Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, molim vas da utvrdimo kvorum. Ubacite vaše kartice u poslaničke jedinice. Pošto je u sali prisutno 90 poslanika, imamo kvorum za rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju narodni poslanici: Staniša Stevanović i Miodrag Stamenković. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOHODAK GRAĐANA (nastavak u pojedinostima) Povodom člana 12. reč je tražio Zoran Krasić. Izvolite.
Mi smo ovim amandmanom tražili da se u novom članu 21a da se brišu reči "ukupno najviše do 3.000 dinara mesečno". Samo da podsetim da se ovaj član odnosi na to da se ne plaća porez na zarade, na premiju dobrovoljnog dodatnog penzijsko-invalidskog osiguranja koju poslodavac obustavlja i plaća iz zarade zaposlenog osiguranika koji je uključen u dobrovoljno penzijsko-invalidsko osiguranje u skladu sa zakonom koji uređuje dobrovoljno penzijsko-invalidsko osiguranje. Mi smo prvo izrazili čuđenje zašto je ovde to limitirano do 3.000 dinara. Preko 3.000 dinara premija se praktično oporezuje poreskom stopom od 14%. Vlada kada nije prihvatila ovaj amandman, ona je rekla, jer je ocenjeno, procenjeno, zamišljeno da je predloženi iznos od 3.000 dinara mesečno poreskog oslobođenja za premiju dobrovoljnog penzijsko-invalidskog osiguranja odmeren adekvatno i dovoljno stimulativno za razvoj investicionih fondova u oblasti dobrovoljnog kao alternativnog vida penzijskog osiguranja. Znači, jedini kriterijum da je neko seo i odmerio preko kolena. Postavljam pitanje, dakle, ako se i ovo oporezuje, zašto niste ubacili u Zakon o porezu na premije pa da kažete, na primer, svih osiguranja. To je onaj poslednji zakon u setu ovih poreskih zakona. Tamo ste uveli porez na premije tzv. neživotnih vidova osiguranja. Mogli ste i ovo tamo da stavite. Ovo u stvari pokazuje da Vlada nema koncepciju. Nemanja Šarović vam je objasnio sa ove govornice da taj deo ne treba oporezivati, bez obzira da li ga uplaćuje poslodavac, osiguranik, jer on na taj način preuzima obavezu da sam vodi računa o svom socijalnom statusu kada dođe do tog stanja socijalne potrebe. Ukoliko bi se ta sredstva razdružila, prestalo to osiguranje i ta sredstva otišla u ličnu potrošnju, onda ih treba oporezovati zakonom kako je propisano, mislim na poresku stopu. Ovako država stimuliše ljude da preuzmu brigu dok rade, da sami obezbede svoje penzijsko-invalidsko osiguranje i to kroz dobrovoljno osiguranje, i oni su uvek vlasnici tih sredstava za razliku kod obaveznog osiguranja, gde ta sredstva postaju državna svojina, pa se troše po nekim drugim principima. Znači, ako ovo stimulišemo, onda treba maksimalno da ga stimulišemo, onda to ne treba oporezivati. Ukoliko se izvuku ta sredstva iz osiguranja i idu kao lična potrošnja od tog osiguranika, onda to tek treba oporezovati. Prosto se čudim kako Vlada nije prihvatila ovaj amandman, ali ne prihvatajući ovaj amandman, vi ste nama skrenuli pažnju na onaj drugi zakon o porezu na premije neživotnog osiguranja, gde ste odredili poresku stopu od 5%, da obuhvatite i taj deo od 1. januara, i tu ste donekle u pravu, ali zašto onda niste gurnuli ovo dobrovoljno penzijsko-invalidsko osiguranje, jer ono više pripada materiji tog zakona nego ovom zakonu. Ovde navodno dajete neko oslobađanje do nekog iznosa, a u stvari vi blokirate razvoj tog osiguranja. Još u obrazloženju kažete, podstiče se investicioni fond, a kako se podstiče, oporezivanjem? Mislim da je Vlada pogrešila, a zato što nema program, šta razvijati, šta oporezivati i zbog toga imamo obrazloženje kojim se prihvata amandman, a na početku se kaže da se ne prihvata amandman. Morate to nekako da usaglasite, jer ovako ljude stimulišemo da idu i da se dobrovoljno osiguraju, da štede za svoju starost, a sa druge strane se to oporezuje. Te dve stvari ne mogu zajedno.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo poslanik Milovan Radovanović. Vlada Republike Srbije nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za finansije predlaže da se ovaj amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 32. Predloga zakona, kojim je predviđeno da se u članu 48. posle reči "autorskih", dodaju reči "i srodnih". Amandmanom koji sam podneo stoji da stopa poreza na prihode od autorskih i srodnih prava i prava industrijske svojine iznosi 10%. Postojećim zakonom za autorska, srodna i prava industrijske svojine predviđena je stopa poreza od 20%. Mi u SRS smatramo da je opravdano, posle višegodišnjeg perioda nezakonite privatizacije, priličnog broja preduzeća, odnosno privrednih društava, prilikom čega veliki broj radnika ostaje bez posla i zbog opšteg socijalnog programa koji je predviđen i tim zakonom, a pogotovo što se sprovodi protiv tog zakona, od čega jedan broj ljudi odlučuje da se bavi onim za šta su osposobljeni, šta znaju i šta moraju. Među tim poslovima kojima može po zakonu da se fizičko lice bavi, odnosno autorskim pravima, pravo autora, nosioci prava, a i vlasnik industrijske svojine, ovi ljudi mogu nešto od toga i da rade, kao što su oblikovanje sitne plastike, obrada fasada, oblikovanje prostora, idealne skice za tapiseriju i dr. Taksativno su nabrojani mnogi poslovi koji spadaju u ova tri oblika bavljenja, gde su njihovi autori nosioci i vlasnici istovremeno i obveznici plaćanja poreza državi. Mi u SRS smatramo da građani, odnosno radnici koji su ostali bez posla, a imaju mogućnost da se bave nekim od ovih poslova treba da plaćaju manju stopu poreza državi, bar za početak kada se snalaze u novoj eri tranzicije i privatizacije koja se sprovodi na protivzakonit način. Imamo jedan primer Natalije Stanković iz Niša, udovica pokojnog Radeta Stankovića, autora spomenika kralju Aleksandru Karađorđeviću u Nišu, i ona bi kao naslednik trebalo da plati porez, jer je predviđeno zakonom da naslednici plaćaju porez na autorsko pravo, ali Skupština grada Niša i vlast u Nišu još nije platila za to autorsko pravo spomenika kralju Aleksandru Karađorđeviću. Dakle, smatram i više nego opravdanim da Skupština, odnosno skupštinska većina prihvati amandman SRS i da stopu poreza smanji od 20% na 10% za plaćanje od strane obveznika, a to su autori za autorska prava, nosioci srodnih prava i vlasnici prava industrijske svojine.
Po Poslovniku, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, izašao sam da reklamiram povredu Poslovnika i molim za malo pažnje. Neću vam dugo oduzimati vreme. Povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine Republike Srbije na jedan neprimeren način, na jedan užasan način i to je uradio niko drugi nego predsednik Republike Srbije. Jutros sam u nekoliko informativnih emisija slušao, gde čovek kaže da ovu državu destabilizuje govor mržnje u Narodnoj skupštini Republike Srbije. To je rekao, verovali ili ne, predsednik Republike Srbije. Tražim da Narodna skupština Republike Srbije, politički predstavnici svih poslaničkih grupa sednu da se dogovore i da donesemo jedan opšti akt. Uopšte se sada ne šalim, zato što mislim da su šale predsednika Republike već prešle granicu, prevazišle svaku meru dobrog ukusa i da neko na to treba da mu odgovori. Istine radi, nikada u Narodnoj skupštini u poslednjih nekoliko godina nije bio normalniji odnos između poslanika, vlasti i opozicije. Naravno da smo mi ovde da se sukobljavamo i sučeljavamo, naravno da gospodin Dinkić nama kaže šta misli, nekada i teškim rečima, i mi njemu to odgovorimo, i to nije nikakav problem, to je normalna parlamentarna praksa. Ali, da predsednik Republike kritikuje parlament, a zašto. Zato što je bilo reči o njemu i o lažnom atentatu. Zato što su izmislili atentat i govorili kako se neki neozbiljno prema tome odnose i ponašaju. Zato što sam tražio od ministra Jočića, i još nisam dobio odgovor, ko je bio oficir za vezu između irskog setera i Irske republikanske armije, a čovek leži u zatvoru 20 dana. Zašto? Dvadeset dana leži čovek u zatvoru zato što je upalio duga svetla. Ako ništa, onda da donesemo rezoluciju ili deklaraciju po kojoj preporučujemo svim građanima Srbije da više ne pale duga svetla ili da izmislimo katapulte koje ćemo da ugradimo u vozačeva sedišta, pa kada naiđe kolona sa predsednikom Republike da se svi katapultiraju istog trenutka, jer drugačije ne mogu da izbegnu zatvor od 20 dana. Ili svi treba da se klanjamo nad činjenicom što je neko od njegovih savetnika platio 250 evra da bi tamo neki nesrećnik skakao sa mosta, jer 250 evra nije video ni na razglednici od gladi, a za Srbiju ništa i nigde. Pričamo o tome da je predsednik Republike Srbije uvredio Narodnu skupštinu Republike Srbije i da Narodna skupština mora da reaguje. On koji mrzi polovinu građana ove zemlje, kojima se ne obraća, koje naziva ekstremistima, koji hoće da pregovara sa Ramušem Haradinajem, a neće sa svojim narodom, sa svojim građanima, on će da govori o govoru mržnje u Narodnoj skupštini Republike Srbije i da kritikuje izabrane predstavnike naroda. Narodna skupština na to mora da reaguje, molim vas gospodine predsedavajući da podsetite ministra Jočića da mi odgovori ko je bio oficir za vezu između irskog setera, ne bi on slučajno bio irski da nije povezan sa Irskom republikanskom armijom, a drugo mnogo važnije je da Narodna skupština Republike Srbije odgovori predsedniku Republike na ovakve laži, na ovakve insinuacije i na ovakve povrede dostojanstva, ne samo narodnih poslanika, već građana Srbije. Ovde sede pošteni, časni ljudi. Ovde nama nijednog prevaranta koji je izmišljao atentate i ti ljudi neće da dozvole onima koji izmišljaju atentate zarad svog ogledala i svoje popularnosti da ih vređaju. Ovi ljudi imaju ponos i dostojanstvo, birali su ih građani Srbije i treba da zaštite građane Srbije.
Gospodine Vučiću, ovo smatram kao predlog, preneću predsedniku Skupštine i mislim da je po uobičajenoj praksi da sazove jedan sastanak sa šefovima poslaničkih grupa i da razmotri vaš predlog. Da li još neko želi reč o amandmanu na član 32? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Igor Mirović. Vlada Republike Srbije nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za finansije predlaže da se ovaj amandman ne prihvati, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Predlažem u ime SRS da se prihvati amandman, ali čini mi se da postoji razlika između onoga što je predložila Vlada i onoga što mi tražimo ovim amandmanom. Članom 37. vi menjate tačku 2) u članu 65. ovog zakona, a mi tražimo da se promeni i tačka 1) koja glasi: "Ne plaća se porez na prihode od kapitala na kamatu", pa pod jedan - "na dinarska sredstva po viđenju." Mi tražimo amandmanom da se ne plaća na sva dinarska sredstva po osnovu štednje. Ako želite makroekonomsku stabilnost, ako želite slobodna sredstva koja se mogu angažovati kao obrtni kapital, ako želite veće učešće banaka, ako želite sniženje kamatnih stopa, ako želite dugoročne plasmane, jer banke mogu dugoročno da kreditiraju samo ukoliko imaju stabilne izvore sredstava. Ukoliko želite da građani povrate poverenje u naše banke i da se novac drži u bankama. Znači – sve, ukoliko to želite, onda prihode od ovih kamata na dinarska sredstva po osnovu štednje građana treba osloboditi plaćanja ovog poreza. Vi praktično oslobađate od poreza samo one štednje koje su po viđenju, koje mogu da traju mesec dana, dva meseca, dva ili tri dana, koje sa gledišta makroekonomske stabilnosti i nisu toliko značajne. One su značajne za održavanje neke tehničke likvidnosti banaka itd. za neke kratkoročne plasmane i potencijale banaka. Ali, ako želite stabilne izvore sredstava, ukoliko želite da građani koji imaju sredstva hrabro daju ta sredstva na štednju, bez obzira da li ih oročili na godinu dana ili na više, onda prihode po osnovu kamata treba osloboditi ovog poreza koji je regulisan članom 65. Mene prosto čudi da Vlada ne prihvata ovaj amandman. Kao što vidite mi nismo tražili da se to odnosi na devize nego samo na našu valutu, na naš dinar. Vi to ne prihvatate, ali hajde što to ne prihvatate, nego kažete – "amandman se ne prihvata jer je u članu 65. u tački 1) koja se ne menja zakonom propisano poresko oslobađanje na prihode od kapitala, na kamatu na dinarska sredstva po viđenju. Smatramo da nema osnova da se ovo poresko oslobođenje proširi i na oročena dinarska sredstva." Smatrate, procenili ste, preko kolena ste stavili, a ovamo građanima šaljemo poruke – štedite. Evo, da vas podsetim, već tamo negde decembra 2000. godine, pa i cele 2001. godine, kako uključimo televizor tako vidimo – na kredit kola, za dve godine stan, letovanje u inostranstvu, školovanje u inostranstvu, pune banke, prepune banke para, slobodno možete da štedite. Vraćamo poverenje građana u štednju. Doneli smo zakone kojima regulišemo povraćaj stare devizne štednje, povraćaj ovih koji su izgubili kod Dafine itd. Ako je sve to vaša poruka onda prihvatite i ovo jer to samo ide u prilog ovome što tražite, za šta se deklarativno zalažete. Mi samo konkretno predlažemo – oslobodite plaćanja ovog poreza sva sredstva, dinarska sredstva koja se nalaze po osnovu štednje građana. Učinićete korist i građanima i bankama. Učinićete korist i onom delu privrede koji mora da se zadužuje kod banaka, da obezbeđuje svoja obrtna sredstva. Na taj način se obara i cena kapitala, jer postoje trajni, dugoročni izvori na osnovu kojih banke mogu da idu u dugoročne plasmane. Mi sada imamo to, kada su u pitanju građani, na dve, tri ili eventualno četiri godine, ako je neki lizing i tako nešto, ali ako je u pitanju privreda i sami znate koje su velike kamatne stope i to privreda ne može da izdrži. Jer, nema stabilne izvore. Ovim oporezivanjem vi ne dozvoljavate da se formira stabilan izvor, a drugo i pogrešnu poruku šaljete građanima, pa i onim građanima koji imaju para za štednju.
Reč ima ministar finansija, gospodin Mlađan Dinkić.
Na osnovu ovog obrazloženja, koje je potpuno na mestu, mi prihvatamo ovaj amandman. Dakle, to nam je promaklo i hvala na savetu.
Znači, amandman je prihvaćen, ali ćemo se u danu za glasanje, s obzirom da Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, izjašnjavati o tom amandmanu. Na član 45. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Milisav Petronijević i Meho Omerović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, podneo sam amandman na član 45. Predloga zakona o porezu na dohodak građana, a koji u članu 45. određuje oporezivanje drugih prihoda građana, gde se bliže opredeljuju prihodi koji su predmet oporezivanja po ovom osnovu. U osnovnom tekstu Zakona o porezu na dohodak građana, između ostalog, stajalo je – da se ostalim prihodima u smislu ovog zakona smatraju prihodi koje ostvari član učeničke, omladinske ili studentske zadruge. U predlogu izmena i dopuna ovog zakona predviđeno je da se tu zadrži samo deo zakona koji se odnosi na lice do navršenih 26 godina života, ako je na redovnom školovanju. Podneo sam amandman kojim predlažem da se u članu 45, kojim se menja postojeći član 85. u stavu 1. tačka 2), promeni i da glasi: "2) prihodi po osnovu ugovora o povremenim i privremenim poslovima zaključenim preko omladinske ili studentske zadruge, u skladu sa propisima o radu i propisima o zadrugama". U istom članu u stavu 5. brišu se reči "do navršenim 26 godina života, ako je na školovanju u institucijama za srednje, više i visoko obrazovanje". Da podsetim, pravilima omladinskog zadrugarstva i Zakonom o radu, član 97, regulisano je da se privremeni i povremeni poslovi mogu obavljati preko omladinske zadruge, a da to čine lica od 15 do 30 godina, koja su na redovnom školovanju, studenti ili nezaposleni mladi do 30 godina. Nema opravdanja da se nezaposleni mladi od 15 do 30 godina života stavljaju u nepovoljniji položaj u odnosu na njihove vršnjake koji su na školovanju, pogotovo što je jasno da je materijalni položaj mladih nezaposlenih teži po pravilu od materijalnog položaja studenata ili učenika. Ispada, kada se pogledaju odredbe ovog zakona, da je pogoršan poreski status samo nezaposlenim mladim ljudima. Naravno, tako ispada. Mi ne želimo da ne verujemo da je to tako, da su oni nezaposleni mladi zadrugari kažnjeni, a oni su dovoljno kažnjeni svojom sudbinom, što ne mogu da se školuju, niti da se zaposle. Očekujemo da predlagač da pozitivan odgovor, odnosno da se zadrži postojeće rešenje u osnovnom zakonu, kako je to do sada bilo predviđeno i da se ne pravi nikakva razlika među mladima, koji jesu ili koji nisu na školovanju. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZIMA NA IMOVINU (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Krasić, Veroljub Arsić, Nemanja Šarović, Milovan Radovanović, Petar Jojić, Sreto Perić, Milorad Mirčić i Vojislav Milajić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 9. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
To se odnosi na član 12. zakona, poslednji stav, koji glasi – porez na imovinu ne plaća obveznik u slučaju kada ukupna osnovica za sve nepokretnosti tog obveznika ne prelazi iznos od 400.000 dinara. Naveli ste 400.000 dinara, a ranije je to bilo 250.000 dinara. Vidite, 400.000 dinara je otprilike 5.000 evra, a nepokretnost čija je vrednost 5.000 evra i sami znate da je to mali iznos i da je to garaža, šupa, takav neki objekat. Međutim, šta da radimo sa građanima koji stanuju u objektima koji sigurno imaju veću vrednost od 5.000 evra, a nisu u mogućnosti da plaćaju. I samo postojanje tog objekta i njegovo svojinsko pravo na tom objektu ne pokazuje pravu sliku njegove ekonomske moći i materijalnog stanja. Mi smo amandmanom samo tražili da se ovo 400.000 zameni sa 1.000.000 dinara. Zbog čega 1.000.000 dinara? To je oko 12,5 hiljada evra. Uzmite oglase i vidite šta se prodaje po toj ceni. Po toj ceni se prodaju sklonopadne kuće i garaže. Nema logike. Svi građani koji imaju rešeno stambeno pitanje izlaze iz okvira od 1.000.000 dinara, a do 1.000.000 dinara oni građani koji nisu u mogućnosti da plate, pa čak i one male iznose poreza na imovinu. Samo smo hteli da povećamo taj limit koji se praktično ne oporezuje. A vidite i sami, 12,5 hiljada evra i zamislite kakav bi to morao da bude stambeni objekat, a još 12,5 hiljada evra za sve nepokretnosti jednog čoveka. Nije opravdano da se to oporezuje, jer kada čovek ima nepokretnost u toj vrednosti, znači njegov materijalni položaj nije sjajan i to treba osloboditi obaveze plaćanja poreza. U tom smislu smo podneli ovaj amandman, a ne u smislu kao što može neko da protumači, sada štitimo nekoga ko mnogo ima. Ne. Štite se građani koji su u teškom materijalnom položaju. Država ne gubi, moram da kažem, jer dobro je što ste u onom članu, a mi tu nismo podneli amandman, a gde je ona vrednost, ne znam da li beše preko 30 miliona ili tako nešto beše, gde ste povećali stopu sa dva na tri posto. To je dobro. Ako čovek poseduje nepokretnost tako značajnu i tako skupu, znači da ima mogućnost da plati, i tu vas podržavamo. Dajte malo i ovu sirotinju oslobodite, jer mi smo u obrazloženju naveli konkretne primere ljudi koji žive na prvi pogled u mnogo većim objektima, a materijalno stanje im je loše i zbog toga što su, kada su pre 30 ili 40 godina pravili kuće, morali takve kuće da naprave. U suštini, oni te kuće nikada nisu ni završili. Završeno prizemlje, suturen, a oni spratovi gore su prazni, ali pokazuje se kao velika vrednost i oni poplaćaju veliki porez, za njih veliki porez. Sve što bi eventualno ovde izgubili, kod ovih ekstra dobijate. Samo sredite evidenciju sa ovim ekstra, krenite prema Lisičjem potoku i vidite tamo šta se pravi. Prave se objekti oko 500 – 600 kvadrata i tu slobodno možete da zarežete sa porezom i neće oni da se naljute, znaju oni koliko imaju i znaju kako su zaradili. Tu slobodno zahvatite, imate podršku svih u Narodnoj skupštini. Ove ljude kojima iznos poreza predstavlja veliku smetnju, dajte oslobodite i nećete ništa da pogrešite.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, podneo sam amandman na član 18. predloga izmene i dopune, a koji se odnosi na član 24. zakona i tražio sam da se u stavu 1. tačka 4) briše. U članu 24. stav 1, prenos uz naknadu, u smislu člana 23. ovog zakona, smatra se i pa, u tački 4) prodaja zgrada, posebnih delova zgrada i građevinskih objekata izgrađenih za tržište. Već se vidi da sam predlagač ovog zakona tretira te građevinske objekte koji će tek da se pojave na tržištu, a već u članu 24a, odmah iza člana 24. na koji se odnosi sporan član, piše: "Prenosom uz naknadu, u smislu ovog zakona, ne smatra se prenos apsolutnog prava na koji se plaća porez na dodatu vrednost, u skladu sa zakonom kojim se uređuje porez na dodatu vrednost." Sada smo u jednoj situaciji da, neprihvatanjem ovog amandmana, postoji mogućnost kroz tumačenje jednog ili oba člana da se plati i da se naplati dvostruko oporezivanje jednog poreza. Mislim da se ovim amandmanom zakon suštinski ne menja, osnovice ostaju iste, vrste na koje se porez plaća ostaju iste, samo se malo bliže uređuje i precizira na šta se plaća porez, na prenos apsolutnih prava, a šta je poreza oslobođeno po osnovu poreza na dodatu vrednost.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nemanja Šarović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 22. kojim se traži da se poreska stopa iz člana 30. zakona smanji sa 5 na 3%. Radi se o porezu na prenos apsolutnih prava i ovim predlogom, odnosno izmenama i dopunama Zakona predloženo je smanjenje stope poreza na prenos apsolutnih prava sa 5 na 2,5% kada su u pitanju prenos prava na poljoprivredno i šumsko zemljište, upotrebljavana motorna vozila, upotrebljavani plovni objekti ili upotrebljavani vazduhoplovi. Amandmanom SRS traži se da se smanji stopa sa 5 na 3% i kada je u pitanju promet nepokretnosti. Na ovaj način, po našem mišljenju, s jedne strane, došlo bi do legalnijeg prometa nepokretnosti utoliko što građani više ne bi bili prinuđeni da prikazuju u ugovorima manju vrednost od one koja je realna i koja je tržišna u odnosu na onu po kojoj su zaista i prodali stan. S druge strane, mislimo da bi time bar malo došlo do smanjenja cena nepokretnosti, koje rastu iz godine u godinu. Kada je ova, a i prethodna vlada DOS-ova, kada su osnovane, obećavali su nam dosta toga, a između ostalog to su bili i jeftiniji stanovi. Obećavano je da će biti dosta novoizgrađenih stanova. Znamo da će sada, kada se uvodi porez na dodatu vrednost, novoizgrađeni stanovi dodatno poskupeti. Čuli smo ovde dosta hvalospeva i kada je na dnevnom redu bilo donošenje zakona kojim je osnovana Nacionalna korporacija za osiguranje stambenih kredita. Tada nam je obećavano da će ubuduće stanovi biti jeftiniji. Naravno, mi smo videli da od svega toga nema ništa. Sada tražimo od Vlade da bar na ovaj način, na najlakši mogući način, smanjenjem ove poreske stope sa 5 na 3%, bar minimalno smanji cene nekretnina i omogući mnogima, kao što su se formalno i zalagali, da dođu do stanova. Obrazloženje Vlade koja, naravno, nije prihvatila ovaj amandman, po meni zaista nema smisla, jer u prvom stavu kaže da se amandman ne prihvata, pre svega, iz bilansnih razloga, s obzirom da bi se njegovim prihvatanjem smanjio priliv prihoda u budžet lokalne samouprave po ovom osnovu za oko 40%. Ovo objašnjenje ne može da stoji iz više razloga. Kao prvo, normalno je da se, kada god se smanjuje poreska stopa, i prihod budžetski smanjuje, a kada se povećava da se povećava. Proklamovani razlozi donošenja ovoga zakona i proklamovana ekonomska politika ne slaže se sa ovim. Kao drugo, šta to znači da će biti smanjen priliv po ovom osnovu za 40%, ako je već priliv po osnovu poreza na promet, npr. korišćenih vazduhoplova, smanjen sa 5% na 2,5%, što znači da će prihod lokalne samouprave po ovom osnovu biti smanjen čak 50%. Da li to Vlada štiti one koji imaju potrebu, verovatno ogromnu, da kupuju vazduhoplove, da kupuju avione, da kupuju helikoptere i onda ne štiti, u tom slučaju, lokalnu samoupravu. Jer kada neko kupi avion, u redu je da plati 50% manji porez, a ako neko treba da kupi stan za sebe i svoju porodicu, onda mora da se štiti lokalna samouprava, jer će se poreski prihodi smanjiti za 40%. Mislim da bi Vlada trebala da se opredeli, konačno i konkretno, koje su to socijalne kategorije koje želi da štiti. Da li su to oni građani Republike Srbije koji na svaki način pokušavaju da dođu do krova nad glavom ili su to one kategorije koje pokušavaju da dođu do još jednog korišćenog vazduhoplova? Valjda je to opravdano, zato što oni u svojoj bedi ne mogu da kupe novi avion, nego su prinuđeni da kupuju polovne, pa Vlada na taj način želi da im pomogne i da im omogući da na što jeftiniji način dođu do još jednog aviona.
Reč ima poslanik Zoran Krasić.
Od kada je uvedena ova poreska stopa od 5% ima problema sa prometom nepokretnosti. Svi ljudi koji rade taj posao ili koji su suočeni sa tim problemom da nešto kupuju, nešto prodaju itd. prosto se iznenade kada na kraju vide obračun koliko treba da plate porez na promet, porez na prenos apsolutnih prava, u zadnjih sedam – osam godina se tako zove. Naravno, mi ovim amandmanom ne diramo ono što je Vlada već promenila u članu 22. Predloga zakona, a tiče se člana 30. izvornog teksta zakona. Znači, ne diramo tačku 1), niti tačku 1a), niti tačku 1b), koju uvodite. Samo da podsetimo, za polovna vozila ste uredili da ta stopa iznosi 2,5%. Za sva druga apsolutna prava iz člana 23. i 24. vi ste lepo naveli o kojoj se tu imovini radi. Mi predlažemo da umesto 5% stopa bude 3%. Budite sigurni da neće država mnogo da izgubi ili možda čak neće ništa da izgubi. Ako nam neko tvrdi da će smanjenjem stope da smanji prihode, onda morate da nam date neku analitiku i da kažete – u toku godine obavi se promet toliko i toliko, između toliko i toliko lica, vrednost objekata koji su u prometu je tolika i tolika, primena te stope je tolika i tolika, procenjuje se da sa neplaćenim porezom postoji toliko i toliko objekata, osnovica je tolika i tolika i država je uskraćena sa primenom stope sa toliko i toliko para. Ali, toga nema u obrazloženju. Obrazloženje je tekstualno i na dva mesta se samo pominju procenti, tako da mi sumnjamo u to. Moram da vam kažem da članom 23. i 24, pogotovo članom 24, vi ste obuhvatili sve što bi moglo da se oporezuje. Moram da vas podsetim da ste tu dobro uradili jednu stvar – kod novoizgrađenih stambenih objekata, na njih se ne plaća porez na prenos apsolutnih prava, već se plaća porez na dodatu vrednost. To je dobro rešenje, da se ne bi desilo da se izida ta cena 1:7, 1:10, u zavisnosti od toga da li neko poznaje Nenada Bogdanovića ili ove Anđelkoviće što haraju po Beogradu sa ovim dozvolama. Tu ste ih dobro sasekli. To što vrište - od 1. januara smak sveta, tu ste potpuno u pravu. Ali, ovde se sada tiče stanova koji se nalaze u prometu, a koji nisu novoizgrađeni, koji drugi, treći, deseti, dvadeseti put menjaju svog vlasnika. Prilikom svake promene vlasnika taj porez je plaćen. Zato vam kažemo da skinete stopu sa 5% na 3%, imaćete i bolju evidenciju u katastru, imaćete bolju evidenciju u javnim knjigama. U krajnjem slučaju, ovo je sve u skladu sa stavom poslaničke grupe G17 plus, koja je ovo zastupala kada su u pitanju kola, pa je rečeno – zašto ljudi da voze na neko ovlašćenje, smanji porez, da se ljudi legalizuju, da mogu da voze na svoje ime kola. Da li je tako bilo? Isto je i sa stanovima, smanji sa 5% na 3% i niko neće da bude u situaciji da prolongira i na drugi način izbegava plaćanje poreza. Pazite, onaj koji ima pare, on uvek plati, a ko malo prolongira – onaj ko nema. Onaj ko nema prolongira, pa pozajmljuje kod rođaka, prijatelja. Ovde ste mi rekli da postoji sistemsko rešenje da se porez plaća na rate. Postoji, ali se ne primenjuje. To je problem, jer poreska uprava ima potrebu da što pre naplati to. Čim dobije ona obaveštenja, one ugovore, odmah se šalje ekipa, zna se procena, odrežu. Eventualno, neko vodi postupak po žalbi, ali opet mora da plati to. Neko ne zaključuje ugovor. Faktički se koristi, pa se čeka neko povoljnije vreme. Sa 5% skinite na 3%, ništa nećete da izgubite, jer država drugi, treći ili peti put ostvaruje prihod po osnovu iste nepokretnosti. Kod novoizgrađenih ste pogodili, to je dobro rešenje. Izdržaće se to. Od 1. februara će sve da legne na svoje mesto, pašće cena stanova u novom stambenom prostoru. Ukoliko ne padne, znate i sami, kupuju oni koji imaju. Njih oporezujte. To je dobro, ali ovde popustite, budite sigurni da će da se povećaju prihodi i da će taj promet biti što legalniji. Kada čovek sklopi ugovor, napravi neku kaparu, on će odmah da ide u sud i da overi taj ugovor, jer naši građani žele da ispune obaveze, ali je 5% visoka stopa. Svako ko se profesionalno bavi ovim poslom, nisam to izmislio, nego sam čuo od tih ljudi, to je najveći problem. Uostalom, i u drugim zemljama nije tako visoka stopa poreza na prenos apsolutnih prava.
Reč ima ministar finansija, gospodin Mlađan Dinkić.
Želeo bih da prokomentarišem vaš predlog. Najpre, želim da kažem da je porez na prenos vlasništva nad nekretninama na polovnim stanovima, na korišćenim stanovima, stoprocentno prihod lokalnih samouprava. Što se tiče nas iz Ministarstva finansija, kada gledamo srpski budžet, nama uopšte ne smeta da se smanji stopa sa 5% na 3%. Ja sam to čak i mojim kolegama predlagao, čak sam predlagao da se smanji na 2,5%, isto kao što smo smanjili i za kola. Međutim, opomenuli su me da bi na taj način lokalne samouprave izgubile. Ono što bih želeo da poručim sa ove govornice, ukoliko postoji konsenzus u Stalnoj konferenciji gradova i opština da mogu da smanje porez na prenos stanova sa 5% na 3%, što se mene lično tiče, ja sam za. Dakle, sami odlučite kada budete glasali. Ovo je čist prihod lokalnih samouprava. Nijedan dinar od ovog poreza na ulazi u republički budžet. Tačno je da republička kasa neće biti na gubitku, ali hoće biti kase lokalnih samouprava, doduše, pre svega većih gradova, s obzirom da se tamo vrši veći promet nekretnina. Dakle, odluka je na vama, narodnim poslanicima, koji zastupate lokalne samouprave. Ima smisla smanjenje, ali da znate da će biti manji prihod lokalnim samoupravama.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandman gospodina Krasića ima smisla, kao što ima smisla obrazloženje koje je dao gospodin Dinkić. Ali, želim da kažem dve stvari koje su vezane za ovo. Ranije je postojala praksa i propis da oni koji rešavaju stambeni problem, ko prvi put kupuje stan, ima velike poreske olakšice. Govorim o vremenu kada je Čačak, koji ima 100.000 stanovnika, useljavao godišnje oko 880 stanova. To je bilo vreme kada ništa nije valjalo u toj državi. Ima smisla da kada neko rešava stambeni problem svoje porodice na ovaj način, kupovinom ili izgradnjom stana, ima ovu olakšicu o kojoj je ovde reč. Nažalost, ponovo govorim o istoj sredini da biste mogli da pratite, u Čačku se izgradi godišnje oko 80 stanova, deset puta manje. Od tih 80 stanova, oko 65 kupe ljudi koji već imaju nekoliko stanova. Najčešće ih kupuju vlasnici kockarnica, ljudi koji novac donose sa računa "of šor" kompanija ili neki drugi ljudi koji kupovinom stanova peru novac. Imalo bi smisla i logike, ekonomske, političke i svake druge, da oni koji kupuju ove nekretnine kojih imaju više, budu ili oporezovani po progresivnoj stopi ili po fiksnom iznosu po kvadratnom metru u odnosu na procenjenu ili stvarnu vrednost kvadratnog metra stana koji se kupuje. Amandman gospodina Krasića je ozbiljan, on ima svoju logiku i svoju argumentaciju, ali fali ovo o čemu govorim. Na ovaj način bismo mi, osim ovoga što govori gospodin ministar, lokalnu samoupravu lišili značajnog izvornog prihoda, a na drugoj strani ljudima koji apsolutno peru novac. To je jasno svima, svako u svom gradu ima na desetine takvih tajkuna koji to rade sistematski u proteklih nekoliko godina, na taj način njima direktno pomažemo da sa manje poreza, sa manje novca operu nezakonito stečenu dobit, nezakonito stečena finansijska sredstva. Mogao bih iznositi različite primere. Nije to ovde moja namera, sve što sam rekao potpuno je tačno. Gospodin Krasić je imao odličnu nameru, gospodin Dinkić je dao odlično obrazloženje, ali ovo o čemu govorim nije obuhvaćeno ni jednim, ni drugim. Mora da postoji način da se reguliše pranje novca, ako ne može, ovo je makar u narednoj godini, jer se pred našim očima dešava nešto za desetak ljudi u gradovima ove veličine, što nije dostupno ni jednom drugom građaninu ove zemlje. U tom smislu je važno da znamo da to postoji kao pojava, da to pratimo i da zakonom pokušamo da regulišemo u ovoj ili narednoj godini da se to više ne dešava na takav način. U Čačku postoje ljudi koji imaju 50 strujomera, što znači da imaju nekretnine na svoje ime na 50 različitih lokacija. Svi oni po ovom osnovu će platiti 2,5% poreza na prenos apsolutnih prava i na taj način mi, iz želje da pomognemo onima kojima je pomoć stvarno potrebna, pomoći ćemo samo onima koji peru novac. Protiv tog zla treba da se borimo svi u meri u kojoj smo sposobni, u kojoj imamo znanja, mogućnosti i političkog uticaja. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 23. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na imovinu, a ispravka amandmana je bila u naslovu ovog zakona koji je greškom stavljen u amandmane. Osnovnim zakonom, odnosno zakonom koji se primenjuje, članom 31. tačka 4) predviđeno je da kada fizičko lice otkupom stambene zgrade ili stana u društvenoj ili državnoj svojini, sa stanarskim pravom ili pravom dugoročnog zakupa, stekne svojinu ili susvojinu na toj zgradi, pa je Predlogom zakona navedeno da treba da se briše - odnosno stanu, a da se dodaju reči - ili stanu srazmerno učešću društvenog, odnosno državnog kapitala u ukupnom kapitalu prenosioca prava. Amandmanom koji sam podneo u ime poslaničke grupe SRS predloženo je da se u članu 23. Predloga zakona brišu ove dopune. Koji je moj razlog kao podnosioca amandmana i poslaničke grupe SRS, pročitaću ukratko iz obrazloženja, obzirom da nemamo običaj, mi narodni poslanici, da čitamo obrazloženje, jer ionako nema vremena. Amandmanom se briše stav 2, jer izmenom u članu 31, govorim o osnovnom tekstu zakona, stav 1. tačka 4) ne zna se šta je predlagač hteo. Kapital prenosioca prava je društvena ili državna svojina, a poreski obveznik je prodavac, odnosno pravno lice koje poseduje tu imovinu, a u slučaju otkupa stana od strane fizičkog lica ne zna se na šta je predlagač mislio. Ovo je odredba kojom se isključuje obaveza plaćanja poreza na prenos apsolutnih prava, a ne odredba kojom se određuje kako će da se umanjuje i knjiži smanjenje društvenog kapitala. Dakle, kapital prenosioca prava je društvena ili državna svojina. Poreznik, poreski obveznik je prodavac, odnosno vlasnik stana ili stambene zgrade. Zbog postojanja poreza na dodatu vrednost i da ne bi došlo do dvostrukog oporezivanja, a namera je i vas, kao nosioca svih ovih fiskalnih obaveza i poreskih obaveza koje se nameću njihovim obveznicima, da se izbegne dvostruko oporezivanje, kada je u pitanju ovaj predlog zakona i amandman koji sam podneo, da fizičko lice otkupom stambene zgrade ili stana nije obveznik plaćanja poreza, zbog čega je suvišna, nepotrebna, a u svakom slučaju mogu da kažem nejasna odredba o oslobađanju plaćanja poreza na prenos koji je predviđen članom 23. Predloga zakona, a tek se nalazi u članu 31. postojećeg zakona. Obzirom da je ova odredba nejasna o oslobađanju poreza na prenos apsolutnih prava, onda je pitanje da li je potrebno da postoji u ovom predlogu zakona. Da li je adekvatno rešenje kada se radi o poslovnom prostoru, a ne samo o stambenim zgradama i stanovima, gospodine ministre, šta je bilo sa poslovnim prostorom bivšeg ZOP-a. Za ovom govornicom, u odgovoru na jedno moje pitanje oko tog poslovnog prostora, rekli ste da će ubrzo država da raspiše oglas za davanje tog poslovnog prostora budućim zakupcima ili vlasnicima. Imamo situaciju da je 24. novembra Direkcija za imovinu Republike Srbije raspisala oglas za prodaju tog poslovnog prostora od 2.360 kvadrata, a koji koristi protivzakonito, zahvaljujući vama, privatna Nacionalna štedionica. Sve bi bilo u redu da nije nameštene prodaje u ovoj privatnoj Nacionalnoj štedionici. Prvo ste oglas objavili u dnevnom listu "Danas", koji mali broj građana čita. Drugo, predvideli ste da se ponuda može dostaviti Direkciji za imovinu Republike Srbije u roku od osam dana. Uobičajena praksa je da taj rok bude oko 60 dana, a najviše 90 dana. Uslovili ste tim oglasom da poslovni prostor bivšeg ZOP-a može da bude prodat, odnosno samo mogu ponudu da daju banci. Verovatno vam se ne sviđa ovo što čujete, predvideli ste da se usmeri namešteni oglas određenoj banci koju vi zovete Nacionalna štedionica ili privatnoj Nacionalnoj štedionici koju vi zovete banka.
Hvala. Reč ima ministar finansija, gospodin Mlađan Dinkić. Izvolite.
Da ne bi bilo nikakvih špekulacija, želim da obavestim Narodnu skupštinu o ovom procesu. U maju mesecu ove godine, kao što znate, o tome smo obavestili javnost, Vlada je donela zaključak da 12 banaka u Srbiji koje koriste prostor bivšeg ZOP-a, dakle, nije jedna banka u pitanju, kao što vi tvrdite, već čak 12 banaka, da se njima ponudi jedno od tri moguća rešenja. Prvo rešenje je da otkupe taj prostor. Drugo rešenje je da se konvertuje taj prostor u vlasništvo, čime bi država povećala učešće u tim bankama. Treća mogućnost je bila da nastave da koriste zakup, odnosno do isteka tog zakupa do sredine sledeće godine. Moram da napomenem da, kada je platni promet prenet na banke, a to je bilo 1. januara 2003. godine, jedan veliki broj ljudi ostao bi bez posla da Narodna banka Srbije nije sa 12 banaka u Srbiji napravila sporazum da te banke preuzmu radnike, a da zauzvrat koriste prostor bivšeg ZOP-a. Urađeno je to iz dva razloga. Prvo, ti ljudi koji rade u ZOP-u znaju posao platnog prometa i samim tim su ušli u banke, a banke su preuzele da plaćaju njihove plate. Dakle, umesto da nekih 1.700 ljudi ostane na ulici, mi smo napravili koristan, čini mi se, siguran sam, aranžman za državu, tako da se preuzme tih 1.700 ljudi, da ih banke plaćaju, a da koriste taj prostor. Taj prostor se definitivno nije koristio besplatno. Cena zakupa nije bila u novcu već u platama tih ljudi. Znači, 1.700 ljudi je dobijalo mesečno platu od tih banaka i to je zapravo zakupnina koja je plaćena državi. To je jedna stvar. Druga stvar, u maju je ovaj dopis, na osnovu zaključka Vlade Republike Srbije, dostavljen za svih 12 banaka. Od tih 12 banaka, pet je odlučilo da kupi prostor i one će kupiti prostor. Procena je izvršena prema zakonu i taj prostor će biti otkupljen, a sredstva će ući u republički budžet. Sedam banaka je odlučilo da izvrši konverziju ovih prostora u vlasništvo, tako da će država povećati učešće u tim bankama. Konkretno, upravo vaša poslanička grupa me je optuživala, mada nisam bio tada guverner kada je izvršena dokapitalizacija, jer ona je izvršena u septembru prošle godine, a razrešen sam u ovoj skupštini u julu, takođe nezakonito. Sa druge strane, sada se dešava potpuno obrnuti proces. Država će na osnovu ove konverzije postati ponovo najveći vlasnik Nacionalne štedionice. Dakle, država na osnovu konverzije ulogom ovih akcija postaje vlasnik oko 40% akcija u Nacionalnoj štedionici, a vi ste upravo kritikovali zašto je dozvoljeno da u Nacionalnoj štedionici privatno učešće postane najveće, a ja vam kažem da se to desilo u momentu kada nisam bio guverner Narodne banke Srbije, već gospođa Kori Udovički. Da zaokružimo celu ovu stvar, sve je ovo urađeno prema propisima, na osnovu javnog zaključka Vlade koji je objavljen u "Službenom glasniku" još u maju ove godine. Konkurs nije objavljen samo za imovinu ZOP-a koju koristi Nacionalna štedionica, već i za druge banke. Uostalom, konkursi se objavljuju sukcesivno, po osnovu programa koji sprovodi Direkcija za imovinu Vlade Republike Srbije, tako da ćete i narednih dana čitati i videti te oglase. Naravno da pravo prvenstva imaju banke koje koriste taj prostor, iz prostog razloga što on služi za tu namenu. Ukoliko banke ne bi bile zainteresovane i ako izađu iz tog prostora, onda bi bila organizovana licitacija da se to proda bilo kome ko je zainteresovan. To je odgovor i tu nema nikakvih tajni. Hvala vam što ste postavili ovo pitanje i pružili mi priliku da dam odgovor.
Replika, narodni poslanik Milovan Radovanović.
Gospodine ministre, nije problem u privatnoj Nacionalnoj štedionici. Problem je u tome što je ta Nacionalna štedionica, za koju sada već svi znamo da je privatna, otkupljena ili formirana od državnih para. Vi ste preko Veksim banke, a kasnije preko Evroaksis banke državnim parama iz deviznih i dinarskih rezervi, koje ste plasirali protivzakonito i protiv pravila MMF-a i Banke za obračun i plaćanje u Bazelu, od kojih para je putem papirološkog zaokruženja tih svih poslova preko firme "Findejl" i "Koprom", u stvari i formirali Nacionalnu štedionicu, za koju ste u startu rekli da je državna ili ste se barem tako ponašali, postupali i slikali se prilikom formiranja te nacionalne štedionice u poslovnom prostoru ZOP-a. To je problem. Privatna Nacionalna štedionica je formirana od državnih para, od para poreskih obveznika svih građana Republike Srbije. Sporne su i druga i treća dokapitalizacija Nacionalne štedionice. Isto, dokapitalizacija je vršena državnim parama preko ove dve firme sa egzotičnih ostrva. Znači, firme koje nose naziv "Findejl" i "Koprom". One su vršile papirološko zaokruženje te transakcije i tako je došlo do privatizacije Nacionalne štedionice, gde su vlasnici tih firmi i Vojin Lazarević, i Vuk Hamović, kao i Miodrag Kostić – Kole. Dokapitalizacija je počela februara 2003. godine. Dakle, februara prošle godine, kada ste vi bili guverner Narodne banke Jugoslavije. Vi ste smenjeni, odnosno izabrana je Kori udovički, slažem se sa vama, na protivzakonit način u ovoj Narodnoj skupštini, kada je bilo glasanja iz Bodruma, skupštinska većina – slučaj Bodrum, uz učešće uglavnom poslanika DS-a, ona je izabrana za guvernera Narodne banke, a vi ste prestali da budete na toj funkciji. Postupak privatizacije, odnosno dokapitalizacije Nacionalne štedionice je počeo u vreme kada ste vi bili guverner i najveći deo tog postupka je obavljen u vreme vršenja funkcije kada ste vi bili na mestu guvernera Narodne banke. On je završen oko 10. septembra prošle godine. Finale niste propratili na toj funkciji, ali ste pripremili celu tu režiju, ceo taj postupak i on je završen isključivo vašom zaslugom. Da li je u redu ili nije, a mi u poslaničkoj grupi SRS znamo da je došlo do velike pljačke državnih para. U tome je problem i u tome se mi u SRS ne slažemo, i zbog toga iznosimo podatke za koje smatramo da treba proveriti i ispitati. Uostalom, i Vlada je 18. februara 2004. godine donela zaključak da ovo što se događalo oko Nacionalne štedionice jeste protivzakonito i da za ovo treba neko za izvesno vreme da odgovara. Smatram da ste vi u svemu tome najodgovorniji.
Reč ima ministar finansija, gospodin Dinkić.
Zaista želim da izrazim divljenje kako ste u stanju da kao papagaji ponavljate jednu te istu neistinu. Zaista, ne mogu da kažem, oduševljen sam time. Želeo bih da kažem sledeću stvar. Centralna banka svake zemlje drži rezerve ne samo u svojoj zemlji, već u inostranstvu. Devizne rezerve se drže u bankama u inostranstvu, a što se tiče ove banke koju vi pominjete u Rusiji, te devizne rezerve su tamo stavljene za vreme dok ste vi bili na vlasti. Dakle, devizne rezerve u Veksim banci koju vi pominjete su stavljene u vreme sankcija, da budemo potpuno načisto sa time. Nemojte da bacate prašinu ljudima u oči i građanima. Dakle, devizne rezerve su položene u ovu banku tokom devedesetih godina, mislim na Veksim banku. Zašto? Zato što je to tada naša privreda tražila i tadašnji guverner Dušan Vlatković je učinio na zahtev privrede, i pitajte sada ljude koji rade u Rusiji, mislim na naše građevinare i privrednike, šta misle uopšte o toj banci, jer svi će vam reći da, zapravo, zahvaljujući aranžmanima sa tom bankom oni dobijaju poslove na ruskom tržištu. Ako ste protiv te banke, recite, mi smo protiv toga da neka banka sa domaćim kapitalom finansira srpske građevinare u Rusiji da budu konkurentni ili druge privrednike i nemam ništa protiv jer to je vaš politički stav. Moramo da znamo istinu. Dakle, devizne rezerve su položene devedesetih godina u tu banku, kao što je to i u drugim bankama svuda u svetu. Ja sam samo zatekao devizne rezerve. Učešće deviznih rezervi u Veksim banci, kada sam postao guverner, u ukupnim deviznim rezervama iznosilo je 8%. Na kraju mog mandata, kada sam ovde nezakonito razrešen 22. jula, to je svedeno na oko 2%. Dakle, mi smo smanjivali postepeno učešće tih deviznih rezervi u toj banci i to nije polagano protivno pravilima MMF-a. Vi znam da ste čitali razne izveštaje, zato kažem i izražavam divljenje kako to ponavljate sa jednom veoma velikom tačnošću, ono što ste jednom pročitali, a ja vam želim da kažem da je to dezinformacija. Dakle, nije tačno da je to bilo protivno odlukama MMF-a ili bilo koje druge institucije. Iako to jeste pisalo u jednom izveštaju koji je do vas došao i koji je čitala i cela javnost. Ali, s druge strane, zašto je osnovna Nacionalna štedionica. Tu nema nikakvih tajni. Nacionalna štedionica je osnovana iz jednog jedinog razloga. Nakon nužnosti zatvaranja četiri velike državne banke, jer su imale dubiozu od osam milijardi maraka, postavilo se pitanje ko će da isplati staru deviznu štednju koja je položena od tih građana. Pitali smo sve druge banke - ko hoće da isplati staru štednju, svi su rekli - nećemo mi. Zašto? Zato što je to nepopularno da vi preuzmete, da isplatite osam milijardi maraka ili četiri milijarde evra, što nije vaš dug. Vama bi došle štediše i ne biste mogli da radite ništa drugo. Nije htela to da radi niti tada Komercijalna banka, niti Vojvođanska, nijedna druga banka nije želela da prihvati da osam milijardi maraka servisira; a taj dug je nastao 90-ih godina takođe. Mi smo krenuli da ga servisiramo i zato je namenski osnovana banka koja bi mogla efikasno da servisira isplatu stare devizne štednje. To je učinjeno sve u skladu sa zakonom. Kada je ova banka to uradila, evo tri godine je prošlo, maltene više nema redova. Setite se kako je bilo 2000. godine, kada su ljudi išli da podignu onih 150 maraka, redovi su bili, kolone da dobiju svoj novac. Ova banka je to efikasno organizovala, njena misija se u tom smislu završila. Nikakve veze nakon osnivanja te banke, a jeste bila moja ideja da se banka osnuje i ponosan sam na to, nemam sa daljim poslovanjem te banke, nikakve veze, jer ta banka je izvršila misiju. To je servisiranje štednje i sada sama plovi u bankarskim vodama kao i druge bankarske institucije. Što se tiče dokapitalizacije, vi ste u pravu da je dokapitalizacija počela u februaru 2003. godine, međutim, početak je različit od kraja. Dokapitalizacija se vrši na sledeći način. Najpre, onaj ko želi da dokapitalizuje neku banku, taj traži saglasnost Narodne banke Srbije. Tu saglasnost mi nismo dali. Dakle, mi nismo dali, dok sam bio guverner nismo dali saglasnost, a to što je predlog stigao ne znači da smo mi to prihvatili. Ta saglasnost je data 10. septembra 2003. godine, dala ju je Kori Udovički, to vam govorim sve vreme. Znači, za vreme dok sam bio guverner država je bila većinski vlasnik Nacionalne štedionice. Kada sam smenjen, izvršena je dokapitalizacija i privatni kapital je ušao, ovaj o kome govorite. Druga stvar, da vam kažem zašto je to učinjeno u septembru i zašto država nije ostala većinski vlasnik ili zašto neko drugi nije dokapitalizovao Nacionalnu štedionicu. Dok sam bio guverner postojala je jedna inicijativa da Evropska banka za obnovu i razvoj, koja je veoma respektabilna međunarodna finansijska institucija, dokapitalizuje Nacionalnu štedionicu. Međutim, tadašnja Vlada Srbije se sa time nije slagala. Tadašnja Vlada Srbije je mislila, ukoliko uđe Evropska banka za obnovu i razvoj, da će država izgubiti većinu i iz nekog razloga nisu želeli da dopuste da jedno učešće ima i Evropska banka za obnovu i razvoj. Takođe je bila zainteresovana i Nemačka banka za razvoj. Dakle, pošto nisu dozvolili Nacionalnoj štedionici da prihvati učešće ove dve međunarodne finansijske institucije, a s obzirom da je krajem 2003. godine isticao po novom zakonu cenzus, morala je Nacionalna štedionica, kao i sve druge banke, da poveća svoj kapital na 10 miliona evra. Nacionalna štedionica ne bi dostigla kapital od 10 miliona evra da u septembru nije izvršena dokapitalizacija. I tadašnje rukovodstvo Nacionalne štedionice nije imalo izbora, kada joj je onemogućeno da uđe Evropska banka za obnovu i razvoj i Nemačka banka za razvoj, oni su jednostavno dva meseca nakon moje smene prihvatili da uđe ovaj privatni kapital. Sada nova Vlada Republike Srbijevraća stvari na ono prethodno stanje. Ovim što ste vi pokrenuli mi zapravo povećavamo državno učešće i ponovo će država za nekih mesec dana biti najveći vlasnik u Nacionalnoj štedionici i ponovo su obnovljeni pregovori sa Evropskom bankom za obnovu i razvoj, i Evropska banka za obnovu i razvoj će najverovatnije ući sa jednim delom kapitala u Nacionalnu štedionicu i to će postati jedna od najsolidnijih domaćih banaka.
Izvolite, po Poslovniku. Narodni poslanik Milovan Radovanović.
Gospodine predsedavajući, prvo vama da zamerim što niste kao predsedavajući ove sednice reagovali na uvredu gospodina ministra Mlađana Dinkića, jer vas obavezuje odredba člana 100, gde stoji da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, adekvatno narodnim poslanicima i svako ko izađe za ovu govornicu. Gospodin ministar Mlađan Dinkić može da ima drugačije i različito mišljenje od bilo kog poslanika, pogotovo od poslanika SRS, ali treba da vodi računa kako se izražava i koje reči upotrebljava. Vi, kako je rekao, ponavljate kao papagaji. Nisu te reči, gospodine Dinkiću, primerene da se izgovaraju za ovom govornicom u ovoj skupštini. Tek sada razumem da predsednik Republike kada je govorio jutros da neko destabilizuje stanje u Srbiji zbog govora mržnje u Narodnoj skupštini. Nisam svo ovo vreme u toku cele godine čuo nikoga osim vas danas da koristite neprimerene reči i da na neki način može da se kaže da se služi tim rečima, rečima i govorom mržnje. Gospodine ministre, problem je u tome što je Anketni odbor Narodne skupštine prilikom utvrđivanja nepravilnosti o prodaji i kupovini struje konstatovao da postoji energetski lobi, u kome su Vojin Lazarević, Vuk Hamović i ostali, koji su istovremeno i vlasnici Evroaksis banke i naravno Miodrag Kostić-Kole iz DS-a. Problem je u tome što ste omogućili pojedincima da dođu do velikog kapitala, sa mašnom i tašnom u ruci, a da nisu uložili ni dinar. Sve na račun države i novca koji ste im vi preko deviznih rezervi i dinarskih rezervi u banci koju pominjete, bez obzira ko je osnovao i Veksim i Evroaksis banku u Moskvi, omogućili da preko tih banaka dođu do ogromnog kapitala u Nacionalnoj štedionici. To je problem i to je pitanje oko koga se mi sporimo i zbog čega mi u poslaničkoj grupi SRS nikako ne prihvatamo da dođe do štete finansijske i svake druge na račun države i građana Republike Srbije. Sve ste vi to zavili u celofan, u paket kako vama odgovara, s obzirom da radite te poslove i prilično su vam poznati. Ali, kako ne odgovoriste i kako vama nije smetala reakcija izveštaja Banke za obračun i plaćanje u Bazelu. Dva puta su vam dostavljali izveštaj da ne možete da dajete devizne rezerve i dinarske rezerve u banku čiji su osnivači fizička i pravna lica iz zemlje odakle se daju devizne i dinarske rezerve. (Mlađan Dinkić, sa mesta: Nikada nisu postojale.) Jesu. I da nisu, vi znate pravilo međunarodnog standarda. Ne možete da dozvolite sebi, tada ste bili guverner Narodne banke, da devizne i dinarske rezerve ulažete u depozit ili nije bio depozit. Dobro se zna da su te rezerve dinarske i dolarske bile uključene u komercijalne svrhe, u rizično područje, u rizično tržište Rusije. O tome imate i izveštaj Centralne banke Rusije. Hoćete da negirate i postojanje tog izveštaja. I oni su dva puta reagovali i slali vlastima u Beogradu o svim tim problemima i upozoravali da se od profita, od tog novca deviznih i dinarskih rezervi Narodne banke Srbije, finansiraju neki projekti, i da ne pominjem i aktivnosti neke stranke koja je sada na vlasti. U tome je problem i u tome se, gospodine ministre, ne slažemo mi u poslaničkoj grupi SRS sa ovim podacima koje imamo i za koje tvrdimo da jesu tačni, jer imamo papire, dokaze za njih. Gospodine predsedavajući, smatram da ste vi prekršili Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije iz odredbe člana 100, zato što niste upozorili gospodina Mlađana Dinkića da vodi računa o dostojanstvu Narodne skupštine i tražim da se Skupština o ovome izjasni.
Hvala. Dugujem jedno objašnjenje. Tačno je da ste svi dužni da se odnosite jedni prema drugima sa uvažavanjem, ali vodite dijalog (obraća se poslaniku) sa ministrom. Kako je ministar dužan da se sa uvažavanjem odnosi prema vama, isto ste i vi dužni da se sa uvažavanjem odnosite prema ministru. Upravo zato nisam reagovao. Ušli ste u dijalog, ali pošto verovatno nećete biti zadovoljni ovim odgovorom, u danu za glasanje Skupština će se izjasniti o tome da li sam povredio Poslovnik. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Po amandmanu želite? Po Poslovniku? Izvolite.
Pozivam se na član 100. Povređeno je dostojanstvo Skupštine. Prethodni poslanik je takođe izašao da reklamira ovaj član, međutim, reagujem na to da mi više uvreda, koje smo čuli u ovoj skupštini, čujemo da dolaze od Srpske radikalne stranke. Čuli smo ovde uvrede kao što su – da su narodni poslanici životinje, kokošinjarnik itd. Međutim, ono što je najstrašnije od svega je to da SRS vređa sve građane u Srbiji, zbog toga što konstantno priča neistine u Skupštini. A istovremeno, na lokalu se ponašaju sasvim drugačije od onoga šta pričaju. To građani, u pojedinačnim lokalnim samoupravama, vide. Međutim, nadam se da će se jednom to razotkriti, tako da će sva ova priča u Skupštini biti očigledna svima i nadam se da se više neće glasati za Srpsku radikalnu stranku. Naime, reći ću vam jedan primer, tačnije šta se dešava u Subotici. Javno preduzeće DP "Palić" se rasprodaje, odnosno rasprodaje se društvena imovina nezakonito. G17 plus u Subotici, zajedno sa Ministarstvom poljoprivrede, muči muku već nekoliko dana da zaustavi rasprodaju društvene imovine. Međutim, saznali smo zašto je SRS toliko zainteresovana da se društvena imovina rasproda, zato što treba da se rasproda nekim lokalnim bogatašima, koji su očigledno platili da se vodi hajka protiv G17 plus u Subotici. Eto, to su vam srpski radikali na delu, na lokalu. A ovo u Skupštini, to je potpuno prazna priča.
Dobićete reč. Molim vas, reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, izvolite, po Poslovniku. Ali, još jednom, pre nego što počnete, zaista vas molim da se odnosite sa uvažavanjem jedni prema drugima. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospođa koja je govorila o SRS, zloupotrebila je Poslovnik Narodne skupštine uz vaše odobrenje, jer ste joj vi dali da govori o Poslovniku i samim tim da iznosi neistine i da kleveta najveću, buduću vladajuću stranku u Srbiji, SRS. Koliko čujem, negde je na Paliću vežbala da bude srpski radikal. Moraćete još mnogo da vežbate, jer vidim da vam je težnja da budete srpski radikal. Ali znate, to ne može da se vežba, jer da biste došli u ovako elitno društvo, kao što su srpski radikali, morali biste, gospođice, da naučite još mnogo toga. Kada je u pitanju SRS i to koji su birači za nas glasali i kakvo su nam poverenje dali, vi morate da vodite računa o tome da su ljudi svojom glavom, na osnovu svoje svesti i savesti izabrali bilo kog odbornika u bilo kom gradu, pa i u Subotici, koji je iz redova SRS. Ali, znate, ima mnogo opština i gradova u kojima nisu hteli da biraju nikoga iz G17. U Kragujevcu niste prošli cenzus. Malo razgovarajte o tome koliko vas ima, vidite o čemu se tu radi, zašto u jednom takvom gradu ne možete ni na razglednici da vidite zgradu gradske skupštine, pa onda izađite i pričajte nešto, uz podsećanje, gospođice Momirov, je l' tako, da morate da prođete kroz radikalski Novi Sad da biste došli u Suboticu.
Molim vas, dobićete pravo na repliku, ali vas zaista molim da ne zloupotrebljavate Poslovnik, ni jedni ni drugi, nego da se držite Poslovnika, da nekako privedemo kraju ovu sednicu u radnoj atmosferi. Izvolite.
Gospođice Jovanović, ovo nije diskusija i rasprava između nas dve lično. Ovde se radi o odgovornosti. Radi se o građanima Srbije. Ono što sam rekla za Suboticu je istina. Znači, stojim iza toga. SRS zastupa interese lokalnih bogataša, učestvuje u rasprodaji i razvlačenju društvene, državne imovine. To je istina i činjenica. G17 plus je prvi put na vlasti u Subotici i ne dozvoljava to. Rasprodaja državne imovine se godinama dešava, tome smo svi svedoci, a i dalje pokušavate to da radite. Mi vam to ne dozvoljavamo. G17 plus neće dozvoliti više da razvlačite državnu imovinu, zbog toga što je država na prvom mestu samo stranci G17 plus, očigledno.
Da li još neko želi reč o amandmanu? (Ne.) Na član 29. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ministar je otišao. Da je tu on bi verovatno prihvatio ovaj amandman. Dobro, ja vam kažem, a vi se smejete. Ali sada će da vam bude jasno kada se sve to lepo pročita. Vidite, kada se pobrkaju babe i žabe, onda ispadne zakon. E, ispadne zakon, pa tako u članu 29. izmenama i dopunama Zakona o porezu na imovinu Vlada je napisala da se donosi tj. ugrađuje novi član 38a i da se ne iznenadite, znači Zakon o porezu na imovinu, e oni su u taj zakon ugradili novi član koji kaže: "Upis prava na nepokretnosti u zemljišnim, katastarskim i drugim javnim knjigama ne može se vršiti bez dokaza o plaćenom porezu na prenos apsolutnih prava, odnosno o plaćenom porezu na nasleđe i poklon". Šta je ovde akcesorno? Da li je akcesorno – plaćen porez, ili je akcesorno – upis u knjige. Ali, istina je da ni jedno od ova dva nije akcesorno, nego su i jedno i drugo nezavisna prava. Potpuno nezavisna prava. I, ne može poreskim zakonom da se regulišu uslovi na osnovu – ukoliko su ti uslovi ispunjeni može da se vrši upis u neku knjigu. Ne može. Babe i žabe ne mogu da budu na jednom mestu. Da su oni eventualno ovim članom propisali neku obavezu komunikacije u obaveštavanju itd. to bi moglo da stoji, kao što vam to stoji u jednom od prethodnih članova koji se tiče suda, gde je sud pre overe imao neku obavezu. Ali, ovako nešto ne može da stoji u zakonu. Eto, i taj član 29. morate da izbrišete iz ovog predloga zakona jer njemu mesto nije ovde, a drugo prevazilazi se na ovaj način ovlašćenje koje država ima kada je u pitanju ova oblast. Ne možemo mi sa ovlašćenjem da regulišemo poreze, zloupotrebimo to ovlašćenje kao Narodna skupština i regulišemo nešto što je regulisano Zakonom o katastru i drugim propisima koji regulišu jedno potpuno nezavisno pravo, koje nema obaveze sa porezom. Evo, kojim slučajem da to ne postoji – poreska obaveza, vama bi opet ostala ova odredba gde postoji obaveza da neko dokaže da je nešto platio, a nije poreski obveznik. Znači, morate da vodite računa kada nešto prevodite. Znam da postoji potreba – zgrabi pare, popuni budžet, smanji deficit, a 20 milijardi ove godine odlazi iz primarne emisije, one za koju ste se zaklinjali da je zabranjena. Da vi kada dođete na vlast nikada neće biti primarne emisije. Konverzijom kratkoročnih u dugoročne obaveze, koje građani Srbije preko budžeta izmiruju do 2010. godine, pogazili ste to, a evo ovde idete i dalje. Ne može katastar da upiše ni jednu promenu vlasnika ukoliko nema dokaz vlasnika da je plaćen porez. Suštinski vaš zahtev je opravdan i vaš interes, ali ne može da stoji u zakonu. Ne možete vi poreskim zakonom da propisujete kako će da se ponaša organ koji vrši upis. Ne može. Vi ste po tom osnovu mogli da kažete – ne sme sud da overi potpise na ugovoru ukoliko ne postoji dokaz daje plaćen porez. Šta je tu onda glavno? Da li i sud prežete da vrši naplatu poreza na posredan način ili je sud samo ovlašćen da utvrdi identitet i overi da su to autentični potpisi. Ako vi to hoćete, vi ste onda mogli u poreski zakon da ubacite i krivični zakon, i parnični, i upis u zemljišne knjige, i Zakon o menici i čeku, i Zakon o privatizaciji. Sve koknite u ovaj zakon, pošto je krenula manija, na početku godine određujemo dnevni red za celu godinu, spajamo raspravu, sve tačke u jednu i da onda spojimo sve zakone u jedan. Spojimo sve zakone u jedan i nemojte da se sekirate da li ćete da pogrešite. Sve je tu na istom mestu. Ovo ne može. Zabranjeno je. Zabranjeno je poreskim propisima da se reguliše kako će neko da vrši upis. Zabranjeno je da se poreskim propisima utvrđuju uslovi na osnovu kojih se vrši upis u odgovarajuće javne knjige. Znači, babe i žabe, eksperti, napravite razliku i kada vežbate govor, vežbajte malo i znanje. Znanje malo vežbajte, političku nastavu savladajte, i ovo može i ovo ne može, i nemojte samo da vežbate na mikrofonu ko će lepo da izgleda. Nije politika samo to. Mora malo i struka.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić. Izvolite.
Želim da potkrepim amandman koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić, zato što se dešava svim ministrima finansija da misle da su bogovi. Nemojte da mislite da je ovo izmislio Mlađan Dinkić. Jedan ministar pre njega je izmislio da ne možete da registrujete automobil ako ne donesete potvrdu da ste izmirili porez. To su građani trpeli i trpeli i na kraju je to moralo da padne, jer je potpuno nemoralno. Tako vam je i sa ovim. Nije poreski zakon Ustav. On je ravan ostalim zakonima i u pravima i obavezama. On ne može da natura obaveze po drugim zakonima, a da on kao superiorni zakon bude osnova za sve. Upozoravam ministra finansija, njegovo ponašanje prevazilazi granice demokratskog društva. Ovim zakonom još jednom on, po ko zna koji put, vređa Narodnu skupštinu i zakone koji u zemlji važe. Želim da vas upoznam, poreska uprava dobila je pismo od ministra finansija, po kome je dužna da u prekršajnom postupku izriče maksimalne kazne predviđene zakonom. Mi smo se ovde, kao poslanici, dogovorili i izglasali zakone u kojima piše da neko može da bude kažnjen kaznom od 10.000 do 50.000 dinara, a ministar finansija naredi službama koje zakon sprovode da izriču isključivo maksimalne kazne. Šta smo mi onda ovde? Mi da smo hteli da postoji samo jedna kazna, mi bismo rekli, kazna za neko delo je toliko i toliko. I mi smo predvideli da neko treba da ceni i da postoje razlike u prekršajima, a ministar kaže ne, nego samo maksimalne kazne. To je direktno mešanje u rad Narodne skupštine. Tako vam je i sa ovim članom zakona. Jeste želja svakog ministra da naplati što više prihoda, ali ima ono što može i ima ono što ne može. Go se ne svlači, vi iz G17 plus, go se ne svlači, a sve što je hteo da uradi kao go, kao go može da uradi, dalje nema gde. Vi biste da svučete golog. Od kada vi vodite finansije, sve manje je poreskih obveznika i sve više su poreske obaveze. To je direktna povreda Ustava. Treba da se trudite da ima sve više poreskih obveznika i da sve manje obaveze budu. Još jedna stvar, a što priliči Jovu ne priliči volu, pa odakle vama pravo da vi tvrdite da mi nešto pljačkamo po Subotici. Ko ste to vi iz G17 plus da ste utvrdili da mi nešto pljačkamo u Subotici? Da li je to govor mržnje? Da li ste vi podmašili Borisa Tadića da optužuje Narodnu skupštinu kako je ona problem za Srbiju, pošto u njoj vlada govor mržnje. Koga vi to optužujete za pljačke. I ko nas to optužuje? G17 plus? Da se pokrijete vi lepo ušima, jer vi ste ogoljeni JUL, a oni su sve nešto sakrivali šta rade, a vi ogoljeno pljačkate ovu državu. Ako vas trpe ovi što moraju zbog glasova, ja ne moram da vas trpim, a posebno ne da nas ovde prozivate sa ove govornice za lopovluk. Vas, koji uzeste sve što u Srbiji može da se uzme, vas koji ste uzeli 10 puta više nego ovi što su deset puta jači od vas, izdržaćemo mi vas još nekoliko meseci, ali samo još nekoliko meseci.
Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić, replika.
E pa, gospodine Nikoliću, ni ja vas ne moram da trpim da ovako govorite. Dakle, što se G17 plus tiče, vi dobro znate da smo mi odgovorna politička stranka, koja hoće da stvori jednu jaku i snažnu demokratski stabilnu Srbiju. To je prvo. Drugo, što se tiče kaznenih mera koje ste pominjali, ako je Skupština dala mogućnost od-do i ako želimo u oblasti finansija da napravimo red, ako želimo da suzimo sivu ekonomiju, ne znam koga vi branite. Dakle, ako neko napravi prekršaj, ako neko želi nešto da prikrije, ako želi neko da ukrade, ako neko želi na bilo koji način da ošteti državu Srbiju, mora da se sankcioniše. Nemožete stati u odbranu ljudi koji žele da zavuku ruku u džep države Srbije. Država je ozbiljna institucija, ozbiljne institucije se dalje dograđuju i ne može se pospešivati govorom ovde, sa govornice, da ljudima hajde da smanjimo malo, da im progledamo kroz prste, ako nanose direktnu štetu državi. Dakle, ovde ozbiljno moramo da razgovaramo i da se vratimo dnevnom redu. Ako počnemo na takav način da govorimo sa optuživanjem, nećemo daleko stići. S druge strane, pomenuli ste mogućnosti G17 plus. Sada ću vam reći da poslednja istraživanja javnog mnjenja govore da smo mi krenuli uzbrdo, da to nekome jeste trn u oku i videćete vi već kako će G17 plus u budućnosti da poveća broj poslanika koji se nalazi u Skupštini Srbije. Kako? Odgovornim radom, rezultatima rada koji svaki mesec postaju vidljivi. Prema tome, ne brinite se vi za G17 plus, brinite se za nešto drugo. Što se tiče predsednika Republike, a koga ste pomenuli, njega sam opomenuo da mora da vodi računa o Skupštini Srbije i da ne može da izjavi da ne sluša parlament. Svako u ovoj Srbiji mora da sluša parlament. Parlament je najviše zakonodavno telo u Srbiji.
Po Poslovniku, narodni poslanik Tomislav Nikolić. Izvolite, recite član, molim vas.
Povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine, zato što nikada nisam rekao da onima koji krše zakon treba opraštati i da im treba povlađivati. Samo sam pozvao da i na delu pokažete tu zaštitu Narodne skupštine, i rekao sam, ako smo mi u zakonu predvideli kazne od-do, ne sme ministar da naredi da se izriču maksimalne kazne. Ne sme. Povredio je zakon. Povredio je ugled Skupštine. Predsedniku Srbije još poručite da je premnogo 65 sluga koji ga sada opslužuju iz Vojske Srbije i Crne Gore. Od spremačica, kuvara, obezbeđenja, cela gardijska brigada formacijski počinje da brine isključivo o predsedniku Srbije. Druga stvar, baš me briga što ste vi pošli uzbrdo. Mene to uopšte ne interesuje. Uzbrdo se mnogo teže ide nego nizbrdo. Umorićete se brzo. Sada mi je jasno zašto ste hteli da otmete "Srbijašume". Naravno, to nećete uspeti, to vam garantujem snagom SRS. Vama treba gde da se krijete posle ovih izbora.
Replika, narodni poslanik Albijanić.
Da li ste se i vi krili tamo, gospodine Nikoliću? Dakle, da malo priču uozbiljimo. G17 plus je uvek u zaštiti Narodne skupštine Republike Srbije. Ako hoćete da vam kažem, G17 plus je ovde najradnija i najdisciplinovanija poslanička grupa. To možete da proverite svako jutro, svakog dana, ko uzima ozbiljno učešće u radu svih odbora, ko je uvek redovan na sednicama Narodne skupštine. Ko nije, neka se prebroji. G17 plus jeste ozbiljna politička stranka i ozbiljno će uzeti učešće u radu Narodne skupštine i u budućnosti, a bićete vi svedok toga.
Da li se još neko javlja za reč o amandmanu na član 29.? (Ne.) Na član 30. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Zoran Krasić.
Mi smo ovim amandmanom tražili da se u članu 30. brišu reči "osim u slučaju iz člana 39a ovog zakona". To je potpuno novi član koji se ugrađuje sledećim članom. Pošto su ovaj amandman i sledeći u direktnoj vezi, moram da obuhvatim ovaj sledeći amandman, da bi bilo jasno ovo što je prethodno. O čemu se radi? Vi novim članom 39a propisujete sledeće: "Kada se prenos apsolutnog prava na hartijama od vrednosti vrši uz naknadu u novcu, u Centralnom registru, istovremeno se sa saldiranjem" itd, da ne čitam, pošto ima tri stava. Ali, suština ove vaše promene jeste što opet vi poreskim propisom propisujete obavezu Centralnom registru da izvrši obračun poreza, pa ste čak i ovim naknadnim članom, to je član 43, takođe propisali i kaznu za prekršaj. Ne možete vi Centralni registar da svedete da to bude poreska uprava ili ispostava poreske uprave. Ukoliko prođe ovaj zakon i prođe ova odredba, onda Centralni registar nije samostalan, onda Centralni registar nije ono što stoji u Zakonu o tržištu hartija od vrednosti, onda je on poreska ispostava. Vi ste mogli da propišete obavezu Centralnom registru da obavesti poreski organ, pa na bazi tih podataka poreski organ donese rešenje, izvrši obračun i naloži uplatu poreza. Kažete: "Centralni registar, za prenos hartija od vrednosti na koji se plaća porez na prenos apsolutnih prava, za svakog obveznika poreza.... u ime i za račun obveznika obračunava, obustavlja i uplaćuje na propisani račun javnih prihoda". To ne može da radi Centralni registar. Centralni registar ne može da bude ispostava poreske uprave. On samo može da obavesti poresku upravu šta je to urađeno, kakav je prenos izvršen u delu njegove nadležnosti i da, na bazi toga, nadležni poreski organ donese rešenje o porezu i naloži plaćanje poreza, a Centralni registar to ne može da radi. Ovaj amandman i sledeća dva amandmana pričaju upravo o tome da Narodna skupština ne može ovim zakonom da menja suštinu i karakter jednog organa koji je formiran drugim zakonom. Ako se ovo ubaci u nadležnost Centralnog registra, onda on mora da promeni naziv, onda mora da se promeni Zakon o tržištu hartija od vrednosti. To bi, otprilike, bilo isto kao da se Ministarstvu unutrašnjih poslova, Zakonom o ekologiji, daje u nadležnost da obavlja neki posao – da li oni koji dolaze u Vladu imaju lakirane nokte. To je u toj ravni. Ne može, babe i žabe ne mogu da se mešaju. Obavestite ministra, ukoliko mu je stalo da ova tri člana prođu, ova na koje smo mi podneli amandmane, odmah neka menja Zakon o tržištu hartija od vrednosti i neka gasi Centralni registar, već neka napiše – Centralni registar je ispostava Poreske uprave Republike Srbije, i onda to ima nekog smisla. Ovo nema nikakvog smisla.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Vojislav Milajić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li još neko ko nije iskoristio pravo želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakonau načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dragan Petrović, Veroljub Arsić, Vjerica Radeta, Milovan Radovanović, Zoran Krasić, Božidar Koprivica, Stevica Deđanski, Petar Jojić i Dragoljub Stamenković, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, Zakonodavni odbor je odbacio amandman na član 1, koji je podneo narodni poslanik Slobodan Živkucin, kao neblagovremen. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneonarodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Ovo je još jedan amandman kojim se uređuje sam tekst člana, odnosno zakona – kako se reguliše obaveza koja nastaje po osnovu akcize. U samom Predlogu zakona obaveza nastanka akcize je na osnovu stavljanja u promet i mesta nastanka, a po ovom amandmanu koji je podnet akciza postoji na neki određeni proizvod, bez obzira kada nastaje promet tog proizvoda.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovako često menjanje zakona o akcizama, od 2001. godine već osmi put, govori o tome da ministar finansija i Vlada koju on ovde predstavlja vrlo neozbiljno prilaze rešavanju ovih problema, odnosno normiranju ove materije i izgleda, kada god ministru fali para u budžetu, on predloži izmene Zakona o akcizama, poveća akcize, a onda ovde izađe i priče neku sasvim drugu priču, da se građanima Srbije učini da mnogo dobro žive sa ministrom finansija Mlađanom Dinkićem. Naravno, građani dobro znaju da mnogo loše žive i da svaki dan lošije žive, i da nema novih radnih mesta, i da nema većih plata, i da nema većih penzija i da nema ništa od obećanja ni Mlađana Dinkića, ni Vojislava Koštunice, ni Borisa Tadića. Juče sam govorila i danas ću da ponovim, sve češće građani kažu, opet nešto poskupelo zbog Dinkićevog PDV-a, opet nešto poskupelo zbog Dinkićevih akciza. Dakle, to je ono što građani Srbije misle o ministru, o Vladi i o vašoj poreskoj politici. Šta mi srpski radikali mislimo o ovom zakonu rekli smo to i u načelnoj raspravi, rekli smo to kroz amandmane, konkretno u članu 7. na koji sam u ime poslaničke grupe SRS podnela amandman. Član 7. ovog zakona odnosi se na član 8. osnovnog zakona čije izmene i dopune tražite. A u članu 8. je stajalo: "Osnovicu za obračun akcize čini jedinica mere (litar, kilogram, komad, paklica, hektolitarski stepen i drugo)", a vi ste u izmenama i dopunama to brisali, pa ste rekli, u članu 8. stav 1. reči - litar, kilogram, komad, paklica, hektolitarski stepen i dr. brišu se. Mi u SRS mislimo da to ne treba da se briše, pa smo rekli da se osnovica za obračun akcize utvrđuje na osnovu količina, prema jedinici mere (litar, kilogram, komad, paklica, hektolitarski stepen i dr.) i vrednosti proizvoda. To je ono što smo dodalii u odnosu na taj član 8. osnovnog zakona. Amandmanom se precizira osnovica za obračun akcize preko tri elementa: količina, prema jedinici mere i vrednosti proizvoda. Da je ovaj amandman smislen i umesan govori i obrazloženje Vlade zbog čega ovaj amandman ne prihvata. Kaže: "Ne prihvata se amandman iz razloga što se pojam "jedinica mere" upravo odnosi na količinu određenog akciznog proizvoda na koju se plaća akciza, a takođe je u članovima zakona koji se odnose na propisan iznos akcize za svaki akcizni proizvod, osim cigara, cigarilosa i kafe, navedena jedinice mere po kojoj se plaća akciza (litar, paklica, kilogram)." Znači, Vlada kaže da ovo jeste ovako, ali eto, ne prihvata amandman. Valjda, šta će Vladi amandman koji se podnosi iz poslaničke grupe SRS. Govorili smo vam juče, a sada ću opet da ponovim, pošto Vlada nije prihvatila, sada se obraćam narodnim poslanicima skupštinske većine, da bi bilo dobro da prihvatite ovaj amandman, kao i ostale amandmane poslaničke grupe SRS, zato što sve ono što danas ne prihvatite, čeka nas za mesec ili dva dana kroz neke nove izmene i dopune istog zakona. Tako su radili oni pre vas, tako radite i vi. Nećete da poslušate dobronameran i stručan savet iz naše poslaničke grupe, pa onda, kada shvatite u toku primene zakona da je ono što smo predlagali upravo bitno u primeni zakona i da je ono što predlažete smetnja, da stvara mogućnosti zloupotreba i slobodnog tumačenja itd, uvek vas upućujemo na koncizne i jasne pravne norme, u skladu sa našim pravnim sistemom, u skladu sa Ustavom. Vi se svaki put na to oglušite i kada dođete u situaciju u primeni propisa da shvatite da smo bili u pravu, onda nam nudite izmene i dopune, onda se opet potroši pet sati rasprave o tim izmenama i dopunama, pa opet amandmani i na taj način gubite onoliko vremena koliko ga gubite zato što je današnja sednica započela u 11,45, umesto u 10,00 časova i zato što se to radi svaki dan. Prema tome, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem vam da zbog skraćenja tog budućeg postupka, zbog ispravnosti ovog zakona i zbog lakše primene ovog zakona prihvatite amandman poslaničke grupe SRS.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo je narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i da biste bolje shvatili, i vi i javnost koji prate prenos sednice Skupštine, pročitaću ceo član 12. Predloga o izmenama i dopunama zakona koji je podnela Vlada. On glasi: "Alkoholnim pićima smatraju se pića koja se, u zavisnosti od sirovina od kojih se proizvode i sadržaja etanola, stavljaju u promet kao takva vrsta pića u skladu sa propisom o kvalitetu i drugim zahtevima za alkoholna pića. Alkoholnim pićem, u smislu ovog zakona, smatraju se i sve vrste piva, bez obzira na pakovanje. Akciza se na alkoholna pića plaća u sledećim iznosima, i to na: - 1) rakije: od voća grožđa, specijalne rakije - 53,83 dinara" (a amandmanom, uporedo da iznosim podatke, predviđam da bude 30 dinara, kao što je to predviđeno postojećim Zakonom o akcizama);-od žitarica i ostalih poljoprivrednih sirovina (predviđeno je Predlogom zakona koji se sada razmatra na sednici Narodne skupštine) 136,55 dinara po litri (a amandmanom sam predložio da to bude manje, 126,00, kao što je takođe predviđeno postojećim zakonom); 2) žestoka alkoholna pića i likere 87,54 dinara (predlažem da to bude 80,78 dinara, kao što je to predviđeno važećim zakonom); niskoalkoholna pića - 9 dinara po litri (predlažem da to bude pet dinara, kao što stoji sada u zakonu.)" Mi u SRS izražavamo bojazan da će se povećanjem akciza na alkoholna pića trgovina alkoholnim pićima preneti u nelegalne tokove. Ne shvatam povećanje akciza na alkoholna pića. Pokušavam da razumem i dolazim do zaključka da želite da povećate akcize na ova pića obzirom da je predsednik Republike Boris Tadić iskazao potrebu za pokrićem ionako velikih troškova putovanja po svetu, a i potpredsednik njegove stranke, gospodin Dragan Šutanovac je o trošku države bio po BiH i po Republici Srpskoj, za njegovih 65 ljudi koji ga opslužuju, za njegov veliki vozni park, da kupe automobile, pratnju i obezbeđenje. Jedino što mogu da razumem, iako mi u SRS smatramo nepotrebnim troškovima sve ovo što se događa u državi Srbiji, da zbog toga želite da povećate akcize na alkoholna pića. Smatram da je ovaj amandman opravdan i smislen, jer ćete zadržati promet i trgovinu alkoholnih pića, taksativno navedenih u postojećem zakonu, u legalnim tokovima. Povećanje nameta u nameri da punite budžet skrenućete trgovinu alkoholnih pića u ilegalne tokove, van pijačnih tezgi, van trgovinskih radnji, negde po nekim budžacima, ulicama, u skrovitim mestima, tako da neće imati korist ni država, nego samo oni koji se bave takvom vrstom trgovine, ne poštujući propise i zakone ove države. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Nije tu ministar, naravno, posao mu je da obrazloži svoja rešenje i da eventualno ukaže ako poslanik nije u pravu, tako da mi govorimo kao kada karavani prolaze. Mene interesuje nekoliko stvari u ovom članu. Naime, koji su to novi propisi koji na drugačiji način razvrstavaju alkoholna pića, ako još uvek važi zakon po kome se pića razvrstavaju onako kako je do sada bilo rešeno akcizom, a ako je u pripremi zakon o rakiji, vinu i alkoholnim pićima ili kako je nazvan, on ne može da bude osnova za utvrđivanje akciza po zakonu koji će biti donet. Akciza može da se utvrdi u odnosu na pića samo ako su pića razvrstana po važećem zakonu, i to je jedna stvar. Prejudiciranje da će neki zakon biti donet, pa da onda ne menjamo zakon o akcizama, nije zakonsko i Skupštinu na taj način ne treba vređati i ponižavati. Druga stvar, u obrazloženju piše da predloženi iznos akciza na alkoholna pića i pivo odgovaraju sadašnjim iznosima, s tim što su uvećani za indeks rasta cena na malo koji se očekuje u poslednjem tromesečju 2004. godine. Trebalo je u obrazloženju da nam napišete koliko je sada akciza, ne koliko je bila predviđena zakonom, kada je već dozvoljeno tromesečno usaglašavanje sa rastom cena na malo. U zakonu piše da je predloženi iznos akcize, tada važeći na alkoholna pića, bio 30 dinara, a vi sada predlažete 53,83 dinara. To znači da je sada akciza negde oko 45 dinara ili se možda varam. To bi pomoglo poslanicima da u amandmanu predlože ne rešenje iz zakona, nego rešenje koje sada važi. Znam da sada akciza nije 30 dinara. Sa te strane, amandman ne bi mogao da bude opravdan. Nije dužnost poslanika da pita kolika je sada akciza, kada je ona usklađivana nekoliko puta tromesečno. To je dužnost onoga ko obrađuje predlog zakona. Zato vas pitam, koliki je predviđeni rast cena na malo u poslednjem tromesečju, odnosno kolika je sada vrednost akcize na alkoholna pića. Onda bismo znali šta to predviđate za poslednje tromesečje, koliko će nam život poskupeti. U pravu je narodni poslanik koji kaže da svaki ulazak u zakon o akcizama je motivisan željom da se naplate što veći prihodi. Možda je lako dokazati građanima Srbije da onaj ko pije treba i da plati. Nije poreska uprava, nije ministar finansija zadužen da odvikne ljude od pića, to rade socijalne službe, ljudi koji su za to školovani. Poreski organ, kada propisuje izuzetno visoke cene pića, duvana, benzina, cigareta, akciznih roba, to ne može da pravda time da je to otrov. Nije to otrov, jer da je otrov ne bi ga narod koristio. To truje čoveka, ali se nalazi u prodaji. Otrova u prodaji nema. Znači, sa jedne strane je želja da ljudi to što manje koriste, a sa druge strane da to koriste da biste imali prihode. Sada to treba uskladiti. Imate ministra koji se bori za zdravlje ljudi, pa kaže, zabranjeno je reklamiranje cigareta, alkoholnih pića, pa onda izađu iz Ministarstva zdravlja i ukazuju na štetnost pušenja, a imate ministra finansija koji jedva čeka da vidi da se pali šibica i cigareta, i to razumem. Potpuno suprotstavljeni interesi, svako ih sprovodi u skladu sa svojim poslom, ali nemojte samo da preterujete. Tu je teško naći meru. Alkoholno piće ne sme da bude skupo, ali vi znate da mnogi ljudi konzumiraju alkohol i čak ako je preskupo. Previsokim cenama alkoholnih pića možda ste mnogu decu osudili da nemaju hleba, jer čovek koji boluje od alkoholizma prvo misli da zadovolji svoje potrebe. Pustite fabrike da rade, da namirujemo budžet iz proizvodnje, a ne iz potrošnje. Ovo namirivanje iz potrošnje i sve veće obaveze po potrošnji možda može da traje jednu, dve ili tri godine i onda će da se slomi, neće imati od čega da se naplati. Zato bih voleo da mislite na proizvodnju, a ne na potrošnju. Voleo bih da ovde vidim tim stručnjaka iz ministarstva koji brine o tome kako da se prihodi uliju u budžet iz proizvodnje, a ne iz akciza, uvoza slovenačke i hrvatske robe.
Reč ima poslanik Jovan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je ovaj amandman SRS interesantan sa još jednog gledišta ili aspekta. Ministar je u svom uvodnom izlaganju, kada je govorio o ovom zakonu, objasnio nešto što ne piše, već će se verovatno po njegovim rečima, praktično u životu primenjivati. Razume se da misli da akcize na alkoholna pića proizvedena od voća ne treba da budu ovako visoka, dakle, 53,83 i to jeste veliko opterećenje za proizvođače rakija od voća i specijalnih rakija. Dakle, opterećenje za seljake, a evo zašto. Na jednoj strani, Ministarstvo za poljoprivredu podstiče seljake da zasade nove voćnjake, a na jednom hektar može se zasaditi otprilike 400 stabala. Kada je voćnjak u prosečnom rodu, sa tog hektara može se dobiti između 15 i 20 tona šljive. Kada imate ovakvu situaciju kakva jeste, da seljaci ne znaju šta će sa šljivom, jer nema organizovanog otkupa, nema dovoljno zainteresovanih kapaciteta da otkupe tu šljivu, onda je domaćinski i racionalno da seljak od te šljive ispeče dobru rakiju. Idemo dalje, u članu 6. ovog zakona, kada se nabraja ko je sve obveznik akcize, imate tačku 1) gde kaže, fizičko lice – proizvođač koji proda alkoholna pića drugom fizičkom licu. Kada poreznici budu primenjivali ovo rigidno, bez dopunskog uputstva Ministarstva za finansije, onda će svaki seljak koji je proizveo bilo koju količinu rakije i istu tu prodao drugom fizičkom licu da obavi veselje, svadbe itd, biti obveznik ove akcize. Ministar je rekao da se to neće odnositi na hiljade seljaka po Srbiji koji imaju svoje kazane i u tim svojim kazanima peku relativno male količine rakije, poput uvaženog kolege Tomislava Nikolića, a i ja se sam time ponekad bavim. Drugo, čak i da ne važi tačka 1) imate tačku 2) u članu 6, u kojoj se kaže da je obveznik akcize pravno lice, odnosno preduzetnik koji kupi alkoholno piće od fizičkog lica. Šta mi sada činimo? Kada proizvođač hoće da to proda nekom restoranu, samostalnoj radnji, nekoj firmi itd. onda je to pravno lice, koje kupuje rakiju od seljaka, u obavezi da na taj iznos obračuna 53,83 dinara akcize. Mi smo time pokvarili nešto što bi trebalo da bude dobro za seljaka. Jedino vidim način, pošto niko nije, čak ni ja, kasno sam uočio to, nisam podneo amandman na ovaj član 6, da Ministarstvo finansija svojim konkretnim uputstvom opštinskim poreskim upravama daju naloge da ne jure seljake po Srbiji koji prodaju rakiju proizvedenu u svojim kazanima itd. Nemamo tu drugog izbora, ukoliko hoćemo da budemo fer prema seljacima. Druga je stvar da li je stvarno u redu da mi tromesečno usklađujemo, da unapred govorimo o tome kakva će biti inflacija ili rast cena u zadnja tri meseca i može biti da, kada se 30 dinara uveća za rast cena u protekle dve godine, da to i naiđe na 53,83, ali mislim da je tu gospodin Nikolić u pravu. Mi ne treba da imamo takve odredbe, nego malo drugačije podešene, i naročito ne one odredbe koje bi u ovom trenutku smetale daljem razvoju tih seoskih gazdinstava, pogotovo što ih ubeđujemo da je dobro za njih, i čak neke zakonske odredbe to i potvrđuju, da se registruju kao poljoprivrednici, da otvore svoje žiro i tekuće račune kod poslovnih banaka, da ono što će primiti po osnovu subvencija neće biti oporezovano, ako mu na drugoj strani pokušamo da preko ovih akciza otežamo život, jer objektivno poskupljujemo njegov proizvod i neće moći da nađe na kupce. Još nešto, pitanje definicije proizvođača je takođe otvoreno. Zakon o alkoholu i vinu definiše ko je proizvođač alkoholnih pića, pa i kada je u pitanju fizičko lice, a uredba Vlade Republike Srbije o tome kako se daju akcizne markice govori na neki način o tome da sada morate dokazati da ste proizvođač, da ste dobili akciznu marku, tu akciznu markicu stavili na pakovanje svog alkohola ili rakije koju ste proizveli, pa tek onda plaćate te akcize. Dakle, komplikacija plus. Prosto ukazujem na ovo kao mogući problem i molim ministra da ono što je rekao za govornicom napiše i obavesti opštinske uprave da ne bi seljaci nailazili na nepotrebne probleme.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Ovaj amandman je toliko važan i zbog različitog stava ljudi iz Ministarstva oko ovog pitanja oporezivanja faktički jednog litra rakije koju neko proizvodi. Ako ima neko dva kazana rakije, 50 litara, znači po ovom kako piše u zakonu, bez obzira šta je ministar rekao, tih 50 litara bi moralo da bude tretirano kao rakija na koju se obračunava akciza od 53 dinara. To je potpuno suludo. Mogu da razumem želju da se u EU to sve prilagodi, pa sve mora biti oporezovano i na sve mora da bude akciza, ali to su neke druge zemlje koje se približavaju EU rešile na jedan drugačiji način. U Bugarskoj su rešili da svako domaćinstvo ima pravo do 50 litara da proizvede bez akcize, bez toga da bude oporezovano na bilo koji način ili da uđe u platni promet, ili da uđe uopšte u promet. Neki drugi su to rešili... (Dušan Proroković, sa mesta: Za ličnu upotrebu.) Za ličnu upotrebu, tretira se da je za ličnu upotrebu. Pa dobro, kada je 50 litara svojih, onda je za ličnu upotrebu, jer će komšiji dati za slavu, ne mogu to da... Ovde je potpuno stvar drugačija. Jedna je izjava ministra, a druga je izjava pomoćnika ministra, gospođe Arsić, koja je rekla da naravno ovde je tačno precizno napisano da je tako, a to znači da se svaki litar koji seljak proizvede bude tretiran na način da je to proizvedeno i da njega mora da bude obračunata akciza, a to znači 53 dinara. Nadam se, naravno, da nekome ne pada na pamet da krene od kuće do kuće i da popisuje sada svaki litar, da li ima tri litra i da li je neka žena od muža sakrila 10 litara u nekom rafu, ali pošto to tako piše u zakonu, a mi se zalažemo da se zakon striktno sprovede, ukoliko ovako ostane, onda neko može iz namere da nekoga provocira ili da pravi probleme da striktno sprovodi zakon i da krene od ulice do ulice, od seljaka do seljaka da mu popisuje rakiju, da mu lepi nalepnicu i da traži da plati 53 dinara akcizu. Ministar je na sastanku kada smo razgovarali obećao da će Vlada da predloži amandman povodom ovoga. Ako ne bude amandmana teško mi možemo da podržimo ceo zakon. Moramo jednostavno da znamo šta piše u zakonu i da znamo da li će po ovom procesu seljak biti opterećen ili neće. Nemojte, s jedne strane, kada je reč o seljačkoj penziji da mi sada nemamo pare za šest seljačkih penzija da dodamo da bi smanjili sa 24 na 18 zaostatak koliko je sada kašnjenje, a s druge strane da tražimo način kako da opteretimo seljačko domaćinstvo sa dodatnih 53 dinara po litru. Nemojmo da pričamo da pomažemo selu, a smišljamo zakonske akte i zakonske projekte koji odmažu selu i dodatno opterećuju. Zamislite sada tu da neko krene, svaki inspektor kroz selo, pa da meri koliko je ko, tako piše u zakonu, proizveo rakije i da mu naplaćuje taj litar. Mislim da izvore prihoda u budžetu treba tražiti na drugom mestu. Na primer, Ministarstvo finansija treba da se pozabavi time kako je prethodna DOS-ova vlast ili tačnije rečeno Ministarstvo za socijalnu politiku, toliko hvaljeno Ministarstvo za socijalnu politiku, štampalo obveznice u izbornoj kampanji, štampalo kod privatnika umesto u Narodnoj banci Jugoslavije sa žigom, tako odštampane privatne obveznice su tako dobro odštampane da je 800 miliona država oštećena, tako što su oni koji su štampali, sa ljudima koji su u tome učestvovali, oštetili PTT, a time državu za 800 miliona. Molim, neka država nađe način ko je kriv za to, neka podnese krivičnu prijavu protiv onih koji su štampali takve obveznice, prethodno ministarstvo i DOS-ov prethodni režim, koji su štampali kod privatnika obveznice, a ne u Narodnoj banci, zvaničnoj državnoj instituciji, koja treba da štampa novac, a to je štampanje novca. Štampanje obveznica je štampanje novca, a štampanje lažnih obveznica je čista inflacija. Prema tome, molim da mi dobijemo informaciju o Ministarstva finansija da vidimo tačno šta se desilo sa tih 800 miliona, ko je odgovoran, ko je u tome učestvovao, da li je to bila stvar izborne kampanje, pa nije bitno ko uzme. Da li je otišlo u Tadićevu izbornu kampanju tih 800 miliona ili na neko drugo mesto, stvarno ne znam, jer ako je njihovo ministarstvo to radilo, onda očito da postoji mogućnost za dogovor da se naprave lažne obveznice, a nemojmo seljake da opterećujemo, jer je to suludo da jurimo po selu svakog seljaka da li je za slavu ispekao 50 ili 100 litara. Šta će drugo da radi kada je cena grožđa takva kakva jeste nego da pravi rakiju od grožđa. Neće valjda da prodaje grožđe za džabe, jer bolje je da ispeče rakiju, pa će da pije zimus. Lakše mu je, onda lakše izdrži krizu.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Dinkić je dao reč da će Vlada u skladu sa Poslovnikom napisati amandman kojim će ispraviti ovo o čemu su govorili narodni poslanici Jovan Todorović i Zoran Anđelković. Do toga nije došlo i videćemo kako će stvari dalje da se odvijaju. Želim takođe da pomognem sa nekoliko rečenica da se objasni o čemu se ovde radi. Postoje krajevi u Srbiji kojima treba pomoći, ne nekim porezom ili akcizama, kao što se ovde radi, već im treba pomoći da održe zasade, pre svega šljive požegače, koje se mere suvim zlatom. Ta šljiva je ugrožena u poslednjih 20 godina virusom koji se zove "šarka". Ne postoji način da se praktično izleči. Ovde ima ljudi koji se bave različitim stvarima, ali me čudi da je to tako. Šljiva požegača ima 180 sastojaka koji u potpunosti odgovaraju sastavu majčinog mleka. Jedina je hrana, odnosno jedino je voće koje se bez prethodne hrane može uzimati na rano jutro, a neko bi rekao na tašte ili našte. Ne postoji način da se sačuva. Samo u Takovsko-rudničkom kraju u poslednjih 20 godina praktično je iskrčeno ili osušeno na stotine hektara ovih zasada. Proizvodnja rakije od ovakvog voća je samo nužnost i to su već kolege objasnile. Zato što nema ko da otkupi takvu šljivu, zato što ne razumeju šta propuštaju i zato što na ovaj način, prema onima prema kojima se jedino u izbornoj kampanji ukazuje velika pažnja, kada se pojedini lideri nevešto krste pred kućama domaćina, kada uzimaju so i pogaču i kada piju rakiju o kojoj je ovde reč, obećavaju da će kada oni dođu na vlast upravo biti sve najbolje. Želim ovom prilikom da zamolim, a i da kažem da to i nije korektno, da je proizvodnja rakije u nekim domaćinstvima u Srbiji od 20, 50 ili 100 litara tradicija koja ima razna značenja, simbolična, tradicionalna, verska i razna druga i da, kako ovde u zakonu kaže – kada jedno fizičko lice drugom fizičkom licu prodaje ovo alkoholno piće, onda treba da plati akcizu. To znači da kada neko, evo npr. za Svetog Nikolu, a pola hrišćana slavi ovu slavu, ko nema svoj zasad treba da kupi 10 litara rakije od svog komšije, takođe seljaka, da treba da plati na to akcizu. To je bez veze. Nema nikakvog finansijskog efekta u vezi sa ovim. Komplikuje se jedna stvar koja apsolutno ničem ne doprinosi, osim što trenira strogoću na mestu koje je potpuno pogrešno. Boža Đelić je bio propisao, podsećam, kada je bio ministar finansija, 20% poreza za poklonjenu nadnicu. U Srbiji postoji moba. Znaju ljudi o čemu ovde govorim, kada neko nekome pomogne u nekom poslu, i on ima pravo da svoju nadnicu pokloni, ali država ima obavezu da tu poklonjenu nadnicu oporezuje sa 20%. Ovo liči na to. Ovo nikada nije zaživelo jer je besmisleno, jer ništa ne znači. Dakle, prosto molim da se ovo ispravi. Molimo ministra da održi obećanje. Dao ga je na našoj poslaničkoj grupi kada smo razgovarali o ovom zakonu. Mislim da to ima puno smisla. Ovde se ne radi o ljudima koji alkoholna pića proizvode zato što vole, već najčešće zato što moraju. Inače bi morali da puste da voće padne na zemlju pa da propadne ili da ga nekome poklone, a najčešće nema ko ni da ga preuzme. Prema tome, radi se o nečemu što ne može dati nikakav finansijski efekat, što može rasrditi, što može iskomplikovati život onima koji ovo treba da iskontrolišu i što od toga niko neće imati korist, a imaće svi štetu. Zbog toga molimo ministra da datu reč održi, jer se ministarska reč ne poriče, ne bi trebalo. Hvala.
Da li još neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
To vama za nauk. Kod mene u Bajčetini kažu – s kim si onaki si. Pa, sad vidite s kim ste oko toga dogovarali. Ako Ministarstvo finansija hoće da isteruje strogoću, što ne zatvorite ove splavove; 99% splavova vode kriminalci. A, vi uđete u pekare i ako je neko kupio kiflu i nije dobio račun sa fiskalne kase –15 dana zatvorena pekara. E sad, još i seljacima da naplatite akcizu na rakiju koju ispeku. S jedne strane nam obećavate brzi ulazak u EU (glas – za 20 godina), a tamo nema pečenja rakije. Tamo mogu da bacim posle onaj moj kazan, jer ćete da dođete po nalogu EU da mi zabranite da pečem rakiju. Ne ispunjavam uslove. A, sve dok ne uđemo u EU, šta će vam taj prihod, brzo ćemo da uđemo, šta će vam taj prihod, samo da nervirate seljake. Šta je to 20 godina. U životu jedne države 20 godina nije ništa. Dakle, da obećam seljacima – nećete da plaćate akcizu na rakiju koju ispečete, jer to ova vlast neće imati vremena još dugo da sprovodi. Sve sam mogao da verujem, ali da vi ogroman deo biračkog tela na ovaj način ogorčite, u to nisam mogao da verujem, jer mi je neshvatljivo. Hoćete li da počnete i sir i kajmak. Šta još seljak, jadnik, može da proizvede, a da mu niste stavili šapu na to. Da li vam trebaju prihodi, dajte i prostitutkama fiskalne kase. Kupujmo domaće, oni će uvek da vam donose račune. Ako hoćete da pomognete, ako ste već raspisali tender za 200 furgona, da kupi Vlada Srbije, u stvari Telekom, što ste propisali uslov da Zastava – kamioni ne može da učestvuje a ima odgovarajući furgon, ako mislite na ovu državu. Što ste isključili jedinog domaćeg proizvođača? Dvesta, to nije malo, to je njihova tromesečna proizvodnja. Na taj način razmišljajte o državi, a ne, čuli ste ko sve peče rakiju, hajde brže akcizu. Ovde sam lično zainteresovan, iskreno da vam kažem. Usudiće se neko da gazi blatnjavi put da dođe do Bajčetine da mi nađe rakiju. Samo, to ne prodajem, sa prijateljima pijem rakiju. Što niste uveli i gde god zateknete ko da je nakrenuo čašicu, da proverite da li ima akciznu markicu. [[Smeh.]] Pa stvarno, sve što podleže akcizi mora da ima akciznu markicu. Seljak mora da kupi akcizne markice. Lepo obiđete koliki mu je voćnjak, procene znate roda, toliko akciznih markica mora da kupi. Mora da lepi i na čašu i na flašu. Kad dođe sa čuturom da zove na svadbu, na čuturi mora da bude akcizna markica. Inače, ne može da oženi sina. Jesi platio akcizu na čuturu? Nisam. Ne možeš da ženiš sina, rekao je ministar finansija. Pa, vi ovde državu vodite do apsurda, do haosa dovodite državu. Da li znate koliko je potrebno novaca da se jedan voćnjak podigne, koliko vremena i truda. Koliko puta taj voćnjak, ako hoćete da nešto rodi, mora da bude tretiran. Da li znate da su domaće sorte u izumiranju, da su nam se uselile strane sorte, od kojih nema velike koristi, ali rađaju svake godine. Da li uopšte vi koji pišete ove zakone ikada odete u selo? Da li znate kako seljaci žive? Da li znate da više nema dovoljno ljudi da oberu taj voćnjak i kad rodi. Rodilo ne rodilo, on ne može mobu da skupi. Pričao je poslanik Baralić o mobi. Gde više da skupite mobu. Ljudi koji su nekad na četiri hektara pekli po 400 kazana rakije, sad tu ni srne ne mogu da prođu koliko je zašumljeno. Zato što vi u centru četiri ulice održavate, menjate asfalt svake dve godine, popravljate fasade i tu su vam birači. A selo, koje ima 20 ili 30 živih duša, u njega više niko i ne zalazi. E, hoće da zalaze finansije, da naplaćuju akcizu na ispečenu rakiju.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Preko ovog amandmana na član 9. kojim unosite novi član 12a vi praktično uvodite akcizu od 9 dinara po litri piva. Mi smo amandmanom tražili da to bude 6 dinara, s tim što svako povećanje proizvođačke cene piva povlači i srazmerno uvećanje iznosa akcize, i pokušali smo da vam skrenemo pažnju da proizvođači akciznih proizvoda ne mogu da budu u različitom položaju. Proizvođači cigareta su zaštićeni, a proizvođači piva, vina i drugih proizvoda praktično strepe, jer vi od dana do dana menjate uslove poslovanja i ono sve što je karakteristično za njih. Želim samo da vam pročitam neke podatke kada je u pitanju pivo. Od 1. aprila 2001. godine do 23. oktobra ove godine promenila se struktura maloprodajne cene, tako da je akciza učestvovala sa 15,9% 2001. godine, a sada sa 19,2. Ako uzmemo i uporedimo u odnosu na proizvođačku cenu, a to je sa 27,8% sada je učešće skočilo na 34,9%, a ukoliko uporedimo od 1. aprila 2001. do danas, odnos akcize i poreza prema proizvođačkoj ceni, to je sa 53,3% danas došlo na 62%. Danas kada se usvoji ova akciza, onda će to da bude još i više. Moram da vam kažem da u 2003. godini pivare nisu izmirile obaveze po osnovu akciza prema državi. Navešću samo neke, recimo, Pančevo 6 miliona, Valjevo 52, a skoro 53, Zrenjanin 38, Jagodina 243 miliona, Bečej 127, Vršac 119, samo po osnovu akciza i poreza. Genijalna Vlada, moram da vam kažem, aprila meseca ove godine donela je odluku o odlaganju i plaćanju dela dospelih obaveza, a odnosi se na akcize, u "Službenom glasniku" broj 14/2004, pa, recimo, Beogradska industrija piva, Jagodinska i Vršačka, otpisala je država 50%, a da ne ređamo ove statistike, jer treba da se razlikujemo od onih akademika koje koristi Bogoljub Karić. Dva su osnovna problema. Devet dinara akciza je nešto veći iznos nego što se sada plaća, a to je otprilike 60 para, ali ta akciza je visoka i ona opterećuje proizvodnju. Sve se svaljuje na teret proizvođačke cene, zato što kod proizvodnje piva postoji sasvim zavidna konkurencija na našem tržištu. Dobar deo naših pivara je privatizovan u prvom, drugom krugu, a neke su, bogami, otkupljene od stranaca. Sada, stranac koji proizvodi pivo u našim pivarama ima lošiji položaj od onog stranca koji proizvodi cigarete, jer su oni zaštićeni pet godina. Ima neka dinamika kako se menjaju akcize, a ovde ne. Kako sada ne bi bilo da mi predlažemo da se pivo ne tretira kao akcizni proizvod, mi tražimo da se smanji iznos akcize sa vaših predloženih devet na šest dinara, a u zavisnosti od promene proizvođačke cene i u toj srazmeri i povećava iznos akcize, i na taj način da se omogući da i ovi koji ne plaćaju akcize dođu u situaciju da plaćaju akcize. Ovi koji uredno plaćaju da budu malo relaksirani, jer rade pod neravnopravnim uslovima. Imate pivaru koja ne plaća akcize i pivaru koja plaća. Treće, i najosnovnije, da im pokažemo da se i o toj proizvodnji vodi računa u ovoj zemlji i da smo nezadovoljni zaštitnim statusom koji je dat proizvođačima cigareta. Pet godina su zaštićeni. To što su demokrate obećale, to neka oni rastumače, šta je prvo nastalo, amebe ili Demokratska stranka, i ko je njih ovlastio da oni nekome daju tu beneficiju. Ko je šta dogovarao, to će valjda neko nekada da raspravi, i pitanje Caneta, i pitanje ovoga, ovamo, Smiljkovog naslednika itd. Ako ste zaštitili cigarete, zašto niste zaštitili i druge proizvode akcizne. Zašto su proizvođači akciznih proizvoda unutar proizvodnje istog proizvoda različiti. Dokaz za tu razliku evo vam kod pivara. Zašto se nekima otpisuje, a neki moraju da plaćaju. Ko je ovlastio državu da otpisuje? Ko je ovlastio? Zbog čega? Zbog prevelikog iznosa akciza. Nisam namerno čitao podatke o iznosima akciza, proizvođačkim i maloprodajnim cenama u našem ... (Predsedavajući: Prekoračili ste vreme.) ... okruženju. Završavam. Ovom politikom akciza vi ste našim proizvođačima odavde zabranili da izvoze, jer izgubili su bilo kakav ekonomski motiv. Kada pričate da pospešujete proizvodnju, trgnite se, trgnite se malo, razmislite, pogledajte malo te podatke i vidite da li je to baš tako.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Pošto su Vlada i Odbor za finansije prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo blizu 14,00 časova, određujem pauzu od sat vremena. Nastavak rada u 15,00 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo popodnevni rad. Molim da pre nastavka proverimo kvorum. Molim poslanike da ubace svoje kartice. Konstatujem da imamo dovoljno poslanika za rad. Na član 13. amandman je podneo poslanik Stevica Deđanski. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Krasiću.
Član 13. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama predviđa uvođenje jednog novog poglavlja, a to je režim odloženog obračunavanja i plaćanja akcize, to se odnosi na akcizna skladišta. To su dva nova člana 20a i 20b. Mi amandmanom tražimo da se u novom članu 20b u stavu 5. reči "ministar nadležan za poslove finansija" zamene rečju "Vlada". Zbog čega? U stavu 5. je navedeno da uslove i postupak za dobijanje i oduzimanje akcizne dozvole, način i kontrolu otpremanja i dopremanja proizvoda u akcizno skladište i vođenje evidencije u akciznom skladištu propisuje ministar nadležan za poslove finansija. Uvek kada se nešto tiče uslova, načina, postupka, to ne može da bude nadležnost ministra. Naprosto, on ne može da donosi opšti akt, podzakonski akt kojim bi ta pitanja uredio. Znači, uslov, način i postupak, ukoliko se regulišu podzakonskim aktom, onda to može biti samo akt iz nadležnosti Vlade Republike Srbije. Ovo samo pokazuje da onaj ko je pisao tekst izmena i dopuna ovog zakona nije imao u vidu odredbe postojećeg, verovatno i budućeg Zakona o Vladi. Tačno se zna i u toj hijerarhiji opštih akata, a naročito podzakonskih akata, ko šta može da radi. Ne možete vi nekim pravilnikom i uputstvom da regulišete ova pitanja koja su uslovi, način i postupak. Ovo evidentiranje koje je ovde navedeno moguće je da se reši podzakonskim aktom iz nadležnosti ministra, ali uslove i postupak za dobijanje i oduzimanje neke dozvole mora da uredi Vlada, i verovatno uredbom, sa približno sličnom sadržinom u nastavku – Uredba o uslovima i postupku za dobijanje i oduzimanje akcizne dozvole. Znači, radi se o nedostatku koji zadire u zakonitost, odnosno ustavnost ove odredbe. Verovatno ste morali da napravite neke konsultacije sa Sekretarijatom za zakonodavstvo i da vam on ukaže na ovaj problem. Ne možete vi u jednom zakonu jednim članom da propišete nadležnost ministra i da je tako široko definišete, u pogledu ovlašćenja, da ministar preuzme ono što po definiciji pripada Vladi. Imajte u vidu ovo što sam naveo kada budete glasali o ovom amandmanu. Ne radi se o tome da li neko ima simpatija ili antipatija prema ministru finansija, već naprosto radi se o tome što ovakvo rešenje iskače iz ustavno-pravnog položaja i režima u Republici Srbiji. Ovaj amandman, ukoliko Vlada ne prihvati, a čudim se da nije prihvatila, jer je ovo sve na tragu ustavnosti i zakonitosti, trebalo bi poslanici da prihvate, jer mi kao zakonodavno telo moramo da vodimo računa i da štitimo Ustav Republike Srbije, najviše moramo mi da ga čuvamo.
Još neko o ovom amandmanu? (Ne.). Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Petrović. Pošto su Vlada i Odbor za finansije prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? Ne, hvala. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona i u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O FISKALNIM KASAMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je pripremila Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Živodarka Dacin i Boško Ristić, kao i obaveštenje narodnog poslanika Živodarke Dacin da povlači amandmane koje je podnela na članove 2, 17, 18, 39, 43. i 45. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade Republike Srbije o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o fiskalnim kasama, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo poslanik Boško Ristić. Vlada i Odbor za finansije predlažu da se ovaj amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Zoran Krasić.
Da se razumemo, ne branim amandman onoga ko je podneo ovaj amandman, već moram da ukažem na problem koji postoji i koji će verovatno da nas opterećuje. Neću da ulazim u druge nedostatke ovog Predloga zakona o fiskalnim kasama i o specifičnom monopolu koji je napravljen samom tom idejom da se da ovaj koncept zakona. Amandman na član 3. otvara jedno pitanje načelne prirode. Da li podleže obavezi obezbeđenja i vođenja poslovanja preko te registar kase sa fiskalnom memorijom svako ko je obveznik poreza na dodatu vrednost ili se ta obaveza obezbeđenja tzv. fiskalne kase odnosi na sve učesnike u prometu dobara i usluga. Ako se obaveza obezbeđenja i vođenja poslovanja preko ove kase odnosi samo na obveznike poreza na dodatu vrednost, onda taj princip treba do krajnjih konsekvenci da se sprovede kroz sve odredbe ovog zakona. Ukoliko se odnosi na sve učesnike u prometu dobara i usluga, onda to zahteva drugo rešenje. U članu 3. ste koristeći analogiju, a to je pogrešno ako se koristi, pokušali da ono što je duh zakona poreza na dodatu vrednost prebacite i prenesete na Zakon o fiskalnim kasama. Vi ste oslobodili obaveza oslobođenja i vođenja poslovanja preko fiskalne kase advokate, zdravstvene radnike, taksiste, autoprevoznike. Po toj logici stvari treba da oslobodite obaveza vođenja obezbeđenja i rada preko fiskalne kase i sve one koji su paušalno oporezovani. U tom smislu imate i pritisak jedne grupe nametnutih učesnika u prometu, onih koji su zbog sankcija i zbog drugih stvari izgubili posao i postali trgovci na tim otvorenim tržnim centrima. Oni navode kvalitetnu argumentaciju, ne samo meteorološku, nego i drugu koja ukazuje da to za njih predstavlja opterećenje, a apsolutno sam siguran da taj promet može da se uradi i na drugi način. Jedan od tih načina je i ono što ste vi predložili, a to je da se prilikom carinjenja robe, ukoliko je oni obezbeđuju iz inostranstva, plati i porez, ukoliko se ona obezbeđuje od domaćeg dobavljača, da se kod tog dobavljača plati porez na dodatu vrednost. To su neka od mogućih rešenja. Postoje neka druga rešenja, ali se plašim da stvaranjem ove obaveze ne nametnu tim ljudima nešto što oni ne mogu da ispune, a da ste pri tom zaboravili jednu stvar, da dobar deo njih plaća paušalno porez i da plaćaju velike takse zakupodavcima tog prostora u tržnim centrima, pijacama, a to je lokalna samouprava. To je problem, nametnut, ne voljom bilo koga odavde, nego objektivnim stanjem i okolnostima u kojima smo živeli. Mislim da je potrebna, za početak, jedna fleksibilnost, ako je ovo tačan podatak da 120-130.000 ljudi na taj način obezbeđuje svoju egzistenciju i da još nekoliko članova porodice na taj način obezbeđuje egzistenciju. Plašim se da ovim tvrdim stavom oko obezbeđenja te fiskalne kase ne prouzrokujete veći problem, a ne bih znao da im dam odgovor kada me pitaju - zašto advokati nemaju fiskalnu kasu. Mogu da vam dokažem da dobar deo advokata ima nekoliko puta veći promet nego ti ljudi koji drže te tezge ili zdravstveni radnici koji pružaju usluge. Da ne upoređujem sa nekim drugim propisima, nije dobro da se pravi bilo kakvo upoređenje. Što se tiče ostalih odredbi zakona o fiskalnoj kasi, vreme će da pokaže, ne bih voleo da sam u pravu.
Hvala gospodinu Krasiću. Izvinjavam se ako je pogrešno shvaćeno, sebe sam opomenuo na kolegijalnost i uvek prvo pogledam u deo gde sedi predlagač, pa sam sebe opomenuo na kolegijalnost, da gledam ubrzano svuda. Da li još neko želi o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela poslanik Živodarka Dacin. Vlada i Odbor za finansije predlažu da se ovaj amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Živodarka Dacin. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, meni je žao što ovog popodneva ministar Dinkić nije sa nama, jer gotovo sam sigurna da nema razloga da se ne prihvati amandman koji se odnosi na član 12. koji je tehničke prirode, upravo onako kako je i tehnički zakon. Zato bih vas zamolila da saslušate pažljivo i da vidite da se ni na koji način ne narušava smisao ovog zakona. Poslanici SPS svaki član bilo kog predloženog zakona koji uđe u skupštinsku proceduru, pa i one koji se nalaze na čekanju, dobro izanaliziraju. Pored toga što sagledamo koliko je primenljiv, da li je on na dobrobit građana ili ne, pri tom ceneći zakonopisca, gotovo uvek konsultujemo i stranu koja je direktno zainteresovana za korektno sprovođenje ovog zakona. Moram da kažem, istini za volju, da sam u samom startu, upravo sa ljudima do čijeg znanja i stručnosti držim, u konsultacijama napravila ove amandmane i kada sam dobila mišljenje Vlade, došli smo do zaključka da se mogu prihvatiti određena mišljenja Vlade i zbog toga povukla šest od prevashodno predloženih osam amandmana. Istini na volju, mišljenje na amandman na član 12. od Vlade nisam dobila i gotovo sam bila sigurna da je Vlada prihvatila ovaj amandman, a pošto nema ni mišljenja, resorni odbor je odbio. Zamolila bih vas da saslušate pažljivo ida vidite o čemu se radi. Član 12 je, zapravo, odredba koja se odnosi da u slučaju da dođe do kvara fiskalne kase, do krađe itd, šta da rade ljudi koji koriste fiskalne kase. Amandmanom tražim se da posle reči "fiskalnog računa" dodaju reči "overenog od strane poreske uprave" i u istom stavu posle reči "oštećenja fiskalne kase" da se dodaju se reči "nestanka električne energije (uz potvrdu distributera električne energije o dužini prekida)". Želela bih ovo da pojasnim. Možda u Beogradu, u krugu dvojke, ne postoje ovakvi problemi, ali dolazim iz jednog grada na severu Banata, Kikinde, gde je uvek bilo, pa i dan-danas postoje planska isključenja struje. Dakle, gotovo da ne prođe ni jedan meseca da bar dva vikenda ne bude isključenja, verovatno zbog nekog remonta, koja mogu da traju četiri, šest i do osam sati. To se u svim lokalnim sredstvima javnog informisanja objavljuje, kako bi ljudi u svojim kućama i na svojim radnim mestima mogli da se organizuju. Razumem da subotom, a sve više i nedeljom rade mnoge prodavnice i razumem da ukoliko u frizerskom salonu nema struje, niti fiskalna kasa može da radi, isto tako je vrsta usluge takva da ništa ne može da se uradi bez električne energije. Šta ćemo da radimo sa apotekama, koje isto koriste fiskalne kase, prodavnice u kojima se kupuju osnovne životne namirnice kao što su hleb i mleko. Na koji način to da regulišemo? Da bismo zaista eliminisali potencijalnu mogućnost mahinacije, jer ste verovatno shvatili da to može svako ko ima fiskalnu kasu da isključi na dva, tri, pet minuta, kobajagi došlo je do nestanka struje, da bismo to još više pojačali, rekli smo da se donese potvrda od Elektrodistribucije, da je tog i tog dana u određenom vremenskom periodu došlo do nestanka električne struje i da se tada prihvate fiskalni računi, ali, naravno, koji će biti overeni prethodno od strane poreske uprave. Mislim da bismo na ovaj način zaista pojasnili još jednu mogućnost kada može da dođe do nemogućnosti upotrebe fiskalne kase, da bismo olakšali ljudima koji imaju fiskalnu kasu i koji rade sa njima, ali isto tako, smatram da bismo umnogome olakšali i radnicima poreske uprave. Nadam se da ćete imati razumevanja za ovaj amandman i da ćete u danu za glasanje glasati za amandman na član 12.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Živodarka Dacin. Vlada i Odbor za finansije predlažu da se ovaj amandman ne prihvati, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Živodarka Dacin.
Još jedan amandman od tih koje nisam povukla, a reći ću vam i zašto. Očigledno predstavnici Vlade u hrpi amandmana koje sve poslaničke grupe ovoj skupštini podnose nisu možda sasvim razumeli i pročitali amandman, pa tako obrazloženje koje sam dobila apsolutno se ne odnosi na predloženi amandman. Radi pojašnjenja, radi se o tome, verujte, poštovanje ministre Dinkiću, taman sam mislila da ćete biti tu da prihvatite prethodni amandman, ali računam da ćete prihvatiti, zašto ovaj amandman nisam povukla, jer obrazloženje koje je Vlada poslala se zapravo ne odnosi na tekst samog amandmana. U amandmanu se kaže u članu 34. u stavu 9. posle reči "uloženog u knjigu dnevnog izveštaja" brišu se reči "ili za konkretan dan u knjizi nije evidentiran dnevni izveštaj". Radi se o tome da su ovde predviđene mere zabrane obavljanja delatnosti do 60 dana, što jeste jedna stroga zabrana, ali pri tom obveznik je sav svoj promet evidentirao kroz fiskalnu kasu i pored toga on ima obavezu da isto to unese u knjigu dnevnog izveštaja. U slučaju da je iz bilo kog razloga zaboravio da unese u knjigu dnevnog izveštaja, a sutradan dođu radnici poreske uprave, na licu mesta, naravno da se može utvrditi koji je promet iz fiskalne kase sa fiskalnog izveštaja i računa ostvaren po vrsti robe, po poreskoj vrsti i sve ostalo. Dakle, samo ako isto to nije preneo u knjigu dnevnog izveštaja, on može da bude limitiran sa zabranom rada na 60 dana. Dakle, apsolutno znamo da tehnički, a to je i u obrazloženju neprihvatanja od strane Vlade dato da tehnički fiskalna kasa sutradan ne može iz prethodnog dana da ukucava neke vrste usluga. Na to se ovaj amandman nije odnosio, a Vlada je na to dala odgovor, nego upravo za onu paralelnu knjigu koja se vodi zajedno sa izveštajem iz fiskalne kase. Zaista bih zamolila da prihvatite ovaj amandman, jer obrazloženje koje je Vlada dala nije se odnosilo na amandman koji sam u ime poslaničke grupe SPS-a podnela.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Da.)
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, uvažene koleginici i kolege, uvođenje fiskalnih kasa u Srbiji imalo bi smisla kada bi se uspostavio jedinstveni informacioni sistem i kada bi momentom fiskalizacije fiskalne kase bila formirana jedinstvena baza podataka i da nadležni državni organ u svakom trenutku može da ima pregled prometa svih onih kod kojih su instalirane fiskalne kase. Kako je sada sistem podešen, inspektor prilikom kontrole najčešće može da ustanovi samo da li je trenutna zaliha na jednom prodajnom mestu, da li odgovara stanju prometa, da ne govorim o nekim drugim detaljima, jer pre neki dan smo pričali o tome. Nije nažalost, predlagali smo još kod uvođenja fiskalnih kasa, izvršena unifikacija fiskalnih kasa u Srbiji, niti je izvršena unifikacija softvera koji opslužuje fiskalne kase. Umesto da se iskoristi prilika i da se po jedinstvenom tenderu izvrši nabavka ovih uređaja, da se obezbedi odgovarajući softver koji se može na određeni način kontrolisati i poboljšavati u skladu sa praksom koja se ostvaruje, mi danas imamo šarenilo. Imamo aparate, dakle fiskalne kase, i ispod svakog tehničkog su minimuma, često se kvare, a oni koji su ih isporučivali nisu u stanju da obezbede kvalitetan servis. Naravno, to je rizik onih koji su nabavljali. Zbog toga i postoji ovaj problem. Dakle, sa nestankom električne energije i drugim problemima koji se javljaju, pre svega, u malim objektima, u samostalnim trgovinskim radnjama, u trafikama, u nekim drugim mestima gde se ne radi o velikom prometu, već se radi o potrebi da se evidentira promet na način kako je propisano zakonom. Uvažena koleginica Živodarka Dacin je podnela dva amandmana koji su iz konkretne situacije, probala je da objasni zašto bi bilo važno da ovi amandmani budu prihvaćeni, a ja samo pokušavam da kažem da je potrebno učiniti sve u narednom periodu da se ova oblast reguliše drugačije, da se reši potpunije, da ljudima koji ovo moraju da sprovedu bude jasnije i onima koji kontrolišu da ovo rade efikasnije. Ukoliko se ovo ne bude dogodilo imaćemo šarenilo, imaćemo blage utaje, imaćemo jedno šarenilo koje ne obezbeđuje efikasno funkcionisanje sistema i imaćemo i dalje mogućnosti da neki od dobavljača fiskalnih uređaja stiču laku zaradu, a da pri tom ne obezbeđuju elementarne uslove onima koji su od njih nabavili ovu opremu. Ovaj problem i mnogi drugi biće rešavani u narednom periodu, zato što će praksa demantovati odgovarajuća zakonska rešenja. Mislim da ima smisla da bude prihvaćen i prethodni i ovaj amandman. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, magistar Mlađan Dinkić, ministar finansija, želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMIRIVANjU OBAVEZA REPUBLIKE SRBIJE PREMA NARODNOJ BANCI SRBIJE (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmirivanju obaveza Republike Srbije prema Narodnoj banci Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, magistar Mlađan Dinkić, želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DOPRINOSIMA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Kao što znate, ona je povučena sa dnevnog reda. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POREZU NA PREMIJE NEŽIVOTNIH OSIGURANjA Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Nemanja Šarović i Veroljub Arsić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o porezu na premije neživotnih osiguranja, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Vlada je usvojila jedan amandman, ali nije usvojila drugi. Onda bolje da nije usvojila ni onaj prvi, tako ispada. Pošto od 1. januara više nema poreza na promet, onda nema ni poreske stope od 20% na premije osiguranja. Da bi se popunila ta rupa s pravom se donosi ovaj zakon kojim se oporezuje premija na neživotno osiguranje. Članom 6. regulisano je na koje premije neživotnih osiguranja se ne plaća ovaj porez. Mi smo tražili da se to proširi i na osiguranje izvoznih kredita, da bude pomoć izvozno orijentisanoj privredi, na osiguranje kredita građana koje se plaća u ratama i na osiguranje poljoprivrednih kredita, pošto je to izostavljeno. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Znači, kada se osiguraju ovi krediti, ne plaća se porez. Vlada je morala da prihvati i prethodni amandman, kojim mi tražimo da porez na premije osiguranja ne iznosi 5% nego 8%. Obveznik tog osiguranja su osiguravajuća društva. Nama nije jasno, ako se ukida porez od 20%, osnovica gotovo da se ne menja. Mogu samo da vas podsetim šta je osnovica, da vas uputim na obrazloženje, gde Vlada lepo kaže - prema odredbama Zakona o porezu na promet, porez na promet usluga plaća se po stopi od 20% na usluge osiguranja i reosiguranja lica, a poresku osnovicu čini bruto premija osiguranja umanjena za iznos tehničke premije i doprinosa za preventivu. Onda se kaže da smo usvojili ovaj zakon o porezu na dodatu vrednost i sada je između ostalog propisano poresko oslobađanje, bez prava na odbitak prethodnog poreza za usluge osiguranja i reosiguranja, uključujući i prateće usluge, i priznaje se da od 1. januara ostaje jedan deo koji nije oporezovan. Mi tražimo da ta stopa bude ne 18%, kao ona viša redovna stopa kod poreza na dodatu vrednost, niti ova izmišljena od 5%, nego da bude poreska stopa od 8%, jer ovo što sada uvodite je zamena koja treba da popuni rupu, pošto ovo nije obuhvaćeno porezom na dodatu vrednost. Na ovaj način država ništa ne gubi, nego čak poboljšava svoj položaj, više ubira, i za pravni sistem je bolje kada postoji nekoliko unificiranih poreskih stopa 8, 18, eventualno 10 ili 14 kada se radi o porezu na prihod građana. Sada uvodimo neku novu stopu od 5%. Zašto se sada, tamo gde je evidentno da postoje sredstva, ide sa nižom stopom? Da li možda tu postoji neka veza između ovih osiguravajućih društava i nekih iz Vlade, iz nekih od stranaka koje su na vlasti? Mi nismo dobili pravi odgovor zašto je bolje 5 a ne 8, a sasvim je evidentno da se radi o vrlo stabilnom poreskom izvoru, gde se uvek radi sa parama, gde pare nisu nikakav problem. Zašto sada neko tu uvodi treću stopu od 5%? Zato smatram da ova dva amandmana čine jednu celinu. Ovo što se povećava ne tiče se onih stambenih kredita, poljoprivrednih kredita, izvoznih kredita, kredita građana koji plaćaju na rate. Tu se predviđa poresko oslobađanje, pa čak se i širi našim amandmanom, i zato treba obuhvatiti većom poreskom stopom tamo gde postoje sredstva. Predlažem da se ovaj amandman usvoji, jer onda ovo ima nekog smisla, a ukoliko se ne usvoji, onda je ovo na pola puta završen posao.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Pošto su predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O LOKALNOJ SAMOUPRAVI (zajednički načelni pretres sa 18. tačkom) Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona za koje je to predložio narodni poslanik Miloljub Albijanić, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u zajedničkom načelnom pretresu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka – jedan sat 38 minuta 24 sekunde, Demokratska stranka Srbije – jedan sat tri minuta 36 sekundi, Demokratska stranka - Boris Tadić – 44 minuta 24 sekunde, G17 plus – 37 minuta 12 sekundi, Srpski pokret obnove - Nova Srbija – 26 minuta 24 sekunde, Socijalistička partija Srbije – 26 minuta 24 sekunde i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, a to su tri poslanika Socijaldemokratske partije, po pet minuta, saglasno članu 89. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, a obaveštavam vas da su ovlašćeni predstavnici po ovim tačkama za poslaničku grupu DS - Goran Knežević, a za poslaničku grupu SPS - Jovan Todorović. Otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi i Predlogu zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini. Da li predstavnik predlagača magistar Mlađan Dinkić, ministar finansija, želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su dva zakona koja će urediti finansiranje lokalne samouprave u 2005. godini: nacrt zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi i nacrt zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini. Imamo u vidu da od 1. januara prestaje da važi Zakon o porezu na promet. Umesto njega stupa na snagu Zakon o porezu na dodatu vrednost. Samim tim jedan od izvora finansiranja lokalnih samouprava, a to je porez na promet, mora da se zameni nekim drugim izvorima sredstava. Zbog toga predlažemo da se učešće lokalnih samouprava i gradova u porezu na zarade poveća sa sadašnjih 30% na 40%, a da one lokalne samouprave kojima to nije dovoljno da nadomeste gubitak zbog ukidanja poreza na promet iskoriste jedan deo transfernih sredstava predviđenih Zakonom o budžetu za 2005. godinu, u iznosu od 13,8 milijardi dinara, i da se na taj način kroz direktan transfer iz budžeta omogući finansiranje jednog dela troškova rada lokalnih samouprava. Zašto se menja način finansiranja? Postoji velika razlika između prikupljanja poreza na promet i poreza na dodatu vrednost. Za razliku od poreza na promet koji se prikuplja u poslednjoj fazi prodaje dobara i usluga, i tačno se može locirati mesto gde je naplaćen porez na promet, to nije slučaj kod poreza na dodatu vrednost, jer se on obračunava u svakoj fazi prometa dobara i usluga. Drugim rečima, dok je važio porez na promet, ako se roba prodala u Nišu, onda jedan deo tog poreza tačno može da se locira i da se dodeli gradu Nišu. Ako se prodala u Kragujevcu, takođe smo mogli da znamo tačno koliko pripada Kragujevcu. Kod poreza na dodatu vrednost je sledeći problem, jer se on obračunava na sve sirovine koje učestvuju u proizvodnji nekog gotovog proizvoda. Ako se radi o nekom uvoznom proizvodu, onda se na granici obračunava. Može biti po 50 gradova uključeno u ovaj obračun, ali ne može se locirati tačno mesto doprinosa neke konkretne lokalne samouprave za skupljanje ovog prihoda. To je praksa i u drugim zemljama, i zbog toga celokupni porez na dodatu vrednost ulazi u centralni budžet, a onda se kroz transferna sredstva doznačava lokalnim samoupravama. Međutim, u odnosu na plan 2004. godine dobro je što je najveći deo lokalnih samouprava u Srbiji uspeo da ostvari veće prihode ove godine u odnosu na planirane. Naime, planirani prihodi za 2004. godinu iznosili su 75,8 milijardi dinara. Prema našim procenama, do kraja 2004. godine biće ostvareno najmanje 81,4 milijarde, a ostalo je još mesec dana do kraja ove budžetske godine. Kada smo planirali budžetske transfere i obim sredstava koja treba da pripadnu lokalnim samoupravama pošli smo od pretpostavke da ti prihodi treba da budu sledeće godine 16,7% veći u odnosu na plan 2004. godine. Dakle, jedan deo sredstava lokalne samouprave će ostvariti od poreza na zarade, a drugi deo od ovih transfera. Što se tiče samih transfera, kriterijumi za raspodelu transfera su ostali nepromenjeni u odnosu na postojeći Zakon o lokalnoj samoupravi i sadrže se u dosadašnjim rešenjima. Dakle, koristili smo potpuno iste kriterijume koji su važili i do sada. U pripremi ovog zakona imao sam razgovor sa predstavnicima svih lokalnih samouprava u Srbiji. To je bilo pre nekih 10-tak dana u ovoj istoj sali. Zajednički smo konstatovali da je potrebno izmeniti neke kriterijume. Naime, ovi sadašnji kriterijumi nedovoljno uvažavaju broj izbeglica koje postoje u nekim gradovima. Nedovoljno je jasno objašnjeno koliko zapravo administracije treba da ima lokalna samouprava. Potrebno je nekim objektivnim kriterijumima ograničiti broj ljudi koje lokalna samouprava zapošljava, kako kod nekih koji štede i imaju manju administraciju ne bi dolazilo do kažnjavanja, prema ovom sadašnjem stanju, a kod onih koji stalno povećavaju broj zaposlenih zapravo se samo uvećava baza i onda se računa rast prihoda u odnosu na uvećanu bazu na neracionalan način. Imali smo raspravu, koja je završena možda pre sat vremena, i na Odboru za finansije. Dogovorili smo se da najkasnije do 31. marta promenimo kriterijume za finansiranje lokalnih samouprava, da ako bude potrebno čak i izmenimo ovaj zakon koji ćemo sada usvojiti u Narodnoj skupštini i da u praksi vidimo kako funkcioniše porez na dodatu vrednost, kada vidimo da li neke opštine imaju eventualno problema u finansiranju, da onda intervenišemo. Prema ovom predlogu zakona samo će dva grada u Srbiji ostvariti nulti rast u transferima u odnosu na ovu godinu; to su grad Beograd i grad Novi Sad, a reći ću i zašto. Sve ostale opštine i gradovi imaće rast u sledećoj godini koji će varirati u zavisnosti od ovih kriterijuma. Faktički, oni gradovi koji su razvijeni će daleko više ostvariti po osnovu ovih 40% poreza na plate, a onima koji su manje razvijeni treba više da se prebaci po osnovu ovih transfera. Intencija treba da bude upravo takva – razvijeni treba da se finansiraju pre svega od svojih, sve većih, lokalnih prihoda i mi ćemo biti raspoloženi da ustupimo što više lokalnih prihoda lokalnim samoupravama. To je slučaj danas sa nekim gradovima, kao što su Niš, Beograd, Novi Sad, i oni oko 85% sadašnjih prihoda ostvaruju iz drugih izvora, van ovih transfera. Međutim, kod nekih drugih, nerazvijenih opština potpuno je obrnuta situacija. Tako, Bosilegrad 55% prihoda ostvaruje iz transfera iz budžeta. U najvećem broju opština prihodi su ove godine daleko veći od onih koji su planirani. Daću nekoliko primera. U Beogradu je za prvih 11 meseci ostvareno više prihoda u odnosu na ceo plan za 2004. godinu. Indeks je 101,6. Dakle, potpuno je ostvaren celokupan plan budžeta i biće očito premašen. Izvorni prihodi grada Beograda, kao što su lokalne takse, komunalne takse, boravišne takse, takse na firmu, naknade za ekologiju, građevinsko uređenje itd. zakupnine, u prvih 11 meseci ove godine iznosili su 13 milijardi 280 miliona. To su tzv. izvorni prihodi grada Beograda. Vi znate da porez na imovinu, porez na nasleđe, porez na prihod od samostalnih delatnosti takođe pripada lokalnim samoupravama, i sve ukupno Beograd je ostvario 34,3 milijarde dinara ukupnog prihoda u prvih 11 meseci 2004. godine. Što se tiče drugih gradova, verovali ili ne, Novi Sad ima isti procenat, takođe je prebacio plan za ovu godinu i ima indeks 101,6 za prvih 11 meseci. Niš je rekorder sa 108,2, što znači da su daleko prebacili plan, ali to je, moram da kažem, i zbog isplata otpremnina u Duvanskoj industriji Niš, na koje su obračunate kamate. Jedini grad koji je ispod plana je Kragujevac. Kragujevac je za prvih 11 meseci imao 89,9% u odnosu na plan. Zbog toga je Ministarstvo finansija u ime Vlade prihvatilo na Odboru za privredu amandman koji je podnela grupa poslanika da se Kragujevcu dodeli 200 miliona više sredstava za sledeću godinu, na uštrb smanjenja Beogradu. To je amandman koji smo prihvatili na Odboru za finansije i to je jedini amandman koji je Vlada prihvatila. Što se tiče ostalih samouprava, mi smo podelili članovima Odbora za finansije materijal na bazi koga smo izračunali učešća, a sve ostale lokalne samouprave imaju rast u sledećoj godini. Daću vam još neke podatke. Može se reći da su neki, možda mali koraci učinjeni u poslednje četiri godine u decentralizaciji rada lokalne samouprave. To se vidi iz sledećih podataka. U 2005. godini ukupni prihodi lokalnih samouprava biće 6,6 puta veći nego što su bili 2000. godine. S druge strane, transferi iz budžeta ka lokalnim samoupravama biće 7,3 puta veći sledeće godine u odnosu na 2000. godinu, što znači da su brže rasli transferi i prebacivanje para iz centralne kase u opštinske, nego što su rasli sami prihodi lokalnih samouprava, a što pokazuje jedan stepen decentralizacije. Mogu se složiti sa svima koji su pobornici, a i sam u njih spadam, da taj rast treba da bude i brži, ali činjenica je da su lokalni izbori održani u septembru mesecu i da su neke lokalne samouprave formirane tek pre 10 dana. Mi nismo mogli da radimo na promeni kriterijuma koji već dugi niz godina važe i koji očito nisu potpuno objektivni, jer se u međuvremenu situacija na terenu menjala a kriterijumi ostajali potpuno isti. Tako smo prihvatili i sugestiju poslanika iz DSS-a da do 31. marta razmotrimo i da promenimo konačne kriterijume, jer ja sam sada obavešten da je mnogo puta, kako kažu oni koji imaju duži staž u Skupštini, razgovarano o promeni tih kriterijuma i da se nikada nisu promenili. Evo, ja dajem obećanje pred Narodnom skupštinom da ćemo sada sa novim predsednicima lokalnih samouprava to učiniti do 31. marta, kada vidimo kako u praksi funkcioniše ovaj sistem, jer je novina za sve nas uvođenje PDV-a, odnosno kada dođemo do objektivnih kriterijuma. Do tada, ono što je sasvim sigurno, veliki gradovi kao što su Beograd, NoviSad i Niš već sada imaju značajne prihode od poreza na imovinu, od poreza na samostalnu delatnost, od taksi i od drugih sopstvenih izvornih prihoda. Zaista, to što je projektovan nulti rast kod njih i što će Beograd ustupiti 200 miliona dinara Kragujevcu neće nikako ugroziti njegovu poziciju; naprotiv, očekujemo, kao što su i ove godine prihodi Beograda recimo od poreza na promet 41% veći nego u 2003. godini, da će se taj trend nastaviti sa razvojem ovih velikih gradova i nadalje. S druge strane, pošto su kriterijumi stari a nisam taj koji će ih braniti i želimo da ih promenimo, ukoliko se zaista dogodi, u šta ne verujem,da neka manja opština bude u problemu sledeće godine, želim da istaknem da imamo u rezervi i jedan budžetski fond od 200 miliona dinara namenjen lokalnim samoupravama, od prihoda koji će se ostvariti od igara na sreću. Dakle, govorimo o malim opštinama, ukoliko im bude sledeće godine zafalilo milion, dva, tri, četiri, pet, to će moći svakako da se kompenzira iz ovog budžetskog fonda. Taj budžetski fond namenjen je i za participaciju određenim opštinama u programima Evropske agencije za rekonstrukciju, jer mnoge opštine su ušle u te programe i planira se da se iz ovih 200 miliona participira u tim programima, kako bi dodatna sredstva mogla da se angažuju u lokalnoj samoupravi. Dame i gospodo, želeo bih da zaključim. Možda će se nekome učiniti kada pogleda transfere, i svi ćete reći da su manji nego prošle godine. To je tačno, nominalno. Ako pogledate kolonu poreza na plate, biće povećano učešće svih opština sa 30 na 40% u porezu na plate, i to će razvijeniji više osetiti, a manje razvijeni – manje. Zato će manje razvijeni dobiti veći rast u transferima. To je logika ovog zakona. Nadam se da će on dobiti podršku ove skupštine, jer, faktički, usvajanjem ovih zakona stvaraju se pretpostavke za usvajanje budžeta lokalnih samouprava za 2005. godinu. Na kraju, ponavljam, očekujemo veće prihode lokalnih samouprava od ovih koji su dati kao osnova za izračunavanje ovih podataka na bazi kojih je zakon rađen. Zakon je rađen na bazi pretpostavke o prihodima u prvih pet meseci. Već poslednji podaci za prvih 11 meseci koje smo dobili pre nekoliko dana, nakon što smo predali ovaj zakon u skupštinsku proceduru, govore da su znatno bolji prihodi kod nekih samouprava, a kod onih kod kojih je ostvarenje slabije to se pegla kroz veće transfere. Hvala.
Hvala vama. Da li izvestilac nadležnog odbora, Odbora za finansije, Radojko Obradović želi reč? (Da.) Izvolite, zamenik predsednika Odbora.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je posle budžeta najvažniji zakon koji se donosi svake godine u Skupštini Srbije. To je zakon na osnovu koga funkcioniše lokalna samouprava. Naravno da je ovaj zakon drugačiji od svih prethodnih, iz prostog razloga što se bitno menja način funkcionisanja poreskog sistema. Uvodi se zakon o porezu na dodatu vrednost. U okviru Odbora za finansije više puta smo analizirali sistem o kome je i ministar govorio ovog puta. Zaključili smo da postoje brojne anomalije. To je neophodno menjati. Neophodno je menjati Zakon o lokalnoj samoupravi, a i druge zakone kojima se definišu javni prihodi i rashodi. Dovoljno je pogledati informaciju koju smo dobili od Ministarstva finansija. Izvorni prihodi naših opština i gradova iznose od 7% recimo u Alibunaru, 7% u Beloj Palanci, 5% u Vlasotincu. Ako se 95% prihoda definiše svake godine od strane centralne vlasti, onda tu teško da može da bude priče o ozbiljnom planiranju na nivou lokalne samouprave. Ako vi svake godine zavisite od dobre volje republičke vlasti, skupštinske većine i Ministarstva finansija, onda teško da možete da planirate nekoliko godina unapred sve one krupne infrastrukturne projekte koji su neophodni u svim našim opštinama. To je očigledno pravac u kome mora da se menja Zakon o lokalnoj samoupravi i Zakon o javnim prihodima. Mora se obezbediti mnogo veća količina izvornih prihoda lokalnoj samoupravi i omogućiti da planira nekoliko godina unapred sve one krupne projekte koji su u njenoj nadležnosti. Sve drugo će zahtevati da se u ovoj skupštini svake godine iznova i iznova raspravlja o svim tim kriterijumima, koji ne mogu da budu savršeni. Nesavršenost ovih kriterijuma pokazuje i rast budžeta lokalnih samouprava. Na Odboru za finansije nismo uspeli da otkrijemo zašto se budžet Žitorađe povećava 46% ove godine u odnosu na prethodnu godinu. Mnogi gradovi, iako se ništa bitno nije promenilo u prethodnoj godini, imaju rast budžeta za više od 20%. To je sve ono što je neophodno da se promeni da bi se za jedan ovako važan zakon uveo osnovni princip; pored principa solidarnosti, koji mora da postoji jer su naše opštine nejednako razvijene, mora da postoji i princip pravičnosti i princip jednakosti. Ta sredstva po tim kriterijumima koji postoje moraju da budu pravično raspoređena na sve naše opštine i na sve naše gradove. U suprotnom će svaka opština... A videli smo i veliki broj amandmana koje su poslanici predavali, da se uzima sa stavke jednog grada i dodaje nekom drugom gradu. To nije realno, niti je zasnovano na nekim realnim pokazateljima koji su merljivi i koji moraju da budu merljivi. Ono što moramo da uočimo u ovom trenutku, to je da je u masi sredstava za lokalnu samoupravu rast predviđen za ovu godinu – uz sva ograničenja koja su nepoznanica u ovom trenutku, a to je kako će u praksi izgledati primena Zakona o porezima na dodatu vrednost – realan i iznosi oko 8,5%. Ako se uzme u obzir inflacija, onda će, bar prema ovoj projekciji koju u ovom trenutku imamo, rast budžeta lokalne samouprave, kada se uzmu u obzir svi drugi parametri, biti realno manji nego što je bio u ovoj godini. To može da ostavi traga na funkcionisanje lokalne samouprave. Na Odboru za finansije došli smo do zaključka da Odbor i Ministarstvo finansija moraju intenzivno da rade narednih meseci na utvrđivanju realnih kriterijuma i da moraju da razmotre sve one nelogičnosti koje smo uočili u ovom zakonu. Kao što je ministar ovde u raspravi rekao, do 31. marta očekujemo da se pojavimo sa realnom analizom i gde god uočimo da postoji neka nepravilnost da je otklonimo, da bi lokalne samouprave funkcionisale onako kako treba. Postoji više pravaca u kojima je moguće delovati. Jedan je da se poveća učešće opština i gradova u porezu na zaradu, da to umesto ovih 40% bude možda 45 ili 50%, čime će se deo transfernih sredstava značajno smanjiti. To će sigurno uticati, da ministre, onda će količina transfernih sredstava biti značajno manja; umesto tih 13,8 milijardi ove godine to će biti nekoliko milijardi, koje će onda omogućiti da Republička vlada interveniše dodatnim sredstvima u svim opštinama koje su razvijene značajno manje od republičkog proseka, čime će pokušati da ujednači neravnomerni razvoj koji u Srbiji postoji. Jedan od ključnih problema koje Srbija u ovom trenutku ima jeste neravnomeran regionalni razvoj. Dovoljno je uzeti u obzir nivo prosečnih plata u Srbiji i sve će biti jasno. Taj raspon ide do 1:10. Ovaj zakon nije samo administrativni zakon, nego i osnovni instrument za vođenje politike Republičke vlade prema lokalnim samoupravama. Na taj način će se omogućiti da se dodatnim sredstvima pospeši razvijenost pojedinih regiona i smanji ta neravnomerna regionalna razvijenost u Srbiji. Sve su to stvari o kojima moramo da razgovaramo i obavezali smo se da ćemo u sledećih mesec ili dva sve to izanalizirati u ovoj skupštini i da ćemo ponovo pred vama, najkasnije do 31. marta, razgovarati o ovom zakonu i sve one uočene nepravilnosti otkloniti. Hvala.
Da li izvestilac Zakonodavnog odbora Miloš Aligrudić želi reč? (Ne.) Hvala. Zbog vremena, u pravu ste, bilo bi kratko. Nastavljamo rad sutra u 10,00 časova. Shodno članu 81. stav 4, zbog važnosti ovih zakona, nastavljamo da radimo u petak. Znači, sutra u 10,00 časova.