, da nije u temi i postavili ste mu pitanje kakve veze ima EU sa donošenjem ovog zakona. Odgovor na vaše pitanje leži u obrazloženju Predloga zakona, gde se kaže da je jedan od ciljeva donošenja ovog zakona njegovo dalje približavanje odredbama Ugovora o EU i Ugovora o funkcionisanju EU, a naročito s odredbama Statuta evropskog sistema centralnih banaka i Evropske centralne banke, imajući u vidu strateško opredeljenje Republike Srbije da pristupi EU, posebno izraženo u tome što je Narodna skupština 9. septembra 2008. godine ratifikovala Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i Prelazni trgovinski sporazum. Dakle, priča o EU i te kako ima veze sa Zakonom o Narodnoj banci Srbije, ne zato što to kaže gospodin Zoran Krasić ili bilo koji drugi poslanik SRS, nego prosto zato što to jeste tema ove rasprave, a to je priznao i sam guverner, odnosno sama Narodna banka, koja je u obrazloženju Predloga zakona istakla da postoji jasna veza između ovog zakona i tih navodnih evropskih opredeljenja Republike Srbije. Još jedna zamerka vama, gospođo Čomić. Ako izlaganje gospodina Zorana Krasića nije bilo vezano za tačku dnevnog reda, odnosno ako jedan deo njegovog izlaganja nije bio vezanza tačku dnevnog reda, kako ste onda mogli da omogućite gospodinu Radovanu Jelašiću da komentariše taj deo izlaganja koji nije po temi dnevnog reda? Ali, to je sada manje bitno. Ono što je mnogo važnije, jeste da Narodna banka Srbije nije prihvatila amandman koji smo podneli na član 1, koji je vrlo jednostavan, precizan i koji u stvari garantuje samostalnog Narodne banke Srbije, a koji glasi – NBS samostalno utvrđuje svoje prihode i rashode. Formulacija nije mogla da bude jednostavnija, nije mogla da bude preciznija, a istovremeno nije mogla više da garantuje samostalnost NBS. Vi ovaj amandman niste prihvatili uz obrazloženje da je prihvaćen amandmangospođe Branke Ljiljak, kojim se stav 5. briše. Drugim rečima, briše se odredba da NBS samostalno utvrđuje svoje prihode i rashode. Mi smo ovde potrošili više od sat vremena da nas gospodin Radovan Jelašić uveri kako će NBS biti ne samo samostalna, nego i nezavisna. Sad se postavlja pitanje kako, ako ona sama ne utvrđuje svoje prihode i rashode, već to čini neko drugi u njeno ime. Ne treba biti nikakav ekonomski stručnjak, ne treba biti uopšte ni pravnik da bi se znalo da je osnovni uslov nečije samostalnosti to da je on finansijski nezavisan od nekih drugih institucija. Ako će neki drugi državni organ, Vlada ili Narodna skupština, da utvrđuje prihode i rashode NBS, onda je besmisleno da se guverner u ostavci upinje da nam objasni kako je Narodna banka samostalna, i ne samo kako je samostalna, nego kako će biti i nezavisna. Od te samostalnosti i nezavisnosti neće biti ništa. Uopšte, ceo koncept ovog predloga zakona je pomalo nejasan. U članu 1. piše da je Narodna banka Srbije centralna banka Republike Srbije. Kažite mi kakva je to definicija. Narodna banka je banka. To znamo i bez ovog zakona. Da li je ona deo državnog aparata Republike Srbije? Jeste. Zašto to niste istakli u članu 1. Zakona, nego kažete da je Narodna banka centralna banka? Šta to znači? Da je to banka koja ima sedište u centru države, u Beogradu? Za to vam nije bio potreban novi zakon, odnosno izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci. Gospodin Zoran Krasić je potpuno u pravu. Morali ste da naglasite da je Narodna banka deo državnog aparata Republike Srbije, zato što i monetarnu politiku vodi i sve aktivnosti koje sprovodi radi u interesu Republike Srbije, u interesu ekonomije Republike Srbije i u interesu građana Republike Srbije. Vi ste izbegli to jasno da kažete, pa ste se onda poslužili ovom, logički krajnje lošom definicijom, da je Narodna banka banka. Jeste banka, sad se samo postavlja pitanje da li je samostalna banka. Nije, zato što ne utvrđuje sama svoje prihode i rashode, već to čini neko drugi. Uopšte nije bitno ko, da li Vlada ili Narodna skupština. U svakom slučaju, od te finansijske samostalnost neće biti ništa. Drugim rečima, Narodna banka će posle donošenja ovog zakona biti puka sluškinja vlade, i to loše vlade, nedomaćinske vlade, vlade koja je od 2008. godine beležila sve same loše rezultate na ekonomskom i socijalnom planu. Ako Narodna banka treba da bude puki izvršilac naloga loše i nedomaćinske vlade, onda nam ovakva Narodna banka i ne treba. Onda hajde da zaključimo ugovor s nekom centralnom bankom koja je uspešna u nekoj drugoj državi, pa nek ona radi posao u Republici Srbiji. Ovako, sve ovo što piše u Predlogu zakona, sve ovo što piše u obrazloženju, sve ovo što nam je rekao gospodin Radovan Jelašić, da je Narodna banka samostalna, nezavisna, da će da vodi monetarnu politiku onako kako ona smatra da treba, a da se neće obazirati na naloge izvršne vlasti, sve to pada u vodu pred činjenicom da Narodna banka nije prihvatila elementarni amandman koji štiti samostalnost Narodne banke, a to je da ona samostalno utvrđuje svoje prihode i rashode.
Iskorišćeno je četiri minuta i 25 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Vlajko Senić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine Jelašiću, poštovani narodni poslanici, samo ću kratko da se osvrnem na pitanje pozicije i nezavisnosti Narodne banke. Rekao bih da ovde donosimo zakon koji treba da nam omogući instrumente da zaštitimo poziciju Narodne banke kao institucije. Naravno da kao narodni poslanici ne možemo unapred u potpunosti predvideti u kojim će se sve situacijama naći bilo novi guverner Narodne banke, bilo članovi Izvršnog odbora, bilo članovi Saveta guvernera NBS. Ne možemo napraviti nikakav mehanizam koji nas može zaštiti od toga da ljudi čine ovakve ili onakve političke ili ekonomske odluke. Moramo da budemo svesni činjenice da će i novi guverner Narodne banke biti pod različitim pritiscima, kao što je pod pritiscima bio i gospodin Jelašić. Nažalost, u Srbiji se odomaćilo jedno pravilo, koje je loše i kome svi zajedno doprinosimo, a to je činjenica da se ljudima najčešće odaje priznanje za njihov rad ili onda kada taj rad završe tragično ili onda kada svojom voljom napuste poziciju na kojoj se nalaze. Mali broj njih ima podršku za istinske reformske poteze dok ih čine na poziciji na kojoj se nalaze. Zbog toga mislim da je i dostignuti nivo samostalnosti ili nezavisnosti, a nisam toliki stručnjak da razlikujem ta dva pojma, Narodne banke nešto što neće moći da se vraća i što bilo koja institucija, pojedinac ili političar neće u budućnosti moći da oduzme građanima Srbije. Naravno da je pozicija guvernera Narodne banke važna i naravno da je u zemlji gde je veliki broj građana i privrednika zadužen, pitanje kursa postalo pitanje maltene ekonomskog prioriteta. Sasvim je logično, ako kurs dnevno oscilira tako da to nekoga košta nekoliko miliona ili nekoliko desetina miliona više ili manje nekih obaveza koje je preuzeo u nekom kreditu koji je indeksiran u evrima, jasno je na kakvoj će se vrućoj stolici nalaziti i novi guverner Narodne banke i viceguverneri, odnosno članovi Izvršnog odbora, a posebno, složio bih se s tim, rečeno je dosta toga u ovoj diskusiji, članovi Saveta Narodne banke. Mislim da treba, kao poslanici, da unapred preuzmemo obavezu pred javnošću Srbije da se, kada dođemo u situaciju da biramo članove Saveta Narodne banke, koji, po novom predlogu zakona o Narodnoj banci, u saradnji sa Izvršnim odborom i Vladom, daju konačnu reč o režimu deviznog kursa, vodimo isključivo kvalitetima kojima smo se vodili u ranijim slučajevima izbora guvernera Narodne banke. Svako od nas ko na bilo koji način pristane da ima neku političku ulogu u procesu izbora članova Narodne banke, Saveta Narodne banke, učinio bi medveđu uslugu i svojoj političkoj stranci, ali to je manje bitno, učinio bi, pre svega, medveđu uslugu građanima Srbije. Mislim da je zato važno i šteta je (juče sam to postavio kao poslaničko pitanje, ali vidim da nije izazvalo posebnu pažnju, što je i logično) što smo u ovaj proces izmena Zakona o Narodnoj banci u Skupštini Srbije ušli na pogrešan način i nismo ovlastili Odbor za finansije da bude nadležni odbor za razmatranje Zakona o Narodnoj banci i amandmana na Zakon o NBS. To ću i danas da ponovim. U narednom periodu ćemo imati mandat da, kao članovi Odbora za finansije, Skupštini predlažemo članove Saveta guvernera Narodne banke, ljude koji će davati maltene krajnju reč o režimu kursa u Srbiji, veoma osetljivoj temi, a kao članovi Odbora za finansije nemamo pravo da se izjašnjavamo o Zakonu o Narodnoj banci. Čini mi se da smo na taj način napravili grešku u koracima, koju možemo da ispravimo kroz ovu raspravu u pojedinostima i koju možemo da ispravimo u narednom periodu, vodeći računa o nezavisnosti Narodne banke, vodeći računa o činjenici da nijedan guverner Narodne banke koji dođe na njeno čelo neće moći da ispravi sliku ekonomije u Srbiji. Dakle, ne postoji taj kurs koji može da promeni strukturu naše privrede, koji može da omogući građanima da žive bolje u odnosu na ono koliko realno može da im to omogući privreda i država u situaciji u kojoj se nalaze, ne postoji taj kurs Narodne banke koji može penzionerima da da veću penziju. Zbog toga su to stvari koje su veoma ozbiljne i zbog toga mislim da je ova rasprava vrlo kvalitetna i dobra. Verujem da će, bez obzira na određene sumnje, kao što sam rekao i kada smo govorili o ovom zakonu u načelu, donošenje ovog zakona unaprediti rad Narodne banke, guvernera, Saveta guvernera, članova Izvršnog odbora i biti korak napred u odnosu na standarde koje smo dostigli u proteklih desetak godina, a složićemo se, bar većina poslanika je spremna da se složi, da su to standardi koji su omogućili da i Narodna banka bude institucija za respekt i da celokupni bankarski sistem u Srbiji pokaže, a uostalom i pokazuje, svoju žilavost i vrednost tokom ekonomske krize. Hvala.
Iskorišćeno je pet minuta i 50 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, pa narodni poslanik Čedomir Jovanović. (Čedomir Jovanović, s mesta: Reklamiram povredu Poslovnika.) Izvinjavam se narodnom poslaniku Draganu Šormazu. Narodni poslanik Čedomir Jovanović želi da govori o povredi Poslovnika.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 104. Mislim da je gospodin Senić napravio očiglednu grešku. Za nas je nedopustivo poistovećivanje sa vladajućom koalicijom. Nismo, gospodine Seniću, to uradili mi. Sve ono što ste naveli kao kritiku postojećih okolnosti u parlamentu, i mi sami smo kritikovali, ali to je rezultat volje vladajuće većine. Ta vladajuća većina je tako kontaminirala ovo društvo, da mi unapred sumnjamo da će vaše ambicije biti realizovane. Recimo, ambicije pri izboru kredibilnog Saveta Narodne banke. Koji ozbiljan čovek će pristati da bude vaš kandidat za tu funkciju u ovakvim okolnostima? Pogledajte samo kako su prošli ljudi koji su prethodno pristali da preuzmu odgovornost, računajući na vašu podršku. Ovde je izabrana predsednica Kasacionog suda. Jednu reč u prilog njenoj kandidaturi niko iz vladajuće koalicije nije izgovorio. Izabrani su prvi ljudi našeg pravosuđa. Niko nijednu reč u prilog, pre svega njihove odgovornosti da preuzmu tako važne funkcije, nije rekao. Potom se osporavaju iz vladajuće koalicije, a niko ih ne štiti. Nismo skupštinske odbore mi učinili tako jadnim, nego vladajuća većina. Ona vladajuća većina koja juče prekida sednicu Administrativnog odbora zato što jedan njen poslanik ima neke druge obaveze. To se nikad nije desilo. To Milošević nikad nije uradio. Jeste, šef Odbora za pravosuđe se spakuje i ode. Na takav način on degradira i Odbor i Skupštinu. Nijedan ozbiljan čovek u tome neće učestvovati. Na kom nivou je kritikovana Narodna banka? Isključivo diletanskom. S koje adrese? S one adrese na kojoj takvom ponašanju i takvim manirima nema mesta, iz vladajuće koalicije, iz vlasti. I to što guverner danas ćuti, to može da bude njegova procena, zbog toga što možda on zna nešto što mi ne znamo. Kolika će šteta pratiti tu istinu na koju mislim da imamo pravo i o kojoj se ne sme tako puno kalkulisati?
Dva minuta. Zahvaljujem. Nema povrede člana 104. Narodni poslanik Vlajko Senić izneo je, što se tiče procedure i Poslovnika, žaljenje što Skupština, pri predlaganju izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci, nije prekršila Poslovnik Narodne skupštine. Članovi 51. i 52. definišu nadležnosti Odbora za finansije i odbora za ekonomski razvoj. Ako pročitamo članove 51. i 52, videćemo da je jasno napisano da je odbor za ekonomski razvoj nadležan za kreditno-monetarnu politiku i Narodnu banku, dok Odbor za finansije nije. Služba Narodne skupštine i svi koji su odgovorni za primenu Poslovnika, mogli su da prekrše Poslovnik Narodne skupštine ukoliko bi Predlog izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci stavili i podrazumevali pod poslednji deo člana 52, gde se kaže da Odbor za finansije razmatra i druga pitanja. U tom slučaju bih imala vrlo ozbiljnu primedbu na kršenje Poslovnika. Dakle, ukoliko želimo da se Narodnom bankom, kandidovanjem za Savet ili Izvršni odbor bavi Odbor za finansije, jedini put je izmena Poslovnika Narodne skupštine. Molim vas da pažljivo citiramo odredbe ako želimo da na osnovu njih govorimo o argumentacijama. Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Nazvali ste Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom odborom za ekonomski razvoj. Takav odbor ne postoji. Verujem da je lapsus u pitanju, ali da napomenem. Prosto, zbog preciznog informisanja javnosti. Znači, taj drugi odbor je Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, tačka 8. u članu 43. Hvala.
Izvinjavam se Narodnoj skupštini za skraćeno citiranje. Molim vas da to uvažite, s obzirom na to da sam rekla da je u skladu s članom 51, bez namere da umanjim tačnost citata. Radi se o odboru čiji je naziv citirala narodna poslanica Jorgovanka Tabaković i zahvaljujem joj. Narodni poslanik Vlajko Senić ima reč.
Zahvaljujem, gospođo Čomić, na objašnjenju. Što se tiče kritika, ne mislim da, ako izaberemo članove Saveta guvernera Narodne banke, oni treba da računaju na bilo kakvu podršku nas narodnih poslanika u svom budućem radu. Smatram da članovi Saveta treba da budu izabrani kao stručna lica, uostalom predlog zakona o NBS i podrazumeva jednake uslove kao i za guvernera NBS, koja ne treba u svom radu da brinu o tome da li će imati podršku poslanika, političara, članova Vlade, ministara itd. Imam pravo, kao narodni poslanik, da iznesem i određene kritike, bez obzira na to što pripadam vladajućoj koaliciji. Mislim da takav način rasprave svima nama može da pomogne da dođemo do, pre svega, svesti u društvu o tome šta znači pozicija Narodne banke, kakva je pozicija guvernera i shvatanja da NBS nije deo vladajuće koalicije, da nije deo Vlade. Da li je to uvek tako bilo, pre 2000. godine? Naravno da nije. Nije uvek bilo ni posle 2000. godine, ali obaveza nas, narodnih poslanika, je da, ceneći političke okolnosti i političke mogućnosti, donesemo najbolje i najkvalitetnije moguće zakone. Da li je bilo moguće doneti nešto bolje? Sigurno da jeste. Da li je ovo zakon iza kojeg svim srcem staje guverner koji odlazi? To on najbolje zna. Ali, ovo je zakon koji u ovom trenutku dobija podršku Narodne skupštine i kojim treba svi da omogućimo da se održi pozicija i guvernera i Narodne banke, onakva kakva je bila do sada. Ono što je meni, kao običnom građaninu, posebno interesantno, jeste činjenica da, otkad je gospodin Jelašić najavio da će napustiti mesto guvernera NBS, teško mogu ijedan tekst u novinama da pročitam i vidim da se neko bavi pitanjem kursa na način na koji se on bavio, a teško mogu da primetim i da je kurs stabilniji od trenutka kada je gospodin Jelašić tu svoju odluku obznanio. Iz toga možemo da izvučemo neku poruku, iz toga možemo da izvučemo neku pouku, ali ja znam dobro i cenim ono što je gospodin Jelašić radio. Verujem da će taj posao nastaviti dobro da radi i budući guverner. Verujem da će onog trenutka kada bude izabran na tu funkciju shvatiti da je njegov mandat mandat od pet godina, da je njegov mandat njegova prilika da radi nešto što apsolutno nema veze s bilo kakvim željama ljudi u Narodnoj skupštini ili Vladi i da će se njegov rad ceniti na osnovu toga, a ne na osnovu određenih političkih ili privrednih interesa. Ako svako od nas da neki mali doprinos tome, rezultati će biti svakako bolji.
Iskorišćeno je 3 minuta i 15 sekundi od vremena predstavnika poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine Jelašiću, prošli put, kada je bila rasprava u načelu, vodili smo malu polemiku o fleksibilnom pojasu i onome što sam vas pitao, šta mislite na koji bi način država funkcionisala, tj. NBS, naša privreda i bankarski sektor, ako bismo takav režim koristili, a ne ovaj plivajući i ne, naravno, ni fiksni kurs. Vi ste mi tada odgovorili da ste, kao NBS, razmatrali i tu mogućnost, ali ste se odlučili za ovaj plivajući i da i dalje to podržavate. Rekli ste da je to zbog toga što fleksibilni pojas odgovara špekulantima. Taj ste termin upotrebili i to je bio jedini argument koji ste mi dali. Međutim, očigledno je da ova sadašnja situacija, koju danas imamo, odgovara lihvarima (vi ste rekli špekulanti, da sad ja upotrebim ovaj termin). Čini mi se da se banke u Srbiji ponašaju lihvarski. Njihov odnos prema građanima i privredi Srbije je takav. Kada vidimo kamate, mi de fakto živimo u dvovalutnom sistemu. To je činjenica. Banke daju kredite i kamate obračunavaju u evrima, a ne u dinarima. Svaka promena kursa frustrira i građane i privredu promenom i njihovih obaveza prema bankama itd. Činjenica je da se sve veže i za evro, ne samo za dinar i tako funkcionišemo i na taj način naša privreda radi. Govori se često, vlast se trudi da kaže kako mi nismo visokozadužena zemlja, zato što koristi podatak da je naš dug u odnosu na BDP samo 35%. Kada to uporedimo sa Hrvatskom, gde je negde oko 60%, čuli smo za Portugal i Španiju da je preko 90%, to zaista deluje malo. Ali, u principu, mi ne možemo da se poredimo s tim državama, jer potencijal koji one imaju u oblasti usluga i turizma za zaradu kao države, kao nacije i za vraćanje tih dugova, daleko je veći nego naš. Jedini način na koji mi možemo da vratimo to što se kao država zadužujemo je privreda, tj. izvoz. Jedino kroz izvoznu privredu možemo da vratimo dug, i to je činjenica. Na drugi način ne možemo da vratimo dugove koje imamo. I MMF u ovim pregovorima kaže da mi jesmo visokozadužena zemlja, a kada pogledamo podatak da je naš javni dug sada pet-šest puta veći od izvoza, to se svugde u svetu smatra visokozaduženom zemljom.Negde oko dva, dva i po puta se smatra da je srednjezadužena zemlja ili nisko, ako je veći javni dug nego izvoz, a mi imamo pet-šest puta veći javni dug nego izvoz. Ovo se koristi samo da bi se dalje zaduživalo i da bi se govorilo kako smo mi niskozadužena zemlja. Mi moramo, po meni, a vidimo da i privrednici to otprilike traže, neki su sad govorili vezano za inflaciju itd., ono što je potrebno Srbiji, potrebno privredi, to je predvidiv kurs, da bi ljudi znali, pre svega te firme koje izvoze, jer je nama izvoz potreban. Takođe i investicije nikada nisu bile niže od 2004. godine naovamo, vi to vrlo dobro znate. Ko investira? Da li nam trebaju investitori kao što je, recimo, "VAC", koga interesuje samo naše tržište i zarada na našem tržištu, ili nam trebaju investitori koji žele da iskoriste naše potencijale, sve ono što imamo kao narod, od pameti do radne snage, da bismo mogli da izvozimo? Nama takvi investitori trebaju. Gotovo je sa prodajom firmi, to je maltene završeno. Potrebne su grinfild investicije, braunfild investicije. Oni moraju da dođu na stabilno tle. Ne mogu da dođu u Srbiju koja ima ovakve kursne razlike i ovakva dešavanja, nema šanse. Pored svega što se dešava, političke nestabilnosti, reforme pravosuđa i svih ostalih problema, ekonomske krize, još kada imaju probleme sa kursom, naravno da je teško da se odluče da dođu u Srbiju. Iz tog razloga treba raditi u okviru zakona, a ne pričati da li se radi o lihvarima ili špekulantima. Ali, po mom mišljenju, zaista bi trebalo ozbiljno razmisliti o ovom fleksibilnom pojasu. Ubedili su me u to neki privrednici, jer to je jedini način da pomognemo izvozu naše privrede. Ovim plivajućim kursom, očigledno, profitiraju samo banke, koje su odnele preko milijardu evra samo u ovoj godini. One su kupile te pare. A gde su? Da li su uložile te pare u našu privredu? Ne bih rekao. To se ne vidi.
Zahvaljujem. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Što se tiče vaših primedbi i primedbi koje su date od strane pojedinih privrednika i ekonomista, u kojoj meri bi kurs eventualno trebalo vezati za kretanje stope inflacije, mi jesmo uradili naš domaći zadatak. Da smo to uveli 1. januara 2001. godine, danas bi kurs bio 162. Sad recite vi meni da li bi onda, pri tom kursu, bila veća zaposlenost, veći privredni rast, manji javni dug itd. Naravno, sve se to mora računati na duži vremenski period. Što se tiče obima javnog duga, mi u NBS zaista odavno pričamo o tome. Svaka tri meseca objavljujemo na sajtu NBS kako informacije vezane za obim javnog duga, isto tako i vezane za obim inostranog duga. Javni dug uključuje, naravno, i onaj dug koji je stvoren u Srbiji, i isto tako odnos prema BDP i prema izvozu. Što se tiče bankarskog sektora i nivoa profitabilnosti, ako uzmete cifre iz 2009. godine, vezano za vaš komentar u kojoj meri banke ovde zarađuju, banke su u Srbiji zaradile na svoj uloženi kapital oko 5,7%. Koje su zemlje u kojima je obim profitabilnosti manji, odnosno gde su banke manje zaradile? To je Crna Gora i to su baltičke zemlje, gde su banke bile u minusu. Siguran sam da gubitak bankarskog sektora ne bi doprineo ni većem obimu kredita ni većem poverenju naših građana da drže još više štednje, a sumnjam i da bi krediti bili mnogo jeftiniji da je bankarski sektor bio u gubitku. Što se tiče režima kursa, jedno je sigurno, da je i fleksibilan kurs, sa stanovišta kako vi predlažete, fiksni na mala vrata. Ako unapred definišete u kojoj meri će biti fleksibilan, to vam, na kraju krajeva, znači fiksni, jer ste samo proširili prostor u kom će se kretati.
Narodni poslanik Dragan Šormaz želi da koristi pravo na repliku. Izvolite.
(Isključen mikrofon.)
Narodni poslaniče, izvinjavam se, ne vidim da vam je mikrofon uključen, poslanička jedinica jeste.
Da ponovim, nije u pitanju to da li je 2001. ili 2009. godina, nisam ja govorio o tome šta je rađeno do sada, gospodine guverneru. Očigledno je to bilo dobro, zato što je trebalo jačati bankarski sistem, ali sada je situacija alarmantna. Privreda ne radi, treba nam izvoz, nema investicija. Nešto se mora promeniti. Samo sam to rekao. Nisam rekao ni jednu jedinu lošu reč za to što ste koristili plivajući kurs do sada, ali je očigledno da sada ne privlači nove investitore. To je više nego jasno. Ko će u ovoj nestabilnoj situaciji da dođe? Recite na osnovu čega će doći novi investitori ili na osnovu čega će privreda povećati izvoz. Zašto banke ne ulažu u privredne projekte? Možda je, što kaže gospodin Jovanović, i do privrednika, možda oni ne daju dovoljno dobre projekte, možda oni ne rade na pravi način, ali onda smo svi u problemu. Dajte da mi napravimo ambijent, to je naša obaveza, pa će onda oni koji su sposobniji sigurno uspeti. Nas samo izvoz izvlači iz cele ove situacije. Vi to vrlo dobro znate. Mi nemamo iz čega drugog da vraćamo dugove, a nastavljamo da se zadužujemo. Ne pričam ni o radnim mestima, pričam o tome da ljudi treba da proizvode, a ne da imamo neka fiktivna radna mesta u agencijama, fondovima itd. Potrebni su novi proizvodni pogoni i potrebno je izvoziti. A imamo gde. Imamo otvoreno tržište EU, imamo otvoreno tržište Rusije, i druga tržišta su raspoložena, samo treba da imamo - šta? Dovoljno dobro i kvalitetno i da ponudimo ono što možemo sa ovih prostora tržištu EU i Rusije i ostalim delovima sveta. Ali, ko će investirati ako je kurs nestabilan, pored nestabilne političke situacije, nesigurne pravne situacije i svega ostalog? Zbog toga mislim i zato sam rekao da je sada možda trenutak da razmišljamo o promeni režima kursa, a nisam kritikovao ono što je do sada bilo.
Zahvaljujem. Izvinite zbog tehničkih poteškoća sa poslaničkom jedinicom. Narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Gospodine Jelašiću, ne znam zašto nas vraćate u 2001. godinu. Ni kao komentar ni kao argument to više nema nikakvog smisla, a posebna kritika za našu opasku šta bi značio kurs od 160 dinara. Možda bi značio otrežnjenje, možda bismo počeli da trošimo samo ono što imamo, možda bi naša roba zbog toga bila konkurentnija, možda bi to bio odgovor na taj paradoks koji kvadratni metar u Beogradu opisuje skupljim od kvadratnog metra u Dubaiju. Opet ću se vratiti na prateće pismo uz zakon, koje ste uputili predsednici parlamenta. Između ostalog kažete – kao što vam je poznato, Vlada i Narodna banka saglasile su se da je Zakon o Narodnoj banci potrebno izmeniti, dopuniti pre izbora novog guvernera, s obzirom na date okolnosti. Koje su to okolnosti? Slušao sam vas mesecima pažljivo. Čitao sam vaše intervjue. Vi ste o nečem drugom govorili. Nemam ništa protiv da se odmrznu plate u javnom sektoru, samo mi recite gde su pare. Nemam šta da pričam sa priučenim biznismenima koji su kupovali uzimajući kredite po bankama, računajući da će to sutra nekome prodati, a danas, kada nešto treba da urade u tim preduzećima, ne znaju šta će, pa zovu guvernera da im on pravi jak kurs. To su bile vaše poruke. Vaša poruka na Kopaoniku je bila takva. Koje su to date okolnosti? Jedine okolnosti koje su očigledne, a o kojima ne govorite, jesu okolnosti koje vas opisuju kao čoveka koji je izgubio podršku onih koji su ga predložili. To je naš zajednički problem. Sada se usvaja zakon kojim se relativizuje odgovornost i Vlade i Narodne banke. Ako kažete da je to postojalo i u ovoj verziji koju sada menjamo, molim vas samo da mi pokažete gde. Velika je razlika između politike dinara i režima kursa. To i vi vrlo dobro znate. Naša iskustva ovde u Skupštini su fenomenalna kada stručne službe počnu da tumače zakon. Znate, antimonopolska komisija nekad postoji, a nekad ne postoji. Kada mi tražimo da se izjasni o privatizaciji NIS-a, onda ona kaže, pošto to radi država i pošto monopol Srbije menja za monopol Rusije, mi za to nismo nadležni. Kada dođe jedno preduzeće i uloži 30, 40, 50 miliona, kompanija kupi nešto, pa onda kaže - da li mogu da dobijem saglasnost?, a oni bi da daju saglasnost, ali im se ne dopada ko je sve u tom preduzeću, a još manje im se dopada ko je trenutno vlasnik akcija, pa onda odluče da ćute. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, vreme koje je na raspolaganju poslaničkoj grupi je iskorišćeno.) Hvala, gospodine Jelašiću. Čestitam vam na onome što ste dobro uradili i nadam se da ćete sa nekog drugog mesta učiniti ono što niste hteli da uradite na mestu guvernera.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Član 2. po predlogu SNS glasi: "Narodna banka Srbije doprinosi očuvanju i jačanju stabilnosti finansijskog sistema", kao prvi zadatak, "postizanju i održavanju stabilnosti cena i podržava sprovođenje ekonomske politike Vlade Republike Srbije, poslujući u skladu sa načelima tržišne privrede". Imate li šta ovome da zamerite, dodate ili oduzmete, sem što ste odbili ovaj amandman? A ja vama imam da zamerim sledeće. Vlada i Narodna banka su bile zajedno na polju ekonomske politike, na kom bi inače stalno morale biti zajedno, samo u trenutku kada je Vladi trebalo da građanima pokaže kako su bogatiji nego što stvarno jesu, a Narodnoj banci kada je apresijacijom smirivala cene. Znači, vaša koordinacija monetarne i fiskalne politike, koja je inače preduslov uspešne ekonomske politike, slagala se sa Vladom samo u apresijaciji dinara u proteklom razdoblju. Znači, samo onda kada Vlada vidi svoj interes i kada Narodna banka vidi svoj interes da smiruje cene, jer je to sebi zacrtala, tada se pridržavate saradnje, koja je, inače, uslov svih uslova za jednu uspešnu ekonomsku politiku. Zašto je to tako? Zato što od slabog i od jakog dinara uvek profitiraju samo banke. Neću to da obrazlažem, o tome govore njihovi rezultati poslovanja, nebrojeni radovi - teoretski, istraživačkog novinarstva, naučni itd. Ono što vama, a koristeći racionalno svoje vreme, mogu da zamerim je sledeće. Poznajete gospodine Buseka i bili ste s njim na austrijskoj televiziji. Kada biste, gospodine Radovane Jelašiću, odlazeći guverneru Narodne banke, mogli biti gost na austrijskoj televiziji, a da niste guverner u državi Srbiji? Da li biste kao konsultant Mek Kinsija, kao fizičko lice, mogli da budete tamo gde ste bili? Kako ste uzvratili građanima Srbije, privredi? Onima koji su krosborder kredite u 2008. godini sa 30% podigli na 80%. Znači, naša privreda, kojoj je bilo jeftinije da se zaduži direktno napolju, jer ste joj vi određivali visoku obaveznu rezervu, u 2008. godini se zadužila ne 100%, nego preko 200% više. Danas s pravom govorimo o jednom ne dalekom trenutku suverenizacije tog duga. Džabe bežite od tog duga kao privatnog, da nije javni. I, iznad svega i pre svega, zamerka vama je vaša priča o tome da se ne treba zaduživati. Niste vi marketing stručnjak, niste vi pozvani da kritikujete i govorite, nego da svojim činjenjem, pored ''kreditnog kalkulatora'', građane na pravi način upozorite na opasnosti od zaduživanja. To, kako vi govorite, da treba živeti u skladu sa svojim mogućnostima, uvaženi Niče je još hiljadu osamsto osamdeset i neke godine, kada je objavio "Sumrak idola", doslovce rekao: ''Niko ne treba da živi preko granica svojih mogućnosti, ni pojedinci, a ni država''. Još jedna stvar koje se ne držite, a mnogi bi od nas morali da se drže Ničea i onog što je osnovna logika, jeste sledeće – da ne zamenjujemo uzroke i posledice i da ne govorimo o lažnim uzrocima stanja u kojem smo. Šta su lažni uzroci i posledice? Hvalite se transparentnošću, čuvanjem deviznih rezervi u nerizičnim i kvalitetnim hartijama od vrednosti. Pitaju me što nosim ovoliko papira. Pa, zato što su ljudi spremni da se odriču i onog što su rekli. Sad imam citate. Gospodin Jelašić je svojevremeno, u svojstvu viceguvernera, kada su ga pitali kako to da je dozvolio Evroaksis banci, poznatoj iz afere Nacionalne štedionice itd., da bez ikakvih posledica prekrši ugovor o vraćanju 28 miliona dolara deviznih rezervi, rekao čoveku koji mu se suprotstavio, gospodinu Dušanu Stojanoviću, ekspertu Centralne banke, sad, posle napuštanja i davanja ostavke: ''A od koga da tražim saglasnost za takvu odluku? Monetarni odbor nije zabavište". Čemu služi Savet ili Izvršni odbor, Skupština, kao neko koga želite samo da informišete, a ne da polažete račune, ako mi ne znamo, ni u svojstvu bilo koje tajne, poslovne, državne, vojne, najčuvanije - gde su, koliko se naplaćuju i da li će, ne daj bože, da te državne rezerve budu uložene u onu firmu s početka priče, o kojoj sam govorila, u kupovinu obveznica koje oni budu štampali? Da li je možda taj novac poslužio da se dođe do ovog nenovčanog kapitala - o tome će govoriti neka buduća vremena, ali, nadam se, ne kroz lečenje posledica bolesti koje smo dozvolili da se dese, nego da delujemo preventivno. Zahvaljujem.
Četiri minuta i 20 sekundi je iskorišćeno od vremena ovlašćene predstavnice i iskorišćeno je ukupno vreme za ovlašćenu predstavnicu. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Jako ću kratko. Što se tiče vašeg predloga, prilično je prosto zbog čega nije prihvaćen - pošto se zna šta je osnovni cilj, i osnovni cilj svakako treba da bude samo jedan jedini, a u vašem predlogu su bukvalno svi ciljevi stavljeni u istu ravan. Što se tiče uticaja apresijacije i depresijacije na kurs, molim vas da pročitate na sajtu Narodne banke Srbije, pa ćete tačno ustanoviti, možete i sami da se uverite kad je bila veća stabilnost cena - kada je bila apresijacija ili kada je bila depresijacija. Trenutna kretanja cena – u maju je 3,7%, a od juna očekujemo da će i dalje biti ispod 4%. To znači da je očito, ako su i izmenjeni makroekonomski uslovi, i pod uslovom depresijacije se svakako može garantovati ono što se tiče stabilnosti cena. Moram da vas izneverim – u životu još nisam potpisao nijedan platni nalog gde će biti devizne rezerve. To, hvala bogu, nije moj posao, za to postoje stručne službe. Izvršni odbor će u budućnosti, kao što je do sada Monetarni odbor, doneti smernice, propisivati isključivo kvalitet banaka u kojima se mogu polagati devizne rezerve, propisivati kvalitet hartija od vrednosti u koje se može investirati. Što se tiče vaše konkretne primedbe, vezane za jednu određenu banku, to je sve urađeno na osnovu i zbog vremena u kome smo živeli, kada je još Vlada, a to je još bila savezna vlada, donela smernice vezano za to u koje banke i koliko treba da se investira. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Želela bih da koristim pravo na repliku, ako dozvoljavate, predsedavajuća. Pogrešno sam protumačena.
Imate na raspolaganju vreme poslaničke grupe.
Pogrešno sam protumačena, ali ću, oduzimajući od vremena poslaničke grupe, reći sledeće. To da treba imati samo jedan jedini cilj i inflaciju je, prosto, ona zamena uzroka i posledica o kojima vi govorite. Jer, čovek je celina i ne vredi da ima samo dobar vid, ni samo dobar sluh, ni da bude snažan samo u svojim rukama ili samo u nogama pa da može dobro da hoda. Privredni organizam je celina i da biste govorili o napretku, o stabilnosti finansijskog sistema, ne možete se koristiti takvom vrstom logike koja hramlje, koja je odsečena. Kao što ne možete da tvrdite da vaše mere jesu doprinele stabilnosti cena ili jačini dinara. Dinar je u ovoj zemlji od 2000. godine politički proizvod. Da bi on bio zaista jak i stabilan, morale bi da postoje devizne rezerve zasnovane na izvozu domaće industrije. Jedino što čini stabilnim jedan privredni sistem je to. Sva priča o tome da mi nismo zaduženi koliko stvarno jesmo, jeste anesteziona priča za narod i privredu, da se i dalje zadužuju. Vi niste koristili svoju zakonsku obavezu da kontrolišete zaduženost privrede time što je svaki krosborder, prekogranični kredit morao da bude prijavljen vama i da to merite u odnosu na snagu stvarnog društvenog proizvoda. Jer sad, kad računi stižu na naplatu, u smislu da ste prodali preko milijardu evra da održite devizne rezerve, gubimo svi. Znači, prodata su preduzeća, država je vama prodala devizne rezerve, ne za ''kruške i jabuke'', nego dinare, vi trošite devizne rezerve kao jedini resurs, a nisu sve vaše, nego su po ročnosti i strukturi nestabilne jer su poslovnih banaka, prodajete ih i opet imamo višak dinara, i vi repo papirima povlačite taj višak, emitujete novacza isplatu kamata na te repo papire i pričate ovde o tome da, jednostavno, ne mogu svi ciljevi da budu u istoj ravni. Molim vas, nedopustivo je da i dalje održavate veo neshvatljivosti ili ekspertnosti u vođenju monetarnom politikom. To više niko ne može da proguta i s pravom trpimo svi, kao ekonomisti, kritiku da smo kao oni koji komentarišu vremensku prognozu, da nismo u stanju da kreiramo uslove, nego samo da govorimo o tome koliko je kiše palo po kvadratnom metru, odnosno koliko je inflacija koštala privredu ili građane. Budite malo ozbiljniji i sa malo više poštovanja i prema građanima, a i prema ovim amandmanima koje smo podneli.
Tri minuta i 20 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Ponavljam ponovo i ponovo. To je materija ne za fakultet i ekonomiste, nego već za srednju školu. Emisija repo hartija nije emitovanje novca, to je povlačenje novca. Dakle, ponovo i ponovo, emitovanje repo hartija je povlačenje. Da je dinar, kao što ste vi malopre rekli, politički proizvod, onda bih ja lično danas bio jedan od najpopularnijih ljudi u ovoj zemlji i kurs bi bio i nadalje na nivou 80. U kojoj meri je on politički, proverite sami na osnovu toga koliko se kretalo. Da se vratim na početak vaše primedbe. Što se tiče organizma, kada pričamo o ljudima, dakle - da, naša privreda je malo hroma, ali recite vi meni – ako još onemi i oslepi, da li će joj biti lakše? Osnovni cilj Narodne banke je stabilnost cena. Vi stalno tvrdite da će, ako promenimo cilj ili ako nešto drugo bude, onda i zbog toga, i tom hromom čoveku biti mnogo lakše. Dakle, još jedanput - ako mu uzmemo vid, ako mu uzmemo sluh, od toga tom hromom čoveku uopšte neće biti lakše. Što se tiče krosborder kredita, svi su oni registrovani. Stoji na sajtu i zna se tačno i ko potražuje i koliko potražuje i po kojim uslovima. I da se podsetimo - to nije javni dug, nego je to privatni dug.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Krosborder krediti su registrovani, ali, gospodine Jelašiću, njih je mnogo i porasli su sa 30% na 80% 2008. godine zato što ste vi, kao guverner, doneli meru preskupe obavezne rezerve, pa su te banke govorile svojim tražiocima kredita - kod nas je skupo da dobijete kredit jer je obavezna rezerva na takvu vrstu uvezenih deviza od vaše matične banke 45%. Znači, od evra koji ulazi iz strane banke matice u zemlju vi ste uzimali 45 centi u devizne rezerve. Zato su se ljudi zaduživali. Nemojte sa mnom razgovarati kao da ne pratim tok vašeg govora. To što su registrovani ne znači da ih je trebalo biti u toj meri, i razlog za taj visoki rast ste vi i vaši loši instrumenti monetarne politike. Kada definišemo cilj ispravno, primenjivaćemo i mere koje će biti u interesu tog cilja. To bi makar trebalo da bude tako. To sa vama, jednostavno, za sada nije tako. Ali, ne možete elementarnu logiku i konverzaciju dovoditi u pitanje time što ćete opravdavati svoje, inače loše, poteze. Koliko je dinar stabilan? Čekajte, a gde mi kupujemo? Ja kupujem u gradu i u redovnim radnjama, ne negde u inostranstvu, ne na Marsu. Stabilnost cena u ono i ovo vreme je najbolji dokaz neuspešnosti vaše politike. Ni taj jedini cilj, kome su bili podređeni svi ostali, i sve ostalo je propalo, ni on nije realizovan. Da je bilo časti, vi biste podneli ostavku, zato što ta inflacija, koju ste zacrtali kao jedini cilj i u čijem je smislu i svrsi sve bilo podređeno, nije realizovan. Zašto mislite da privatni i javni dug nemaju ovde veze? Kako vas ocenjuje MMF? Kaže da smo prezadužena zemlja. Da li je vraćanje čak i uloga Dafiment banke, koji su bili svojevrsno kockanje, čak i tih privatnih banaka za koje nije garantovala Narodna banka, pa ko ga danas isplaćuje? Budžet Republike Srbije. Preko koje institucije? Nacionalne štedionice, koju ste stvorili lažući građane da je to državna institucija. I vi mi danas govorite o tome da se u jednom trenutku taj privatni dug nekih, koje ste vi uveravali u to da su stabilni uslovi i da se mogu zaduživati, neće u jednom trenutku pretvoriti u obavezu države. Ali, država - to niste vi. Obaveza države će biti budžet koji pune svi građani. Vi o toj logici, koja vam je poznata, ne želite da imate svest, da se sve prelama i radi preko budžeta i da je navodna priča o opštem interesu, u stvari, priča o tome da dobijaju neki, a plaćamo svi.
Tri minuta i 20 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Narodna poslanica Vesna Pešić ima reč.
Htela bih da nastavim tamo gde je Čedomir Jovanović morao da prekine svoje izlaganje, da kažem kakve su to okolnosti koje je verovatno i guverner u ostavci imao u vidu kada je predložio i potpisao ovakav zakon o NBS, na koji smo mi stavili primedbe. To su okolnosti koje možemo da gledamo svakodnevno ovde u Skupštini, a samo delimično možemo da pratimo u sredstvima javnog informisanja, a to je da ova vlast u Srbiji postaje sve autoritarnija i autoritarnija. Jednostavno, više ne može da podnese da bilo koja institucija zadrži svoju samostalnost i vrši ulogu koju treba da vrši. Niste vi jedini kojima se to događa. Istu situaciju smo imali i kad je reč o Zakonu o elektronskim komunikacijama, o kome smo takođe govorili jer smo videli da su namerno iz vladajuće koalicije hteli da kažu jednoj nezavisnoj instituciji da ona to više nije i da više ne dolazi u obzir da ona podnosi amandmane. Recimo, kada je Saša Janković, kao ombudsman, podneo amandman da BIA, odnosno Udba ne može da koristi skladištenje informacija bez dozvole suda, što je u prethodnim nacrtima tog zakona postojalo, ali kada smo ga dobili u proceduru u Skupštini, nestalo je da ta skladištena informacija o privatnim komunikacijama svih pojedinaca u Srbiji mora, ukoliko bude korišćena, da bude korišćena uz dozvolu suda. To je odbijeno. Znači, to su te okolnosti, koje ste i vi imali u vidu. I vi ste to iskusili i videli ste kako to izgleda. Znači, nema više prčvarnice, nema više institucije, nema više bilo čega gde se oni nisu upetljali i gde neće da postave svoje ljude. To su te nove okolnosti, gospodine Jelašiću, koje su vama vrlo dobro poznate. Zato smo mi, upravo podstaknuti i vašim kolegama, sada ću na to da podsetim ovde, da to nije samo neka ishitrena ideja neke političke stranke u parlamentu koja vam stavlja primedbu na novi član 23, da ste preko tog člana i čitavom promenom uloge guvernera, Saveta, Izvršnog odbora, odnosno Monetarnog odbora, otvorili vrata toj zloupotrebi o kojoj mi ovde govorimo, da zaista NBS bude ispostava Vlade, odnosno nekih partijskih vrhova, korupcije ili čega god hoćete, jer to je, kada govorimo o našem društvu, jedno te isto. Znači, vi ste tu mogućnost preko člana 23. otvorili. Mi smo pokušali da ukažemo da ne možete da se igrate jezičkim igrarijama kada je reč o ovom zakonu i da vrlo dobro razumete šta je razlika između politike kursa i politike režima kursa. U novinama sam videla šta je rekao o tome gospodin Stojan Stamenković. On je isto signalizirao. Odmah kada smo mu pokazali zakon signalizirao je to da se sada otvara mogućnost da ovaj Savet Narodne banke bude politička ispostava i Vlade i raznih drugih političkih partija i drugih faktora moći. Prvi je to rekao. Da li ste pročitali da je on to kazao? Pokazaću vam izjavu i drugih ekonomista, koje su u "Politici" objavljene. Gospodin Vladimir Vukčević kaže: ''Nemam ništa protiv koordinacije centralne bankei izvršne vlasti''. Tačno, to je i ranije bilo i nemamo mi ništa protiv da tu postoji izvesna koordinacija, i to u članu 38, gde smo stavili primedbu, u stvari je rečeno i to samo treba i da ostane, a član 23. treba da se reformuliše. Nemam ništa protiv koordinacije centralne banke i Vlade, izvršne vlasti, ali ovako je otvoren prostor za direktan uticaj politike - ubeđen je gospodin Vučković. Ako je Izvršni odbor, koji čine guverner i viceguverneri, prvi u lancu, zašto onda u članu 12, koji se bavi ovlašćenjima Izvršnog odbora, tako ne stoji? - pita se i gospodin Vučković. Skrećem vam pažnju na to da u ovom članu gde govorite o Izvršnom odboru nema uopšte te nadležnosti da raspravlja o režimu kursa, niti da ga on predlaže Savetu guvernera, nego upravo stoji da se bavi politikom kursa dinara. Odjedanput, posle toga, u članu 23, sa igrom reči – Izvršni odbor namerno predlaže režim kursa dinara. Dobro, zašto to ne uskladite? Sada ću vam citirati i budućeg, pretpostavljam, pošto je već takoreći imenovan od strane vladajuće većine, gospodina Šoškića, koji na prvoj stranici "Politike" odgovara na ovu dilemu koju smo ovde postavili. On misli da predloženim rešenjima nije ostavljen otvoren kanal preko koga će vladajuće partije moći da vežu ruke novom guverneru i da kroje sudbinu nacionalne valute. Veruje on. Sporni član 23 (znači, i on registruje da je sporan član 23), u kome se navodi da režim kursa određuje Savet NBS, na predlog Izvršnog odbora centralne banke, uz saglasnost Vlade, on tumači kao mogućnost da vladajuća većina postavljanjem članova Saveta direktno utiče na politiku kursa. On dalje kaže – pa, dobro, takav tekst člana 23. je još uvek predlog i to, usvajanjem ili neusvajanjem, može biti promenjeno. Ako postoji sumnja, a pokušala sam da vam iz javne rasprave u medijima pokažem da to nije nikakav ćeif koji sad ovde gospodin Jovanović ili ja ili gospodin Ivan Andrić isterujemo sa vama, nego je u javnosti već obelodanjeno da taj član 23. nije u redu i da se koristi igra reči između toga šta je politika kursa, a šta je režim kursa. Znači, oni ističu da je režim kursa stariji od politike kursa. Morala sam da pitam jednu ekonomistkinju, koja je nekad radila u saveznoj vladi, Milicu Uvalić: ''Gospođo Uvalić, hoćete li da mi objasnite razliku između politike i režima kursa?'' Žena mi je lepo objasnila tu razliku. Zašto se vi, koji to najbolje znate, pravite ludi da ne postoji razlika između režima i politike kursa? Nemoguće je da vi to ne znate. Kako to da se u članu 12. Izvršni odbor bavi politikom kursa, a odjedanput se u članu 23. bavi i režimom kursa, a u članu 12. uopšte ne stoji da se on time bavi. Prema tome, zašto se sada skrivate iza tih reči kada svi jasno znaju šta je politika kursa, a šta je režim kursa? Vi ste režim kursa prebacili promenom uloge guvernera, načinom izbora članova Saveta, na šta sam vam prošli put ukazala, koji će biti birani od nekih opskurnih odbora Skupštine, a ne znamo ni kojom će procedurom birati te ljude, na osnovu čega, kakve će biografije tu biti, kakva komisija će da ih predlaže da budu u Savetu guvernera koji treba da odlučuje o tome. Pored toga, prošli put sam istakla i to da predsednik jedne stranke, Demokratske stranke, predlaže guvernera. Znate, nije on samo predsednik države, nego je i predsednik stranke, i to pravi veliku zbrku u našem političkom sistemu. Da nema te zbrke oko predsednika stranke i predsednika države, pa još da uzmemo to u obzir, ali ovako, ta strašna zbrka koja je tu napravljena i koja ceo politički sistem ruši, a to je da je predsednik države istovremeno i predsednik političke stranke, tada će guverner biti predložen od Demokratske stranke. Jasno je da je čovek već u igri DS-a, a to je gospodin Šoškić, koji je već savetnik u Vladi i raznim upravnim odborima. Sada jeu Upravnom odboru Saveta guvernera. Prema tome, to je situacija na koju smo ukazali, da ni sam predsednik kao predlagač, što po Ustavu ima pravo, nema nikakvu proceduru s kime se konsultuje kada treba da predloži guvernera, niti ima ikakve procedure ovog nekog skupštinskog odbora kako do Saveta dolazi. A promenjena su ovlašćenja, nije isto kao što je bilo. Zašto nas uveravate u nešto što i ljudi spolja, koji to gledaju, imaju u vidu, pa će svaki budući guverner da kaže – promenite član 23. ukoliko ima dileme da će biti političkog uticaja preko ovih promena. Zato vas molimo da se vratite na ove primedbe, na amandmane koje smo podneli. Ili, promenite član 12, da Izvršni odbor predlaže režim kursa Savetu, stavite to u taj član 12. i tako rešite to. Dajte da tamo gde su guverner i viceguverneri, gde je Izvršni odbor, taj bivši monetarni odbor, stavite onda to njemu u nadležnost, da on to predlaže. Ovako, bez tog predloga, kada ste jezički podelili te uloge, da se Izvršni odbor bavi politikom kursa, to je samo koliko deviza da proda, da se samo fino štimuje, tako su mi ekonomisti objasnili, a režim kursa, ona četiri moguća režima kursa, on je stariji od politike kursa. To su mi vaše kolege objasnile. Ako su mi to objasnili i ako vi to morate da znate, mi vas molimo ili da promenite član 23, da bi se te dileme koje u javnosti postoje otklonile, ili da promenite prethodni član pa da stavite da se Izvršni odbor bavi i režimom kursa. Ovako je ostala dilema da će, ko iz praćke, još jedna institucija biti likvidirana, kao što su mnoge druge likvidirane i mi sad imamo krizu institucija u državi. Ne možemo da funkcionišemo. Ove države nema. Juče slušam gospođu Kolundžiju, ona primenjuje sistem iz 19. veka - čija je vlast, toga je i država. Kad je nešto bilo u državi pre dve godine, a nisu oni bili na vlasti, kaže - kakve to veze ima sa nama? Zato smo vas birali, da uklonite to što je bilo pre toga, a ne da kažete - to sa nama nema veze, to je bila država Vojislava Koštunice, nije bila naša država. Ni odgovornost neće da prime, kažu - to je Milošević bio, mi smo sada demokratska vlast. Ma, sve što je rađeno u toj državi je i tvoja odgovornost. Nije - kako ko dođe na vlast, njegova je i država. Ovo rušenje države, čemu prisustvujemo svaki dan u parlamentu, i ovo danas o čemu razgovaramo... Ovo je ozbiljna institucija, mi se zalažemo da vi iskoristite vaš autoritet, pošto vrlo dobro znate o čemu govorimo, i da promenite ovaj član 23. i da ga uskladite. Kako je i sam budući guverner rekao, to se još uvek može popraviti ako postoje nekakve dileme u toj igri politike kursa i režima kursa, a i vaše kolege ekonomisti su već samostalno, nezavisno od Skupštine, ukazali na ovaj problem. Zato vas molim da se ne pravite i dalje ludi kada je reč o ovoj primedbi, zato što pokušavamo da zaustavimo politizaciju, koja je moguća. Ne kažem da će se ona dogoditi, zato što ne mogu da gledam u kristalnu kuglu i da znam šta će da se radi, ali je to otvoreno. To se sistematski radi. Znači, mi te vaše okolnosti veoma dobro razumemo. To su te okolnosti - više nijedna institucija ne može biti samostalna i tačka, to je naš kraj. Pogotovo što se naš ulazak u EU daleko odlaže, to svi znaju. Pa, hajde onda da napravimo u Srbiji blato, hajde da ovde ne postoje više nikakva pravila, hajde da se radi kako kome padne na pamet, hajde da vidimo kako da kupujemo izbore i dalje, kao što sad imamo na delu kupovinu izbora. Znači, mi želimo i pokušavamo da zaustavimo taj trend i molimo vas da ove naše primedbe uzmete krajnje ozbiljno i da član 23. promenite, a ne da olako preko toga prelazite, zato što ćemo smatrati, kako je to već gospodin Jovanović rekao, vas odgovornim. Znači, vi ste vodili neku politiku banke, vi ste sada u ostavci... Ali šta, vi sada odrađujete to što odlazite? Morate da odradite preko ovog zakona? Da li vam preti neko? Neko vas ucenjuje, pa ste zaboravili šta je razlika između politike i režima kursa, pa mešetarite sad s ovim zakonom? Smatram da kad neko odlazi i, ako ste bili dobar guverner, da to treba da ostanete do kraja, da svoju čast sačuvate. Svi smo mi, bar neki od nas ako ne svi, reskirali nešto u svom životu i nešto pokušali da činimo za javni interes Srbije. Učinite i vi to da ovu razliku jasno istaknete, da se zna ko o čemu odlučuje i da vidimo da li je ova sumnja, koja je iskazana ovde u Skupštini, u javnosti i u medijima, tačna ili nije, i da vi donesete odluku da to popravite i ne dozvolite da ovakva sumnja o politizaciji banke, o kojoj govorim, bude sprovedena u delo. Hvala.
Iskorišćeno je 13 minuta i 30 sekundi od vremena ovlašćene predstavnice. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Zahvaljujem gospođi Pešić na ovim primedbama, ali zaista ne stoji da smo mi na ovakav način otvorili politizaciju, pošto se ovde suštinski ništa nije promenilo. Daću vam tačan citat kako je bilo do sada. Dakle, do sada, u postojećem Zakonu o Narodnoj banci Srbije je bilo rečeno – NBS samostalno vodi politiku kursa dinara. To je tako bilo i to će tako ostati i u budućnosti. Jedino što se promenilo je da je do sada stajalo – NBS uz saglasnost Vlade utvrđuje režim kursa dinara, naglašavam – uz saglasnost Vlade, što je sada izmenjeno i stoji – pod nadležnošću Saveta, koji u budućnosti utvrđuje režim kursa na predlog Izvršnog odbora. Dakle, ništa ne može sam da predloži, odnosno ako Izvršni odbor ne predloži, oni ne mogu da utvrde, odnosno i dalje ostaje – uz saglasnost Vlade. Još jedanputa, mi ništa nismo otvorili što se tiče mogućnosti politizacije, i nadalje sve zavisi od Izvršnog odbora, jedino smo precizirali, pošto je do sada bila Narodna banka, a sada je tačno to dato u nadležnost Izvršnog odbora. A zbog čega ne stoji to kod Izvršnog odbora? Jer bismo onda mogli kod svih da napišemo i šta radi posebno guverner i šta radi Izvršni odbor i šta radi Savet i onda bi verovatno svi ti članovi bili dugi negde oko stranicu, stranicu i po.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Branka Ljiljak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Narodna banka Srbije je prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Vjerica Radeta ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada smo mi, srpski radikali, u ovih prethodnih deset godina pričali kako funkcionišu, ili još bolje rečeno - kako ne funkcionišu institucije sistema, onda ste nam vi iz režima govorili kako nama ništa nije dobro. Zaista, nama nije dobro ništa što nije dobro građanima Srbije. Tako nam nije dobar ni ovaj kurs dinara, nije nam dobar ni realan pad zarada, ni realan pad penzija, nije nam dobro ni to što svaki dan ima sve više ljudi koji nemaju šta da jedu. Kada govorimo o institucijama sistema, nekako je baš Narodna banka, sa guvernerima koji su do sada bili, čini mi se, najbolji primer tog funkcionisanja, odnosno nefunkcionisanja tzv. demokratskih institucija. Hajde da se podsetimo onog guvernera koji je u NBS ušao sa čarapom na glavi, pa da se podsetimo gospođe guvernera koja nije imala skupštinsku većinu, pa je dobila tu većinu iz Bodruma direktno i nikad nije sudski utvrđeno kako je došlo do toga i ko je za to odgovoran. Sad imamo vas, gospodine Jelašiću, guvernera koji je podneo ostavku, nije želeo da je obrazloži, ali želi ovde da se zalaže za neke odredbe u izmenama ovog zakona. Da li je možda razlog vašeg odlaska činjenica da do sad nije bio dobar Zakon o Narodnoj banci? Da li to znači da će ovaj zakon, koji je sad vaš, ali će na kraju biti usvojen od strane skupštinske većine, promeniti nešto suštinski kada je u pitanju Narodna banka i da ćete vi promeniti svoje mišljenje? Pretpostavljamo da ste vi imali nekakvih suštinskih problema, što vas je nateralo da podnesete ostavku. Naravno, ostavka jeste lični čin i niste u obavezi da obrazlažete, ali sa funkcije sa koje odlazite svakako da ste u obavezi da podnesete izveštaj o svom dosadašnjem radu. Ne očekujemo to, ali skrećemo pažnju. Na član 3. Predloga zakona smo podneli amandman koji je usvojila i Narodna banka, kao predlagač, ali, gospođo Čomić, i Vlada Republike Srbije. Vi ste rekli na početku da Vlada nije mogla da prihvati ili ne prihvati amandmane, ali nije dobro što se to dešava u Narodnoj skupštini. Znate, mi skrećemo pažnju, opet govorim o institucijama sistema, da Narodna skupština ne može da bude igračka u rukama Vlade i trebalo je, pre nego što je to došlo do nas, da se Vladi skrene pažnja da nisu mogli da podnesu ovakvo mišljenje. Ali, dakle, Vlada je mislila isto kao Narodna banka, prihvatili su amandman, kažu - iz razloga navedenih u obrazloženju, i upravo iz tog razloga želim da skrenem pažnju da ovaj član koji smo menjali govori o funkcijama Narodne banke. U tački 3. je jedna od funkcija, da Narodna banka utvrđuje i sprovodi u okviru svoje nadležnosti aktivnosti radi očuvanja i jačanja stabilnosti funkcije sistema. Mi mislimo da mora da stoji – aktivnosti i mera. I to iz razloga preciznijeg uređenja, jer do sada se izbegavala reč "aktivnosti", pošto je mogla da znači sve, počev od opštih akata, preko pojedinačnih, do programa i planova, a suštinski se radi o merama. Da bi se izbegla eventualna zabuna, predloženo je dodavanje ovih reči. Ne da bi to delovalo kumulativno, već više da bi se definisalo, odnosno da aktivnosti ne bi bile imaginarne, već konkretne, na šta upućuje reč ''mere''. Dobro je da je ovaj amandman prihvaćen, jer zaista poboljšava tekst zakona, ali sam imala potrebu, upravo radi javnosti, da kažem šta su bili naši motivi za podnošenje ovog amandmana. Hvala.
Iskorišćeno je dva minuta i 35 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka Srbije je prihvatila ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Član 3. menja, u stvari, član 4. osnovnog zakona, gde su pobrojane nadležnosti, odnosno funkcije koje će obavljati Narodna banka Srbije. Intervenisali smo u stavu 9, gde poslove nad platnim prometom, posebno sa inostranstvom, Narodna banka mora da, ne samo nadgleda, nego i kontroliše. Znači, predlagač kaže ''da uređuje, nadgleda i unapređuje nesmetano funkcionisanje platnog sistema'', a mi smo definisali ovako: ''uređuje, kontroliše i unapređuje nesmetano funkcionisanje platnog prometa u zemlji i sa inostranstvom''. Čime smo bili motivisani? Narodna banka kao da želi da izbegne svoju odgovornost za zloupotrebu banaka u platnom prometu sa inostranstvom i, zašto ne reći onako kako govore istražni organi, međunarodne organizacije koje se bave sprečavanjem pranja novca itd., jer se preko nekih banaka vrši pranje novca, uključene su u te i takve tokove, i vi, prosto, želite da izbegnete neophodnu nadležnost nad tim delom posla, dajući nama, u odbijanju amandmana, obrazloženje kojim kažete - to je posao Ministarstva finansija. Ne mogu se u životu preuzimati samo zasluge za nešto, mora se prihvatati i odgovornost. Smatramo da prilikom svakog nezakonitog ponašanja nad kojim imate instrumente kontrole, nadzora, obaveštavanja, vi treba da intervenišete. Vi ste taj prvi organ koji to treba da radi. I, ako smo vam oprostili, svima vama od 2000. godine, nismo zaboravili da prvi dobijeni libijski ček nije realizovan preko Narodne banke jer se nije znalo kako realizovati poklon, dobijen tada od libijske vlade, nego je dat Vladi Republike Srbije, koja nad tim nije imala, niti ima zakonske nadležnosti da ga realizuje. To vreme neznanja je prošlo. Vreme odgovornosti i nekog primerenog ponašanja Narodne banke bi moralo da bude obuhvaćeno ovim zakonom i nemojte se libiti da obavljate one funkcije za koje ste nadležni.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Narodna banka je dovoljno precizno formulisala svoju nadležnost sa stanovišta platnog prometa. Upravo ste vi malopre rekli koliko mnogo institucija postoji u zemlji i inostranstvu, istražnih organa koji su zainteresovani i, da se malo našalim, nama zaista nije interes da oduzmemo hleb svim tim institucijama koje su osnovane isključivo u cilju da provere (naglašavam - one su zadužene za taj deo) u kojoj meri, šta stoji iza platnih naloga, da li tu eventualno postoji sumnja vezana za pranje novca itd. Ministarstvo finansija je nadležno za kontrolu platnog prometa u zemlji i inostranstvu. Još jedanput, ovo je dovoljno dobro formulisano, uzimajući u obzir koje su sve druge institucije nadležne da sprovode striktnu kontrolu vezanu za platni promet.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Da li zaista mislite da nadležnost Ministarstva finansija za oblast finansijskog sistema čiji najveći deo čine poslovne banke, osiguravajuća društva, lizing kuće, nad kojima vi imate nadzor u smislu da im izdajete licence, i da ne govorimo o aferama i afericama u vezi s tim, o zloupotrebi diskrecionog prava, o svojevremenoj zabrani učešća "Konvers banke" u ulasku u ovaj naš finansijski sistem, o svim onim propustima koje ste, kao uzurpaciju, otvoreno kažem - nadležnosti i prava koje ste imali, koristili, nanoseći štetu osiguravajućim društvima ili nekima, sada može da se koristi kao argument da nećete da vršite nadzor, zato što to radi Ministarstvo finansija dobro i ispravno? Molim vas, nemojte da koristite šale u ovoj preozbiljnoj temi, jer sam na račun prošle šale, pošto sam, zauzeta drugim obavezama, odsustvovala u momentu kada ste mi odgovarali, a rekli ste da biste mi poklonili jedan sat zato što nisam dobro izračunala vreme, od jedne divne, mlade i pametne dame dobila poruku u kojoj kaže: ''Nije ništa čudno ako vam gospodin guverner nije doneo na poklon sat koji je obećao, jer on svoje obećanje ne drži, ali biste vi, gospođo Tabaković, mogli da mu poklonite knjigu o bašti, jer je to ono što ga kvalifikuje da se bavi svojim vrtom posle ovog posla guvernera''. Citiram poruku koju sam dobila, ali zadnja rečenica poruke je najstrašnija: ''Bojim se da cveće neće opstati, jer će biti mnogo divnog, šarenog i uvezenog cveća, a od naših proizvođača, naše industrije i naše privrede neće biti ništa''. Od vaše šale ja zaključih preozbiljnim stavom, sa kojim bi se mnogi složili.
Dva minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Guverner Radovan Jelašić.
Kratko ću, pošto je jedino što sam shvatio da se odnosi na mene isključivo ovo što se tiče nekih navodnih afera i aferica, o kojima ste uglavnom pričali, vezano za banke. U kojoj meri su bile dobre odluke koje smo doneli do sada, za poslednjih šest plus tri godine, najbolje je merilo koliko je Narodna skupština i koliko je budžet Republike Srbije trebalo da troši za tu stabilnost bankarskog sektora. Pošto je cena svega toga do sada bio ni jedan jedini dinar, za mene je to najbolja potvrda kako je dobro radila Banka, vezano za stabilnost bankarskog sektora.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Kolika je cena vašeg dobrog upravljanja finansijskim sistemom govori, na primer, podatak da je samo za početak ove godine, od januara do prošle nedelje, potrošeno na održavanje kursa – milijardu i 180 miliona evra. Koliko je pre toga potrošeno? Koji je gubitak bio u 2006. godini? Trista sedamdeset pet miliona evra. Koliki je bio sledeće godine? Sto osamdeset pet miliona evra. Gotovo je poništen kapital Narodne banke, gde ste čak tražili dokapitalizaciju od budžeta, a u ovom zakonu tražite da vam budžet pokriva gubitke. To je uspešnost?! Ovo odštampano na žutoj hartiji su odluke Ustavnog suda vezane za zakonitost vašeg rada u odnosu sa osiguravajućim društvima, sa otpuštanjem ljudi koji su radili u Narodnoj banci i ostalim zakonitim i ''dobronamernim'' radom, kojim ste rukovodili kao guverner ili kao viceguverner.
Jedan minut je iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Svako ko kupuje devize, treba da ih i proda. Pošto smo kupili od države, zato smo posle toga i prodali. Isto tako, bilo je i deviznih priliva, na osnovu čega je, posle toga, Narodna banka, da bi obezbedila nesmetano funkcionisanje deviznog tržišta, što je dokazano i u ovim vremenima, obezbedila, naglašavam, nesmetano funkcionisanje, da ne bude prevelikih dnevnih oscilacija, odnosno da bi devizno tržište nesmetano funkcionisalo. Sve žute papire što ste malopre pokazali možete slobodno da stavite u smeće, pošto je Narodna banka sve odluke suda ispoštovala i pošto je sud sve odluke Narodne banke Srbije potvrdio.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Zaista ne želim da ovo izgleda kao naša lična rasprava. Međutim, kažete - prodavale su se i kupovale devize. Nije sporno, to je tržište, ali je pitanje po kojoj ceni ste kupovali, od koga, kome ste prodavali, po kojoj ceni, kako ste u međuvremenu kreirali kurs i ko je na tome zaradio, a ko izgubio. Podaci koje sam iznela o gubicima Narodne banke, o deficitu budžeta, govore o tome da je gubila država, Narodna banka, budžet i svi mi građani. Ko je dobio, govore podaci o tome da su jedino uspešne poslovne banke, i to ne sve. Znamo kojih pet banaka je dobilo najviše kamata po repo hartijama, gde ste im isplaćivali kamatu, koja jeste emisija novca. Ne transakcija povlačenja novca sa tržišta, nego plaćanje kamate, jer vi, kao Narodna banka, ne stvarate novu vrednost, nego ste vi, na razlici koju pravite ovakvim transakcijama (da ih ne nazivam spekulacijama, one to jesu), činili da dobijaju neki i odabrani, a da gubimo svi mi. Ovi žuti papiri nisu za smeće. Oni su za kontrolu vašeg rada. Koliko su oni važni, govore i predložena rešenja (o kojima ću kasnije govoriti) gde vi nećete da budete zaposleno lice u Narodnoj banci, kao guverner, da ne biste vi, kao čovek i Radovan Jelašić, odgovarali za štetu koju nanesete nekome, nego da odgovara Narodna banka, kao institucija. O tome ćemo obrazlagati dalje, da ne trošim više vremena.
Minut i 50 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Jako mi je drago što smo apsolvirali prvi čas ekonomije, a to je da emisija repo hartija od vrednosti nije emisija novca. Drago mi je što sam vas, minimum vezano za to, uspeo ubediti. Nadam se da ćemo preći i u drugu fazu, a to je da ni plaćanje kamate nije emisija novca, iz jednog prostog razloga, što za plaćanje kamate nismo štampali pare. Da smo štampali pare, sigurno ne bi bilo određenog smanjenja rezervi, smanjenja kapitala NBS u vremenskom periodu velikog priliva inostranog kapitala, a to je bilo 2006-2007. godine. Moram da dodam, kao što niste imali čast da date u ovoj skupštini svoj glas ni za jedan dinar za bankarski sektor, isto tako niste uspeli da date nijedan dinar za NBS. Dakle, Narodna banka Srbije nije bila dokapitalizovana i nije dobila od budžeta ni jedan jedini dinar. Štaviše, na osnovu dobitka, mi smo prošle godine prvi put i transferisali (pošto smo kapital popunili, pošto smo rezerve popunili) dve i po milijarde dinara.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Gospodine Jelašiću, dokapitalizaciju za iskazani mogući gubitak ste predlagali upravo vi. I pokazaću vam taj dokument o tome da isplata kamata na repo hartije jeste emisija novca. Jeste, i o tome postoje podaci u vašem izveštaju, ali vi niste očekivali da oni budu javni. I da niste imali nikada nijednu grešku i propust meren milijardama, a nažalost jeste, ovo što ste izneli maločas vas potpuno diskvalifikuje za prvog čoveka Narodne banke. Pokazali ste dobitak u prošloj godini. Vi zaboravljate da ova Skupština dobija izveštaje sa Saveta, gde ste se dovijali zajedno sa novopredloženim predsednikom Saveta tada, sada guvernerom, kako da nas uverite da ono čega nema, vidimo kao novac, odnosno kako da nerealizovane dobitke, koje nećete preneti u budžet... To vam je strana 38. Izveštaja Saveta Narodne banke, podnetog ovoj skupštini 18. februara 2010. godine, gde se kaže: ''Da objasnimo zašto Narodna banka Srbije nije prodala deo sopstvenih deviznih rezervi i tako nerealizovane dobitke pretvorila u realizovane i uplatila u budžet''. Možete vi neukim građanima i onima koji se u ovo dovoljno ne razumeju da stvarate privid uspešnosti, da svojim ličnim mirom pokazujete navodnu veštinu i stručnost. Ali, o vama govore rezultati, od ovih izveštaja iz Narodne banke, gde je povećano stanje hartija od vrednosti sa 1,5 milijarde dinara iz 2004. godine na 151 milijardu u 2009. godini. Čime ćete mi to objasniti? Novostvorenim društvenim proizvodom, izvozom, nekim realnim vrednostima ili virtuelnim finansijama, u kojima realne gubitke imaju svi građani? Hvala.
Iskorišćeno vreme od vremena poslaničke grupe je dva minuta i 20 sekundi. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Sve što objašnjavam, objašnjavam isključivo Zakonom o Narodnoj banci Srbije. Kao što vam je poznato, pošto vidim da mnogo čitate, nema ni izvoza, nema ni povećanja društvenog proizvoda, nego je u pitanju isključivo jedna jedina kategorija, a to je postići i održati stabilnost cena, na prvom mestu, a na drugom mestu stabilnost finansijskog sektora. Što se tiče vaše druge primedbe, vezane za dobit Narodne banke iz 2009. godine i toga šta je usmerila u budžet, to je isključivo od realizovane dobiti. Dakle, nema tu nikakvih kursnih razlika. Da su se i kursne razlike transferisale, onda bi ta dobit bila mnogo veća, ali upravo zbog režima u kojem se nalazimo, uplatili smo isključivo onaj deo koji se odnosi na ostvarenu dobit i zbog toga su uplaćene dve i po milijarde dinara.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Toliko ste dobro poslovali i toliko ste dobar odnos sa budžetom imali, da u izveštaju Državne revizorske institucije stoji da ste čak i kamate, koje ste bili dužni da uplatite budžetu na osnovu deviznih depozita koje drže kod vas, pripisali tim depozitima, a niste preneli u budžet, u kom smo mi ovde, kao Republici Srbiji, odobravali niz kredita, i međunarodnih i od komercijalnih banaka ovde u zemlji, pod izuzetno skupim uslovima, i to u trenutku kada država konkuriše privredi za kredite poskupljujući cene kredita, dok imamo vas kao uspešnog guvernera i NBS koja pozitivno posluje. Hvala.
Iskorišćeno vreme od vremena poslaničke grupe je 45 sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. su, u istovetnom tekstu, amandman podneli: narodni poslanik Dejan Mirović, grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred, Srbijo" i, zajedno, narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović. Izvolite.
Smisao ovog amandmana je da je rešenje koje je bilo u tzv. starom zakonu mnogo bolje, jer se, jednostavno, jasno i glasno pominje da NBS ima Statut, koji potvrđuje Narodna skupština. Svrha ovog amandmana je upravo ono što smo govorili u načelnoj raspravi i na šta je guverner ponovo izbegao da odgovori, da u obrazloženju zakona piše da je uzor Narodne banke Srbije Evropska centralna banka. Upravo u Statutu Evropske centralne banke se navodi da je minimalna, skoro nepostojeća uloga Evropskog parlamenta. Iz toga se lako izvodi zaključak da je to namera i ove promene zakonu. Znači, da bude što manja uloga parlamenta. To su te evropske vrednosti u praksi, a mi, naravno, možemo da fraziramo i govorimo da to nije tako. Zato je ovaj amandman podnet i to su konkretni argumenti koji stoje iza njega. Naravno, vi možete izbeći odgovor, kao što ga izbegavate tokom cele ove rasprave, i kada vam navedemo da su nam kamate skoro najveće u Evropi, da je inflacija veća nego u Ukrajini, vi govorite o nekakvim babama i žabama, a to je više nego neozbiljno. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić. Posle njega narodni poslanik Arsen Đurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno je da su sve opozicione grupe u parlamentu nastojale da, na neki način, sačuvaju čast Narodne skupštine, boreći se kroz ove amandmane za to da Narodna skupština makar potvrđuje Statut Narodne banke. Potpuno je neprimereno da u Narodnoj skupštini nemamo mnogo češće rasprave o stanju i poslovanju same Narodne banke, kao i uopšte o monetarnoj politici. Katkad imamo priliku da pred nama bude ministar finansija, pa i predsednik Vlade, ali jako retko. Sve se svede na izveštaj Narodne banke. Da smo u nekom prethodnom periodu imali češće prilike da govorimo o monetarnoj politici, možda bi neka nezadovoljstva, a rekao bih poprilično nezadovoljstva i stručne javnosti i nas opozicionih poslanika, uspela da se pretoče u neku inicijativu i popravila stanje, pre svega u privredi i generalno u finansijskom sektoru. Mnogo toga u prethodnom periodu, kada je u pitanju monetarna strategija i monetarna politika, nije rađeno onako kako je bilo potrebno, pre svega je politika kursa ono što su najčešće kritikovali poslanici opozicije, jer je ta politika kursa, u suštini, bitno uticala na to da se privreda nađe u situaciji u kakvoj je danas. Imamo evidentan pad proizvodnje, naročito u prethodnoj godini, a pitanje je kako će stvari izgledati do kraja ove godine. Prošle godine smo imali preko 130.000 izgubljenih radnih mesta. Naša privreda je u potpunosti nekonkurentna, a jedan od najvažnijih uzroka svemu tome je kurs dinara i iluzija o jakom kursu, koju je podgrevala i NBS i generalno Vlada i sama izvršna vlast. Danas možemo da se složimo, bar mi poslanici opozicije (a verovatno biste mogli i vi, poslanici iz vlasti, da ima malo više samokritičnosti) da situacija, kada su u pitanju referentne kamatne stope, nije nimalo dobra, da je država danas gubitnik, da su građani gubitnici, da su nezadovoljni i izvoznici i uvoznici, a jedino banke danas u ovoj našoj državi ostvaruju jako finu dobit i jako fine profite. Kamo sreće da je NBS izašao s predlogom da se o monetarnoj politici u ovom narodnom domu govori mnogo češće, a ne da se i ovo što je dato u prethodnom zakonu unižava na ovaj način i da se prebacuje, eventualno, na argument da je Savet taj koji je izabran od strane parlamenta i da je to neposredna kontrola. Činjenično stanje je da, kao i do sada, nećemo imati priliku za ozbiljnu diskusiju o monetarnoj politici, i to je, po mišljenju SNS, neprihvatljivo. Hvala.
Minut i 35 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić. Izvolite.
Razlog zašto smo predložili da Statut potvrđuje Savet je praktičan. Dakle, za sedam godina, nažalost, nismo uspeli da dobijemo takvu potvrdu od strane Narodne skupštine. S druge strane, Savet, a to jeste jedan dodatni kontrolni mehanizam, kao nadzorni odbor, postavlja, predlaže Odbor i potvrđuje, na kraju krajeva, Skupština. Nisam imao, gospodine Antiću, tu privilegiju da me često zovu, iako sam se nudio da dođem i objašnjavam i monetarnu politiku i ekonomsku politiku i politiku kursa. Zaista se maksimalno slažem s vama da bi bilo dobro da postoji mnogo neposredniji odnos između Narodne banke i Skupštine, ali postoje ovde već i do sada dovoljni mehanizmi. Dakle, na svaki poziv Odbora mi smo se, naravno, oglasili, pripremili, dali izveštaje. Nadam se da će ta interakcija biti još aktivnija u budućnosti.
Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić, pa narodni poslanik Zoran Antić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jelašiću, gospodin Nenad Popović i ja smo, u ime poslaničke grupe DSS, podneli amandman kojim smo predložili da se član 5. Predloga zakona briše. Naime, i u dosadašnjem zakonu je postojala obaveza, odnosno bilo je predviđeno da Narodna skupština potvrđuje Statut. Ne bih se složio s odgovorom guvernera da za sedam godina taj statut nije potvrđen. To nije problem nas narodnih poslanika, već predsednika Skupštine u prethodnim godinama. Ovim predlogom zakona izbrisana je obaveza da se Statut potvrđuje i u Narodnoj skupštini i mislim da to nije dobro. Narodna skupština donosi sve najznačajnije pravne akte u ovoj državi, a s obzirom na značaj Narodne banke Srbije kao institucije, smatramo da bi svakako trebalo da učestvuje i u proceduri donošenja Statuta Narodne banke, i da to bude kontrolni mehanizam. Jer, mislim da nije dovoljno da kontrolni mehanizam bude preko Saveta, koji zaista bira Skupština, nego mislim da je neophodno da se potvrda tog statuta obavi ovde, da se verifikuje u Narodnoj skupštini, pa vas pozivam još jednom da razmislite i da prihvatite ovaj amandman.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Samo bih kratko zahvalio guverneru što je dokazao neozbiljan odnos vladajuće većine u skupštinskom domu kada je u pitanju ekonomska politika, kada je u pitanju sastavljanje dnevnog reda i, pre svega, zbog ove kritike vladajuće većine i Vlade. Prema tome, molim vas da u toj koordinaciji sa Vladom uzmete i to u obzir i da mnogo češće utičete na Vladu i skupštinsku većinu da ovakve teme koje su od izuzetnog značaja za sve građane Srbije budu mnogo češće tačke dnevnog reda, a ne da se bavimo nekim perifernim stvarima. Hvala.
Iskorišćeno je 55 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas celo pre podne vodimo raspravu i diskusiju, dosta je argumenata izneto, gospodin Jelašić može da se složi s njima ili ne, ali ono što se sigurno nameće kao zaključak jeste da će, onog dana kada se ove izmene i dopune usvoje, istorijski minimum koji se dešava svakog dana sa kursom dinara, nažalost, nastaviti da se dešava. Suštinski se ono što čini život u ekonomskom, finansijskom i svim ostalim sistemima u ovoj državi neće promeniti. To je naš poraz. Ovde može da se nametne zaključak koliko je vama suštinski ili zaista, gospodine Jelašiću, stalo do svega ovoga. Poštujemo što sedite ovde, što ste s nama, ali ste vi ipak odlazeći guverner. S jedne strane, znate s kim ste imali posla. Nemojte da shvatite da stajem na vašu stranu, ne mislim ništa dobro o politici koju ste vodili, ili uglavnom nije bila dobra, ali sa druge strane ste imali nekoga ko nije imao za vas sluha, i suštinski problem u ovoj državi jeste što su bili disonantni tonovi na relaciji Vlada - Narodna banka. Vi možete ovaj zakon da uzdignete do perfekcije i ponudite ga Skupštini, ali problemi se u državi tako neće rešiti. Jer, problemi u ovoj državi nemaju inicijaciju u nedostatku institucionalnog okvira, nego, nažalost, zavise od političke volje većine. A ta politička volja je poražavajuća za sve nas, jer i vi delimično znate s kim ste imali posla i kako ste odgovarali kroz NBS na nerazumne efekte određenih ekonomskih odluka koje su dolazile iz Nemanjine 11. Znači, postavlja se pitanje koliko je vama danas sve ovo važno i bitno. S druge strane, set zakona iz NBS je poodavno došao u Skupštinu Republike Srbije. Trebalo je da podnesete ostavku, da bi od celog seta u proceduru ušao jedan zakon. I sad mi kao raspravljamo o nečemu ozbiljnom. Možemo da se dotaknemo i depresijacije i apresijacije i repo hartija, možemo o svemu tome da pričamo, ali onog dana kada se izglasa ovaj zakon, građani neće imati drugačiji život. Dinar će i dalje da ima pad ili kretanje koje ima. Oni će i dalje svakodnevno da se interesuju kako da vraćaju kredite itd., a premijer će i dalje, nažalost, da nam šalje poruke – šta se vi interesujete, zašto ste se zaduživali kreditima koji su indeksirani u evrima? Da li im je premijer ponudio nešto drugo? Jeste, ali po drastično lošim uslovima, jer su dinarski krediti imali mnogo skuplje kamate itd. Prema tome, sve ovo se pretvara u jednu apstraktnu raspravu. Da li će ona izroditi nešto što će ponuditi novo, bolje i srećnije sutra? Ne, neće, nažalost. Shvatamo da vas ovo puno ne dotiče, jer ste pod pritiscima očigledno digli ruke i idete, jer znate šta će i u kom pravcu posle usvajanja ovog zakona da se dešava. Moje pitanje za vas je vrlo konkretno. Dali ste jednu izjavu. Šta znači izjava: "Da sam slušao politiku, ne bih izdržao ni ovoliko"? To bi bilo vrlo interesantno da čujemo, ne samo zbog nas u Skupštini, nego zbog vašeg naslednika, da gospodin koji će doći na vaše mesto zna šta ga očekuje. Vrlo bi interesantno bilo da svi poslanici to čuju, a bogami da čuje i javnost Republike Srbije. To je nešto što je interesantno. Naravno, biće prilike da diskutujemo još. U ovom trenutku ću se vratiti na ovaj amandman koji se odnosi na član 6. Njime se definiše koliko će NBS imati viceguvernera. U zakonu piše (pazite, evropski, moderni zakon, koji je nastao iz potrebe da se uredi funkcionisanje Narodne banke) – NBS ima od dva do četiri viceguvernera. Kao da određujete radno vreme. Mi smo predložili da NBS ima četiri viceguvernera. To smo predložili zato što i vi u svom obrazloženju niste prenebregli mogućnost da će se javiti potreba da Srbija ima ne dva, nego četiri viceguvernera. Ono što je ovde sporno jeste što u obrazloženju kojim ste odbili ovaj amandman to pravdate racionalizacijom. Znate, nisu viceguverneri matičari. Nisu to službenici, uz svo dužno poštovanje, u uslužnim centrima na lokalnom nivou, pa da sprovodite racionalizaciju. To su ozbiljne stvari. Oni će donositi ozbiljne odluke. Te ozbiljne odluke ste im poverili kroz ovaj zakon, kroz funkciju Izvršnog odbora. I sad je Srbiji, zbog racionalizacije, potrebno da nema četiri, nego da ima dva. Podsetiću vas, kada je u pitanju racionalizacija i vaša svest o racionalizaciji (ako grešim, ispravite me), bili ste spremni da tužite državu jer vam ne daje priliku da primate platu 460.000 nego ste prinuđeni da primate 160.000 dinara. Da li grešim u svemu tome? To je bilo u javnosti. A ovde se pozivate na racionalizaciju, da je to razlog što ne možete da imate striktno četiri, nego ''od dva do četiri''. A onda vidite kako će da funkcioniše Izvršni odbor i kako ga definišete kroz ovaj zakon. I tu se kaže - ukoliko nema tri člana Izvršnog odbora, ne može da funkcioniše. Šta ako maksimalni broj članova Izvršnog odbora bude tri, pa je, ne daj bože, neko iz bilo kog razloga sprečen da dođe, i to bude u kontinuitetu nekoliko puta? Onda će to sve da radi guverner Narodne banke. Onda ukinite i Izvršni odbor i Savet, ništa vam to nije potrebno, dajte sve guverneru, neka čovek radi sve šta i kako misli da je najbolje. Mislim da bi to i predsedniku najviše odgovaralo, pošto će predsednik DS-a i da predlaže tog čoveka, pa ga poštedite eventualnih muka koje će imati u Izvršnom odboru, odnosno od viceguvernera u Savetu, koji bi možda mogli da postave neka nezgodna pitanja ili da se suprotstave nekim odlukama nerazumne politike koja se vodi na Andrićevom vencu i u Nemanjinoj. Ratosiljajte ih tih muka i problema i poverite sve guverneru. Mislim da ovo treba da prihvatite. Nije neracionalno za državu da ima četiri viceguvernera. Dve glave su pametnije od jedne, četiri svakako od dve ili tri. Hvala.
Pet minuta i 15 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Član 7. Predložili smo da ciljevi Narodne banke i Vlade budu zajednički i da oba organa moraju da imaju obavezu saradnje u ostvarivanju tih zajedničkih ciljeva. Sad će guverner biti nesrećan zbog mog pamćenja i pedantnosti u čuvanju papira i izjava. Pred formiranje ove vlade gospodin Dinkić izjavljuje da je pitanje guvernera sistemsko pitanje, i to na sledeći način. Kaže: ''Ne treba da menjamo guvernera svaki put kad menjamo zakon, baš zbog guvernera nismo glasali ni za Ustavni zakon...'' Da ne trošim mnogo od svog vremena, pominje iskustvo Kori Udovički, svoju smenu itd., i iznosi ključnu rečenicu: "Ako se stranci G17 plus ne omogući da preuzme odgovornost za resore ekonomije, poljoprivrede i zdravstva, mi nećemo ni podržati manjinsku vladu DS-a i DSS-a, a još ako se bude išlo na izbor novog guvernera", a vi ste tada već bili guverner, "uopšte nećemo dozvoliti da se takva Vlada formira. Za nas je to sistemsko pitanje, koje je važnije od toga da li će G17 plus biti u vladi ili ne". Koliko je to sistemsko pitanje, govori moja priča o tome ko je gubio, a ko dobijao vašom politikom i vašom primenom instrumenata i odabranih ciljeva monetarne politike. Šta je sad sa strane Vlade bitno? Gospodin Đelić, danas potpredsednik Vlade, zadužen za nauku, u to vreme je govorio sledeće: "Fiskalna ekspanzija krajem 2006. godine je produbila deficit, ali ne bi se preslikala na inflaciju i na Narodnu banku Srbije da NBS nije svojim astronomskim stopama obavezne rezerve gurnula ceo bankarski sektor u gubitak. Platila je čitavih 155 miliona evra na ime kamate da bi kroz operacije na otvorenom tržištu uspela da sačuva cilj koji je sama sebi zacrtala, koji, kao model, nije loš, ali je za Srbiju neprimeren, preuranjen i uveden u nevreme, usred političkog ciklusa". To je vama alfa i omega, početak i kraj – politički efekti, politički ciklus, politički rezultati. "Posledica je, nažalost", citiram gospodina Đelića, "to što ćemo verovatno već ove godine morati da dokapitalizujemo NBS iz budžeta, jer se njen kapital približava nuli". Kada ste se dogovorili oko vlade, oko toga da je guverner sistemsko rešenje, kako bi narod rekao - kada ste se "utalili", prestali ste da budete sistemsko pitanje i kamen spoticanja. Onda kada su se podelili feudi i kada šteta ostaje svima nama, a feudi vama. U tom smislu za mene, za stranku koju predstavljam, Narodna banka i Vlada moraju da definišu ekonomsku politiku poznatu građanima, da definišu cilj koji ćete vi vašim instrumentima da sprovodite i da tu saradnju doživljavate radom na ekonomskoj politici, a ne pritiskom i ucenama. Hvala.
Minut i 35 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Vlada i Narodna banka Srbije ne mogu zajedno da definišu ciljeve, pošto cilj Narodne banke definiše Zakon o Narodnoj banci Srbije. Samo da primetim da niko ovde nije postavio pitanje šta treba da bude cilj, niti da li je to dobar ili loš cilj. Ni vaša poslanička grupa nije dala primedbu na to u kojoj meri bi on eventualno trebalo da se promeni, dali ste samo primedbu vezanu za to kako bi on trebalo da se obogati. Što se tiče obogaćivanja ciljeva, verujte, ovde imam mnogo dužu listu nego vi. Dakle, dodao bih još minimum pet do deset ciljeva, sve to što lepo zvuči, a svi znamo da u praksi ne funkcioniše. A u kojoj meri sam se pridržavao upravo tog feuda, govori činjenica da sam dao ostavku.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. NBS je prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Naravno, i ovaj amandman se zasniva na onim početnim amandmanima, gde treba da se izbriše ova reč "nezavisnost", ali očigledno neko ne zna koja je razlika, pa bih ja sad u nastavku ukazao samo koliko je opasno kada se brkaju termini. Evo, ovako. Kaže se da je cilj poslednja uporišna tačka svih aktivnosti. I, nema 15 ciljeva, postoji samo jedan. Ali, ajde da krenemo sad s ovom visokoumnom politikom Narodne banke. ''Narodna banka Srbije upravlja novcem i kamatnim stopama kako bi ostvarila nisku, stabilnu i predvidivu stopu inflacije, čime stvara ambijent za postizanje održivog ekonomskog razvoja i rasta zaposlenosti''. Održivi ekonomski razvoj – nema; rast zaposlenosti - nema. Dalje, ''starajući se o vrednosti nacionalne valute, doprinosi rastu životnog standarda građana''. U odnosu na 19. vek, životni standard je porastao, to može da se kaže. Ali, da li je konstantan rast, svake godine, i da li je na nivou koji je potreban, to građani imaju prilike vrlo često da pokažu, konkretno, svojim ponašanjem - kada se deli veštačko đubrivo, šećer, brašno, pa narodne kuhinje, kada Pajtić obilazi sa žutim, plavim paketima... Dalje: ''Upravljajući novcem i kreditima, NBS utiče na jačanje i čuvanje poverenja javnosti u dinar,...'' (Ma, gospodine Jelašiću, problem je što građani nemaju dinare.) ''... što privrednicima i građanima olakšava donošenje poslovnih odluka i planiranje budućnosti''. To je sve vaša obaveza, gospodine Jelašiću. To ste vi napisali. Pobeže ovaj ekspert što nema planinarsku dozvolu, priprema se za neku repliku, ali ja čitam vaše, sa vašeg sajta. Hajde i ja malo da projurim taj sajt. Mrzim te sajtove, ali ajde da vas u'vatim za nešto, napisali ste. Kaže: ''NBS utiče na finansijsku stabilnost obezbeđujući sigurnost i efikasnost platnog sistema...'' Malopre rekoste da vas uopšte ne interesuje kontrola platnog prometa. Poslovi platnog promena su bankarski poslovi, to je od 2000. godine tako odlučeno, da je to klasičan bankarski posao. To je ono kada smo gasili SDK, jer je bio opasan. E, sada imamo totalnu opasnost i kada pitate za stanje ili šta je bilo na tekućem računu nekog privrednog društva, NBS kaže - molim vas, mi ne znamo kakvo je stanje, to banke, to je tajni podatak. Ne znaju kada je ko kome uplatio, koliko je uplatio, njih interesuju samo kreditni potencijali, depozit itd. Ništa vas ne interesuje, da budem precizniji. Kaže: ''...efikasnost platnog sistema i nadgledajući i kontrolišući aktivnost poslovnih banaka i drugih finansijskih organizacija''. Kontrola i praćenje aktivnosti banaka podrazumeva sve aspekte bankarskog poslovanja. Jer, ako je Narodna banka dužna da ceni rizičnost nekih kredita, obezbeđenja itd., jer banke kreiraju novac, onda je dužna da i druge aspekte bankarskog poslovanja stavi pod svoju kontrolu. Ali, oni to neće. Zašto? Tu je svemoguća Draginja, nje se više plaše nego MMF-a. Smeškate se, smeškate se, dobro. Kaže: ''NBS je bankar države, upravlja javnim fondovima i javnim dugom''. Gospodine Jelašiću, ovo ste malo nafilovali, ali nema veze. To jeste sada, po novom Zakonu o javnom dugu, i tuđa nadležnost, ali ne ulazim u to. Je l' vi znate da mi imamo lokalne samouprave gde se godinama sprovode ovi dopunski izbori? Kada pogledate kako su oni zaduženi, oni su pojeli pare za četiri sledeća budžeta. Jeste došli do tog podatka? Niste došli do tog podatka. Ali, to je tačan podatak. Ovde se hvale ljudi koji su zaduženi za finansije... Svi su eksperti za finansije. Gde su pare, tu su oni eksperti. Oni znaju da manipulišu novcem, bacaju se nekim terminima, plaše nas, kao to je mnogo komplikovano itd. Gospodine Jelašiću, stičem utisak da vi sa Đelićem ne razgovarate, da ste u teškoj svađi. Vidite šta reče Đelić pre nekoliko dana. Kaže ovako: ''Evropska investiciona banka podržaće sa 250 miliona evra jačanje bankarskog sistema Srbije''. Zašto, kada imamo najmoćniji bankarski sistem? Naše banke su odolele svetskoj finansijskoj krizi. Pukoše oni Amerikanci, a mi stabilni, ko kamen. Kaže Đelić da 250 miliona mora da se uzme da se jača bankarski sistem, radi (slušajte, gospodine Jelašiću) refinansiranja prispelih obaveza najboljih preduzeća. Znači, naša najbolja preduzeća nisu dobra preduzeća. Kakva li su ova druga, što reče Moma Marković? I imaćemo ekskluzivno mogućnost od septembra ove godine... Znate, gospodine Jelašiću, Evropska investiciona banka otvoriće kancelariju kod nas. Ne veruju vam. Država se zadužila, ne može faktički ni da koristi kredite. Zašto? Po logici stvari, kada uzmete evre, da biste ih plasirali za neku investiciju, treba da naštampate dinare. Ko sme da štampa? Treba onda sve da se steriliše, praktično, jer će sve da eksplodira. Ali, ima i bolji sistem, devizne rezerve u devizama prodaju bankama, da bi očuvali kurs. I onda su naše devizne rezerve protočni bojler između banaka. Tako je, gospodine Jelašiću. Bankari vas slave, građani ne mogu da vas gledaju. Ekonomsku politiku ove zemlje, vašu monetarnu politiku, ne mogu da gledaju. Svakog dana je sve gore i gore. Svaki statistički pokazatelj koji bi mogao da bude u plusu, pada na autobuskoj stanici. A ovde se sad ubacuje priča da li predsednik Republike može da bude i predsednik stranke. Imali smo, zašto ne bi mogao da bude? Jer, ako ne bi mogao da bude predsednik stranke, onda ni ministar ne bi mogao da bude predsednik stranke, a jeste. Ali, to je najvažnija tema. Pa onda, da li će naša NBS da bude toliko nezavisna i od mozga. Pa ovde imamo situaciju da čovek, koji je već u sukobu interesa, slovi za kandidata za guvernera, pa će idealno rešenja za novog guvernera da bude postojeći savetnik predsednika Vlade. Ali, on je i predsednik Saveta NBS sada. I ta priča ima da prolazi dokle god ovi novinari što ih plaćaju tajkuni, bankari, izokreću priče, ubacuju nešto novo, nešto interesantno, nešto spektakularno. Dovoljno je samo da neko namigne, dolaze pare iz inostranstva. Velike pare iz inostranstva - 2,6 milijardi evra je do sada Evropska investiciona banka investirala kod nas ovde. Šta je bolje od tih silnih investicija, od tih silnih plasmana? Namnožile se banke, perionice para. Ajde što se peru ove pare iz tih transnacionalnih poslova, peru se i neke druge pare. I mi treba da budemo zadivljeni našom statistikom, našom dikom, koja pokazuje - Srbija je izašla iz krize, kako reče Mirko Cvetković, ali samo ima jedan mali problem - to građani još ne mogu da osete, ni da vide. Onda dolazimo do zaključka da se ovde sve ove politike, i monetarna i devizna i ekonomska, ne vode zbog građana Republike Srbije, ne vode zbog Srbije, nego - zato ste morali da podnesete ostavku.
Deset minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Ovaj amandman je Narodna banka Srbije prihvatila. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Veroljub Arsić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da je Vlada Republike Srbije uvela trend da lica koja se biraju i postavljaju odlukom Skupštine Srbije imaju veći mandat nego sama Skupština Republike Srbije i često se to pravdalo nekim kontinuitetom u radu tog državnog organa, da se ne bi taj red remetio itd. Meni sve ovo liči na želju da, kada izgube vlast, preko državnih organa, državnih institucija, bez mogućnosti da ih Skupština smeni, bez mogućnosti da ih Vlada zameni, i dalje te stranke koje su postavile svoje kadrove vrše vlast. U tome i jeste problem. Ako je jednoj vladi Republike Srbije dovoljno četiri godine da se pokaže i dokaže u radu, ako je jednom sazivu Skupštine Srbije i jednoj većini koja se formira prilikom konstituisanja Skupštine dovoljno četiri godine da se dokaže i pokaže u radu, ne vidim zašto bi to bio problem za razne direktore republičkih agencija, a još više ne vidim nijedan razlog zašto bi guverner NBS bio u poziciji da bude povlašćen u odnosu i na Narodnu skupštinu i na Vladu Republike Srbije. Čitav ovaj predlog zakona sastavljen je i napravljen tako da, kada se jednom izabere guverner, skoro ga je nemoguće promeniti. Pogledajte samo način i pokretanje postupka za smenu guvernera i smenu člana Saveta guvernera NBS. Skoro je nemoguće. Nemoguće je da narodni poslanici to pravo ostvare, a narodni poslanici su nosioci suvereniteta građana u ovoj skupštini i jedina ograničenja koja Skupština treba da postavlja ispred sebe nije Zakon o NBS, već Ustav Republike Srbije. Ne vidim nijedan razlog zašto bi guverner, sposoban ili nesposoban, morao da ima mandat od šest godina, pogotovo što on nije ograničen brojem mandata kojima su ograničeni, recimo, predsednici opština i drugih državnih institucija. Znači, ako je bio dobar, dobiće novi mandat, bez obzira koja je većina u pitanju, a ako ne valja i posle godinu, dve, zašto ga ne smeniti? Zato smo i uložili ovaj amandman, da mandat guverneru bude četiri godine, a ne šest, kako je to predloženo u izmenama i dopunama Zakona o NBS.
Minut je iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, evo opet jedne rasprave koju smo imali nedavno, nastavlja se, i umesto da vidimo jednog zabrinutog guvernera koji odlazi, koji je svojevremeno davao izjave da neće da bude guverner a da država bankrotira, koji je davao raznorazne izjave s kojima se mi iz opozicije slažemo, i očekivali smo da taj guverner sada izađe pred građane i obrazloži te svoje izjave i stanje u NBS, i da on i Vlada prihvate što više amandmana, da se ovim zakonom, koji je tendenciozno pravljen, dotera nešto u red, bilo koliko, i da ljudi u NBS, a posebno guverner, imaju neki vid odgovornosti za stanje makroekonomije u državi, za lošu situaciju u državi, sada slušamo priču da je sve med i mleko, vidimo srećnog, razdraganog, nasmejanog guvernera, vrlo smirenog, koji samo što ne kaže – ljudi, pustite me da odem, svoj posao sam završio, a vi radite šta god hoćete; snaći će se ova Srbija nekako i bez mene. Doći će neki drugi, naravno, ali ja sad razmišljam, pratim ovaj zakon i slušam amandmane, guverner je srećan što u novom zakonu nema nikakve odgovornosti. Guverner više ni za šta ne odgovara. Sve se prenosi na neki kolektivni organ, višestranačko telo, upravni odbor, koji će tobože biti odgovoran, a guverner, koga predlaže predsednik Srbije, neće ni za šta odgovarati, a odlučivaće. Naravno, imaće podršku vladajuće većine, podršku kabineta predsednika države, koji ga predlaže, i moći će bukvalno da radi šta hoće. Slušali smo ovde odgovorne ljude iz finansija koji su rekli da je kriza prošla, da problema nema. Neko reče - ali taj narod nikako da primeti da je kriza prošla, a nadamo se da će se narod opametiti i primetiti da je kriza prošla. Ali, za sve što ne valja u državi, kriva je sadašnja opozicija. Ne vidim da se iko proziva da se pita za nešto što se sada događa. Nisam čuo guvernera da se oglasi, ili nekoga iz finansija, i da sabere cifre. Evo, ja sam nedavno u Boru sabrao cifre obećanja partija iz vladajuće koalicije. Obećali su građanima Bora da će se hitno uložiti u ovoj i narednoj godini u Bor ravno 2.160.000.000 evra. Ljudi, to ne da nije bajka, nego to nema veze s mozgom. Niko se nije zvanično oglasio da kaže da je to nemoguće. Svi ćute, svi ljuškaju, giškaju, svako obeća. Dođe ministar ekonomije i kaže 'ladno – topionica, kol'ko, 400 miliona? Rešeno. Šta treba, solarna elektrana, 200 miliona evra? Dogovoreno, evo, počinju radovi odmah. Četiri autoputa? Odmah počinjemo. Autoput Bor - Koridor 10? To je normalna stvar, to treba odmah rešiti i uraditi. Pokušavamo kroz ove amandmane da upristojimo ovaj zakon, da ipak vratimo neke ljude na odgovornost, da onaj ko sedi u NBS bude odgovoran, da guverner bude odgovoran za stanje u državi, za vođenje kompletnog zaduživanja države, odgovoran za devizne rezerve. Guverner je 'ladno ovde objasnio da imaju devizne rezerve, da se to prodavalo, trgovalo, stabilizovao kurs dinara... A koliko je prodato deviza i kome? – e, to pitanje nije bitno. Ko je taj koji je kupio milijarde evra, po kojoj ceni i ko je odredio tu cenu? – o tome je uopšte nebitno u ovom momentu da se razgovara. Zašto uvoznički lobi caruje u Srbiji? Zato što ga vi podržavate, gospodine guverneru. Vi činite sve da uvoznički lobi caruje, a da proizvođači propadaju i izvoznici da potpuno propadnu. Mi nemamo šta da izvezemo iz Srbije. Pričamo o nekom sporazumu. Normalno je bilo da sporazum bude obostrani, a ne da se jednostrano poštuje. A kada je srpska privreda sahranjena, sada ćemo imati sporazum poštovan s obe strane. Ali, privreda je već uništena. Ko određuje vaše stanje koje ostavljate? Ko treba da donese odluku kako ste radili i šta ste uradili? Želim samo na jednom primeru da kažem koji je vaš rezultat rada. Za dve godine, gospodine guverneru, cena nafte je porasla sa 76 na 120 dinara, a cena mleka, koje seljak proizvodi, sa 34 dinara je pala na 17 dinara. To je stanje vašeg rada, samo na jednom primeru. Da ne navodim druge, ima ih milion. Znači, potpun raspad sistema, potpun raspad poljoprivrede. Evo, uzmite stanje u poljoprivredi. Ne može ga bog popraviti. Ova nevremena i sve što se događa, kako da se plati, odakle, na koji način? Zemlja je, ekonomski, u opštem haosu. Gde ljudi da se zaposle? Poslanici opozicije su zabrinuti za ovu državu. Svaki dan servirate marketinške stvari i pričate o glupostima preko vaših medija. Danas čitam – Ilić, 10 miliona evra. Kakve ja veze imam s kreditima? Niti sam ja uzeo kredit, niti sam ga ja potrošio, niti sam ga prenamenio. To radi Ministarstvo finansija. Što grad Beograd nije dao lokacije? Otkud znam, nisam ja gradonačelnik. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas da govorite po dnevnom redu, da poštujete član 103) Vi, gospodo u vladajućoj koaliciji, ne znate uopšte šta hoćete. Nemate snage da prihvatite bilo kakav amandman koji vezuje guvernera za neku odgovornost. Dovešćete novog guvernera, koji nikome ništa neće odgovarati, šta god ga budete pitali. On je lice koje će tamo sedeti, raditi šta hoće, a neće nikome odgovarati. Tamo će biti neki upravni odbor. I on će raditi šta hoće. Prema tome, skoro desetogodišnji rezultati vaše vlasti su katastrofalni. Sećam se jednog prethodnog guvernera, gospodina Avramovića, bog da mu dušu prosti, koji mi je jednom rekao… (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas da se podsetimo obaveze iz člana 103. i da govorimo po dnevnom redu. Na dnevnom redu pretresa u pojedinostima je amandman koji glasi – da se reči "pet godina" zamenjuju rečima "četiri godine" i odnosi se na vreme izbora guvernera, pa vas molim da govorite po dnevnom redu.) Dobro, gospođo, ako vam mnogo znači. Ne mogu da shvatim, red je da guverner prati vladu, onu u svom mandatu. Red je da se, kad dođe nova vlada, bira i novi guverner. Da li ste zadovoljni? Svi su ovde diskutovali o teškoj ekonomskoj situaciji. Iskoristio sam vreme poslaničke grupe da o tome razgovaramo i da to napomenemo guverneru, koji je vrlo veseo, raspoložen, nasmejan, jedva čeka da se sve ovo danas završi pa da ode čovek kući, da okopava baštu, kako neko reče, a nama je ostavio milion problema. Naravno, o tim problemima niko neće moći da raspravlja. Novi zakon će guvernera osloboditi svake odgovornosti, moći će da radi bukvalno šta hoće, ali ne dozvoljavate da se iznese neka istina, šta treba guverner da radi, kako da se ponaša, šta se nekada radilo, kako rade guverneri u ozbiljnim državama, kako se ponašaju, šta je Narodna banka u jednoj ozbiljnoj državi. Kako smo mi to, gospodine guverneru, raščistili takve gigante, takve naše banke, prodali njihovu imovinu u bescenje, uveli u stečaje? Šta je s aferama "Sartida", "Jugobanke", "Beobanke", "Investbanke"? Sve je to povezano u jedno, sve se to odradilo veoma vešto, prljavo, ružno. Danas su nestali papiri, nestala dokumentacija, zastareli sporovi. Sve je to rešeno onako kako se htelo da se reši. Nikad nisam čuo da vi, kao ozbiljan čovek, ozbiljan guverner, ozbiljno razgovarate, a vaš predstavnik Banke je bio sa mnom na Kipru, ja sam bio šef tima za one kiparske pare, i mi smo sve to pronašli lepo. Meni je jako žao što je taj čovek isteran iz Narodne banke zato što je izneo istinu. I sad je neki referent u "Komercijalnoj banci", jer ste ga oterali zato što nije hteo da potpiše nešto što je tadašnji guverner, vaš prethodnik Dinkić, insistirao. A onaj drugi, Spasić, u UBPOK-u je napredovao, unapređen je jer je sve to lepo pokrio kako valja i kako treba. I sve se to završilo na tome. Vi, kao ozbiljan guverner u jednoj državi gde se radilo o milijardama, niste uopšte nikada tu temu stavili na dnevni red. Mi smo pričali, govorili, držali konferencije za novinare. Sad je bitnije da li je u zakonu mandat jednu godinu kraći, jednu godinu duži, to je veoma važno. Važno je sve drugo, ali nije važno da nam vi kao guverner kažete gde su akcije "Jugobanke", milijarde uložene u "Zagrebačku banku" u privatizaciji i kako je pravobranilaštvo reklo da mi nismo zainteresovani za taj novac, šta se dogodilo s tim novcem u privatizaciji "Zagrebačke banke", koji su to privatni računi, gde se taj novac čuva, ko su vlasnici tih tajnih računa itd. O tome ništa ne govorite, a mnogo znate. E, zato što mnogo znate, treba mirno da odete, da se sklonite i da dođe neko drugi i da, naravno, nastavi tamo gde ste vi stali. I neko drugi će doći, ali on neće imati nikakvu odgovornost jer će preneti to na upravni odbor i niko neće biti odgovoran. Znate onu staru narodnu poslovicu – gde je mnogo maja, tu nema jaja. Neće biti para. Srbija, gospodine Jelašiću, dolazi u teške probleme. Meni je drago da ste ovo sve vi govorili. Bio sam presrećan kad pročitam neki vaš intervju, kada ste govorili o ovim problemima o kojima ja sad govorim. Ko vas je to ućutkao? Zašto ste sad postali čovek koji se, jednostavno, samo smeška, sve mu ravno i sve mu lepo, srećan je što će da ode i što će neko drugi da dođe i što taj drugi koji dođe neće ništa ružno o vama da kaže? Napravljen je dil, napravljen je dogovor da se to sve odradi onako, na jedan način koji će ići na štetu Srbije. I tako će i biti. Sve će ovo ići na štetu Srbije i Srbija će ući u velike probleme. Svakim danom je sve gore i gore. Vi ćete otići, naravno, a ovi će nastaviti da nam pričaju prazne priče. Možda će i uspeti da ubede narod da su oni pobedili Nemce. Vidim, najviše ste doprineli vi koji ste oko Vlade da se ta pobeda ostvari. Još ako večeras, ako da bog, pobedimo, opet ćete se vi oglasiti. Sve što valja, vi ste napravili. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, stvarno vas molim da fudbal izostavite iz kršenja člana 103. Poslovnika Narodne skupštine.) Pa, to je vrlo važno. Vi to ne razumete, gospođo Čomić, ali šta ću vam ja? Hvala vam puno, gospođo Čomić, što ste mi i ovoliko vremena dali, nisam očekivao.
S pravom niste očekivali. Ali, s obzirom na to da je većina narodnih poslanika preširoko shvatala svoju obavezu iz člana 103, onda je i takvo preširoko shvatanje šta je to na dnevnom redu i šta su nam prava i obaveze podrazumevajuće za sve, jer su jednaki svi učesnici u raspravi. Guverner Radovan Jelašić želi reč. Izvolite.
Pretpostavljam da se ja samo onda smešim ako sam se pretvorio u ogledalo i gospodin Ilić vidi samoga sebe u meni. Ja sam se sigurno najmanje smešio ovde za vreme ovog skupštinskog zasedanja. Dakle, svako ko ima dinara, ima pravo da kupi devize. Rekao sam već i onda, kada se pričalo o zakonu u načelu - svi koji raspolažu dinarima, imaju pravo da kupe devize. Narodna banka redovno podnosi svoj izveštaj. Izveštaj za poslovnu 2009. godinu će biti dostavljen Narodnoj skupštini u sledećih par dana. Narodna banka Srbije, što se tiče nivoa odgovornosti, ima u opisu svoga posla stabilnost cena. Onoga dana kada se to ne postigne, kada Skupština i poreski obveznik treba da daju značajnu sumu novca za stabilnost finansijskog sektora, to će biti potvrda da Narodna banka nije postigla niti svoj cilj oko finansijske stabilnosti, niti svoj cilj oko stabilnosti cena. U zakonu je jasno definisano na koji način se može pokrenuti proces smene guvernera. Vezano za naftu i mleko, zaista se izvinjavam, ali moram da kažem da to nije u nadležnosti NBS. Narodna banka zaista ne bi trebalo da prati tu istu vladu, pošto to ni u kom slučaju ne bi bio doprinos i potvrda nezavisnosti i samostalnosti centralne banke. Što se tiče vlasničke strukture bankarskog sektora, kada sam ja postao guverner, februara 2004. godine, udeo stranih banaka je bio 23-24%. Došlo je do značajnih promena i tadašnja vlada je odlučila da proda veliki broj banaka. Ponavljam, ja ih nisam prodavao, nego ih je prodavao vlasnik, a vlasnik je tada bila država, Vlada Republike Srbije. Do 2007. godine je Vlada odlučila tada da proda i da se taj udeo stranih banaka poveća na 74%.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, pa narodni poslanik Velimir Ilić. Narodni poslanik Velimir Ilić želi repliku. Nemate pravo na repliku, iskoristili ste vreme od 15 minuta za predsednika poslaničke grupe. Na raspolaganju vam je još devet minuta i deset sekundi od vremena poslaničke grupe i to vreme možete koristiti po svojoj volji, uz poštovanje člana 103. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, ovde smo čuli jedan amandman kojim se predviđa da se mandat guvernera sa pet godina skrati na četiri godine, uz konstataciju da bi mandat guvernera trebalo da prati mandat Vlade. Zbog toga ću biti u obavezi da pročitam član 95. Ustava Republike Srbije, koji kaže – Narodna banka Srbije, centralna banka Republike Srbije, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj i odgovara. Narodnom bankom Srbije rukovodi guverner, koga bira Narodna skupština. Opasno je da se guverner NBS svodi na poverenika Vlade i činovnika Vlade. To su dve odvojene institucije. Molim sve poslanike, a ujedno pokušavam da poručim i građanima da su to dve odvojene institucije, da je NBS nezavisna institucija, da je guverner NBS nezavisna institucija, a da Narodna skupština i mi kao narodni poslanici imamo obavezu da sprovodimo parlamentarnu kontrolu i vodimo računa o radu Narodne banke kroz parlamentarnu kontrolu Narodne banke. S druge strane, obrazlažući ovaj amandman, pojedini poslanici su se pozivali na određene ekonomske kategorije koje nisu delokrug rada guvernera NBS. Uz to, i parametri koje su izneli, nisu istiniti. Jer, otkupna cena mleka možda negde jeste 17 dinara, ali je u Rasinskom okrugu 25,80. Ko ne veruje, neka pozove mlekaru "Ekomlek" i pita – izvinite, koliko vi plaćate mleko? A svaki poljoprivredni proizvođač koji da više od 200 litara mleka, dobija cenu 28,30 dinara. Ovo govorim istine radi, jer ako mi ovde, kao narodni poslanici, stalno plasiramo tezu da je sve propalo, da ništa ne valja, da je poljoprivreda u haosu, onda bez ikakve potrebe iznosimo određene podatke koji nisu istiniti i ne odgovaraju činjeničnom stanju. A njih najbolje demantujem ne ja, već svako ko želi može da pozove otkupljivače mleka u Rasinskom okrugu ili proizvođače mleka u Ribarskoj reci i pita – koliko plaćate mleko? Možda je cena mleka u nekim krajevima Srbije drugačija i manja. S druge strane, ako govorimo o tome koliko dugo neko treba da bude guverner NBS, samo ću da vas podsetim, evo gospodina Markovića, u čije vrsno ekonomsko znanje sam siguran, on sigurno zna da je gospodin Đorđe Vajfert bio najbolji guverner Narodne banke u Kraljevini, prvo kod Milana Obrenovića, i da je njegov prvi mandat guvernera trajao od 1891. do 1902. godine, a drugi od 1912. do 1926. godine. Ostao je upamćen kao najveći dobrotvor, kao najbolji guverner u istoriji Srbije. To što je toliko dugo bio guverner, nije bila njegova mana. Naprotiv, on je bio guverner u vreme kada je ministar finansija bio čuveni Laza Paču i čovek je bio guverner za vreme dve dinastije, i Obrenovića i Karađorđevića. Dinastije su se menjale, ali se nije menjala monetarna politika tadašnje Kraljevine Srbije, a potom i Kraljevine SHS, odnosno Kraljevine Jugoslavije. Ako govorimo o tome koliko neko treba da bude guverner, treba da bude onoliko koliko dobro radi svoj posao. Nigde se u zakonu ne kaže da će on svih pet godina ostati guverner ako napravi pogrešku, ili šest ili sedam ili 12, a na nama je da kažemo da li on dobro radi ili ne radi dobro. S druge strane, kada govorimo ponovo o tome koliko je banaka prodato u ovoj zemlji, to je gospodin guverner jako lepo kazao. Do 2004. godine udeo stranih banaka je bio 24%. Od 2004. do 2007. godine DS nije dobio mandat da rukovodi ovom zemljom, nije imao ministre u Vladi Republike Srbije, bio je u opoziciji, i u tom trenutku je prodato još 50% udela stranim bankama, tako da je na kraju prvog mandata vlade Vojislava Koštunice učešće stranih banaka bilo u ukupnom procentu od 74%. Ovo govorim istine radi. Što se tiče fudbala, sve je lakše sada, kada je 1:0 protiv Nemačke. Biće mnogo lakše kada pobedimo i Australiju.
Pet minuta i 35 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić, pa narodni poslanik Veroljub Arsić. (Veroljub Arsić, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Narodni poslaniče Veroljube Arsiću, vrlo pažljivo slušam svakog poslanika. Pravo na repliku se dobija kada smatram da je osnovano. U ovom slučaju nije. Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, šta znači to kada guverner podnese ostavku? Čuo sam ovde koliko je bio koji guverner. Vi niste prekinuli kada je neko držao predavanja iz istorije, i o mleku isto tako, pošto je mleko u Rasinskom okrugu, a ja kažem – u Moravičkom okrugu je, npr., 16-17 dinara. Zašto je tamo 16 dinara? Pošto je u Šapcu? Kako može Šabac da vozi iz Moravičkog okruga, kako je to isplativo itd.? Da ne načinjemo te teme. Da li ste vi, gospodo, ubeđeni, da li je gospodin guverner ubeđen da je bio samostalan i da se on za nešto i pitao u Narodnoj banci? Za sve se pitao Dinkić. Evo, on nosi znak. Čim nosite znak na reveru, niste samostalni, ne odlučujete vi, odlučuje neko drugi. Zato ste i podneli ostavku, jer neko drugi odlučuje. I svi vi koji nosite taj znak na reveru, a pričate mi ovde da ste nezavisni, ne mogu da razumem i da prihvatim tu vašu autonomnost u bilo kojoj ustanovi itd. Prema tome, nemojte nam ovde držati predavanja kako to treba da bude. Tako bi trebalo da bude, ali tako nije, nažalost, kod nas u Srbiji. Znamo mi ko se ovde za sve pita, ko sve odlučuje. To ste i tražili, da sve odlučuje jedan čovek, i to ste i dobili. Zato su vam smetale neke prethodne vlade, jer je vaš predsednik bio manji od makovog zrna u nekim drugim vladama i nije mogao da dobije prostor da radi ono što je hteo da radi sada. A, evo, gde ste, kada ste dobili odrešene ruke, doveli državu. Doveli ste je u jednu tešku situaciju. Vi to ne shvatate, ili ne shvatate ili ste neodgovorni. Nikada nisam mogao da shvatim da neko može imati toliku neodgovornost. Zato postavljam pitanje guverneru – da li su istiniti oni intervjui koje je davao neposredno pre ostavke, kada je rečeno da je počela da se povećava javna potrošnja itd., da li su to njegove reči? Kada se suprotstavio svom šefu, koji je tražio kreditne linije, povećanje javne potrošnje itd., pa je guverner stao na stranu ministarke finansija i onda je, naravno, morao da ode. Kada ste bili iskreni, da li danas, da li tada, da li nikada, da l' vas niko ništa nikada nije ni pitao, a vama je bilo lepo pa ste se uljuškali? A sad vam je došla dobra prilika da se izmaknete iz toga i ostavite te vaše naredbodavce da rade sami svoj posao. Ovo je, znači, napravljen dil između dve političke stranke da se ovako završi, i dil je sad pri realizaciji. Vladajuća većina će promeniti zakon, a uslov da se promeni zakon je bio da se prihvati dil, da se izbegne odgovornost. Sve ste to lepo dogovorili i odradite to do kraja. Ali, moraćete parlamentu, bilo kad, da položite račune o radu u prethodnom periodu.
Četiri minuta i 30 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Mi smo Skupštini svake godine podnosili izveštaj, isto tako i Savetu, a isto tako i oditoru, isto tako i svim međunarodnim finansijskim institucijama, pre svega MMF-u, od koga smo uzeli kredit i zbog toga smo bili u obavezi da se knjige otvore i njima. To je s jedne strane. S druge strane, ja sam šest godina, kao i moje kolege, isključivo radio samostalno i nezavisno. Dakle, ne samo ja, nego i sve moje kolege. A što se tiče zastavice koju nosim na reveru, na to sam i te kako ponosan. Pošto ne vidim dobro, ja nosim naočare, a inače vam mogu pokloniti. Dakle, ovo je zastava Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde očigledno neko pokušava malo da izigra ono što se ovim amandmanom predlaže. Znači, mi se sada nalazimo na pola mandata Skupštine Srbije. U ovoj polovini mandata biraće se guverner. Imaće vremena dve godine da se dokaže, ako izdržite toliko na vlasti, ovom sazivu Skupštine i dve godine narednom sazivu Skupštine. Pola - pola. Kako je predloženo izmenama i dopunama, guvernera neće moći da zameni ni naredni saziv Narodne skupštine, a guverner, pri tom, zaboravlja kako je došao i bio izabran prvi put za guvernera. Prvi put ste izabrani za guvernera kada je G17 promenio Zakon o Narodnoj banci, smenio guvernera Kori Udovički i postavio vas. Sad isti zaštitni mehanizam, da ne bude vaš naslednik smenjen, postavljate za njega. Nije mi jasno još nešto. Ako u obrazloženju piše da ne treba vezivati mandat guvernera Narodne banke sa izbornim ciklusom, u zakonu, sadašnjem, važećem, piše - pet godina, je l' nije povezano s izbornim ciklusom? Nije. Pa, što onda predlažete šest? Znači, da lice koje ćete, kao naslednika, vi da predložite Borisu Tadiću, predsedniku DS-a, što duže bude guverner. Toliko dugo, da ga ni naredna skupština ne može smeniti. U tome je problem.
Minut i 40 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Samo jedna činjenica. Mi sada menjamo zakon koji je donet jula 2003. godine. Od tada taj zakon nije menjan i sada se menja zakon koji je donet, naglašavam, jula 2003. godine.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Vreme na raspolaganju je četiri minuta i 50 sekundi.
Gospodine guverneru, izvorni zakon o Narodnoj banci Srbije je objavljen u "Službenom glasniku" br. 72/03, izmene i dopune Zakona o NBS u "Službenom glasniku " 55/04. i nove izmene i dopune Zakona o NBS u "Službenom glasniku Republike Srbije" 85/05. godine. Dakle, ovaj zakon je pretrpeo dve promene pre ovih izmena i dopuna. Budite oprezni kada nešto govorite.
Guverner Radovan Jelašić ima reč.
Te izmene se tiču isključivo dodatnih nadležnosti koje je Narodna banka dobila, zbog toga što su u međuvremenu osiguranje i lizing predati u nadležnost NBS. To su bili originalni zakoni koje je ova cenjena kuća usvojila i zato je to išlo kao prateći zakon.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jelašiću, podneli smo u ime poslaničke grupe DSS amandman na član 15, gde smo predložili da se stav 2. menja i glasi: ''Sednice Izvršnog odbora održavaju se ako su prisutne dve trećine članova Izvršnog odbora'', a stav 6. menja se tako da glasi: ''Sednicama Izvršnog odbora prisustvuje ministar nadležan za poslove finansija, bez prava glasa''. Predloženim tekstom zakona je predviđeno da se sednice Izvršnog odbora održavaju ukoliko su prisutna najmanje tri člana Izvršnog odbora. Mi smatramo da je to teško ostvarljivo, s obzirom na to da je predloženim zakonom predviđeno da Narodna banka ima od dva do četiri viceguvernera. Smatramo da je bolje zadržati rešenje koje je bilo u dosadašnjem zakonu, da se sednice Izvršnog odbora mogu održavati ako prisustvuje najmanje dve trećine članova Izvršnog odbora. Drugi deo amandmana se odnosi na obavezu ministra finansija da prisustvuje sednicama Izvršnog odbora, da ne stoji ''može prisustvovati'', već da se to izbriše, i to je usvojeno prihvatanjem amandmana koleginice Branke Ljiljak. Pozivam vas da prihvatite ovaj prvi deo amandmana jer smatram da je to kvalitetnije rešenje i popravlja predloženi tekst zakona.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo, gospođo predsedavajuća, gospodine guverneru, izgleda da ste vi ovaj predlog zakona naručili, kao što to obično rade oni koji idu kod šnajdera da naruče odelo po želji, za prepoznatljivu mušteriju koja će pošteno da plati. Gospodine guverneru, obrazlagali ste danas i definiciju i naziv Narodne banke Srbije. Prvo, u odredbi člana 1, shodno Ustavu Republike Srbije, tj. članu 95, kaže - Narodna banka Srbije je centralna banka Republike Srbije, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine. Međutim, u odredbama zakona za koji slede izmene i dopune nema nijedne reči da su odredbe i definicije u skladu sa Ustavom, niti su u skladu sa članom 1. Predloga zakona. Vi ste u članu 1, odnosno 2. predvideli da je NBS centralna banka Republike Srbije. Gospodine Jelašiću, da li je to zbog toga što je ona u centru Beograda, glavnog grada? Drugo, uzmite, ne znam ko je pripremao ovaj predlog, ko će da pripremi i ko će da da odgovore na član 4. Da li vam je član 4. u skladu sa članom 2? Nije. U članu 4. predlažete da se učlanu 5. izvrše izmene, koje glase: ''NBS ima pečat...'' (Je l' tako? Jeste.) ''... koji sadrži naziv Republike Srbije i naziv i sedište NBS, kao i Veliki grb Republike Srbije''. Ima li ovde, u ovom pečatu, sadržaj da je Narodna banka Srbije centralna banka Republike Srbije? Nema. Imate veliki problem, jer se radi o preko 45 članova koji nisu u skladu sa Ustavom, čl. 92, niti sa odredbama člana 2. Predloga zakona. Gospodine Jelašiću, postavlja se jedno pitanje, koje bi trebalo da zna finansijska struka. Kaže se da se iskusan finansijer stvara kroz praksu godinama, baš kao i dobar hirurg ili pilot, samo što se greške neukog pilota i hirurga vide brže i one su, ma kako bile strašne, individualne, a greške nekog finansijera, mislim na vas i na ministra finansija, jer ste vi najveći neprijatelji budžeta Republike Srbije i najveći neprijatelji poreskih obveznika. Šta mogu da urade guverner i ministar za finansije? A budžet Republike Srbije treba posmatrati kao i svaki budžet u drugoj državi - to je mikrohirurgija. Greške neukog finansijera su naoko teško vidljive, ali su sa drastičnim i nesagledivim posledicama, koje, što je najstrašnije, pogađaju nebrojeno mnogo ljudi u Republici Srbiji. Gospodine guverneru, kakvo je stanje u Republici Srbiji? Bruto domaći proizvod je manji za 3%, uvoz opreme je manji za 40%, a repromaterijala za 16%. Bruto investicije su manje za 25%, industrijska proizvodnja je smanjena za 12%, trgovina na veliko i malo je manja za 12%, obim građevinskih radova smanjen za 30%, saobraćaj smanjen za 8%. Površine zasejane pšenicom (ono za šta se SRS zalaže, za poljoprivredu i poljoprivrednike) od Drugog svetskog rata nikada nisu bile manje, a duplo su manje nego 1990. godine. Izvoz robe i usluga smanjen je za 22%. Konkurentnost privrede je na listi Svetskog ekonomskog foruma pala za 8%. Spoljni dug je dostigao 32.750.000.000 dolara. Javni dug premašio deset milijardi evra. Računi preduzeća su blokirani u 69.000 slučajeva. Broj nezaposlenih je oko milion građana Srbije, a bez plate radi više od 200.000 ljudi. To vam je slika, gospodine guverneru. I, problem je u tome što se javlja jedna veoma važna činjenica. Gospodine guverneru, možete li vi da odgovorite na moje pitanje, a da građanima Srbije danas date konačno obaveštenje? Devizne rezerve Srbije su stvorene od strane građana Republike Srbije, radnika i ostalih. Molim vas, te devizne rezerve, kolike su? Da odgovorite, nemojte da krijete. I gde se nalaze, od kada, po godinama, ko s njima raspolaže i kolike su, naravno? Zašto su one tajna za građane Srbije? I što niste ipak predložili da se jedna milijarda evra ovih deviznih rezervi pokloni seljacima poljoprivrednicima, voćarima, stočarima, povrtarima, vinogradarima, da mogu da proizvode i za sebe i za državu i za izvoz? Bilo bi dobro da ste im omogućili da kupe, za onu 41 milijardu dinara pre dve godine, za specijalne usluge samo, moglo se kupiti 14.000 traktora, da se poklone individualnim poljoprivrednim proizvođačima, da oru ovu srpsku zemlju, da proizvode i za sebe i za državu i za izvoz. Hvala.
Pet minuta i 20 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Jelašić.
Mnogi moji prethodnici su poklanjali devizne rezerve. Rezultat toga je bila hiperinflacija, zarade 10-15 maraka, izgubljena stara devizna štednja, bankrot države, reprogramiranje svih dugova itd. Što se tiče visine deviznih rezervi, one već godinama nisu tajne. Tajne su samo za one koji ne čitaju izveštaj Narodne banke, koji ne gledaju sajt Narodne banke Srbije, koji ne čitaju novinske izveštaje. Dakle, devizne rezerve trenutno iznose deset i po milijardi evra. Od tih deviznih rezervi, na štednju naših građana trenutno se odnosi negde ispod 6,5 milijardi evra. Od toga je 45% položeno u Narodnoj banci kao obavezna rezerva i taj novac je plasiran u prvoklasne hartije od vrednosti i u prvoklasne banke. Što se tiče centra, dakle šta to znači centralna banka, centralna institucija, da li je to centar Beograda, mi smo samo u Zakon o NBS prepisali iz Ustava Republike Srbije član 95, koji jasno definiše da je NBS centralna banka Republike Srbije, samostalna i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj i odgovara. (Petar Jojić, s mesta: Replika.)
Narodni poslanik Petar Jojić traži pravo na repliku. Nemate pravo na repliku. (Petar Jojić, s mesta: Pogrešno sam protumačen.) Narodni poslaniče, molim vas da ne dobacujete. Uvidom u sopstveni govor možete videti da imam pravo kad kažem da nemate pravo na repliku. Imate vreme poslaničke grupe i to možete iskoristiti u popodnevnom delu. Za danas završavamo prepodnevni deo sednice. Rad nastavljamo u 15.00 časova, raspravom u pojedinostima, amandmanom koji je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Ujedno obaveštavam Narodnu skupštinu, na osnovu člana 27. i člana 85. stav 5, da ćemo danas raditi i nakon 18.00 časova, a do završetka rasprave u pojedinostima, pretresom predloga zakona koji je trenutno predmet našeg rada. Rad nastavljamo u 15.00 časova. Hvala vam. [[Posle pauze – 15.00]] Nastavljamo rad u popodnevnom delu. Samo da podsetim narodne poslanike o vremenu koje im je preostalo na raspolaganju: poslanički klub PUPS ima na raspolaganju ukupno vreme, kao i poslanička grupa manjina, poslanička grupa NS ima na raspolaganju četiri minuta i 40 sekundi poslaničke grupe, poslanička grupa LDP ima na raspolaganju minut i 30 za ovlašćenu predstavnicu, poslanička grupa SPS-JS ukupno vreme, kao i poslanička grupa DSS, poslanička grupa ''Napred, Srbijo'' ima četiri minuta i 10 sekundi, poslanička grupa G17 plus ima pet minuta i 55 sekundi ovlašćenog predstavnika i ukupno vreme poslaničke grupe, poslanička grupa SRS ima na raspolaganju 33 minuta i 20 sekundi poslaničke grupe i poslanička grupa ZES ukupno vreme predsednice poslaničke grupe i 88 minuta poslaničke grupe. Na član 15. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka Srbije je prihvatila ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, moj se amandman, koji sam podneo u ime SRS, odnosi na način i uslove rada Izvršnog odbora Narodne banke Srbije. Stav je SRS da zakon mora definisati potvrđivanje Statuta, ono što ste izbrisali i ono što je, po nama, ključno. Naime, prema odredbama Zakona o NBS, Statut donosi nadležni organ u Narodnoj banci, uz potvrdu Narodne skupštine. Vi ste sada, ovim predlogom, brisali odredbu da se potvrđuje u Narodnoj skupštini. Zašto? Dok ne kažem zašto, moramo objasniti suštinu problema. Problem je u tome da je odredbama Zakona o NBS iz 2003. godine bila obaveza ovog parlamenta da da potvrdu na odredbe Statuta. Kakva je sudbina potvrđivanja statuta? Da li je Skupština potvrdila statut? Nije. Šta je NBS učinio, to ćete nam vi sada reći, to je moje pitanje – šta ste vi učinili, koliko ste se puta obratili Narodnoj skupštini i tražili od ovog organa, najvišeg državnog organa i institucije, da da potvrdu na odredbe Statuta? To je koordinira aktivnost Narodne banke i ove institucije. Zašto? Zbog odredaba koje ste ugradili u odredbe Statuta, i u pogledu organizacije i u pogledu sistema i načina funkcionisanja NBS, a posebno odredaba koje se odnose na zarade u NBS. Sedam godina taj akt nije potvrđen u ovom parlamentu i sada, na najjednostavniji način, vi, kao predlagači ovog zakona, brišete odredbu Statuta. Nije to jedina zamerka SRS-a. Šta SRS još zamera u pogledu ovog predloga zakona, a i inače problema koje imamo u finansijskom sektoru? Odsustvo strategije. Između NBS i Vlade Republike Srbije ne postoji prava koordinacija, ne postoji uzajamni odnos, interaktivnost u delatnostima u kojima se preklapate. To je vidljivo iz izjava guvernera NBS u periodu od 2004. godine do danas. U pravilu su suprotne. Imali smo nekoliko vlada, nekoliko ministara finansija, izjave koje su se odnosile na monetarnu politiku, finansijsku politiku, ekonomsku politiku, privredna kretanja, po pravilu su bile u suprotnosti, samo zato što niste sačinili strategiju. Jedna narodna banka i jedna država bez strategije u oblasti finansija ne može da bude. Ne možete koordinirano delovati ukoliko nemate pravu strategiju.I svi problemi u ovoj sferi proizlaze upravo iz toga što nemate adekvatnu strategiju. koja je usvojena u ovom parlamentu i koja je obavezujuća i za NBS i za Vladu. Šta dalje zamera SRS? Zamera guverneru i rukovodstvu NBS što je u poslednjih godinu i po dana Narodna banka potrošila na očuvanje kursa tri milijarde evra. Gde su tu analize NBS i kada ste vi, kao guverner, saopštili koje su to analize koje pokazuju opravdanost tolikog utroška deviza? Tri milijarde evra za godinu i po, to je mnogo i za daleko jače države. Daleko jače privrede i daleko jači finansijski sistemi ne bi to mogli izdržati. Da li imate analizu šta bi se desilo da ste dozvolili povećanje kursa u odnosu na ostala privredna kretanja, u odnosu na ostala agregatna stanja i u finansijskom i ekonomskom i privrednom smislu? Da li imate takve analize? Da li ste radili takve analize? Niste radili. Dalje, nijednog trenutka niste izašli sa pravim podatkom o tome ko, kada i na koji način kupuje te devize koje vi iznosite iz deviznog sistema Narodne banke. Kupuju banke i kupuju uvoznici. Zašto to nije transparentno? Zašto to nije na sajtu NBS, kao što je na sajtovima gotovo svih savremenih banaka? Zašto se kriju ti podaci? Pre 20 dana ministar finansija je izašao sa podatkom, kada je kurs počeo naglo da raste, da su krivi oni špekulanti koji su iskoristili tržišno-finansijske uslove, da su oni digli kurs evra. Diana Dragutinović je to izjavila. Dva dana posle toga kandidat za novog guvernera izlazi sa sledećom izjavom – sve što je učinjeno od strane NBS, učinjeno je na zakonit način; sva kupovina je izvršena u skladu sa zakonom. Šta to znači? Kakva je to izjava ministra finansija koja se poziva na špekulantske radnje, u odnosu na izjavu čoveka koji je predsednik Saveta NBS ovoga trenutka, a budući guverner, koji daje potpuno suprotnu kvalifikaciju svih aktivnosti oko kupovine deviza? Samo zato što ne radite transparentno. Treba da radite transparentno, da se zna u ovoj državi ko kupuje, zašto kupuje i koji su benefiti te kupovine. Zašto to kupuju banke? Zato što imaju novac. Imaju novac i transferišu ga iz dinara u devize. Zašto kupuju uvoznici? Zbog kupovine robe u inostranstvu. Zašto je to tajna? Zašto se to krije? Zašto javno ne objavite i kažete – to je zakonito, to se radi u svim normalnim državama? Svi ti podaci postoje u svim normalnim državama, sem kod nas. Zašto mi gledamo mistično na te podatke koji će izaći? Kada bi se razotkrilo to, onda bismo mi mogli tačno, prema kupovini, videti ko kupuje, zašto kupuje i koja je to lobistička sprega između banaka i uvozničkih firmi i monopolista na domaćem tržištu. Onda bi bilo sve jasno. Vi svesno prikrivate špekulativne odnose u oblasti kupovine deviza, a time direktno utičete na kurs dinara. Nadalje, SRS zamera i Vladi i NBS sledeće - kamatnu politiku. Ako se vi sećate, a verovatno se sećate, pre godinu i nešto dana, na jednom zasedanju OUN, koje se bavilo pitanjima ekonomsko-finansijske krize u svetu, naš premijer je izneo jednu činjenicu, notornu činjenicu, koju svi mi znamo, ali verovatno vi kao guverner NBS najbolje to znate, ali nijednog trenutka u javnosti niste s njom izašli. On je rekao sledeće – marže u Srbiji su do sedam puta veće od marži u državama odakle dolazi kapital koji se kao vid stranih investicija ulaže u našu državu. Šta je bila suština njegovog govora? Diskvalifikacija onih koji ulažu, znači, strani kapital koji ulazi ovde sa vrlo visokim maržama, ili je to bila kleveta istih tih banaka koje uzimaju na našem tržištu sedam puta više nego što je to uobičajeno u zapadnoevropskim zemljama odakle dolazi taj kapital. Šta je tu učinio premijer i šta je tu učinio guverner NBS, ako su te činjenice istinite? Ništa. Ništa ni Vlada, a ništa ni guverner, ništa ni rukovodstvo NBS. Zašto? To je pitanje koje će postaviti svaki građanin. Odgovor je jasan. Dolazak tih stranih banaka bio je dogovoren u organizaciji pojedinaca. Banke su dolazile po vašoj inicijativi. Lobistički krugovi unutar DOS su 2002. i 2003. godine dovodili strane banke, koje su dobile ovde monopolistički položaj. Ono što je na Zapadu zabranjeno, monopolizacija finansijskog tržišta, vi ste ovde dozvolili. Zato imamo najviše kamate i najviše marže u Evropi, i zato imamo sve ove probleme koji će tek u budućnosti nastupiti - način i uslovi povratka kredita, promene uslova u kreditnim zaduženjima po ugovorima koje su pojedinci sklapali s bankama itd. Širi je spektar primedbi SRS-a. Godinama ukazujemo na to, odgovora s vaše strane nema. Onoga trenutka kada se sagleda celokupna monetarna, kreditna, finansijska i svaka druga politika, a posebno politika u oblasti monetarne sfere, jasno će se doći do pozicije ko je krivac za sve to. Najveći krivac je guverner NBS, koji ništa nije učinio da se monetarno- kreditni, finansijski aspekti koji su prisutni u našem privrednom i finansijskom životu budu otklonjeni i svi problemi će biti još akutniji u nastupajućem periodu. Zato građani plaćaju do 35% više, jer su sklapali takve ugovore, a vi ništa niste učinili da sprečite to lihvarenje i te štetočinske ugovore od strane banaka. Čak, sramno je što ste pozivali građane da dođu u NBS, da će NBS dati pravni savet. Kakav pravni savet? Je l' to zakonito poslovanje banaka? Vi ste odgovorni za zakonito poslovanje banaka. Kakvi ugovori u kojima će se do nemilosti iscrpiti građani u smislu povećanja kamatnih stopa? To je lihvarenje. U svim normalnim zemljama takve banke, koje se bave takvim špekulativnim poslovima, oterane su sa tržišta, a ovde normalno rade i posluju. Hvala vam.
Devet minuta i 45 sekundi iskorišćeno je od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Strategiju finansijskog sektora zaista ne bi trebalo i ne treba da usvaja Skupština, pošto je ona u nadležnosti Narodne banke Srbije. Što se tiče prodaje tri milijarde evra, pre podne sam već odgovorio na to. Dakle, želim samo da istaknem da niko ne priča o tome kada smo mi od Vlade otkupili pola milijarde evra, a isključivo se priča o onom drugom delu posla, kada smo prodali to što smo, još jedanput naglašavam, nekoliko nedelja pre toga otkupili. Meni zaista nije poznat nijedan sajt nijedne centralne banke gde se tačno vodi ko je, kada i zbog čega kupio 150, 200, 300 evra i u koje svrhe. Zahvaljujem na vašem tumačenju vezano za to da banke, naravno, kupuju devize, isto tako da uvoznici kupuju devize, sasvim normalno, ali još jedanput, meni nije poznato kakva bi to baza podataka trebalo da bude gde bi bilo tačno navedeno ko, zašto i kada kupuje, a naravno da se kupuje preko banaka. Što se tiče monopolističkog uvođenja novih banaka, želim samo da kažem da sam ja za šest godina u NBS potpisao isključivo jednu jedinu grinfild licencu, i to je bila Moskovska banka. Za sve ostalo je bilo kupaca. Dakle, za ulazak svih ostalih banaka, vlasnik u Srbiji je odlučio da proda svoj udeo. Još kao poslednja stvar, NBS je zadužen za stabilnost bankarskog sektora, dakle, da se brine o tome da je bankarski sektor dovoljno likvidan i dovoljno solventan, a ni u kom slučaju NBS nije policajac. Da smo to, onda verovatno u sektoru supervizije ne bi bilo 100 ljudi, nego bi trebale hiljade i hiljade ljudi.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Narodna banka Srbije je prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jelašiću, vi ste najbolji primer, mada nemam nameru lično s vama da polemišem, da svaki kapital ima cenu, pa i vaš. Srpski narod bi vas zapamtio kao čoveka koji je podneo ostavku, što je danas kod nas veoma retko, ali, da niste prebrzo stekli onaj kapital i da ste smogli snage da kažete zbog čega vi to podnosite ostavku, ostali biste možda upamćeni i kao dobar čovek. To što ste vi podneli ostavku, mi za tim ne žalimo. Smatram da svoju ulogu niste dobro obavili, iako se vi i danas, tumačeći izmene i dopune Zakona o NBS, nekako nonšalantno ponašate. Guverner bi morao da unese tu malo više žestine, da objasni neke stvari, da dokaže da je u pravu. Vi se hvalite – stabilnost cena je u maju bila ovolika, odnosno rast cena na malo je bio ovoliki, u junu ne očekujemo mnogo veći... Ne veruju građani Srbije statistici. Da li vi odlazite u prodavnicu, da li vidite koje su tamo cene? Ako niste do sada išli, otiđite ponekad pa ćete videti da ono što pričate ovde, a što vama statistika servira, nije mnogo povezano s istinom. Monetarna politika je takođe nešto čime se ne možete pohvaliti, ali i ovaj zakon ima puno nedorečenosti, nejasnih stvari. Na dobar način je to objasnio kolega Stevanović. Zakonom se predviđa da će viceguvernera biti od dva do četiri. Da li je ovo poslovnik, da li je ovo neki pojedinačni akt bivšeg guvernera ili guvernera Narodne banke uopšte ili zakon koji bi morao precizno da definiše kako i na koji način treba postupati? Član 12. ovog predloga zakona je definisao koji su organi Narodne banke i kaže da su to Izvršni odbor, guverner Narodne banke i Savet guvernera. Ovaj redosled u članu 12. bi trebalo da ima neki značaj i težinu, ali videćete, novim predlogom člana 17, da nema. On kaže da, ako zbog sprečenosti njegovih članova (članova Izvršnog odbora), a inače, članovi Izvršnog odbora su guverner i viceguverneri, samo ne znamo da li dva ili četiri, pa će Izvršni odbor ukupno imati tri ili možda pet članova, a članom 15. je rečeno da, ako nisu prisutna tri člana, Izvršni odbor ne može da donosi nikakve odluke. I onda se u članu 17. kaže – ako iz bilo kojih razloga nije bilo moguće održati sednicu Izvršnog odbora, onda će guverner da donese odluku, pa će obavestiti na sledećoj sednici Izvršni odbor, pa će ta odluka biti ili ukinuta ili verifikovana. Ali, ako pogledamo šta su nadležnosti Izvršnog odbora, guverner to pravo uzme za sebe i donese neke odluke, a neke odluke kratkoročno traju, traju manji vremenski period i svejedno je šta će posle o tome Izvršni odbor da kaže ako je doneta odluka od strane NBS, pa je umesto Izvršnog odbora to uradio guverner, da se ovoliko ili onoliko deviza u toku jednog dana proda, da li će to biti prodaja organizovanih deviza iznetih na devizno tržište onog momenta kada neko od tajkuna u Srbiji treba da plati određenu fakturu prema inostranstvu i posle Izvršni odbor potvrdi ili ospori tu odluku, šta smo dobili? Nismo dobili ništa. Ovo je vrlo neozbiljan pristup. Trebalo bi da budete malo korektniji prema onome ko će da dođe u narednom periodu. Verovatno jeste imali mnogo pritisaka i zbog toga niste ni hteli da kažete pravi razlog podnošenja ostavke, ali ne zbog toga da ste sve ono što ste stekli za kratko vreme opravdali i pokazali da je to na način koji su propisali zakoni pravnog sistema države Srbije. Onda biste mogli da kažete – podnosim ostavku zbog toga i toga. I to bi bilo dobro, ne zbog vašeg naslednika, nego zbog građana Srbije, koji bi u narednom periodu imali ozbiljnog guvernera. Neću reći da vi to niste. Činjenica da ste rekli da sedam godina nije usvojen Statut NBS, koji ste uputili ovde, vas kvalifikuje da ste malo i ozbiljan čovek, jer ste rekli ono što SRS govori deset godina u kontinuitetu. Skupštinska većina radi uglavnom ono što predloži Vlada i radi za račun i u interesu Vlade Republike Srbije, a ništa u interesu građana Srbije. Ovo neće moći ovako večno trajati. Vi ste dobar primer. Bio bi dobar predlog da predsednik Skupštine jednom pozove premijera i sve ministre ovde i da svi oni koji budu seli u prvi i drugi red, okrenuti leđima prema predsedavajućem, u istom danu podnesu ostavke, jer bi to bio najbolji spas i rešenje za građane Srbije. Hvala vam puno.
Iskorišćeno je tri minuta i 10 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo'' i narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka Srbije je prihvatila amandman narodne poslanice Branke Ljiljak. Reč ima guverner Radovan Jelašić. Izvolite.
Izvinite. Bila je greška s naše strane. Naravno, prihvata se i amandman grupe od 21 narodnog poslanika SNS, pošto se i jedan i drugi amandman odnose na istu stvar.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predlagač prihvatio oba amandmana, koja su u istovetnom tekstu, što je inače praksa u skupštinskom radu. Istovetan amandman podrazumeva prihvatanje bez obzira na to ko je podnosilac. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, drago mi je da je gospodin guverner ispravio grešku, jer teško da bi Skupština o jednom istom zakonu, na isti član, u vezi s istim amandmanom, mogla da glasa različito. Međutim, čitavo vreme ovde guverner pokušava da provuče priču da je NBS nezavisan organ, koji treba da odgovara Narodnoj skupštini. Kažem ''provuče'' zato što imam utisak da želi da se ovim predlogom izmena i dopuna čak izvuče od kontrole i nadzora Narodne skupštine. Međutim, član čije je brisanje predloženo, a izmene i dopune je predložila Narodna banka, dovodi do pitanja - od koga to sve guverner hoće da bude nezavisan. Mogu da razumem od državnih organa, Vlade, Ministarstva finansija, nekih drugih državnih organa, ali ne mogu da razumem da guverner želi da bude nezavisan čak i od NBS. Članom 16. je baš takva mogućnost data guverneru: ''Ako, zbog sprečenosti njegovih članova, nije moguće održati sednicu Izvršnog odbora – propis, opšti ili pojedinačni akt iz nadležnosti Izvršnog odbora može doneti guverner. Guverner akte iz stava 1. ovog člana donosi samo ako bi odlaganje njihovog donošenja ugrozilo ostvarivanje ciljeva i obavljanje funkcija Narodne banke Srbije. Izvršni odbor je dužan da propis ili opšti akt iz stava 1. ovog člana potvrdi ili stavi van snage na prvoj narednoj sednici nakon njegovog donošenja''. Pošto više nema obaveze koliki je vremenski razmak između dve sednice, pitanje je koliko će taj akt, koji bi guverner doneo samostalno, da nanese štete do njegovog stavljanja van snage. A ovo govorim samo zbog narednog amandmana i ovo je uvod u amandman koji smo podneli na član 18.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Član 18. Predloga zakona definiše nadležnosti, prava i obaveze guvernera. Ovaj amandman je odbijen i od strane NBS i od strane Vlade Republike Srbije sa jednim prilično čudnim obrazloženjem: ''Amandman se ne prihvata jer je guverner član Izvršnog odbora, a Izvršni odbor utvrđuje monetarnu politiku i obavlja pojedine poslove u oblasti supervizije''. Međutim, tačke 1-7. već postoje u Predlogu izmena i dopuna Zakona o NBS. Razlika je samo u tački8, koja glasi: ''Guverner je dužan da članovima Izvršnog odbora dostavi izveštaj o sprovođenju monetarne politike, izdavanju i oduzimanju dozvola za rad i kontroli boniteta i zakonitosti poslovanja banaka i drugih finansijskih organizacija, donošenju propisa iz nadležnosti NBS i drugim poslovima iz svoje nadležnosti, najkasnije u roku od sedam dana pre sednice Saveta''. Gospodine guverneru, ne vidim zašto, iako ste član Izvršnog odbora i Saveta, ne biste jednom kolektivnom organu Narodne banke podnosili izveštaj o tome šta ste uradili između dve sednice. Samo na taj način organi NBS mogu da budu upoznati s problematikom koju NBS ima, s tim da li ste ostvarili ciljeve i zadatke zadate od tih istih kolektivnih organa i, ako niste, zbog čega niste, da li su to objektivne ili subjektivne okolnosti, i šta treba preduzimati ako niste. A to ne mogu da znaju bez izveštaja guvernera.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Bilo bi prilično čudno i nesvakidašnje da guverner Izvršnom odboru podnosi izveštaj o sprovođenju monetarne politike, i to upravo onim članovima Izvršnog odbora koji odlučuju o monetarnoj politici. Dakle, o monetarnoj politici ne odlučuje guverner, o davanju i oduzimanju dozvole ne odlučuje guverner. Zato se postavlja pitanje – ako je guverner jedan od članova Izvršnog odbora, zašto bi on tim ljudima podneo izveštaj, a isti ti ljudi donose takve odluke? Naravno da Izvršni odbor podnosi izveštaj o sprovođenju, davanju, oduzimanju dozvola za rad Komitetu banaka itd. Naravno da podnosi izveštaj Savetu, ali naglašavam da je prilično nesvakidašnje da guverner podnosi izveštaj članovima Izvršnog odbora koji odlučuju i u određenim uslovima mogu da preglasaju guvernera, pošto, da se podsetimo, viceguvernera ima dva do četiri, a guverner je samo jedan.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. U tekstu koji je preda mnom i pred ovlašćenim predstavnicima ili predsednicima poslaničkih grupa je stav koji proceduralno nije prihvatljiv, ali guverner Radovan Jelašić želi reč. Izvolite.
Predlog je da se ovaj član u celosti ne prihvati.
Dakle, Narodna banka nije prihvatila amandman na član 18, koji je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Zahvaljujem na razjašnjenju predlagaču, s obzirom na to da je očigledno postojala ideja o delimičnom prihvatanju, što proceduralno nije moguće; mogla se učiniti ispravka amandmana. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Antić.
O članu 19, dame i gospodo narodni poslanici, govorili su već neki moji prethodnici iz drugih poslaničkih grupa, ja želim samo da izrazim solidarnost Srpske napredne strane sa svima onima koji smatraju da u ovom zakonu nema mesta za predsednika Republike. Predsednik Republike ne bi trebalo da bude mirođija u svakoj čorbi. Sasvim je neprimereno da on daje predlog za izbor guvernera. S te strane, smatramo da se ovim predlogom zakona otišlo predaleko. Isto tako, čini nam se da iza ovog stoje i neki skori politički razlozi, očigledna potreba za raspisivanjem vanrednih izbora, što će pratiti rast potrošnje, prodaju "Telekoma", besplatne akcije. Zakon o besplatnim akcijama smo već i doneli u Narodnoj skupštini. Očigledno je da će tražnja biti uvećana i da će to, u svakom slučaju, uticati na monetarnu stabilnost, na cenovnu stabilnost, dakle, na stabilnost kompletnog finansijskog sektora. Predsednik Republike na ovaj način želi, s jedne strane, da ima kontrolu nad izvršnom vlašću - predsednik Vlade je iz Demokratske stranke - a u isto vreme da kontroliše i guvernera, ne bi li kontrolisao i monetarnu politiku. Koliko daleko ćemo ovog puta morati da idemo i koju cenu ćemo morati da platimo na ovim sledećim parlamentarnim izborima, tek ćemo da vidimo. Ali, sudeći po onome što se dešavalo pre par dana u Boru, imam utisak da je ova vlast spremna na sve, na svakojake manipulacije. Sasvim sigurno se zbog toga vlast opredelila da predsednik Republike, kao neki vrhovni autoritet, kako ga vide članovi Demokratske stranke, kontroliše indirektno i guvernera, kontroliše monetarnu politiku i sve one jako loše posledice koje eventualno mogu da se izrode iz te kampanje i povećane tražnje koja će je pratiti. Hvala vam.
Iskorišćeno je 20 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, ja, naravno, u svojim rukama ponovo imam Ustav Republike Srbije. Član 112. Ustava jasno definiše nadležnosti predsednika Republike i mi, kao poslanici Demokratske stranke, nikada nećemo doneti nijedan zakon koji zadire u Ustav Republike Srbije, kojim se krši Ustav Republike Srbije, koji se kosi s onim što piše u Ustavu Republike Srbije. U Ustavu Republike Srbije o predsedniku Republike i njegovim nadležnostima kaže se sledeće. Član 1 - predstavlja Republiku Srbiju u zemlji i inostranstvu.Član 2 – ukazom proglašava zakone u skladu s Ustavom. Član 3 -predlaže Narodnoj skupštini kandidata za predsednika Vlade, pošto sasluša mišljenje predstavnika izabranih izbornih lista. Član 4 - predlaže Narodnoj skupštini nosioce funkcija u skladu s Ustavom i zakonom. Ja sada mogu i dalje da čitam članove Ustava, ali ne želim da uzimam vreme poslaničke grupe. Smatram da moje kolege poslanici iz nekih opozicionih stranaka možda imaju kompleks u činjenici da nisu u stanju da pobede na predsedničkim izborima. Možda imaju problem što nastupaju svim srcem, a onda ovde lepo ustanu i pruže ruku pobedniku na predsedničkim izborima. Nemojte okrivljavati Demokratsku stranku zato što vas pobeđuje na predsedničkim izborima. Nemojte okrivljivati Borisa Tadića zato što vas je pobedio na predsedničkim izborima. Nemojte da okrivljujete ni narod, narod promeniti ne možete. Probajte možda malo da promenite sebe i da razloge svojih poraza potražite u sebi samima, a ne u građanima Srbije, ne da razloge za svoje poraze tražite u teškim okolnostima u kojima se izbori održavaju.
Iskorišćeno je dva minuta i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Arsen Đurić ima reč.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jelašiću, mi smo podneli amandman na član 19, gde smo predložili da se stav 1. menja i da umesto reči "predsednika Republike" stoji "odbora Narodne skupštine nadležnog za finansije", a da se u stavu 2. reč "šest" menja rečju "pet". Moram da kažem da se potpuno slažem s kolegama koji su izneli mišljenje i stavove da predsednik Republike ne treba da predlaže guvernera Narodne banke Srbije. U dosadašnjem zakonu to je činio skupštinski odbor nadležan za poslove finansija. Pročitaću obrazloženje Vlade za Predlog ovog zakona: ''Osnovni ciljevi donošenja ovog zakona su jačanje položaja centralne banke Republike Srbije, pre svega njene nezavisnosti i samostalnosti...'' Pošto su osnovni ciljevi nezavisnost i samostalnost Narodne banke, zaista ne vidim razlog da se zakon menja u smislu da, umesto skupštinskog Odbora za finansije, guvernera predlaže predsednik Republike. Imamo predsednika Republike koji se, osim poslova koje treba da obavlja po funkciji predsednika Republike, vrlo često pojavljuje u ulozi predsednika Vlade, u ulozi barem polovine ministara, i spoljnih poslova i unutrašnjih poslova, i nalazi se na čelu Saveta za nacionalnu bezbednost, na čelu Nacionalnog saveta za infrastrukturu... Možda ste izostavili da u ovom predlogu zakona predvidite i neki nacionalni savet za monetarnu politiku, na čijem čelu bi bio predsednik države, pošto je od nadležnosti još to ostalo, pa da i to ima i da se tako i ponaša. Mislim da je ovo potpuno neprihvatljivo. Logično je da to čini skupštinski Odbor za finansije, kao i do sada. Stiče se utisak da su se izmene i dopune ovog zakona pravile, u suštini, isključivo zbog ovoga, pošto imamo izbor guvernera, a ovo ostalo je moglo da se napiše za tri ili šest meseci. Cilj je bio da predsednik Republike dobije tu vrstu ovlašćenja, da predlaže novog guvernera Narodne banke. U drugom delu ovog amandmana predložili smo da mandat guvernera ostane pet godina, kao što je bio i do sada, da se ne povećava na šest godina. Mislim da je to sasvim dovoljan period, duži je nego mandat jedne vlade ili skupštine, ali o tome ću govoriti kod narednih amandmana, pošto imam još dva amandmana slične sadržine, kada su u pitanju viceguverneri i ostali funkcioneri Narodne banke. Još jednom vas pozivam i apelujem da zaista prihvatite ovaj amandman, jer je potpuno neprirodno da predsednik države predlaže guvernera.
Iskorišćeno je 50 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, ponovo ću pokazati Ustav i ovog puta zamoliti sve kolege da pročitaju član 112, u kojem stoje nadležnosti predsednika Republike. Malopre sam to citirao, pa možda nema potrebe da baš svakome ponavljam ono što piše u Ustavu Republike Srbije. Pisan je ćirilicom, nema mnogo strana i nije ga teško pročitati. S druge strane, ako ovu raspravu o izboru guvernera i način izbora guvernera neko pokušava da svede na raspravu o ustavnim ovlašćenjima predsednika Republike, to opet više govori o njemu nego o onima koji su ovaj zakon predložili i onima koji ova zakonska rešenja u parlamentu brane. Dakle, predsednik Republike treba da bude član Saveta za nacionalnu bezbednost, i to predsednik Republike Srbije. Možda neko smatra da predsednik neke druge republike treba da bude član tog saveta. Predsednik Republike ne treba da se dopisuje sa stranim ambasadorima i da ih pita gde su granice Srbije u izbornoj kampanji, već treba da, na osnovu svojih ustavnih ovlašćenja, prima akreditivna i opozivna pisma od stranih diplomatskih predstavnika, daje pomilovanja i odlikovanja, ali ne vidim nikakav problem da predsednik Republike predloži i čoveka koji će biti i guverner Narodne banke. DS kada donosi zakone, te zakone ne donosi sa pozicije vlasti i moći. Mi pretpostavljamo da će se nekada u ovoj zemlji neko drugi kandidovati za predsednika Republike, pobediti, pa će on moći da koristi ova zakonska akta i ovlašćenja. Pretpostavljamo da će se neki zakoni primenjivati i kada DS bude u opoziciji. Ja sam se, kao jedan od osnivača ''Otpora'', zalagao da vlast u svakoj zemlji bude promenljiva kategorija. Vlast jednom nije data za svagda svakome. Upravljanje ovom zemljom, takođe, nije dato jednom za svagda. I, kažem, zajedno sa svojim kolegama poslanicima, izglasavam ove zakone u uverenju da će biti primenljivi i kada mi budemo opozicija i kada nam građani ponovo ukažu poverenje da budemo vlast. Znači, ovde se zakoni ne donose s aspekta jedne stranke koja je na vlasti, jer mi Srbiju jednako doživljavamo kao svoju zemlju, kao svoju otadžbinu, kao svoju republiku, bilo da smo na vlasti, bilo da smo u opoziciji. Dobro bi bilo da i opozicija na takav način razmišlja i da daje zaista konstruktivne predloge, a ne da daje kritike gde toj kritici nema mesta. Dakle, još jedanput, izađite na izbore, pobedite Borisa Tadića u predsedničkoj trci i imaćete priliku da uradite ono što vam daje Ustav kao njegova ovlašćenja. Zahvaljujem.
Tri minuta i pet sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Molim narodne poslanike da ne dobacuju i upućujem vas na amandman koji je trenutno u pretresu. Sada vas upozoravam, narodni poslaniče, da se ponašate u skladu s odredbama Poslovnika Narodne skupštine, da ne komunicirate nepristojnim gestovima i da pogledate sadržaj amandmana koji je trenutno u pretresu. Nakon toga, ako smatrate da je Poslovnik prekršen u bilo kom delu, imate prava, na osnovu člana 100, da tražite reč i govorite o povredi Poslovnika. Zahvaljujem. Narodni poslanik Arsen Đurić ima reč.
Zaista sam, kada sam obrazlagao amandman koji sam podneo, pričao o amandmanu i izneo politički stav Demokratske stranke Srbije, kojoj pripadam. Nijednog trenutka nisam raspravu svodio na ovlašćenja predsednika Republike, nego sam izneo svoj politički stav, odnosno stav svoje političke stranke. Nadam se da gospodin Milivojević nema ništa protiv da imamo svoj stav. On ima suprotan stav i ja to ne osporavam. Sigurno je da će se nekad neko kandidovati na izborima za predsednika, da će pobediti i da Boris Tadić neće biti predsednik narednih 50 godina, ali smo mi protiv toga da bilo koji predsednik sutra, bilo ko da bude predsednik države, predlaže guvernera Narodne banke, jer mislimo da je prirodnije i normalno da to čini skupštinski odbor nadležan za poslove finansija. Ustav sam, naravno, pročitao. Predsednik ima ovlašćenja u skladu s Ustavom i zakonima, a vi upravo menjate zakon da biste dali mogućnost predsedniku da predlaže guvernera. Zaista ne vidim potrebu. Šta je razlog? Vladajuća većina ima većinu i u Odboru za finansije, ali mislim da je, zbog ugleda i dostojanstva samog ovog doma, logično da to čini skupštinski Odbor za finansije.
Minut i 20 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. NBS je prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić, Radojko Obradović, Miroslav Petković i Miloš Radulović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miloš Radulović.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Pre nego što kažem nešto o ovom amandmanu, pročitao bih član 112. Ustava, gde se precizira nadležnost predsednika Republike. Tačka 4 – predlaže Narodnoj skupštini nosioce funkcija, u skladu sa Ustavom i zakonom. Činjenica je da danas imamo predlog zakona, da ovaj zakon tek treba da usvojimo, pa tek posle toga da se taj zakon primenjuje. Zakon može da ima dvojako rešenje - ovo koje je predložio gospodin Arsen Đurić, a moguće je i da ima ovo drugo rešenje, s tim što je u interesu građana Srbije da bude rešenje koje je dao DSS, i mi smo se samo time i vodili. Pročitao bih i član 95. Ustava, gde se kaže – NBS je centralna banka Republike Srbije, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj i odgovara. NBS rukovodi guverner, koga bira Narodna skupština. O NBS donosi se zakon. Upravo i ovo ide u prilog onome što sam rekao. Još nismo doneli zakon. Ponavljam još jednom da je sa stanovišta poslanika DSS mnogo bolje rešenje da taj zakon ima odredbu kojom se guverner Narodne banke predlaže od strane Odbora za finansije. Sada nešto da kažem o ovom amandmanu. DSS je bio siguran da vi niste spremni da prihvatite ovaj amandman koji je obrazlagao gospodin Đurić. DSS je išao s intervencijom da poboljšamo predloženo rešenje i nadamo se da ćete, gospodine Jelašiću, prihvatiti amandman koji se, pre svega, odnosi na to da Narodna skupština Republike Srbije daje predlog za kandidata za guvernera Narodne banke. Gospodine Jelašiću, mislim da to ima opravdanja, pre svega jer je i ovaj član 19. posebna novina, koji predviđa drugačiji način kandidovanja za guvernera. Ponavljam još jednom, imali smo do sada odredbu da to čini Odbor za finansije. Sada to čini predsednik Republike Srbije, po predlogu ovog zakona, a vreme će da pokaže ko je bio u pravu. Interesantno je da smo dobili mišljenje o predloženim amandmanima od Vlade, Narodne banke Srbije, da imamo izlaganje jednog poslanika iz vladajuće većine koji je tražio da ovde imamo i mišljenje Odbora za finansije, odnosno da Odbor za finansije vodi raspravu o predloženim rešenjima i da dobijemo odgovor od Odbora za finansije o amandmanima. Mene iznenađuje da mi nemamo ovde mišljenje predsednika Vlade o amandmanima. Ako ste već hteli da idete na bolje rešenje i ako idete ka rešenju u duhu demokratije, zašto onda niste išli da pojačate funkciju guvernera Narodne banke Srbije? Ako vam je cilj da ojačate funkciju guvernera, zašto guverner ne podnosi svoj program Narodnoj skupštini, koja ga bira? Kandidat za guvernera, gospodine Jelašiću, treba da izađe i predstavi svoj program, tim pre što je u ovom trenutku, kada ste podneli ostavku, ostalo nedorečeno zašto ste to učinili. Imali smo veliki broj partijskih funkcionera koji su izjavljivali - postoji više kandidata za guvernera, mi sa njima razgovaramo, čekamo da nam predstave svoj program, pa ćemo izaći sa svojim kandidatom. Ako hoćemo da guverner bude nezavisan, onda valjda taj kandidat treba svoj program da predstavi Narodnoj skupštini, a ne svojim partnerskim funkcionerima. Jer, upravo je Narodna skupština mesto koje odlučuje o vrlo bitnim pitanjima, o svim pitanjima koji se, ustvari, tiču građana Srbije. Predložili smo amandman da guverner predloži svoj program Narodnoj skupštini, da je to najbolje rešenje, da je to programska stvar i, ako je programska stvar, onda će poslanici glasati za njega ako je to dobar program, a ako je loš, normalno je i odgovornost je svih nas poslanika ovde, da ne prihvatimo kandidaturu tog kandidata za guvernera. Još nešto, ono što sve nas čudi je hitnost kojom ste izašli ovde u Narodnoj skupštini sa predlogom ovog zakona. Da je bilo imalo morala, trebalo je da se sačeka da Skupština bira guvernera, pa da guverner ovde predloži novi zakon, a Skupština da odlučuje o predlogu tog zakona. Mi već dugo vremena, zahvaljujući volji nekoga, a predsednik Vlade ga je manje-više imenovao, imamo čoveka koji istupa kao guverner Narodne banke Srbije. To je gospodin Dejan Šoškić. Mene iznenađuje, gospodine Jelašiću, da ste vi prihvatili takav scenario i da ste uopšte došli ovde u Narodnu skupštinu da branite ovaj zakon. Hvala.
Četiri minuta i 50 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Na osnovu člana 27, dajem Narodnoj skupštini i u popodnevnom delu sednice obaveštenje koje sam dala u prepodnevnom delu. Vlada Republike Srbije je načinila grešku šaljući izveštaj narodnim poslanicima o tome da amandmane prihvata ili odbija. Naglasila sam da to piše u sinopsisu, koji imaju pred sobom predsednici ili ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa, a na osnovu izveštaja koji je Vlada poslala, i da ja to neću čitati, jer je to greška, neprihvatljiva za stenogram sednice Narodne skupštine. Vlada može da prihvata ili odbija amandmane samo na predloge akata kojima je Vlada predlagač, i ni na jedan drugi akt. Kada je bilo ko drugi od Ustavom propisanih predlagača zakonskih predloga, drugih propisa, amandmana ili akata u pitanju, Vlada može da šalje izveštaj u kojem je sadržano mišljenje Vlade o tome da li Vlada smatra da neki amandmani ilizakonski predlozi u celosti treba da se prihvate ili da se odbiju. Greške skupštinske službe u ovom slučaju nema, pošto skupštinske službe ne mogu da menjaju samostalno i na svoju inicijativu izveštaj Vlade. Ono što je u međuvremenu učinjeno, jeste da sam poslala dopis Generalnom sekretarijatu Vlade i predsedniku Vlade, u kojem ih upozoravam da to više ne čine i da se, kada nam šalju izveštaj o amandmanima, reči "prihvata" ili "odbija" odnose isključivo na amandmane kojima je predlagač Vlada. O statusu i ulozi Odbora za finansije takođe sam dala obaveštenje. Dakle, član 51. i član 52. Poslovnika Narodne skupštine definišu nadležnosti Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, i on je nadležan za NBS. Taj odbor nije održan i zbog toga nemamo izveštaj Odbora. Odbor za finansije, po definicijama nadležnosti iz Poslovnika Narodne skupštine, član 52, nije nadležan za NBS. I drugi put se izvinjavam narodnim poslanicima što su dobili izveštaj Vlade koji nije u skladu s procedurom. Nadam se da se to više neće ponoviti. Narodni poslanik Miloš Aligrudić ima reč. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Koristim vreme šefa poslaničke grupe, naravno. Ovaj član 19. je, na žalost predlagača (kažem ''na žalost'' zbog toga što tu ima i mnogo drugih predloga, počev od člana 1. do 101), ključni član ovog predloga zakona u izmenama i dopunama Zakona o NBS i veliko je pitanje da li bi se ovaj zakon našao po hitnom postupku na dnevnom redu Narodne skupštine, uvažavajući sve ostale predloge koje on sadrži, da nema neke želje da se upravo ovo promeni. Dakle, da se promeni odredba kojom se utvrđuje način i postupak izbora guvernera NBS. Član 95. Ustava je u tom smislu nedvosmislen. On govori o ulozi Narodne skupštine na dva načina. Prvo, u pogledu izbora guvernera, što nesumnjivo spada u domen nadležnosti Narodne skupštine, ali i pogledu nadzora. Vidite, ne mora u Ustavu i u zakonima svaka reč baš da se napiše. Ali, ako hoćemo da budemo u duhu demokratije i u duhu tumačenja propisa koje smo prethodno sami doneli, pogotovo kada je reč o Ustavu Republike Srbije, onda moramo povesti računa o intenciji ustavopisca, tj. o domenima i značaju nadležnosti Narodne skupštine u pogledu ovakve institucije kao što je Narodna banka Srbije. Ne verujem da je ustavotvorac hteo da iskoristi priliku da se član 112. i citirana tačka 4) tumači tako da se baš u svakom zakonu za svaku instituciju može utvrditi u ovom domu nadležnost predsednika Republike kada je reč o predlaganju inokosnih rukovodilaca takvih institucija. S obzirom na značaj pre svega odredaba koje govore o nezavisnosti institucije NBS, ta nezavisnost, po logici pravnog poretka, bez obzira da li pričamo o Srbiji ili nekoj drugoj zemlji u ovom svetu koja prihvata nezavisnost takve institucije u svom fundamentalnom značenju, najbolje se može obezbediti upravo i samo kroz korelaciju NSRS i NBS. Uplitanjem bilo kakvog trećeg subjekta u ovaj niz, taj odnos se narušava. Ovo možda može da bude teorijsko pitanje, ali se to teorijsko pitanje pretočava u našu svakodnevnu praksu, kroz akciju Narodne skupštine, odnosno kroz predloge koje dobijamo. Razumem ja da je ovaj predlog podneo NBS i da taj predlog sadrži određena rešenja koja menjaju postojeći zakon, ali dok god se u ''Službenom glasniku RS'' ne objavi promena ovog zakona koji usvoji NSRS, dotle se duh odredaba koji proističe iz ovog zakona mora poštovati. U tom smislu, mi u DSS smatramo da je uloga Odbora za finansije Narodne skupštine, pa čak i kada je reč o usvajanju ovog zakona, nesumnjiva. Neka to bude pitanje različitog tumačenja, ali mi to tumačimo na jedini mogući način - u skladu s Ustavom, u duhu Ustava i u duhu postojećeg zakona. Prema tome, raspravljati na ovu temu u komunikaciji samo sa predlagačem, bez ikakve medijacije nadležnog odbora Narodne skupštine, čija se uloga očigledno ovde potpuno istiskuje iz igre, za nas je bilo neprihvatljivo. Vi ćete videti da u amandmanu, još jednom koji je podnela grupa narodnih poslanika DSS, koji sledi, ima jedna vrlo interesantna odredba, gde kažemo da je, ukoliko guverner NBS ne bude izabran po predlogu predsednika Republike, onda predsednik Republike dužan da ponovi taj predlog u roku od 30 dana. Da ne bi bilo zabune, ovaj naš predlog se ne kosi s pređašnjim stavom da predsednik Republike ne treba da predlaže guvernera NBS Skupštini, nego smo bili dovoljno mudri da uočimo da svi naši vapaji kroz prethodni amandman da ovo izmenite neće uroditi plodom, pa, kada je već tako, onda budite, dragi predlagaču, makar do te mere konsekventni, pa aplicirajte demokratske vrednosti i načela u izmenjene odredbe koje predlažete. Morate ih razraditi do kraja. Ne možete ostvariti stvar na pola. Ako je nekome palo na pamet u NBS, a u konsultaciji s nekim drugim elementima vlasti, da se napravi ovakva izmena, onda, praveći izmenu u ovom smeru, pokušajte da budete konsekventni i uradite stvar do kraja. Ona se može uraditi samo na ovakav način. Ovi amandmani koje ste dobili od DSS su jedna pokazna vežba kako treba da napravite predlog zakona koji treba da dođe pred ovaj dom i da se o njemu glasa. Ovde se radi isključivo o komunikaciji između nas, narodnih poslanika, i vas, pojedinačno, u plenumu. Druge komunikacije nije bilo, niti je bilo mogućnosti da ima. Zato bi rasprava o ovim amandmanima morala biti kudikamo ozbiljnija i sadržajnija nego rasprava o drugim amandmanima, upravo zbog manjkavosti procedure. Jer, kada imamo drugu proceduru, onda možemo na drugi način da se ponašamo. Šteta je da postojeći Poslovnik i vladajuća većina u postojećem Poslovniku nije predvidela ovakve situacije, kako bismo iz njih izašli na jedan lagan način, makar kroz produženje rasprave, kroz mogućnost da se ustanove institucionalne replike o materiji na odgovarajući način, ne samo kroz član 101. Poslovnika Narodne skupštine. Mislim da bi bio red da prihvatite ovaj amandman koji vraća nadležnost Narodne skupštine, jer je to suština svega ovoga, ali bio bi svakako red da prihvatite i predlog da kandidat za guvernera, ko god da ga predloži, ovde pred narodnim poslanicima iznese svoj program. To je ono što je neophodno da se uradi, kao što je do sada rečeno. To je u duhu demokratskog shvatanja institucija. Naravno, ukoliko ne prihvatite prvi amandman, prihvatite ovaj drugi, zajedno s onim trećim, koji će biti sada obrazlagan, a to je da se svakako ustanovi jedna demokratska procedura i jedan mehanizam šta se dešava i šta se događa ukoliko kandidat za guvernera NBS ne bude prihvaćen u Narodnoj skupštini nakon izlaganja svog programa.
Iskorišćeno je sedam minuta i 15 sekundi od vremena predsednika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Što se tiče kandidature, rukovodili smo se isključivo Ustavom, a što se tiče programa, zakonom je jasno definisano koji je osnovni cilj Narodne banke. Što se tiče eventualnog programa budućeg guvernera, monetarnu politiku i program monetarne politike utvrđuje Izvršni odbor. Dakle, sve monetarne politike donosi Izvrši odbor i zbog toga smatramo da ne bi trebalo da guverner iznosi nekakav svoj program, pošto je, na kraju krajeva, guverner samo jedan od članova Izvršnog odbora.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospođo Čomić, iskoristiću priliku da kažem nešto i o ovim amandmanima koje niko nije obrazlagao u ime SRS. U članu 18. ne može guverner da rukovodi poslovanjem, nego da rukovodi i organizuje rad NBS. Vi nemate klasično poslovanje, koje bi bilo po tržišnim principima, da izlazite na tržište itd. U suštini, vi ste državni organ. Dokaz za to je, gospodine Jelašiću, upravo ono što ste malopre rekli – predsednik Republike predlaže kandidata za guvernera. Pa, predsednik Republike ne predlaže članove privatnih društava, nego državnih organa. Vidite, ja vas vučem već nedelju dana oko toga da prihvatite da ste vi deo države, deo vlasti, da vas otkačim od MMF-a, Darka Šarića i onih ostalih. A sada, gospođo Čomić, zbog vas, gospođe Suzane, gospodina Jelašića i ovih koji se nepotrebno svađaju, da vam objasnim kako je to išlo od 1993. godine sa Narodnom bankom i sa guvernerima. Po lepom Ustavu SRJ, predsednik SRJ je predlagao guvernera, viceguvernera i članove Saveta. Birala ih je, u to vreme, Savezna skupština, koja je bila dovodomna. Po tom istom propisu je i Koštunica predložio Mlađana Dinkića za guvernera NBS. Zakon o NBS je donet 2003. godine. Zašto? Zato što Ustav Republike Srbije iz 1990. godine nije znao za instituciju samostalne Narodne banke Srbije, jer je taj ustav bio koncipiran za saveznu državu itd. I onda se pojavio problem šta da se radi. Rešenje smo predlagali mi, radikali, 2003. godine - da je najmanja greška ako predsednik Srbije predloži kandidata za guvernera. U to vreme je predsednik Odbora za finansije bio Nenad Bogdanović. Sećate se, gospođo Čomić? I tada je u zakon ubačena odredba da Odbor za finansije, na bazi predloga poslaničkih grupa (i nije ni bitno kako), dobije status predlagača, a da Narodna skupština bira. I tada smo rekli da je loše rešenje. U međuvremenu je donet novi Ustav, 2006. godine, i malopre ste imali prilike da slušate interpretaciju, odnosno citate člana 112. tačka 4, gde je predsednik Republike ovlašćen. Nekome se ne sviđa ko je predsednik Republike, s imenom i prezimenom. Ja to mogu da shvatim, ni meni se ne sviđa, ali ne mogu da kažem da mi se ne sviđa Ustav, da mi se ne sviđa kako se zove neki državni organ. A državni organ se zove predsednik Republike. I sada su se pobunili oni, a ne znaju zašto se bune. Samo da vas podsetim, Odbor za finansije Narodne skupštine Republike Srbije niti ima status pravnog lica, niti može samostalno da nastupa u javnosti. Kakav bi on mogao da bude predlagač? Čega predlagač? Izvinite, molim vas, predsednik Republike je, po Ustavu, na čelu izvršne vlasti, ali je i medijator između zakonodavne i izvršne vlasti. I da nemamo u Ustavu tako jasnu odredbu kao u članu 112, morao bi predsednik Republike da bude predlagač kandidata. Kako će on da dođe do kandidata, do svog predloga, jeste materija koja može da se ugradi u zakon. Nekima guverner liči na predsednika Vlade, ali je ogromna razlika. Predsednik Vlade i Vlada kao samostalan i nezavisan državni organ su odgovorni za mnoge politike, u ovoj oblasti za ekonomsku politiku. Oni kreiraju i unutrašnju i spoljnu politiku. Guverner, ma koliko da želi to, bez obzira ko je guverner, ne može to da radi. Sad se vraćamo na ono – ne može Narodna banka da bude nezavisna, ona može da bude samo samostalna, u skladu sa Ustavom i zakonom. Gospodin Jelašić je lepo rekao – kakav program da iznesemo kada je sve definisano zakonom, statutom i drugim stvarima? Eto, prosto i jednostavno, mada sam ja pozivao gospođu Čomićda mi da vreme G17 plus, da objasnim, pošto se nepotrebno ljudi svađaju. Sad da se vratimo na ove amandmane. Zašto smo mi predložili da mandat bude pet godina i kada je u pitanju guverner i kada je u pitanju viceguverner? Zato što je rok od šest godina - celo plus pola. Uvek treba da bude neka mala razlika. Nema te vrste nezavisnosti Narodne banke u odnosu na Vladu Republike Srbije, pogotovo u odnosu na Narodnu skupštinu. Slušali ste malopre kako su čitali ustavnu normu, pa su rekli da Narodna skupština nadzire. To nije nadzor. Ali šta vredi, ovde kod nas sve prolazi zbog onog 126. Vidite kako se olupa to 126? I dobro je da su se oni koji su 2003. godine predlagali onaj zakon o NBS i predvideli nadležnost Odbora za finansije kao predlagača, u skladu s Ustavom sada vratili na ovo rešenje, koje je jedino moguće. Treba prihvatiti da mandat bude pet godina, i kod guvernera i kod viceguvernera. Treba prihvatiti i ovo, da se izbaci reč "poslovanje". Ne može guverner da organizuje poslovanje NBS. Narodna banka ne nastupa na tržištu kao samostalno pravno lice. Može da rukovodi i organizuje rad. I vi jeste, u suštini, državni organ, bez obzira da li ga mi zovemo tako ili ga zovemo državna institucija ili, kao što piše u Ustavu, centralna banka. Pa, po definiciji, banka je akcionarsko društvo koje se bavi bankarskim poslovima. Ovde nije ta vrsta banke. Ko može da vrši emisiju novca? Samo država. Ima nekih država gde to rade i druga pravna lica. Ne treba grešiti dušu, treba reći da takva rešenja postoje. Ali, kod nas je ovakvo rešenje. Narodna banka je vezana Ustavom i zakonom, i to je u skladu s modernim principima legaliteta. Znači, svi u sistemu podele vlasti su oivičeni Ustavom i zakonom. Narodna banka Srbije treba u oblasti monetarne politike i drugih politika da ima i ta ovlašćenja, da putem normativne delatnosti propisuje pravila ponašanja za sve one koje kontroliše, ali ona ne može da izbegne tu situaciju. A, evo, vidite i ovo rešenje koje ste vi sada dali u pogledu predlaganja kandidata za guvernera upravo pokazuje da NBS jeste država. Nije slobodno akcionarsko društvo, kao što neko razmišlja. Uvek je za sve ono što radi NBS garant Republika Srbija, jer je ona pravno lice. O tome se radi. Uostalom, i vi sami u zakonu kažete da postoje specijalizovane institucije unutar Narodne banke, kao što je Kovnica novca. Imate čak i ovo odeljenje za prinudnu naplatu. Kako bi ono moglo da radi prinudnu naplatu ako nema državna ovlašćenja, ako nema monopol te vrste prinude? Hvala.
Sedam minuta i 45 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe SRS. Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Zoran Nikolić, Rade Obradović, Miroslav Petković i Miloš Radulović podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 19. doda novi član 19a. Reč ima narodni poslanik Miloš Radulović.
Pošto smo bili sigurni da predsednik Srbije Boris Tadić nije spreman da prihvati naš amandman koji je obrazlagao gospodin Đurić, DSS je išao s rešenjem da predloži ovaj. Gospođo Čomić, mislim da je ipak trebalo da i poslaničkim grupama dostavite kopiju vašeg dopisa koji ste uputili Generalnom sekretarijatu Vlade vezano za mišljenje Vlade o ovim amandmanima, jer bi poslanici onda manje truda uložili, jer smo se bavili i tim problemom. Ovaj amandman, u suštini, pojašnjava da je predsednik Republike, ukoliko kandidat za guvernera ne bude izabran, dužan u roku od 30 dana da predloži novog kandidata. Ono što je manjak u demokratiji, a pogotovo kod nas, jeste da predložena rešenja uopšte ne predviđaju mogućnost da guverner ne bude izabran. Šta će da se desi uopšte, gospodine Jelašiću, ako guverner ne bude izabran na sednici Narodne skupštine? Ovaj zakon uopšte ne predviđa to rešenje. Predsednik Republike predlaže rešenje, poslanici glasaju po svojoj savesti, na bazi programa koji smo isto predložili da imamo kao sastavni deo ovog zakona, i zakon bi morao da kaže - u slučaju da guverner ne bude izabran, šta se dalje radi. Nama bi najbolje rešenje bilo da se u roku od 30 dana predloži novi kandidat. Mislimo da ovde vlada jednoumlje i da ne treba da se glasa po diktatu. DSS, upravo vodeći računa o načelima demokratije, smatra da to tako treba da bude. Tim pre što kandidata za guvernera predlaže predsednik Srbije, a ponoviću još jednom da je predsednik Vlade gospodin Cvetković već izašao s predlogom da kandidat za guvernera bude gospodin Šoškić. Novine su pune intervjua s njim. Ne znam kako vi uopšte gledate na to. Jedan od poslednjih intervjua je bio gde on daje mišljenje o rešenjima vezanim za kurs i na pritisak od strane privrednika, da argentinski model nije za Srbiju, da se ne slaže sa fiksnim kursom. Praktično, on još nije na vašem mestu, ali u mislima je već tu. U kom svojstvu on to radi i kakva je nadležnost predsednika Vlade u svemu ovome, ako se vodimo ovim zakonom, da on izlazi s tim predlogom? To bi moralo da se poslanicima ovde u Skupštini objasni.
Minut i 45 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pošto pažljivo pratim raspravu i argumente svojih kolega poslanika i nemam ništa protiv da svako iznosi stav svog poslaničkog kluba i političke stranke kojoj pripada, ali činjenice treba zaista govoriti kakve jesu. Boris Tadić ne usvaja amandmane na ovaj zakon. Amandmane može da prihvati parlamentarna većina, narodni poslanici, poslanički klubovi da se dogovore da neki amandman prihvate ili ne, ali Boris Tadić ne učestvuje u prihvatanju ili odbijanju amandmana. To radi parlamentarna većina. Onaj ko ima većinu u parlamentu može oko svog predloga da skupi tu većinu i da tu odluku prihvati ili odbije. Još jedanput podvlačim, Boris Tadić ne sedi u poslaničkim klupama. On je predsednik Republike Srbije i on ne prihvata i ne odbija amandmane. Mogu da prihvatim razmišljanje svog uvaženog kolege narodnog poslanika gospodina Radulovića da treba predvideti u zakonu mogućnost da predlog predsednika Republike ne bude izglasan u parlamentu i da treba otvoriti određene mogućnosti da se nađe alternativa i da se iznađe neko drugo rešenje, ali ne mogu da prihvatim kodifikaciju da Boris Tadić prihvata ili odbija amandmane. To je posao narodnih poslanika. To je posao mene i svakog drugog narodnog poslanika u Danu za glasanje ili kada raspravljamo o tim amandmanima, da se oko njega složimo, da ga odbijemo, da ga prihvatimo, to je posao predlagača zakona, ali nije posao Borisa Tadića i predsednika Republike. On taj posao ne radi. On se tim poslom ne bavi.
Minut i 55 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Miloš Radulović.
U više slučajeva do sada predsednik Republike Boris Tadić je pokazao da se ne ponaša shodno ustavnim ovlašćenjima. Imali smo skoro, između ostalog, i njegovu izjavu vezanu za ''tajkunski most'' i pre bih rekao da to može i treba da se zove "most uzdaha". Pošto je replika, da repliciram gospodinu Milivojeviću. Gospodine Milivojeviću, u međuvremenu sam uspeo da dobijem informaciju o ceni mleka u Rasinskom okrugu. Cena mleka za količine do 30 litara je 18-20 dinara. Najveći deo poljoprivrednih proizvođača upravo predaje tu količinu mleka. Tačno je da su za količine preko 200 litara cene i 26 i 28 dinara, a za još veće količine ide do 30 dinara. Ali, ako razmišljamo o onom običnom, jadnom poljoprivredniku, kakav je najveći broj poljoprivrednika u Srbiji, a znamo kako se odnosite prema njima, jer ste to pokazali dejstvovanjem u slučaju elementarne nepogode, možemo da shvatimo kakva je njihova pozicija.
Iskorišćeno je minut i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Neću replicirati, već ću koristiti vreme poslaničke grupe ZES. Mislim da imamo dovoljno vremena. Dakle, član 113. Ustava: ''Predsednik Republike je dužan da najkasnije u roku od 15 dana od dana izglasavanja zakona, odnosno najkasnije u roku od sedam dana ako je zakon donet po hitnom postupku, donese ukaz o proglašenju zakona ili da zakon, uz pismeno obrazloženje, vrati Narodnoj skupštini, na ponovno odlučivanje''. Predsednik Republike ne sedi u ovoj sali i ne prihvata amandmane i ne odbija amandmane. Njegovo ustavno ovlašćenje je da proglašava zakone svojim potpisom od dana izglasavanja zakona u Narodnoj skupštini, kao što sam to pročitao iz Ustava.
Iskorišćeno je minut i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Miloš Radulović.
Ako se pažljivo pogleda stenogram, šta sam rekao, rekao sam za Rasinski okrug. U Rasinskom okrugu velika većina poljoprivrednih proizvođača ima jednu ili dve krave. Nije Rasinski okrug samo Ribarska reka.
Iskorišćeno je 20 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Takođe, ako se pažljivo pogleda, i ja sam govorio o Ribarskoj reci i dolini Ribarske reke, a ne o Rasinskom okrugu.
Iskorišćeno je 20 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman, sa ispravkom, podnela je narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka Srbije je prihvatila ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Bojan Mladenović i zajedno narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić.
Poštovano predsedništvo, gospodine guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Nenad Popović i ja smo podneli amandman na član 21, gde se u stavu 2. reč "šest" menja rečju "pet". Već malopre sam napomenuo, kada je bilo priče o dužini trajanja mandata guvernera, da je, takođe, i kada su u pitanju viceguverneri, dosadašnjim zakonom bilo predviđeno, odnosno još važi zakon po kome mandat traje pet godina. U obrazloženju NBS stoji da se ovaj amandman ne prihvata jer se produžavanjem mandata nosiocima funkcija u organima NBS s pet na šest godina pružaju dodatna jemstva personalnoj nezavisnosti centralne banke. Mislim da to obrazloženje ne stoji. Kao što sam i malopre rekao, mandat od pet godina je sasvim dovoljan. Znači, on traje duže od mandata Narodne skupštine i od mandata Vlade, tako da se ne poklapa s tim mandatom. Smatram da je to sasvim dovoljno i da treba prihvatiti ovaj amandman. Da se ne bih javljao ponovo, pošto imam i amandman na član 23, koji se odnosi na dužinu trajanja mandata članova Saveta NBS, gde smo takođe predložili da ostane postojeće rešenje od pet godina, odnosno da se menja to sa šest na pet, pozivam vas da razmislite i prihvatite i ovaj naš amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da način izbora guvernera i mandat na koji se on bira stvara prilično složenu situaciju u Skupštini Srbije. Međutim, moram da skrenem pažnju DS-u, koji očigledno podržava ovaj predlog zakona i ove odredbe. Više puta ste donosili zakone u želji i nadajući se da ćete vi da ih sprovodite kada stupe na snagu, a onda ne samo da niste bili u situaciji, nego ste gorko žalili što ste takve zakone donosili. Ne može nikako da mi bude jasno zašto bi, kad Vlada i Narodna skupština mogu jednom u četiri godine da stanu pred građane Srbije koji cene njihov rad u protekle četiri godine, guverneru, članovima Saveta ili članovima Izvršnog odbora zakonom bilo predviđeno da oni ne moraju da odgovaraju pred Skupštinom Republike Srbije. Čitava ta priča oko nezavisnosti Narodne banke je samo izgovor da se unapred obezbede određene državne funkcije radi sprovođenja određene stranačke politike, zbog perioda koji je za ovu vladajuću većinu neizvestan. Postavite pitanje sebi – šta ćete ako Narodna skupština ne izabere guvernera koga predlaže predsednik Republike? Obrazloženje da to postoji u drugim zemljama može da se primenjuje samo u jednom slučaju, ako predsednika države bira parlament, a ovde se predsednik države bira na direktnim izborima. Nastaviću kasnije, o nekom drugom amandmanu.
Iskorišćeno je 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. NBS je prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Svrha ovih amandmana je upravo to da se zakon usaglasi s Ustavom. Mislim da je bolje da ste išli na novi zakon o NBS, a ne ovo što ste napravili, sa ovim brojnim izmenama skoro stotinu članova. Svi naši sledeći amandmani, kada je u pitanju i razrešenje i koji su uslovi neophodni da bi se ušlo u taj postupak, čine jedinstvenu celinu i mene prosto iznenađuje da vi to niste prihvatili, zato što to stvarno predstavlja celinu. Ali, moram sada da vam skrenem pažnju. Vidite, vi ste i dalje zadržali rešenje da je Savet NBS vrhovni poglavar za sve. Znači, kada budete izabrali, ako budete izabrali, ovog Šoškića, i ako budem podneo predlog za njegovo razrešenje, to ide do Saveta NBS i tu se zaustavlja. Nikada neće doći do Narodne skupštine. To je nelogično rešenje. I apsolutno protivno duhu Ustava. Onaj ko imenuje, ko bira, on je ovlašćen i da razreši. A vi ste ispunjenost uslova za razrešenje stavili na nivo kao kada je u pitanju sudija Ustavnog suda, pa su oni apsolutno nepogrešivi. Ne postoji apsolutno nepogrešiv. To se ne tiče baš konkretno ovog amandmana, ali se tiče amandmana na sledeće članove. Pokušavam malo da ubrzam ovu raspravu. Sad zamislite jednu vrlo čudnu situaciju. Kad je u pitanju gospodin Jelašić, pošto je podneo ostavku, Savet je utvrdio da su ispunjeni uslovi za prestanak funkcije. Ne za razrešenje, molim vas, već prestanak funkcije. To je došlo u Odbor za finansije i isto je utvrđeno da su ispunjeni uslovi za prestanak funkcije, da treba da prestane funkcija. I nikako da dođe u Narodnu skupštinu, koja treba da konstatuje prestanak funkcije, da se čovek, jednostavno, otkači tog posla, da ide da radi neke druge poslove. Sad ispada da ga faktički držimo nekoliko meseci, a njemu se ne radi, ne želi da bude guverner nikako. Njemu se smučilo, pa je podneo ostavku. To otprilike dođe kao situacija kod onog Štimca i Šutanovca. Šutanovca je država isterala, platila mu da ne radi više u državnoj službi, i vratio se za ministra odbrane. Isto je i za Bosu Nenadić. Znate, čim dođe do prestanka funkcije ili tako nekome država plati samo da više ne radi, ne vraćajte ga na državnu funkciju. Katastrofa. Evo, vidite, sada imamo ovu situaciju, po logici stvari. Savet razmatrao ostavku, utvrđeno je da su ispunjeni uslovi. Odbor za finansije je, u skladu sa zakonom, razmatrao i rekao – ispunjeni su uslovi za prestanak funkcije. Ali, kad funkcija prestaje? Kada to konstatuje Narodna skupština. A Narodna skupština nema tu tačku dnevnog reda, i dugo je neće imati. Znate, gospodine Jelašiću, nije to samo problem zakona, da vi izgurate ovaj zakon pa oni da stave nekoga. Ne, dogovor je da guslate vi još ovu funkciju. Niste vi još završili misiju. A formalno-pravno ste pod ostavkom i mi vama ne možemo ništa. Šta god mi da uradimo sada s gospodinom Jelašićem, on kaže – izvinite, molim vas, ja sam pod ostavkom. To je otprilike kao malopre povodom Statuta Narodne banke Srbije. Kažete - godinama Narodna skupština nije dala saglasnost. Pa, nije dala saglasnost jer skupštinska većina to nije uvrstila u dnevni red. Vaš G17 plus nije hteo to da uvrsti u dnevni red, a ne mi iz opozicije. Mi iz opozicije vam duvamo za vrat i jedva čekamo da vas skinemo. To je ta podvala. Sada će bankari da seku vene zbog Jelašića, jer bez njega - katastrofa. U javnosti se forsira taj Šoškić, a on je u sukobu interesa, jadnik, i pre nego što je postao kandidat. Kako je savetovao predsednika Vlade da se vodi ekonomska politika? Katastrofa. Sad možete da zamislite kakva bi to bila katastrofa kada bi on bio guverner. Katastrofa na kvadrat. I niko ne priča da je on već u sukobu interesa. Ali, tako je to kada se demokratija svede na 126 i kada se Ustav i zakon tumače samo onoliko koliko je potrebno da se ostvare neki interesi. Naravno, mi iz Srpske radikalne stranke nemamo potrebe da menjamo svoje stavove na 15 minuta. Malopre sam se potrudio da vam kažem kakvi su to sve stavovi bili, šta se sve dešavalo od 1993. godine naovamo, pa sam podsetio one koji su malopre kritikovali ova rešenja da su praktično na pozicijama Demokratske stranke iz 2003. godine. Treba ljudi malo da se sete šta je bilo, šta su nekada pričali, za šta su se zalagali. Jer, ukoliko se to zaboravi, pa se ide s nekom novom pričom, onda to postaje prilično tragikomično, a naročito ako ima nekog u sali ko pamti šta se sve dešavalo.
Tri minuta i 15 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanik Milovan Radovanović i zajedno narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milovan Radovanović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 22. zakona stav 2. glasi: "Članovi Saveta biraju se na šest godina, s pravom ponovnog izbora". Amandmanom Srpske radikalne stranke predviđeno je da taj mandatni period ne traje šest, već pet godina. Zašto? U članu 12, gospodine guverneru, da vas podsetim, stoji da su organi Narodne banke Srbije: Izvršni odbor NBS, guverner NBS i Savet guvernera Narodne banke Srbije. Da li po našem pravnom sistemu, a otprilike ste nešto i odgovorili u svom mišljenju o amandmanu Srpske radikalne stranke, NBS može u celosti da bude nezavisan državni organ? Ustav Republike Srbije kaže drugačije. Radi javnosti, mada televizijskog prenosa nema, član 95. Ustava kaže: ''Narodna banka Srbije je centralna banka Republike Srbije, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj i odgovara. Narodnom bankom Srbije rukovodi guverner, koga bira Narodna skupština. O Narodnoj banci Srbije donosi se zakon''. Ni Narodna skupština Republike Srbije ne bi mogla da da veća prava Narodnoj banci Srbije u smislu nezavisnosti. To je jedna od glavnih zamerki poslanika Srpske radikalne stranke na ovaj predlog zakona. Samostalna Narodna banka Srbije - da, ali nezavisna - ne. Time kršite Ustav Republike Srbije. Predvideli ste da mandat guvernera, viceguvernera i članova Saveta guvernera NBS traje šest godina. To je dug period. Ovim članom 22. predviđeno je da članove Saveta guvernera Narodne banke Srbije, svih pet, bira Narodna skupština Republike Srbije, većinom glasova svih narodnih poslanika, i to na šest godina. Sazivu Narodne skupštine Republike Srbije koji bira Savet guvernera centralne banke mandat traje četiri godine. Zašto bi jedan saziv Narodne skupštine opterećivao drugi, naredni saziv Narodne skupštine, sa nekom drugom skupštinskom većinom? I ne samo to. Zašto bi prethodni saziv Narodne skupštine, koji bira Savet guvernera NBS na mandatni period od šest godina, kako vi predlažete, uskraćivao pravo budućem sazivu, s drugačijom skupštinskom većinom, da može on sam da bira Savet guvernera Narodne banke Srbije? Ono što je dobro (mogu da vas, kao predlagača, NBS, pohvalim) jeste što ste predvideli, kada je u pitanju Savet guvernera NBS, da član Saveta ne može da se uzdrži od glasanja. To je dobro pravilo i kamo sreće da je to predviđeno svuda, pa i u Poslovniku Narodne skupštine. Tu ili ste za nešto, ili ste protiv nečega. U odgovoru Vlade stoji da je rok od šest godina svrsishodan u izboru članova Saveta guvernera jer odgovara analogiji mandatnog perioda guvernera i viceguvernera. To je nekako nelogično, jer i jedno i drugo i treće, po nama u SRS, ne treba da stoji. Ne treba niko da bude biran sa predloženim mandatnim periodom. Gospodine guverneru u ostavci, u mišljenju - koga? Da li Narodne banke Srbije kao državnog organa, institucije sistema, ili vas, guvernera u ostavci? Jer, ovde u ovom aktu mišljenja Narodne banke Srbije stoji – Narodna banka Srbije, guverner. U potpisu - guverner. Da li je Narodna banka Srbije dala mišljenje ili guverner? Guverner nije istovremeno državni organ, on nije Narodna banka Srbije. Vi ste, svejedno da li jedno ili drugo, naveli u svom mišljenju da se amandman ne prihvata iz razloga navedenih u delu obrazloženja amandmana iz tačke 33. drugog dela ovog mišljenja, gde stoji da se produžavanjem mandata na šest godina pružaju dodatna jemstva personalnoj nezavisnosti centralne banke. Razumem da postoji radna, profesionalna nezavisnost u radu, u obavljanju svojih poslova, ima odgovornih i manje odgovornih, vrednih ili manje vrednih. To je jedna stvar, ali, s druge strane, personalna nezavisnost - šta to znači? Da se nekome garantuje da će biti član Saveta, da mu je izborom zagarantovano da će biti član Saveta u mandatnom periodu od šest godina. To je zaista besmisleno. Kao i kod vas, gospodine guverneru. Ja ne želim da stvorim neprijatnu situaciju ni za vas ni za bilo koga, ali zaista ne bi trebalo. Vi ste guverner u ostavci, a sada sedite tu u Narodnoj skupštini Republike Srbije, pred poslanicima, da branite državu, Narodnu banku Srbije i ovaj predlog zakona o Narodnoj banci. To je malo nelogično i nespojivo jedno s drugim. Jer, prirodno je u psihi čoveka da ste vi sad misaono i na svaki drugi način okrenuti ka nekom drugom poslu koji ćete obavljati posle usvajanja ostavke ili posle izbora novog guvernera po ovom zakonu. I, na kraju, da li je povećanje mandatnog perioda za članove Saveta guvernera NBS na šest godina prilog prevazilaženju ekonomske krize, koja još traje, iako je nedavno predsednik Republike Srbije Boris Tadić rekao – iako građani još teško žive, ekonomska kriza u Srbiji je prošla? Izgovori to i ostade živ. Hvala.
Četiri minuta i 30 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo, da nastavim, pošto se tiče i prethodnog amandmana. Znači, predsednik Republike Srbije bi mogao da predlaže guvernera samo pod uslovom da predsednika bira parlament. Ovde se, u Srbiji, po Ustavu, predsednik Republike bira na direktnim izborima. Niko od vas nije razmišljao o tome šta ako su političke opcije predsednika Republike i vladajuće koalicije u parlamentu različite. Dato je obrazloženje da će, ukoliko predlog predsednika Republike ne bude usvojen na sednici Skupštine, da se postupi u skladu sa zakonom. Samo ne znam u skladu s kojim zakonom, jer to nije definisano ni u predlogu ovog zakona, ni u Zakonu o Narodnoj banci koji sad menjate. Gospodine guverneru, moram da vam kažem, bez obzira što se vi toliko upinjete da produžite mandat i guverneru i članovima Saveta i Izvršnom odboru, dovoljno je da samo jedan moj kolega izlobira šefove poslaničkih grupa, napiše dva amandmana na izmene i dopune zakona i da sve ovo padne u vodu. Ne možete imati vi tu nezavisnost dok ne uživate poverenje parlamenta, a poverenje parlamenta možete imati samo ako odgovarate pred parlamentom za sve ono što NBS. Samo na taj način. Inače, ovakvim izmenama i dopunama zakona, koje svaki narodni poslanik može da napiše, i kada se izglasa ovaj zakon i objavi u "Službenom glasniku", time nećete ništa dobiti, i konačno se pomirite s tim.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Vesna Pešić, Ivan Andrić i Slobodan Maraš. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Ukupno vreme na raspolaganju poslaničkoj grupi je četiri minuta i 50 sekundi. Izvolite.
Moram da kažem da se potkrala greška kod ovog amandmana, ali to nije razlog da ne objasnim ovo što je u nadležnosti Saveta NBS, a odnosi se na utvrđivanje režima kursa dinara. Ovih dana je bilo nekih nejasnoća šta je veće, šta je šire, šta je sveobuhvatnije. Naravno, politika kursa dinara je nešto operativno, što je u nadležnosti Narodne banke, a u definisanju režima treba da učestvuje i Vlada Republike Srbije, zato što je ona odgovorna za ekonomsku politiku, i da se opredeli kakav će režim biti.Četiri-pet sistema postoje, pa da se opredele, a onda će Narodna banka operativno da završava i da taj cilj ostvari, pošto je to drugi cilj, pored onog prvog, stabilnosti cena. Da ne ulazim sada u ove detalje, pogrešili smo kada smo pisali ovaj amandman, zato što smo obrnuli red reči, ali dobro, to ste vi shvatili, pa nije neki veliki problem. Vidite, kod ove tačke se vidi koliko NBS ne sme biti nezavisna. Otkada je veka, režim kursa dinara, režim neke valute, bio je, ne mogu reći u podeljenoj nadležnosti, nego se do odluke dolazilo kao što se dolazi kod složenog upravnog akta. Međutim, ova vaša formulacija je malo nedorečena. Zašto? Zato što podrazumeva da predlog mora da da Izvršni odbor i taj predlog mora biti takav, nepromenljiv. Na to mora Vlada da da saglasnost, bez mogućnosti nekog uticaja, da bi Savet to izglasao. Između ne postoji nijedno rešenje. Ne znam kako je Lalić dozvolio da u predlog zakona uđe jedna od prethodnih odredbi, kod glasanja u Izvršnom odboru. Osnovni princip je jedan čovek – jedan glas. Osnovni princip je da svaki glas ima istu vrednost. Vi ste zadržali odredbu da, u slučaju nerešenog, dva glasa dobija guverner. Kako je to moguće? Da li možete da zamislite na šta bi ličili izbori, recimo, sada u Srbiji, kada bi se reklo – guverner kada bude glasao, njegov glas se računa duplo? Kako je to moguće, ljudi? Gde je to moguće? Samo što još niste napravili telefonske sednice Izvršnog odbora. To smo nekako prošli, bilo je nekih drugih amandmana pa nije bilo o tome govora, ali računamo da, u završnici ovog prenosa, treba i to reći. Šteta što smo istrošili vreme za ove vrlo važne stvari, oko imovine i nekih drugih stvari. Radi javnosti, režim kursa dinara jeste, ako mogu tako da kažem, u nadležnosti i Saveta i Izvršnog odbora, bez obzira kako ga budemo zvali, i mora da se pita Vlada. Znači, saglasno da se dođe do njega. Zašto? Zato što od tog kursa dinara zavisi deo politike u nečijoj odgovornosti. Kako je moguće da nekoga prozivate da je odgovoran za ekonomsku politiku države, a da nema nikakvog uticaja na kurs dinara? To je nemoguće. Zato postoji ta, ako mogu da kažem, saglasna nadležnost. E, sad, ovde nije baš do kraja rečeno da li se to daje kao odobrenje, prethodna saglasnost, naknadna saglasnost, šta se dešava u peritornim situacijama, šta u slučaju neslaganja, šta će da se primenjuje, šta će da važi... I, tu se sada ogleda dejstvo politike, koja ne može da se izbegne. Gospodine Jelašiću, oni koji su vam rekli da je Narodna banka ili centralna banka samostalna, nezavisna, stručna itd., lažu vas. Između reči "ekonomija" i "politika" 250 godina postoji samo znak jednakosti, nema druge. To što neko priča – ekonomska politika, politička ekonomija itd., pustite to što su pričali. Politika sve pokriva, samo je pitanje koliko možemo da sprečimo da se politika zloupotrebi za neke interese. To je problem. A da se isključi? To je nemoguće. Pa, da nije politike, kad biste vi bili guverner?
Iskorišćeno je dva minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop Lazić.
Gospodine guverneru, postavljam pitanje – zašto ovaj zakon dolazi na dnevni red baš u vreme kada ste vi podneli ostavku? Što ga vi nama niste ponudili ranije? I, da li možete da kažete građanima Srbije i parlamentu dokle će trajati ta vaša funkcija guvernera u ostavci? Znate, kad kažete da je neko od državnih funkcionera ili javnih funkcionera u ostavci, to odmah podrazumeva da on ima manje nadležnosti, manje odgovornosti nego što je imao u punom kapacitetu. Dakle, možda vi sada možete da obavljate samo neke tekuće poslove, ne možete da obavljate sve ono što vam je dosadašnji zakon stavljao u nadležnost da radite, a vi radite i ne znate dokle ćete to da radite. To vam govorim upravo zbog toga da se nadovežem na ovu priču gospodina Krasića da vi niste nezavisni. Samostalni da, ali nezavisni nikako. Dakle, vi ste duboko u politici, i toga ste verovatno svesni. I vrlo ste svesni kakvu ste politiku Narodne banke kao centralne banke vodili, koliko ste uticali na to da se stvore ovolike rezerve kolike su stvorene, i to ste veličali kao svoju zaslugu. Mislim na rezerve koje imamo, a koje su napravljene ili sačuvane samo tako što ste povećavali efektivu koju su poslovne banke morale da izdvajaju u centralnu banku. Time ste, naravno, učinili mnogo toga lošeg po privredu Srbije i po građane Srbije. Od toga koristi nije imao niko, samo smo imali štetu, ali vi ste održali do nekog podnošljivog nivoa tu vrednost dinara u odnosu na evro. Sada, kad vi odete, pošto se MMF duboko umešao u sve, kao što se mešao i u ono što ste ranije radili, i u rad Vlade i u vaš rad, sad će doći do nekih negativnih posledica, koje će biti očevidne, jer više nema kredita (to su nam rekli – no, no, sad ćete da trošite rezerve koje su stvorene), onda će taj novi jadan guverner, koji bude došao ovako na vaše mesto, biti kriv za sve, a vi ćete se opet pojavljivati i govoriti – eto, dok sam ja bio, to nije bilo tako, a sad je ovaj nesposoban itd. Onda ćete nam se za dve godine pojaviti, pa ćete možda biti kandidat za potpredsednika Vlade ili ministra finansija ili ne znam čega, jer smo mi obično kratkog pamćenja. I još nešto, vi niste ispoštovali Ustav, član 95, jer mi nikad nismo razmatrali vaš rad, vaš izveštaj o radu, a trebalo je da nam to podnesete, jer Skupština navodno vrši nadzor nad tim. Međutim, tačka 10) člana 23, koji smo mi amandmanom probali da promenimo, zaista može da izgleda benigno, ali nije. Mislim na odgovor koji nam je dostavljen od strane predlagača. Jer, vi ste predložili da se donosi strategija razvoja NBS (ta strategija je vama u svim oblastima veoma mila kao termin), koju predlaže Izvršni odbor i prati njeno sprovođenje. Mi smo, naravno, u jednom drugom svetlu sagledali šta to Savet može da uradi kad je centralna banka u pitanju. Dakle da ne donosite nikakvu strategiju, jer strategiju donosi Vlada i kada su finansije u pitanju, već da možete samo da usvojite neki planski akt za osavremenjavanje, unapređenje, za pouzdanije i efikasnije obavljanje poslova iz nadležnosti Narodne banke Srbije, koji predlaže Izvršni odbor, i pratite sprovođenje planova. Nama je to logično, ali predlagač kaže - to nije u uobičajeno u normativnom jeziku. Pa, normativni jezik mi stvaramo ovde. Ko ga stvara? Ko je taj koji će da kaže - to što je juče bilo, danas možda nije? Protiv smo i ovog novog govora, ali naš predlog je ne samo normativno-pravno različit, već je sadržinski potpuno različit od onoga što stoji u članu 10. (Predsedavajuća: Narodna poslanice, vreme poslaničke grupe koje vam je na raspolaganju je iskorišćeno.) Niste nas ozbiljno shvatili i molim vas da još jednom pogledate i amandman možda ipak usvojite.
Da li još neko želi reč? (Da.) Guverner Radovan Jelašić, izvolite.
Zahvaljujem. Mi smo redovno podnosili izveštaje, kako Skupštini, tako i Odboru za finansije. Pošto je gospodin Krasić ovde, samo da kažem da je, poslednji put kada smo podneli izveštaj, bilo rečeno da ne preterujemo u objašnjavanju svih naših izveštaja, pošto treba da požurimo. A izveštaji su jako bili važni, između ostalog i to šta je sve NBS preduzeo da bi se minimirizirali efekti svetske ekonomske krize. Kolege su danima radili na tom izveštaju, a onda smo dobili komentar da skratimo priču, pošto žurimo. Što se tiče Zakona o NBS, ni ovaj dosadašnji a ni budući ne postavlja u posebnu kategoriju guvernera u ostavci. Dakle, guverner je u punom kapacitetu sve dok Skupština ne izabere novog guvernera. Što se tiče rada, ja sam, kao i sve moje kolege, kao što sam već malopre rekao, samostalno i nezavisno, što je jednako - bez politike, radio šest godina.
Narodna poslanica Gordana Pop Lazić je prijavljena sa zahtevom za repliku. Nemate prava na repliku. Vreme poslaničke grupe je iskorišćeno, o tome sam vas obavestila dok ste završavali svoje izlaganje o amandmanu. Na član 26. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podnela narodna poslanica Marina Toman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Marina Toman.
Dame i gospodo narodni poslanici, guverneru, amandmanom smo tražili izmenu stava 3. u članu 27, odnosno da se promeni način odlučivanja Saveta. Kao što mogu da konstatujem, prihvatili ste gotovo istovetan amandman koleginice Branke Ljiljak. Ovaj naš amandman niste prihvatili, a mi smo takođe tražili da Savet donosi odluke većinom glasova od ukupnog broja članova Saveta, a ne od ukupnog broja prisutnih članova Saveta. U nekoliko rečenica obrazložiću stavove kojima se SRS rukovodio kada je predložio izmenu načina odlučivanja Saveta. Odluke koje Savet donosi su veoma značajne. Savet predlaže režim kursa, nadzor, bira revizore itd. Bitno je da sednici prisustvuju i da se odluke donose, upravo zbog tih važnih odluka, svi članovi Saveta. Upravo zbog tih i takvih odluka amandman na adekvatniji način uređuje proces odlučivanja. U pitanju su odluke čija će primena imati dalekosežne posledice i one moraju da se donose većinom glasova svih članova Saveta. Savet ima svega pet članova. Postavlja se pitanje – da li jedna odluka može da ima adekvatnu težinu ako se usvoji na sastanku kome prisustvuju svega tri člana Saveta? Naravno da nema istu težinu, a predlagač je upravo želeo da omogući takav način odlučivanja. Sada vidimo da je to promenio usvajanjem već pomenutog amandmana. Predlagač je predloženim rešenjem zaboravio i na činjenicu da, ukoliko svih pet članova ne mogu da se sakupe da prisustvuju sastanku da bi se donela neka odluka, a Savet, još jednom da istaknem, donosi vrlo važne odluke, onda takvim ljudima nije mesto u Savetu, jer nisu na pravi način shvatili kakvu težinu nose odluke Saveta, što otvara drugo pitanje ...
Dva minuta. Zahvaljujem. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Zahvaljujem gospođi Toman na amandmanu. Greška je bila s naše strane. Prihvatamo amandman.
Da li još neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Upravo reklamiramo, gospođo predsedavajuća, da na član 23. niste prozvali tri poslanika SNS koji su pojedinačno podneli... Izvinjavam se, 32. Moja greška. U pitanju je 32, a ne 23. Izvinite, oduzela sam minut i po korisnog vremena.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na sugestiju da vam se oduzme 30 sekundi od vremena poslaničke grupe, to neće biti učinjeno, naravno. Na član 29. amandman je podnela narodna poslanicaVjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Vjerica Radeta.
Ovaj amandman je čisto pravno pitanje i mislim da sam u stanju da ubedim guvernera da ga prihvati. Član 29. govori o prestanku funkcije guvernera, viceguvernera i članova Saveta. Vi ste rekli da su razlozi za prestanak funkcije istek mandata, a pre isteka mandata ako podnesu pismenu ostavku, ako im radni odnos prestane zbog ispunjenja uslova za starosnu penziju, kao i u slučaju razrešenja s funkcije. Ovde obavezno mora da se, kao uslov za prestanak, doda i – ako se na osnovu nalaza i mišljenja nadležne zdravstvene ustanove utvrdi da je zbog zdravstvenog stanja trajno izgubio radnu sposobnost za vršenje funkcije. Vi u obrazloženju kažete da ne možete da prihvatite amandman zato što član 32. predviđa ovaj uslov. Ali, član 32. govori o razrešenju. Prestanak funkcije i razrešenje su pravno dve potpuno različite stvari. Kada se neko razrešava funkcije, onda ste predvideli da Odbor za finansije ispituje postojanje razloga. Nemam vremena da govorim o tome da je naš stav da to može da radi samo Savet, a ne Odbor za finansije, ali, kada je u pitanju prestanak funkcije, gospodine Jelašiću, onda tu nema ko šta da utvrđuje. Nadležan organ je ta lekarska komisija, koja, narodski rečeno, kaže nekome da ispunjava uslove za invalidsku penziju - 100% invalid, ne može da radi. Kao što niko ne može da vas pita zašto ste podneli ostavku. To je vaša volja i vaša stvar, i vama automatski, naravno, kada to dođe na Skupštinu, prestaje mandat. Isto tako, kad neko odlazi u penziju, po sili zakona mu prestaje mandat. I ovo je slučaj kada po sili zakona prestaje mandat, odnosno ta funkcija. Ovo treba da prihvatite kao doprinos pravnom razrešenju. (Predsedavajuća: Dva minuta.) Ako imate pravnika pored sebe (završavam, izvinjavam se), neka vam objasni da su razrešenje sa funkcije i prestanak funkcije dva potpuno odvojena slučaja.
Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Ukazao sam, kada sam govorio o prethodnom amandmanu, na to da pravno-tehnička regulativa u ovom predlogu zakona nije dobra. Nije dobra utoliko što se u članu 2. stav 1. normira da je NBS centralna banka Republike Srbije, a u ostalim odredbama, između ostalih i u članu 4, koji govori o memorandumu, o štambilju, o pečatu, kaže: ''Narodna banka Srbije ima pečat, koji sadrži naziv Republike Srbije i naziv i sedište NBS, kao i Veliki grb Republike Srbije''. Kao pravnik i imajući u vidu brojne zakonske propise i zakone koji su prošli kroz parlament za ovih mojih 15 godina, smatram da stručna javnost neće ovo moći da razume ako se u članu 4. ne bude našlo ''centralna banka Republike Srbije'', u skladu s Ustavom. Jer, vidite, vi u ostalim odredbama pominjete samo NBS, a samo u jednom članu pominjete centralnu banku. Gde god se govori o Narodnoj banci, pogotovo kada je u pitanju član 4, biće velikih nedoumica, biće nedostataka, jer je ovde ovaj član 4. trebalo dopuniti time da je NBS centralna banka Republike Srbije, kako to član 95. stav 1. Ustava Republike propisuje. Pravno-tehnički, definitivno nije. Možete sada da me ubeđujete, ali me ne možete ubediti, jer ja razumem definicije, razumem zakone koji se donose...
Dva minuta. Na član 30. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka Srbije i Vlada su prihvatile amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela narodna poslanica Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Jelašiću, nemate nijedan razlog da kažete da ste šest godina radili bez politike. To, naprosto, nije tačno. Jer, da politika nije imala uticaja, vi sigurno ne biste ni bili guverner ovih šest godina, nego biste radili sasvim nešto drugo. Kada ovo kažem, nemam nameru ni na koji način da vas diskvalifikujem kada u pitanju vaša stručnost, ali, prosto, moramo da se složimo da politika ima određeni uticaj. Stoga se i amandman na član 1, koji je podneo SRS, kada smo rekli da NBS nije i ne može biti nezavisan, potpuno potvrđuje i preko člana 30, odnosno člana 27. osnovnog Zakona o Narodnoj banci. U stavu 3. člana 27. se kaže: ''Guverneru koji je podneo ostavku, funkcija prestaje izborom novog guvernera''. Ovo je apsolutno neodređen rok. To može da traje do isteka šest godina, koliko je sada predviđeno da traje mandat guvernera NBS. I ovde je, kao što je za viceguvernere predviđeno da njihova funkcija prestaje nakon prihvatanja ostavke, odnosno najduže šest meseci od dana podnošenja ostavke, saglasno tome, trebalo predvideti takvu mogućnost i za guvernera NBS. Ovde je još jedno pitanje zanimljivo, a vezano je za amandman koji smo podneli na broj viceguvernera. Vi kažete od dva do četiri, a mi smo predložili da bude četiri. Uvažavajući sve potrebe i značaj institucije centralne banke Republike Srbije, ne znamo kada se kaže – prestaje izborom novog viceguvernera... Šta ako smo imali u određenom momentu četiri viceguvernera, a jedan je podneo zahtev, prestala mu je funkcija ili iz bilo kojeg drugog razloga i, sada više ne želimo …
Dva minuta. Guverner Jelašić želi reč. Izvolite.
Zahvaljujem. Izvinite, uvek pazim kako se izražavam. Rekao sam – za vreme moga rada politika nije imala nikakav uticaj. Naravno, prilikom izbora, uvek političari, odnosno ova skupština je ta koja će izabrati guvernera.
Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Da li neko želi reč? (Da.) Zoran Antić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, SNS je podneo tri amandmana na ovaj član zakona. Radi se o tome da smo jako nezadovoljni na koji način je rešeno razrešenje sa funkcija članova Saveta, viceguvernera i guvernera. Nadali smo se da će jedno od ova tri rešenja biti prihvaćeno od strane Vlade, ali, nažalost, do toga nije došlo. Konkretno, što se tiče mog amandmana, jako smo nezadovoljni zato što se mešaju ingerencije Saveta, Odbora za finansije, predsednika Republike, Narodne skupštine, pa čak i predsednika Narodne skupštine. Znači, različito je tretirano razrešenje člana Saveta, viceguvernera ili samog guvernera. Predloženo je, što se te odluke o razrešenju tiče, čak da Narodna skupština glasa o razrešenju člana Saveta, a da nije na pravi način informisana, jer se njegova eventualna izjava o tom razrešenju dostavlja predsedniku Narodne skupštine, a ne poslanicima i samoj Narodnoj skupštini. Prema tome, smatramo da je procedura trebalo da bude znatno uprošćenija, da nema razloga za ovakvo šarenilo ingerencija različitih tela i organa i da će to u praksi značiti da će samo razrešenje ići jako teško i da će biti previše politike, a premalo stručnosti kada se bude odlučivalo o razlozima za razrešenje.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Apropo onoga što ste malopre rekli, gospodine Jelašiću, da u vaše vreme nije bilo politike, danas sam vam postavio jedno pitanje, a niste nam dali odgovor. Recite nam šta znači vaša izjava da, da ste slušali političare, ne biste sedeli na tom mestu koliko ste sedeli. Ako mislite da je ovaj zakon i ovo što ste predložili mehanizam kojim ćete zaštititi nezavisnost NBS, mislim da grešite. Čak ni vi ne verujete u to. Na kraju krajeva, nije vam ni bitno, zato što idete iz NBS. Što se tiče mog amandmana na član 32, u ime SRS sam predložio da Savet ispituje postojanje razloga za razrešenje funkcije ne samo guvernera i viceguvernera, nego čak i člana Saveta. U obrazloženju ste napisali da to nije primereno. Mogli ste da napišete da nije u skladu s Ustavom, da nije u skladu s nekim drugim zakonima, da nije nomotehnički prihvatljivo, ali ovo što vi pišete, da nije primereno, pa nismo mi vaspitna ustanova, pa da nešto bude primereno ili neprimereno. Još, kad nastavite da čitate obrazloženje, tu piše - ''jer bi pri tom nastao sukob interesa, a, takođe, imalo se u vidu i to ko je predlagač članova Saveta''. Imali smo i mi. Predlagali smo da odbor Skupštine Republike Srbije nadležan za poslove finansija isključimo iz ovoga, i ne vidimo šta je tu neprimereno. Postoji niz tela, i državnih i nedržavnih, koja ne samo ispituju, nego i odlučuju o tome da li neko treba ili ne treba da bude član tog tela. Prema tome, obrazloženje nije baš racionalno. Mislim da ste mogli da se pozovete na pravne aspekte, a ovako da branite ovo, da nije primereno, mislim da zaista nema smisla. Ovde nema nikakvog sukoba interesa, s obzirom da Savet imenuje i razrešava Skupština, a ne Savet. Savet je mogao sasvim legitimno da pokrene postupak, odnosno da razmatra da li postoje razlozi za razrešenje nekog člana Saveta.
Dva minuta. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman, sa ispravkom,podneo je narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, za ovih desetak godina, koliko sam u Skupštini Srbije, načitao sam se raznoraznih i obrazloženja i zakona. U članu 32, postupak za razrešenje člana Saveta, u stavu 3. stoji da se, ako postoje razlozi za razrešenje člana Saveta ili guvernera Narodne banke, o tome pismeno obaveštava predsednik Republike Srbije i Narodna skupština, odnosno predsednik Narodne skupštine. Malo je drugačije kada je u pitanju Narodna skupština. To je poseban organ, ustavna kategorija. U stavu 5. istog člana ne obaveštava se više Narodna skupština, nego predsednik Narodne skupštine. Kada imate obavezu u zakonu, gospodine guverneru, da se obaveštava Narodna skupština, pišete – Narodnoj skupštini, predsedniku Narodne skupštine, i on ima obavezu da odmah, čim to stigne na pisarnicu, prosledi narodnih poslanicima, a kada pišete u zakonu – predsedniku Narodne skupštine, on tu obavezu nema. O tome se radi. Ne mogu da shvatim da neko da ovakvo obrazloženje. U pitanju je samo terminološka razlika, a ne suštinska. To je Vlada Republike Srbije dala svoje mišljenje, meša se u naš posao, posao Skupštine Srbije. A Narodna banka je dala mišljenje – amandman se ne prihvata jer predloženo rešenje obezbeđuje blagovremeno obaveštavanje Narodne skupštine. Pa, ko je Narodna skupština, predsednik ili narodni poslanici? I, ako je samo terminološka razlika, u čemu je onda problem da prihvatite amandman?
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Gordana Pop Lazić.
Gospodine Jelašiću, kada sam vam stavila na dušu to da nikada niste podneli izveštaj Narodnoj skupštini (vi ga, naravno, jeste podneli nadležnom odboru), to nije bilo na vaš račun, nego na račun predsednika Skupštine i trenutno predsedavajućeg, koji to nikada nisu stavili na dnevni red ovog parlamenta, da on raspravlja o tome. Dakle, krivica nije samo vaša, nego, pre svega, onih koji rukovode radom Narodne skupštine. Tako da Skupština nema nadzor. U prenosnom značenju da, preko Odbora za finansije, koji je konstatovao i vašu ostavku, ali kada ćemo mi tu ostavku da konstatujemo ovde, to ne zavisi od vas, ne zavisi ni od nas, to zavisi od gospođe Čomić ili od gospođe Slavice Đukić-Dejanović. Amandman koji je podnela poslanička grupa SRS tiče se izmena člana 28, kada se razrešava funkcije funkcioner Narodne banke Srbije. Mi smo reagovali u stavu 4. i tražili da, kada se o tome raspravlja, obavezno bude prisutan i predlagač funkcionera koji se razrešava, a moguće je da to bude i predsednik Republike. Što vi bežite od toga? Dakle, naše mišljenje je da Savet utvrđuje da li su ispunjeni uslovi, ali njegova odluka nema obavezujuću snagu za organ koji odlučuje o razrešenju. Mislim da je amandman potpuno suvisao i da bi trebalo da ga prihvatite. Hvala.
Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, gospodine Jelašiću, postavio sam poslaničko pitanje Vladi koja su primanja bila Upravnog i Izvršnog odbora Privredne banke a.d. Pančevo. Od Ministarstva finansija sam 5. decembra 2008. godine dobio sledeći odgovor – Snežana Munić, predsednik Izvršnog odbora - pet miliona i 400 dinara, Svetlana Kalajac… [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, molim vas da poštujete član 103. i govorite po dnevnom redu. U raspravi o prethodnom amandmanu svoja dva minuta ste iskoristili da govorite o temi koja nije bila predmet amandmana. Sada ponavljate kršenje člana 103. Upozoravam vas, ili govorite o temi dnevnog reda ili ćemo vi i ja biti prinuđeni da uđemo u primenu neprijatnih članova Poslovnika Narodne skupštine. Dakle, o temi dnevnog reda. Izvolite.
Tu je gospodin Jelašić, ovo je nešto što treba da zna. Usput, kada govorim o amandmanu, baš bih zamolio, zbog toga što će ovo interesovati gospodina Jelašića. On će sigurno na ovo obratiti posebnu pažnju. Dozvolite mi da kažem jednu rečenicu. Članovi Izvršnog i Upravnog odbora Privredne banke a.d. Pančevo… [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, dala sam vam upozorenje. Molim vas da to upozorenje shvatite ozbiljno i da se ne rugate odredbama Poslovnika Narodne skupštine. Vaš amandman, koji obrazlažete, jeste da se član 32. stav 5. menja i glasi: "Uz obaveštenje iz stava 3. ovog člana, Savet izjašnjenje guvernera i člana Saveta dostavlja Narodnoj skupštini". Dakle, ako želite da svoja dva minuta iskoristite, izvolite. Ako insistirate na tome da se rugate odredbama Poslovnika Narodne skupštine, ja sam vam na raspolaganju. Izvolite.
Kome se ja rugam? Molim vas, samo informišem nadležni organ o jednoj činjenici. Verujem da ste i vi za to. To je baš u vezi s poslovanjem banaka i banke i upravo u vezi s ovim zakonom. Zašto mi oduzimate pravo da dam informaciju guverneru, a i vama? Garantujem da niste za ovo. Ovo je nešto što je zaista frapantno i to je skandal. Dozvolite mi jednu rečenicu i završiću.
Narodni poslaniče, izreći ću vam opomenu ako nastavite da kršite Poslovnik. Ovo je poslednje upozorenje.
Daću guverneru u pisanom obliku, a i vama i svim novinarima, pošto mi ne dajete pravo da govorim. Šta mogu?
Narodni poslaniče, molim vas da ne dovodite javnost u zabludu. Vaše pravo da govorite nije ugroženo. Ugrožena je vaša samovolja da kršite Poslovnik smatrajući to svojim pravom. To vaše pravo nije. Imate dva minuta na raspolaganju da obrazložite amandman.
Hvala vam, ne želim da polemišem.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Aleksandar Martinović želi da govori povredi Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 27. Poslovnika Narodne skupštine. Jutros smo konstatovali, gospođo Čomić, da niste bili u pravu kada ste upozorili Zorana Krasića da EU nema veze sa Zakonom o Narodnoj banci. Sada ste napravili istu grešku, kada je u pitanju narodni poslanik Petar Jojić. Moram da vas podsetim da u Zakonu o Narodnoj banci, između ostalog, piše da Narodna banka vrši kontrolu nad radom poslovnih banaka. Gospodin Petar Jojić je imao nameru da govori upravo o tome i da sadržinu svog amandmana dovede u vezu s nečim što u zakonu zaista piše. Ako poslanik nema pravo da za dve minute obrazloži amandman koji jeste u kontekstu Zakona o Narodnoj banci na način kako smatra da je to najbolje, onda se zaista postavlja pitanje šta narodni poslanik uopšte sme da radi u Narodnoj skupštini za te dve minute, koliko po Poslovniku ima pravo za obrazlaganje svog amandmana. Kao što jutros, gospođo Čomić, niste bili u pravu, i to smo vam dokazali, tako niste u pravu ni sada. Materija koju je gospodin Petar Jojić hteo ovde da izloži i te kako jeste zanimljiva za ovde prisutnog guvernera gospodina Jelašića. Gospodin Petar Jojić je zaista pokušao na argumentovan način da iznese jedan problem koji i te kako jeste u vezi sa Zakonom o Narodnoj banci i to je radio na krajnje učtiv način. Ton vašeg obraćanja gospodinu Petru Jojiću apsolutno nije priličan, ni sadržini njegovog izlaganja, a bogami ni njegovim godinama. Gospođo Čomić, zamolio bih vas da imate tu činjenicu u vidu, da se malo upoznate sa sadržinom zakona koji se menja, pa da tek nakon toga donosite zaključak da li je poslanik u temi ili je van teme.
Narodni poslaniče, nema povrede člana 27. Vi ste svojim obrazloženjem stvorili osnov za izricanje mera iz člana 100, kojim dobijate pravo da govorite o povredi Poslovnika. Uvidom u stenogram možete da vidite da sam bila u pravu u primeni člana 27, i u toku prepodnevnog i u toku popodnevnog dela zasedanja. U toku prepodnevnog dela zasedanja narodni poslanik Zoran Krasić je govorio o članstvu u EU, o zemljama članicama EU, i citirao obraćanje predsednika Evropskog parlamenta. Zamolila sam ga da to dovede u vezu sa temom koja je na dnevnom redu, ništa više i ništa manje. Na to me obavezuje Poslovnik, kao što i sve narodne poslanike obavezuje član 103. Narodni poslanik Petar Jojić ima pred sobom amandman i ima dva minuta da obrazloži taj amandman. Narodni poslanik je zamoljen da govori o amandmanu. Pošto je odbio to da učini, postupila sam kako i inače u praksi postupaju svi predsedavajući - ponovila sam upozorenje. Vaš stav da ne postupam primereno zato što gospodin narodni poslanik Petar Jojić ima neke godine, smatram uvredom i za mene i za njega. Celo obrazloženje je osnov za izricanje mera, pošto se i vi rugate institutu koji je u Poslovniku uređen kao pravo da se dobije reč i govori o povredi Poslovnika Narodne skupštine. Molim vas da ne dobacujete. Narodna poslanica Gordana Pop Lazić krši Poslovnik i dobacuje iz klupe nepristojne, neprimerene rečenice, koje podrazumevaju kršenje Poslovnika. Upućujem vas na čitanje člana 104, koji kaže da je zabranjeno dobacivanje i međusobno i predsedavajućem. Ako mislite da Poslovnik važi samo za druge, a ne za vas, onda mene prisiljavate da vas podsetim da odredbe Poslovnika Narodne skupštine važe jednako za sve učesnike u raspravi. Na član 32. amandman je podnela narodna poslanica Jorgovanka Tabaković. Da li želite reč? (Da.) Narodna poslanika Gordana Pop Lazić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo predsedavajuća, reklamiram upravo to dostojanstvo Narodne skupštine na koje se vi pozivate. Vi ste javnost doveli u zabludu da sam vama dobacivala nešto nepristojno. Samo sam rekla da gospodin Jojić ima 15 godina poslaničkog staža...
Narodna poslanice, da li ste dobacivali iz klupe?
Gospođo predsedavajuća, samo sam, kao narodni poslanik...
Narodna poslanice, dobili ste reč da obrazlažete da je učinjena povreda Poslovnika...
Jeste, ali vi ste …
Narodna poslanice, u svom obrazloženju kažete da ste dobacivali iz klupe. Molim vas da me ne prisiljavate na primenu odredaba Poslovnika, koje meni čine mnogo više neprijatnosti nego vama. Zahvaljujem. Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković ima reč.
Podneli smo tri amandmana na član 32. Smatramo izuzetno važnim ovaj član koji reguliše razrešenje guvernera i viceguvernera i postupak za to razrešenje. Zato sam se maločas uplašila, zbog sličnosti brojeva 23 i 32, da nam nije prošao taj amandman. Predložila sam ovim amandmanom da postupak za razrešenje guvernera, a za slučajeve koje predviđa član 32, taj postupak može da pokrene i grupa od najmanje 20 narodnih poslanika. Prosto, definicija iz člana 32. ne uvažava postojanje opozicije u parlamentu i pod Skupštinom, kao maločas, kada je obrazlagao moj kolega Veroljub, podrazumeva predsednika Narodne skupštine, a u slučaju kako ja definišem taj deo, omogućavamo da se i opozicija smatra Skupštinom, a ne samo odbor ili Skupština koju čini vladajuća većina. Vi ste mi pokazali da ne uvažavate ni Skupštinu ni poslanike koji čine saziv parlamenta, jer ste u odbijanju ovog amandmana napisali da razrešenje može biti iz razloga nedovoljne stručnosti, pokrenuto samo od strane nadležnog tela čiji su članovi stručnjaci. Odbor za finansije čine poslanici, za njih se ne traže kvalifikacije i stručnost bilo koje vrste, već se traži da budu narodni poslanici i rade u interesu naroda, i način na koji oni to procene može biti politički motivisan. Da se utvrđuje stručnost je samo jedan od slučajeva. Ne možete osporavati pravo Narodnoj skupštini da nadzor nad vama vrši tako što ne može nikada da pokrene postupak za razrešenje, već u igri Saveta, Skupštine i Odbora u međusobnom informisanju u stvari ne možete ni biti pozvani na odgovornost i razrešeni. Molim vas da imate na umu ozbiljnost ovog nemogućeg razrešenja.
Na član 32. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka Srbije je prihvatila ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo, predložili smo da se u članu 32. napravi izmena, a NBS je predložio da se odluka o razrešenju guvernera i članova Saveta donosi na osnovu obrazloženog obaveštenja. Smatrali smo da je pravno prihvatljivije i bolje da bude na obrazloženi predlog ovlašćenog predlagača. Naravno, dodali smo tu nešto što bi podrazumevalo da se ceo postupak odlučivanja o razrešenju mora okončati najkasnije u roku od 45 dana od dana podnošenja predloga za razrešenje, a ako se u navedenom roku ne odlučuje o razrešenju, funkcija prestaje po sili zakona, što se konstatuje odlukom predsednika Narodne skupštine, koja se donosi narednog dana nakon isteka navedenog roka. Obrazloženje NBS za odbijanje amandmana jeste da bi se ovakvim predlogom narušio kontinuitet rada NBS. Naša namera nije bila da urušavamo kontinuitet, nego da nateramo nadležne državne organe da u roku od 45 dana obave svoj posao, da nemamo v.d. guvernera ili guvernera u ostavci dva ili tri meseca zato što ne mogu da se dogovore predstavnici NBS i Vlade Republike Srbije koga će da predlože, koga će da nateraju da sluša Vladu, s kim će imati bolju komunikaciju itd. Da bi se izbegle situacije u kakvoj se Srbija danas nalazi, smatrali smo da je ovo racionalan predlog. Prema tome, ovo uopšte nije bilo u funkciji urušavanja kontinuiteta NBS, nego upravo dovođenja onih koji o tome odlučuju u one principe koje vi pominjete i insistirate na njima i u ovom obrazloženju, a to su principi korporativnog upravljanja, etičkih principa u upravljanju bankom ili nije bitno kojom već institucijom. Smatramo da bi ovo bilo u funkciji nečeg takvog. Odbili ste ovo, naravno, i, ponavljam, mislim da to vama više i nije bitno, ali je bitno zbog javnosti da se kaže.
Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić.
Poštovano predsedništvo, gospodine guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 33, da se u stavu 1. reči "šest meseci" zamene rečima "godinu dana". Naime, ovaj član zakona definiše da se funkcioner NBS šest meseci posle prestanka funkcije ne može zaposliti u banci ili drugom pravnom licu nad čijim poslovanjem NBS vrši kontrolu, odnosno nadzor, ili sa kojim sarađuje u obavljanju svojih funkcija. Mi smatramo da je rok od šest meseci izuzetno kratak i da treba zadržati postojeće rešenje, odnosno taj rok od godinu dana. U privrednoj praksi postoje rešenja da se čak do tri godine ne mogu zapošljavati takva lica, ali s obzirom da bi to proizvelo velike finansijske efekte, jer bi moralo da se plaća toliko dugo, mislim da je optimalan rok od godinu dana. S obzirom na to da funkcioneri NBS mogu koristiti informacije i podatke koje su imali dok su radili u NBS, mislim da je rok od šest meseci izuzetno kratak, da je rok od godinu dana optimalan i pozivam vas da prihvatite ovo.
Na član 33. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Narodni poslanik Zoran Antić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, i Srpska napredna stranka je saglasna s ovim što je moj kolega iz DSS rekao. Činjenica je da je predloženo rešenje od šest meseci prekratko. Predložili smo da taj rok bude i duži nego što je u sadašnjem zakonu, a to je godinu dana. Naš predlog je da bude dve godine i mislimo da je to primereno s obzirom na značaj koji ima NBS i činjenicu da kontroliše veliki broj institucija, da vrši nadzor, sarađuje s velikim brojem finansijskih institucija i dolazi do jako puno podataka koji na neki način mogu da budu zloupotrebljeni kada neko bude razrešen ili mu istekne mandat. Ono što smo još ovim amandmanom predvideli, to je da se u drugom stavu ograniči ovo pravo na naknadu na šest meseci. Ali, mislim da je pomalo i degutantno, da ne upotrebim neku težu reč, da guverner koji je u ostavci predlaže smanjenje roka sa godinu dana na šest meseci. Stiče se utisak da ste vi, gospodine guverneru, već sebi obezbedili radno mesto u nekoj od banaka ili finansijskih institucija, pa ste se potrudili da u zakon uđe i ovo smanjenje roka u kome nećete smeti da budete zaposleni u takvim institucijama. Prema tome, mislim da je ovaj član pogrešno postavljen, da nije bio ni trenutak, niti mesto, niti ste vi taj koji je trebalo da predloži ovakav član zakona.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Svi zapisnici koje Narodna banka priprema recimo danas i koji dolaze u ruke budućeg izvršnog odbora se sačinjavaju, ako je danas jun, sa datumom - 30. mart. Što se tiče zapisnika, on sadrži isključivo suštinu nalaza kontrole. Jer, zapisnik koji se sastoji od 80, 90, 100 strana, bazira se na radu četvoro-petoro ljudi, koji sede u toj instituciji danima i imaju materijal koji se meri u metrima. Dakle, u tom materijalu koji potpisuje i koji je baza za odlučivanje od strane Izvršnog odbora, minimalan je broj tih poverljivih informacija, što znači da članovi Izvršnog odbora odluku koju donose baziraju isključivo na onome što je nalaz zaposlenih u sektoru kontrole. Naš je predlog da se to skrati sa 12 na šest meseci pre svega zbog toga u kojoj meri se menjaju stvari u današnje vreme i da bi se, na osnovu toga, uštedelo.
Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan Dimitrijević.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Gospodine guverneru, doduše u ostavci, naš amandman se odnosi na drugi stav člana 33, u starom zakonu 29, i odnosi se na dužinu i visinu primanja razrešenog funkcionera ili funkcionera NBS u ostavci. Smatrali smo da ta otpremnina treba da iznosi tri prosečne plate na teritoriji Republike Srbije, a ne šest meseci primanja plate guvernera ili viceguvernera. Javnost Srbije mora da zna da je plata guvernera, gospodine Jelašiću, ako se ne varam, preko 400.000 dinara. Zbog čega je ovo bitno? Zato što je pre izvesnog vremena otvorena polemika o pristojnosti i nepristojnosti, bogatstvu i nebogatstvu. Zanimljivo, ta priča je otvorena od strane predsednika Republike. Shvatio bih, gospodine Jelašiću, da bi bilo pristojno da se šest meseci prima ta plata od preko 400.000 dinara da je Srbija izašla iz krize. Doduše, možda je Srbija izašla iz krize, ali statistički gledano, kako to kaže predsednik Vlade Republike Srbije. Pošto je statistički izašla iz krize, dobro, onda da prihvatamo da je pristojno da se prima 400.000 dinara šest meseci. Pogotovo ako pogledate član 28, razlog zbog čega se razrešava funkcije je ako se utvrdi da je nestručno i nesavesno obavljao funkciju. Gospodine guverneru, doduše u ostavci, šest meseci puta 400 i nešto hiljada dinara, to je dva i po miliona dinara - zbog nesavesnog obavljanja funkcije. Divota za građane Srbije. Vidimo kako će se ubuduće trošiti novac poreskih obveznika. Šta je, u stvari, suština, kad se sažme ovaj zakon? Šta je poruka građanima Srbije? Poruka građanima Srbije može da se formuliše ovako: ja, Klaudije, car i bog, carstva mi, odlučio sam da izaberem guvernera. I to nije samo slučaj s ovim zakonom, već i s nekim zakonima koji su ranije doneseni. Isto tako - ja, Klaudije, car i bog, carstva mi, odlučio sam da vratim Oznu ponovo u funkciju; ja, Klaudije, car i bog, odlučio sam da izaberem Ustavni sud Republike Srbije. I govorimo o pristojnosti i meri za građane Srbije. Vidite, to je vrlo nepristojno kada je u pitanju realna vlast, a vrlo pristojno u retorici, lepo zvuči kao predizborno obećanje. Gospodine Jelašiću, zato smatramo da bi ovaj amandman trebalo da prihvatite, jer je stvarno nepristojno da neko šest meseci prima nepuna dva i po miliona dinara na račun građana Srbije. Stvarno je nepristojno.
Iskorišćeno je dva minuta i 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine guverneru, razumem kritike na račun ovog zakona i na zakonsku odrednicu koja kaže da guvernera Narodne banke predlaže predsednik Republike i razumem težnju pojedinih ljudi iz opozicije da svoje viđenje vršenja vlasti, da svoje viđenje obavljanja predsedničke funkcije i predsedničke dužnosti projektuju kroz ovu diskusiju i da iz svoje intime, svoje podsvesti, svojih skrivenih delova pokušaju da kažu nama, ali i građanima Srbije, kako oni vide vršenje predsedničke funkcije u zemlji Srbiji. Međutim, ponavljam, predsednik Republike Srbije isključivo koristi svoja ustavna ovlašćenja. S druge strane, uzurpacija vlasti, uzurpacija predsedničkih ovlašćenja, uzurpacija bilo kojih drugih ovlašćenja od bilo kog čoveka, a pogotovo od predsednika Republike, za demokratski ustrojena društva predstavlja ozbiljan presedan. Svako imputiranje od strane opozicije da neko uzurpira svoja ovlašćenja je takođe vrlo opasna tvrdnja, pogotovo ako nije utemeljena na činjenicama. Jer, ona na indirektan način govori da je ovde, u Srbiji, u stvari, sproveden jedan mini državni udar od strane predsednika Republike i da sada predsednik Republike ima svu vlast u svojim rukama, što apsolutno nije tačno. U Republici Srbiji još uvek važi Ustav Republike Srbije, sviđalo se to nekome ili ne. Predsednik Republike zna koja su mu ovlašćenja, takođe zna gde su granice Republike Srbije, takođe zna gde su granice njegovih ovlašćenja, i nema potrebe dalje da ja, kao narodni poslanik, na ovakav način branim instituciju predsednika Republike, niti ima potrebe da u parlamentu od neargumentovanih optužbi branim bilo koga da je uzurpirao svoja ovlašćenja. Ovo ne govorim zbog Demokratske stranke, zbog svojih kolega poslanika. Ovo govorim zbog građana Srbije, ovo govorim istine radi i radi Ustava Republike Srbije, koji smo svi zajedno doneli. Razumem kompleks onih političkih stranaka koje nisu u stanju da pobede na predsedničkim izborima. Da se oni pitaju, verovatno bi i ukinuli instituciju predsednika Republike. Ali, dokle god Demokratska stranka vrši vlast u ovoj zemlji, dokle god imamo odgovornost za sve funkcije koje smo preuzeli, do tada će Ustav Republike Srbije, kao najviši pravni akt ove zemlje, važiti u Srbiji.
Dva minuta i 55 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milan Dimitrijević ima reč. Na raspolaganju ima 12 minuta poslaničke grupe.
O meri pristojnosti i nepristojnosti nisam ja otvorio priču u javnosti Srbije, otvorio je neko drugi. A reči koje se izgovaraju ne mogu biti iskrenije i poštenije od onih koji ih izgovaraju. Da potkrepim to jednom činjenicom. Gospodine, vi što branite Demokratsku stranku, list "Danas" danas na drugoj strani kaže o nepristojnom bogatstvu gospodina Olivera Dulića - milion evra u akcijama. E, to je odbrana Demokratske stranke. To je priča o nepoštenju i poštenju. Neko ko ima desetak godina radnog staža i ko je bio dva puta poslanik, jedanput predsednik Skupštine, operiše milionima evra. Da li je to ta priča o poštenju? Je li to ta priča o pristojnosti? Čime vi to branite? Govorite da mi nemamo argumenata. Koji je ovo argument? Ko je mogao u tako kratkom vremenu u Republici Srbiji da stekne milion evra? Umesto da se pokrijete ušima i ćutite, vi ustanete i pričate neke bezvezne stvari i napadate druge. Niko nije govorio o uzurpaciji vlasti. Govorimo o odlukama, a ishod takvih odluka je i ovo - milion evra na računu.
Dva minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine guverneru, dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, nema potrebe da branim Demokratsku stranku, ali imam potrebu da branim demokratiju kad god se izvrši nasrtaj na demokratske institucije i na legalno izabrana tela Republike Srbije u skladu s Ustavom Republike Srbije. Dok god su institucije i demokratski poredak ugroženi i kad god su ugroženi, ja ću ustati u odbranu tih institucija. A kada neko, zbog nedostatka argumenata, mora da se poziva na pisanje dnevne štampe, da li ima potrebe da mu odgovorim? Da li ima potrebe da odgovaram na ovaj naglo oživeli duh kolhoza? Da podsetim na pesmu koja se pevala u Srbiji 1945-1946. godine, u vreme kolektivizacije – Živ je Lenjin, umro nije, dok je Srba i Srbije. Da li ima potrebe da odgovaram na ovakvu prozivku? Da li neko ko je ortoped treba da bude ekonomski nepismen i ne sme ništa drugo da radi? Da li ja, kao narodni poslanik, treba da živim u adaptiranoj garaži, u garsonjeri, da bih kazao – eto, ne razlikujem se od proseka u Srbiji, pa me to kvalifikuje za narodnog poslanika? Valjda i ljudi koju su uspešni u privatnom poslu imaju pravo da budu ministri u Vladi Republike Srbije. Da li je sramota biti bogat ako si bogatstvo stekao radom, trudom, naporima, nastojanjima? Ako neko smatra da su podaci u bilo čijoj imovinskoj karti lažni, falsifikovani, neistiniti, neiskreni, da je neko prikrio podatke, neka se ne obraća parlamentu Republike Srbije. Ako zaista drži do demokratije, do demokratske procedure, neka se obrati Agenciji za borbu protiv korupcije, neka se obrati tužilaštvu, pravosudnim organima Republike Srbije, policiji, finansijskoj policiji. Mi smo, kao Narodna skupština, glasovima ove sadašnje većine doneli Zakon o oduzimanju imovine stečene kriminalom. Reč ''bogatstvo'' izvedena je od reči "bog", znači težiti nečemu božanskom, biti savršen kao bog. Da li je sramota biti bogat u Srbiji? Nepristojno biti bogat i steći kapital i imetak, verovatno jeste. Steći kapital i imetak znanjem, trudom, vaspitanjem, obrazovanjem - smatram da nije. Ako je neko na udaru zbog toga što hoće da poruši vikendice koje su napravljene bez dozvole, to nije njegov problem. To je problem svih nas. Jer, ako mi ćutimo dok njega udaraju, sutradan će udarati i nas. Zato ja moram da branim gospodina Olivera Dulića nakon ovakvih optužbi, a voleo bih da to što čitate iz novina "Danas" pročitate iz imovinske karte Olivera Dulića i postavite pitanje - kako je stekao? Ali ne akcije, pošto za one koji su ekonomski neobrazovani moram da kažem da ne postoje akcije u društvu s ograničenom odgovornošću, već postoji samo vlasnički udeo, ovakav ili onakav. Ako neko nije u stanju da na neki drugi način odgovori na praznine u ovim amandmanima koje je predao, on mora da pribegava napadima na čitavu Vladu Republike Srbije, na sve ministre, na sve poslanike. Ali, podvlačim, ja nisam bilo čiji advokat, ja samo branim postulate demokratije. Ako smatrate da sam ja ili bilo kod od narodnih poslanika nepristojno bogat, onda pogledajte da li je najbogatiji narodni poslanik iz redova vaše stranke. Jeste. Ali, ja ne smatram da je to sramota, čak mislim da taj čovek dobro radi i radi dobar posao i nikada neću ruku uperiti u vas i kazati – šta vi pričate nama, pa vi imate poslanika koji sve nas ovde zajedno može da kupi sa ličnim kartama? Naravno da to nije argument u demokratskoj raspravi. Naravno da je argument u demokratskoj raspravi da vam kažem da niko u Republici Srbiji neće uzurpirati ustavna ovlašćenja. Ako smatrate da je bilo koji ministar iz Vlade Republike Srbije stekao bogatstvo na nezakonit način, ako se obogatio protivzakonito, nemojte se obraćati meni, obratite se tužilaštvu, obratite se nadležnim državnim organima, Agenciji za borbu protiv korupcije, ali nemojte na takav način pokušavati da prikrijete slabost svojih argumenata u kritici ovog zakona.
Četiri minuta i 45 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milan Dimitrijević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobra je ova odbrana demokratije. Odlična. Šteta što nema direktnog prenosa, da se čuje. Gospodine Milivojeviću, vidite, ja nisam ortoped, ali jesam neki specijalista. Specijalista sam bezmalo koliko vaš ministar ima godina, i ekonomski sam dovoljno potkovan da znam šta su akcije, ali za toliko godina svog specijalističkog staža ja nemam nijednu akciju, a ne milione. Ako se na taj način brani demokratija, zemljo Srbijo, u teškim si rukama vlasti.
Pedeset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Neko može biti odličan ortoped čitavog života, neko može biti odličan lekar, neko može biti poljoprivredni inženjer, kao što sam ja, čitavog života raditi u državnoj firmi i primati platu, i kada svede sve svoje račune, posle 20, 30 ili 40 godina radnog staža, on će videti koliko je od svoje plate štedeo, šta je uštedeo, a šta nije. Neko može kazati - nisam zadovoljan platom ortopeda i lekara, pa želim malo da se posvetim privatnom poslu i privatnom biznisu i želim da registrujem privatnu firmu, pa ću tom privatnom firmom početi da radim, ali ne kad sam bio ministar, nego u vreme kada su se neki mučili da završe specijalističke studije. Kada počnem da radim tom privatnom firmom, onda ću sagledati koliko sam kroz tu privatnu firmu zaradio za pet, deset ili petnaest godina, i koliko mi se to isplati. Ako posmatrate platu ortopeda, gospodin Oliver Dulić od plate ortopeda to nije mogao da zaradi. Ako posmatrate udeo u privatnim firmama koje ima, promete, s kim je radio, kako je radio, kada je radio, onda izvolite, svedite računicu. Pošto kažete da ste ekonomski dobro potkovani, matematika je egzaktna nauka, sabiranje nije mnogo komplikovano, saberite njegove promete, prihode, utvrdite, ako ste dobar revizor, s kim je sve poslovao, pa ako nađete neku zloupotrebu, o tome obavestite tužilaštvo. Možete i nas, ali je celishodnije i svrsishodnije obavestiti tužilaštvo. Ali, ako nemate argumente za kritiku zakona o guverneru NBS, ako nemate argumente za ono što govorite, nemojte ih tražiti ispod tepiha i tamo gde ne postoje. Tražite ih onda isključivo u nemogućnosti da nađete činjenice kojima biste napali zakon na odgovarajući način. Možete raspravu o ovom zakonu svesti i na raspravu o bilo čijem bogatstvu u Srbiji, ali to neće pomoći izboru guvernera Narodne banke Republike Srbije. Dakle, ako nemate argumente, razumem da se povlačite iz ove diskusije zbog nedostatka argumenata, pa prelazite na neko drugo polje, koje nije tema dnevnog reda. Ja ću još uvek da se držim dnevnog reda i da pričam o guverneru Narodne banke. I ponovo ću kazati - predsednik Republike Srbije ne uzurpira ustavna ovlašćenja, naprotiv, on samo radi u skladu sa Ustavom Republike Srbije.
Iskorišćeno je dva minuta i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milan Dimitrijević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, ništa ja ne izvlačim ispod tepiha i ništa ne govorim što je neprovereno. Ovo je imovinska karta, objavljena na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije. Dakle, nije izmišljeno, niti ispod tepiha i ništa netačno nije izrečeno ovde. Ali, postoji jedna druga stvar, toga se gospodin branitelj demokratskih tekovina seća, a to je kad smo mi postavili pitanje gospodinu Duliću u vezi s nenamenskim trošenjem sredstava u ministarstvu gde je on bio ministar. Sećate li se priče o prskanju komaraca i krpelja u januaru i februaru? Da li se sećate toga? I nemuštih odgovora Vlade? I davanja poslova bez javnog oglašavanja? I dobro je što je sada imovinska karta data na uvid javnosti. Dakle, vi pokušavate da mi poturite da izmišljam. Nikada za ovom govornicom nisam rekao nijednu stvar koja nije proverena. Šta može biti tačnije od onoga na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije? Da li sam možda ja popunjavao imovinsku kartu gospodina Olivera Dulića? Da li ste je možda vi popunjavali, ili je gospodin Dulić to popunjavao? Kakve veze ima imovinsko stanje gospodina Nenada Popovića s imovinskom kartom gospodina Dulića? Gospodin Popović je nepune dve godine poslanik, a privatnim poslom se bavi 25 godina. Vi to poredite. Vi biste da izmešate babe i žabe. A koji je to posao kojim se još bavi gospodin Dulić, kad smo već kod te priče? Da li ste vi čuli za sukob interesa? Ministar u Vladi, a konsultant, sa prihodima od 24.000 dinara u Železničkoj bolnici. To piše u imovinskoj karti gospodina Dulića. Zamislite da sam ja kao narodni poslanik konsultant u nekoj bolnici i da imam prihode. Uzmite moju imovinsku kartu pa vidite da li sam ja negde konsultant. Šta ćemo sad? Znači, opet ja izmišljam, je l'? Tako se bore borci za demokratiju, kad od istine pokušavaju da naprave dezinformaciju. Ali, ovo je istina i građani Srbije treba da je znaju.
Iskorišćeno je tri minuta i 35 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Poštovana gospođo predsedavajuća, koristiću pravo na repliku, bez namere…
Nećete koristiti pravo na repliku, narodni poslaniče, nego ćete koristiti vreme poslaničke grupe, to može, pošto je na raspolaganju, a amandman koji je trenutno u pretresu tiče se naknada, dužine primanja naknada i iznosa naknada, tako da je obojici dozvoljeno da ilustrujete temu. Izvolite.)
Kada govorimo o tome kolika je nečija naknada za njegovo angažovanje, od guvernera pa preko ministra Olivera Dulića do, eventualno, mene, kazaću ono što treba da kažem, a to je istina. Jer, ko govori istinu, ne treba bilo čega da se plaši. Nisam ja ovde branitelj Olivera Dulića, ja ovde samo branim istinu. Vi ste, gospodine Dimitrijeviću, ovde izneli neke podatke za koje tvrdite da su istiniti, bez mogućnosti da čujemo Olivera Dulića. Pošto to nismo u mogućnosti, pročitaću vam njegovu izjavu. Ministar Oliver Dulić demantuje da je najbogatiji član Vlade Srbije, navodeći da je Agencija za borbu protiv korupcije objavila pogrešan podatak. Šta sad ja vas da pitam? Ko sad laže? On kaže da informacija o njegovoj imovinskoj karti koja je objavljena na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije sadrži pogrešne podatke o vrednosti kapitala firme Rolpak d.o.o. "Ukupna vrednost ove firme, čiji sam suvlasnik od osnivanja 2003. godine, danas je, nažalost, značajno manja od 800.000 evra, koliko je stajalo u prijavi o vrednosti 100% kapitala''. (A ne 100% akcija.) ''Pošto sam vlasnik samo 11%, ukupna vrednost mog udela je skoro desetostruko manja od vrednosti objavljene na sajtu Agencije. Takođe je apsolutno netačna vest da sam milioner među ministrima." To kaže Oliver Dulić. Sad ja pitam vas – šta sad? Da li ćete možda da se izvinite gospodinu Oliveru Duliću što ste upravo malopre pročitali podatke za koje ste uporno tvrdili da su istiniti, a za koje se sada tvrdi da nisu istiniti? Ne verujem da ćete se izviniti, a i ne očekujem. Ipak, očekujem da, kada neko ovde iznosi podatke, ti podaci, pre svega, budu u skladu s činjeničnim stanjem. Ovo je činjenično stanje o podacima koje ste vi malopre izneli sa svoje tačke gledišta, a ovo je s aspekta i s tačke istine. Dakle, ja možda jesam za vas branitelj demokratije, ali možda nekada od takvih i valja braniti demokratiju.
Iskorišćeno je dva minuta i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milan Dimitrijević ima reč.
Gospodine Milivojeviću, nisam ja optužio gospodina Dulića. Ovo je preuzeto sa sajta Agencije za borbu protiv korupcije. Nisam ja ove podatke izmislio. Nisam ja taj koji je pisao imovinsku kartu. Ne sporim ja to što vi tvrdite, ali vam govorim o nečemu što je zvanični dokument Agencije. O tome govorim, a vi kažete da sam ja to izmislio. Ne, bože sačuvaj, ja ne izmišljam. Ako vi branite demokratiju od takvih kao što sam ja, teško toj demokratiji.
Iskorišćeno je 55 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Srđan Milivojević.
Teško demokratiji ako je demokratija to što vi mislite da jeste. Na sreću, to šta je demokratsko ustrojstvo jedne zemlje, ne određujete niti vi, niti ljudi poput vas, niti političke stranke poput stranke kojoj vi pripadate. Šta je demokratsko ustrojstvo jedne zemlje, određuju ipak društvena zbivanja u toj zemlji, određuju pre svega građani na izborima, slobodno iskazanom voljom. Vaše sumnje u nečiju imovinu i tu dilemu razrešite obraćajući se institucijama. Pošto vidim da ne znate, sad vas upućujem. Obratite se Agenciji za borbu protiv korupcije, pa kažite – ja sumnjam u istinitost tvrdnji koje je izneo Oliver Dulić popunjavajući imovinsku kartu. Onda se obratite tužilaštvu i kažite – ja sumnjam da je gospodin Oliver Dulić svoju imovinu stekao na protivzakonit način, prskajući komarce, krpelje, bubašvabe ili već ne znam koga usred januara. Potom se obratite i policiji i finansijskoj policiji i tražite da proveri istinitost vaših tvrdnji. Na kraju, možete i kao poslanik i kao građanin da podnesete krivičnu prijavu protiv Olivera Dulića ako smatrate da je svoj imetak stekao protivzakonito. Ali, u Krivičnom zakoniku Republike Srbije stoji i krivično delo lažnog prijavljivanja. Razmotrite obe mogućnosti pa se opredelite šta vam je činiti. Dalje učestvovati u ovoj raspravi sa vama neću.
Jedan minut i 40 sekundi. Narodni poslanik Milan Dimitrijević ima reč.
Možda je tačno da ni vi ni ja ne odlučujemo o demokratiji, ali je tačno da u današnjem demokratskom društvu ljudi umiru od gladi (primer žene u Leskovcu). Tačno je da u današnjoj demokratiji ljudi seku delove svoga tela iz očaja i da gladuju. I to je tekovina demokratije koju ste vi doneli. Šta ćemo sad? Hoćemo i dalje tu demokratiju da branimo? Kad nema socijalne pomoći, pa se umre od gladi? Kada se ne uplaćuju doprinosi i plate, pa ljudi seku delove svoga tela? Je li to ta demokratija koju vi zastupate? To je demokratija koju vi branite? Tu ste vi doveli naše društvo, do najnižih tačaka.
Jedan minut je iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Molim obojicu poslanika koji diskutuju da se setimo da je tema amandman koji razmatra nadoknade u slučaju razrešenja i dužinu isplate nadoknade, kao i visinu nadoknade. Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč.
Gospodine Dimitrijeviću, 2006. godine predsednik vlade zvao se Vojislav Koštunica. Pročitaću vam sada u koliko fabrika su radnici štrajkovali glađu i koliko ih je bilo gladnih te godine. Da li želite da vam čitam i 2007. i 2008. godinu ili je dovoljna samo 2006. godina? Mislim da je dovoljna samo 2006. godina. "Magnohrom" Kraljevo – štrajk glađu, "14. oktobar" Kruševac – štrajk glađu, "Župa" Kruševac – štrajk glađu. Želite li da nastavim ili vam je dovoljno? Da nastavim. Dakle, 2006. godine u Srbiji je ukupno bilo 126 štrajkova glađu. U Srbiji je 2006. godine štrajkovala radnička klasa ove zemlje za vreme vlasti Vojislava Koštunice. Mislim da je dovoljno.
Iskorišćeno je 50 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milan Dimitrijević ima reč.
Ne sporim da je bilo štrajkova. Štrajkovi budu u vreme svake vlade, ali sam vam govorio o umiranju od gladi i govorio sam vam o sečenju delova tela iz očaja, beznađa, a toga nije bilo u vreme vlade Vojislava Koštunice.
Trideset sekundi. Zaista vas molim da obojica unesete malo obzira prema ljudima koje koristite u argumentaciji, bez obzira da li štrajkuju, da li štrajkuju glađu ili se samopovređuju. Postoje granice u korišćenju argumenata i, ako ih se sami ne setite, ja sam u obavezi da vas podsetim. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada se pogledaju uslovi za razrešenje funkcionera Narodne banke, pa rokovi kada mogu da se zaposle u organima čiju kontrolu i nadzor vrše, ispada, gospodine guverneru, da nekoga nagrađujete. Moram to da vam kažem. Evo, pod pretpostavkom, naučnofantastičnom, da ste vi najbolji guverner Srbije i predložite jedan ovakav zakon, ne znači da će vaš naslednik da bude takav. Šta ako taj guverner, vaš naslednik, bude razrešen ako se utvrdi da je zbog nestručnog i nesavesnog obavljanja funkcije i ozbiljnijih propusta u donošenju i izvršavanju odluka i organizovanju poslova Narodne banke Srbije došlo do znatnog odstupanja od ostvarenja osnovnog cilja? Sa ovim izmenama, takav loš guverner ima pravo da se zaposli u bankama i drugim pravnim licima čiji nadzor i kontrolu vrše. Gospodine guverneru, kad god dođe do nestručnog i nesavesnog obavljanja dužnosti, neko trpi štetu, a neko korist. Ako neko namerno (a teško je dokazati nameru, već samo odgovornost) dovede do toga da neka banka ne trpi štetu zbog njegovog nesavesnog i nestručnog obavljanja dužnosti nego korist, a on se po isteku roka od šest meseci zaposli u toj istoj banci, onda je on, gospodine guverneru, ovim izmenama i dopunama zakona nagrađen. Nagradili ste guvernera koji je loše obavljao svoju dužnost. Baš zato što predlažete jednu ovakvu izmenu, samo je ona dovoljna da vas diskvalifikuje sa one pozicije, hipotetičke, da ste najbolji guverner Republike Srbije.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Narodni poslanik Veroljub Arsić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno je da predlagač ovog zakona ne uzima u obzir da jedan zakon u svojoj primeni ima i neke životne probleme, koji se dešavaju u primeni zakona. Samo ću jedan primer da navedem. U Zakonu o lokalnim izborima član 46. poslednji stav kaže da, ako odborniku prestaje mandat nastupanjem slučaja iz stava 1. tačke 2) do 8), odluku mora da donese skupština jedinice lokalne samouprave, a od tačke 2) do 8) odborniku prestaje mandat ako je promenio mesto prebivališta, u slučaju smrti, gubitkom poslovne sposobnosti, ako je osuđen na kaznu zatvora dužu od šest meseci. Tako nešto nije primenljivo u praksi, zato što jedinice lokalne samouprave mogu da imaju 16 u vladajućoj većini, 15 u opoziciji. Ako iz vladajuće većine jedan izgubi mandat, ne može više... Skupština mu nije izglasala nepoverenje, ne može da ga razreši i dolazi do raspisivanja izbora. O čemu se radi u vašim predlozima? Evo sledeće činjenice. Kada god neki organ, Savet, Odbor za finansije ili bilo ko, utvrdi da neki funkcioner Narodne banke ne ispunjava dužnost savesno, dužan je da u roku od 60 dana pokrene postupak za njegovo razrešenje. U vašem predlogu izmena i dopuna zakona taj rok ne postoji. Ne postoji nikakav rok. U tome je problem. Čak i ako Savet guvernera utvrdi da je došlo do nesavesnog obavljanja dužnosti i da su se stekli uslovi za razrešenje funkcionera Narodne banke, ne može, nije u obavezi da o tome obavesti Narodnu skupštinu. Ne piše kada počinje postupak. Može da bude i nikad. U tome je problem s ovim zakonom.
Na član 36. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Vesna Pešić, Ivan Andrić i Slobodan Maraš. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 49. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Reč želi narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Ovaj amandman je konsekventan onom amandmanu gde smo tražili da se Narodna banka pita, kontroliše, a ne samo vrši nadzor koji je potpuno benigan, a time i suvišan, o platnom prometu sa inostranstvom i platnom prometu uopšte. Rešenjem koje je predložila Narodna banka kao da želi da izbegne odgovornost za eventualne i buduće zloupotrebe banaka u platnom prometu sa inostranstvom. Jasno je da takvih zloupotreba ima, bilo ih je. Vi se ili oglasite neobaveštenim, a ne možete se oglasiti nenadležnim ako vas na to zakonom obavežemo. Smatramo da zaista imate obavezu, zato što ste nadležni za finansijski sistem, za njegovu stabilnost i sve ostalo, da ovakvu obavezu izvršavate onako kako smo predvideli ovim amandmanom.
Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 50. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Da li mogu da tražim od vas odgovor na ovaj amandman, gospodine Jelašiću? Šta će vama pravo da otvarate račune u inostranstvu? Ima li to možda veze s jutrošnjom raspravom koju sam započela i pričom o osnivanju firme koja je, navodno, uložila milijardu i sedam stotina miliona nenovčanog uloga za osnivanje jedne firme koja će emitovati obveznice na koju već ima prećutnu saglasnost da bi negde napolju, u inostranstvu, mogle da se kupuju te i takve obveznice? Možda. Imam razloga da sumnjam, zbog netransparentnosti u načinu raspolaganja, obaveštavanja o rukovođenju i upravljanju deviznim rezervama. Šta će vama pravo da otvarate račune u inostranstvu, ako držite devizne rezerve kod prvoklasnih banaka? Dosad takvo pravo nije postojalo u zakonu i zaista bih volela da javnost da upoznate s tim koja je to korist za sve nas, kaograđane Srbije, otvaranjem ovog računa? Ja je ne vidim. Vidim mogućnost za radnje iza zavese i zato smo, u ime stranke, tražili brisanje ovog dela člana.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Hvala vam na pitanju. Ako Narodna banka ne može da otvori račun i drži novac u inostranstvu, to znači da bi 10,4 milijardi evra trebalo da bude na Slaviji, dakle dole u podrumu, isključivo u gotovini. To znači da država ne bi zaradila ni jedan jedini evro ukamaćujući ta sredstva, plus transportni troškovi, plus troškovi obezbeđenja itd. Dakle, mi držimo novac u inostranstvu, u obliku hartija od vrednosti. Novac je na raspolaganju na našim tekućim računima i time obezbeđujemo nesmetano funkcionisanje platnog prometa sa inostranstvom, obezbeđujemo sve ono što se tiče funkcionisanja države u različitim valutama i u različitim zemljama.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
A kako ste to radili do sada, gospodine guverneru, kada na to niste imali prava? Ovo je novina koju uvodite izmenama i dopunama ovog zakona. Gde su nam do sada bile devizne rezerve? Kojom se to gotovinom rukuje danas, u vreme elektronskog novca? O kakvim to transportnim troškovima govorite itd.? Dosad niste imali ovo pravo, a upravljali ste deviznim rezervama. Ili nam makar niste rekli koju štetu trpimo zbog toga što nismo imali dozvolu za vas da držite na računima u inostranstvu gotovinu, elektronski novac, zlatne poluge ili šta već radite?
Iskorišćeno vreme od vremena poslaničke grupe je 40 sekundi. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Samo smo hteli, putem ovog zakona, da preciziramo da, u cilju upravljanja tim novcem, Narodna banka može da otvara račune u inostranstvu, pošto to u dosadašnjem zakonu nije bilo eksplicitno rečeno.
Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Nije bilo eksplicitno rečeno, ali ste vi to, inače, radili. Da li ja to dobro čujem da se guverner Narodne banke rukovodi devizom da sve ono što nije zabranjeno jeste dozvoljeno? A od privrede tražite da devizni priliv ni sedam dana duže ne može da drži na svom računu, mora da ga proda poslovnoj banci, odnosno ona Narodnoj banci, a kada joj treba da kupi devize, da kod vas, terminskom ili nekom drugom kupovinom rezerviše dinare, izvrši plaćanje, rizikujući u međuvremenu i gotovo uvek gubeći na kursu kada prodaje, odnosno kupuje devize. Da li je ovo odnos prema privredi koju treba da razvijamo, ili odnos prema sebi kao Narodnoj banci, koja ne da nije samo posebna institucija, nego je, rekla sam, i iznad suda, jer ne date da sud presuđuje u vašim stvarima, čak ni upravnim? Koristili ste pravo na koje zakonom niste imali ''befel'' i sada vi nama govorite o zakonitosti poslovanja i o koristi koju ćete nam doneti. Ko još u to može da veruje? Zapanjena sam, iskreno da vam kažem.
Minut i 25 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Iskreno se nadam da će u roku od nekoliko sledećih dana stići u Skupštinu i izmene Zakona o deviznom poslovanju, dakle devizni zakon, koji upravo mnoge te stvari koje ste vi napomenuli treba da reguliše. Mi smo već dali mišljenje Ministarstvu finansija i nadamo se da će se i to konkretno pitanje, vezano za preduzeća, odnosno za njihovo držanje deviza, time regulisati. Ako pitate nas, mi smo već odavno dali mišljenje da takve potrebe ne bi trebalo da bude. To znači da ne bi trebalo da bude potrebe da preduzeća koja dođu do deviza imaju obavezu da ih u roku od sedam dana prodaju.
Na član 51. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Veroljub Arsić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam da se briše član 51, odnosno član 48. stav 3, koji glasi – NBS može se zaduživati u inostranstvu u svoje ime, a za račun Republike Srbije, sa rokom otplate dužim od godinu dana, a na osnovu posebnog zakona. Ne znam, gospodine guverneru, šta to vama smeta pa ovo mora da se izbriše. Jedina institucija kod koje Srbija sada može da se zaduži bez posebnog zakona duže od godinu dana je MMF, tako da i onaj koji je čitao to u Vladi nije znao da razume obrazloženje. To je njegov problem. Šta vama smeta da napravite zaduženje, predložite Narodnoj skupštini zakon, da znamo pod kojim ste uslovima zadužili Narodnu banku, Republiku Srbiju, građane, koji su rokovi otplate? Zašto da to bude privilegija jedino MMF-a? Postoje i druge finansijske institucije u svetu. Da li su to jedini uslovi? Da li su to najbolji uslovi? Možda neka banka čak da i bolje uslove. Ne vidim nijedan razlog zašto to ne bi bilo na kraju pretočeno u zakon. I taj poseban zakon. Vi ste, gospodine guverneru, i svoje buduće naslednike i njihove kolege rasteretili odgovornosti kada Narodna skupština utvrdi zakon o tom zaduženju. Ništa više. Ili, jedino da neko hoće to da zloupotrebi, da niko u Srbiji ne zna pod kojim se uslovima zadužuje Narodna banka za račun Republike Srbije, a kamate i sve ostalo će plaćati, naravno, građani Republike Srbije iz budžeta.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Mnogo smo razmišljali o tome, ali verujte, nismo pronašli nijedan razlog zbog čega bi se, naglašavam, Narodna banka zaduživala u inostranstvu.
Na član 61. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Vi ste dugo tražili razloge, ali u članu 48. ostaje da se NBS može kod MMF-a zadužiti sa rokom otplate dužim od godinu dana. Da li je to da se ovaj stav 3. člana 48. izbriše bio uslov da biste mogli da zaključite ugovor sa MMF-om? Mi još uvek ne znamo o kakvom je sporazumu Narodne banke i MMF-a reč, a vuče se novac. Da li je to uslov, da se ovaj stav 3. izbriše? Ako jeste, onda je to razlog više da on mora da ostane. Jer, to znači da je samo MMF privilegovan da se NBS kod njega zadužuje, ni kod koga više ne može. Šta je sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj? Šta je s drugim finansijskim institucijama? Šta je sa Svetskom bankom? Da li je MMF jedina finansijska institucija od koje možemo, kao država, da zatražimo kredit? Možda i nije, ali kad ovako nešto napišete, onda sigurno jeste jedina.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
MMF je jedina institucija koja obezbeđuje kredit u cilju jačanja deviznih rezervi. Sve ostale institucije koje ste naveli obezbeđuju komercijalne kredite. Što se tiče uslova povlačenja, svaki put pre nego što se sredstva povlače, odnosno kako se sredstva povlače, na sajtu NBS, i na srpskom i na engleskom možete da pročitate tačno koliko se Narodna banka zadužila, koliki je ukupan dug prema toj instituciji. Sledeća takva odluka MMF-a treba da bude u ponedeljak. Na raspolaganju će nam biti blizu 400 miliona i najverovatnije će NBS povući tek oko 60-70 miliona evra.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Na raspolaganju poslaničkoj grupi je još minut i 20 sekundi. Izvolite.
Gospodine guverneru, redovno pratim sajt NBS, tako da me iznenađuju neki podaci, kao recimo juče, kada je u pitanju trgovina devizama, da niko nije hteo da kupi devize od Narodne banke i onda ste intervenisali sa 20 miliona evra. Ne mogu da vam verujem na reč. Ne mogu ni sajtu Narodne banke. Ono u šta verujem, jeste zakon koji se objavi u ''Službenom glasniku''. Nije ni on garancija da će svi da ga se pridržavaju, ali sam bar siguran da će da snose zakonske posledice. U tome i jeste problem.
Iskorišćeno je 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Na član 64. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo'' i narodna poslanica Branka Ljiljak. Narodna banka je prihvatila amandman poslanice Branke Ljiljak. Guverner se javlja za reč.
Da se samo izvinim, greška je na našoj strani. Naravno da se prihvataju oba amandmana. Amandmani su istovetni.
To je, inače, praksa u Narodnoj skupštini, da se, u slučaju istovetnog teksta, smatra da je prihvaćen amandman. Na član 65. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Jorgovanka Tabaković.
Uz svo iskustvo izučavanja materije i sve ostalo, ne mogu da razumem, gospodine Jelašiću, zašto NBS ne može da ima direktnu komunikaciju sa svim ovim zajmotražiocima u Republici Srbiji, autonomnoj pokrajini, jedinici lokalne samouprave i zbog čega uvodite posrednike između sebe, kao vrhovnog davaoca kredita, i organa države i same države kojoj treba da dajete kredite? Razumem u onoj priči o besplatnoj podeli akcija, kada je jedino obećano da će brokerske kuće koje rade te poslove raditi to bez naknade, ali će im država nadoknaditi. Znači, pričamo da dajemo građanima neko obećanje, a u stvari im kroz budžet uzimamo novac za servisiranje provizije i ostalih troškova. Ali, ne razumem zašto omogućavate nekom posredniku da zaradi na igri velikih brojki u trgovini između vas, kao vrhovnog kreditora, i državnih organa koje kreditirate? Zato što mislim da je to suvišna zarada za nekog između, tražili smo da se briše ovaj stav 2. člana 65. A vi nađite opravdanje zašto u ovoj oskudici i nestašici države i želji da vi budete uspešni treba nekome da masnim provizijama uvećavamo bilans i punimo džepove.
Na član 66. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 71. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. NBS je prihvatio amandman. Na član 73. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Jorgovanka Tabaković.
Član 73, onako kako je predložen, ilustruje kako su naš gospodin guverner i ekipa oko njega zamislili kontrolu Skupštine nad njegovim i njihovim radom, znači i radom finansijskog sistema i lizing kuća i osiguranja i svega onog što vi radite. U stavu 1. piše da najkasnije do 15. decembra dostavljate Narodnoj skupštini, radi informisanja, program monetarne politike. Smatramo da informisanje nije nikakav način naše saradnje sa vama i da proaktivna uloga, što bi bilo moderno reći, i prava uloga Narodne skupštine jeste da ne samo na tom stručnom organu, kako ste ga vi nazvali - Odboru za finansije, nego i inače razgovaramo o svemu onome što Narodna banka treba da radi u interesu svih građana.
Na član 74. amandman, sa ispravkom, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, čitavo vreme guverner kao da želi da se odrekne saradnje s Vladom Republike Srbije, bez obzira da li je to dobro za Narodnu banku ili ne. Znači, u članu 74. guverner može biti pozvan na sednicu Vlade Republike Srbije, a u starom predlogu zakona, koji se menja, piše – guverner prisustvuje sednicama Vlade na kojima se razmatraju pitanja u vezi s ostvarivanjem cilja i funkcije Narodne banke Srbije. Ne može NBS da ostvari svoj cilj bez saradnje s Vladom. Ne može ni Vlada bez saradnje s Narodnom bankom. Toga smo svi mi potpuno svesni. Zašto onda da ostavljate mogućnost Vladi da može da vas pozove ili da ima obavezu, kako je to bilo u starom zakonu, da vas u vezi s tim pozove. Ili smatrate da su u Vladi samo neprijatelji? A ti ljudi su vas do sada, dok ste bili guverner, zdušno podržavali. Te stranke su vas birale za guvernera. Uopšte ne mogu da razumem čemu ovaj član i koja je njegova svrha. Još nešto, gospodine guverneru. Ako je osnovni cilj NBS kontrolisanje inflacije u nekom vremenskom periodu, taj cilj ne možete da ostvarite bez stabilnosti kursa dinara. Jer, bez stabilnosti kursa dinara nemate stranih investicija, nemate ulaganja. Čak i oni koji sada imaju novac, čuvaju ga, neće da ga ulažu, čekaju da vide kako će ova situacija da se razreši. Tako da je, svakako, vaš osnovni cilj i te kako vezan za stabilnost finansijskog tržišta i nemojte to nikad da zaboravite.
Iskorišćeno je 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Ne radi se o tome da li će neko nešto zaboraviti, radi se isključivo o onome što stoji u zakonu. Sigurno je za šest godina rada dokazano, time što guverner prisustvuje sednicama Vlade, a ne može da utiče ni na jednu jedinu odluku, da se može postaviti pitanje u kojoj meri to ima smisla, jer posle ma koji član Vlade može reći – bio je tu guverner i na kraju se ništa nije desilo. Jer, znate kako se na Vladi odlučuje - guverner, naravno, nema pravo glasa. Upravo zbog toga je dat taj predlog da nema više obavezu, nego da može da učestvuje, odnosno da može da dođe onda kada se radi o stvarima koje su vezane isključivo za posao i nadležnost Narodne banke.
Na član 74. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Narodni poslanik Arsen Đurić ima reč.
Podneli smo amandman na član 74, gde tražimo da se član 72. stav 2. Zakona promeni i glasi: ''Guverner prisustvuje sednicama Vlade na kojima se razmatraju pitanja u vezi s ostvarivanjem ciljeva i funkcija Narodne banke Srbije''. Potpuno je neprihvatljivo obrazloženje guvernera da on može biti pozvan na sednicu Vlade, posebno što u obrazloženju za neprihvatanje amandmana koje smo dobili kaže: ''Amandman se ne prihvata jer će guverner svakako prisustvovati sednicama Vlade na kojima se razmatraju važna pitanja u vezi s ciljevima i funkcijama Narodne banke Srbije'', što nije tačno jer ovde piše – guverner može biti pozvan na sednicu Vlade. Mi smatramo da je guverner u obavezi, kada se na sednici Vlade nalaze pitanja koja se odnose na funkcionisanje Narodne banke Srbije, i da je neophodno da on prisustvuje tim sednicama Vlade. Na taj način će i Vlada moći efikasnije i kompetentnije da odlučuje o tim pitanjima, s obzirom na to da će imati nekoga ko će to moći da obrazloži, šta je do sada urađeno, šta je realizovano a šta nije realizovano od poslova vezanih za Narodnu banku. Takođe, u obrazloženju dalje stoji da ''prihvatanjem ovog amandmana Vlada, odnosno nadležna ministarstva, ne bi više imali dužnost da NBS, radi davanja mišljenja, dostavljaju nacrte zakona i drugih propisa koji su u vezi s ciljevima i funkcijama centralne banke Republike Srbije''. To nije tačno. Jedno drugo ne isključuje. Znači, prisustvo guvernera na sednici Vlade ne isključuje da će Narodna banka i dalje dobijati sve to što je neophodno. Zato mi nije jasno zbog čega ovaj amandman nije prihvaćen.
Na član 74. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 75. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić.
Vrlo ću kratko. U zakonu je predloženo da guverner ili lice koje on ovlasti na sednici Skupštine obrazlaže zakon koji predlaže NBS. Amandmanom smo predložili da to ne može biti lice koje on ovlasti, s obzirom na to da je takva praksa, jer i predsednik Vlade ili ministri imaju pravo da pred Narodnom skupštinom obrazlažu određene predloge Vlade, a to pravo nemaju ni državni sekretari, ni pomoćnici ministara, ni druga lica koja se pozivaju na sednicu, tako da smatramo da to pravo može da ima isključivo guverner, a ne lice koje on ovlasti. Prihvaćen je amandman koleginice Branke Ljiljak, mada je naš amandman sveobuhvatniji, pošto se odnosi i na stav 3, pa mislim da je bilo bolje prihvatiti ovaj naš amandman.
Na član 75. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak, koji je Narodna banke Srbije prihvatila. Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić Marković, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 75. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Narodni poslanik Veroljub Arsić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, guverner reče da nema želju da prisustvuje svakoj sednici Vlade, da ima važnijeg posla. Ali, gospodine guverneru, ne vidim šta može za guvernera da bude važnije nego da neki zakon ili izveštaj Narodne banke zastupa ovde pred narodnim poslanicima. I nemate pravo da šaljete nekog drugog. Čak i ako se, nekim slučajem, desi da Vlada šalje nekog državnog sekretara, ne donosi tu odluku predsednik Vlade, nego Vlada. O tome se i radi. Vi predstavljate jedan organ, samostalan po Ustavu, i bira vas Narodna skupština na predlog predsednika Republike, tako ste hteli, ali ne može ni guverner da bude iznad Skupštine, i ne može Narodnu banku u Skupštini Srbije da predstavlja niko drugi osim guvernera. Sve drugo je za mene i mojih 249 kolega, bez obzira iz koje su stranke, poniženje. Tako da ne vidim nijedan razlog, osim možda bahatosti, da se jedan ovakav amandman ne prihvati. Shvatam ja vas, vi se nikad niste bavili politikom, pa ste otišli u NBS i ne znate neka nepisana pravila u politici. Ali, amandman je zbog toga i napisan. Samo je trebalo da ga prihvatite, i ništa više. Našim amandmanom se tražilo da se u stavu 2. i 3. reči "ili lice koje on ovlasti" izbrišu. Znači, guverner je taj koji na sednici Skupštine obrazlaže zakon koji je predložio NBS, guverner je taj koji na sednici Narodne skupštine može obrazlagati mišljenje NBS na predlog zakona koji je u vezi sa ciljevima i funkcijama NBS, kao i mišljenje na predlog zakona kojim se uređuje budžet. Samo guverner, ništa više.
Dvadeset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe i iskorišćeno je vreme poslaničke grupe. Na član 77. amandman, sa ispravkom, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Želim da kažem šta je bila sadržina tog amandmana, gde smo se zalagali da ostane postojeće rešenje, odnosno ništa nije sprečavalo NBS da bude uspešna, a da u stvari nema vlasništvo raspolaganja imovinom u smislu otuđenja te imovine. Pošto je to rešenje u stvari tehničko, na koje ste verovatno nevoljno pristali, ali pod pritiskom Sekretarijata za zakonodavstvo i Republičke direkcije za imovinu, mi smo to tehnički uredili i praktično je taj amandman usvojen. Moram da kažem da sam srećna jer je jedna krupna stvar ostala po starom, a vama neće smetati da budete dobra i uspešna Narodna banka.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Zahvaljujem, gospođo Tabaković, i prihvatam ovaj amandman.
Konstatujem da je predlagač prihvatio amandman sa ispravkom, koji je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Na član 81. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 82. amandman, sa ispravkom, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred ,Srbijo''.Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se Narodna banka s nama, ja se nadam, šali. Znači, Narodna banka hoće apsolutno kompletnu nezavisnost. Ona nama ne podnosi izveštaj da bismo ga usvajali, već samo da bismo znali šta NBS radi. A onda NBS traži od nas da nedostajuća sredstva za pokrivanje gubitaka NBS budu plaćena iz budžeta Republike Srbije. Gospodine guverneru, zar nije to malo bezobrazno? Imate devizne rezerve, imate razne finansijske operacije, razne menjačke poslove, hartije od vrednosti, imate svoje prihode, prihode od platnog prometa. Ništa to vama nije dovoljno, nego, ako imate gubitak koji je ostvario NBS, a ne može da se pokrije iz vaših rezervi, mora da se plati iz budžeta Republike Srbije. Pominjali smo onaj gubitak od 360 ili 36 milijardi dinara iz 2006. godine. Taj gubitak je plaćen iz budžeta Republike Srbije. A da li ste se odrekli, da li ste otpisali dug budžetu Republike Srbije prema Narodnoj banci za hartije od vrednosti? Niste. A preko je bio potreban taj novac ovde. Iako smo pokrili vaš dug, država je morala da vama vrati novac, a da se zadužuje kod raznih banaka, da emituje kratkoročne hartije od vrednosti, da stvara kroz kamate na te hartije od vrednosti inflaciju, da bi Narodnoj banci bilo dobro, a čitavo ste to vreme, gospodine guverneru, pričali o tome kako Narodna skupština ne može da donese zakon koji će da ograniči plate u NBS.
Guverner Radovan Jelašić se javio za reč.
Hvala, jako ću kratko. Dakle, samo da ne mešamo ovde korišćene reči, babe i žabe. Devizne rezerve nisu kapital. Siguran sam da, gospodine Arsiću, vi to znate jako dobro. Ne znam u kom kontekstu pominjete 306 milijardi dinara, ta cifra mi nije poznata. Jednu cifru, međutim, znam tačno, a to je da budžet, od kada sam ja tu, za poslednjih šest godina, nije pokrio ni jedan jedini dinar gubitka NBS, odnosno Narodne banke Jugoslavije. Kao treća, poslednja stvar, vi treba da pričate o simetričnosti. Svaki put kad NBS ostvari dobit, ona se, naravno, uplaćuje u budžet, i zato mislim da je sasvim normalno da se, ako dođe do gubitka većeg nego što su rezerve i kapital, onda i to, isto tako, nadomesti iz budžeta. Ali, ja sam ubeđen, na osnovu postojećeg nivoa rezervi, da do toga sigurno neće doći.
Na član 85. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Narodni poslanik Arsen Đurić ima reč.
Podneli smo amandman na član 85. stav 2. U tom stavu stoji da NBS bira spoljnog revizora u skladu sa zakonom kojim se uređuju javne nabavke na period od najmanje tri poslovne godine. Našim amandmanom smo predložili da se ovaj deo rečenice "na period od najmanje tri poslovne godine" briše. Smatramo da nije dobro da se prilikom izbora spoljnog revizora definiše minimalan rok u kom će on obavljati tu vrstu poslova, jer to može da dovede do neobjektivnosti u njegovom radu. Prihvatanjem ovog amandmana bi se pospešio i konkurentski duh među revizorima i svakako bi imali povećanje odgovornosti u obavljanju revizorskih poslova. Zato mislim da ovaj amandman može da bude prihvaćen. Ali, ono što je zanimljivo, jeste obrazloženje koje smo dobili od Vlade zbog čega se amandman ne prihvata: ''Amandman se ne prihvata iz razloga što je NBS najavio podnošenje amandmana kojim se na precizniji način ovo pitanje reguliše''. Danas smo konstatovali da Vlada nije ni trebalo da šalje mišljenje na ove amandmane. Vi ste im pisali da to ubuduće ne čine. Osim toga, mislim da bi im trebalo napisati i da ubuduće ne pišu ovakva obrazloženja. Obrazloženje za neprihvatanje amandmana može da bude da amandman nije dobar, da je kvalitetnije rešenje dato u predlogu zakona, a ne da obrazloženje bude da je NBS najavio da će podneti amandman. To je skandalozno obrazloženje, a mislim da je ovaj amandman dobar i da ima mesta da se prihvati.
Na član 87. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković ima reč.
Član 87. menja osnovni član 83. zakona, po kojem su se na prava, obaveze i odgovornosti iz radnog odnosa zaposlenih u NBS ranije primenjivali propisi koji uređuju i prava zaposlenih u državnim organima. Vi to sada menjate i tražite da se na prava, obaveze i odgovornosti iz radnog odnosa zaposlenih primenjuje zakon kojim se uređuju radni odnosi, ako ovim zakonom nije drukčije određeno. Deluje tako benigno, tako nežno i sofisticirano, a u stvari predstavlja mogućnost ulaska u sukob interesa vaših zaposlenih, što ćemo kasnije, kroz jedan član zakona koji predstoji, i obrazložiti. Smatramo da ovo treba brisati, jer bi se na nekog ko radi u organu koji nije po Ustavu državni organ direktno, ali jeste u vlasništvu države Srbije i jeste specifična sui generis organizacija od državnog interesa, morali primenjivati propisi koji važe za zaposlene u državnim organima. Ta vrsta liberalizacije, koja može da se pretvori u zloupotrebu i sukob interesa, zaista nam nije potrebna u ovom trenutku, pogotovu ne danas, posle jedne slične rasprave koju smo ovde imali prilike da čujemo. Zašto bi se neko osećao zaštićenim, a neko imao sva prava koja mu ne pripadaju ni po kom osnovu?
Na član 88. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo'' i zajedno narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
To je nezahvalna uloga. Očito ne dolazimo dovoljno često u Skupštinu, pa nismo dovoljno verzirani, ali, naravno, prihvataju se oba amandmana pošto se odnose na isto pitanje.
Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Veroljub Arsić ima reč.
Spreman sam da se izvinim guverneru NBS zato što sam u obrazloženju budžeta za 2007. godinu pročitao da su opredeljena sredstva za pokrivanje gubitka NBS. To je taj čuveni budžet iz 2007. godine. Imamo dva, jedan je bio u deficitu, a jedan u suficitu. Taj koji je bio u deficitu, prikazivao je gubitak NBS. Gospodine guverneru, kao narodni poslanik vas obaveštavam da je takav budžet i usvojen. A šta je problem? Problem je što vas je prevario tadašnji ministar finansija, sadašnji premijer. Ili sam vas ja loše razumeo kada ste sami rekli da ste izdavali hartije od vrednosti da biste povukli veću količinu gotovog novca, da ne bi došlo do inflacije, i tada je NBS, te 2006. godine, ostvarila gubitak. Znači, budžetom za 2007. godinu bila su opredeljena sredstva da se taj gubitak pokrije. Ne znam kojim čudom nije pokriven. Neko je, izgleda, potrošio vaš novac. To ćete morati da pitate sadašnjeg premijera, on je tada bio ministar finansija.
Na član 88. amandman je podnela narodna poslanica Branka Ljiljak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 89. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković ima reč. Izvolite.
Član 89. je upravo onaj koji maločas najavih, kada sam rekla da ne mogu na zaposlene u NBS da se odnose prava zaposlenih u bilo kojim drugim organima, nego upravo u državnim. Vi tu zaštitu zaposlenima proširujete ovim članom 89. na sledeći način. Kažete da ne mogu da se rukovode svojim političkim opredeljenjima, to je jasno, ali kažete da zaposleni može van radnog vremena i uz prethodnu pismenu saglasnost guvernera da obavlja plaćene dodatne poslove i aktivnosti samo ako njihovo obavljanje ne utiče na mogućnost stvaranja sukoba interesa ili na nepristrasno obavljanje njegovih poslova. To znači da će bog guverner, svojim diskrecionim pravom, procenjivati za koga to može, za koga ne može, ali vi zvanično dozvoljavate da neko kaže - meni poslovi ti i ti koje radim neće biti plaćeni i neće dolaziti pod udar ovog člana zakona, koji mi tražimo da se briše. Jer, neko će dobijati naknadu za posao koji radi na crno, mimo računa, i time vam neće dugovati nikakav zahtev, niti ćete vi biti dužni da po zakonu date njemu odobrenje. Znači, nije dopustivo da uopšte postoji mogućnost da onaj ko radi za Narodnu banku radi poslove za koje ćete vi procenjivati da li su u sukobu interesa ili ne, bez obzira da li su plaćeni ili nisu. Zato ovo treba brisati.
Na član 91. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković ima reč.
Čitav dan čekam član 91, koji je vrhunac doživljaja nezavisnosti, samostalnosti, nedodirljivosti i tako visokog trona i pijedestala, na koji je guverner stavio sebe i čitavu Narodnu banku. Član 91. reguliše da su gotovo svi podaci kojima raspolaže, bez obzira na koji način do njih dođe, zaposleni u Narodnoj banci - tajni. Sve što se tiče nadzora itd., to niko ne sme da sazna. I to se lepo zakonom reguliše. Član 86b. u okviru ovog člana 91. kaže da Narodna banka, viceguverneri i drugi zaposleni ne odgovaraju za štetu koja nastane u obavljanju poslova Narodne banke Srbije, osim ako neko, neki ''natčovek'', neki ''natpravnik'' dokaže da je ta šteta nastala namerno ili krajnjom nepažnjom. Danas me kolega Velimir Ilić pitao - odakle vama takav mir i nasmejanost na licu? Rekla sam - ne poznajem vas dovoljno lično da bih mogla da kažem da je prirodna. Ali sam uverena da je to što će vam proći član 91, koji kaže da, i kad napustite posao koji radite, vi i vaši saradnici nikada nećete odgovarati za štetu koja je naneta vašim poslovanjem. To je razlog vašeg lepog raspoloženja i strpljivosti koju imate danas i to je razlog da se ovaj član briše, pre nego ijedan drugi u ovom predlogu izmena i dopuna Zakona o Narodnoj banci Srbije.
Na član 91. amandman je podnela narodna poslanica Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 95. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaboravih u prethodnom izlaganju da kažem da se slažem da devizne rezerve ne mogu da budu kapital Narodne banke, ali ona ipak ima određene prihode. I sami ste rekli – sa računima u inostranstvu i deponovanim sredstvima Narodna banka ostvaruje neke prihode po osnovu tih deviznih rezervi. Isto tako, devizne rezerve mogu, prilikom prodaje, kupovine itd., da budu i način za ostvarenje određenog prihoda na ime kursnih razlika. Ali, ne bih sad previše o tome. Ovde je reč o tome da smo mi u amandmanu tražili da se pooštri politika prema poslovnim bankama. Sam guverner je više puta u svojim izjavama i na konferencijama za štampu opominjao banke da moraju da se pridržavaju propisa koje donosi Narodna banka. Ali, gospodine guverneru, koliko god da ste vi njima pretili, jedino što je moglo da im se desi bilo je da plate štetu od sto hiljada do dva miliona dinara i da nastave po starom. To nije neka šteta. Malo će samo da promene kamate na kratkoročne kredite koje imaju građani Srbije, samo za 0,1%, i nadoknadiće taj gubitak. I nastaviće po starom. Slažem se da je raspon kazni predložen ovim amandmanom mnogo veći nego što je u Zakonu o prekršajima. Međutim, ipak je ovo poseban zakon, a banke su posebne finansijske institucije, od kojih mnogo šta zavisi u državi. I ne vidim nijedan razlog, osim da nam bude bledo opravdanje da to nije u skladu sa Zakonom o prekršajima, da ne prihvatite ovaj amandman. Znači, ako banka hoće da se igra s građanima, s propisima Narodne banke koji štite građane, državu i privredu, neka plati kaznu. Ništa više.
Dva minuta. Zahvaljujem. Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Vi ste ujedno dali i odgovor na vaše pitanje. Dakle, to jeste zakon koji reguliše pitanje kolika može da bude kazna, a odnosi se na Zakon o prekršajima. Naravno, Narodna banka, kao deo svojih korektivnih mera, može da izriče mnogo veće kazne, i izriče ih i dan-danas.
Na član 98. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović, koji želi reč. Izvolite. Reč ima Dejan Mirović.
Odbijanje ovog amandmana, uz obrazloženje da je primereniji rok od šest meseci, pokazuje da su motivi za donošenje ovog zakona bili politički. Jer, kako je moguće da mi predlažemo skraćivanje roka na tri meseca u članu 99, a ovde vidimo u obrazloženju da se zakon donosi po hitnom postupku? U tom smislu, potpuno je nejasno zašto je odbijen ovaj amandman. To ponovo pokazuje da je zakon donet iz političkih razloga, jer vi ste rekli u načelnoj raspravi da će se tek doneti novi zakon koji će se prilagoditi Evropskoj centralnoj banci. Naravno, izbegli ste bilo kakvu raspravu na tu temu. Drugi razlog za donošenje zakona, po obrazloženju, jeste samostalnost i nezavisnost, a videli smo u vašem pratećem pismu da se, u stvari, radi o zakonu koji je donet po preporukama MMF-a.
Na član 100. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe ''Napred, Srbijo''. Narodna banka Srbije je prihvatila ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Zahvaljujem. Vezan je sa onim članom 77, koji smo uradili, ali moram da kažem samo, da iskoristim vreme, dopustićete mi – član 91. je preobiman. Gospodine Jelašiću, da li vam je zaista u tako dobrom i odgovornom radu trebalo da članom 91. sebe zaštitite tako da svoj rad ne tretirate radom zaposlenog koji odgovara za štetu, nego se, koristeći se presudom Višeg trgovinskog suda iz 2008. godine, a presudom donetom u septembru 2007. godine, proglasite neodgovornim, nenadležnim za radnje guvernera po principu da za vaš rad odgovara organ, a ne vi kao čovek? Da li između vaše stručnosti, dobronamernosti i ovakve zaštite koju ste sada zakonom zacementirali stoji znak jednakosti? Ne verujem. Ovim ste sami sebi dali jedinicu, ne iz vladanja, nego iz profesionalnosti i radne uspešnosti. Nemojte da shvatite ovo pregrubo. Rad srpskih naprednjaka na ovom zakonu je zaista bio vrlo veliki, jer ovaj zakonom smatramo kamenom temeljcem za poslovanje srpske privrede.
Reč ima guverner Radovan Jelašić.
Ne shvatam ja to kao kritiku. Činjenica je da je u mnogim zemljama jedinica najbolja ocena.
Na član 100. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Vrlo ću kratko. Ovo je skandal, ovaj član 100. Gospodine Jelašiću, ne znam ko vam je rekao, ko vam je dao dozvolu ili blagoslov da u ovaj zakon unesete ovo, ali da na ovakav način imovina Republike Srbije postaje imovina Narodne banke, to se graniči sa skandalom. Dobro je što ste prihvatili amandman. Ja nisam bio u sali kada se raspravljalo o članu 77, ali to podrazumeva da se briše i član 77. Ne znam kakav ste stav zauzeli po tom pitanju. Ovo što je predloženo u ovom zakonu identično je sa situacijom da lokalna samouprava u svojoj skupštini donese odluku da je imovina skupštine opštine sad imovina ne znam ni ja koga. Prema tome, ponavljam, ovo je skandal i dobro je što ste prihvatili da se brišu i član 100. i član 77, a ako niste, i to treba da uradite.
Da li guverner želi reč? (Da.)
Hvala bogu, skandala nema ovde.
Na član 101. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 101. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. To je poslednji amandman u pretresu u pojedinostima. Narodni poslanik Milorad Buha ima reč.
Dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, podneo sam amandman u ime Srpske radikalne stranke na član 101. i zatražio da se uskladi sa odredbama Ustava. Naime, ustavna odredba je jasna u pogledu stupanja na snagu zakonskih odredaba. Jeste da je Ustav ostavio mogućnost da se u opravdanim slučajevima, ali samo u opravdanim slučajevima, može ugraditi odredba po kojoj zakon može stupiti na snagu pre, ali ovde ste stavili - narednog dana. Stav je SRS da za to nema opravdanih razloga. Ovde ste, kao razlog za stupanje na snagu pre ustavnog određenja, rekli da je to usklađivanje s odredbama Ustava. Poznato je da je Ustav stupio na snagu pre četiri godine, znači bilo je sasvim dovoljno vremena da uskladite. Ako znamo da paralelno drugi državni organi, od Vlade do određenih ministarstava, rade celokupnu reformu, čak u nekim izjavama pojedini ministri kažu da je to revolucija u oblasti finansijske i fiskalne politike, primerenije je bilo, guverneru, da ste to u jednom sklopu, u kojem će se obraditi celokupna finansijska i fiskalna politika, predložili zakon o Narodnoj banci, zakon o bankama, zakon o društvenom osiguranju, zakon o hipoteci, zakon o stabilnosti finansijskog sistema, zakon o finansijskoj i fiskalnoj odgovornosti i da zajednički to raspravljamo, a ne ovako pojedinačno, ne s ovakvim kozmetičkim promenama, nego kompleksno. Samo bi to donelo dobrobit ovoj državi. To je osnovna primedba SRS.
Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, guverner Radovan Jelašić, želi da da završnu reč, na osnovu člana 144. Poslovnika Narodne skupštine? (Ne.) U tom slučaju, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak, 29. jun 2010. godine, sa početkom u 10.00 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Ovim završavamo rad. S obzirom na to da smo u odloženom televizijskom prenosu, nadam se da smo u dobrom raspoloženju u tom odloženom televizijskom prenosu, sa dobrim rezultatom reprezentacije Srbije na fudbalskom prvenstvu. Vama želim da, gledajući utakmicu, ostvarimo istinu u rečima koje delim sa vama. Hvala vam.