Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 86 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da sada ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodni poslanik: Milica Radović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača prof. dr Zorane Mihajlović, ministra energetike, razvoj i zaštite životne sredine, pozvao da sednici prisustvuju i: Dejan Popović, državni sekretar u Ministarstvu energetike, razvoja i zaštite životne sredine, Dejan Trifunović, pomoćnik ministra energetike, razvoja i zaštite životne sredine i Zoran Ibrović, viši savetnik u istom ministarstvu. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima 1. tačke dnevnog reda -PREDLOGA ZAKONA O EFIKASNOM KORIŠĆENjU ENERGIJE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dragomir J. Karić, Nebojša Zelenović, Teodora Vlahović, prof. dr Janko Veselinović, Ivan Jovanović, Milan Lapčević, Dejan Mihajlov, Milica Vojić Marković i Ivan Karić i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Primili ste izveštaje Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, podneo je amandman na član 5. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragomir J. Karić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Teodora Vlahović.
Poštovani predsedniče, potpredsednici, uvažena gospođa ministarko, uvaženi narodni poslanici, na član 5, odnosno na tačku 29. člana 5, narodni poslanik Janko Veselinović i ja podneli smo amandman koji se odnosi na potrebu preciziranja definicije programa energetske efikasnosti. U ovom delu definisanja programa energetske efikasnosti govori se o planskom dokumentu koji donosi jedinica lokalne samouprave, odnosno drugi obveznik sistema energetskog menadžmenta o planiranju itd. Znači, polazeći od logike ovog zakona i od člana 4, gde se odvaja javni sektor od privrednih društava koja rade proizvodnju i prenos energije, pa zatim zgrade, domaćinstva itd, pa ima i kategorija ostalih korisnika energije. Samim tim smo smatrali da u članu 5. u tački 29. treba da se definišu i ostali nivoi javne vlasti, upravo u skladu duha zakona koji govori odvojeno o javnoj vlasti od ostalih. S obzirom na mišljenje koje je dato, imam potrebe da dodatno ovo obrazložim. Iskoristiću, pored dva minuta koje imam pravo kao predlagač, i vreme poslaničke grupe. U mišljenju koje je Vlada dala, pozvala se na odluku Ustavnog suda koja se odnosi na član 68. od tačke 1. do 4. Zakona o prenosu nadležnosti u odnosu na autonomnu pokrajinu. Htela bih da skrenem pažnju da to mišljenje Ustavnog suda ima, pored toga što je osporen taj deo od tačke 1. do 4, ima i svoj komentar. Komentar koji se ovde može naslutiti iz mišljenja Vlade jeste da u oblasti energetike autonomna pokrajina nema izvornih nadležnosti, ali može imati poverene. Znači, oblast energetike može biti u oblasti poverenih poslova. Ako se sada vratimo na Ustav, onda imate dva člana koja su ovde interesantna. Jedan je razgraničenje nadležnosti, član 177. stav 2. Ustava, koji kaže da se pitanja od republičkog, pokrajinskog i lokalnog značaja određuju zakonom i drugi član, to je član koji se odnosi na poveravanje nadležnosti, po kome autonomnoj pokrajini i lokalnoj samoupravi Republika može poveriti pitanja iz svoje nadležnosti, i to zakonom. Sve vreme Ustav spominje i piše zakon malim slovom. To znači da mogu biti zakoni iz različite oblasti, ne odnosi se samo na jedan zakon. Takođe, u odnosu prava, obaveza, nadzora itd, isti član 178. govori da se i oni, znači, pitanje obaveza, nadzora, poverenih poslova, utvrđuje se takođe zakonom. Ako je ovo što imamo pred sobom predlog zakona, a mislim da to niko nije osporio, onda je ovo zakon kojim mogu u ovoj oblasti da se povere poslovi. S tim u vezi, htela bih da kažem da amandman koji smo podneli ne može nikako da bude neustavan i van pravnog sistema. Sa tim se ne bih složila. Zatim, imamo još jedan važeći zakon, a to je zakon matični u oblasti energetike. Podsećam na čl. 5, 8. i 10. Zakon o energetici je donet 2011. godine. Dve nivelacije je imao u toku 2012. godine, nije osporen. U tom zakonu je rečeno da predlog dela programa za teritoriju AP Vojvodine, nadležni organ autonomne pokrajine, na zahtev ministarstva, dostavlja u roku od 30 dana. Dalje, da ne opterećujem, govori se o tome da i autonomna pokrajina može skupiti iz oblasti energetike podatke i posebno planovi razvoja, član 10, koji definiše šta je plan razvoja autonomne pokrajine i lokalne samouprave. Znači postavlja se pitanje kako je ustavno poveriti iz dela svoje nadležnosti poslove lokalnoj samoupravi, a nije Ustavno i sa pravnim sistemom poveriti autonomnoj pokrajini iste poslove. Još je nešto interesantnije zato što smo smatrali da treba da definišemo program. U Predlogu zakona se definišu budžetska sredstva u autonomne pokrajine kao i u lokalne samouprave i republike koje treba namenski utrošiti za ovo. Pitam se, kako ćemo trošiti ta budžetska sredstva ako se ne može na jednom nivou imati ni program, ni platu. Zahvaljujem se.
Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Samo nekoliko stvari. Kao što znate ima dosta amandmana sa ovom temom upravo iz vaše poslaničke grupe. Ono što želim da kažem, a to je da će se Zakon o energetici svakako u toku ove godine, u narednih nekoliko meseci menjati, što zbog trećeg paketa liberalizacije koji mi svakako moramo da uradimo, što upravo zbog toga da bi ga uskladili sa Ustavom vezano za taj program koji pominjete itd. Isto tako, moram da vam kažem da je praksa zemalja da ova oblast energetske efikasnosti svakako bude centralizovana i da je to deo jedinstvene politike. Pre svega, da se upravo na takav način sprovodi i akcioni plan, dakle, podizanje energetske efikasnosti i program ostvarenja energetske efikasnosti, licenciranje itd. Dodatno ovo što ste spomenuli sam fond, apsolutno nikakav nije problem da se izdvaja novac, a vi ste pitali – a kako će se posle finansirati? Finansiraće se na osnovu godišnjih programa. Nadam se da sam vam donekle objasnila da, mi smo,dakle, izvorne nadležnosti ne mogu biti poverene, nadležnosti mi smo dali upravo zbog potrebe da to bude na ovaj način regulisano, odnosno da na ovaj način podižemo energetsku efikasnost u Srbiji.
Replika, gospođa Vlahović.
Znači, slažete se samnom da poslovi se mogu poveriti i da naši amandmani onda nisu protiv ustavni i da nisu u skladu sa pravnim sistemom, da je ovo predlog, u stvari radi centralizacije. Ako se centralizuje nešto, ako ima smisla centralizovati, onda se praktično nešto na svim nivoima vlasti centralizuje. Prosto toliko ima subjekata da vi morate poveriti deo poslova na svim nivoima vlasti da bi se što bolje ova materija sprovodila. Efikasnost, ja smatram da je ovo veoma bitno za naše društvo. Znači, poveriti nekome da nešto uradi ne znači dati mu samo prava, prevashodno, ja gledam u poveravanju, s obzirom kada poverite, zadržite nadzor, gledam obaveze, dužnosti, zadatke koje treba izvršiti, koje smatram da na svakom nivou vlasti treba zadržati. Po meni je neshvatljiva da će sledeća izmena Zakona o energetici doneti još veću centralizaciju. Mislim da u takvoj oblasti ne može se tako efikasno funkcionisati.
Ministar Zorana Mihajlović.
Novi Predlog zakona o energetici neće doneti veću centralizaciju, nego će doneti integrisano upravljanje. Drugo, mi smo postupak centralizovali, ali finansije nismo centralizovali. Dakle, odmah da tu budem jasna i u članu 63. ovog zakona o racionalnoj upotrebi energije, odnosno efikasnom korišćenju energije lepo stoji – nadležni organ autonomne pokrajine ili jedinice lokalne samouprave svojim aktom može utvrditi posebne finansijske i druge podsticaje, osnivanje budžetskih fondova, kao i korišćenje sredstava iz postojećih, sopstvenih fondova za realizaciju projekata i drugih aktivnosti za efikasno korišćenje energije na svojoj teritoriji u skladu sa zakonom i propisima koji regulišu rad ovih organa. Svakako da postoji mogućnost, a na osnovu godišnjeg programa opredeliće se verovatno ono što budu prioriteti. Samo da budemo jasni, dakle, finansije nisu centralizovane.
Reč ima Gordana Čomić.
Problem sa obrazloženjem amandmana koji su podneli moje kolege Janko Veselinović i Teodora Vlahović je vrlo ozbiljan, pogotovo ako citiram sada odgovore ministarke Mihajlović. Dakle, suština amandmana je da autonomna pokrajina može, ima pravo na osnovu zakona i predatih nadležnosti iz postojećeg i važećeg Zakona o energetici i potpuno van odluka Ustavnog suda o nadležnostima, da donosi program korišćenja. Odbor kaže da je to neustavno i Vlada kaže da je neustavno. Mislim, morate se odlučiti. Da li to znači da je Zakon o energetici neustavan i da li to znači da će se ovde smatrati razumnim odgovor da će se Zakon o energetici menjati, kad god da se menja i odakle vama sigurnost da će predloženo rešenje u Zakonu u energetici koji ćete menjati biti onako kako vi predlažete u osnovnom predlogu. Nijedan zakon, ponoviću pravilo Pitera Štruka iz Bundestaga – nijedan zakon u Bundestag ne može da izađe isti kao što je ušao, to se srećom dešava i u Narodnoj skupštini. Dakle, u pokušaju da odbranite neodbranjivo koje se dogodilo zbog neznanja i zbog emocionalnog stava kad se pročita reč Vojvodina, što ne bi smelo da se događa ni na Odboru za ustavna pitanja, pogotovo ne u ministarstvima, vi sada progašavanjem ovog amandmana za neustavan tvrdite citiram – da će se finansirati na osnovu godišnjeg programa pri čemu odbacujete amandman da Vojvodina ima pravo na program. Ne može oba. Zatim tvrdite da će se postupak centralizovati, a da će finansije ostati decentralizovane. I, to u nekom drugom zakonu koji će već biti menjan nekada u budućnosti. Znam da većina može daodluči o čemu god želi dokle god je većina. Nekad je to razumno, celishodno, svrsishodno, pametno, neki put nije. Neku put sam ja u takvim većinama, neki put nisam. Ali, ovo je očigledna omaška. Ne lapsuscalamis, ovo je lapsus mentis. Ovde se odbacuje amandman kao neustavan. U obrazloženju ministarke se kaže da je ustavno da vojvodina ima program i da će se finansiranje iz budžetskog fonda koji Vojvodina ima nastaviti. Onda moram da vam kažem da ćete morati menjati još neke zakone, jer ako smatrate da Vojvodina može bez programa, bez nadležnosti prete, da ima program korišćenja, da ima budžetski fond i daje pare, onda ćete morati da menjate Zakon o budžetskom sistemu i o javnim finansijama jer je to zabranjeno drugim zakonima. Ako nemate program ne možete onda da koristite sredstva po bilo kom osnovu da ste ih dobili, pogotovo ne sredstva u budžetskom fondu koja su namenska. Kako to deca kažu, iz potpunognehata se pravi jedna ozbiljna greška i potpuno nepotrebno, čak se i ne radi o tome da prihvatite amandman koji su kolege Janko Veselinović i Teodora Vlahović podneli, radi se o tome da zajedno vidimo šta se dešava ako ovo glasanjem većine bude usvojeno na danu za glasanje kada govorimo o usvajanju zakona o efikasnom korišćenju energije. Potpuno je nepotrebno. Dakle, ako je problem da piše autonomne pokrajine, ako je problem mnogima da razumeju da je Vojvodina dobra vest za Srbiju, onda bar nemojte nama koji znamo i čitamo jednako kao i bilo ko drugi govoriti o neustavnosti amandmana, pa onda u situaciji da imamo taj amandman u proceduri. To je vrlo ozbiljna stvar koja ugrožava i kulturu procedure i poštovanje procedure nas, skupštinskih tela. Dakle, ako je amandman neustavanonda bi se o njemu trebala doneti odluka o odbacivanju. To se nije učinilo zato što se razumelo da se glasalo emocijom i srcem, a ne naosnovu papira. Nemojte to da radimo. Nema potrebe, apsolutno nema potrebe. Ako je namera da se sve ovo popravi nekim budućim zakonom, to nije argumentacija. Kako će izgledati budući zakon ko zna? Možda ćete budućim zakonom predložiti da Vojvodina za budžetski fond po efikasnom korišćenju energije ima program, a pred sobom ćemo imati zapisano da je odbor i da je Vlada rekla da je činjenica da autonomna pokrajina može da ima program neustavno, odnosno da nije u skladu sa Ustavom. Ne traži se ovim amandmanom ništa što već nije obezbeđeno prethodnim zakonom niti se traži bilo šta da postane izvorna nadležnost pošto je po svojoj definiciji poverena nadležnost. Ali, mojim prilogom, ovom diskusijom se traži da poštujemo pravila koja smo sami za sebe napisali, da poštujemo proceduru koju smo pripisali i da se ne igramo sa stvarima koje nisu za igru samo zato što imamo većinu. To se svim većinama dešava, a ako se ogluši većina za opasku da nešto nije za igranje, to nikad nije dobro po većinu. To govorim i iz ličnog iskustva i iz najčistije dobre namere da se odgovorno odnosimo prema temi, koja kaže da autonomna pokrajina ima poverenu nadležnost za efikasno korišćenje energije. Činjenica je da ćemo ukoliko ostanemo tvrdoglavo pri tome da nešto nije ustavno, a mi o tome ipak raspravljamo, i da ako ostanemo tvrdoglavi pri tome da spominjemo neustavne odredbe koje se ne odnose na ovaj amandman, neće nikome dobra doneti. Dakle, vi možete da ovaj amandman odbacite, to je bilo pravo odbora koje nije iskoristio zato što su razumeli posledično da je ocena o neustavnosti prosto neistinita, zato o njemu i pričamo. A ukoliko hoćemo da zaista napravimo pomak u jasnom definisanju šta i kako sa budžetskim fondom koji pokrajina namenjuje programu efikasnog korišćenja energije, može da se prihvati ovaj amandman, možete da ostanete na prethodnom tekstu zakona, a da svi podrazumevamo da se među ostalima podrazumeva i AP Vojvodina. Ovako ćemo svi zajedno doći u problem kakve god odredbe da budu u budućem zakonu o energetici za koje, naravno, Vlada ima pravo da predloži Narodnoj skupštini. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Zorana Mihajlović.
Odmah da budemo jasni. Ovaj amandman je odbijen, pošto ste rekli u jednom trenutku, da sada ja vas citiram, da treba da odbijemo ili prihvatimo. Amandman je odbijen, koliko ja znam. Drugo, naravno da ovde raspravljamo zbog toga što ja želim da građani Srbije, kada slušaju vas, ne pomisle da Vlada Srbije, naročito ne ovo Ministarstvo energetike, razvoja, zaštite životne sredine ima bilo kakvo, prvo lošu nameru ili da, pošto iz vaše diskusije se to može zaključiti, da prosto imamo bilo kakav problem sa onim što se tiče Vojvodine, njenih nadležnosti itd. Ali, činjenica je isto tako da je Zakon o utvrđivanju nadležnosti autonomne pokrajine, bio na oceni ustavnosti i da su prestale da važe izvorne nadležnosti autonomne pokrajine, koje se na kraju krajeva predviđaju ovim amandmanom i da ništa što je suprotno Ustavu ne može da bude deo pravnog sistema Srbije. Takođe, godišnji program, koji se pravi da bi se realizovao jedan ovakav zakon, ili uopšte da bi se realizovali projekti iz oblasti energetske efikasnosti, podrazumeva da će ga koristiti apsolutno svi delovi Srbije i Vojvodina i Beograd i Kragujevac i Trstenik itd. Takođe podrazumeva da, ukoliko eventualno Vojvodina, iz nekih već možda postojećih fondova, kako sam već čitala član 63. smatra da može dodatno nešto da učini za određene projekte energetske efikasnosti, mi smo to ostavili kao mogućnost, ne Vojvodini, nego bilo kom drugom gradu i lokalnoj samoupravi u Srbiji. Da bude jasno, Ustav mora da se poštuje, sa druge strane, naša želja i ne samo želja, nego i naš zadatak jeste da energetsku efikasnost podignemo u narednom periodu. I kada sam govorila o tome, govorila sam samo sa stanovišta energetske situacije i podizanja energetske efikasnosti. Apsolutno nisam ulazila u bilo koje druge fore, koje ste vi kroz vašu diskusiju pokušali na ovaj ili na onaj način da nagovestite, ne bi li smo sada ušli u dodatnu raspravu. Ja mislim da za tim nema potrebe. Nikakvo emocionalno stanje o kojem vi govorite, ne postoji. Dakle, vrlo je jasno da energetska efikasnost u Srbiji mora da se podigne. Kako ćemo to da uradimo kroz projekte, kroz godišnji program i to centralizovan godišnji akcioni plan, ne zato što mi, pošto postoji razlika između Vojvodine i centralne Srbije, nego zato što je to praksa u apsolutno svakoj državi, koja ima ovakav zakon. I ta praksa se pokazala kao dobra. Dakle, godišnji program postoji, ali sa druge strane i mogućnost da dodatno, ukoliko neki grad i lokalna samouprava misli da može više, ona će ulagati dodatno na osnovu toga. Ali iz godišnjeg programa, dakle republičkog, celog, normalno da će se finansirati i projekti na teritoriji Vojvodine, kao i na bilo kojoj drugoj teritoriji.
Replika, Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Stvarno bih zamolila vaše saradnike da vam pomognu oko Poslovnika Narodne skupštine i nadležnosti pojedinih odbora. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, niti prihvata, niti odbija, tako da vas molim da se sami ispravite ili da vam pomognu vaši saradnici da vas isprave kada tvrdite da je ovaj amandman odbijen na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo procenjuje da li je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom ili nije. U slučajevima kada odbor proceni da amandman nije u skladu sa pravnim sistemom i Ustavom, onda odbor glasa o odbacivanju amandmana. Amandman koji je odbačen ne može biti predmet pretresa u pojedinostima na plenarnoj sednici Narodne skupštine. Samo sam rekla da je u tome i ceo problem. Glasa se emocijom, a ne glasa se na osnovu znanja. I proces glasanja na odboru je i doveo do otkrivanja problema na koji mi sada upozoravamo, zahvaljujući kolegama Janku Veselinoviću i Teodori Vlahović, a koji ćemo svi zajedno imati i Vlada i poslanici koji su glasali za odbacivanje, pa nisu glasali i vi koji smatrate da amandman koji dođe na Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo se prihvata ili odbija. To prosto nije slučaj. Samo o tome pričam. Sve negde piše. Program je poverena nadležnost. Ako imate budžetski fond, onda morate imati program da bi znali kako da koristite budžetski fond. Ako je argumentacija, donećemo drugačiji zakon i to prosto argumentacija ne može biti, jer mi ne znamo kako će izgledati zakon koji će doneti. Ono što je citirano, citirano je i može se proveriti u stenogramu. Ne radi se ovde o koškanju između poslanika unutar odbora ili poslanika i predstavnika Vlade. Ovde se radi o jednostavnim činjenicama koje svi mogu pročitati i koje su svima dostupne.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Samo da vam kažem pre nego što vam dam reč, i sam sam se prvi put našao u ovakvoj situaciji, međutim u konsultaciji sa kolegama iz službe i naravno konstatujući Poslovnika i potpredsednike Skupštine, ja nisam u mogućnosti da amandman koji odbor nije odbacio, odbijem i stavim na plenum. Potpuno se slažemo i meni je bilo logično, da ako je doneta odluka, da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, da se o tom amandmanu ne treba Skupština da izjašnjava. Međutim, s obzirom da odbor nije glasao o odbacivanju, mi smo sada prinuđeni da vodimo raspravu u plenumu o svakom od tih amandmana. Izvolite.
Možemo da pričamo i o tim terminološkim stvarima, ali ono što je meni značajno, to je jedna greška koja se sada potkrala da opet ne bi bilo problema. Godišnji program koji se pravi, ne pravi se na osnovu budućeg zakona o energetici, koji će se svakako menjati, dakle, kako će on na kraju izgledati kao usvojen, a ja duboko verujem u skladu sa svim direktivama EU, jer je to nama veoma značajno i sa određenim stvarima koje ova država mora da ispuni i prema Zakonu o energetici zemalja jugoistočne Evrope čiji smo član. Dakle, tiče se, pre svega, trećeg paketa liberalizacije, ali se tiče i usklađivanja, obzirom da u tom Zakonu o energetici još uvek funkcioniše Agencija za energetsku efikasnost itd. Ovaj godišnji program koji ja pominjem za projekte i energetske efikasnosti, definiše se, odnosno stvara na osnovu ovog zakona koji, verujem da ćemo u narednih nekoliko dana usvojiti, zakon o racionalnom korišćenju energije. Dakle, ne prema nekom zakonu koji mi planiramo da svakako menjamo u narednom periodu.
Hvala. Replika, Gordana Čomić. Izvolite.
Godišnji program po ovom zakonu mogu da prave Novi Sad, Zrenjanin, Vršac, Kruševac, Kraljevo i da imaju budžetski fond, Vojvodina ne može, o tome se i radi, to vam i pričamo. Zabranjujete ovim članom da to radi pokrajina, a pokrajina ima budžetski fond. Mislim, nije komplikovano, kako da vam kažem? Godišnji program, ostaje pravo da donosi svaka lokalna samouprava. Mi smo želeli amandmanom da piše "lokalna samouprava" i "autonomna pokrajina" da bude jasno, da ne piše da je Vojvodina "ostali". Vi ovim amandmanom kažete - neustavno je da se pominje Vojvodina da pravi program. Onda kažete - ali može da koristi budžetski fond. Sasvim je jednostavno, nije ni u kakvom dodiru sa odlukom Ustavnog suda koji se tiče o poverenim nadležnostima. Nije ni u kakvom dodiru sa zakonom o prenosu utvrđenih nadležnosti, nego je jednostavno već postojeće pravo iz zakona koje vi ovim amandmanom do čijeg je glasanja došlo, ja ga cenim emocionalnim, to je moje pravo, potpuno nepotrebnim, i onda mi odgovarate - doneće se program. Neće se doneti za Vojvodinu ako je ovo neustavno. Molim vas da ili ostavite da je "ostali" ili da prihvatite amandman uprkos svojoj pogrešnoj interpretaciji ili pogrešnom glasanju na sednici odbora. Sasvim je jednostavno, ne radi se o odluci Ustavnog suda, radi se o ispunjavanju programa za koju Vojvodina ima poverenu nadležnost, kao i Kruševac, Čačak, Kraljevo, Prijepolje, Novi Sad koji god hoćete grad, odnosno lokalna samouprava. Mi smo samo rekli kao što ne ređamo gradove, nego pišemo "lokalne samouprave", nemojte da pišemo "ostali", neka piše "autonomna pokrajina", ništa drugo nema u ovom amandmanu.
Hvala. Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Potpuno se slažem sa vama, vrlo je jednostavno, ali izgleda da niste razumeli da postoje dva programa. Jedno je program za finansiranje projekata energetske efikasnosti definisan prema zakonu koji ćemo usvojiti, a drugo je program koji vam ovde stoji u obrazloženju amandmana, koji se tiče programa ostvarenja strategije i razvoja energetike. Sada ću da vam i pročitam, a verovatno ste pročitali, ali niste razumeli. Ovde vrlo jasno piše, da ne čitam - amandman se ne prihvata iz razloga što je utvrđivanje i sprovođenje jedinstvene energetske politike u članu 6. Predloga zakona u skladu sa članom 96. Ustava Republike Srbije, kojim je utvrđena nadležnost Republike Srbije u ovoj oblasti. Odlukom Ustavnog suda i Zakonom o utvrđivanju nadležnosti autonomne pokrajine, Službeni glasnik, itd, nesaglasne sa 183. stav 2. Ustava, kojim je prestala da važi osporena izvorna nadležnost autonomne pokrajine iz ovog zakona, po kojoj autonomna pokrajina preko svojih organa predlaže deo programa za ostvarenje razvoja energetike. Dakle, to nije za godišnji program za finansiranje projekata energetske efikasnosti, znači, prestao je da važi deo programa za ostvarivanje i razvoj energetike na svojoj teritoriji, u skladu sa planom razvoja AP Vojvodine, koji čini sastavni deo programa ostvarivanja strategije razvoja energetike. Dakle, dve su različite stvari, dva su programa. Dva su programa upravo zbog toga da bi Zakon o energetici, između ostalog, bio usklađen, on će se svakako i menjati. Vi ste sami rekli, kako će izgledati? Videćemo, slažem se sa vama, ali mi sada govorimo o Zakonu o racionalnom korišćenju energije i govorimo o godišnjem programu finansiranja projekata. Dakle, i taj godišnji program finansiranja projekata svakako neće izuzeti Vojvodinu, kao što neće izuzeti ni jedan jedini deo teritorije Srbije. Mene, kao nekog ko se bavi energetikom to je najvažnije, kako ćemo da finansiramo projekte i da li će svi projekti biti finansirani, na celoj teritoriji Srbije, šta su prioriteti? To što ćete vi sada da pričate 10, 15 minuta, pola sata i ja sa vama da se raspravljam, vi da ponovo replicirate, itd, na ovu temu jer je to zanimljivo javnosti, okej, ali ja vam samo kažem da je najvažnije, ali zaista verujem da je najvažnije da svi projekti energetske efikasnosti što više budu finansirani na našoj teritoriji, jer mi zaista, ali zaista jesmo energetski neefikasno društvo. To je interes i cilj ovog zakona, ništa drugo.
Hvala. Mislim da je svima dovoljna replika po ovom amandmanu, prelazimo na član 6, amandman su… (Gordana Čomić, s mesta: Hoću da koristim vreme poslaničke grupe.) Hoćete po amandmanu? Izvolite.
Zahvaljujem, koristim vreme poslaničke grupe. Zahvaljujem ministarka, rekli ste – to su dve različite stvari. To vam i pričam. Vi odbacujete amandman koji ne traži izvorne nadležnosti, zato što je Ustavni sud ocenio neustavnim izvorne nadležnosti drugog zakona. Ovo su poverene nadležnosti, to vam i govorimo sve vreme, dve različite stvari. Ovde se ne traže izvorne nadležnosti, niti se ovim zakonom mogu utvrđivati izvorne nadležnosti, ali se na osnovu Ustava svakim zakonom mogu utvrđivati poverene nadležnosti. To su dve različite stvari, o tome vam govorim kada govorim o emocionalnom glasanju, a ne o onome što se čita. U pokušaju da vas ubedim, vi meni govorite moju argumentaciju. Vaša ocena, ministarstva i odbora da je amandman neustavan govori o toj drugoj različitoj stvari, a ne govori o zakonu o kojem raspravljamo, niti govori o tome da je neustavno poveriti nadležnost lokalnoj samoupravi ili Vojvodini. Kada je u pitanju prenos nadležnosti, ova skupština se u raznim sazivima bavila najboljim mogućim načinom da do vraćanje nadležnosti ili u dobroj meri zakonski zasnovanoj nadležnosti autonomne pokrajine, tako je u zakonima i Ustavima ili u AP Vojvodine bilo različitih ideja, sve su bile legitimne. Jedna od ideja je bila da se svakim zakonom, to su kolege iz poslaničkog kluba DSS vrlo detaljno i temeljno razrađivale, da se u svakom od zakona koji mi donosimo naglasi koji deo nadležnosti se poverava autonomnoj pokrajini. Oni su smatrali da je to u skladu sa Ustavom, i jeste, može i tako. Smatrali su da je to dobro za dijalog između poslaničkih grupa, međupartijski dijalog, ili generalno, dijalog o tome na koji način da decentralizujemo na zakoniti i Ustavom osnovan način, da decentralizujemo poslove. Naš amandman je samo u tom istom tonu u skladu sa Ustavom i zakonom. Dakle, radi se o poverenim, a ne o izvornim nadležnostima. Cela priča oko procesa donošenja odluka na samom odboru i naše upozorenje, najdobronamernije, da je pogrešno na ovakav način odlučivati, ne služi ničemu drugom, osim onome što nam se čini logičnim i uz vas smo kada govorite o povećanju energetske efikasnosti. Uz vas smo kada budete predlagali, možda i nepopularne poteze o tome šta sve treba uraditi da bi nam gradovi ili Srbija cela ili AP Vojvodina bili energetski efikasniji, jer je to potrebno. Poruka ovakve ocene amandmana i od strane Vlade i od strane odbora je da ukoliko hoćete da se autonomna pokrajina bavi energetskom efikasnošću, da je to neustavno. To je prosto netačno. Ako budemo ikada imali u ovoj skupštini raspravu o izvornim nadležnostima, bilo koji izvorni nadležnostima, tada će argumentacija o tome da izvorna nadležnost, recimo, legitimno je, ne može da bude u okviru i u sektoru energije, biti sasvim legitimna, ali mi o tome ne pričamo. Mi pričamo o volji da se iz budžetskog fonda, da se na osnovu programa korišćenja, kao povereni posao lokalnoj samoupravi i ostalima, u onome što su ostali, da ne piše "ostali", nego da piše "autonomna pokrajina". Zaista, nije komplikovano i čak se ne radi ni o različitim političkim idejama i stavovima, pošto se mi slažemo sa energetskom efikasnošću i znamo koliko će teškoća biti da se zaista sprovede temeljno ono što je pametno korišćenje energije, bez obzira da li je proizvodite, pa onda pametno proizvodite energiju ili je prenosite, pa je pametno prenosite ili radite distribuciju na pametan način, jeftin, štedljiv, efikasan, temeljan ili je to trošite, pa to radite na najbolji mogući način, sa najmanje mogući gubitaka, jer je to sve novac i naš zajednički resurs. Ne verujem da postoji argumentacija koju mogu sa vama da podelim, a da bude potpuno bez ostatka jasno da se tu ne radi o koškanju koje je stranačko, niti se radi o različitim idejama, ali radi se o jednostavnoj činjenici da je na odboru doneta ocena koja je pogrešna, radi se o tome da ste vi kazali da su to dve različite stvari, jer se ovde izvorne nadležnosti ne pominju i radi se o našoj nameri da ovim amandmanom, bez obzira da li ćemo ubediti vas, ipak učinimo bez svake sumnje šta je ideja amandmana. Umesto reči "ostali" u Zakonu o efikasnom korišćenju energije, da stoji "autonomna pokrajina". Svima dobro. Nije izvorna nadležnost, nego je poverena, kao Kruševac ili Novi Sad nema izvornu nadležnost za taj program, nego poverenu. Stvarno je jednostavno. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Tako je. Da bi se ovaj zakon realizovao, a iz ovog zakona treba proizađe akcioni plan podizanja energetske efikasnosti, iz ovog zakona treba da proizađe, isto tako, pored akcionog plana, i sam program realizacije, odnosno podizanja energetske efikasnosti. Da bi on kao takav mogao da zaživi sa svim svojim kasnije podzakonskim aktima taj posao mora da se obavi na nivou cele države, dakle centralizovano. To nije poverena nadležnost jer je koncept takav da nismo poverili nadležnost. Akcioni plan, licenciranje, energetski menadžment i sve ono što ovaj zakon pretpostavlja, a mnogo je novina i meni je drago sa se slažemo da energetska efikasnost treba da se poveća, ali to može da se uradi samo centralizovano. Dala sam vam već opet i nekoliko primera isto tako, jer sam vam rekla da u svim zemljama u regionu je upravo tako urađeno. Kada se uradi akcioni plan za podizanje energetske efikasnosti, koji inače definiše i taj godišnji program koji ste vi pominjali vezan za energetsku efikasnost, njega definiše ministarstvo. Dakle, ostavili smo centralizovano. Nismo poverili tu mogućnost nikome baš zato što je to jedini način da brže dođemo do potrebnih parametara za podizanje energetske efikasnosti. Kada se uradi akcioni plan i sve još dalje od dokumenata, Srbija to predlaže, odnosno šalje energetskoj zajednici, a ne šalje Vojvodina ili bilo koji drugi deo Srbije. Verujem da smo se sada razumeli.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Nikako ne možemo biti saglasni, ministarka, pošto mi ne razgovaramo o predlogu zakona o akcionom planu, razgovaramo o programima koji se odnose na, po vašem predlogu, lokalne samouprave. Morate se odlučiti šta hoćete. Ako hoćete da vam argumentacija bude da ne može da piše "autonomna pokrajina" zato što će u akcionom planu sve biti propisano, zašto vam piše "lokalne samouprave"? U ostalom, ne raspravljam o akcionom planu, kao što ne raspravljam ni o budućem predlogu zakona o energetici. Raspravljam o članu koji je predamnom, gde se govori o programu korišćenja, gde piše "jedinica lokalne samouprave i ostali". Šta će vam biti u akcionom planu ostali? Mada, to me i ne zanima, to će biti tema za odbor pred kojim budete doneli akcioni plan ili ne. Naš amandman kaže da to što ste namenili lokalnim samoupravama, sa čim se slažemo, da namenite i autonomnoj pokrajini i da umesto toga ne piše "ostalim". Argumentujete nam potpuno pogrešno, da tražimo izvorne nadležnosti, to je netačno i argumentujete da će biti boljeg zakona koji će rešiti postupak kojim se donose odluke, što vam uopšte ne sporimo i na kraju kažete – nema veze šta piše u ovom članu, doneće se akcioni plan koji će biti centralizovan, jer mora biti centralizovan. Što vam piše "lokalne samouprave" onda? Ne može oba, pogotovo ne može ako razgovarate sa ljudima koji se razumeju u sektor i u oblast, ako razgovarate sa ljudima koji su osnivali energetsku zajednicu Jugoistočne Evrope, ako razgovarate sa ljudima koji su detaljno upoznati sa direktivama, akcionim planovima i strategijama 2020, 2050, kada je EU u pitanju. Ne može da se ovaj amandman oceni kao neustavan. Ne možete da nam date obrazloženje Vlade gde govorite o neustavnosti koja, po vašim rečima, odnosi se na sasvim različitu stvar. Ne možete da mi kao argument dajete akcioni plan u kojem će sve biti rešeno. Mi razgovaramo o amandmanu, o pretresu u pojedinostima i amandman traži da se uz reči "jedinica lokalne samouprave", a umesto reči "ostali ili zajedno" se reči "ostali" kaže i "autonomna pokrajina". Ništa više i ništa manje, uz saglasnost za akcioni plan, uz saglasnost za to da je energetska efikasnost briga ministarstva i uz nameru da vam to očigledno, na moju veliku žalost, ne uspevam da vam objasnim da vam ovim amandmanom omogućimo dijalog i efikasnije provođenje reformi u oblasti energetske efikasnosti zato što to Vlada Vojvodine može, kao što mogu mnogo bolje neke lokalne samouprave. Ako impredložite da imate listu lokalnih samouprava koje ćete, kako se to u Evropi radi, obeležiti različitom bojom, pa onih prvih 20 ili 30 najspremnijih da imaju poseban status, biću vam zagovornik toga koristi onaj kapacitet koji imaš na terenu raciom, a ne emocijom. Zahvaljujem.
Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Teodora Vlahović. Izvolite.
Svi amandmani koji slede, nekoliko njih, imaju istu logiku. Logika je bila da ako se članom 6. opredeljuje koje su obaveze Republike u ovom delu, koje su obaveze lokalne samouprave. Lokalne samouprave imaju program i plan energetske efikasnosti. Program i plan energetske efikasnosti imaju i svi drugi obveznici sistema energetskog menadžmenta. Iz svih obrazloženja i ono što je napisano, ono što je dobijeno na odboru ovde, stoji da bi pokrajina trebala da spada u druge obveznike energetskog sistema. Prosto, logično je da je to nivo vlasti koji treba posebno odvojiti i jasno reći da ima mogućnost da ima program i plan energetske efikasnosti. Pri tome dalje govorim ne o izvornoj nadležnosti, o poverenoj nadležnosti, što nije osporio kao takvu mogućnost i Ustavni sud. To je logika, a s obzirom da slede amandmani, posle ću dokazati da program i plan energetske efikasnosti i ostalo što smo predložili za autonomnu pokrajinu uopšte se ne razlikuje, pa prema tome ovde uopšte nije jasno u čemu je problem, da li je problem samo da se izbegne maksimalno moguće spominjanje autonomne pokrajine, da je to jedini način da se to izbegne, a ne suštinska razlika. Naši stavovi se zapravo ne razlikuju. Mi želimo isto da bude efikasno. Smatramo da nikada iz jednog centra ne možete postići takvu efikasnost. Teško da možete moje domaćinstvo bolje od mene da gledate sa stanovišta energetske efikasnosti. Svi zainteresovani u ovom ozbiljnom odgovornom poslu treba da udružimo aktivnosti i snage i da istrajemo da povećamo energetsku efikasnost. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Dakle, 160 opština u Srbiji će biti energetski obveznici. Sami ste rekli sad kada ste govorili da Vojvodina nije energetski obveznik. Nije, ali su zato sve opštine energetski obveznici i zato, između ostalog, stoji tamo ono "lokalne samouprave". Pored njih, obveznici su i privredna društva, pa se sada tačno nabraja koji su. Drugo, da se izbegne naziv Vojvodina, verujte, nemam pojma o čemu govorite. Dakle, to nije bio interes zakona. Cilj zakona, da ponovim ako niste pročitali u obrazloženju, jeste da se podigne energetska efikasnost u Srbiji, koja je pet puta lošija nego što je u zemljama EU. To je osnovni cilj, kako će to da se uradi ovim konceptom koji smo mi predložili. Ovaj koncept podrazumeva dakle, da stvari moraju da se centralizuju. Daleko od toga da to znači da ovo što ste vi rekli da ćemo biti neefikasni u realizaciji tog zakona. Bićemo onda ukoliko bude bilo i postojalo milion nadležnosti. Nema milion nadležnosti. Poverena nadležnost, da ponovim, mi ovim konceptom realizacije, odnosno ovim konceptom povećanja energetske efikasnosti nismo smatrali da će to biti dovoljno efikasno, da će omogućiti Srbiji u narednih deset godina, jer je to neki period na koji smo posmatrali program energetske efikasnosti, povećamo našu energetsku efikasnost za 9 do 11%.
Narodni poslanik Teodora Vlahović i prof. Janko Veselinović, podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 10. doda naslov i član 10a. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Teodora Vlahović.
Znači, opštine iznad 20.000 stanovnika, ako sam dobro primetila, ovde spadaju u veće korisnike. Autonomna pokrajina spada u veće. Nabrojana je. Ako gledamo šta je predviđeno u programu energetske efikasnosti, koji je ovde predložen za ostale, jer s obzirom, logika sve vreme govori, ako su odvojene jedinice lokalne samouprave dobile su poverene poslove, što je logično da su dobile. Sijaset komunalnih preduzeća imaju. Hoću da podsetim da pokrajina nije samo zgrada banovine, da ima i javnih preduzeća i ustanova itd, i ima mnogo većih obaveza. Nije ona obično domaćinstvo. Identično ono što smo mi predložili kao sadržaj programa energetske efikasnosti, ovde stoji kao ostali, gde bi trebalo da se podrazumeva i pokrajina. Prema tome, odbijanjem amandmana, posebno pozivajući se sve vreme da to ne može biti izvorno, a da pri tome niko nije ni tražio izvornu, nego poverenu nadležnost, smatram da to nije u redu i dalje smatram da ne može se autonomna pokrajina tretirati kao ostali, u smislu i rangu, s obzirom da su ostali privredni subjekti domaćinstva, zgrade, itd. Mislim da to nije način da se sa takvim tretmanom jedan nivo vlasti obradi u jednom predlogu zakona.
Narodni poslanik Vučeta Tošković.
Gospodine predsedniče, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, ne znam koliko su uporni predlagači ovih amandmana, a sve se radi o AP Vojvodini. Mogli smo to da prenesemo na okruge. Posle lokalnih samouprava, mogli smo da damo nadležnosti, da prenesemo nadležnosti okruzima, to bi bilo praktičnije nego Pokrajini Vojvodini. Dakle, znamo neke nadležnosti koje su prenesene pre par godina, da je to Ustavni sud osporio i sada se ponovo traže neke nadležnosti, a sve ono što je dato, da vam pravo kažem gospoda iz Pokrajine su upropastili, tako da ništa se nije dogodilo, sem što su upropastili te nadležnosti, kada su u pitanju pare i ostali ciljevi te nadležnosti. Ne znam koliko nije jasno već predlagačima, ne znam ni koji su to predlagači, s obzirom da tu ima frakcija u toj stranci, pa ne znam ko koga tu zastupa, u obrazloženju se kaže tačno zašto, iz kojih razloga, ne mogu da se prenesu nadležnosti na AP Vojvodinu. Može samo da im se da da nešto urade, što bi možda moglo da se i poveri AP Vojvodini, ali zašto kad je to preneseno sve na opštine. Molim vas, ne znam, mi hoćemo da napravimo sa ovim prenošenim nadležnostima državu Vojvodinu. To sve ide na taj cilj. Dakle, Ustav kaže da ne može da se prenesu nadležnosti, onaj koji je nadležan je Republika Srbija. Ne znam dokle ćete se upirati, i to su sve članovi 5, 6, 10, 15, 17, radi se samo o Pokrajini Vojvodini. Nemate pravo na to, ni moralno, ni ustavno, samo možete da pričate da bi narod zavaravali. Hvala.
Gordana Čomić, izvolite.
Problem sa obrazloženjima Vlade i odbora je što postoje nadležnosti AP i postoji Zakon o prenosu utvrđenih nadležnosti. Ovim Predlogom zakona vi praktično izuzimate AP, iz poveravanja poslova energetske efikasnosti i samo ćete sami sebi napraviti problem. Volim ljude kada imaju čvrsto svoj stav, ali je taj stav poguban po njih, kada nije utemeljen na činjenicama. Ne volim da ljudi imaju stavove koji su loši po njih, jer kad su takvi stavovi loši po njih, onda su loši po sve druge. Dakle, insistiranjem da se ne poveravaju poslovi energetske efikasnosti AP, pravite problem, jer ona ima nadležnosti za koje joj treba poveriti poslove. Kada kažemo Ustav može, odnosno zakon će na osnovu Ustava da da neke poslove, samo lokalnim samoupravama. To se zove poverena nadležnost, da izvinite, davanje poslova. Mi predlažemo da iskoristite resurs koji vam je na dlanu i da poverite nadležnosti, da poverite poslove, onima koji su spremni da te poslove obave. Ništa manje i ništa više. Bio bi komičan primer, kada bi tražila od ministarke Mihajlović da kažem – nadležnost, bez obzira da li je u pitanju zgrada ili šta god, gde je nadležnost neokaljana odlukama Ustavnog suda i da onda tražim od vas da mi kažete kako će se, čijim programom za to na čemu je ostala nadležnost izvorna AP, kako će se sprovoditi program efikasnog korišćenja energije? Dakle, moraćete da budete maštoviti, pa da kažete – sada ćemo da vidimo da li ćemo mi to da poverimo lokalnoj samoupravi, gde se recimo nalazi zgrada, ili ćemo mi da zovemo Vladu Vojvodine, pa da se sa njima dogovaramo kako da bude energetske efikasnosti. Pa mi vam kažemo – dajte im da to rade. Kada to radi Novi Sad, onda može da radi i AP. Nema tu ničega, osim emocija i osim izmišljenog straha. Kad god se pomene poverena nadležnost AP Vojvodini i nema političkog koškanja. Ima racionalnog. Rekla sam u raspravi u načelu, hajde da budemo racionalni ako govorimo o racionalnom korišćenju energije. Ne radi se tu ni o čijem porazu, ni o čijoj pobedi, ne radi se u suštini o ustavnim izvornim nadležnostima Vojvodine. Radi se o dogovoru, o dijalogu, i tu nema pobeđenih i poraženih, ima zajedničkog uspeha svih nas. Ako program efikasnog korišćenja energije možete da sprovedete efikasno i racionalno, paradoksalno je da hoćemo da korenito izmenimo sektor kojim energiju proizvodimo, prenosimo i distribuiramo. Nećemo da učinimo taj mali napor, samo da se upitamo, pa dobro šta ćemo uopšte sa nadležnostima koje AP ima kada je u pitanju efikasno korišćenje energije? To se isto mora raditi. Zašto da izmišljamo, na koji način to da sprovedemo na osnovu centralizovanog plana, niko nema ništa protiv. Samo, ako već pišete "ostali", i ako već pišete "lokalna samouprava", poverite, dajte i AP da radi te poslove, zato što imaju sa čim i imaju kada i mogu da rade, i ovako i onako će se ti poslovi raditi sa sektorom AP Vojvodine i sa Vladom Vojvodine, i ovako i onako. Samo što vašim izborom neće biti utemeljeno u zakonu, nego će zavisiti od toga da li se i kako ministarstva Republike Srbije i sektori i sekretarijati u Vladi Vojvodine dogovaraju, ili se ne dogovaraju. Zašto da to ostavimo ljudima ovde ili tamo? Samo zapište u zakonu, ništa više.
Reč ima ministarka Zorana Mihajlović.
Prvo, ne pozivam se na odnose poverene i izvorne nadležnosti, nego pre svega na ono što se zove struka u oblasti energetike, sprovođenja energetske politike i strategije. Potpuno ste u pravu u jednoj stvari, da mi hoćemo korenito da promenimo način kako se sprovodi energetska politika i kako će izgledati strategija razvoja energetike, jer sve ono što se dešavalo u prethodnim godinama, pokazuje nam da rezultati nisu dobri. U prethodnim godinama nije na vlasti bio SNS, nego upravo DS sa svojim koalicionim partnerima. Rezultati u energetici nisu dobri i mi hoćemo korenito da promenimo stvari. Dodatno, neću da postavljam pitanje zašto se ovaj zakon nije doneo ranije. O tome smo pričali kada smo govorili generalno o zakonu. Zakon je morao da se donese već pre nekoliko godina, 2008. godine. Evo, sada je 2013. godina i sada ćemo ga doneti. Sad se mi raspravljamo oko nekih stvari koje uopšte nisu ona priča koja se zove stručnost, odnosno kako da povećamo energetsku efikasnost. Ako postoje različiti koncepti u ovoj Srbiji kako će najbolje da se sprovede ovaj zakon, to je, verujte, samo u Srbiji. Da podsetim ponovo, u svakoj drugoj državi koncept povećanja energetske efikasnosti je na nivou same države. Dakle, nije nikako podeljen na ovaj način kako vi sada predlažete, vezano za stavljanje AP Vojvodine. Verujte, nemam nikakav problem sa tom pričom. Već drugi put u svojim izjavama vi govorite o emocijama, strahu itd. Mene su naučili da kad neko stalno o tome govori, onda on sam možda ima taj neki problem sa emocijama i strahom. Jedina stvar koju sam ja gledala kao ministar energetike je kako da budemo efikasniji i kako da ne prođe 15 godina da bismo sproveli određene planove i programe energetske efikasnosti, zato što Srbija ne može to da čeka, zato što mi danas zaista bacamo energiju. Što se mene tiče, zaista više neću po ovom pitanju objašnjavati. Pokušali smo da objasnimo. Rečeno vam je takođe i na Odboru šta to znači. Ako vi i dalje smatrate, to je potpuno vaše pravo. Duboko verujem da će energetska efikasnost u Srbiji da bude povećana i da je ovo glavna stvar koju smo mi kao država morali da uradimo, a to je da donesemo ovakav zakon.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković.
Samo bih hteo da postavim jedno pitanje. Kad bismo preneli ove nadležnosti, koje zahtevaju amandmanom, šta ćemo da radimo sa onim nadležnostima, napomenuh sad "Razvojnu banku Vojvodine", napomenuh Fond za kapitalna ulaganja u Vojvodini? Upropastili su te dve institucije, a da ne govori o nekim drugim institucijama. Da vam poverimo sad još mnoge stvari, da prenesemo nadležnosti, da opet imamo problema sa AP Vojvodinom, kada je u pitanju finansiranje iz budžeta. Malo razmislite o tim stvarima. Nemojte biti toliko uporni da je vaše u pravu, a da naše po Ustavu nije u pravu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Ministarka je rekla da ona uopšte ne govori o poverenim i izvornim nadležnostima. Nažalost, gospođa ministar, samo o tome govorimo. U vaše ime je Vlada nama poslala obaveštenje da je naš amandman neustavan. Kad kažem naš, kažem u ime kolega Janka Veselinovića i Teodore Vlahović, koji su neposredno potpisali amandman. Samo se o tome radi. Greška je tu načinjena. Ne bih imala potrebe da govorim o emocijama i o neznanju da ovde nemam pred sobom amandman da je neustavan, a da je u proceduri, da nemam vaše obrazloženje, gde se pozivate na potpuno različitu stvar. Samo mogu da govorim o onome što je predamnom i što je tema dnevnog reda. Cela diskusija naša, ili generalno, oko ovog amandmana je oko toga što ste vi procenili da je poverena nadležnost izvorna, a nije. Jednostavno, nije. U vaše ime to rade vaši saradnici. Da li vi to pregledate neposredno pre nego što dođe u Skupštinu, to je stvarno u vašoj nadležnosti. Vaše Ministarstvo je nama reklo da mi tražimo izvornu nadležnost, što je netačno. Vaše Ministarstvo je nas obavestilo o tome da je ukinuta izvorna nadležnost, što sa ovim zakonom nikakve veze nema. Dodatno kažete da se mi zalažemo za koncept podeljene energetske efikasnosti. Nemojte da imate nikakve sumnje da je to ideja za koju bih se zalagala, da bih ja sve vas ostavila bez ikakve sumnje da hoćemo koncept podeljene nadležnosti, ali nije. To je vrlo jednostavno obrazložiti. Ponavljam, razgovarate sa ljudima koji se 10 godina bave povezivanje regionalne efikasnosti i radom u sektoru energetike sa rezultatima koje vi imate pravo da kritikujete, osporavate, omaložavate, ali i sa predlogom zakona koji je urađen u tom istom krugu ljudi, koji ste nam doneli. Ne morate vi da kažete – nismo morali puno da radimo, morali smo samo malo da ga popravimo, jer je bilo dosta rasprave oko fonda. Ali, taj zakon, takođe, je delo tih ljudi. Loš, dobar, o tome možemo koliko hoćete, političke diskvalifikacije, kad god hoćete, to je nebitna stvar. Ono što je bitno je da pokušavate da ovim zakonom sebi napravite problem. Neće proći dugo, kao što je i bilo. Nažalost, imam uporište u ovome što govorim. Kad smo upozorili da će Zakon o Narodnoj banci napraviti problem Srbiji, dobili smo podsmeh, ruganje, omalovažavanje i ruženje, pa smo zakon menjali, jer je zakon napravio problem Srbiji. Kada je bilo drugih propisa koji su napravili problem Srbiji, upozoravali smo – nemojte to da radite, jer ćemo imati problem koji ćemo morati zajedno da rešavamo, pa smo svaki put bili ruženi, diskvalifikovani, omalovažavani i ućutkivani. Sada vam samo ponavljamo – napravićete problem sebi u operativnom radu sa programima korišćenja energetske efikasnosti. Možda nećete dolaziti u Skupštinu da ponovo razgovaramo o tome kome dajete i na osnovu čega da radi neki posao koji je u jasnom, nepodeljenom, jedinstvenom, strateški koncipiranom konceptu države Srbije za energetsku efikasnost za sledećih pet godina, 10, 20, volela bih da vidim i do 2050. godine. Ne sumnjam da i o tome sa nama razgovarate. Moraćete da imate proceduru s kojom na dnevnoj bazi sprovodite program kada je reč o lokalnim samoupravama i kada je reč o ostalima. Sve što je naš predlog, koliko god ko pokušao da nas omalovaži, naruži ili nam kaže da ne znamo, da ne razumemo, ja najviše volim kad neko razume ono što ja ne razumem, mi vam samo kažemo – razmislite i jednostavno dajte da se to radi, jer ćete to i ovako i onako morati da učinite da bi celoviti program energetske efikasnosti zaista mogao da funkcioniše. Radite i kontrolu, nadzor, sve. Imaćete našu podršku. Podzakonski akt koji treba da uradite na osnovu ovoga, ako u njemu ne može da piše da je AP, šta će pisati? Zakoni koje donosimo, i to sam rekla svakom ministru koji je došao na prvo davanje izveštaja, bez obzira kako bili dobri i s koliko temeljnosti svi mi učestvovali u čitanju tih zakona, nekorisni su bez podzakonskih akata. Ako hoćete da donesete podzakonske akte na osnovu kojih će ovo biti primenjivo, moraćete da izostavite da postoji AP. Za podzakonski akt neće moći da važi demagogija o izvornim i o prenetim nadležnostima, a pogotovo sad neće moći da važi, jer ste svoje poslednje obraćanje nama počeli sa tim da vi ne govorite o poverenim i izvornim nadležnostima. Ako ne govorite, onda napravite red u ministarstvu, pa neka nam vaši saradnici ne šalju izveštaje vašeg Ministarstva, koje je prošlo Vladu, gde piše isključivo obrazloženje o izvornim i poverenim nadležnostima. Izvorne nadležnosti niko ne spominje. Podeljen koncept korišćenja efikasne energije niko ne spominje. Uspeh ovog zakona, to mi spominjemo, ja u odbrani amandmana koji su podneli moje kolege. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao neko ko živi na teritoriji AP Vojvodine, kao neko ko je u program 1990. godine ugradio deo programa koji se odnosi na AT Vojvodinu, dok ih neki koji se danas zdušno zalažu za to nisu ni pominjali. Kao neko ko je učestvovao u donošenju Ustava, samo kao glasač koji se nije nagađao i pogađao kako taj ustav treba da glasi, kao neko ko nije učestvovao u izboru Ustavnog suda, odnosno članova Ustavnog suda koji je osporio određene nadležnosti Vojvodine, javio sam se za reč čisto da građani koji gledaju ovaj prenos vide da ima poslanika sa teritorije AP Vojvodine koji ne dele mišljenje i stav određenog broja poslanika koji takođe žive na teritoriji Vojvodine, pa i nekih koji su sa njima solidarni, iz stranačkih razloga. Mislim da poljoprivrednu politiku i energetsku politiku treba voditi jedinstveno na teritoriji cele države i mislim da je to praksa svugde u Evropi i da to nije praksa samo u našoj zemlji. Nisam birao Ustavni sud i nisam ni uticao na to da se ospore neke nadležnosti Vojvodine koje su izvorne i prenete i koje su funkcionisale za vreme vladavine bivšeg režima. Kao čovek koji živi u Vojvodini, upozoravam gledaoce da treba da razlikuju pravo Vojvodine i građana koji žive na teritoriji Vojvodine i prava vojvođanske Vlade. Ono za šta se zalažemo su prava. Mi koji živimo u Vojvodini smo za prava svih ljudi koji žive u Vojvodini, da svi imaju koristi od tih prenetih izvornih nadležnosti, koje su sa Republike prenete na Vojvodinu, a ne samo da se ta prava ostvaruju preko Vlade Vojvodine. Šta hoću da kažem? U zalaganju za autonomiju Vojvodine se nismo zalagali za prava Vlade Vojvodine, već za prava cele Vojvodine, tako da to treba podeliti. U ovom trenutku nemamo nikakve koristi, barem mi koji nismo politički podobni, nemamo nikakve koristi ni od prenetih ni od izvornih nadležnosti. Jednostavno, jednu centralizaciju smo zamenili drugom centralizacijom. Mi smo se zalagali da od centralnog Beograda dobijemo centralizaciju Novog Sada, pa umesto "Srbijašume" imamo "Vojvodinašume" i nema dalje. Više se nadležnosti ne dele na šumska gazdinstva, pravo da svako srazmerno svojim prihodima ima pravo da podeli više. Jednostavno, samo ono što su nekada radile "Srbijašume", sada rade "Vojvodinašume". Takođe, nismo se zalagali da dobijemo umesto "Srbijavode" "Vojvodinavode" i da sve ovo drugo ostane isto. Dakle, nismo se zalagali da jednu centralizaciju zamenimo jednom manjom centralizacijom, već smo se zalagali da ta prava, nadležnosti i finansijska sredstva koje dobije Vojvodina, dobiju opštine, dobiju regioni, da ta centralizacija bude opšta, a ne da vodi samo do fotelje Bojana Pajtića i njegovih saradnika. Za to se nismo zalagali i oni koji gledaju ovaj prenos, to treba da znaju, da se u stvari radi o tome i da je svojevremeno vlast jednog dela stranaka koje su vladale u Beogradu i Novom Sadu, vlast je preneta sa jednog dela stranke na drugi deo stranke, napravljena je neka vrsta federalne, konfederalne stranke, koja je činila vlast u prošlom periodu a sada je čini u Vojvodini, i otuda su ovi nesporazumi i nervoza koja raste. Ona se prenela i na energetsku efikasnost. I dalje tvrdim da takvu vrstu dela energetske politike treba voditi, kao i poljoprivredu, celovitu i za celu zemlju. Ne znam, ministarka energetike treba da objasni da li je praksa negde u Evropi da energetsku politiku, odnosno politiku energetske efikasnosti vode regioni, pa da mi to objasni za savesne države, kao što je to Nemačka i neke druge, koje su po svom sastavu i po uređenju federalne države. Mislim da to nije praksa, a da se ovde u stvari radi o tome da neko ko je izgubio vlast u Beogradu, u centrali, trenutno je drži u Novom Sadu – da, razumem tu vrstu nervoze, ali ne razumem tu naglu rastuću borbu za prava Vojvodine, s obzirom da su mnogi od njih 1990. godine gotovo u potpunosti negirali tu vrstu autonomije za koju se danas zalažu, a pripadam onoj stranci koja je još 20. maja 1990. godine, Narodna seljačka stranka je stavila u program autonomiju Vojvodine ekonomskog tipa i ni dan-danas ne odustajemo od toga. Smatramo da autonomija nije ono kada ovlašćenja jedne vlade prenesete samo na pokrajinsku vladu i onda što naš narod kaže – nema dalje. Ta autonomija koju je dobila Vojvodina treba da se podeli srazmerno svim građanima, bez obzira na politička opredeljenja opštinskih rukovodstava koji čine vlast u pojedinim opštinama u Vojvodini, a ne da moramo da budemo politički podobni, da bi sredstva koja Republika u iznosu od 7% prenosi na AP Vojvodinu, da moramo da se udvaramo Vladi Vojvodine i da moramo biti istih političkih uverenja da bi ostvarili neka prava. Dakle, ta prava koje dobija AP Vojvodina moraju da se podele, prava, odgovornosti i novac, između, čak kažem, mesnih zajednica, opština i Vlade AP Vojvodine, a ne da korist imaju samo pojedini. Za to sam da korist od tih ovlašćenja i od tog novca imaju svi. Vojvodina je čak sada u boljem položaju. Ona je i dalje zadržala 7% prava iz republičkog budžeta. Ustavni sud, čiji je sastav birala prethodna Skupština, ja svakako nisam, donošenjem odluke da su neke nadležnosti neustavne, omogućila je da sredstva ostanu ista a da zbir nadležnosti bude manji. Verujem da se sva ta sredstva mogu da iskoriste za one nadležnosti koje im nisu osporene, da to ostvare u većem i punijem iznosu i u korist svih građana, bez obzira na njihova nacionalna, verska i politička uverenja. Voleo bih da mi ministarka kaže – gde postoji neka zemlja koja je svoju energetsku politiku dodelila da vode regioni? Zahvaljujem vam se na pažnji.
Narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović podneli su amandman kojim predlažu da se posle člana 15. doda naslov i član 15a. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Teodora Vlahović. Izvolite.
Upravo smo u ovom članu predložili da se odrede neka ovlašćenja nadležnih organa AP. Rekla bih da ovde ne može biti ništa u suprotnosti sa mišljenjem Ustavnog suda, jer i sam zakon kaže da su organi AP dužni da dostavljaju izveštaj ministarstvu. Znači, ovde se to predlaže, da vode bazu podataka na svojoj teritoriji, što ne znači da se ne vodi baza podataka na celoj teritoriji. To je isto nešto što ne može biti sporno, da organizuje polaganje ispita za energetske menadžere i na energetske savetnike. Ovde nije rečeno – licenca, nego samo – s obzirom da se polaganje ispita u ovoj oblasti obavlja u okviru AP Vojvodine i ne samo u ovoj oblasti. Znači, i rudari, geolozi, a da ne govorim i pravosudni ispit, da ne govorim da je ta materija bila pred Ustavnim sudom i da je Ustavni sud rekao da to nije neustavno, znači, taj pravosudni ispit. Licenca je nešto što treba da bude na nivou republike i to je jedinstveno. Inače, program ostaje i nije dirnuto da program donosi ministar ili ministarstvo. Jedinstven program, jedinstveni kriterijumi i inspekcijski nadzor za koji smatramo da će se efikasnije vršiti ako se vrši i na tom nivou. S obzirom da ne volim da koristim Poslovnik, da podsetim, izvinjavam se predsedniče, ali vama se obraćam momentalno. Znači, ne volim da zloupotrebim Poslovnik i iskoristiću deo vremena da vas zamolim, i budućeg predsedavajućeg – nijednog momenta za vreme ove rasprave, koristim pravo da branim amandmane koje sam podnela, nisam izašla iz teme dnevnog reda. Drugi poslanici su raspravu vodili šire nego što bi vodili u raspravi u načelu. Molila bih vas, nisam htela da koristim Poslovnik, da kažem da raspravljamo o načelu. Koristim poslaničko vreme i ipak vas molim da govorimo o amandmanima i da ne dozvolite da se govori o svemu i svačemu povodom ovih amandmana.
Znate da se u ovoj Narodnoj skupštini uvek držimo Poslovnika, ali da na neki način dozvoljavamo poslanicima da na neki način pokažu širinu u načinu obrazlaganja. Nikada nisam, niti imam nameru da bilo kom poslaniku bilo koje poslaničke grupe uskratim pravo da na način na koji smatra da je važno iznese ono što se nalazi u sastavu amandmana. Mislim da je to normalno. Uvek imate pravo da ukažete na povredu Poslovnika. Skupština će se u danu za glasanje izjasniti da li ste vi bili u pravu ili niste. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Teodora Vlahović, izvolite.
U ovom amandmanu se predlaže samo da se podaci sa teritorije AP Vojvodine, pored toga što se dostavljaju ministarstvu, dostavljaju i nadležnom organu AP iz prostog razloga što se smatra da kada AP Vojvodina ima podatke može u boljem smislu da koristi svoje kapacitete i na neki način da usmeri sredstva koja nisu sporna da ima u ovom zakonu u ovoj oblasti. Ako ne znate kakvi su vam rezultati u jednoj oblasti i na jednom području, teško da možete pravilno usmeriti sredstva i usmeriti ih u kom pravcu su najnužnija. Svesni smo da ovi podaci koji se prikupljaju u ministarstvu imaju i drugu ulogu. Pročitali smo obrazloženje, ne samo obrazloženje koje je dato sada već smo pratili i javnu raspravu 2011. godine i sve što je rečeno oko toga u javnoj raspravi.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Poštovana predsedavajuća, uvažena gospođo ministar naša ideja za podnošenje ovog amandmana jeste da umesto – ministra stoji – ministarstvo kao ovlašćeno za tu vrstu poslova i radnji koje ste predvideli ovim članom, s obzirom da je bila namera da rasteretimo ministra koji nije stručan za sve poslove koji mu se stavljaju u nadležnost, a to su pripremanje, analiza, određivanje sastava komisije i ostalo, i da se posebnim pravilnikom ministarstva ovlaste stručne službe koje bi preuzele ovu nadležnost. O čemu se zapravo radi? I ovako će stručne službe vama pripremati sve to što stoji i naša ideja je bila da se u okviru pravilnika u ministarstvu da li načelnik ili državni sekretar odredi samo za taj posao koji bi se time i bavio da bismo znali da jedno stručno lice konkretno odgovara. To nam je bila namera da se na taj način izvrši svojevrsna profesionalizacija u okviru samog ministarstva da se na čelo tog sektora ili dela odgovornosti posla stavi neki državni sekretar ili pomoćnik koji bi se isključivo time bavio i odgovarao bi vama kao ministru. Ono što je druga tema za nas je kako će se u jednom "Sartidu" vršiti kontrola energetske efikasnosti? Da li će taj "Sartid" koji najavljuje početak rada plaćati struju ili neće, s obzirom da znamo koju količinu energije taj "Sartid" koristi, da pola "Đerdapa" radi samo za "Sartid"? Kako će se plaćati struja i kontrolisati energetska efikasnost i uopštekako će se kontrolisati plaćanje električne energije od strane najvećih dužnika u Srbiji, a to su javna preduzeća, gradovi i opštine? To je ono što je za nas dilema. To je ono što je za nas pitanje naše za vas – da li u nekom trenutku možete kao ministar ili kao Vlada da ponesete Skupštini izveštaj koliko gradovi i opštini u Srbiji i javna preduzeća duguju za struju i gas? Mislim da bi taj podatak bio vrlo značajan da ga vidimo, da vidimo da li su pojedine opštine koje važe za najuspešnije u Srbiji bile najveći dužnici. Da bi se videlo da li se te silne subvencije koje se dele dele na štetu svih građana koji plaćaju to što oni rade? Struju i gas plaćaju svi građani jer se dugovi za struju i gas prebacuju na građane time što se država zadužuje da bi platila dugove "Srbijagasu" i Elektroprivredi. To znači da svi građani iz budžeta plaćaju dugove koje napravi pojedina opština ili pojedino javno preduzeće time što će samo sebi praviti marketing. To je informacija koju bi voleli da dobijemo. Nadam se da nije tajna i da mi kao narodni poslanici možemo da znamo koliko opštine i gradovi u Srbiji i javna preduzeća duguju za električnu energiju i za gas. To je nešto što će nam pomoći u svim daljim raspravama na temu energetike. Uvodi se nova taksa za obnovljivi izvor energije, tzv. zelenu struju. To nema veze sa amandmanom, ali koristim vreme grupe da govorim i o ovome što će doći na red s obzirom da govorimo o energetskoj efikasnosti. Uvodi se nova taksa od 4,4 pare po kilovatu utrošene električne energije za obnovljivi izvor energije tj. za zelenu struju koju će svaki građanin plaćati na svom računu. Pored već postojeće takse za struju od 31,5 dinara, plaćanje mernog mesta od 120 dinara uvodi se i nova taksa koja će po prosečnom računu biti između 25 ili 30 dinara, u zavisnosti od prosečnog računa u Srbiji. Imamo 3,5 miliona domaćinstava u Srbiji i 3,5 miliona brojila. Dolazimo do jednog ozbiljnog iznosa na godišnjem nivou. Da li je to možda jedan od stabilnih izvora za punjenje budžetskog fonda koji je predviđen ovim zakonom? To je jedno pitanje. Da li će ovim sredstvima raspolagati EPS i na koji način će se trošiti, s obzirom da se tu priča da ćemo subvencionisati privatnike koji proizvode zelenu energiju? To su neke teme za razgovor i po amandmanima u okviru vremena poslaničke grupe i da mi kao poslanici dobijemo neke informacije koje su suštinski vezane za ovaj zakon i za energetsku efikasnost i za obnovljive izvore energije koji predstavljaju povezanu celinu kada govorimo o uštedi energije i racionalnom raspolaganju sa resursima koji su oskudni u Srbiji. Hoću odgovor ukoliko je to moguće da nam pripremite za neku od narednih sednica ili dostavite u vidu informacije – koliko gradovi, opštine i javna preduzeća čiji su osnivači gradovi i opštine duguju za električnu energiju i gas? Mislim da taj podatak ne bi trebao da bude tajan i da bi sa tim podatkom trebalo svi da se upoznamo da bi znali na koji način se troše sredstva poreskih obveznika. Hvala.
Ministarka Mihajlović. Izvolite.
Naravno da nije nikakav problem da dobijete takvu informaciju, iako ovo nije tema amandmana koji ste dali. Da se vratim na amandman, a onda ćemo i ono obnovljivih izvora i oko svega. Skroz se sa vama slažem. Naravno da će stručne službe unutar ministarstva uraditi sve, ali ono što je meni dato kao obrazloženje, čak sam ranije smatrala da stoji ministarstvo, sasvim je u redu, je dat Zakon o državnoj upravi kojim je propisano da ministar predstavlja ministarstvo i zbog toga umesto reči – ministar ne može da stoji reč – ministarstvo. To rade stručne službe i postoji poseban odsek unutar ministarstva koji se zove Uprava energetska efikasnost. Tako da ih tog razloga to nije prihvaćeno. Vezano za dugovanja lokalnih samouprava i uopšte budžetske korisnike, iako nije poslaničko pitanje, Ministarstvo energetike će dostaviti pisano informaciju o tome i to treba da znate. Tiče se isto tako da vidimo i ta potraživanja koja imaju EPS i "Srbijagas". Mislim i na jedne i na druge, a onda moramo da vidimo i zašto imamo tolika potraživanja i šta se to desilo, jer nije pitanje samo budžetskih korisnika, lokalnih samouprava i republičkih organa nego je i pitanje preduzeća u restrukturiranju, pitanje je i nekih drugih privrednih subjekata pa danas imamo situaciju da EPS potražuje milijardu evra od privrede i domaćinstava. To nije moglo da se nakupi odjednom nego se to dešavalo u prethodnom periodu. Da li nije bilo dobre kontrole? To ćemo da vidimo sada kada krećemo u ono što se zove rešavanje pitanja potraživanja. Druga stvar, vezana za obnovljive izvore i za tu taksu koju ste pomenuli, jeste da postoji određena obaveza. Zapravo, našjedan od prioriteta jeste da iskoristimo obnovljive izvore energije. Oni koji se bave iskorišćenjem potencijala obnovljivih izvora energije jesu povlašćeni proizvođači električne i toplotne energije prema Zakonu o energetici, ne samo kod nas, nego svuda u svetu. Po tom osnovu oni dobijaju određene, povlašćene cene i mogućnost da pristupe mreži u narednih 12 godina. Taj iznos, prema uredbama po ovlašćenim cenama, za prosečno domaćinstvo je negde oko 16 dinara. Prosečno domaćinstvo je do 400 kilovata. Sad ako vi mislite da se iz toga puni ovaj budžetski fond, ne, ne puni se, apsolutno. Ovaj iznos tih tzv. fidin tarifa ide direktno proizvođačima u određenom vremenskom periodu. Moram da vam kažem isto tako da je ostala prethodna uredba o tim povlašćenim cenama, nažalost, Srbija bi morala mnogo više novca da izdvoji. Kada kažem, nažalost, sa jedne strane treba da iskoristimo potencijale obnovljivih izvora energije. Apsolutno nije sporno i svi se slažemo, ali, sa druge strane, država, odnosno krajnji potrošač, treba da izdrži taj trošak u situaciji kada mi jesmo ekonomski u ozbiljnom problemu. U tom smislu smo uredbu promenili u januaru, doneli novu uredbu gde smo određene fidin tarife morali da smanjimo, zbog toga da bismo izbalansirano pokušali da do 2020. godine izdržimo taj pritisak, koji se zove iskorišćenje obnovljivih izvora energije, jer, kažem, to s jedne strane jeste kritična tačka, imajući u vidu da se prevali naravno na krajnjeg potrošača, ne kod nas, nego kod svih. Takođe i o tome možemo da vam pošaljemo informaciju.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, replika.
Nije replika. Po osnovu replike se javljam. Prosto, samo jedan komentar. Na ovaj način opet se trošak svaljuje na građane što pored troška, koje građani imaju, pomenuo sam 31,5 dinara fiksnu taksu i naknade za merno mesto, uvodi se nov namet koji nije veliki, ali kada se gleda u odnosu na 3,5 miliona brojila, koliko ih još ima, jeste veliki, jer građani duplo plaćaju tu električnu energiju, zelenu energiju. Prvo je plaćaju kroz kilovat čas, koji naravno plaćaju kao i svi drugi, plus plaćaju ovu posebnu taksu. Znači, nije sporno da država treba da pomogne obnovljive izvore energije i da država treba da nastoji da njih bude što više, kako bi zdravijei u zdravijem ambijentu živeli. Sporno je da krajnji korisnici, građani, duplo plaćaju taj trošak i da se na njih prevali trošak obnovljivih izvora energije. Znači, to je ono što je dilema. Razumem da EPS nema para, da država nema para, ali to ne znači da građani imaju para. Treba razmisliti na koji način da se finansiraju troškovi obnovljivih izvora energije, odnosno proizvodnja električne energije iz obnovljivihizvora energije.
Reč ima ministarka Mihajlović.
Samo mala dopuna. Ne plaćaju građani duplo tih 16 dinara, koje sam ja pomenula za prosečno domaćinstvo. To je jedino što građani izdvajaju i to ide za obnovljive izvore energije. Sa druge strane, imate onaj benefit koji govori da ćemo mi u naredne dve do tri godine ili četiri imati hiljadu novih megavata i to upravo iz obnovljivih izvora energije. O broju zaposlenih, o konkurentnosti itd, da ne pričam. Nije to samo segment o kojem vi govorite. Slažem se, nismo mi toliko bogati da možemo toliko toga da isfinansiramo, ali ovo je jedini način koji je primenjiv u svim državama. Kažem vam šta smo mi, kao novo ministarstvo, uradili. Upravo zbog situacije o kojoj vi govorite, smanjili smo određene fidin tarife, ali do nekih granica da bismo imali neki priliv, investicije i investitore. Da smo ih potpuno ukinuli ili da smo ih potpuno smanjili, imali bi problem. Pretpostavljam da znate, fiksni trošak samog ulaganja u iskorišćenje obnovljivih izvora energije je veoma visok u odnosu na sve drugo. To je jedan od načina, povlašćena cena električne i toplotne energije, a koristi koje država ima od toga, kroz energetsku efikasnost, između ostalog, podizanje, ako imamo kogeneraciju obnovljivih izvora energije. Druga korist koja se tiče podizanja energetske bezbednosti, sve što se kod nas proizvede mnogo je bolje, nego da ga uvozimo. Naravno, ova treća korist jesu obnovljivi izvori energije i ta ekološka korist, kako je zovem, odnosno ekološka bezbednost.
Da li još neki želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković.
Gospođo predsedavajuća, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, član 24. se odnosi na izveštaj o sprovedenom energetskom pregledu. Podneli smo amandman na član 24. stav 2. Kao i prethodni amandman odnosi se na istu stvar. Nama je mnogo logičnije da ministarstvo bude zaduženo za nešto, nego sam ministar. Dakle, vi ste u stavu 2. napisali – ministar bliže propisuje sadržinu izveštaja o sprovedenom energetskom pregledu, odnosno energetskoj reviziji. Potpuno ista stvar, kao i kod prethodnog amandmana. Među brojnim nadležnostima, o tim nadležnostima sam više govorila kada smo govorili u načelu, jer na mnogo mesta imate svašta da ministar mora da se pita, a to po nama nije suštinski značaj ovog zakona. Recimo, sadržina izveštaja o sprovedenom energetskom pregledu, odnosno energetskoj reviziji. Samo malo, ako se vratimo, ministar propisuje izgled obrasca, sadržinu, rokove, način dostavljanja, sadržinu izveštaja. Pitam se – čime će se baviti stručne službe u tom ministarstvu. Naravno, svi smo saglasni da će se one baviti ovde. Ispada da će se stručne službe baviti kreiranjem energetske politike ili, ne daj bože, nadzorom nad sprovođenjem te politike. Zapravo, nekako smo te zakone koje donosimo, pa i o Zakon o ministarstvima, doveli do apsurda. Ministar predstavlja ministarstvo, ali je zaista apsurdno da za svaku sitnicu, koja nema nikakve veze, mora da odgovara ministar. Ministar je dužan da kreira energetsku politiku. Moj kolega Dejan Mihajlov je započeo jednu temu o kojoj smo mi, kada smo pisali ove amandmane, raspravljali između sebe. Ako ministar ne može da se bavi tim velikim stvarima u kreiranju politike, onda će izgubiti silno vreme na sitnice, a neće moći da odgovori na ono što je njegov glavni posao. Recimo, kada smo navodili šta sve treba da propišete, bilo je pitanje, a što ne propiše način naplate EPS. Dobili smo odgovor. Vrlo brzo se pojavio u medijima. Propisali ste način, odnosno način na koji ćete regulisati pitanje dugovanja građana. U načelu smo govorili o tome i došli smo do istog stava da građani jesu siromašni, ali istraživanja kažu da oni koji su najsiromašniji, oni na neki način imaju subvencije, najviše plaćaju, iako kaže da svako šesto domaćinstvo nije platilo struju. Ovamo se dobija na nekom drugom mestu kada se ukrste ti podaci da samo oni bogatiji građani i oni najbogatiji građani ne plaćaju struju koju troše, a da siromašni plaćaju zato što znaju da ako ne plate dva meseca više neće moći da postigne tempo. Povodom toga smo raspravljali o tome kako je moguće da javna preduzeća ne plaćaju i niko ih za to ne opominje ili niko njima ne dođe da seče struju. Kako je moguće da drugi privredni subjekti na takav isti način duguju? Kako je moguće da opštine toliko duguju, da se radi o milionima, a građani nemaju tu povlasticu da duguju na takav način i da se o njima ne govori kao o uspešnim domaćinima, a recimo sa druge strane ne plaćaju struju? Pročitala sam jedan vaš komentar upravo vezan za ovo i vidim da ste potpuno na isti način reagovali, kao kada smo mi razgovarali vezano za taj način naplate dugovanja EPS. Zašto bi građani Srbije bili u poziciji da oni svi moraju da gledaju da li će EPS da opstane, kako će da opstane, da li se sastao Upravni odbor ili ne, ako oni svoja dugovanja isplaćuju? Dakle, država može da funkcioniše samo ako svako radi svoj deo posla i ako plaća svoje dugove. Šta je sa ovim koji ne plaćaju, sa javnim preduzećima, sa preduzećima koja su u restrukturiranju, šta je sa drugim privrednim subjektima, šta je, na kraju, sa jedinicama lokalne samouprave koje predstavljaju državu u malom i moraju da plaćaju svoja dugovanja. Deo odgovora smo dobili, ali bih volela da dobijem jedan komentar na ono što ste komentarisali kada su u pitanju lokalne samouprave, a koje apsolutno ne ispunjavaju svoje obaveze, a da istovremeno na neki drugi način troše ta sredstva. Hvala.
Reč ima ministarka Mihajlović.
Ovim smo pokušali da obavežemo EPS, naravno i "Srbijagas", da se krene u ono što se zove naplata potraživanja. U prethodnom periodu otpisivali smo kamate i nudili reprogram, poseban ugovor. Ukoliko se ne bude poštovao, opštine ili bilo koji drugi korisnik neće imati struju ili gas. Dakle, tim reprogramom nisu obuhvaćena samo domaćinstva, nego i pravna lica, apsolutno su svi obuhvaćeni, a to znači i lokalne samouprave. Slažem se sa vam, dugovi su ogromni. Da se ponovo ne vraćamo na to zašto su tako veliki dugovi i zašto su postojala selektivna isključenja itd, za mene je to gotovo sada prošlost. Mi sada moramo da vidimo šta ćemo da radimo sa tim milijardama koje EPS svakako potražuje. Na jednoj strani je okrenut i potreban mu je novac, recimo, i traži zaduženja, a na drugoj strani ima potraživanja. Ali, nije to samo pitanje EPS, to je prosto pitanje cele naše privrede, i EPS i "Srbijagasa" i toplana i robnih rezervi itd. Mi smo sada krenuli u taj posao koji se zove - hajde da podvučemo crtu i da te stvari rešimo. To govori još jednu stvar koju mi sada pokušavamo da uradimo, a to je da uspostavimo konačno sistem i da se zna ako ne ispoštujete pravilo šta vam sleduje nakon toga što to pravilo ili kriterijum niste ispoštovali. To je ono što je falilo u prethodnom periodu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlad i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvažena predsedavajuća. Gospođo ministarka, kao što i debata u načelnoj raspravi o zakonu nije bila mnogo žestoka i nije bilo preterano velikih zamerki, naravno nisam iznenađen odbijanjem amandman, to je u dobroj tradiciji ovih sedam meseci vladavine nove vlade. Ovaj amandman ne menja suštinu zakona, kao ni mnogi prethodni moji amandmani, već dodaje samo jedan malo drugačiji pogled zašto bi u 21. veku upravljanje energetskom efikasnošću bilo isključivo inženjersko pitanje i zašto taj posao ne bi mogao da obavlja neko sa dobrim znanjem ekonomije. Naravno da ni prihvatanje ni odbijanje ovog amandman ne donosi suštinske promene, ali širi jedan krug ljudi koji bi mogli da učestvuju, naravno, ukoliko polože ispit za energetskog menadžera i da možemo da uporedimo nekog drugog inženjera sa ekonomistom. Ukoliko isključivo to nisu mašinski ili elektroinženjeri, ne vidim zašto ne bi bio bilo koji drugi inženjer ili zašto onda ne bi mogao da bude ekonomski stručnjak, jer ovo nisu poslovi upravljanja svemirskim brodom, ovo je nastavak mistifikacije struke koja traje 30 godina u ovoj zemlji. Nije ovo nije ništa novo i nije ovo nikakva vaša izmišljotina, nego zatvorenost struka koja u 21. veku ne bi smela da postoji, ne treba da postoji i ne vidimo zašto i ekonomisti ne bi mogli da budu dobri energetski menadžeri, jer u drugim zemljama postoje takve prakse. Zahvaljujem se.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i profesor dr Janko Veselinović. Vlad i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da amandman nije u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Teodora Vlahović. Izvolite.
Htela sam da kažem da se ovde radi isključivo o polaganju ispita. O tome sam već govorila. Znači, polaganje ispita iz svih oblasti koje mogu da se organizuju u AP Vojvodini dozvoljeno je u sijaset zakona i ni jednom kao povereni posao nije taj ni oboren pred Ustavnim sudom, niti je proglašen neustavnim. Tako da, ono što je Odbor za ustavna pitanja rekao, da je to neustavno, mislim da su se zaleteli i zamalo da nisu i onaj amandman naš koji smo predložili na grejanje, na merenje grejanja, i za to rekli da je neustavno. Tako je krenulo širinom, jer ovde se verovatno treba svako udvarati svojoj vladi, bez obzira na ono što stoji pred nama. Međutim, neću ovde više to elaborirati, jer sam već elaborirala koliko je to besmisleno da se onemogućava da se sa više komisija i na različitim mestima polaže ispit, pa onda ćemo od silne naše efikasnosti doći do toga da ćemo nekoliko godina čekati da imamo dovoljno onih koji su položili stručni ispit. Pri tome se ne slažem da se ovo ne može samo zato što na osnovu ovoga treba licenca. Sve više će trebati licenca. Ima jako puno profesija u kojima se traži licenca. To je sve moguće s obzirom na stručni i naučni kapacitet koji se nalazi i u drugim sredinama. Ono što sam htela da kažem kada sam govorila o raspravi koja je išla van teme, svakako, gospođo ministarka, nisam mislila na vas. Sa vama je bila od izuzetne koristi rasprava. Ono što je meni danas jako bitno kao narodnom poslaniku i kao čoveku od autoriteta i sa moralnim integritetom, jeste da smo mi u današnjoj raspravi došli praktično do jednog zaključka, da amandmani koje smo moj kolega Janko Veselinović i ja podneli nisu protivustavni, niti su van pravnog sistema. Praktično, radi energetske efikasnosti, ministarstvo, odnosno ministar je rešio, odnosno odlučio ili procenio da treba centralizovati oblast. Ono što bih ja sada vama htela da kažem sa ovog poslaničkog mesta, gde pratimo sva ministarstva i sve zakone, jeste da je to trend od kada je došla ova vlada. Svakim novim zakonom se događa upravo nova centralizacija. Mogu da shvatim, ali mora ćete da razumete i mene, sa stanovišta moje pozicije ne mogu da prihvatim. Znam da naši amandmani neće biti prihvaćeni, ali prosto osećamo obavezu da svoje stavove iznosimo i branimo. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Ispit da, ispit će biti centralna komisija, ali obuka će biti poverena inženjerskim komorama, fakultetima, institutima. To znači da, recimo, i Fakultet tehničkih nauka u Novom Sadu ili bilo koji drugi mogu biti ti koji će vršiti obuku. Što se ispita tiče, on će prosto biti polagan pred centralnom komisijom. Mislim da to nije prvi put i nije jedina stvar. Ako sam dobro informisana, takav će biti ispit za notare, rekla sam – ako sam dobro informisana, a možda nisam, pravosudni itd. Ali, govorim vam sada sa stanovišta celog koncepta podizanje energetske efikasnosti. U tom smislu je samo polaganje centralizovano, kroz tu centralnu komisiju, ali obuka nije.
Hvala. Reč ima Teodora Vlahović, replika. Izvolite.
S obzirom da je pravosuđe i ono što je u oblasti prava moja materija, samo da kažem – da, notar je centralizovan ispit, a pravosuđe nije. Polaganje ispita za rad u državnoj upravi se takođe organizuje i u AP Vojvodini. Isto tako, da vam skrenem pažnju da mi odlažemo i odložili smo već za dve godine primenu Zakona o notarima, upravo zato što nemamo dovoljno onih koji su položili ispit da bi se mogla dobiti kritična masa da krenemo sa primenom. Neke stvari koje deluju efikasno, ipak se mogu i decentralizovano raditi još efikasnije. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. Vlad i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Lapčević, Dejan Mihajlov i Milica Vojić Marković. Vlad i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlad i resorni odbor nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, voleo bih da sam mogao da se o ovom amandmanu izjasnim na odboru, međutim, uopšte nisam pozvan na taj odbor, ne znam kako se to desilo. Pošto mi obrazloženje nije najjasnije, uopšte ne vidim iz kog razloga je definisan samo onaj element tarifnog sistema koji može da utiče na smanjenje potrošnje energije. Kada sam pisao ove amandmane, podneo sam ih šest na ovaj predlog zakona, zaista sam se trudio da konsultujem stručna lica. Ta stručna lica su dala neke predloge i uglavnom su se oni skoncentrisali na ono što su, da kažem, sugestije struke. Mi iz poslaničkog kluba Zajedno za Srbiju ćemo uvek konsultovati stručne ljude za određenu temu i na taj način davati neke predloge. Pričali smo o tome i u raspravi u načelu. Dakle, ovo je jedinstvena prilika da popravimo sistem i da uvedemo uštede, ali to podrazumeva izmene određenih propisa, pored ovog propisa. Voleo bih zaista da mi pojasnite, s obzirom da sam propustio taj odbor, na koji, kažem, nisam pozvan uopšte, da mi kažete zbog čega je ovaj amandman odbijen? Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović.
Meni je žao što niste pozvani na odbor, ali moramo da vidimo ko organizuje odbore i ko je trebalo da vas pozove. To je sada druga stvar. Ali, vezano za tarifni sistem, tačno postoje zakoni koji se bave određivanjem tarifnog sistema. Jedan je Zakon o komunalnoj delatnosti, a drugi je Zakon o energetici. Mi smo u ovom Zakonu o efikasnom korišćenju energije, koristili i crpeli samo ono što se tiče samog podizanja energetske efikasnosti. Iz tog razloga, ne može da stoji ova formulacija koju ste vi predložili u amandmanu. Što se struke tiče, potpuno se slažem sa vama. Ja sam upravo za to da, pod broj jedan, se vidi šta je to što može najbolje da doprinese da se poveća energetska efikasnost i da svi oni koji se time bave, u tom smislu daju i svoj doprinos.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 50. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom,u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
U okviru ovog amandmana, pretpostavljam, vi ste naveli u obrazloženju da moj predlog uvodi strožiji princip od onog koji je predviđen zakonom, pa pretpostavljam da mi onda ovde iz naše poslaničke grupe idemo ispred vremena. Je li tako? Ili tražimo više nego što treba, što je predviđeno zakonom? Po obrazovanju sam diplomirani pravnik, ali kažem ponovo, ove moje amandmane je pisala struka. Pretpostavljam da postoji razumno objašnjenje zbog čega smo podneli ovakav amandman. Suština je da se obračun podnosi na osnovu metodologija koje su usvojene. Zaista, koliko sam razumeo, na kraju obrazloženja piše da metodologije ne važe. Interesuje me - zbog čega ne važe? Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima ministarka Zorana Mihajlović.
Samo da pojasnim, ukoliko bi se prihvatio vaš amandman, onda bi to bilo u suprotnosti sa zakonskim okvirima Agencije za energetiku. Dakle, doći će vreme kada ćemo i to da usaglašavamo. Kada se kaže da ne važe metodologije, ne važe za sve. Dakle, postoje oni koji su slobodni na tržištu, za koje ne važe takve vrste metodologija. To je u stvari dopuna ovog obrazloženja.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman, sa ispravkom,u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Teodora Vlahović i prof. dr Janko Veselinović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima doktor Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, o ovoj temi smo razgovarali i u raspravi u načelu. Naime, ključan zahtev u ovom amandmanu jeste da za toplane koje imaju tehničke uslove za to rok za primenu ovog zakona, odnosno tačnije očitavanje utroška i merenje po utrošku, bude naredna grejna sezona, a to je 2014-2015. godina. Da bi narodnim poslanicima i onima koji prate ovu sednicu bilo jasno, koleginica Vlahović i ja smo tražili da primena tarifnog sistema iz člana 47. stav 1. ovog zakona, u roku koji ne može biti duži od šest meseci, odnosno kod svih isporučioca toplotne energije koji su danom stupanja na snagu ovog zakona obezbedili mogućnost merenja isporučene toplotne energije, bilo za pojedinačne korisnike ili za građevinski objekat kao celinu, minimalni uslov za primenu ovog sistema jeste da građevinski objekat, kao celina, ima ugrađen merni instrument za merenje toplotne energije. Primena tarifnog sistema, vezanog za člana 47. stav 1. ovog zakona, u roku koji ne može biti duži od 18 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona, a za sve ostale korisnike. Dakle, ovaj amandman pravi razliku između isporučioca toplotne energije na one koji već imaju uslove za merenje i one koji te uslove tek treba da stvore. U vašem obrazloženju, hajde da kažem, kako se to popularno kaže, vi ste zamenili teze. Kažete – rok koji ne može biti duži od 18 meseci omogućiće primenu tarifnog sistema od grejne sezone 2014-2015. godine. To je tačno, ali vi sa ovom odredbom ne stvarate obavezu tim lokalnim samoupravama, odnosno isporučiocima toplotne energije. Kada biste vi rekli da svi oni koji imaju mogućnost da mere toplotnu energiju to moraju da čine od naredne grejne sezone, vi biste stvorili imperativnu obavezu za njih. Zašto bi njihova merna tela, odnosno kalolimetri, skupljala prašinu narednih 18 meseci? Zašto građani ne bi uštedeli nešto novca? Znamo da je im je budžet sve tanji, znamo da su cene u maloprodaji 9,3% veće u odnosu na period kada ste vi došli na vlast. Znamo da je svaki dinar jako bitan. Zbog čega ne omogućiti građanima da štede? Ako uštede time što će u stanu od 80 kvadrata grejati jednu sobu, moći će da kupe hleb ili mleko, naravno, kada bude ispravno. S druge strane, ne vidim razlog zbog čega niste izašli u susret ovom amandmanu. Mogli ste da zamolite odbor da to bude amandman odbora, pa da ne bude da ste prihvatili amandman DS, pošto vi to ne činite baš rado. Ne bih želeo da se osvrćem na sve ono što su koleginice Čomić i Vlahović rekle vezano za temu koja se tiče mogućnosti da lokalne samouprave imaju veća ovlašćenja po pitanju energetske efikasnosti, odnosno da makar tamo kod objekata, čiji su oni vlasnici, imaju mogućnosti da utiču na tu energetsku efikasnost. Ali, imajući u vidu činjenicu da je ova vlada, da tako kažem, oduzela ovlašćenja ili obesmislila postojanje i mesnih zajednica, ne čudi me da je to sada slučaj i sa lokalnim samoupravama i autonomnom pokrajinom, tako da to za mene nije nikakva novost. Očekivao sam takav vaš stav, ali nisam očekivao da ćete proglasiti za neustavno nešto što apsolutno nije neustavno, niti ste mogli na ovaj način, odnosno odbor, ne vi, da se postavite. Na kraju ovog dela, pošto smo prošli put dotakli temu upotrebe recikliranog otpada možda i za korišćenje za upotrebu kao izvor, kao energenta i činjenicu da se to ne čini dovoljno, pričali smo i o svemu onome što će možda biti u narednom periodu rešeno, pravljenje budžetskog fonda za ekologiju. Pošto nemamo kome da prijavimo deponije o Srbiji, kolega moj prošli put Stefanović je prijavio deponije na relaciji Beograd, Zrenjanin ja vam sada prijavljujem pošto nemam kome da učinim to na putu Novi Sad, Bačka Palanka. Tamo nema deponije, tamo je ceo put, odnosno sve što je usput deponija. Niko nije čistio tu trasu puta, inače je to međunarodni put otkad ste vi došli na vlast. Još jednom da vas podsetim da je i u Novom Sadu i u Bačkoj Palanci na vlasti SNS da ste vi na vlasti na državnom nivou i da vas ništa ne sprečava da to učinite. Vidite ko tamo održava puteve, odnosno ono što je usput, pa molim vas proverite, iako je ružna slika ljudi koji dolaze sa zapada, pa dođu na tako zapuštenu teritoriju kao da nema ni lokalnih, ni republičkih vlasti. Hvala.
Hvala. Ministarka Mihajlović.
Kao savestan građanin verujem da se to odmah moglo i da prijavite inspekcijama nadležnim, a takođe vam kažem da Ministarstvo za razvoj i energetike, odnosno energetike razvoja životne sredine ima svoje inspekcije. Recimo, noćas je bio jedan incident ovde u Beogradu, odnosno kod Grocke i upravo su inspekcije i Ministarstvo za zaštitu životne sredine te koje su sa vanrednim situacijama izašle na mesto događaja i to je zaista jedan nemio događaj. Što se tiče deponija o kojima vi govorite, nemam ništa protiv da naše ministarstvo krene, a isto tako i inspekcije Novog Sada ili drugih nadležnih. Dalje, neću da govorim o tome kako je izgledalo to dok ste vi bili na vlasti, pošto govorite mi smo sad, mislila sam da je vaš interes bio takođe da učinite apsolutno sve da imamo viši privredni rast, da imamo više novih radnih mesta, da država ne bude tako socijalno ugrožena kako jeste, onog trenutka kada smo mi došli na vlast kako vi kažete. Ali, da se vratimo na amandmane, pošto sve vreme ste pričali o svemu drugom, samo niste pričali o vašem amandmanu i najmanje ste pričali o vašem amandmanu. Dakle, u sedam opština, sedam lokalnih samouprava u Srbiji koristi merenje po utrošku. Niko ne sprečava da one koji od pre 18 meseci nabave kalorimetre, a mi smo kao država odlučili maksimalno da pomognemo lokalnim samoupravama upravo zbog toga da bismo podigli energetsku efikasnost, mi ćemo kao država obezbediti finansijska sredstva za kalorimetre, dakle one centralne kalorimetre u zgradama. Moram da kažem da to u kakvom su stanju naše toplane, ako se već time bavite onda vi to treba da znate, rekla bih u veoma lošem, od opreme koja je stara 30, 40 godina, da ne govorim o finansijskim pokazateljima i tako dalje. To je posledica, rekla bih, lošeg odnosa lokalnih samouprava prema toplanama i to se i sada vidi i to se i tada oseća. Zato što kada treba da se uradi nešto konkretno u samoj toplani lokalne samouprave nisu raspoložene da to rade, ali kada treba da imenuju direktore, pošto su toplane u nadležnosti lokalnih samouprava, onda to nije nikakav problem, onda to rade u roku od 24 sata. Ali, kada treba da se pozabave tehničkim karakteristikama, modernizacijom toplana, tome da toplane imaju mazut, da imaju energente, da na kraju krajeva krenu na ovo merenje po utrošku, zašta se slažemo i vi i ja da je odlično, verujte tu baš nešto nisu raspoložene. To je ozbiljan problem kada govorimo o odnosima u lokalnim samoupravama. Tako da kada vi kažete da lokalne samouprave treba da dobiju veća ovlašćenja i za energetsku efikasnost, volela bih da dođe vreme kada će ljudi koji vode lokalne samouprave i sva druga preduzeća unutar lokalnih samouprava biti dovoljno svesni da ukoliko se ne bave ozbiljno i stručno određenim stvarima da time nanose štetu svojoj lokalnoj samoupravi, a da time nisu veći politički lideri u lokalnoj samoupravi. Iz tog razloga nisam za to, znači, to je jedini razlog, da imaju potpuna ovlašćenja. Očito da moraju da imaju jednu strogu i stalnu kontrolu. Znači, imamo 58 elektrana, sedam to radi, mi imamo najave da će tri, četiri takođe toplane krenuti na merenje po utrošku. Verujemo da je optimalno vreme do kada one to mogu da urade svakako 2015. godina. Nismo hteli, znači, ovaj zakon je prosto uniforma u tom delu, iste su odredbe za sve, dakle, nismo hteli to da delimo i to je jedini razlog. Verujte nijedna toplana koja ima mogućnost da sada koristi merenje po utrošku neće držati kalorimetre sa strane, jer je svima u interesu da to imaju.
Hvala. Janko Veselinović, replika.
Sada ću zaista govoriti sasvim po amandmanu. Dakle, jesam za to da lokalne samouprave i lokalni distributeri toplotne energije imaju veća ovlašćenja, ali ja sam se u ovom slučaju zalagao za veće obaveze i tražio sam od vas da im date obavezu da oni koji imaju kalorimetre mere toplotnu energiju od naredne grejne sezone. Novi Sad ima kalorimetre u svim podstanicama, ima uslove da meri toplotnu energiju, govorim zato što sam iz Novog Sada, a ne znam kako je sa ostalim gradovima, ali znam da ima još gradova koji imaju uslove da počnu sa merenjem toplotne energije. Zbog čega za njih ne bi uveli obavezu da mere toplotnu energiju od naredne grejne sezone? Nisam siguran da ste vi u pravu kada kažete da će on meriti ako imaju kalorimetre, jer zato što oni te kalorimetre imaju već nekoliko godina i uvek su neki razlozi, da i kada smo mi bili na vlasti, i nisu se odlučili da mere utrošak toplotne energije. Neće to sigurno, makar tako verujem, učiniti ni u narednom periodu bez obzira što imaju ugrađene kalorimetre. Odmah da se razumemo, ne kalorimetre na svim grejnim telima, to je u samo jednom delu grada Novog Sada, Petrovaradinu i nekoliko zgrada u kojima je eksperimentalno ugrađeno od donacije Nemačke vlade, ali imaju mogućnost da na nivou zgrade mere toplotnu energiju. Pitam za takve objekte i takve gradove zbog čega im niste uveli obavezu, ne tražim nikakva dodatna ovlašćenja. Oni lokalne samouprave po tom pitanju imaju ovlašćenja ili nemaju, nema autonomna pokrajina, ali zbog čega za njih ne uvedete obavezu da oni to rade? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Poštovana ministarka, predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, LDP je u raspravi već ranije rekla da apsolutno razume potrebu donošenja zakona o energetskoj efikasnosti, naročito što je to jedan od uslova, potrebe usaglašavanja naših propisa sa propisima EU. Mi tu apsolutno razumemo ministarstvo i možemo slobodno reći da jedan ogroman broj rešenja koja su predložena u ovom predlogu zakona apsolutno podržavamo. Ono što kao LDP insistiramo i o tome smo već govorili to je način sprovođenja ovog zakona. Ovim predlogom zakona je predviđeno da ministarstvo donese negde oko 29 podzakonskih akata, ako sam u pravu, u narednih 18 meseci, sa jedne strane. Sa druge strane, ovim članom 51. predloga zakona vidimo nekakve obaveze isporučioca toplotne energije, članom 50. obaveze isporučioca električne energije, da se ono što se tačno isporuči traži da se naplati od građana. Dolazimo sada do jednog suštinskog problema, a to je kako se evropski zakoni kod nas sprovode. Da li mi kao društvo, odnosno da li mi kao država smo spremni da sprovodimo one zakone koji mi ovde donosimo? Apsolutno podržavam predlog amandmana naših kolega iz DS da se ovi rokovi skrate. Zašto? Zato što je to jedini način da uozbiljimo našu državnu administraciju sa jedne strane, a sa druge strane da građani imaju koristi od onih zakona koje mi nazivamo evropski zakoni. Mi smo vam, gospođo ministarka, postavili jednostavnapitanja u načelnoj raspravi, koja su povezana, između ostalog, sa ovim zakonom, a to se tiče, npr, sprovođenja zakona o javnim preduzećima. Tačno je propisano Zakonom o javnim preduzećima da Vlada Republike Srbije ima obavezu u roku od dva meseca, to je isteklo 27. februara, da usaglasi osnivačka akta državnih tzv. javnih preduzeća, kada kažem državnih, mislim na preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija, sa Zakonom o javnim preduzećima. Pošto vi ovde predstavljate, između ostalog, Vladu, postavljam vam jednostavno pitanje – za koja javna preduzeća je Vlada Srbije usaglasila osnivačka akta? Zašto postavljam ovo pitanje? Da bi mogli da napravimo paralelu između onoga što smo usvojili pre tri, četiri meseca, sa onim što treba sada da usvojimo i o rokovima koji su predviđeni, između ostalog, ovim zakonom i sposobnosti ministarstava i Vlade da ispoštuju te rokove. Za koja javna preduzeća, čiji je osnivač država, je Vlada usaglasila osnivačka akta? Sa druge strane, ono što isto imamo malu nedoumicu, a mislim da je važno da dobijemo odgovor, to je koji su motivi bili vašeg ministarstva, a naravno tu mislim i na Vladu, da se uvede budžetski fond? Ako smo do pre šest, sedam meseci ukinuli Fond za zaštitu životne sredine, takođe budžetski, slični su? Bojim se da ne dođemo u situaciju da za pet, šest, sedam meseci ili već ne znam kad, ponovo ukidamo ovaj fond, sa onim obrazloženjima koje ste vi i ministar Dinkić ovde imali kada ste ukidali Fond za zaštitu životne sredine. Takođe, kada govorimo o ovom amandmanu, izuzetno je važno, i vi ste ministarko već donekle i odgovorili na to pitanje, da znamo sposobnost isporučioca toplotne energije za doslednu primenu odredaba ovog zakona. Šta će da rade ona javna preduzeća na lokalnom nivou koja imaju ogromne gubitke u mreži? Da li postoji strategija smanjenja tih gubitaka? Ti gubici su izuzetno veliki u odnosu na taj neki evropski prosek i što je najgore, na prosek u odnosu države u regionu. Čuo sam jedan podatak pre dva, tri dana, da samo gubici u elektrosistemu od neispravnih brojila i ostalo, iznose negde oko 20 miliona evra na godišnjem nivou. Ako je taj podatak tačan, to je ogromna cifra i mislim da bi možda trebali što pre da krenemo i u realizaciju ovog člana 50. zakona, kako bi i te gubitke pokušali na neki način da nadomestimo. Hvala.
Ministarka Mihajlović.
Opet pitanja koja nemaju veze sa amandmanom. Zamolila bih vas da ne pričate telefonom, pošto sam ja vas vrlo pažljivo slušala i postavili ste mi direktna pitanja. Želim, zaista, da vam na ta pitanja odgovorim. Je li tako? Čak sam i zapisala sve što ste me pitali. Takođe ste mi i po dva puta postavili isto pitanje. Nema potrebe, dobro razumem, pišem brzo. Nekoliko stvari. Odgovoriću čak i ovo što nema apsolutno nikakve veze sa amandmanom. Vezano za javna preduzeća, dakle, kada je usvojen zakon, onda je na predlog Ministarstva finansija prošle nedelje usvojen i taj podzakonski akt, na osnovu kojih mi sada usklađujemo, dakle, javna preduzeća dobila nalog da usklade svoje pravilnike sa zakonom i mislim da ako ne sutra, onda sledeće nedelje će na Vladi biti predloženi nadzorni odbori javnih preduzeća, kako je to u skladu sa novim Zakonom o javnim preduzećima. Tome se radujem, zato što ti nadzorni odbori će, svakako, u svom sastavu morati da imaju mnogo iskusnije i mnogo stručnije ljude nego što danas imamo situaciju sa, pre svega, upravnim odborima po javnim preduzećima. Kada ste me pitali kako se zakoni sprovode u Srbiji i šta se to dešavalo u prethodnom periodu, to je malo pitanje i za one koji su prethodno vodili ovu zemlju. Slažem se sa vama da se vrlo često probijaju rokovi i baš zato ovim zakonom o racionalnom i efikasnom korišćenju energije predviđen je budžetski fond, a objasniću vam razliku u odnosu na onaj prethodni, i dati su određeni rokovi vezano i za javno-komunalna preduzeća i za sva druga koja imaju određenu obavezu da usklade svoj rad, upravo kao mogućnost i kao kapacitet da ovaj zakon zaista i realizujemo, zato što sam ja nekoliko puta ponavljala da to što mi imamo zakon je jedno, a to što nam fale podzakonska akta u mnogim zakonima nije dobro, jer onda taj zakon ne može da se realizuje u praksi. Nama jeste interes da što pre krenemo sa onim što se zove povećanje energetske efikasnosti na jedan sistemski, pravi način. Vezano za budžetski fond koji ste pomenuli, meni je žao, mislim da ste vi bili kada smo raspravljali o ovom zakonu, ali ja sam jasno objasnila. Budžetski fond za energetsku efikasnost predviđen ovim nacrtom zakona jeste u stvari račun za budžetski fond. On nema svog upravnog odbora, nema direktora, nema pravilnike i puniće se iz budžeta, mogućnost kredita za koji se slažem da nije najsrećnije rešenje i eventualnih donacija. Ne bežim od toga da u zaštiti životne sredine treba da se formira budžetski fond. Takođe, da vas dodatno informišem, a nema veze sa amandmanom, da mi pripremamo izmene i dopune Zakona o zaštiti životne sredine, izmene i dopune Zakona o zaštiti prirode, a ovim izmenama i dopunama Zakona o zaštiti životne sredine sam vrlo za to da postoji i fond za zaštitu životne sredine. Mislim da sam na sve odgovorila.
Hvala. Kenan Hajdarević, replika.
Hvala, vam gospođo ministarka. Znate šta, mi vam postavljamo ponovo ova pitanja, jer odgovore nismo dobili kada smo postavili pitanje u načelnoj raspravi. Slična pitanja smo postavili i ministru Dinkiću ovde kada je bio ovde i nismo dobili ponovo odgovore ovde na ta pitanja. Zašto Vlada Srbije nije usaglasila akta o osnivanju javnih preduzeća sa Zakonom o javnim preduzećima do 27. februara? Danas je 13. mart. Ako Vlada Srbije ne poštuje zakone koje usvoji ova Narodna skupština, kako onda možete očekivati ili tražiti da bilo ko poštuje odredbe ovog predloga zakona? Možda vi niste odgovorni za sprovođenje celokupnog Zakona o javnim preduzećima, ali pošto predstavljate Vladu Srbije, a hvalili ste se da je Vlada Srbije jedinstvena, o svemu isto misli i razmišlja, govori, onda očekujemo jednostavne odgovore. Zašto niste to uradili do 27. februara? Koja je to viša sila vas sprečila da to uradite? Znate šta, ne možete da menjate, da imenujete nove nadzorne odbore, a da niste usaglasili ta akta? Jeste li usaglasili za EPS, "Srbijagas", "Železnice", za "Resavicu"? Ako niste, zašto, koji je to razlog, koje ministarstvo nije to učinilo i dostavilo Vladi Srbije i to je jednostavno pitanje? Mi ne ponavljamo ova pitanja zato što možda vi niste čuli i ostalo, nego zato što ne dobijamo konkretne odgovore.
Reč ima ministarka Mihajlović.
Mislim da ste od mene uvek dobili odgovor i prošli put u načelnoj raspravi i sada, tako da kada kažete da ja ne dam odgovor, niste u pravu. Ponoviću vam, prošle nedelje je Ministarstvo finansija dalo podzakonski akt koji je Vlada usvojila. Nakon toga je upućeno pismo svim javnim preduzećima o nadležnostima svakog resora koje je bilo u obavezi da uskladi svoja dokumenta. Naravno da nećemo imenovati nadzorni odbor, pre nego što oni usaglase, usklade dokumenta i to se podrazumeva. Samo sam pokušala da kažem koliko se radujem formiranju novih nadzornih odbora, zato što će oni ljudi koji budu bili članovi i predsednici nadzornih odbora po meni predstavljati mnogo stručnije i iskusnije, ne kažem za sve da su loši, ali stručnije i iskusnije ljude koji će i te kako imati velike odgovornosti i obaveze kada budu činili taj nadzorni odbor. Prema tome, to ide vrlo brzo i ne vidim toliku bojazan, a opet vas pitam, da li ima nešto još vezano za amandman, a što želite da me pitate, zato što su danas na dnevnom redu amandmani. Ja odgovaram na sve, i na EPS, na "Srbijagas", ali ne možete mi reći da vam ne odgovaram. To možda neko drugi ne odgovori, ali ja odgovorim.
Kenan Hajdarević, replika.
Gospođo ministarka, ipak smo mi ovde parlamentarna demokratija i ministri trebaju da odgovaraju na pitanje narodnih poslanika, a ne obrnuto da ministri dođu, a postavljaju pitanja narodni poslanici. Ovo nije glavni odbor Srpske napredne stranke. Znate šta, u pravu ste, dajete nam odgovore ali, dajete nam ponekad odgovore na pitanja koja mi ne postavljamo. Postaviću vam jedno drugo pitanje – po Zakonu o javnim preduzećima svi korisnici sredstava iz budžeta bilo kao subvencije, kredite ili na drugi način su u obavezi da urade program trošenja tih subvencija, da ih tako nazovem, sredstava iz budžeta sa planom racionalizacije u narednom periodu. Koje je preduzeće javno, koje je u nadležnosti vašeg Ministarstva, a koristi na direktan ili indirektan način budžetska sredstva, je to uradilo?
Hvala. Reč ima Ministarka Mihajlović. Izvolite.
Dakle, ne znam što toliko problem imate, što morate pominjati glavni odbor Srpske napredne stranke? Da, na njemu se i te kako razgovara. Dakle, ne znam kakva je to paralela sada sa ovim. Da vas podsetim, ja sam pročitala sve vaše skupštinske pravilnike, odnosno parlamenta Srbije. Tu lepo postoji dan kada se postavljaju poslanička pitanja. Da li sam u pravu? Znači, postoji dan kada se postavljaju poslanička pitanja. Bez obzira na to, takođe kao i vi smatram da svako ko je ovde predstavnik Vlade, ukoliko zna odgovore, treba da odgovori na bilo koje pitanje, koje vi postavite. Kada me pitate vezano za subvencije, postoji samo jedno preduzeće unutar resora, dakle, Ministarstva energetike, razvoja i zaštite životne sredine, koje koristi subvencije. Znate li koje je to preduzeće? To je "Resavica", tako je. "Resavica" je uradila apsolutno sve planove i izveštaj o tome. Nemam ništa protiv i da vam to dostavim, ukoliko vas to zanima, kao što ću dostaviti ovde i potraživanja Elektroprivrede Srbije za isporučenu električnu energiju. Dakle, tražite – dobićete sve.
Hvala. Zatvaramo repliku, pošto smo se udaljili od teme. Nastavljamo raspravu o amandmanu. Reč ima … (Kenan Hajdarević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Možete, ali kada dođete na red. Reč ima Nebojša Zelenović, po amandmanu. Izvolite.
Hvala. Što se tiče, zaista bi da se vratimo na temu, s obzirom da je ovaj amandman, već prilično dugo raspravljamo o njemu. Odmah da kažem, ovo je jako bitna tema, naročito ovaj deo u kojem mi vidimo kako stvari funkcionišu u životu, iako ste vi dali neke rokove do kada treba da se krene po ovom novom sistemu da se radi. Imam utisak da u ovom trenutku u Srbiji ne rade baš svi isto. Mogu da vam kažem da u Šapcu imamo instalirane sisteme, imamo delitelje po zgradama i to su uštede od 25% u prvoj godini. Dakle, ja ne vidim zašto u Novom Sadu može da se bira kada će i mislim da zbog toga podržavamo ovaj amandman kolege Janka Veselinovića, jer je on sasvim korektan. Dakle, mi tražimo brže i to je zapravo ono za šta se zalažemo mi i Zajedno za Srbiju. Zalažemo se da ova jedna, krajnje, mogu da kažem, lokalna tema se da nama. Dajte nama tu stvar da mi rešimo, pa da vidite kako može država da funkcioniše mnogo bolje. Ovako mi čekamo da nam da signal neko iz Beograda da nešto može. Evo, može u Šapcu, može verujem i u Kruševcu, može i u Nišu. Sada mi treba da sačekamo da se svi skupe pa da počnemo da štedimo energiju kolektivno. Mi smo u Šapcu već počeli da štedimo energiju i ako uštedimo u prvoj godini, molim vas da me saslušate. Hvala. Dakle, hoćemo li mi sada dobiti neke beneficije ako smo već uspeli da uštedimo za ovih par godina, od kad koristimo delitelje, hoćemo li mi na lokalu dobiti neku uštedu? Mislim da je ovo, ali zaista, osim toga što ćemo dobiti u Šapcu i što su to građani Šapca prepoznali politički kao dobru stvar pa nam dali poverenje od 30 i nešto posto u Šapcu, verujem da to može da bude jedna krajnje lokalna stvar za jedan srednji nivo vlasti, gde ćemo mi brinuti o našim potencijalima i mi štedeti energiju. Ovako i sada čekamo da se tu neke stvari sastave i sustignu, pa da onda počnu u Novom Sadu da štede, iako već imaju kapacitete za to. Zato mislim da je ovaj amandman kolege Janka Veselinovića dobar. Mislim da vaše obrazloženje nije loše, ali šta nam to treba da počnemo da štedimo energiju. Mislim da za to trebaju da se stvari ubrzaju, da probamo da budemo svi korektniji i efikasniji. To je ono za šta se mi iz poslaničkog kluba Zajedno za Srbiju zalažemo. Nemamo puno vremena, hajde da budemo efikasniji. Hvala.
Hvala. Reč ima Kenan Hajdarević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospođo Kovač, član 107. – dostojanstvo. Gospođa ministarka je rekla da je proučila sve akte funkcionisanja Skupštine Srbije i rekla je da postoje dani kada mi možemo da postavljamo pitanja Vladi Srbije. Podsetiću vas gospođo Kovač da već dva meseca nema tog zadnjeg četvrtka u mesecu, kada mi kao poslanici možemo da postavimo pitanja Vladi. Takođe ću i vas da podsetim i tražim da intervenišete kod Vlade Srbije, u ovom slučaju i kod ministarke, da dobijemo odgovor koje sam postavio o funkcionisanju Elektroprivrede Srbije pre 25 dana, a rok je 15 dana. Ako ne možemo napismeno da dobijemo odgovor, ako ne mogu zadnji četvrtak u mesecu da postavim pitanje, onda morate zaista razumeti i nas poslanike, da iskoristim situaciju kada ste ovde da postavimo neko od pitanja. Ako se sećam, kada sam postavio pitanje u EPS-u da ste čak i vi prisustvovali ovde ministarka, ali ako nije tako izvinjavam se. Hvala.
Hvala. Smatram da nije povređen član 107. Poslovnika, a svakako ću učiniti to da ćemo intervenisati kod Vlade da na vreme dostavljaju odgovore na pitanja koja ste postavili ovde. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Samo vezano za odgovor. Verujte, mi odgovaramo apsolutno na sva pitanja poslanika. Izvinjavam se ako vi, ali mi to prosto nismo dobili, obavezujem se da pogledamo ponovo, a ukoliko nismo dobili, tražićemo da nam dostavite to što ste poslali. Nekada se desi da to ode na Ministarstvo rudarstva, možda je to razlog. Prosto, ponovite ako to nije problem i da vidimo kada ste poslali, jer mi to nismo dobili i odgovaramo mnogo pre 15 dana, to je prosto moja praksa.
Hvala. Reč ima gospodin Kenan Hajdarević. Izvolite.
Samo kratko, gospođo Kovač, zbog javnosti a i da ministarki odgovorim. Pitanje sam postavio za ovom govornicom. Mi takođe po našim aktima, kako vi kažete, imamo pravo da utorkom i četvrtkom postavimo pitanje Vladi. Upravo sam ja na takav način učinio pre 20-25 dana. Ako niste dobili, to zaista nije odgovornost nas kao narodnihposlanika, nego odgovornost onih koji rukovode ovom skupštinom. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Janko Veselinović o amandmanu. Izvolite.
Još jednom ću na kraju pitati gospođu ministarku, iz kog razloga ne prihvati amandman i obaveže toplane, odnosno lokalne samouprave tamo gde ima mogućnosti da očitavaju utrošak toplotne energije od naredne grejne sezone, onako kako stoji u našem amandmanu? Zbog čega to ne bude imperativna odredba? Na kraju, gospođo ministarko, vama treba da imponuje što gospodin Hajdarević i svi ostali poslanici vama postavljaju neka pitanja koja su možda malo šira od ove teme, obzirom da ćete vi biti po svemu sudeći konstanta ove vlade, imajući u vidu da se jedino vaše ime ne spominje kao ime koje će biti predmet razgovora oko rekonstrukcije, da ćete vi i dalje biti ministar, tako da ćete imati jedan kontinuitet. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (ne.) Na član 52. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman sa ispravkama podneo je narodni poslanik Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkama. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkama u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović. Izvolite.
Hvala. Uvažena ministarko, zaista bih voleo da vi razumete da sam se trudio, odnosno poslanička grupa Zajedno za Srbiju da budemo konstruktivni, jer ovaj zakon doživljavamo kao jako bitan i ovo što smo stavili. Nisam se javio po prethodnom amandmanu pošto sam dobio razumno objašnjenje i sve je u redu. Dakle, nemam nikakvih zamerki, s obzirom da smo mi ovde podneli zahtev da se ovaj broj od 20 kilovata poveća na 50. Razlog je krajnje praktične prirode. Dakle, imam utisak da će ovo biti jako teško primenjivo u praksi i da ovo što stoji u zakonu je u redu. Slažem se i sa direktivama EU. Mene samo interesuje kako će se sprovesti ova kontrola? Dakle, na koji način će ovo da zaživi u stvarnom životu? Mislim da je s te strane jako dobro zašto bismo usvajali zakone koji ne možemo u dugom vremenu primeniti u stvarnom životu. To je zapravo jedina zamerka. Zaista se zalažem i mislim da bi bilo sjajno kada bi smo svi mi u Srbiji mogli da ispunimo ovaj uslov, ali činjenica je da, i mi toga moramo biti svesni, ne živimo u tim uslovima još uvek. Mislim da će proći još dosta vremena dok ne ispunimo ovaj zakonski uslov. Molim vas da mi objasnite ovo. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović.
Slažem sa vama da će biti teško. Mi smo upravo zbog toga konsultovali Kancelariju za Evropske integracije. Dakle, mi moramo da poštujemo direktivu i to svakako stoji, jer smo se sa Kancelarijom dogovorili da pomerimo primenu jednog dela na jedno vreme dok ne budemo mogli da izgradimo kapacitet i da to zaista u potpunosti sprovedemo. Potpuno se slažem sa vama, ali ne možemo to da sklonimo iz zakona. Ima negde oko 300 hiljada kotlova. Treba to sve pripremiti da bi to moglo u potpunosti kroz direktivu da se sprovede. To je obrazloženje. Dakle, konsultovali smo se sa Kancelarijom za Evropske integracije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nebojša Zelenović, replika.
Zahvaljujem na odgovoru. Dobro, onda mogu da kažem da ovaj amandman ima smisla, ali ne vidim nigde rok? Nisam video rok za odlaganje.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Ovaj amandman koji nisam podneo, a koji je na neki način sličan amandmanu koje je podneo kolega Zelenović, on se, pre svega, tiče sledećeg pitanja. Naime, Zakon o energetici i Zakon o efikasnom korišćenju energije nedovoljno, čini mi se, stvara mogućnost za veću konkurenciju isporučioca raznih oblika energije, konkretno za grejanje stanova. Dakle, nigde nisam video obavezu lokalnih samouprava da stvore mogućnost da u jednoj urbanoj celini, evo, da uzmemo primer Novi Sad ili Beograd, imamo ravnopravno dva isporučioca toplotne energije i gasa kao energent. Vi znate da na zapadu mogu korisnici da biraju da li će koristiti u svojoj kući ili stanu gas ili će koristiti toplotnu energiju. Po svim proračunima gas je u većini zemalja najjeftiniji energent za grejanje, osim tamo gde zbog nekih drugih uslova ovaj naš sistem komforni, centralno grejanje, koji negde ima i sistem centralno hlađenje zajedno sa centralnim grejanjem. Čini mi se da to nije na dovoljan način obuhvaćeno ni jednim od ova dva zakona. S druge strane, evo, pomenuta tema centralnog hlađenja, ona je vrlo kompatibilna sa sistemom centralnog grejanja, koristi isti sistem do podstanice, pa me interesuje da li u tom smislu imate neke namere podsticanja lokalnih operatera, odnosno lokalnih samouprava da se na tom planu nešto radi, imajući u vidu porast prosečnih letnjih temperatura, imajući u vidu sve veću potrošnju električne energije za rashladne uređaje, koje praktično sada svaki stan ugrađuje, umesto da imamo centralno hlađenje, naročito za zgrade koje se tek grade, a stvorili ste im obavezu da imaju kalorimetre i ne znam šta? Možda je bilo potrebno da se stvori i obaveza ugradnje sistema za centralno hlađenje. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Mi smo pokušali ovim zakonom da napravimo jedan krug. Upravljamo sistemom, kontrolišemo sistem, imamo budžetski fon iz kog ćemo pokušati neke stvari da finansiramo. S druge strane, vi ste tu u nekom delu u pravu. Dakle, postoji mogućnost da se pojave isporučioci itd. Mi to ne sprečavamo, Zakonom nismo tačno odredili, ali znate, recimo, kakva je situacija upravo u većim gradovima – tamo gde imate toplovod ne ide gasovod, a tamo gde ide gasovod ne ide toplovod. Naravno, imamo delove velikih gradova koji nemaju ni jedno, ni drugo. Imamo i onaj treći problem koji se tiče energetskog bilansa, a to je da ljudi koriste struju za grejanje itd. Slažem se potpuno za hlađenje. To je nešto o čemu se razgovaralo, jer to jeste ozbiljan udar za energetski bilans i to je nešto na čemu se, između ostalog radi. To jeste nešto što radimo. Možda ćemo se izmenom Zakona o energetici budemo bavili i tim drugim stvarima koje ste pomenuli. Tu ste u pravu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanikMilica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala. Gospođo predsedavajuća, gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da je ovo vreme moje poslaničke grupe, ovaj amandman je bio u seriji onih sa onom istom izmenom, da smo reč ministar menjali rečju ministarstvo, a s obzirom da zadnji četvrtak u mesecu dva meseca već nije došao u ovu Skupštinu, a i da vi niste došli na odbor da podnesete izveštaj, ja ću da nastavim priču koju smo započeli o kolekciji zmija koje su poklonjene ispred Ministarstva Zagrebu. Tada kada smo vi i ja razgovarali ja nisam imala sve informacije, a izgleda ni vi niste imali sve informacije, rekli ste mi da je razlog zbog čega je to tako poklonjeno, tako vredna i retka zbirka, da je poklonjena zato što su bile u pitanju otrovnice i da je protivotrov bio jako skup, da nije Beogradski zoološki vrt i ostali zoološki vrtovi…
Gospođo Vojić Marković, moja je dužnost da vas obavestim da se ipak vratite na temu.
Dozvolite mi samo da postavim pitanje. Tog trenutka nije bilo rečeno da se radi o neotrovnim zmijama, a deo paketa su bile i neotrovne zmije, koje nisu ponuđene. Evo, neću koristiti i zloupotrebljavati vreme.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku podneo je amandman na član 95. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, uvažene kolege poslanici, pre nego što dam predlog koji je Odbor usvojio na član 95. amandmana, samo bih podsetila kolegu koji je predlagač amandmana da pozivanje i sazivanje sednica Odbora vrši sekretar Odbora na osnovu odluke koju poštuju. Odluka postoji i kaže da se ne pozivaju predlagači amandmani. Naš sekretar striktno poštuje tu odluku iz prostog razloga što ovaj odbor zahteva jako puno amandmana, onda zahteva i veliki broj predlagača. Tako da ne bi ni članovi Odbora ni predlagači ispred ministarstva imali gde da sednu. Iz tog razloga mi ne pozivamo predlagače. Članovi vaše poslaničke grupe, dva člana, gospodin Boško Ristić i gospodin Petrović su članovi ovog odbora i uredno su pozivani na sve sednice. Gospodin Petrović, što mi je jako žao, u više navrata sam mu u ličnom kontaktu to i rekla, nikada nije bio na sednici ovog odbora, osim na konstitutivnoj. Gospodin Boško Ristić je dva puta bio na Odboru. Tako da vas sada pozivam nezavisno od sekretara, kada god imate neki amandman, predlog, slobodno možete da dođete na sednicu Odbora. Na kraju krajeva, bićete obaveštavani. S obzirom da sada niste u mogućnosti jer nemate svoje prostorije ni sekretar nije bio u mogućnosti da vas lično obavesti, ali su svi članovi Odbora obavešteni pismenim i usmenim putem. Na član 95. Odbor je usvojio sledeći amandman. Dodaje se stav 2. koji glasi – vlasnici zakupci ili korisnici kotlova, odnosno ložišta iz člana 54. sagorevanje u kotlovima, odnosno ležištima, toplotne snage veće od 20 kilovata, od 1. januara 2015. godine ide primena. Amandman definiše određene obaveze za vlasnike i zakupce i ovaj Predlog zakona koji će na kraju krajeva, biti 12 meseci od dana stupanja na snagu, je neophodno predvideti period usklađivanja o kome smo pričali u članu 54. Ovaj stav 2. treba na neki način da pomogne realizaciji stava 54. Daje ono obrazloženje koje je ministar do sada pokušao da odbrani, zbog čega amandmani za stav 54. nisu usvojeni. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vam da će Narodna skupština danas radi posle 18 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom ćemo nastaviti u 15,25 časova. Hvala. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Počinjemo pretres u pojedinostima o 3. tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POSEBNIM USLOVIMA ZA UPIS PRAVA SVOJINE NA OBJEKTIMA IZGRAĐENIM BEZ GRAĐEVINSKE DOZVOLE Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom pretresa u pojedinostima 3. tačke dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Velimira Ilića, ministra građevinarstvo i urbanizma, pozvala da sednici prisustvuju i: Milan Miljević, državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva i urbanizma i Milija Đalović, načelnik u Ministarstvu građevinarstva i urbanizma. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Miodrag Nikolić, Srđan Milivojević, Vladimir Gordić, Nenad Konstantinović, Boris Ranković, Aleksandar Senić, Jovana Joksimović, Ljuban Panić, Marijan Rističević, Milisav Petronijević, Zoran Babić, Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević, Biljana Hasanović Korać, Teodora Vlahović, Donka Banović, Milica Vojić Marković, Olgica Batić, Jovan Palalić, Judita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić, Kenan Hajdarević, Radojko Obradović, Suzana Spasojević, Dejan Rajčić, Aleksandar Antić, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Podsećam vas da su narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić pisanim putem povukli amandmane koje su zajedno podneli 7. marta 2013. godine u 10,30 časova na članove 1, 2, 4, 9, 10. i 11. i amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a, kao i da su narodni poslanici Nenad Konstatinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić pisanim putem povukli amandmane koje su zajedno podneli 7. marta 2013. godine u 10,30 časova na članove 1, 2, 4, 7, 9. i 10. i amandman kojim se posle člana 13. dodaje član 13a. Takođe vas podsećam da je narodni poslanik Milisav Petronijević pisanim putem povukao amandman na član 1. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo poslanici, poslanička grupa SPS učestvovala je u načelnoj raspravi o ovom predlogu zakona, a podneli smo i više amandmana. Zahvaljujem Vladi što je jedan broj naših amandmana prihvatila, ali bih se, koristeći vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe, osvrnula pre svega na amandmane koje Vlada nije prihvatila. Amandman na član 1. stav 1, kojim smo tražili da se produži rok za mogućnost upisa vlasništva na objektima koji su izgrađeni i nakon 11. septembra 2009. godine, nije prihvaćen. Obrazloženje koje smo dobili zašto ovaj amandman nije prihvaćen je da je odredbama zakona bespravna gradnja sankcionisana kao krivično delo nakon 11. septembra, odnosno nakon dana stupanja na snagu Zakona o planiranju i izgradnji. Zbog velikog broja građana koji su nam se ovih dana obratili, upravo zbog toga što su zainteresovani da se ovaj rok odnosi i na objekte koji su izgrađeni nakon 11. septembra 2009. godine, govoriću malo više upravo o ovom amandmanu. Pojava bespravne gradnje je evidentirana 60-tih godina dvadesetog veka uglavnom po većim gradovima. Lokalne i republičke vlasti u to vreme finansirale su sociološka istraživanja, da bi videle u čemu je problem sa ovim fenomenom bespravne gradnje i kako bi našle najbolje rešenje da se spreči širenje bespravne gradnje. Osnovni i ključni problemi do kojih je ova analiza došla za bespravnu gradnju jesu nerešeno stambeno pitanje velikog broja porodica u gradskim naseljima, koje nisumogle od svojih radnih organizacija da dobiju stanove na korišćenje za stanovanje, zatim, nepostojanje tržišta stanova i oskudna ponuda komunalne opremljenih građevinskih placeva. Vlasti u nastojanju da suzbiju bespravnu gradnju primenjivale su uglavnom restriktivne mere zabrane, pretnje zatvorskim i novčanim kaznama ili rušenjem. Ove mere nisu mogle dati rezultate, jer je bespravna stambena izgradnja bila motivisana rešavanjem egzistencijalnog problema domaćinstava koja nisu imala krov nad glavom. Prvi pokušaj normativnog rešavanja problema neformalne izgradnje sadržani su u Odluci o legalizaciji bespravno izgrađenih objekata, koju je doneo Grad Beograd 1993. godine. Zakon o posebnim uslovima za izdavanje građevinske dozvole, odnosno upotrebne dozvole, bio je prvi propis na nacionalnom nivou u ovoj oblasti. Izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji iz 2001. godine načinjen je novi pokušaj zaustavljanja i sankcionisanja bespravne gradnje uvođenjem kaznenih odredbi, odnosno bespravna gradnja inkriminisana je kao krivično delo. Zakon o planiranju i izgradnji koji je donet 2003. godine, takođe je članom 149. bespravna gradnja predviđena kao krivično delo. Što znači da po svim prethodnim odlukama i zakonima, kao i Zakonom o planiranju i izgradnji koji je donet septembra 2009. godine, je bespravna gradnja inkrimisana kao krivično delo, ali je to ostalo mrtvo slovo na papiru, kako zbog neažurnosti inspekcijskih službi koje retko podnose prijavu protiv nesavesnih graditelja, tako i zbog sudova koji prijave procesuiraju ili odlažu. Od 11. septembra 2009. godine do dana, postoje podaci da je izgrađeno u Srbiji oko 300 hiljada objekata. Vi ste, gospodine ministre, u vašem uvodnom izlaganju rekli da ti objekti neće biti rušeni. Amandman koji smo podneli predviđao je da se rok, odnosno da se mogućnost za upis objekata proširi i na objekte koji su izgrađeni nakon 2009. godine. Ako te objekte nećemo rušiti, ne možemo primeniti zakon na te objekte i pitanje je šta ćemo raditi sa tim objektima? Takođe, u obraćanju ste rekli da je ovo zakon koji u suštini predstavlja svojinsku evidenciju. Kako ćemo tu svojinsku evidenciju proširiti na 300 hiljada objekata koji realno postoje u Srbiji? Gospodine ministre, molim vas da još jednom pogledate sadržaj mog amandmana. Ubeđena sam da će doprineti kvalitetu zakona i sprečiti da i na ovaj način napravimo još jedan neravnopravan položaj među građanima, odnosno među vlasnicima objekata koji su objekte zidali pre i posle 2009. godine. Što se tiče amandmana na član 9. tražili smo da se rok od 90 dana, predviđen ovim zakonom kao rok u kome se donose rešenja o upisu prava vlasništva sa svim eventualnim zabeležbama, poveća na 180 dana. Ako uzmemo u obzir da nadležne službe, koje su primale zahteve za legalizaciju po ranije važećim propisima, imaju obavezu da mesno nadležnim katastrima dostave te zahteve i ako postoji obaveza da, svi oni koji nisu podneli zahteve za legalizaciju, podnesu prijavu zaupis vlasništva, a istovremeno uzmemo u obzir sve redovne i svakodnevne obaveze koje katastar ima, smatram da će doći do zagušenja ove službe, što će sigurno izazvati nezadovoljstvo među građanima i među onim građanima koji podnose prijave za upis vlasništva, kao i među onim građanima koji budu redovno obavljali neke svakodnevne svoje zahteve. Osim toga, katastri u Srbiji nisu dovoljno ni tehnički ni kadrovski opremljeni za ažurno sprovođenje postupaka upisa u kratkim rokovima i sa velikim brojem predmeta. Iz tih razloga, zato što pretpostavljamo da će doći do tih problema, tražili smo da se ovaj rok od 90 dana, produži na rok od 180 dana. Na član 13. stav 2. smo podneli amandman koji je trebalo da reši problem do kojeg će doći kada zakon počne da se primenjuje. Naime, članom 10. ovog zakona, vlasnik bespravno izgrađenog objekta nakon upisa vlasništva na objektu u katastru nepokretnosti može nastaviti postupak legalizacije, odnosno postupak pribavljanja građevinske i upotrebne dozvole. Postavlja se pitanje - kako će nakon upisa objekta, na osnovu prijave za upis po ovom zakonu, vlasnik nelegalnog objekta nastaviti postupak legalizacije, s obzirom da nema uredno podnet zahtev za legalizaciju, a smatram da je svima nama u interesu da svi upisani objekti budu i legalizovani?. Samo iz tih razloga, podneli smo amandman da se prijava za upis prava vlasništva na objektima može smatrati i zahtevom za legalizaciju, samo da bi se vlasnicima takvih objekata pružila mogućnost da svoje objekte legalizuju, jer je pitanje iz kojih razloga oni nisu podneli zahtev za legalizaciju. Možda iz istih onih razloga koji su ovim zakonom koji ćemo verovatno u danu za glasanje izglasati, budu pružili mogućnost da mogu da upišu vlasništvo. Pojaviće se i problem o kojem sam već pričala, a to je problem priključenja na elektro i komunalne mreže. Još jednom se zahvaljujem na tome što ste prihvatili amandmane poslaničke grupe SPS, kojima se utiče da institut upisa prava svojine se prvenstveno usmeri ka socijalno ugroženom sloju stanovništva, koji su svoje objekte zidali radi rešavanja stambenih problema, kao i amandmane kojima se štite prava trećih lica. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, poštovani građani Srbije, u današnjoj raspravi koja će biti u pojedinostima trudićemo se da praktično neke stvari koje smo imali u raspravi i u načelu i koje su bile nejasne potpuno precizirano. Naravno, to je juče bilo na Odboru za prostorno planiranje, saobraćajnu infrastrukturu i telekomunikacije. Iskoristiću priliku kao ovlašćeni izvestilac tog odbora i ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Nova Srbija, da pre nego što se upustimo u svaki član u pojedinostima, da o nekoliko stvari obavestim i parlament i građani Srbije. Naime, Vlada je na ovaj zakonski predlog usvojila ukupno 17 amandmana od podnetih 97. Međutim, stvarni broj amandmana koji su u stvari prihvaćeni je suštinski daleko veći, s obzirom da je Vlada usvojila amandmane koji su pravno-tehnički najprecizniji i jezički usklađeni sa terminologijom korišćenom u predlogu zakona, a sa ciljem da zakon bude jasan, konzistentan i usklađen u svakom smislu. U kratkim crtama ću navesti šta su bile najveće zamerke. Najveće zamerke ovom zakonu su upućene, pre svega, zbog nepreciznog određivanja vrsti i namene objekata na koje se primenjuju, imajući u vidu da je cilj ovog zakona upis prava svojine u korist vlasnika bespravno sagrađenih objekata koji su za sopstvene potrebe gradili, odnosno kupovali nepokretnosti. Preciziranjem objekata po vrsti, nameni i površini, kako je i prihvaćen amandman u članu 1, otklonjena je mogućnost da predmet ovog zakona budu objekti građeni za tržište, odnosno objekti koji su svojim vlasnicima doneli ili će doneti profit. Sledeća velika zamerka zakonskom predlogu se odnosila na automatsko sticanje prava svojine kako na objektu, tako i na zemljištu na kome vlasnik tog objekta inače nije vlasnik, zakupac ili nosilac prava korišćenja. Amandmanskom intervencijom je sticanje prava svojine na zemljištu odloženo do konačne isplate tržišne cene vlasniku zemljišta, a najkasnije za dve godine od dana stupanja na snagu ovog zakona, imajući pri tome u vidu da se može steći samo svojina na zemljištu ispod objekta i zemljištu neophodnom za redovno korišćenje, minimalna površina za urbanističku zonu u kojoj je objekat sagrađen, korišćenje zemljišta, a što se utvrđuje krozizradu projekata parcelacije u skladu sa zakonom i o trošku vlasnika objekta. Predlagači amandmana su izmenom spornog člana predložili rešenje koje je veoma slično institutu građenja na tuđem zemljištu, gde takođe postoji obaveznost vlasnika zemljišta da po tržišnoj ceni vlasniku objekta proda zemljište na kome je taj objekat sagrađen, ukoliko se utvrdi da je vrednost objekta veća od vrednosti zemljišta. Odlukom Ustavnog suda Republike Srbije je ocenjeno da je odredba Zakona o planiranju i izgradnji, koja se odnosi na neobaveznost pribavljanja saglasnosti suvlasnika, odnosno sukorisnika na zemlji, ako se u vreme izgradnje objekta nije protivio toj gradnji, nije u saglasnosti sa Ustavom i drugim zakonima. Imajući u vidu pravno dejstvo odluka Ustavnog suda, odnosno obaveznosti svih državnih i drugih organa da poštuju sve odluke, od strane Vlade je prihvaćen amandman koji uvažava pravno shvatanje sadržanoj u odluci Ustavnog suda, tako da se ne derogiraju odredbe Zakona o osnovama svojinsko-pravnih odnosa i Zakona o prometu nepokretnosti. Sledeće važno poboljšanje teksta predloga zakona jeste uvažavanje prava jedinica lokalne samouprave da reguliše odnose vezane za određivanje naknade za uređivanje građevinskog zemljišta, ali samo kada vlasnik nepokretnosti na koje je upisano pravo svojine, u skladu sa ovim zakonom, odluči da tu nepokretnost otuđi. Amandman kojim se uspostavlja obaveza dostavljanja potvrda jedinice lokalne samouprave prilikom sudske overe ugovora o prometu nepokretnost je rešenje koje je pravno prihvatljivo i poznato u dosadašnjoj praksi, te smatramo da neće izazvati nikakve probleme u primeni, a u skladu je sa ciljem zakona da se socijalno ugroženoj kategoriji omogući da bez velikih troškova upišu prava svojine na objektima koje su gradili za svoje potrebe. Na kraju, ali ne manje značajno, predviđeno je ovlašćenje da donošenje podzakonskog akta kojim će se precizno urediti postupanje svih organa u ovom postupku, kao i sadržina pojedinih dokumenata koja se pribavljaju u korist kao dokazi u ispitnom upravnom postupku. Ovih će se obezbediti jednobrazna primena zakona i ujednačiti praksa u radu svih organa koji ovaj zakonprimenjuju. U raspravi koja će danas biti u pojedinostima trudićemo se da kada budemo išli od člana do člana još jedanput precizno ukažemo na to šta je promenjeno. Gospodine ministre, zaista vam se zahvaljujemo na razumevanju i na prihvaćenim amandmanima i mislimo da će ovaj zakon, kao što se i očekuje, u bitnome kao životni zakon poboljšati pravnu sigurnost u našoj zemlji i sigurno biti od velike koristi građanima Srbije. Zahvaljujem.
Radojko Obradović, povreda Poslovnika.
Član 27. Gospođo predsedavajuća, dobili smo mišljenje Vlade i u tom mišljenju Vlade devet amandmana je Vlada prihvatila od 89 amandmana. Vrlo cenim gospodina Spasojevića kao kolegu i poslanika. On je pomenuo nekih 17 amandmana koji su usvojeni. Da li postoje amandmani koje je Vlada usvojila a koji nisu ovde dati? To bi bilo važno zbog ove rasprave koja upravo počinje. Hvala.
Smatram da nisam povredila član 27. Gospodin Spasojević je izvestilac odbora i on dobro zna. Ako želi da odgovori, daću mu reč. Izvolite gospodine Obradoviću.
Mogli bi da date pauzu da dobijemo i tih ostali 7 ili 8 amandmana koje nismo dobili, a koji su usvojeni jer je to vrlo važno za raspravu koja je pred nama, jer ako gospodin predstavnik odbora ima informacije koje ja kao podnosilac velikog broja amandmana nemam, molim da odredite pauzu da se upoznamo i pripremimo za diskusiju.
Ministar Ilić će objasniti.
Poštovani poslanici, tačno je da je prihvaćeno 16 amandmana, ali je 9 uvedeno po onom rednom broju jer su istovetni, razlikuju se za neku sitnicu itd. Šesnaest amandmana je ukupno prihvaćeno. Potpuno su identični. Razne poslaničke grupe su ih dale. Na odboru su prošli oni za koje smo smatrali da je tekst najprihvatljiviji, inače možda je neka sitnica. Zbog zareza su prihvaćeni neki drugi, a potpuno su identični. Svi ste dali amandmane identične na neke članove i svi su prihvaćeni u identičnom tekstu, ali je objavljeno devet zvanično, a 16 je prihvaćeno.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Hvala poštovana predsedavajuća. Uvaženi ministre, kolege i koleginice, dobro je što je prihvaćen dobar deo amandmana budući da svakako poboljšavaju Predlog zakona o kom smo raspravljali u načelu a već sada se nalazimo u raspravi u pojedinostima, budući da smo počeli da raspravljamo o članu 1. Pošto izvestilac odbora je upravo pomenuo Zakon o svojinsko-pravnim odnosima, kao i Zakon o planiranju i izgradnji, mislim da je bar nadležni odbor ove skupštine trebao da ima u vidu da Zakon o planiranju i izgradnji ne sadrži apsolutno nikakve odredbe o objektima kao što su vikend kuće, odnosno kuće za odmor i objekti namenjeni za obavljanje zanatske delatnosti, tako da i pored svega toga ostaje nejasno, i pored usvojenog amandmana, u koju svrhu se odredbe ovog predloga zakona odnose i na koje sve objekte. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Vladimir Gordić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, koleginice i kolege poslanici, podneo sam amandman na član 1. zakona i tu pre svega mislim na deo amandmana koji se odnosi na objekte koji nemaju upotrebnu dozvolu. Smatram da su nepotrebno stavljeni u isti kontekst objekti koji su izgrađeni bez građevinske dozvole i oni koji su izgrađeni sa odgovarajućom građevinskom dozvolom a nemaju upotrebnu dozvolu. Naime, objekti koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, to su ljudi koji nisu platili ni nadoknadu za uređenje građevinskog zemljišta, u velikom broju slučajeva nemaju izmirene imovinsko-pravne odnose. Sa druge strane, oni građani koji su gradili sa urednom građevinskom dozvolom i imaju izmirene i ove obaveze a pored toga po Zakonu o državnom premeru i katastru ovi građani koji su gradili sa urednom građevinskom dozvolom mogu da upišu pravo svojine na svojim objektima po članu 97. gde imamo u stavu 1, koji glasi – za imaoca prava svojine na objektu upisuje se jedno od postojećih lica, tačka 1. – graditelj ima pravo svojine, odnosno graditelji koji imaju pravo susvojine ili zajedničke svojine na parceli, tačka 2 – graditelj koji je imalac drugog odgovarajućeg i stvarnog prava na parceli ako je za objekat izdata građevinska dozvola ili je objekat izgrađen u vreme kada građevinska dozvola nije bila uslov za gradnju. Prema tome, ove dve kategorije su potpuno stavljene u jedan kontekst koji nije isti i mislim da bi ovaj deo stava 1. trebalo izbaciti, a takođe i kompletno član 6. ovog zakona koji se odnosi na isto. Druga stvar koju sam hteo da kažem u vezi ovog člana 1. koji sam istakao u svom amandmanu jeste da sam dodao deo da se ovaj zakon odnosi na objekte koji su prilikom izgradnje odstupili od izdate građevinske dozvole i projekta. Tu sam hteo da napravim razliku između objekata sa jedne strane koji su izgrađeni bez građevinske dozvole i sa druge strane objekte izgrađene sa građevinskom dozvolom ili gde je urađena nadogradnja nekog dela koji je van građevinske dozvole. Hteo sam da ukažem na mogućnost da neko može da dobije građevinsku dozvolu a zatim da izgradi objekat koji uopšte ne odgovara onome što je u građevinskoj dozvoli, koji je potpuno izašao iz projekta i van izdate građevinske dozvole. Treća stvar koju sam hteo da kažem je da se definišu objekti i njihova namena i površine. Ova stvar je delom ispravljena kroz amandman kolege Antića, ali mislim da kada ste obrazlagali rekli ste da socijalno ugrožene kategorije stanovništva treba da dođu do upisa prava svojine. Ne smatram da nekom ko je socijalno ugrožen može da ima i izgradi vikendicu koja ima 200 kvadrata ili da kupi stan koji ima 200 kvadrata, odnosno porodični objekat od 200 kvadrata. Predložio sam da te površine budu 100 metara kvadratnih.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovana Joksimović i Ljuban Panić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Jovana Joksimović.
Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom prvenstveno smo želeli da definišemo objekte koji bi trebalo da budu obuhvaćeni ovim zakonom, a to bi bili objekti namenjeni za porodično stanovanje, vikend kuće i pomoćni objekti. Ovaj amandman je podnet da bi se potpuno razjasnila namera predlagača koji je rekao javnosti da ovaj zakon predstavlja zakon o brzoj i skoro besplatnoj legalizaciji sa argumentacijom da se žele rešiti problemi onih ljudi koji su izgradnjom nelegalnih objekata rešavali stambeno pitanje. U obrazloženju o odbijanju amandmana sam videla drugi cilj zakona koji kaže da je cilj zakona predmet upisa prava svojine bude što veći broj objekata koji ispunjavaju posebne uslove u skladu sa Predlogom zakona. Odbijajući ovaj amandman vidimo da je namera bila nešto sasvim drugo i da se građani pozovu da upišu pravo svojine kako bi sutra plaćali porez na imovinu. Takođe, ono o čemu sam govorila pre par dana u diskusiji je da je ovaj predlog zakona previše koruptivan i neprecizan. Smatramo da je neophodno graničiti kvadrature, odnosno površinu vikend kuće do 100 kvadrata, jer bi za sve objekte koji su veći od 300, odnosno 200 kvadrata trebalo pribaviti građevinsku i upotrebnu dozvolu kroz postupak legalizacije. Dodavanjem stava 3. koji glasi da jedan vlasnik može da upiše samo jedan objekat odgovarajućeg tipa sa pomoćnim objektima ukoliko se nalaze na teritoriji iste jedinice lokalne samouprave i ovako upisan objekat ne može da se otuđi ukoliko se prethodno ne pribavi građevinska i upotrebna dozvola u redovnom postupku. Ono što smo želeli da omogućimo dodavanjem ovog stava 3. jeste da svi koji su gradili imaju gde da žive, da budu bezbedni, upišu svoje objekte i izbegnu bilo kakvu opciju od rušenja. Ako bi imali nameru da se obogate tako što će da otuđiti ovaj objekat, onda moraju da plate sve obaveze koje su i drugi građani uz dozvolu morali daplate. Predlogom amandmana obezbeđuje se da jedan vlasnik može na ovaj način upisati samo objekat odgovarajućeg tipa, sem pomoćnih objekata, čime se sprečava mogućnost zloupotrebe zakona, tako što bi npr. investitor stambenog objekta za tržište, kako bi izbegao redovan postupak legalizacije i stekao nezakonitu korist, ovim putem upisao, kao svoj porodični stambeni objekat ili vikend objekat, svaki pojedinačni stan u zgradi za tržište, pa se mogućnost upisa svojine ograničava i po broju objekata na teritoriji jedinice lokalne samouprave. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Bivši član ili simpatizer, nisam sasvim siguran, stranke gospodina Velimira Ilića, Bora, zvani – Čorba, rekao je na jednom svom koncertu – nema prevare, nema laži, Čorba svira uživo, nema plejbeka. Nažalost, ovaj zakon jeste plejbek, jeste prevara. To sam i u raspravi u načelu rekao, jer nema legalizacije, ministre, ako mediji nisu citirali netačno vaše navode da se ovim zakonom vrši legalizacija nelegalno sagrađenih objekata. Ovim amandmanom, koji su podneli koleginica Joksimović i kolega Panić, su pokušali da, na neki način, razotkriju vašu nameru i da spreče veću štetu, nego što je pravite ovim zakonom, odnosno da se on svede na meru, da se odnosi na određeni krug objekata, a ne ovako široko kako ste ga vi dali u zakonu. Međutim, pošto razgovaramo o konkretnom članu, mene interesuje odgovor na nekoliko pitanja. Zašto niste, kada ste pripremali već poseban zakon o upisu nelegalno sagrađenih objekata, ujedno išli i na promenu Zakona o legalizaciji, njegovu doradu ili upodobljavanje sa novonastalim okolnostima, čime bi obezbedili nastavak postupak legalizacije? Ubeđen sam, mislim, da su to svi ljudi koji su pročitali ovaj zakon ubeđeni da će postupak legalizacije biti obustavljen posle donošenja ovog zakona koji je tzv. zakon o legalizaciji. Ovaj zakon nije zakon o legalizaciji, većupis nelegalno sagrađenih objekata, koji će njihovim vlasnicima stvoriti obavezu da plaćaju porez. Dakle, tim ljudima koji su izdvajali od svojih usta, nisu išli na letovanje itd, vi sada umesto da im omogućite da legalizuju svoje objekte, da im grad, lokalna samouprava od tih sredstava izgradi infrastrukturu, asfalt, dovede vodu, kanalizaciju, kako ne bi narednih 50 godina živeli bez puta, asfalta, struje itd, upisujete ih u listu nelegalnih objekata, stvarate im obavezu da plaćaju porez i još kažete kako ste im legalizovali objekat. Ne, vi za njih stvarate namet, a ostavljate ih kao nelegalne i još ih, sa stanovišta države, proglašavate nelegalnim graditeljima. Molim vas da mi date makar jedan odgovor. Kada će se nastaviti proces legalizacije, stvarne legalizacije? Šta ćete uraditi sa postojećim Zakonom o legalizaciji, kako bi se ta dva procesa odvijala nejednako i kako bi bilo manje štete? Koja će cena legalizacije biti, po vama? Da li ćete menjati nešto u odnosu na postojeći Zakon o legalizaciji ili ćete ostaviti, kako je do sada stajalo u tom Zakonu o legalizaciji? Dakle, kako ćete kada sutra izglasate ovaj zakon omogućiti da se postupak legalizacije nastavi i da ljudi zaista budu vlasnici objekata koji su legalni i na koje zaista mogu da stave hipoteku, da uzmu kredit, da vrše promet, a da ne moraju da naznače na njemu da su to nelegalni objekti? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Moram se u jednom delu složiti sa kolegom Veselinovićem, povodom pitanja koje je postavio ministru Iliću, a imam i ja jedno pitanje za ministra. To je – zašto ovaj zakon uopšte nosi naziv kakav nosi, dakle Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole? Taj naziv uopšte ne odgovara suštini, s obzirom da sam naziv ovakvog predloga zakona ukazuje da će zakon propisati posebne uslove za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, a odredbama Nacrta zakona regulisani su posebni uslovi za upis prava svojine samo na objektima koji se koriste, pa se onda navodi na šta. Kako su uslovi za upis prava svojine na bespravno izgrađenim objektima propisani nekim drugim zakonima na osnovu javnih, privatnih isprava, koje su podobne za upis prava svojine, kako na zemljištu, tako i u objektima, zakona kojim se uređuje planiranje i izgradnja, Zakona o svojinsko pravnim odnosima i državnom premeru i katastru? To bi istovremeno značilo da ovaj nacrt zakona za te objekte ne utvrđuje posebne uslove, kao što to iz naziva samog teksta zakona proizilazi. Ovako formulisan naslov ne korespondira sa sadržinom onih odredaba koje predviđa, a istovremeno predstavlja rizik od nepodudarnosti odredaba sa samim nazivom teksta zakona. Mislim da je predlagač to trebao da ima u vidu da ga preformuliše, da ga uskladi sa odredbama ovakvog jednog Nacrta zakona. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom? Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Donka Banović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom? Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Hvala, gospođo Kovač. Ovaj se amandman odnosi na član 1, ali on se sastoji iz dva dela. Prvi deo amandman se odnosi na stav 2, a drugi deo se odnosi na stav 5. Inače, ovaj stav 2. je stav o kome je bilo mnogo reči, evo vidim i danas, i u raspravi u načelu. Predložila sam amandmanom da se brišu stambeno-poslovni objekti, kao objekti koji su predviđeni ili obuhvaćeni ovim zakonom. Puno je bilo reči u raspravi u načelu da se razume ako je neka porodica bila primorana ili prinuđena da pribegne ovakvoj vrsti izgradnje objekata, dakle nelegalnih, pa da nisu imala novca za sve ostale dažbine, koje su neki drugi građani morali da izmire, i da to donekle, recimo, možemo da razumemo da objekti koji su za porodično stanovanje, delovi tih objekata itd, ali nikako ne razumemo da je ovim zakonom predviđen upis prava nad stambeno-poslovnim objektima. To sigurno nije u redu. Vi ste meni u obrazloženju zašto je odbijen amandman, inače su takva sva obrazloženja, rekli da je ovaj moj amandman delom prihvaćen zato što ste prihvatili amandman kolega Antića i Dejana Rajčića. Sa tim se, takođe, ne slažem. Već je ovde bilo reči i taj njihov amandman je nešto s čim se ne slažem, tako da ne mislim da je ovim obuhvaćeno, pogotovo gde taj amandman govori o tome da, na primer, vikendica može da ima 200 kvadratnih metra korisne površine i da to bude predmet ovog zakona, ili da objekat za obavljanje zanatske delatnosti iznosi 100 kvadratnih metara itd. Dakle, to u svakom slučaju nije ni bila intencija ovog mog amandmana, što se odnosi na taj član. Drugi deo amandmana se odnosi na deo gde se u tom članu govori da organ nadležan za poslove urbanizma, na zahtev Republičkog geodetskog zavoda, u roku od 15 dana od dana dostavljanja zahteva, utvrđuje da li se zahtev za upis prava svojina odnosi na ove objekte i o tome pisanim putem obaveštava onoga ko je podneo zahtev. Smatram da ovaj rok od 15 dana nije dovoljan i predložila sam da se taj rok poveća na 30 dana. To je, inače, i mišljenje ljudi koji rade u ovim organima, u lokalnim samoupravama. U nekim manjim gradovima se i slažu i misle da može za 15 dana da se odgovori, ali u nekim drugim gradovima, a oni su u većini, kažu da je 15 dana jako mali rok. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Dejan Rajčić i Aleksandar Antić. Vlada i resorni odbor su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Dejan Rajčić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Dakle, kao što smo čuli iz malopređašnje diskusije koleginice Banović, opet se javlja dilema da li je potrebno da se kvadratura pojedinih vrsta stambenih ili drugih objekata definišu ovako kao što sam ja predložio. Zahvaljujem se gospodinu ministru što je prihvatio amandman Nove Srbije. Imali smo ovde dilemu da li je potrebno da, recimo, površina za zanatski prostor bude 100 kvadrata. Smatramo da je možda trebalo biti i više, ali zadržali smo se i dali smo predlog da bude 100 kvadratnih metara, te smo na taj način ipak omogućili privrednicima, preduzetnicima, koji se bave nekim svojim radom i delatnošću, da mogu svoj posao da organizuju u jednom legalizovanom prostoru. Naime, ovim amandmanom na član 1. smo pokušali da predlagaču zakona predložimo, i hvala što je usvojeno, da se preciznije definišu površine i vrste stambenih i poslovnih objekata, koji podležu pod ovaj zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine, odnosno, na kojima se može upisati pravo svojine, na takvim vrstama objekata. Radi javnosti ću kratko reći da smo predložili da se porodični stambeni objekti definišu do kvadrature do 300 metara kvadratnih neto površine. Dakle, kao što znamo, najveći broj objekata u Srbiji koji ovog časa podležu upravo ovom zakonu o upisu prava svojine na dobitima su porodični stambeni objekti, koji se grade ili su građeni prethodnih godina ili prethodnih decenija, upravo sa ciljem što je domaćin koji je počinjao da gradi to želeo da izgradi da bi mogao da smesti svoju porodicu i svoje naslednike u jednom istom porodičnom domaćinstvu. Mislimo da je ta kvadratura potpuno primerena našim ovdašnjim uslovima koji postoje u Srbiji. Na taj način smo definisali i da površina stanova u stambenim ili stambeno poslovnim zgradama bude do 200 metara kvadratnih neto površine, garaže smo predložili da budu 30 metara kvadratnih i, kao što rekoh, objekti za obavljanje zanatske delatnosti do 100 kvadrata. Mislim da je na ovaj način pogođena prava suština predlagača zakona, koji je želeo na ovaj način da se što veći broj problema, koji očigledno postoje decenijama u ovom društvu, reši i da se jednog trenutka napravi presek i krene od sutra u jedno uređeno rešavanje u polju građevinarstva. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Hvala. Kolega, meni je drago što je vaš amandman prihvaćen. Pretpostavljam da imate specijalno dobre odnose sa ministrom Velimirom Ilićem. Nažalost, ja nemam, ali sam obrazlagala, odnosno govorila sam o obrazloženju gde je meni odgovoreno da je moj amandman delimično prihvaćen, a mislim da nije tako. Predložila sam uopšte brisanje te stavke, odnosno da ne može na ovaj način da se upisuje svojina na stambeno poslovnim objektima. Vi smatrate da je vaš amandman dobar i drago mi je što vam je to ministar prihvatio, ali opet ne mogu da se složim sa argumentacijom da je porodični stambeni objekat, koji je građen iz nužde, bez dozvola, bez plaćanja negde zemljišta, bez plaćanja svih ostalih dažbina, da je to stambeni objekat do 300 metara kvadratnih. Možda mi dolazimo iz različitih delova Srbije, ali, bogami, u mojim krajevima ko ima kuću od 300 kvadratnih metara, on je gradski tajkun. Vi ste možda iz nekih drugih delova gde to nije tako. To je jedna stvar. Takođe, vi govorite o zanatskim radnjama. Tačno, takođe ne znam nekoga ko se bavi nekom zanatskom delatnošću ili zapošljava jedno ili dvoje ljudi, a da ta radnja ima 100 kvadratnih metara, obično je to od nekih možda desetak do 30. Neko ko ima takav objekat, on se bavi nekom proizvodnom delatnošću. Dakle, tu nije reč o zanatskoj radnji, nego o proizvodnim pogonima, a meni se čini da male fabrike, male i srednje fabrike nisu predmet upisa svojine u ovom zakonu.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Mi mora da smo neki izuzetno bogat narod kada bespravno tek tako iz nužde gradimo stambene objekte od 300 metara kvadratnih, a neko nema ni stan od 30 metara kvadratnih, kao što reče kolega Rajčić, za koje su navedeni objekti, pa je, recimo, garaža od 30 metara kvadratnih, vikend kuće od 200 metara kvadratnih, objekti za obavljanje zanatskih delatnosti, složiću se sa svojom koleginicom, do 100 metara kvadratnih. Mi onda savršeno funkcionišemo, mi smo jedna idealna ekonomska zemlja, još samo da legalizujemo sve te bespravne objekte i završili smo posao. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Govorili smo u raspravi u načelu, govorićemo i danas, i na član 1. je prihvaćeno ukupno dva amandmana, ali bojim se da ako krenemo da licitiramo sa kvadratima i ako čitavu priču pojednostavimo na način na koji je to pojednostavljeno prihvaćenim amandmanima, onda nećemo govoriti o suštini koju treba da reši ovaj zakon. Pošto imam amandman na član 1, govoriću kasnije o njemu, a sada ću govoriti o načinu na koji je predloženo rešenje ovim amandmanom. Prvo, predlaže se da se upišu samo neki objekti, pa su to ovi stambeni objekti o kojima su kolege govorile, od 300 kvadrata itd. Nigde se ne kaže – znamo da ima milion i 300 objekata koji nisu upisani, koji su bez dozvole. Ako se samo ovi upišu i ako se upišu samo objekti koji su izgrađeni do 11. septembra 2009. godine, šta se dešava sa svim onim koji nisu upisani i šta se dešava sa svim objektima koji su izgrađeni posle 11. septembra? Očigledno da odgovor na to pitanje nemamo dok ne donesemo odgovarajući zakon. Druga stvar, jedan ovakav amandman možda rešava veliki broj problema, ali takođe otvara mnogo veći broj novih problema. Recimo, dozvoljeni upis stanova u stambenim objektima je do 200 kvadrata. Znači, ako postoji graditelj koji je izgradio 100 stanova do 200 kvadrata i prodao te stanove, on je završio svoj posao, a problem rešavaju svi oni ljudi koji su od njega kupili te objekte. Druga stvar, zakon koji je Ustavni sud poništio, odnosno članovi zakona od 185. do 200. definišu dobijanje građevinske dozvole za objekte građene iz javnih sredstava, odnosno budžeta Republike, lokalne samouprave, javnih preduzeća i ostalih. Ti objekti sigurno nisu obuhvaćeni ovim članom zakona, jer je država sigurno gradila objekte i garaže veće od 30 kvadrata, kuće za odmor i ostalo. Država je gradila nešto drugo. Da li to znači da ti objekti neće biti upisani? Znači, ovaj ovako napisan član stvara privid da je nešto rešeno, a u stvari ostavlja i dalje ogroman prazan prostor koji nas čeka da ga rešimo prilikom donošenja zakona o planiranju i sveobuhvatnog rešenja problema. Licitiranje sa kvadratima i licitiranje sa pojedinim vrstama objekta stvara privid da se problem rešava, a u stvari samo odlaže rešenje problema za nekoliko meseci do novog zakona. To je razlog zbog čega ovakav amandman apsolutno ne rešava problem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i resorni Odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Milica Vojić Marković. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naravno, u članu 1. u stavu 3. prepoznala sam da ovo što ste vi predložili krši Zakon o zaštiti prirode i Uredbu o režimu zaštite, koji su dokumenti koje je Vlada potpisala i izdala. Na osnovu toga sam uložila amandman, gde u stvari hoću da vam kažem da u režimu zaštite prvog stepena u potpunosti je zabranjena izgradnja objekata, dok se u režimu zaštite drugog i trećeg stepena zabranjuje izgradnja koja se odnosi na određene vrste objekata. U zaštićenim područjima, moram da kažem, došlo je do zaista ogromne ekspanzije tzv. divlje gradnje, gradnje koja ne može da bude legalizovana jer krši ove zakone koje sam navela. Po nacionalnim parkovima, samo da kažem koliko je otprilike objekata izgrađeno: na Kopaoniku 156, Fruška gora 91, Đerdap 77, Tara 174, Šar planina 225. Znači, samo u nacionalnim parkovima, ovih naših pet nacionalnih parkova, imate 654 objekta koja su evidentirana. Imam podatke za Nacionalni park Tara, da postoji mnogo objekata koji nisu evidentirani i koji se ne nalaze u ovom broju. Sećate se, gospodine ministre, zajedno smo govorili o tome kada smo govorili u vreme prošle Vlade, koja je rušila objekte, zapravo htela da ruši objekte na Uvcu, 150 objekata, na Zavojskom jezeru uklonjeno 250 objekata. Prosto, oni objekti koji zaista ne mogu da budu legalizovani jer ne zadovoljavaju ove zakone iz zaštite prirode, a ne mogu da budu legalizovani jer ugrožavaju biodiverzitet, geonasleđe i sl. Molim da na ovaj način koji sam predložila u mom amandmanu oni budu tretirani, odnosno da se poštuju i Zakon o zaštiti prirode iz "Službenog glasnika Republike Srbije", broj 36/09 i Uredba o režimu zaštite, koja je takođe zvanični dokument i za koju mislim da niko apsolutno nema ništa protiv da se ispoštuje.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Nisam od onih koji će da kukaju i da kažu – usvojite moj amandman, pa ću glasati za predlog zakona. Nemam ništa protiv toga što ovaj amandman nije usvojen. Mada, nije mi jasno obrazloženje koje je navedeno iz kog razloga se ovaj amandman ne prihvata, budući da je tu navedeno zato što je stavom 4. predloga zakona upućeno na primenu odredbi Zakona o planiranju i izgradnji koje se odnose na legalizaciju objekta, te shodno tome, lica na koja se primenjuje ovaj zakon treba da imaju isti obim prava kao lica na koja se primenjuju odredbe Zakona o planiranju i izgradnji koje se odnose na legalizaciju objekata. Pazite, u jednoj rečenici pominjete tri zakona, od kojih ste predlogom zakona dva derogirali. Meni ovde ništa nije jasno. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanica Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Govorili smo u petak, čini mi se, kada smo govorili o zakonu u načelu, danas je više mojih kolega govorilo, ne samo iz moje poslaničke grupe nego i iz Skupštine, o tome koliko je problem bespravne gradnje ili gradnje bez građevinske dozvole ozbiljan. Ovo je šesti zakon u poslednjih 15 godina koji se donosi da bi se problem rešio. Pored svih najava, pored svih obećanja i svih pojednostavljenih procedura, mnogo ministara je dolazilo u parlament sa predlozima za rešenje ovog problema, rezultat je da je posle svakog zakona broj objekata bez dozvole bio samo svaki sledeći put, iz godine u godinu, sve veći i veći. Dodatna stvar, tada sam, pre nekoliko dana rekao da smo o ovom zakonu raspravljali pre šest meseci, možda bi imao nekakve ideje kako da se problem reši na drugačiji način. Ali, u međuvremenu se pojavila odluka Ustavnog suda. Ustavni sud je stavio van snage sve odredbe važećeg Zakona o planiranju i izgradnji, odložio je primenu zakona za šest meseci, ali u odluci Ustavnog suda se potpuno nedvosmisleno kaže da se mora poštovati vladavina prava, da se mora poštovati jednakost svih građana i da ni jedno zakonsko rešenje ne može da uvede različite procedure ili različite naknade za građane koji u tom postupku usvajanja i dobijanja dozvole učestvuju. To je veliki izazov za novi zakon o planiranju i izgradnji. Ono što je meni potpuno jasno, to je da nam je prvi zadatak da sprečimo nove objekte bez građevinske dozvole, da donesemo dobre procedure zakonom novim o planiranju i izgradnji ili samo o izgradnji, što je moj stav da ovaj zakon treba da bude podeljen na više različitih zakona, po materiji koju obrađuje, a da tek onda rešavamo problem koji je nastajao bar 50 godina u Srbiji. Ovaj zakon nije zakon o legalizaciji. Ovaj zakon sa usvojenim amandmanima radi upravo stvari koje ne bi smeo da radi. Proces dobijanja građevinske dozvole je jedan jedinstven proces koji podrazumeva vlasništvo nad zemljom, vlasništvo nad objektom, građevinsku, odnosno upotrebnu dozvolu. Razdvojiti ovaj proces na četiri različita procesa sigurno nije dobra stvar i sigurno neće rešiti problem. Tek sa ovim usvojenim amandmanima je potpuno nedvosmisleno jasno da možete da budete vlasnik objekta koji nema građevinsku dozvolu na tuđem zemljištu, možete da budete vlasnik objekta na svom zemljištu, možete da budete vlasnik objekta na svom zemljištu sa građevinskom dozvolom bez upotrebne dozvole i sve moguće kombinacije ovih slučajeva. Mislim da se ništa ne dobija sa ovih mesec ili dva do usvajanja novog zakona o planiranju i izgradnji i da je mnogo bolje rešenje bilo da smo prvo doneli taj zakon, a onda sa rešenjima iz tog zakona krenuli u rešenja pojedinačnih slučajeva. Ovako, desiće se da će objekti biti upisani, da neće imati građevinsku dozvolu. Sam zakon o planiranju i izgradnji u članu 195. je nedvosmisleno rekao da, čak i kada se dobije dozvola po toj jednostavnoj proceduri, Republika Srbija ne garantuje stabilnost i sigurnost objekata. Kakva je to onda građevinska dozvola i kakav je to papir kojim se u stvari ništa ne garantuje? Ne možemo rešavati problem parcijalno. Mislim da je bilo neuporedivo bolje da smo baš u interesu građana, u interesu stranih investitora, u interesu domaćih investitora, doneli propis koji omogućava da se građevinska dozvola dobije na jednostavan način, da građevinski inženjeri i notari, ko će sve da učestvuje u tom procesu, imaju daleko veću odgovornost, daleko veća prava, ali i odgovornost za sve one kaznene odredbe, kao što postoji svuda u svetu, da se taj proces maksimalno ubrza i da se pojavi daleko veća odgovornost državnih organa. Od 2003. do 2009. godine, Zakon o planiranju i izgradnji je propisivao nekoliko krivičnih dela. Krivično delo je bilo graditi objekat bez dozvole, krivično delo je bilo investirati u izgradnju objekta bez dozvole, krivično delo je bilo projektovati objekat bez dozvole, a krivično delo je bilo i priključiti objekat na infrastrukturu. Od 2009. godine, novim zakonom, ta krivična dela nisu više postojala, ali su zato ušla u Krivični zakonik. To su krivična dela po članu 219a i 219b. Ali, svi ti objekti izgrađeni od 2003. godine, a ima ih sigurno više stotina hiljada, bez ikakvih problema su priključeni na struju, na vodu, na kanalizaciju, imali su telefonske priključke. To niko nije mogao da uradi sam, to je moralo da uradi ovlašćeno lice iz Elektrodistribucije, iz Telekoma, iz Vodovoda i kanalizacije. Dok taj problem ne rešimo, nećemo rešiti problem ni objekta bez dozvole. Zakon ima ozbiljnu pravnu prazninu jer ne rešava slučajeve posle 2009. godine. Znači, u ove tri i po godine verovatno ima veliki broj objekata koji su izgrađeni, koji takođe nemaju građevinsku dozvolu. Da li će ti objekti biti rušeni? Ustavni sud u svojoj odluci nedvosmisleno kaže, pošto ima veliki broj objekata, apsolutno je neracionalno da ti objekti budu srušeni, znači, verovatno neće, ali ti objekti se nigde ne pominju. Ako ćemo ovim zakonom da upišemo 100.000 objekata ili 200.000 objekata, i dalje ćemo imati problem 1.100.000 objekata, sa kojima ne znamo šta da radimo. Moramo da pristupimo problemu celovito da bismo u periodu koji je pred nama imali regulisanu situaciju, i urbanistički i građevinski i kako god hoćete, planerski uopšte. Ovim zakonom se stvara privid da je problem rešen, problem i dalje ostaje. Moraćemo da čekamo neki novi zakon koji će problem rešiti. Onda je veliko pitanje zašto trošiti energiju vas, pre svega, ministre, koji imate puno posla sa građenjem objekata, ministarstva, Narodne skupštine, ako rešenje problema u stvari čeka neko novo vreme.
Narodni poslanik Milan Lapčević.
Ove odredbe člana 1. i usvojenim amandmanima, odnosno amandmanom koji su podneli poslanici Rajčić i Antić, se donekle preciziraju na koje vrste objekata će se odnositi ovaj zakon. Međutim, time se htelo verovatno da se napravi privid da će biti ispunjeni osnovni ciljevi zakona da oni građani koji su gradili objekte bez dozvole, a za potrebu svog stanovanja i obezbeđivanja krova nad glavom, da budu pre svega oni tretirani zakonom. Međutim, obzirom da su i u usvojenim amandmanima ostale odredbe da će biti upisano pravo svojine i na osnovnim objektima i na objektima koji su građeni, kao vikend kuće, kuće za odmor, pa čak i u onim zaštićenim pojasevima, opet ta priča pada u vodu. Preciziranje da će se upisati objekti od 300 kvadrata za stanovanje, hajde da na neki način možemo da progutamo i da prihvatimo da je neko gradio i za svoju porodicu i za svoje naslednike, ali da će se zakon odnositi i na objekte, odnosno zanatske radnje do 100 kvadrata zaista su onako vrlo problematične. Mene baš živo interesuje gde postoji zanatska radnja, na primer, obućarska koja ima 100 kvadrata, ili vikend kuća od 200 kvadrata. Apsolutno nema ni jednog jedinog razloga da se vikend kuće od 200 kvadrata, to sigurno nije gradila sirotinja, na ovaj način posredno legalizuje. Drugi problem ovog zakona jeste, upis prava svojine, odnosno legalizacije objekata za one koji su gradili na tuđem zemljištu. Osnovni uslov i neprikosnovenost prava svojine je na ovaj način doveden u pitanje. Dakle, da biste nešto gradili sa ili bez dozvole, elementarni uslovi su da imate na čemu da gradite, odnosno da to bude vaše. Ako radite na tuđem, a zakon vas ovde povlašćuje time, što ćete upisom objekta steći i zemljište koje nije vaše, je zaista nešto što smatramo krajnje problematičnim i mislimo da ovakve odredbe mogu da dovedu do još većih problema, umesto da ih reše. Cilj zakona je bio da omogući onima koji su izgradili svoje objekte za stanovanje, pre svega, da imaju, da kažemo tapiju ili papir da je taj njihov objekat njihov i da je legalan. Ali, se bojim da će se ući još u mnogo veći problem time što će se dobijati zemlja koja je tuđa, na osnovu upisa objekata i što će se na ovaj način objekti koji su građeni kao vikend kuće poslovni prostori i oni objekti koji su nadograđivani mimo građevinskih dozvola upisivati kao vlasništvo, što mislim da je direktno u suprotnosti sa Zakonom o planiranju i izgradnji i nastojanjem da se uvede neki red u građevinarstvu. Jesu donekle amandmanima poboljšane ove odredbe zakona, ali se bojim da će opet problemi ostati i da ćemo kroz neki novi zakon o legalizaciji, morati da razmišljamo kako da se te stvari koje neće biti rešene ovim zakonom poboljšaju i reše u novom zakonu o legalizaciji, odnosno planiranju i izgradnji.
Hvala. Ministar Ilić.
Gospodo narodni poslanici, smatram da ne treba sada da pravimo neki EPP ovde program i da pričamo priče. Voleo bi da neko pokaže gde to piše da će se objekat upisati ako je na tuđem zemljištu. Gde ste to pročitali? Zamolio bih vas da sad ne potežemo od kulina bana neke priče. Slušam ljude ovde koji diskutuju i pričaju kako treba nešto rešiti, a nedavno su bili zamenici ministra Šumarca. Što niste rešili ljudi? Što se sada meni žalite da niste mogli da rešite, itd. Ponavljam, pričamo o legalizaciji. Ovo nije legalizacija, po stoti put to ponavljam. Upis u katastar nepokretnosti i svi nesporni objekti koji imaju rešen status imovine biće upisani i biće punovažni. Ne može da se legalizuje nešto što se pokušavalo mnogim zakonima. Ti objekti nikad, većina od njih nikad ne bi mogla da se legalizuje. Zašto ne bi mogla? Zato što fiktivnom dokumentacijom ne sme niko da legalizuje objekte. Ko je taj ko će da legalizuje objekat i da da urednu dozvolu, rađenu u plavnom području? Ko je taj ko sme da da dozvolu za objekat urađen na klizištu? Šta vi mislite sada da treba celo naselje Vinča da srušimo 2.000 kuća, predviđen most i auto-put. Znate li vi da je rešenje da se tunelom prođe ispod naselja, jer ne može niko u ovoj državi da sruši 2.000 kuća. Prema tome, ti objekti nikad ne mogu dobiti građevinsku dozvolu, jer su na trasi auto-puta. Mora se tražiti neko rešenje. Oni postoje. Moramo ih upisati ili porušiti. Govorio sam o jedinstvenom satelitu Evrope. Mi moramo upisati sve postojeće objekte. Molim vas lepo, zašto građane da izlažemo trošku od nekoliko hiljada evra da prave dokumentaciju. Meni je smešno kad sad neki ljudi koji se u to dobro razumeju pričaju da je to moguće napraviti, a znate koliko košta ispitivanje porodične kuće od sto kvadrata, kompletno da bi mogli da joj date regularnu građevinsku dozvolu? Košta, 20 hiljada evra traži institut da uradi ispitivanje temelja, zidova, tavanica, krovne konstrukcije itd. Ko to u Srbiji danas može da plati? Jedna druga priča. Ovde je urađena jedna analiza. Uzmite Zavod za statistiku, ima jako puno objekata koji su urađeni sa dvesta, trista kvadrata. Čovek je zidao objekat u osnovi sto kvadrata, prikupio materijala, ima dvoje dece, ozidao i sprat, ozidao i potkrovlje i ništa to nije završeno, sem prizemlja gde i žive. I, šta sad treba da mu srušimo dve etaže i da ga ostavimo na prizemlju? Takvih objekata je preko 30% u Srbiji, a 10% od njih nije u opšte ni omalterisano spolja. Vi sada ako ne obuhvatite u ovom procesu on ne može dobiti kredit, ne može nikad to da završi, jer nema više para. Nekad su reke i gradovi stajali dobro. Uzmite Smederevo, uzmite Kragujevac, Kruševac, ljudi su podizali kredite, počeli megalomanske objekte. Završili kupatilo, dve sobe i tu su stali. Šta sada, treba da im porušimo deo objekta da bi eto, mogli da ih upišemo. Prema tome, molim vas da shvatite da mi imamo veliki problem u državi. Da ne možemo više da funkcionišemo sa milion i trista hiljada ne upisanih objekata. Sedamsto hiljada su nesporni, jer je dokumentacija u redu koja je predata. Ali, nemaju ljudi pare da to završe. Ovo je pomoć da se to uradi. Nemojte molim vas te priči da je ovo zakon koji će sutra da oporezuje objekte. Nije tačno. Objekti su oporezivani od prethodne vlade. U prethodnoj vladi je donesen Zakon o porezu na imovinu i plaćaju se porezi. Ko ne plati ide u sudski spor i dokaže da nema objekat i ne mora da plati, nije morao, ali većina građana plati i od toga se gradi i radi itd. Ja vas molim da samo jednu stvar dodam, da je prihvaćen amandman gospodina Nikolića, jer je dostavljen naknadno sa nekom izmenom potpuno identičan kao i amandman Dejana Rajčića, Aleksandre Antić, Olgice Batić i gospođe Biljane Hasanović Korać i Teodore Vlahović, i taj amandman je u članu 10. stav 3. da se briše. Znači, prihvaćen je naknadno, jer je potpuno identičan kao ovi prihvaćeni amandmani. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, replika. Izvolite.
Ja sam samo rekao da su dve stvari tu problematične. Razumem da oni porodični objekti koji su građeni bez dozvole pa čak i sa ta tri sprata, 300 kvadrata, treba upisati i tu niko ne stavlja primedbu, ni od nas iz DSS, niti drugih koliko sam razumeo poslaničkih grupa. Problematična je stvar šta će tu vikend kuće? Šta će tu objekti u zaštićenim područjima? Ima ih mnogo. Znate šta, ja razumem da ih ima mnogo, ali ako hoćemo da postignemo cilj zakona da obezbedimo ljudima legalan krov nad glavom da upišemo da je to njihova svojina, da imaju gde da žive i da se sutra ne tresu, da li će neko da ih istera odatle ili da im sruši objekat. To je u redu, ali mislim da duh zakona ne treba da ide u pravcu zanatskih radnji od 100 kvadrata, poslovnih prostora, vikend kuća, zaštićenog područja itd. Gde piše da će biti upisani objekti koji su izgrađeni na tuđem zemljištu? Članom 4, pa čak i njegovim izmenama se ta mogućnost predviđa, da mora da se izda, odnosno da se dobije zemljište za redovnu upotrebu i da se ostavlja dve godine, da se onaj koji je zauzeo tuđe zemljište dogovori sa vlasnikom zemljišta, a ukoliko se ne dogovori onda poreska uprava, odnosno nadležni oran lokalne samouprave po sili zakona procenjuje i određuje zemljište za redovnu upotrebu objekta, odnosno zemljište koje se nalazi ispod objekta. To je dakle, nasilno oduzimanje zemljišta i legalno prevođenje kod drugog vlasnika, ja to drugačije ne umem da nazovem. To su dve stvari koje su problematične i koje mogu da proizvedu mnogo više problema. Naravno da je i nama u interesu, verovatno i svima koji sede u ovoj skupštinskoj sali da se što veći broj tih nelegalnih objekata uvede u pravni sistem, ali mislim da ove odredbe nisu najsrećnije i da nam neće rešiti sve probleme, naročito one koje se tiču izgrađenih objekata.
Hvala. Borislav Kovačević, povreda Poslovnika.
Gospođo potpredsedniče Skupštine, da se dogovorimo, završili smo sad zvanično ako to jeste bilo… (Predsedavajuća: Samo da mi kažete koji član Poslovnika je povređen?) Član 106. stav 1. Oko člana 1. smo završili amandmane, hajde da se dogovorimo hoćemo li nastaviti ovako da radimo kako smo radili po članu 1, ja ću onda pravo da vam kaže izaći iz sale. Koliko znam mi smo završili raspravu u načelu. Gospođo predsedavajuća vi uporno, evo sat vremena puštate da većina dosadašnjih učesnika u raspravi nastavljaju raspravu u načelu. Hoćemo li se dogovoriti jednom u Skupštini da radimo ono što je na dnevnom redu. Čak ovde uz dužno poštovanje neki su i rekli, raspravljali smo u načelu, raspravljaćemo i danas i vi na to oćutite. Molim vas uvedite u red, pokazali smo u ranijim nekim raspravama da može da se vodi rasprava u pojedinostima samo o amandmanima, a nemojte da nastavljamo raspravu i dalje u načelu. Ne odnosi se naravno na ministra jer je doveden u situaciju takvom raspravom da opet mora i on da troši vreme na nešto, našta ne treba da troši vreme. Dajte, da stvarno korektno to vodimo i da se svi pridržavamo, opomenite čoveka i on će ući u kolosek. Hvala lepo.
Hvala. Smatram da nije povređen član 106. Poslovnika, ja mislim da niste u pravu da se većina rasprave vodi u načelu, dakle, moje mišljenje je da su poslanici uglavnom pričali o amandmanima, naravno imaju pravo da široko posvete pažnju, zato što je ova tema zaista u interesu građana Srbije, tako da ja smatram da nije povređen, vi ukoliko želite može se u dana za glasanje izjašnjavati o povredi Poslovnika. Želite, u danu za glasanje ćemo se izjašnjavati o povredi Poslovnika. Reč ima narodni poslanica Olgica Batić. Izvolite.
Ja ću se delom složiti sa ministrom Ilićem kada je rekao nećemo valjda sad da idemo po zemlji i da rušimo objekte. Ne, nećemo, ali vaša prva rečenica bila je, ovo nije legalizacija, ovo je upis prava svojine. Zar upis prava svojine nije legalizacija? Trebalo je na drugačiji način da članom 1. definišete predmet ovog zakona pa da razgovaramo o nečem drugom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministre, imajući u vidu da se u ovim raspravama pored člana 1. na koji su izjavljeni amandmani, pominje i član 4. deo koji je prihvaćen amandman, moram skrenuti pažnju na pravni institut zemljišta za redovnu upotrebu objekta. Nije mesto kritike što je amandmanom koji je SPS popravila ovaj član, zaista ga popravila, popravila član 4, tako što je konačno izbegnuta ta mogućnost da dođe uzurpacije prava svojine i moram da skrenem pažnju na ono što je već rečeno i u načelnoj raspravi. Mi institut prava korišćenja zemljišta za redovnu upotrebu objekta nemamo samo u ovom zakonu. U ovom zakonu ga moramo imati u onom delu u kome je to zemljište u gabaritima objekta, u temeljim objekta. To ne može drugačije da bude, osim zemljište za redovnu upotrebu objekta. Isto tako, ako to prevedemo na jedna uobičajeni narodni jezik, dokle dolazimo, do izvođenja određenog zaključka i to je da zemljište za redovnu upotrebu objekta mora da predstavlja određenu vrstu tereta ili ograničenje katastarske parcele. Ono je istovremeno regulisano i u Zakonu o osnovama svojinsko-pravnog odnosa, regulisano i u odredbama zakona o planiranju i izgradnji, samo što se u Zakonu o planiranju i izgradnji definiše kao zemljište koje odgovara površini građevinske parcele. Koja je to površina? To je minimalna površina za formiranje građevinske parcele. U Zakonu o osnovama svojinsko-pravnih odnosa to je malo šire. Ovde je moralo i amandman SPS ide u tom pravcu da se mora utvrditi da to pravo kao teret mora da postoji, jer je objekat izgrađen na tom delu parcele. Jednostavno, vlasnik objekta ne može doleteti do njega. Mora imati određeno pravo pristupa prilaznog puta, mora koristiti taj objekat za zamenu fasade, promenu crepa itd. Da ne bude ta priča previše uprošćena i trivijalna, amandmanom koji je prihvaćen je razjašnjena i definicija člana 1. zemljište za redovnu upotrebu objekta postoji i ne radi o uzurpaciji prava svojine, to smo izbegli i došli smo u situaciju da barem u tom delu zakon ima određen kvalitet, a ostajemo pri tome da se opet jedinstvenim zakonom, Zakonom o planiranju i izgradnji sve ove anomalije mogu ispraviti, sve greške na koje se ukazuje, našta ste se ministre pozvali, da dovedu do onoga do čega i treba da dovedu, do konačnog cilja, a to je zakon ne dvosmislen, jasan i u najvećem interesu za građane koji od njega očekuju koristi. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Moj amandman je posledica amandman na član 1. koji sam već obrazložio i meni je potpuno drago da se gospodin ministar i ja u potpunosti slažemo oko gledanja na ovaj stav i zakon u celini, jer je potpuno jasno da je teško i nemoguće rekonstruisati projektnu dokumentaciju za većinu objekata. Prema mojim podacima, ta ispitivanja su malo veća od 20.000, idu i do 100.000 evra da bi se uredila kompletna analiza stabilnosti objekta. Ovaj zakon očigledno ne obezbeđuje dobijanje građevinske dozvole i većina tih objekata neće dobiti dozvolu. Slažemo se da ne mogu da budu upisani na tuđem zemljištu, tako da će to ustvari biti evidencija onih koji imaju sve uslove i ništa više od toga.
Hoćete vi po ovom istom? Narodni poslanik Olgica Batić ima reč.
Čini mi se da propisivanje osnova za upis prava svojine na bespravno izgrađenim objektima i to primenom ovih uslova iz ovog jednog posebnog predloga zakona stvara samo koliziju između navedenih zakona. Navedeni zakoni jesu Zakon kojima se uređuje planiranje i izgradnja, Zakon o državnom premeru i katastru, kao i Zakon o osnovama svojinsko-pravnih odnosa. Na kraju krajeva, delom ću se složiti sa onim što poslanici vladajuće većine govore, kao i delom onoga što je rekao i sam ministar, budući da je indirektno priznao da se ovde zapravo trebalo ići na donošenje ili na izmenu Zakona o legalizaciji ili na donošenje potpuno novog zakona o planiranju i izgradnji, a ne prvo ići na ovakav poseban Predlog zakona o upisu prava svojine na bespravno izgrađenim objektima. Mislim da je ovde redosled potpuno pogrešan. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Boris Ranković i Aleksandar Senić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Nenad Konstantinović.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ovo jeste jedan od ključnih članova ovog zakona i jedna od ključnih razlika između nas koji smo pisali ove amandmane i predlagača ministra Ilića, koji je predložio da svi mogu da upišu pravo svojine, bez obzira da li su platili naknadu za uređenje građevinskog zemljišta ili nisu. Prošli put smo govorili o tome da se na taj način pravi ogromna nepravda, jer većina naših građana je platila naknadu za uređenje građevinskog zemljišta kad je dobijala građevinsku dozvolu ili kada su u postupku legalizacije legalizovali svoje objekte. Mi smo u ovom amandmanu dali predlog da do 100 kvadrata, dakle, oni ljudi koji jesu socijalno ugroženi, oni ljudi koji nemaju drugde da žive, oni ljudi kojima zavisi od upisa prava svojine i mogućnost da ostvare svoje pravo na život, da oni besplatno mogu da upišu pravo svojine. Ali, isto tako smo rekli da svi oni koji imaju više od 100 kvadrata, moraju da plate naknadu za uređenje gradskog građevinskog zemljišta. Zašto smo to rekli? Zato što tajkuni kojima vi sada pokušavate, i verujem da ćete uspeti, s obzirom da niste prihvatili ovaj amandman, tajkuni koji su zidali po Dedinju u ekstra zoni, koji su izidali nekoliko spratova više nego što su imali građevinsku dozvolu, sada mogu na tim stanovima da, po vama, upišu pravo svojine a da ne plate naknadu za uređenje gradskog građevinskog zemljišta. Ta naknada u ekstra zoni nije mala. Ta naknada može da bude i 200 evra i 300 evra po kvadratu. Vi im sada omogućavate da tu naknadu ne plate, odnosno uterujete im u džep stotine hiljada evra. Možete da dođete na Savski venac, možete da dođete na Dedinje, da vidite koji su to objekti koji nisu uspeli da se legalizuju u ovom periodu, nisu mogli da dobiju građevinsku dozvolu u gradu Beogradu, a sada im vi omogućavate da mimo bilo kakvog propisa, pride i da ne plate naknadu za uređenje građevinskog zemljišta i upišu pravo svojine nad svojim stanovima. Dakle, nisu ti ljudi odvajali od usta da bi napravili hiljadu kvadrata na Dedinju, što je vrednost milion evra. Nisu to oni o kojima ste vi pričali, pa da vi sada morate da im omogućite da to urade besplatno. Ne. Vi njima omogućavate nešto drugo, a to je da oni dodatno zarade 300 hiljada evra, 400 hiljada evra, 500 hiljada evra, jer će oni te stanove prodati ili su ih već prodali po tržišnoj ceni od tri hiljade evra po kvadratu. Molim vas da razmislite još jednom. Ovaj amandman nije pisan tek da bi se nešto pisalo. Dakle, do 100 kvadrata, onim ljudima koji nemaju drugi stan, kojima je to prvi stan, kojima je to krov nad glavom, treba dati besplatno. Sve preko toga nije potreba za življenjem nego je luksuz. Vi to dobro znate. U Zakonu o planiranju i izgradnji je bila predviđena odredba do 100 kvadrata besplatno a preko toga mora da se plati naknada, kao što su platili i svi drugi. Na ovaj način pravite diskriminaciju, pravite nepravdu i uterujete pare u džep onima koji su najbogatiji u našem društvu.
Narodni poslanik Srđan Šajn.
Dame i gospodo, ja razumem ljude koji gledaju isključivo na Dedinje i razumem da oni kad vide Dedinje vide dve vrste tajkuna. Jednu vrstu tajkuna kojima su već pomogli pa su legalizovali svoje i drugu vrstu tajkuna koji su njihovi protivnici, pa da vide šta će sa njima. Međutim, nije Srbija Dedinje. Srbija je i Margita, Srbija je i Leskovac, Srbija je i neko drugo malo selo i šta ćemo onda sa tim ljudima? Danas sam imao poziv od ljudi iz Kaluđerice. To nije naselje gde žive tajkuni. Kaluđerica je naselje gde žive obični i pošteni građani, gde tri ili četiri generacije žive u istom stambenom objektu. Ljudi kažu da ih u jednom stambenom objektu ima 20. Stambeni objekat jeste preko 100 kvadratnih metara, ali, zašto bismo njih oštetili i vršili diskriminaciju i doveli ih u podređen položaj, zarad onih na Dedinju gde recimo u 500 kvadrata živi jedan? Dakle, ukoliko zaista želimo socijalno odgovornu državu, ukoliko želimo da pomognemo socijalno najugroženijima, onda moramo malo da pomerimo pogled sa Dedinja, da pogled usmerimo prema unutrašnjnosti, prema ruralnom delu Srbije i tu onda dolazimo do jednog vrlo jasnog rezultata – da ljudi kažu da je dobro što ova većina podržava socijalno ugrožene, a da je u stvari igra reči, znate, mi ne bi na Dedinju, u stvari favorizovanje tajkuna da oni i dalje mogu da imaju. Moramo da pogledamo iz drugog ugla kako pomažemo tajkune. Tajkune pomažemo na taj način što ne legalizujemo sve, što oni ljudi koji imaju zanatske objekte po par stotina kvadrata, pa kad se umnoži Srbija, 150 opština po sedam, osam naselja, koliko je takvih, onda uništavamo konkurenciju. Moramo da dozvolimo tim ljudima, zbog njih da legalizujemo i na taj način podstičemo konkurenciju, kroz zanatstvo, kroz mala, srednja preduzeća i ona uništava tajkune. Dajte da sa te pozicije gledamo i ukoliko sa te strane gledamo, ja predlog ministra doživljavam upravo kao stvaranje konkurencije koja pomaže da se tajkuni unište a konkurenciju stvaramo da protiv njih zaista mogu na tržištu da se bore oni koji žive u ruralnim delovima Srbije, u socijalno ugroženim delovima Srbije. Ako iz tog ugla pogledamo, onda u potpunosti razumem predlog Velimira Ilića i u tom smislu smatram da ga treba podržati. Hvala.
Mirko Čikiriz ima reč.
Gospodin uvaženi ministar Ilić je vrlo korektno pozvao sve poslaničke grupe da daju svoj doprinos da bi mi u finalnoj verziji dobili zakon koji bi u potpunosti opravdao svrhu svog postojanja. Nekako, mi smo izrazili uverenje da je to, s obzirom na odredbe Zakona o osnovama svojinsko-pravnih odnosa, Zakona o državnom premeru i katastru nepokretnosti, Zakonu o planiranju i izgradnji, koji su još uvek na snazi, prosto nemoguće. Pogledali smo sve amandmane. Čak i svi amandmani da se usvoje, mi bi dobili jedan "frankenštajn" od zakona. Gospodine ministre, mi u potpunosti razumemo vašu dobru nameru. Problem sa kojim ste se vi susreli je problem koji vi niste napravili. To je nasleđen problem i vuče se decenijama. Međutim, pravnici nisu sitničari. Oni baš žele, tako sam razumeo diskusije svih kolega koji se sa pravnog aspekta, ne sa demagoškog aspekta ili sociološkog aspekta razumeju u ovu problematiku, da dobiju jedan zakon koji će biti pravno perfektan i koji će biti u saglasnosti sa postojećim zakonom i sa Ustavom, ali je jednostavno to nemoguće. Razumem nekoga ko nije pravnik da kaže da ovo nije legalizacija. Ministre, upis prava svojine u javne knjige je legalizacija. Ne postoji drugi termin za taj pravni akt. Mi sa druge strane imamo Zakon o legalizaciji. U obrazloženju gde se odbija ovaj amandman kažete da po Zakonu o legalizaciji, još uvek važećem, mora da se plati naknada za uređenje građevinskog zemljišta, a po ovom zakonu se ta naknada ne plaća. Mislim da ćeovaj zakon kada dođe na vrata Ustavnog suda, na žalost, biti proglašen neustavnim. Razumem i nameru predlagača ovog amandmana, ali je u pravnom smislu čak i suvišno navesti da ovaj zakon treba da bude u skladu sa postojećim zakonom. To se jednostavno podrazumeva, ali dobro, od viška glava ne boli. Drugo, razumem i nameru predlagača da se izađe u susret ljudima koji su prvi put u vlasništvu porodičnih domaćinstava, što je jedna dobra sociološko-ekonomska mera, dobra populistička mera i mera koja je sasvim u redu, s obzirom i na problematiku koju ste pomenuli, a koje smo mi svesni, da postoji ne na Dedinju, nego na teritoriji cele Srbije. Slična je ovo situacija kao kada je bila uvažena guvernerka i pokušala da nam objasni, a nije uspela, razliku između žalbe Ustavnom sudu i ustavne žalbe. Zaista sa toliko pravničkog iskustva uopšte nisam mogao da razumem pravničku razliku između te dve kategorije. Guvernerka je ovde provela ceo dan, ali nije nam dala nikakvo obrazloženje, kao što vaša dobra namera nije dovoljan argument da bi mi prihvatili vašu nameru. Kažem, ne sumnjam uopšte u najbolju moguću nameru da se reši ogroman problem, ali u raspravi u načelu vi ste rekli da ipak pravnici tu malo više sitničare. Verujte da ne sitničarimo. Ako ne bude osporena ustavnost i zakonitost ovog zakon pred Ustavnim sudom, ja ću vama se prvi put kada dođete u parlament izviniti i reći ću da sam ja u pravnom smislu pogrešio. Zbog toga mislim, s obzirom na sve ono što ste vi prihvatili, sve što postoji u Predlogu zakona i ono što je vidljivo da će biti finalna verzija, da je ovo jedan frankeštajn od zakona.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Hteo sam da uputim repliku kolegi Šajnu koji me očigledno nije dobro razumeo, a sada sam razumeo da SNS se zalaže za to da naknadu gradu ili opštini ne mora da plati ni onaj koji je zidao stan od 200 kvadrata i onaj koji je zidao 10 stanova od 200 kvadrata i onaj koji zida kuću od 300 kvadrata. Hoćete da mi kažete da to treba da budu povlašćeni u našem društvu? Dakle, ne treba da budu povlašćeni oni koji imaju prvu nepokretnost, koji u toj nepokretnosti žive, da im treba omogućiti da imaju gde da žive, u stanu do 100 kvadrata, nego će i na Dedinju i u Kaluđerici i svuda, u celoj Srbiji, neko ko je zidao i deset stanova da bi prodao dalje, treba da ne plati naknadu lokalnoj samoupravi. Da li vi znate šta govorite? Da li vi znate da u ovoj zemlji od kad se zida svi plaćaju naknadu i svi su do danas plaćali naknadu, a onda je došao SNS na vlast i više ne mora da se plati naknada? Da li zaista mislite da ćete na taj način način dobiti poene kod građana? Ljudi, molim vas, razmislite o tome što govorite i razmislite o tome šta radite. Vi omogućavate onima koji su nelegalno zidali, bez ikakvog papira, čak i na tuđem zemljištu da mogu da upišu pravo svojine na stanu do 200 kvadrata. To je amandman koji su usvojili kolege Antića. Stanu do 200 kvadrata? Ljudi, to je luksuz. Da upišu pravo svojine, a da ne plate naknadu opštini ili gradu? Čekajte, koja je sad to kategorija ljudi koja se pojavljuje u našem društvu koja odjedanput ne mora da plati a svi do danas su morali da plate? Svi u legalizaciji su morali da plate, a sada postoje neki koji ne moraju da plate. Šta to znači? Svi ovi koji su do sada plaćali, šta su oni? Građani drugog reda? Ispali su glupi. Znači, svako u ovoj zemlji ko nešto plati državi taj je ispao glup, jer uvek može da dođe neka vlast pa kaže – može za džabe. Ljudi, prvo, to je diskriminacija. Drugo, to je ogromna nepravda. Treće, ne može da prođe na Ustavnom sudu. Ne mogu ovi u redovnom postupku da plaćaju, a ovi po Veljinom zakonu ne plaćaju. Ovi u legalizaciji plaćaju, a ovi po Veljinom zakonu ne plaćaju. Ljudi, to je nemoguće. Molim vas, nemojte deliti ljude. Hvala.
Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Znate kako, vidim da kao da su izbori sutra pa vodimo neku izbornu kampanju i pričamo priču. Tačno je da na Dedinju ima mnogo objekata koji su nelegalizovani. Da li neko ko vrši vlast u Beogradu 15 godina zna da na Dedinju nema kanalizacije? Da li znate da, recimo, cela Umka nema kanalizaciju? Gospodo koji vodite ovaj grad 15 godina, da li znate da ste naplatili za naselje "Stepu" 21 milion evra da infrastrukturno opremite naselje i niste uložili jedan evro, niste došli ni na teren i narod tamo gazi blato? Sve ste obaveze naplatili. Za sve ste naplatili. U Kaluđerici ste naplatili legalizaciju mnogim objektima, u Ovči, u Borči. Šta ste uradili? Ništa. Vi samo malo zakitite krug dvojke itd, i mislite da je to to. Gospodo, mi smo rekli da će stvarni troškovi koji se ulože u objekat da se plaćaju ubuduće, a ne neke vaše tarife po zonama, a vi nemate nikakvu obavezu, a u startu sve to lepo naplatite, stavite u kasu i pravite se ludi. Kako vi to zovete kada nešto naplatite a ne uradite? Mi vas jurimo svaki dan da u "Stepi" sredite ono, da napravite školu, da napravite obdanište. Sve ste to naplatili. Tu živi 20.000 ljudi. Od svih ste vi naplatili u kešu u startu. Šta ste uradili? Gde vam je to? Gde ste to odneli, gospodo? Prema tome, nemojte tako pričati. Vi meni pričate o Dedinju? Ne znam nikoga sa ove strane da živi na Dedinju, a ne znam ni jednog vašeg funkcionera da ne živi na Dedinju ili na Senjaku. Ne znam zašto vam se toliko sviđa Dedinje kada nema kanalizaciju? Svi idete na Dedinje. Čim vam dođe neki funkcioner ili Senjak ili Dedinje, a sada vam se malo svidelo oko hrama Svetog Save. I tu volite da se motate. Dajte da budemo korektni i da pričamo o amandmanima, o temi koja je danas na dnevnom redu. Nemojmo to EPP, pričamo sada, branimo nekog. Pola Dedinja je oteto. Zašto niste vratili za 15 godina bivšim vlasnicima? Čija je to kuća tamo? Nekome je oteta, mučeniku koji danas živi u 30 kvadrata, njegovom dedi, pradedi itd. Zamolio bih vas da skrenemo pažnju na amandmane, da razgovaramo o ovome što je današnja tema, a da ne pričamo EPP. To smo slušali danima. To zaista nema smisla. Nije izborna kampanja, nemojte da se varate i da pričamo prazne priče.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, gospodine predsedniče, da sam sada došao u Srbiju iz ne znam koje druge zemlje, rekao bih - divno govori ovaj mladi čovek. Međutim, mi ne bolujemo od amnezije. Građani Srbije su zdravi ljudi koji dobro znaju kako su živeli proteklih 12 godina, a ja ću vas nešto pitati. Gospodine ministre možda i vi možete da odgovorite. Ko je odgovoran što u Srbiji ima milion i 300 hiljada nelegalno izgrađenih objekata, ako kolega kaže da svi koji su u prethodnom periodu radili i pravili, plaćali su naknadu za uređenje gradskog građevinskog zemljišta? Zar to nije bila kampanja da kada se gradi, pa kada se kopa temelj, to sam vam i u raspravi u načelu govorio da jedan objekat da se napravi trebaju meseci da prođu. Što znači da su neki iz lokalnih samouprava koje je vodila DS žmurili na jedno i na drugo oko, sve zavisi od toga u koji džep je nešto ušlo. Ko je odgovaran za to? Ko je odgovaran zato što je do sada po vašem zakonu 12% do 15% izvršeno legalizacije? Srpska napredna stranka i ova Vlada Republike Srbije ili vlada koju je predvodila DS? Nemojte nas terati, nemojte nas vređati. Ovo je način da smo targetirali, prepoznali problem. Ti objekti su napravljeni, neće se rušiti, nešto sa njima mora da se uradi. To nam je potrebno i zbog planske regulative i da bi ti ljudi mogli da raspolažu tim objektima. Niko ovde ne svrstava građane u građane prvog i u građane drugog reda. Brljotine koje su nastale u prethodnom periodu hoćemo da regulišemo i stavimo tačku. To je svrha ovog zakona i zbog toga nemojte populističke neke stvari ko živi u 30 kvadrata, ko u 130 kvadrata ... (Predsednik: Vreme.) ...ne pravimo razliku među građanima i dozvolite da tu oblast i sve ostale oblasti uredimo kako treba i po zakonu i u interesu svih građana Republike Srbije.
Replika, narodni poslanik Srđan Šajn.
Razumem vas da vi polazite iz svoje percepcije, da svi narodni poslanici koji su članovi vaše poslaničke grupe moraju da govore ono što govori predsednik DS, gospodin Đilas. Za razliku od te percepcije, ovde sam koalicioni partner, ne iznosim mišljenje čoveka koga izuzetno poštujem, koji je predsednik SNS, niti mišljenje SNS. iznosio sam stav Romske partije, jer mandat u ovoj poslaničkoj grupi mogu da koristim u skladu sa mojim ubeđenjima, a to što se mi slažemo, slažemo se jer je to programska priča, a ne zato što iznosim stav SNS. Prema tome, grdno ste pogrešili, vraćate se u prošlost, mislite da ono što su govorili na primer Duško Jovanović u Skupštini Vojvodine da to mora da bude obavezno stav i predsednika partije. Shvatimo da su nova da su demokratska vremena i da to nije tako. Moja ideja nije bila ono što ste vi govorili, moja ideja je bila nešto drugo. Da vaše poglede sa Dedinja uputite na ruralne delove Srbije, da se politika i zakoni ne pišu prema onima koji žive na Dedinju, a danas znate gde su, već da se zakoni pišu prema potrebama običnih građana, prema potrebama poljoprivrednih proizvođača, prema potrebi zanatlija i Srbija mora da bude uređena zemlja građana koji u njoj žive, a ne zemlja političke elite. Hvala.
Replika, Nenad Konstantinović.
Ministre Iliću, stvarno mislim da vređa dostojanstvo Skupštine to burazersko obraćanje u ovoj sali. Prisustvovali smo tome i kada smo razgovarali u načelu. Držali ste ruku u džepu i pričali o nečemu što nema veze sa temom. Spominjete danas stvari koje se odnose na Zakon o planiranju i izgradnji, a uopšte nisu tema dnevnog reda. S druge strane, "Stepa Stepanović" znate dobro da ima i vodu i struju. Znate vrlo dobro da imaju i vodu i struju i znate vrlo dobro da se ta naknada naplaćuje na račun lokalne samouprave i da niko ne može te pare da uzima i odnosi i trpa u svoje džepove. Ne naplaćuje se to u kešu, to ste možda vi navikli da se naplaćuje u kešu. Možda negde drugde, u gradu Beogradu to nije bilo. Kolega Babić je postavio pitanje kada su građeni ti objekti koji se legalizuju. Građeni su pre 2000. godine kada je Aleksandar Vučić bio ministar. Dakle, milion i 300 hiljada objekata je izgrađeno većinom, 90% pre 2000. godine. Mi se bavimo pitanjem legalizacije svi zajedno od 2000. godine. Bila je legalizacija u zakonu od 2003. godine i ministar Ilić je bio ministar i 2004, 2005, 2006. i 2007. godine i ne znam koje sve godine. Nemojte postavljati pitanje nama zašto to nije završeno ili zašto nije urađeno. Iz vremena kada ste vi bili u vlasti, pre 2000. godine su ti objekti građeni. Da li Karić ima više od 100 kvadrata ili manje od 100 kvadrata na Dedinju, pretpostavljam da vi to možete da odgovorite pošto je Karić član poslaničke grupe SNS? Ima nekoliko kuća, ima hiljade kvadrata na Dedinju. Verovatno ako ima nešto nelegalno da će to sada da legalizuje i da upiše svoje pravo. (Predsednik: Vreme.) Koristiću pravo poslaničke grupe.
Možete se javiti ponovo pošto ste tražili pravo na repliku. Imate pravo da se ponovo javite.
Samo u jednoj rečenici. Mi predlažemo do 100 kvadrata kome je to prvi stan da ne treba da plati naknadu. Svi ostali kao i svi drugi u ovoj zemlji moraju da plate naknadu jer su tako plaćali i svi do sada i plaćali su svi u legalizaciji.
Reč ima ministar Ilić.
Tačno je da vi predlažete do 100 kvadrata, ali vi ste DS koliko se ja sećam. To je vaš predlog. Mi cenimo vaš predlog, ali većina odlučuje. Nemojte sada ponavljati hiljadu puta – do 100 kvadrata. Čuli smo. Ljudi će glasati. Ako pobedite čestitamo. Biće dan za glasanje. Još nešto da vam kažem gospodine Konstantinoviću, pošto vas mnogo dobro znam i dugo vas znam. Bili smo svugde zajedno, po Americi, u Stejt Departmentu, je li tako? Sreli smo se i sa Olbrajtovom, sa mnogim funkcionerima. Niste tako razmišljali. Znate kada sam bio gradonačelnik jednog grada Čačka, sećate se? Vi ste tada bili vlast u Beogradu. Znate kada ste došli kod mene i rekli ste – svi bilbordi u putnom zemljištu su dati meni na raspolaganje i to su i danas tvoji svi bilbordi. E, to se sve plaća kešom, gospodine Konstantinoviću. Na koga se vode ne znam, ali znam da su vaši. Svima ste nam prodavali i u kešu naplaćivali. Prema tome, nemojte vi o tome leva ruka, desni džep ... (Predsednik: Molim vas da se vratimo na temu.) .. navedite jednog građanina Srbije da kaže da mu je Ilić naplatio nešto u kešu. Neka dođe ovde i neka kaže, a ja ću vama navesti hiljade ako treba.
Replika, narodni poslanik Zoran Babić.
Da bi se neko promenio mora da shvati i da prihvati i da prizna sve svoje manjkavosti. Malo pre je kolega Konstantinović krenuo tim putem, to je dobro. Priznao je da vlast DS u proteklih 12 godina bila nesposobna da uradi neke stvari. Kolokvijalno ću da prihvatim da su svih tih milion i 300 objekata, a to je proverljivo da li su napravljeni pre 2000. godine ili posle. Čak i da su napravljeni pre 2000. godine šta ste radili 12 godina? Šta su radile inspekcijske službe? Šta su radile lokalne samouprave? Šta je radio parlament Republike Srbije, da nije mogao da te ljude motiviše, natera da završe te objekte, da legalizuju te objekte, da uvedu u neke normalne tokove? Dobro je. Shvatili ste da niste dobro radili. Shvatili ste da niste bili sposobni da to uradite. Sreća je da su bili izbori u maju mesecu i SNS je sa svojim koalicionim partnerima prihvatila odgovornost vođenja ove zemlje i to se radi, gospodine Konstantinoviću baš na ovaj način. Ako insistirate možemo da pričamo i o tome kako su se i trošila ta sredstva. Po dubini. Kako se naplaćivalo za uređenje gradskog građevinskog zemljišta, a onda se nisu sredstva koristila za to nego su se koristila za kampanju, za raznorazne druge stvari, možda i za te bilborde što pominje gospodin Ilić. Ali, dobro priznali ste da niste sposobni. Srpska napredna stranka je prihvatila svoju odgovornost.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Imate pravo na repliku. Izvolite.
Ministre Iliću, kad nemate argumente i kad ne znate šta da odgovorite, vi onda izmišljate. Sramota je lagati. Sramota je lagati bilo gde, a naročito je sramota lagati u ovoj sali u Skupštini pred građanima u direktnom prenosu. Kako vas nije sramota da izmislite tako nešto?
Magistar Velimir Ilić ima reč. Izvolite.
Znate kako, gospodo narodni poslanici, ne volim da pričam o prošlosti, ali ako neko insistira da nešto kažem, evo ja ću da vam kažem, a vi kažite da nije tako i pogledajte me u oči. Vi ste kao jedan mali miš sakrili se u kuću mog druga…. (Predsednik: Molim vas, ministre…) Oprostite. Tu ste sa gospodinom Homenom bili u skrovištu, a ja sam vas obilazio, donosio vam da preživite. Sećate li se toga? Pa smo bili zajedno sa Miljom, vas dvojica, u Stejt dipartmentu. Da li se vi sećate Dragana Miličića kod koga ste bili? Da li se sećate Angeline koja vas je hranila, gde smo vas čuvali u šteku jer ste bili preplašeni i hranili, pojili da bi preživeli kao žestoki otporaš? Da li je tako bilo? Onda ste iskočili na političku scenu kad ste se oženili, orodili sa potpredsednikom Vlade. Onda ste došli u gro plan. Onda ste krenuli – bilbordi, ovo, ono, itd. Sada vi meni pričate priče. Juče sam slušao i gledao neke emisije koje su bile emitovane i sećam se šta ste vi govorili. Nemojte da vas citiram sad ovde. Zato vas molim, nemojte na tu temu. Vratimo se mi zakonu i ovim amandmanima. Niste vi baš toliko čisti, koliko mislite i nemojte da otvaramo tu temu, mnogo je teška i nezgodna. Ne bih želeo da uzurpiram vreme narodnim poslanicima. Došao sam da pričam o zakonu,o amandmanima. Ako imate nešto konkretno, recite. Ako želite polemiku, biće prilike, pričaćemo.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović.
Imam nešto konkretno. Od reči do reči, sve što ste rekli ste slagali, što govori o vama da ste vi patološki lažov. (Predsednik: Molim vas da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine.) Ne znam kako vas nije sramota da izmišljate. Odakle vam tolika mašta da takve stvari izgovarate za skupštinskom govornicom?
Po Poslovniku, reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Reklamiram povredu Poslovnika i to člana 105, a i člana 106, jer nažalost, uvek kada je u pitanju rasprava u pojedinostima, dešava se obično ono što se i sada dešava – rasprava između najveće pozicione i najveće opozicione stranke. Tu je uvek ovlašćeni predlagač, neko od ministara koji to jedva dočeka, pa uleće u takvu raspravu. Ministar je sam rekao da hoće da priča o zakonu, pa hajde da konačno krenemo na taj član 2, pa da i pričamo o ovom predlogu zakona. Hvala.
Slažem se u potpunosti. Ja bih bio najsrećniji da se vratimo raspravi u pojedinostima. Po Poslovniku, gospodin Stefanović.
Članovi 106. i 107, maltene isti osnov. Mislim da je krajnje neprimereno skupštinskom domu u ovakvoj situaciji, kada se nedostatak argumentacije prebacuje na povišen ton, neistine i direktno obraćanje poslanicima na jedan nedoličan način. Mislim, predsedniče, da tu treba da intervenišete, bez obzira što gosti iz Vlade ovde često imaju povlašćen položaj. Ovakve stvari ne samo što odvlače raspravu, nego u jednom poznatom maniru ministra Ilića pokušavaju nas sve da uvuku u blato u kojem se on nalazi, a mi u tome zaista nećemo da učestvujemo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Po amandmanu. Dame i gospodo narodni poslanici,prvo tražim slušalice. Već dva amandmana sam preskočio zbog žamora, a nešto i zbog specifičnog jezika kojim se služe naši politički protivnici. Koliko sam razumeo amandman, on se odnosi na to da se do 100 kvadrata objekata ne plaća naknada za zemljište, a preko 100 da se plaća. U amandmanu ne piše da li je to na Dedinju ili nije. Evo, ja kao predsednik Narodne seljačke stranke garantujem da tamo nema nijednog seljaka, nijednog mog seljaka nema na Dedinju. Garantujem svojom glavom. Ali, verujem da ovih političkih seljaka i papaka ima koliko hoćete. Nemam nikakav interes da branim one koji su na Dedinju, jer tamo mojih pristalica i populacije kojoj ja pripadam nema. Oni koji su nekada možda i živeli, imali tamo neku zemlju i pašnjake, su odavno proterani odatle. Na njihovim pašnjacima neko drugi gradi. Razumeo sam amandman da predlagače želi da ubere naknadu za građevinsko zemljište. Do 100 kvadrata to ne mora, ali preko 100 kvadrata bi to trebalo, pod uslovom da mu je to prva nekretnina. Ako je to ženi prva nekretnina, onda to nema nikakve veze. Dakle, oni su se već snašli. Ovde je mnogo toga izrečeno. Ne mogu da verujem da se na Dedinju gradilo za živog Đilasa bez građevinske dozvole. Ne mogu da verujem da je takav jedan politički kvalitet dopustio da se nešto izgradi na Dedinju bez građevinske dozvole. Mislim da je on tamo preko šest godina. Pre njega je bio takođe njegov stranački kolega. Za 12 godina se zidalo bez dozvole na Dedinju. Naprosto, ne mogu da verujem da takva jedna vlast u Beogradu, takva vrhunska vlast dopusti da se nešto na Dedinju gradi bez građevinske dozvole. Sada se nama nešto prebacuje. Ovi tajkuni koje spominjetena celu poslaničku grupu, sa mnom nemaju blage veze. Godine 2000. su bile promene i gledao sam te tajkune s kim su sarađivali. Sa mnom nisu. Gledao sam vas kako ste prodavali šećerane za tri evra. Ja to nisam prodao. Vi ste sarađivali sa tajkunima. Videli ste kako je lepo biti tajkun, pa su neki vaši sami postali tajkuni. Jeste Karić bio milijarder, ali milijardu i nešto mu je uzela država. Ali, ko je posle toga postao milijarder? Vaš predsednik. E, injemu ćemo da uzmemo tu milijardu. Hvala.
Po Poslovniku, reč ima Olgica Batić.
Sad reklamiram povredu Poslovnika člana 108. Malopre sam 106. i 107, a sad već reklamiram povredu člana 108. Mislim da ovo nema nikakvog smisla. Mislim da neki ljudi ovde dovoljno temeljno rade, pripremaju se kako za raspravu u načelu, tako i za raspravu po amandmanima, ali ne moraju da budu taoci svađe najvećih političkih protivnika u ovom momentu. Valjda možemo konačno da krenemo, pa da pričamo o nekom članu Predloga zakona. Ovo se uvek pretvara, svaka skupštinska rasprava, posebno u pojedinostima, uvek liči na cirkus koji nikome nije potreban u ovoj zemlji. Nije potreban ni vama kao poziciji, a nije potreban ni nama kao opoziciji. Hajde da pokažemo bar malo konstruktivnosti, malo elementarnog poštovanja jedni premadrugima, malo dostojanstva, a na kraju krajeva i malo rada, jer ovo nije rad, ovo je nerad. Hvala.
Ne znam da li ste vi slušali ono što je rekao narodni poslanik Marijan Rističević. On je govorio o amandmanu kojim se predlaže da se naknada za legalizaciju objekta od 100 i više kvadrata naplati ili ne naplati. Pozvao sam sve narodne poslanike, to uvek činim, pa činim to i sada i tražim od njih da poštuju dostojanstvo ove skupštine, jer su i sami deo ovog doma. Svako onaj ko ne poštuje dostojanstvo Skupštine, prvo ne poštuje sebe. Potpuno sam svestan i siguran da će svi ljudi i celokupna javnost Srbije to vrlo lepo zaključiti i proceniti i kada dođe momenat, političkim načinom na izborima, kazniti i ovo kao jedan od elemenata rada u ovoj državi. Na to mogu da utičem delimično, ali ne mogu u potpunosti. To u velikoj meri zavisi od svakog od nas. To da li ja mogu svakoga da ubedim da diskutuje ili debatuje na jedan način, zaista ne mogu. Kada bih primenjivao striktno i rigidno Poslovnik i kažnjavao zbog svake teže reči, onda bih obesmislio raspravu u ovom parlamentu. Onda bi ovaj parlament bio potpuno sterilan. Nije mi ni to cilj. Dakle, još jednom koristim apel. U redu, razumem i žar političke borbe. U jednom trenutku je to kulminiralo. Nadam se da sad možemo da se vratimo redovnom radu i raspravi o amandmanima koji su pred nama. Imamo još 50, 60, možda i 70 amandmana pred nama, imamo dovoljno prostora da se ukaže na sve ono što mislite da je dobro ili nije dobro u ovom zakonu. Narodni poslanik Zoran Ostojić. Po amandmanu? (Ne.) Kao povreda Poslovnika? (Da.) Izvolite.
Pažljivo sam vas slušao, ali zaista reklamiram Poslovnik. Oćutao sam ministra Ilića. Tu ste prekršili član 107, zato što je on prvi počeo da priča van amandmana. Izvinite, ali ono što je govorio ministar Ilić je bilo odvraćanje od amandmana i pokušaj da se obesmisli ova rasprava. I oćutao sam. U redu, ministar je za vas autoritet. On ima takav način. Ne želi da se baš tačno i jasno priča o amandmanima, da ljudi ne bi shvatili da ovo nije legalizacija i da će biti prevarenih. U redu, ali nemojte da pravdate poslanika Rističevića. On jeste pomenuo u prvoj rečenici, a posle je nastavio da priča o tajkunima. Ne znam zašto ste se svi uzbudili zato što je poslanik Konstantinović upotrebio tu reč. Upotrebio je tu reč, da ovo ide na račun, u korist tajkuna. Svi imate vaše tajkune, ok oni imaju svoje. Šta je sporno? Ministre Iliću, vi ste dopustili da ovo dođe do ovde i onda ste nastavili, puštajući gospodina Rističevića da priča o Đilasu, o tajkunima, o Dedinju itd. Ako ćemo da pričamo o tajkunima, ako ćemo da pričamo ko je šta radio, ko se gde krio na planini Jelici ili čiji su ćupovi po dvorištima dedini sa zlatom nađeni, kako su se sudile familije itd. Možemo. Ali, znate šta, to znači da nećemo pričati o zakonu, a to znači da će zakon biti usvojen. Ponoviću samo još jednu stvar. Nije bitno, gospodine Iliću, što će većina izglasati. Nije bitno. Ovaj zakon će pasti na Ustavnom sudu brže nego što ćete ga usvojiti.
Reč ima narodni poslanik Ljuban Panić. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovane građanke i građani Srbije, podržao bih amandman na član 2. koji su podneli moje kolege Konstantinović, Ranković i Senić, iz prostog razloga što je u politici osnovni alat, osnovno sredstvo za rad, osnovni kapital koji svi nosimo i unosimo u nju, reč. Ministar je pominjao EPP, iako to možda i nije primereno u jednoj skupštinskoj raspravi, svako ovde na svoj način želi da objasni i pojasni svoju kritiku ili podršku određenom zakonskom predlogu. Činjenica je da je zakon najavljen kao pomoć ljudima koji su rešili svoju muku, koji su odvajali od usta, izbegavali, odnosno nisu mogli da odu na letovanje, uzimali od svoje dece, da bi izgradili krov nad glavom. I ne vidim razlog zašto se onda ovaj amandman, koji ljudima omogućava oslobađanje od naknade, ukoliko im je to prva nepokretnost u životu do 100 kvadratnih metara, i dozvoli. Važno je da se prihvati i izađe u susret onim najsiromašnijim građanima kojima je navodno zakon obećan, zato što je ova Vlada stalno između proklamovanih namera i realizovanih, odnosno ostvarenih ciljeva. Zato što je istim tim građanima koji žive u tim kućama do 100 kvadrata, i zbog kojih valja usvojiti ovaj amandman, potrošačka korpa za sedam meseci porasla je 20 hiljada dinara. Bila je 43 hiljade dinara i do te cifre je došla za 12 godina. Za sedam meseci je došla do 63 hiljade dinara. Važno je da se izađe ovim amandmanom u susret proklamovanom cilju da se pomaže najsiromašnijim građanima u ovoj zemlji, zato što je prethodni zakon ministra obećao da će otkočiti dve milijarde evra investicija. Rezultat je da je jedna tajkun, koga pravda guvernerka, dobio Luku Beograd deset puta jeftinije nego što to treba. Jedino. Zato je važno usvojiti ovaj amandman. Pokazati manir da Vlada drži do svojih obećanja najsiromašnijim građanima u ovoj zemlji i zato što jedino što se u ovoj zemlji realizuje u ovom trenutku je politika DS o evrointegracijama i rešavanju kosovskog pitanja, koje je za ovu Vladu predstavljalo izdaju u predizbornoj kampanji. Nije dovoljno, ministar je rekao da se gledamo u oči, i gledam vas u oči, nije dovoljno staviti cvet na ploču kojom se obeležava mesto gde je ubijen Zoran Đinđić. Napravite razliku tako što ćete usvojiti vrednosti. Naučite da razlikujete krađu od kraduckanja, jer ta dva termina ne postoje, postoji samo jedan. Možete nastaviti da sprovodite hajku na DS, gotovo je… (Predsednik: Vi ste potpuno svesni da ovo nema nikakve veze sa amandmanom.) Poštovani predsedniče, ako na jednoj kafi na koju vas pozivam, vi meni u govoru pojedinih poslanika pre mene ikad nađete ikakve veze sa ovim amandmanom, plaćam kafu mesec dana. Ali, završiću. Smatram da je važno usvojiti amandman. Smatram da je posle mnogo promašaja, kada je u pitanju život najugroženijih u Srbiji koji je ova Vlada napravila, važno da makar ovim gestom pokaže da im je do njih stalo. Na izborima neće pobediti hajka, nego ta potrošačka korpa koja će za godinu dana biti bar 10 hiljada dinara veća. Hvala.
Na član 3. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Radojko Obradović i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Podržavam ono što su kolege predložile, brisanje ovakvog jednog člana, pre svega iz sledećih razloga. Odredbe ovog člana 3. o kojem sada raspravljamo su u potpunoj suprotnosti sa predmetom zakona koji je naveden u članu 1, takođe, tog istog Predloga zakona, jer propisuje da će se organ koji je nadležan za upis prava svojinejednim rešenjem upisati pravo svojine na objektu i građevinskom zemljištu, ako je vlasnik bespravno izgrađenog objekta upisan kao nosilac prava korišćenja na katastarskoj parceli na kojoj je bespravni objekat izgrađen i ako su ispunjeni uslovi propisani ovim zakonom, čime se omogućava upis prava svojine na građevinskom zemljištu.Iako Predlog zakona definiše upis prava svojine samo na bespravno izgrađenim objektima a ne i na bespravno izgrađenom zemljištu. Trebali ste ili drugačije da formulišete Predlog zakona, ili da promenite sam naziv teksta zakona. Ono što je najgore jeste što se upravo ovim članom 3. uopšte ne predviđa konverzija, zapravo, ne predviđa se plaćanje naknade za konverziju građevinskog zemljišta, pa će na taj način oni vlasnici bespravno izgrađenih objekata postati vlasnici građevinskog zemljišta bez plaćanja nadoknade. To sam već jednom prilikom i rekla, onom prilikom kada smo raspravljali u načelu, na ovaj način se samo promovišu privatni interesi vlasnika bespravno izgrađenih objekata, upravo u javnom interesu, što stvara brojne pretpostavke, upravo za pojavu svega onoga što će ovakav predlog zakona omogućiti, a to je samo korupcija i ništa više. Hvala.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciJudita Popović, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedniče, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 159. Poslovnika vam daje mogućnost da povučete iz procedure ovaj zakon pre okončanja rasprave o zakonu i zaista biste trebali da iskoristite tu mogućnost. Raspravau načelu i rasprava u pojedinostima pokazuje koliko ovaj zakon ima ogromne nedostatke, manjkavosti i ne mogu amandmani da poprave ovaj zakon da bude smislen i da da bilo kakav pozitivan rezultat. Zaista ne vidim šta ćete vi postići pozitivno sa ovim zakonom, čak i sa usvajanjem određenih amandmana, a da ćete napraviti jako veliku štetu to je apsolutno sigurno. Ovim članom 3. vi predviđate konverziju iako je konverzija kao institut predviđeno jednim drugim zakonom koji tačno i jasno propisuje proceduru te konverzije bez naknade. Vi faktički ulazite u domen jednog drugog zakona i krojite jednu potpuno novu proceduru, tako se zakoni ne pišu. I ukoliko mi na ovako divergentan način budemo tumačili sve postojeće propise u tom slučaju mi ulazimo u jednu opštu pravnu nesigurnost. Ovde ste rekli da imate u stvari tri bitna cilja, a to je, pod 1. da napokon uvedete red u milion i 300 hiljada nelegalizovanih objekata. Nešto ste pričali o jedinstvenom katastru u Evropi, valjda da se i Srbija nekako upristoji što se tiče njenog katastra i da se dovedu neki standardi i u katastar u Srbiji, kako bi mogao i ovaj katastar u Srbiji da postane deo jedinstvenog katastra u Evropi. Pretpostavljam da je to bio cilj. Treće, da se nešto učini ovoj sirotinji koja je izgradila tih milion i 300 hiljada bespravno izgrađenih objekata. Dakle, faktički to su ta tri cilja na koja se vi bazirate i upravo sam vam ja sad kroz ovaj amandman na član 3. objasnila koje su vam osnovne manjkavosti. Vi ne vodite računa o drugim zakonima koje već imamo. Vi ne vodite računa o rešenjima koja predlažete ovim zakonom, koja će direktno da se suprotstave postojećim rešenjima zakonskim i koji će samim tim da izazovu takvu konfuziju da će ovaj biti neprimenljiv. Dakle, kako onda mislite da legalizujete nelegalizovane objekte na ovako jedan način koji je direktno suprotstavljen jednoj metodologiji poštovanja zakona? Zaista ne vidim i niste mi dali objašnjenje i argumentima niste potkrepili ništa što ste do sada rekli što bi promenilo moje mišljenje. Sa ovakvim stanjem stvari u Republičkom geodetskom zavodu prosto ne vidim načina kako će Srbija postati deo te neke evropske legislative i deo evropskog katastra. Što se sirotinje tiče mislim da bi zaista trebali napokon da objasnite da sirotinja ovim dobiti neće ništa, da će ostati sve onako kako je već sadašnje stanje, što se tiče katastra nepokretnosti, upisaće se neko pravo sa zabeležbom, sa teretom neplaćene građevinske i upotrebne dozvole, a vi ste sami rekli da su te dozvole otprilike oko 20.000 evra, dakle ostaće upisane kao neka vrsta tereta na tim nepokretnostima i šta se onda postiže sa tom legalizacijom. Ja zaista ovde ne vidim da postižete taj cilj, da nešto učinite za sirotinju. Dakle, to je jedna demagoška priča u pogledu sva tri proklamovana cilja. I u toku raspravljanja o ovom zakonu samo se još više produbljuje ta zamisao da je zakon jedna katastrofa. Ovaj zakon direktno ugrožava odredbe Zakona o osnovnim svojinsko-pravnim odnosima, Zakona o prometu nepokretnosti, Zakona o planiranju i izgradnji, a da se vratimo na konverziju. Vi ste veoma lako mogli da promenite član u Zakonu o planiranju i izgradnji koji reguliše pitanje konverzije bez naknade. Sa tim izmenama ste mogli da izbegnete ovakvu vrstu jednog pravnog nonsensa samo tako što biste predvideli da se konverzija bez naknade radi po službenoj dužnosti kao što je nekada urađena nacionalizacija sa jednim pečatom državnog organa u katastru nepokretnosti bez ičijeg zahteva bez ičijeg obraćanja nadležnom organu. Vi biste završili pitanje konverzije. Zašto ste morali u ovakvom Predlogu zakona da ulazite u domen konverzije koji je problematičan već u samom Zakonu o planiranju i izgradnji i samo dodatno stvorili konfuziju po pitanju stvarnog prava i denacionalizacije? Nažalost, ovde nema političke volje da se uredi država, au uređenje države spada i to da se napravi jedna pravna sigurnost.
Narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Kako sam ja doživeo, ovaj amandman pokušava da naslov zakona i cilj zakona vrati samom sebi. Naime, pošto se radi o posebnim uslovima za prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Znači, zakon ne tretira svojinu na zemljištu. Tu problematiku tretiraju neki drugi zakoni. Ovde će nastati jedna opšta konfuzija kod primene ovog zakona jer organ koji rešava upis prava svojine na zemljištu neće znati koji zakon da primeni, da li Zakon o planiranju i izgradnji ili ovaj zakon što se tiče gradskog građevinskog zemljišta i upisa prava svojine na građevinskom zemljištu. Da li treba da se plati naknada za konverziju građevinskog zemljišta ili će biti upis bez naknade kao što predlaže ovaj zakon? Imaćemo situaciju da sudovi kada budu odlučivali o ovome neće znati koji zakon treba da primene, da li jedan ili drugi. Ako primene ili jedan ili drugi uradiće pravu stvar, a istovremeno će i pogrešiti. Sudovi će u svakoj mogućoj situaciji napraviti grešku jer ih zakon dovodi u tu poziciju. Sa treće strane, zakon predviđa da se ponovo organu nadležnom za upis prava svojine na nepokretnostima ne treba da se ponovo podnosi predmet i dokumentacija za upis. Zamislite službenika koji je dobio neki predmet za legalizaciju objekta i onda mu istovremeno kažete – možete da radite po Zakonu o legalizaciji ali možete i po ovom posebnom zakonu o upisu prava svojine. Službenik neće imati pojma koji zakon treba da primeni jer su oni toliko međusobno suprotstavljeni da je njihovo pravno dovođenje u sklad prosto nemoguće. Zbog toga verujem da i ovu diskusiju naše poslaničke grupe treba shvatiti u najboljoj mogućoj nameri jer zaista ovo u pravno normativnom smislu, u praktičnom smislu ne možemo da razumemo jer to neće moći da razumeju ni ljudi, službenici koji upisuju pravo svojine pa ni sudovi da nađu pravo rešenje.
Narodni poslanik Zoran Ostojić.
Hvala. Uvaženi kolega Čikiriz, delimično ste u pravu. Kažete da ovaj član treba menjati zato što zakon ne tretira u naslovu pravo svojine nad zemljom nego samo na objektima. Ima tu jedna druga stvar šta je naš amandman hteo da izbegne. Gledajte sad, vi kao antikomunista bi to trebali da shvatite. Zamislite da sam vlasnik prava korišćenja nad zemljom, a ta zemlja je Borkova. Jednim rešenjem dobijam pravo i nad zemljom, a on posle može da me tuži, a ovi drugi ljudi, svi koji su platili građevinske dozvole i imaju vlasništvo nad legalnim objektima, takođe po Zakonu o izgradnji imaju pravo na konverziju prava korišćenja u pravo svojine tog zemljišta. Oni to ne mogu da dobiju jednim rešenjem, oni će morati dva. Znači, svi koji imaju legalne objekte moraju da traže konverziju bez naknade za pravo korišćenja. Ovi koji imaju nelegalan objekat oni treba da dobiju jednim rešenjem. Priznaćete da je to suludno rešenje. Zar nije logično da mu se upiše pravo za tih 100 evra nad objektom, a on onda po zakonu koji reguliše konverziju bez naknade, kao i ovi drugi koji imaju legalan objekt za razliku od njega, plaćenu građevinsku dozvolu da onda konvertuju bez naknade to zemljište. Stvarno mi nije jasno zašto ste ubacili ovde upisivanje imovine, odnosno zemlje, jer se radi o objektima. Imam pravo korišćenja, pa imam i ja. Evo imam legalan objekat i imam pravo korišćenja, moraću da konvertujem bez naknade pravo korišćenja gradskog građevinskog zemljišta u pravo svojine, a ovde hoćete sa jednim rešenjem.
Na član 3. i kojim se posle člana 3. dodaje novi član 3a amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavno pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da gospodin na službenom putu, zamolio me je da branim njegove amandmane. Prethodni sam propustio zbog žamora u sali. Ovo sa slušalicama se uopšte ne šalim. Mali žamor je dovoljan da ne čujemo ili predsedavajućeg, a onu drugu stranu sale čujemo samo na prekide, a ako neko ustane da govori, onda ga daleko slabije čujemo nego kad sedi. Dakle, u cilju boljeg praćenja sednice, stvarno se ne šalim, potrebne su mi slušalice da bi mogao da čujem kada neko govori, ako je to moguće i tehnički izvodljivo. Što se tiče prethodnog amandmana, on je članom 2. bio propisao koje su isprave su potrebne za upis na objektima i zemljištu. Mišljenja sam, amandman nije prihvaćen, da je dosta kvalitetan. Da li je bio primenljiv u ovom obliku zakona, to nisam siguran. Verujem da je Vlada imala razlog zbog čega je to odbila. Predložio je članom 3. da ako je vlasnik bespravno izgrađenog objekta upisan kao nosilac prava korišćenja na zemljištu katastarske parcele na kojoj je bespravni izgrađeni objekat, organ nadležan za upis prava svojine uz dostavljanje dokaza navedenih u članu 2. ovog zakona jednim rešenjem upisuje pravo svojine na objekte i građevinskom zemljištu, ako suispunjeni uslovi propisani ovim zakonom. U slučaju kada je vlasnik bespravno izgrađenog objekta upisan kao nosilac prava svojine na zemljištu, katastarske parcele, na kojoj je izgrađen taj objekat, organ nadležan za upis prava svojine uz dostavljanje dokaza navedenih u članu 2. ovog ugovora donosi rešenje o upisu prava svojine na objektu u korist tog lica, a u skladu sa ovim zakonom. Dakle, on je to predvideo, s obzirom da nije prihvaćen amandman na član 2. Shvatam da je Vlada, pošto nije usvojila amandman na član 2, kojim je on predložio sa kojim se dokumentima vrši upis zemljišta i svojine, analogno tome Vlada nije prihvatila ni amandman 3. Taj amandman govori da se primena zakona proširuje na slučaj kada je nekadašnji korisnik zemljišta iskoristio svoje zakonsko pravo i pravo korišćenja preveo u pravo vlasništva. Primena se primenjuje na one parcele na kojima je zemljište u vlasništvu više lica, a ta lica su vlasnici objekta koji je izgrađen na toj parceli. Ima dosta toga što je dobro u ovom amandmanu. Verujem da će neka od rešenja nekada biti upotrebljena u nekim budućim izmenama i dopunama. Zahvaljujem.
Na član 4. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Radojko Obradović, Jovan Palalić, sa ispravkom i zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavno pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, kolege narodni poslanici, u načelnoj raspravi je rečeno da je ovo u stvari najvažniji i najosetljiviji član u čitavom zakonu. Manje više, čitava rasprava se vodila oko člana 4. i posledica koje član 4. može da izazove. Ono što želim da kažem da je apsolutno nesporno i verujem da ovde postoji volja kod svih, želja, namera, da se ceo posao uvođenja u jedan pravni poredak svih milion i 300 hiljada objekata obavi. To je u interesu građana i u interesu države. Ta tema nije sporna i verujem da namere svih koji su ovde u Narodnoj skupštini, predlagača zakona, ali i predstavnika vlasti i opozicije su potpuno iste. Stvar koja se ovde postavlja jeste kako da obezbedimo trajnu pravnu sigurnost svim ovim građanima, ako se uđe u ceo ovaj posao. Govoriću ovde upravo sa tog aspekta, sa pravnog aspekta, ukazujući na odluku Ustavnog suda koja može da stvori velike probleme kada se ovaj zakon bude sproveo, a upravo sa aspekta pravne sigurnosti. Ta odluka uopšte nije bezazlena za primenu ovog zakona, pogotovo u odnosu na član 4. Zato ću neke stvari, koje se tiču ovog člana 4, a koje se odnose na uspostavljanje prava svojine na zemljištu koje nije u vlasništvu osobe koja je vlasnik objekta i naravno mogućnost upisa prava svojine, kako se ovde predviđa, na objektu lica koje je bespravno izgradilo objekat. Mogu da kažem da je ovaj amandman bolje rešenje od osnovnog dela teksta, ali ni on ne rešava ovaj problem pravne sigurnosti. Sasvim sigurno, on će u razgovoru sa kolegama koji su podneli amandmane rešiti problem. Na relaciji vlasnik objekta – vlasnik zemljišta moći će se postići bolja cena, možda će taj period od dve godine dovesti do toga da se taj odnos relaksira između onoga ko je uspostavio, podigao nelegalni objekat na zemljištu onoga koji sada potražuje da se taj problem reši. Bojim se da će ovaj zakon kada dođe pred Ustavni sud imati isti ishod kao što je imao i Zakon o planiranju i izgradnji iz 2009. godine i one odredbe koje se odnose na legalizaciju. Ovu priliku bih iskoristio upravo na one delove Odluke Ustavnog suda koje se tiču uspostavljanja prava vlasništva nad zemljištem. U Odluci Ustavnog suda se doslovno ovako kaže – sud konstatuje da se osporenom odredbom uvodi dodatna pogodnost za bespravne graditelje. Znači, ovde govorimo o onima koji su bespravno podigli objekat na tuđem zemljištu, i to direktnim uspostavljanjem osnova da se u njihovu korist, a na teret trećih lica, suvlasnika ili subkorisnika zemljišta pribavi nedostajući osnov za raspolaganje, odnosno sticanje prava na zemljište. Znači, Ustavni sud direktno govori da je to neustavno i kaže – sud ocenjuje da je Ustavom zajamčeno pravo mirnog uživanja svojine i drugih imovinskih prava stečenih na osnovu zakona, što je u ovom slučaju pravo susvojine ili sukorišćenja, ne može u smislu odredaba člana 58. Ustava biti oduzeto dejstvom ove zakonske pretpostavke. Član 58. Ustava dopušta oduzimanje ograničenja prava svojine samo u javnom interesu, što u ovom slučaju nije takva situacija, ali se govori o interesu lica koje je bespravno podiglo objekat, i to uz naknadu i ne dopušta ovakav osnov sticanja prava na zemljištu, niti takva norma zakona, ako se izuzme da iskazuje pravni interes za daljom legalizacijom. Znači, Ustavni sud je decidirano rekao da nije moguće na osnovu člana 58. Ustava Republike Srbije uspostaviti pravo svojine na zemljištu na kome je podignut bespravni objekat. Naše pitanje i naša tema jeste kako ćemo svim onim građanima koji zaista s pravom i gledaju i očekuju da se njihovo pravo reši danas u Narodnoj skupštini, i to svi mi želimo, kako će se njima obezbediti pravna sigurnost, ako neko sutra pokrene pred Ustavnim sudom postupak za ocenu ustavnosti? Njima će, naravno, na osnovu ovog zakona i na osnovu amandmana koji je usvojen, biti upisano pravo svojine, kako se kaže u stavu 1. usvojenog amandmana, i nakon dve godine, bilo dogovorom između vlasnika zemljišta ili lica koje je vlasnik objekta, bilo na osnovu odluke nadležnog organa poreske uprave, to pravo će biti upisano. Ali, šta će biti posledica ako se pročita ova identična odredba, koja je bila u istoj takvoj situaciji pre toga? Da li će njima biti zajamčena dugoročno pravna sigurnost, ili će neko sutra njima da kaže – ne, ne, sve ovo što ste vi sada upisali mora da se poništi jer je Ustavni sud doneo takvu odluku? Naša dilema je ovde samo u tom smislu da li možemo trajno da rešimo pravnu sigurnost građana, znajući ovu odluku Ustavnog suda? Vi znate da smo mi mnogo kritikovali Ustavni sud. Naša stranka ima veoma velike zamerke, ali njihove odluke moramo da poštujemo. Sada ih kritikujemo zato što nemaju hrabrosti da donesu odluke povodom osporenih uredbi Vlade Republike Srbije. Ali, koju god odluku donesu, pa i ovu odluku, svi državni organi Republike Srbije moraju da poštuju. Znači, čitava današnja diskusija jeste želja da se uspostavi potpuna pravna sigurnost onih građana koji sada s pravom očekuju da se njihov problem, koji se tiče legalizacije, reši. Mi podržavamo svaki taj napor, ali želimo da on bude trajno rešen. Čitajući ovu odluku Ustavnog suda, bojim se da ćemo biti svedoci da će Ustavni sud doneti još jednu takvu odluku koja će osporiti ove odredbe. Naravno, tu je i onaj deo o kome su kolege ovde govorile, a koji se tiče jednakosti građana i sud bukvalno kaže – sud smatra da uslov pravne jednakosti zahteva i dopušta samo onaj oblik prelaska prava na objektima stečenim protivpravnom izgradnjom u režim pravno priznatih odnosa, koji bi se temeljio na naknadnom izvršavanju svih obaveza u pogledu izgradnje objekata koji terete svakog investitora zakonite izgradnje. Znači, vrlo su precizne ove odluke Ustavnog suda. One su takve kakve jesu, a sada je na svima nama da građanima kažemo šta se realno u njihovoj pravnoj sigurnosti dobija ovim zakonom, a šta mogu da očekuju ako se postupak pokrene pred Ustavnim sudom i kakve komplikacije mogu da se dese ako Ustavni sud donese ovakvu odluku. Vrlo je važno da ovo imamo u vidu kada odlučujemo o ovome. Znači, pitanje sticanja prava na zemljištu koje nije u vlasništvu lica koje je bespravno podiglo objekat rešeno je članom 58. Ustava, koji definiše pravo na imovinu - jemči se mirno uživanje svojine i drugih imovinskih prava stečenih na osnovu zakona. Stav 2. – pravo svojine može biti oduzeto ili ograničeno samo u javnom interesu. To bi bio neki novi zakon o eksproprijaciji ili tako nešto, gde bi država proglasila da se u javnom interesu oduzima iz prava vlasništva, recimo, svo to zemljište, ali to može biti i nekim drugim zakonom. Ovim zakonom, bojim se da će se privremeno rešiti to pitanje, ali dugoročno neko može da postavi pitanje - da li je ovo bilo u skladu sa Ustavom? Hvala.
Hvala. Prekidamo sa radom i nastavljamo sutra ujutru u 10,00 časova. Hvala.