Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 1. Predloga zakona o prevozu u drumskom saobraćaju i odmah ću vas podsetiti da se taj član 1. odnosi na definicije pojmova. Dobro je što su u ovom zakonu date dodatne definicije pojmova, kao što su daljina, trasa, takse i tarife itd. Srpska radikalna stranka je u ovom delu podnela nekoliko amandmana s idejom i ciljem da se poboljša tekst ovog zakona. U tom smislu je i moj amandman koji se odnosi na bolju definiciju pojma daljinar. U predlogu Vlade koji je u zakonu dala pojam daljinar se nejasno definiše i on predstavlja uzajamnu vezu različitih fizičkih veličina, doduše, one su sadržane u ovoj definiciji pojma. Međutim, mojim amandmanom sam tražio da se na jedan jasniji način uoče dve različite fizičke veličine, a to su pređeni put i vreme potrebno za prelazak puta. Naravno, shodno zakonima fizike, iz tih činjenica proizilazi i treća fizička veličina, a to je brzina kretanja vozila. Vlada je odbila moj amandman i to sa obrazloženjem da je amandman istovetan tekstu Predloga zakona. Mada smatram da to i nije baš tako. Kada se malo detaljnijim uvidom u sam tekst zakona i detaljnijim uvidom u ono što sam tražio mojim amandmanom uđe u tu materiju, može se videti da to nije tako. Smatram da je Vlada mogla usvojiti ovaj moj amandman, kao što je usvojila neke amandmane SRS na ovu temu. Baš je na ovu temu bio i amandman mog kolege Milana Avramovića. On se odnosio na pojam trase i usvojen je. Mogu da kažem da ima dosta amandmana SRS koji su usvojeni od strane Vlade. Imam utisak da zbog te činjenice, što je veliki broj amandmana SRS usvojen, da ovaj amandman nije usvojen zbog toga. Otprilike, Vlada se rukovodila jednomčinjenicom – dosta smo usvojili amandmana SRS. Dosta im je. Ako usvojimo i ovaj amandman, to će možda biti previše. Što je najgore, videćemo i kroz neke kasnije amandmane na ovaj zakon da je isto obrazloženje. Znači, ima nekoliko amandmana koje je podnela SRS i oni su odbijeni, takođe sa obrazloženjem da su istovetni predloženom tekstu zakona, što smatram da nije tačno.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? Poslanik Siniša Stamenković.
U postupku dogovaranja o izmenama i dopunama Zakona o drumskom saobraćaju pravovremeno smo predložili, a na molbu svih udruženja prevoznika, i ne samo taksi prevoznika nego i prevoznika u drumskom saobraćaju, da se u predloženom tekstu predmetnih izmena i dopuna postojećeg Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, nakon člana 6. doda član 6a. Taj član glasi: "Auto-taksi prevoz mogu obavljati pravna lica i preduzetnici čija je pretežna delatnost auto-taksi prevoz putnika, koji su za obavljanje te delatnosti registrovani u Registru privrednih subjekata, u skladu sa zakonom kojim se uređuje registracija privrednih subjekata i koji imaju odobrenja nadležnog organa lokalne samouprave za obavljanje auto-taksi prevoza putnika". Smatrali smo, a i sindikat je to tražio, da bi navedena odredba trebalo da se promeni i da glasi: "Auto-taksi prevoz mogu obavljati pravna lica i preduzetnici čija je isključiva delatnost auto-taksi prevoz putnika, koji su se za obavljanje te delatnosti registrovali u Registru privrednih subjekata, a u skladu sa zakonom kojim se uređuje registracija privrednih subjekata i koji imaju odobrenje nadležnog organa lokalne samouprave za obavljanje auto-taksi prevoza putnika". U raspravi u načelu smo dali kompletnije obrazloženje zašto smatramo da je dato previše ovlašćenja lokalnim samoupravama kada se radi o auto-taksi prevozu. U obrazloženju ovoga zahteva za izmenu i dopunu člana 6. dali smo kao osnovni razlog Predloga zakona o izmenama i dopunama usklađenost sa zakonima i drugim propisima kojima je regulisana bezbednost saobraćaja, kao i specifičnost auto-taksi prevoza kao vrste javnog prevoza. Naime, ukoliko bi ostao predlog da taksi-prevoz mogu da obavljaju lica kojima je taksi delatnost pretežna, ali i samo jedna od delatnosti kojima se bave, drastično bi se kršile odredbe pozitivnih propisa koje se tiču bezbednosti saobraćaja. Predmetnim propisima je više nego jasno regulisan broj časova koje jedan profesionalni vozač može da provede dnevno vršeći ovu delatnost. Štaviše, izuzetno strogo su propisani i odmori koje ova lica moraju da koriste u toku obavljanja svoje delatnosti. Izuzetno bi teško bilo zamisliti da jedno lice obavlja u toku dana svoje ostale delatnosti, a da onda, nakon recimo osam časova, obavlja auto-taksi prevoz. Gospodine ministre, molimo vas još jednom da ovaj predlog usvojite, jer mislimo da je izuzetno tehnički ispravan, zakonski potkovan i omogućio bi da se ovom delatnošću bave zaista samo oni koji se kod PIO obveznika registruju kao pravi preduzetnici.
Iskorišćen je jedan minut od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 7. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 8. Da li neko želi reč? (Ne) Inače, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li imamo stav predstavnika predlagača o amandmanu koji je Odbor podneo na član 8? U slučaju da se predlagač pozitivno izjasni o amandmanu, a s obzirom da ga podnosi matični odbor, a Zakonodavni odbor se već izrazio pozitivno, tada bi amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Ako je da, molim predstavnika predlagača da se prijavi, da bi dobio reč i da kaže da prihvata amandman.
Prihvatamo taj amandman.
Konstatujem da je predstavnik predlagača prihvatio amandman, te je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poštovani gospodine ministre, gospođo predsedavajuća, mi smo ovim amandmanom hteli da još jednom pokušamo, imajući u vidu da su po trenutno važećim odredbama ovog zakona u članu 36. velika ovlašćenja preneta na lokalne samouprave i imajući u vidu da ne postoji neophodni zakon koji bi posebno regulisao materiju auto-taksi prevoza kao posebne delatnosti, da se ovim amandmanom predlože izmene i dopune kojima bi se ovlašćenja lokalne uprave smanjila, odnosno dovela da nivoa da one odlučuju o onim tekućim, tehničkim i organizacionim pitanjima u radu ove službe, a da se pitanja od veoma velike važnosti za organizaciju same službe na nivou Republike regulišu posebnim zakonom. Treba imati u vidu da je Ustavni sud Republike Srbije za vreme važenja ovog zakona doneo preko 20 odluka kojima se utvrđuje povreda Ustava i Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, a od strane lokalnih samouprava, i da se trenutno vodi preko 1.000 postupaka pred raznim sudovima vezano za nadležnost Republike i lokalnih uprava. U praksi se događalo da lokalna uprava dozvoli automobile stare do osam godina, sa euro tri, euro četiri motorima, a u zakonu toga nema. Želim da skrenem pažnju i gospodinu ministru, a i široj javnosti, da sada taksisti imaju obavezu da pojedinačno mesečno izdvoje i preko 23 hiljade dinara, a udruženja i preko milion dinara da bi mogli da opstanu na ovom tako strogom i tako zahtevnom tržištu. Hvala, gospodine ministre.
Reč ima poslanica Nataša Jovanović.
Gospodine ministre, bio je neki žamor u sali, čula sam skoro čitavu argumentaciji gospodina Siniše Stamenkovića i on je sada otvorio jedno pitanje koje se tiče mnogih gradova u Srbiji, lokalnih samouprava. Mislim da je njegova namera bila da ovaj 1. stav člana 9. bude precizniji i da se ovlašćenje i propisi donose u granicama ovog zakona. Evo zbog čega. Mi imamo situaciju da u gradu Kragujevcu, gde je veliki broj ljudi, posle zatvaranja domaće fabrike automobila, ostao bez posla i u potrazi za osnovnom životnom egzistencijom krenuo da radi taksi prevoz. Sada kada biste došli u Kragujevac i svako ko dođe posle izvesnog vremena vidi da tu ima hiljade automobila taksi prevoznika, ali obim njihovog posla i nije toliko veliki, s obzirom na to da se nedavno promenila cena starta i da je to sada 40 dinara. Možete mislite kako je to jako skupo za siromašan Kragujevac, a i samom činjenicom o ovome što je govoriogospodin Stamenković posle odluka Ustavnog suda, njih je bilo preko 20, da i ona vozila koja nisu u ovom strogom kriterijumu mogu da se uključe u taksi prevoz, znači, sam broj i novih firmi i novih prevoznika se povećao. Međutim, mi smatramo, s obzirom na to da se u gradu Beogradu, kao evo i u Kragujevcu i u mnogim gradovima Srbije uvek pred ili novo tarifiranje, ili pred određivanje starosne granice vozila otvaraju zaista teška socijalna pitanja. Ako sada ne prihvatite ovaj amandman gospodina Stamenkovića, ali zaista on je želeo da to bude precizno, dakle sve te odluke lokalnih samouprava kreću u granicama zakona, jer ne mogu da znam, znate to je toliko, takva je sada lepeza tih lokalnih akata da mi imamo jednu odluku u Surdulici, drugu u Nišu, treću u Kragujevcu itd. Prema tome, morale bi jedinice lokalne samouprave kada se odlučuju na bilo kakav potez da imaju striktna zakonska uporišta odnosno da ne mogu da se kreću van granica ovog zakona, kako bismo na u lokalnim sredinama izbegli te probleme koji se javljaju. Mislim da je to bila očigledna namera. Evo, odobrava kolega Stamenković, jer ne možemo više ni da lutamo, ni da kao odbornici lokalnih samouprava donosimo jednu odluku u jednom gradu, a da ona ne važi u nekom drugom ili trećem.
Iskorišćeno tri minuta vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 9. Da li se predstavnik predlagača, Vlade Republike Srbije, izjašnjava, molim vas da se prijavite. Reč ima Milutin Mrkonjić.
Prihvatamo taj amandman.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predstavnik predlagača prihvatio amandman na član 9. koji je podneo Odbor za saobraćaj i veze. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 10. Molim predlagača da se javi.
Prihvatamo i taj amandman.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predstavnik predlagača prihvatio i amandman Odbora na član 10. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, podneli smo amandman na član 11, a on se odnosi na član 15. Zakona o drumskom saobraćaju. Član 11. se nalazi u delu zakona koji reguliše drumski saobraćaj u Republici Srbiji i zbog obuhvata broja putnika koji koriste prevoz u drumskom saobraćaju podneli smo ovaj amandman da bismo na nekoliko konkretnih primera ukazali na probleme koji su prisutni u ovoj oblasti, a koje ste vi dotakli samo površno ili uopšte niste o njima razmišljali. U članu 15. Zakona o drumskom saobraćaju stajalo je međumesni i međurepublički prevoz obavljaju se autobusima koji ispunjavaju propisane uslove za međugradske autobuse, briše se međurepublički, naravno, to je potrebno, zakon je donet 1995. godine i od 2000. godine je imao nekoliko izmena. Pošto ne postoji više ni SRJ, ne postoji više ni Državna zajednica SCG naravno zahvaljujući DOS-ovoj vlasti, što bi kolega Zoran Krasić rekao u ma kom agregatnom obliku, onda nema više ove države i sasvim je izlišno da u tom zakonu stoji međumesni i međurepublički saobraćaj. Dalje, vi ste predložili da se koriste autobusi s najmanje 20 sedišta. Mi predlažemo da se ovo briše, da se ne ograničava broj sedišta i, gospodine Mrkonjiću, inženjeru Mrkonjiću, meni neće biti uopšte problem da s nekoliko konkretnih primera pokažem i iznesem argumentaciju zbog koje ćete vi, skoro sam siguran, ne samo zato što ste human čovek nego zato što vrlo često imate razumevanje za život kojim žive građani Srbije i prihvatiti ovaj amandman. Pretpostavljam da ne iznosim usamljene primere, da je to manje-više prisutno skoro u celoj Srbiji. Dovoljna je činjenica da recimo u gradu Zaječaru ne postoji autobuski prevoz od centra grada prema lokalnim sredinama odnosno pojedinim mestima. Izneću nekoliko konkretnijih slučajeva. Recimo, jedno selo koje se zove Orovička Planina, ono je udaljeno od Ljubovije oko 30 kilometara i nema prevoza autobusima, i sasvim je sigurno da građani koji žive tu, odnosno seljaci koji žive u Orovičkoj Planini ne očekuju da dolazi autobus sa 50 sedišta u selo udaljeno 30 kilometara gde, usput rečeno, više od pola puta je makadam, ali očekuju da saobraćaju mnogo manja vozila. Znači, ne treba ograničavati na 20 sedišta nego možda i manje. Nedavno sam razgovarao sa direktorom jednog auto-saobraćajnog preduzeća odnosno privrednog društva koji kaže, tamo gde se vidi kombi prevoz, a u funkciji prevoza putnika, problemi u saobraćaju su veoma teški i ozbiljni. To je sa aspekta dobiti tog preduzeća. Moramo da vodimo računa o ljudima koji žive u tim udaljenim selima i Vlada Republike Srbije, a pre svega vaše Ministarstvo, inženjeru Mrkonjiću, moralo bi da povede računa o tome i to bi bila dobra strategija. Ne razvoja sela, ne možemo da razvijamo sela gde je vođena pogrešna politika 50 godina, posebno u poslednjih 10 godina, ali možemo da održimo na nekom stanju prihvatljivosti za te ljude koji žive tamo. Šta se tu dešava? Ako deca koja idu, govorim konkretno za ovo selo koje sam već napomenuo Orovička Planina, ako deca nakon školovanja od petog do osmog razreda moraju da odlaze u veće gradove kao što su Valjevo, onda prirodno, logično da i njihovi roditelji, jer to dete još uvek nije formirano da bi moglo samostalno da vodi računa o sebi, njihovi roditelji napuštaju ta sela i odlaze zajedno s decom. Ako sad, ako ovog trenutkane budemo intervenisali u takvim situacijama, onda ćemo imati samo jednu situaciju, da će nam biti mali i autobusi sa 50 sedišta, ali samo u Beogradu, moraćemo vagoniće, neke autobuse kačiti jedne za druge da prevoze po Beogradu jer u drugim selima toga neće ni biti. Šta je još potrebno? Znam da sam malo izašao iz teme, gospodine Mrkonjiću, ali ovo je sve u oblasti kojom vi rukovodite, odnosno preko vašeg ministarstva se odlučuje. Postoje dva opštinska mesta, to su Bajina Bašta i Kosjerić. Udaljenost 40 do 45 kilometara. Postoji oko 10 km makadama, alternativno rešenje i dolazak iz jednog u drugo mesto, inače ta dva mesta, te dve opštine pripadaju Zlatiborskom okrugu, moraju da idu oko 120 do 150 km. Samo je negde oko 9 km puta koji nije asfaltiran. Slična je situacija Ljubovija – Krupanj, gde preko Mačkovog Kamena, uskoro će biti obeležena i godišnjica, a mislim da bi mogli da se potrudite da do tog perioda bude završen taj deo puta gde je nekoliko kilometara, i oni takođe upućuju na alternativne pravce Ljubovija – Mali Zvornik – Krupanj, preko Loznice, takođe oko 120 km. Trebalo bi posvetiti ozbiljnu pažnju rešenju ovih problema ukoliko mislimo da vodimo računa o ravnomernom regionalnom razvoju. Ovo o čemu zagovara ova Vlada, ne radi se uopšte o ravnomernom regionalnom razvoju, nego se radi o regionalnoj podeli, i to političkoj podeli, što uopšte nije dobro i ne treba prihvatiti takve situacije. U obrazloženju ovog zakona se kaže da je dosta nadležnosti preneto sa republičkog nivoa na nivo lokalnih samouprava. Jeste kada je u pitanju overa reda vožnje, određivanje autobuskih stajališta i mislim da je to manji problem. Naravno, treba ovu oblast urediti na najbolji mogući način. Ali, nije veliki problem autobusko stajalište, jer uglavnom lokalni prevoznici znaju gde postoji potreba da se grade ta autobuska stajališta. Ne ništa luksuzno, nego jednostavno da se obeleži gde se ukrcavaju i iskrcavaju putnici i to nije problem. Mislim da ovi problemi o kojima sam govorio, a o kojima je na dobar i kvalitetan način govorio kolega Nikola Savić, pa čini mi se kada je u pitanju deo Raške oblasti govorio je kolega Poturak, ministar Mrkonjić je tada rekao da ulazi u rešenja nekih problema, zato što je razgovarao sa svojim školskim drugom koji tamo ima neke veze i uticaja. Molim vas da ozbiljno obratite pažnju na ove probleme i ovu argumentaciju o čemu sam govorio vezano za ovaj deo posla. Šta se dešava na autobuskim stanicama? Na autobuskim stanicama, ukoliko putnik želi da dobije informaciju o određenom putnom pravcu kada ima sledeći prvi, uvek putnici pitaju za prvi, odnosno najčešće za prvog prevoznika, oni koji rade na autobuskim stanicama ne kazuju im tu informaciju, nego im govore za nekog drugog prevoznika, verovatno u skladu sa dogovorom. Toga ima i mislim da će prevoznici pokušati sa vlasnicima autobuskih stanica da rešavaju taj problem, ali da se to ima u vidu. Dalje, čitajući obrazloženja Vlade zbog čega nije prihvatila neke amandmane, mislim da je postupila ispravno sa aspekta onoga što je predmet ovog zakona, a to se odnosi na amandmane koje je podnela koleginica Rajkov. Rekli ste da je to problematika drugog zakona. I jeste, i ajde da ostavimo. Ali, kada budete predlagali izmene i dopune Zakona o bezbednosti u drumskom saobraćaju da imate te amandmane koje je podnela koleginica Rajkov i da se reši taj problem. Problem prilikom putovanja kod invalidnih, starih lica, trudnica, takođe je izražen i da se to proba rešiti kroz taj zakon, zabeležite to pa neka to bude vaš predlog izmena i dopuna tog zakona. Mi ne patimo od toga da bude prihvaćen amandman SRS, ali nam je stalo kada govorimo o zakonima i kada se donose zakoni u ovom parlamentu da oni budu što kvalitetniji i da oni rešavaju problemi građana koji su na indirektan način vezani. Kada su putnici u pitanju, koliko je bitno da se reše problemi prevoznika, da se reše problemi privrednih društava koja se bave drumskim saobraćajem, isto toliko su važni problemi putnika i da se to ima u vidu i da se ti problemi rešavaju. Povećanjem kazni promeniće se neka situacija, dovešćemo u poziciju da oni koji su zloupotrebljavali odredbe Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju se svedu na najmanju moguću meru, ali prihvatanjem ovog amandmana otklonićemo određeni broj problema i mislim da ćemo dati makar jedan mali doprinos. Gospodine Mrkonjiću, probajte da pomognete onim ljudima koji veoma retko dolaze i u sedišta i u male opštine, a da ne kažem u Beograd i gradske sredine, a njima bi mogli pomoći na taj način što bi prihvatili ovaj amandman SRS i omogućili saobraćanje ne samo vozilima iznad 20 sedišta, nego i ispod. Potpuno sam siguran da veliki broj lokalnih sredina nisu u situaciji da pomažu privrednim društvima koja se bave auto-saobraćajem, ali ministarstvo bi moralo to da ima u vidu, pa preko budžeta RS da intervenišu u određenom broju, i da se u maloj meri, a to je samo jedan deo, učini život podnošljivijim onima koji su se opredelili da ostanu u selima, da nam svake godine ne nestaje po 30.000 stanovnika. Doduše, to je nešto drugo. Ali, veoma mali broj ljudi je zainteresovan da živi u selima. Ukoliko se neko i opredeli, mislim da bi Vlada i ministarstvo trebalo da mu pruži punu podršku.
Iskorišćeno je osam minuta i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Reč ima narodni poslanik Nikola Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 12. Predloga zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Cilj ovog amandmana je bio da se rok za registraciju i overu reda vožnje produži u odnosu na ono što je predvidela Vlada. Podsetiću vas da je Vlada predvidela da ovaj rok bude od 15. do 30. aprila, a mojim amandmanom tražim da taj rok bude od 1. do 30. aprila, odnosno da on bude dosta duži. Međutim, imam utisak da Vlada meša dve stvari. Jedna stvar je rok koji se daje prevoznicima u kojem moraju da podnesu ove zahteve za overu reda vožnje i zahtev za registraciju, a sasvim druga stvar je rok u kojem Vlada treba da rešava po ovim stvarima. Dok je Vlada ovde propisala prevoznicima ovaj rok, po meni suviše kratak, nigde se ne kaže koji je rok u kojem Vlada treba da rešava to. Najvažnija stvar je ipak da Vlada u nekom razumnom roku rešava po ovom zahtevu prevoznika. Njihova je stvar, odnosno stvar Vlade da li će to odobrenje na zahtev za registraciju reda vožnje dati ili ne, ali moram da kažem da je ovaj rok suviše kratak. Zbog toga sam i intervenisao amandmanom na ovaj član zakona, pogotovu što znamo da u vremenu od 15. do 30. aprila, i to je baš ovo vreme u kome se sada nalazimo, a danas je 20. april, najčešće pada Uskrs, a znamo da se ti uskršnji praznici poklapaju s 1. majem, nekada se vezuju s vikendom, i onda to može da stvori dodatne probleme. Pošto sam pomenuo ovaj rok i pošto se radi baš o ovim danima, to ću pokazati na primeru, danas je 20. april, a prvi rok prema onome kako je Vlada predvidela je bio 15. april, petak, a posle toga ide vikend 16. i 17. april i ovaj rok počinje od 18. aprila, i tu su između dani za ovaj posao, a već je 22. april, Veliki petak koji je neradan, pa onda ide Veliki ponedeljak koji je takođe neradan dan, i vidimo da taj rok nije realno onako kako se na papiru čini. I ne samo to, ove godine 30. april je subota i praktično, posle ovih uskršnjih praznika, mogućnost za rešavanje po ovom pitanju je od 26. aprila do 29-30. aprila, to je subota, onda idu prvomajski praznici i kada se sve uračuna ovaj rok od 15 dana realno se svodi na osam radnih dana. To može biti dodatna okolnost da se ovaj rok još dodatno redukuje. Tako da smatram da Vlada treba da razmisli još jednom, da razmotri sve ovo i da se ovaj rok produži na period od 1. do 30. aprila. Želim da naglasim da je jedan rok za one ljude, za prevoznike, koji podnose zahtev, to je rok za registraciju reda vožnje, a sasvim je druga stvar rok u kojem Vlada treba da rešava o ovome i da donese rešenje. I naravno, kada je u pitanju taj rok u kojem Vlada to treba da učini, taj rok treba da bude što kraći. Hvala.
Dva minuta i 50 sekundi je iskorišćeno vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Pre nego što nastavimo rad, obaveštenje o potvrđivanju mandata narodnu poslaniku u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto, kako bi omogućili učešće narodnom poslaniku u radu Narodne skupštine. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku, a sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnoj poslanici Ljiljani Lučić, izabranoj sa izborne liste Za evropsku Srbiju – Boris Tadić. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnoj poslanici Ljiljani Lučić i čestitam joj na izboru, tako da su se ovim stekli uslovi da nam se pridruži u radu kad joj druge obaveze to budu omogućile. Sledeći amandman u pretresu u pojedinostima, na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za saobraćaj i veze je podneo amandman. Da li predstavnik predlagača ministar Milutin Mrkonjić ima stav o ovom amandmanu? Molim vas da se prijavite. Izvolite.
Prihvaćen je amandman.
Konstatujem da je predstavnik predlagača prihvatio amandman. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Milan Lapčević. Želite o ovom amandmanu. Izvolite.
Gospođo Čomić, poštovani gospodine ministre, nadam se da mi nećete zameriti ovo što želim da kažem, staće u dva minuta, a verujem da je vrlo važna tema, nije direktno vezana za ovaj amandman, ali prosto mislim da treba da iskoristimo prisustvo ministra Mrkonjića da ukažemo na jedan poprilično veliki problem, koji već duže vreme traje. To je registracija automobila u policijskoj upravi Niš. Dakle, od kada je stupio novi zakon na snagu, to je kraj 2009. godine, godinu dana su sve policijske uprave imale vremena da se prilagode novom načinu registracije automobila. Međutim, u policijskoj upravi u Nišu to nekako ide prilično traljavo, tako da su ogromni redovi i ljudi prosto danima ne mogu da dođu na red da predaju dokumentaciju za registraciju automobila, a čekanje na tablice i na potrebnu dokumentaciju je više od tri do četiri nedelje. Za to vreme ne mogu da koriste svoj automobil, tako da vas molim da, obzirom da je i vaš partijski šef ministar policije i da je vezano za program saobraćaja, tu je pomoćnik ministra, vaš pomoćnik za saobraćaj, da prosto imate ovo u vidu i da nešto preduzmete. Ogromni su redovi, maltretiranje građana, prosto jedna velika nervoza, čak je stvorena jedna grupa ljudi koja prosto je ukazala na ovaj problem, a kako im se niko nije obratio, bojim se da ne dođe do nekakvih i protesta i neželjenih efekata. Mislim da to može da se reši angažovanjem mnogo većeg broja ljudi na registraciji automobila. Prosto nije prijatno kada treba da čekate ceo dan da bi predali dokumentaciju, pa onda da uzmete tu istu dokumentaciju treba da čekate opet ceo dan. Zaista jedno nepotrebno maltretiranje građana koje može da se jednostavno reši. Hvala.
Molim Službu Narodne skupštine da izlaganje koje je imao narodni poslanik Milan Lapčević, uz odgovarajuće članove Poslovnika i moj potpis, pošaljemo direktno ministru Ivici Dačiću, odnosno zameniku predsednika Vlade. To bez obzira ne umanjuje mogućnost da ministar Mrkonjić ima veći uticaj od cele Skupštine, ali da ipak probamo mi. Evo, kaže da on nema veći uticaj od cele Skupštine. Ujedno, obaveštavam Narodnu skupštinu da je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS narodni poslanik Jovan Palalić. Takođe vas obaveštavam da su amandmani na čl. 18. i 20, koje je podneo narodni poslanik Munir Poturak, odlukom podnosioca amandmana povučeni, te prestaju da budu predmet pretresa u pojedinostima. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za saobraćaj i veze je podneo amandman na član 21. Da li predstavnik predlagača ima stav? Izvolite.
Prihvatamo taj amandman.
Konstatujem da je predstavnik predlagača prihvatio amandman na član 21. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik GoranMihajlović. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović, pa narodni poslanik Zoran Popović.
Gospodine ministre, ovde sad dolazimo do jedne zaista nove odredbe koja će biti i te kako otežavajuća okolnost za one koji zaključuju vanlinijski prevoz, zato što se sad prvi put uvodi novim stavom koji ste predložili u izmeni i dopuni Zakona, da onaj ko obavlja prevoz putnika mora spisak putnika da čuva dve godine. Profesor Mihajlović je tu odredbu smatrao besmislenom i jako teškom za svakog ko obavlja taj prevoz. Ne znam zbog čega obrazloženje za odbijanje ovog amandmana, kako bi se lakše obavljao inspekcijski nadzor. Da je neko u ovom postupku i druga strana koja zaključuje ugovor sa prevoznikom za vanlinijski prevoz, to bih razumela, a to je inače obaveza po zakonu kad su u pitanju turističke agencije. One su većinom te koje traže vanlinijski prevoz za turistička putovanja, da imaju spisak putnika, odnosno korisnika usluga, izleta ili turističkog putovanja. Vi sad prevoznike, pored sve papirologije koju oni imaju, obavezujete da oni to čuvaju dve godine i verujte da će to u praksi biti veoma teško. Jednostavno, mislimo da ne treba time da ih opterećujemo, a naročito zbog činjenice da je u preciznosti toga kako treba da izgleda taj spisak putnika, kako bi sve bilo jasno u samom startu, odnosno pre polaska vozila s polazišta. Precizirala je već SRS sledećim amandmanom, pa stoga neću ni da se javljam, u članu 24, gde je i kolega Avramović išao korak dalje od vas, pa je rekao: "Spisak putnika mora biti čitko popunjen, zaključen i overen pečatom prevoznika pre polaska vozila sa polazišta". To možemo da razumemo i to bi trebalo da bude taj vid kontrole. To je mnogo bolje. Pre polaska vozila sa odredišta, jasno je precizirano, na kojim mestima u vanlinijskom prevozu prevoznik može da pokupi putnike. Razumem ove koji skupljaju sa svih strana ljude i organizuju ove uz pomoć svojih mentora i tajkuna mitinge i ne zna se više ni ko je zaključilac tih ugovora, ni ko to plaća. Nemoguće je i nemaju oni mogućnosti. SRS, evo zato i kolega Avramović je išao ovako precizno, verujem i SPS kad imate vaše aktiviste koji dolaze na neki skup i imate čitko popunjen prevoz i listu ljudi koji dolaze, članova stranke, simpatizera. Normalno je da tu nećete imati problem. Zaključen je ugovor preko vaše političke stranke, je l' tako, centralizovani su računi, tako je to i kod nas. Oni koji to rade, da kažem, van granica zakona, da ne upotrebim neki drugim izraz, naći će se u tom problemu, što se tiče ovog sledećeg člana 24. Ovo je stvarno amandman kolege Gorana Mihajlovića. Nije samo tekst tehničke prirode, da se to briše, taj novododati stav, nego je to nešto što je u praksi zaista teško da se sprovede. Gospodine ministre, zamoliću vas za još malo pažnje, još minut-dva vremena naše poslaničke grupe, jer smo već ušli u domen prevoznika koji se bave prevozom putnika, da mi, ako je moguće, sada odgovorite, a ako ne, nekom sledećom prilikom, a verujem da ste upoznati s problemom kragujevačkog "Autosaobraćaja". To je preduzeće koje grca u velikim dugovima i oni su verovatno u ovom trenutku narasli na milijardu i 100-200 miliona dinara, preduzeće koje ne može i nije sposobno zato što je pokradeno i samo sebi je pojelo supstancu, a sada je na državnim organima da se bave time jer je bilo više i krivičnih prijava, da se ustanovi kako je sav taj kapital nestao. Jednostavno, to je preduzeće koje bi sa obimom svog posla, brojem zaposlenih i sa linijama koje ima registrovano u vašem ministarstvu trebalo profitabilno da posluje, kao i svako drugo koje to radi. Ali, ono iz godine u godinu, iz dana u dan posluje sa sve većim gubitkom. Šta je tu jedino moguće rešenje koje je predložila SRS? Mi smo to pitanje veoma ozbiljno tretirali, kako u Kragujevcu tako i ovde, govoreći o nekim drugim zakonima. S obzirom na to da je u pitanju skoro hiljadu zaposlenih i da povezivanje staža za zaposlene nije izvršeno u proteklih pet godina, a da je konverzijom koja je izvršena prošle godine, taj podatak proverite, vaši saradnici to već sada znaju, duga koji je postojao prema lokalnoj samoupravi, Vlada Republike Srbije sada, zajedno s gradom Kragujevcem, vlasnik 54% preduzeća "Autosaobraćaj", moje konkretno pitanje je – da li se nešto radi u tom smeru? Da li Vlada Srbije ima interesa, nameru, da se jedno preduzeće koje je najveće na području Šumadije spasi i da se preduzmu konkretne mere i aktivnosti kako bi se zaštitili ovi ljudi koji se sada nalaze na ledu, nemaju povezan staž, a naročito šta će da se uradi sa onima, jer je to ponovo jedan novi u Kragujevcu socijalni problem, a njih je oko 300 u tom preduzeću, koji su na spisku nekog viška zaposlenih, a još uvek nemaju mogućnost da idu u penziju? Dakle, to je jedan zaista kompleksan problem. Ne bih trošila više vremena o ovom zakonu, nego bih vas zamolila da se angažujete i da to pogledate. U pitanju je i Ministarstvo ekonomije koje mora u to da se uključi, Ministarstvo rada i socijalne politike, ali zaposleni u "Autosaobraćaju" Kragujevac i te kako čekaju, već više od nekoliko godina, da se ovaj problem reši. Gospodine ministre, to preduzeće uopšte nije sposobno da u onom obimu u kome bi trebalo obavlja svoje poslove. Oni drže linije koje imaju i koje su registrovane, vanlinijski saobraćaj kod vašeg ministarstva, pa čak mislim da je ostalo tek nekoliko međunarodnih linija, zbog toga što nema autobusa. Ali, kolika je katastrofa u gradu Kragujevcu oni bi trebalo na sebe da preuzmu prevoz najmanje 30 hiljada mojih sugrađana, a oni to nisu bili u stanju, tako da je napravljen ugovor sa beogradskom "Lastom" i sada oko 40 "Lastinih" autobusa već nekoliko meseci obavlja taj međumesni prevoz i gradski prevoz u našem gradu. Mislim da to može da se reši, naročito zbog činjenice što su se sada stekli uslovi, jer su Vlada i grad Kragujevac vlasnici 54% kapitala odnosno svega onoga što "Autosaobraćaj" u ovom trenutku ima. Zato još jednom apel na vas da prihvatite amandman kolege Mihajlovića, zato što će to prevoznicima da stvori probleme u budućnosti i nemoguće je jednostavno da oni to arhiviraju naredne dve godine. To bi, s druge strane, trebalo da bude obaveza agencije i onoga ko je naručilac prevoza. Hvala.
Iskorišćeno je osam minuta i 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Popović. Izvolite.
Dame i gospodo, članovi od 22. do 27. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju preciznije uređuju i dopunjuju materiju koja se odnosi na: 1) vanlinijski prevoz putnika i robe na našim drumovima (ono što se odmah zapaža iz ovih članova jesu izmene i dopune koje daju znatno veća ovlašćenja jedinicama lokalne samouprave, posebno kada se radi o auto-taksi prevozu na teritoriji neke opštine ili grada, izgled krovne konstrukcije, tj. natpisa, vođenje registra krovne oznake i određivanje ekonomski najniže cene taksi prevoza); 2) inspekcijske službe u vršenju inspekcijskog nadzora nad određenim subjektima koji učestvuju u vanlinijskom prevozu. Takođe, spomenutim članovima se zahtevaju još i tačan spisak putnika koji učestvuju u vanlinijskom prevozu, ugovor o vanlinijskom prevozu sačinjen između prevoznika tj. davalaca usluga i korisnika usluga, ugovor o radu vozača u vanlinijskom prevozu putnika. Predlagač zakona je kao glavne razloge za uvođenje ovih izmena i dopuna naveo nekoliko stavki: uvođenje reda na saobraćajnom tržištu po pitanju prevoza i praćenju, pre svega, staničnih usluga; suzbijanje i blagovremeno sprečavanje nelegalnog i divljeg obavljanja prevoza, tj. rad na crno, od koga najviše štete ima budžet Republike Srbije; osavremenjavanje tj. prilagođavanje pojedinih odredbi novonastalim okolnostima, jer je Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju donet još za vreme bivše SRJ, 1995. godine, nakon čega ima samo nekoliko kozmetičkih, ali ne i suštinskih izmena i modifikacija. SRS je oduvek podržavala uvođenje reda i zakonitosti u svim oblastima, pa tako i u oblasti drumskog prevoza, ali ne po svaku cenu, odnosno ne i onda kada neka od predloženih odredbi zakona komplikuje i otežava njegovu primenu u praksi. Upravo iz tog razloga, kolega Goran Mihajlović je i podneo amandman na član 22. stav 3. koji glasi: "Ugovor o prevozu putnika i spisak putnika prevoznik mora da čuva dve godine od dana obavljenog prevoza". Predlog kolege Gorana Mihajlovića je da se u spomenutom stavu 3. brišu reči "i spisak putnika", pa bi u novoj verziji isti glasio: "Ugovor o prevozu putnika prevoznik mora da čuva dve godine od dana obavljenog prevoza". Cilj amandmana je da se izbegne nepotrebno administriranje, jer je apsolutno nepotrebno spisak prevezenih putnika čuvati dve godine. Gospodine ministre, ako su subjekti obuhvaćeni ovim predlogom zakona tražili neke njegove izmene i korekcije, oni su to tražili iz praktičnih razloga, da bi se time otklonili uočeni nedostaci i propisi u staroj verziji zakona, a ne da bi se ovim dopunama uvelo nepotrebno administriranje i komplikovalo tamo gde za to nema nikakve stvarne potrebe. Hvala.
Iskorišćeno je tri minuta i 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 26. Da li se predlagač izjašnjava?
Prihvatili smo taj amandman.
Konstatujem da je predstavnik predlagača, ministar Milutin Mrkonjić, prihvatio amandman Odbora na član 26. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 27.
Takođe, prihvaćen amandman.
Zahvaljujem. Konstatujem da je predstavnik predlagača prihvatio amandman i na član 27, a koji je podneo Odbor za saobraćaj i veze Narodne skupštine Republike Srbije. Na član 28. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? Da, narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je 2000. godine DOS revolucionarnim metodama zauzimao institucije sistema, onda su valjda mislili da su najpametniji, pa su krenuli da menjaju i neke zakone, bez očigledne namere da se tim zakonima donese nešto dobro građanima Srbije, što bi trebalo da je svrha svakog zakona i regulisanja svake oblasti, pa je tako i Zakon o prevozu u drumskom saobraćaju menjan 2001, 2005, 2006. godine, pa evo i danas. Naravno, to nije dobro. Dobro je da se sistematski reši neka oblast i da se svaki čas ne menjaju zakoni, jer način na koji se sada menjaju zakoni jeste da se svaki put neka kozmetička promena uradi, da bismo pričali da se nešto ozbiljno u državi Srbiji radi a, nažalost ništa više nije u Srbiji ozbiljno i ništa nije odgovorno. Kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju, ovo o čemu danas govorimo, ovde je očigledno bilo dobre namere Ministarstva da neke stvari uozbilji i da to ima smisla, ali je to ipak nepotpuno. U nekim delovima gde je zakon možda trebalo zaista da se promeni nemamo predloge za izmenu a, s druge strane, u nekim delovima gde nije bilo nikakve realne potrebe da se bilo šta menja, imamo izmene i dopune zakona. To je konkretno i slučaj s članom 29. koji govori o tome da u autobusu kojim se obavlja prevoz za sopstvene potrebe mora se nalaziti spisak radnika i drugih lica, overen od strane imaoca vozila ili drugi dokaz o pravu tih radnika. Sada se to dopunjava sa tri nova stava člana 39, pa se kaže da u autobusu kojim se obavlja prevoz za sopstvene potreba mora se nalaziti numerisan i čitko popunjen spisak lica koja se prevoze, potpisan od strane imaoca vozila. Spisak lica koja se prevoze mora biti zaključen pre postavljanja vozila za ukrcavanje u polazištu, a lica koja se prevoze moraju sa sobom imati identifikacione isprave. Ovo apsolutno nije sporno i verujemo da je to i do sada bilo tako i da je to već bilo regulisano kroz ostale članove zakona o čijim izmenama i dopunama danas raspravljamo. Nije sporno ni ovo da u vozilu kojim se obavlja prevoz za sopstvene potrebe mora da se nalazi ugovor o radu ili potvrda da je vozač zaposlen kod vlasnika vozila. To su neki opšti stavovi koji, da bi bilo reda, da bi se znalo ko se prevozi, gde se prevozi, što se prevozi, svakako moraju da budu prisutni u tom vanlinijskom prevozu. Stav 3. koji se dodaje, a koji kaže da spisak lica iz stava 1. ovog člana mora da se čuva dve godine od dana obavljanja prevoza, mi u SRS mislimo da je predug i da je dovoljno da se taj spisak čuva šest meseci. Cilj ovako podnetog amandmana je da se skrati vreme potrebno za čuvanje spiska putnika, pogotovo obzirom na činjenicu da su vrlo česti vanlinijski prevozi, da se najviše to koristi za đačke ekskurzije i koriste političke partije za održavanje mitinga u svim krajevima Srbije. To se toliko često dešava da, dok stoji ovaj jedan spisak od dve godine, ko zna koliko spiskova se promeni. Zato mislimo da je to nešto što je nepotrebno. Vi kažete da to ne možete da prihvatite iz razloga što bi se prihvatanjem amandmana ugrozio postupak obezbeđivanja dokaza u inspekcijskom nadzoru prevoza u drumskom saobraćaju. Ministre, mi ne vidimo da bi se prihvatanjem amandmana na bilo koji način ugrozio inspekcijski nadzor, pogotovo što je rok od šest meseci sasvim dovoljan i da se izvrši inspekcijski nadzor i da se, ako ima potrebe, eventualno pokrene neki prekršajni postupak, jer je to posledica nepoštovanja ovog člana zakona, i da se taj postupak završi itd. Jednostavno, smatramo da bi prihvatanjem ovog amandmana pomogli i da bi pravno-tehnički uredili u ovom delu ovaj zakon i da bi, na kraju krajeva, naterali inspekciju da radi brže. Šta će inspekciji dve godine da vrši nadzor? Ako ne mogu to da završe u roku od šest meseci, onda sve gubi smisao. Sam takav nadzor koji bi trajao dve godine apsolutno bi izgubio smisao. Uvereni smo, gospodine ministre, da su naši argumenti sasvim opravdani i da ne postoji nijedan razlog da ovaj amandman u ovakvom tekstu ne bude prihvaćen. Suštinski ništa u zakonu ne menja. Naprotiv, doprinosi, ponavljam, i tekstu zakona i tera inspekcijske službe da rade efikasnije. Hvala.
Iskorišćeno je šest minuta i 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 31. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, sa ispravkom, Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 33. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Da, narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Hvala, gospođo Čomić, koristiću vreme moje poslaničke grupe. Ovo je amandman na predlog člana 33, a član 33. se odnosi na član 44a važećeg zakona. Taj član je veoma značajan zato što on govori o tome kakva sve ovlašćenja ima inspektor za drumski saobraćaj, pa je i u Predlogu, a i u ovom amandmanu dato 10 tačaka o tome kakva sve ovlašćenja ima inspektor za drumski saobraćaj, pa ću navesti samo neka. Na primer, jedno ovlašćenje je da može da naredi otklanjanje nedostataka koje utvrdi u inspekcijskom nadzoru; može da predloži Ministarstvu brisanje reda vožnje kada utvrdi da prevoznik ne obavlja linijski prevoz u skladu sa overenim redom vožnje; može da predloži Ministarstvu da ukine rešenje kojim je utvrđena ispunjenost uslova obavljanja javnog prevoza putnika i stvari ako utvrdi da prevoznik trajno ne ispunjava propisane uslove; može da zabrani prevoz koji se obavlja protivno zakonu. Dakle, ovo je jedan veoma važan član i u već postojećem zakonu, tako da se ovim amandmanom pokušalo to možda malo popraviti. Doduše, vi ste u obrazloženju naveli da smatrate da vaš predlog na mnogo potpuniji i celishodniji način uređuje nadzor prevoza u drumskom saobraćaju. To može da bude predmet razgovora, da li ovaj amandman tu materiju bolje reguliše ili vaš predlog, tako da to nije sporno. Ono što jeste sporno jeste da mi imamo izuzetno dobre zakone, izuzetno dobre propise. Evo ovim predlogom zakona se ovaj zakon malo i popravlja. Dakle, kada su u pitanju dokumenta, nama je sve odlično. Međutim, kada je praksa u pitanju tu su problemi. Dakle, ti zakoni, ti propisi, ti odlični zakoni se apsolutno ne primenjuju. Zašto se ne primenjuju? Odmah pomislite da neko ne radi svoj posao. Ko ne radi svoj posao? Upravo ne radi inspekcija, jer da inspekcija radi svoj posao i da zaista iskoristi ovlašćenja koja već ima kada se nekoliko prevoznika, dakle ljudi koji se bave prevozom pre svega putnika, ali i drugih, jer ko god ne radi kako treba on apsolutno ugrožava drumski saobraćaj, da inspekcija ozbiljno radi svoj posao bilo bi sve drugačije. Opet ponavljam, kada su zakoni i propisi u pitanju nama je sve odlično, ali tu postoje neke druge karike koje ne rade svoj posao. Nedavno se dogodio udes na auto-putu, u pitanju je prevoznik koji poseduje autobuse i bavi se prevozom putnika u drumskom saobraćaju. Tom prilikom poginuo je jedan putnik. Kažem bilo je nedavno, neću namerno da pomenem preduzeće zato što je to samo jedno od preduzeća koje se na taj način neodgovorno odnosi prema svojoj delatnosti, dakle neću da ih imenujem, ali taj udes je praktično otvorio temu odnosa prema bezbednosti putnika u drumskom saobraćaju. Tom prilikom su se zaposleni, pre svega vozači organizovali, najavili su štrajk i tražili su od menadžmenta svog preduzeća da nešto promene u načinu na koji oni upravljaju u tom preduzeću. Oni su se pre svega s pravom žalili na to da se ne poštuje zakon kada je u pitanju dozvoljeno vreme koje može vozač da provede za upravljačem. Odnosno, prema zakonu vozač sme da vozi autobus 10 sati, a da pri tom mora da ima obavezu da napravi pauzu od 45 minuta, tako je po zakonu. Vozači vrlo često budu zaustavljeni naravno od policije, saobraćajne policije, ona proveri i oni često utvrde da vozač provede 12-13 sati za volanom. Onda policija naravno pokrene postupak i onda slede kazne, a kazna za takav prekršaj je oduzimanje vozačke dozvole na tri meseca, dakle govorim o ljudima koji žive zahvaljujući tome što imaju vozačku dozvolu, i u karton se unose četiri kaznena poena. To je kazna koju policija sprovodi. Naravno, i novčana kazna koja za ovaj prekršaj iznosi 30 hiljada dinara, a konkretno recimo u ovom preduzeću vozači imaju platu od 26-28 hiljada dinara. Samo u tom jednom preduzeću ima preko 10 ljudi koji su dobili takvu kaznu. Oni su tim svojim štrajkom hteli da ukažu na jedan problem. Naravno, nisu oni željni da rade taj svoj posao po 12-13 sati bez prekida, nije to neka njihova želja, nego je očigledno tu zakazao menadžment, odnosno vlasnik vrši različite pritiske, verovatno to ide i dotle – radi kako ti kažemo, ako nećeš, ima onih koji će raditi itd, tako da je i razumeti zašto ovi ljudi ulaze u ove zakonske prekršaje. Ovde bi trebala da se pokaže na delu uloga ovog inspektora za drumski saobraćaj, on je taj koji ovo mora da reguliše. Da ne pričamo da mi imamo još neke druge zakone. Na primer, mi smo prošle ili pretprošle godine usvojili zakon o mobingu, odnosno o zabrani zlostavljanja na poslu. To je takođe zakon koji bi morao da štiti i ove zaposlene, a i neke druge. Meni se čini ponekad da mi usvojimo zakone, ali da se oni ne odnose na građane Srbije nego kao da ih usvajamo da su za Marsovce. To je jedna stvar. Druga stvar, iskoristila bih prisustvo ministra Mrkonjića da opet ukažem na probleme koje građani u opštini Dimitrovgrad imaju kada je u pitanju gradilište i izgradnja Koridora 10. Ne želim apsolutno da budem dosadna i da ponavljam te probleme, ali verujte i ti bi građani voleli da nemaju te probleme, pa onda se ne bi ni meni obraćali. Malopre rekoste u prolazu da se spremate na put do Dimitrovgrada da obiđete ako vas pustimo, pustićemo vas, ova sednica će vrlo brzo da se završi. Molim vas da onda na licu mesta porazgovarate sa ljudima koji ukazuju na te probleme. Vi ćete verovatno razgovarati i sa svojim građevinarima ili inženjerima, međutim, takođe vas molim da pored toga što ćete verovatno posetiti i lokalnu samoupravu primite i predstavnike ove grupe ljudi koji su oštećeni. Oni su uputili jedan dopis, doduše JP Putevi, mislim da je sada već trebalo Preduzeću Koridor 10, tako da vi verovatno možete da dođete i do tog dokumenta. Opet ću ponoviti, postoji i dalje problem oko eksproprijacije. Određeni vlasnici određenih parcela i zemljišta su dobili bezobrazno nisku ponudu za to zemljište, to je zemljište druge i treće kategorije, to su bašte i voćnjaci, gde je išla ponuda od 350-450 dinara, s tim što naravno ti ljudi znaju da su drugačije bile ponude na primer za zemljište u Pčinjskom okrugu. Oni su sada svi na sudu, još uvek se ne zakazuju ročišta. Naravno, tu se pojavljuje nezadovoljstvo, ljudi s pravom sumnjaju da se to namerno stopira, pa bih vas molila da vi i o tom problemu s njima porazgovarate. Drugo je da se tamo sada već obavlja tzv. dubinsko miniranje. Vi kao građevinar znate šta to znači. Pošto je tu jedno naselje tik uz granični prelaz i ta se mesna zajednica zove kao granični prelaz Gradinje. Tu imate od 30-40 domaćinstava, dakle kuća, bašti itd. Pojavili su se problemi, pukotine u kućama, preti opasnost da dođe do rušenja nekih kuća i vlasnici se s pravom pitaju ko će snositi sanaciju tih objekata, jer njima valja tu živeti. Takođe, vi možete tu da intervenišete da oni budu na vreme upozoreni kada će biti to miniranje zato što dolazi do opasnosti da dođe do povreda. Uostalom, u tom papiru koji je poslat JP Putevi ima još detalja, ne bih sada ulazila u to, te vas molim da kada stignete do Dimitrovgrada zahtevate od lokalne samouprave da vam organizuju sastanak s ovim ljudima.
Iskorišćeno je 11 minuta od vremena poslaničke grupe. Reč ima ministar Mrkonjić, izvolite.
Zahvaljujem gospođi Donki. Nisam se šalio s vama, rekao sam vam prošle nedelje da ću ove nedelje biti u Dimitrovgradu. Od sinoć su svi tamo, ekipe stručnjaka i u dva sata, sada sam malo pomerio, pošto sam mislio da neću imati danas već sutra ove amandmane, u dva sata sam tražio da budu svi na licu mesta. Prema tome, obići ću sve porodice, sve ljude. Pročitao sam taj tekst o kome vi govorite i putari znaju šta treba da urade. Verujem da će to danas biti konačno sanirano. Zahvaljujem se vama i to je dobra interakcija poslanika i ministra. Veljo, slušaj ovde šta pričam. Da li možete da me pustite da odem sada da bih stigao do dva tamo? Hvala najlepše.
Reč ima poslanik Aleksandar Pejčić.
Dozvolićete, gospođo potpredsednice, da iskoristim prisustvo ministra samo za jedno pitanje, pošto sam ga postavio u formi poslaničkog pitanja, a nisam dobio odgovor. Radi se o najkomplikovanijoj deonici Koridora 10 kroz Grdeličku klisuru. Dolazim iz Leskovca. Znate da mi po pitanju Koridora 10 imamo jedan politički konsenzus. Imali smo seriju sastanaka s vama, sa ministrom Dulićem i vašim saradnicima. Čak su i podnete krivične prijave prema određenim ministarstvima i javnim preduzećima. Mene jednostavno interesuje - dokle se stiglo sa idejnim projektima koje je uradio CIP i da li će taj idejni projekat biti prihvaćen kao glavni projekat, jer to traži Evropska banka za investicije od vas? Grad Leskovac nije uradio prostorni plan upravo iz razloga što nemamo tačan odgovor od vašeg ministarstva, od Ministarstva za prostorno planiranje, da li je projekat CIP prihvaćen i ako bude prihvaćen, to je upravo ono što smo mi i tražili od vas, a to je da petlja koja prolazi kroz Grdeličku klisuru upravo vodi ka varošici Predejane. Toliko, samo želim odgovor. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Milutin Mrkonjić.
Zahvaljujem, gospodine Pejčiću. Čini mi se da sam i prošli put to napomenuo, idejni projekat koji je uradio Saobraćajni institut ili bilo ko, trenutno je na revizionoj komisiji u Ministarstvu za urbanizam. Požuriću. Već sam dva puta intervenisao da to što pre bude urađeno. Kad se to završi, istog momenta ćemo reagovati ovako kako vi to predlažete. Molim vas dole da smirujete ljude. Hvala.
Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? Narodna poslanica Nataša Jovanović.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, evo, zbog obaveza, čuli ste, gospodin ministar je morao da ode, ali ću da vas sve podsetim na raniji prvobitni zakon koji nije imao ovakav naziv, ali koji je regulisao prevoz putnika u našoj zemlji još 2005. godine, kada su zaista bile od strane narodnih poslanika i te kako burne reakcije zbog činjenice da republički inspektor, koji vrši nadzor u drumskom prevozu, ima ovlašćenja koja su pod direktnom ingerencijom MUP Republike Srbije. Naime, tada je, a to je i preuzeto posle 2010. godine ovim novim zakonom čije izmene i dopune danas razmatramo, prvi put od kad je sveta i veka u Srbiji uvedeno to da republički inspektor za saobraćaj može da uđe u autobus, u neko prevozno sredstvo i vrši legitimaciju putnika. Sada mi objasnite, pošto vi žurite i jurite da uđete u tu EU, protiv čijeg ulaska Srbije jeste izričito SRS, gde ste vi to videli, a hvalite se, bar možete preko ovih skupštinskih odbora stalno da odete negde na neke sastanke itd, u kojoj ste to zemlji videli da saobraćajni inspektor uđe u neko prevozno sredstvo i vrši legitimisanje putnika? Najpre, pošto ste vi ostali kao saradnici ministra, to smo potencirali mi srpski radikali pre šest godina. Član 39. Ustava Republike Srbije jasno govorio da je svakom građaninu Srbije i strancima koji sa normalnim legitimnim ispravama uđu u Republiku Srbiju dozvoljeno, odnosno niko ne sme da ograničava slobodu kretanja. Kako se vrši legitimisanje građana, to se vrlo dobro zna i to je striktna nadležnost po drugom Zakonu o ličnim ispravama MUP, međutim, što sada imamo i neke slučajeve, nama se kao članovima Odbora za odbranu i bezbednost i poslanicima javljaju neki građani koji doživljavaju uzurpaciju od pripadnika MUP, a to su sporadični slučajevi, i ima ih i to možete misliti u centru grada Beograda, na trgu Republike ili na nekom drugom mestu, gde čak pripadnici žandarmerije zaustavljaju sasvim normalne ljude, mladića, devojku ili bilo koga i kažu – hajde da te legitimišem. Ni za to nema potrebe, naročito zbog činjenice da se identitet lica utvrđuje samo onda kada je ono nešto sumnjivo i kada se kreće. Kako je sve naopako u ovoj državi, kriminalci, tajkuni, lopovi, razni pripadnici kriminogenih struktura mogu da se kreću slobodno, idu gde hoće, a običan narod sada treba da doživi da uđe republički ministar saobraćaja zadužen za inspekcijski nadzor i da kaže – molim vas, vi mi dajte lične karte. To je jednostavno posao policije pod određenim okolnostima i vi vrlo dobro znate da je to obaveza na svakom graničnom prelazu. Ovo mi sada liči na to kao da ste preuzeli i neke metode od ovih špijunskih i raznih drugih agencija koje vršljaju na području Srbije ili pojedinih pripadnika BIA, koji su eto tako upali u jedan linijski prevoz u Beogradu pre nekoliko godina i uhapsili dr Radovana Karadžića. Ili mi to liči da ovaj skandal, ovu bruku i sramotu za državu Srbiju i za čitav patriotski narod, koji se desio pre skoro mesec dana, kada je gospodin Božidar Vučurović na graničnom prelazu Mali Zvornik uhapšen po hrvatsko-ustaškoj poternici i vi ste to slepo izvršili. Mislim, ne naravno vi, nego oni koji su predstavnici Vlade Republike Srbije, a pre svega Boris Tadić, koji pristaje na takva poniženja Srbije. Verujte da su naši sunarodnici u Republici Srpskoj veoma ogorčeni. Da ste hteli to malo da pogledate, govorim sada vama koji ste poslanici vladajućih struktura, ovde lepo primate i predstavnike parlamenta Republike Srpske i održavate te kontakte, mogli biste da znate, da ste se malo raspitali ili da ste pogledali na raznoraznim internet portalima ili na nekim društvenim mrežama, da je tamo svako ko je pripadnik srpskog naroda ogorčen zbog toga što ste uradili sa gospodinom Vučurevićem. Da se vratim u završnici izlaganja na amandman magistra Dejana Mirovića. On je tražio da se tačka 5) izmena i dopuna ovog člana briše, ne samo zbog toga, ali zaista ovo obrazloženje koje je dato nema veze s našom intencijom kao SRS i s njegovom namerom. Sada je zaključak da mi podstičemo da neko ko nije regularan u prevozu to dalje nastavlja da radi. Ne, mi samo dajemo primedbu na to da to nije posao republičkog inspektora, već drugih organa, pripadnika MUP, jer Ministarstvo unutrašnjih poslova, saobraćajna policija, registruje vozilo, izdaje tablice, propisuje kako tablice izgledaju itd. i sada, molim vas, u nekom slučaju kada se sumnja, odnosno utvrdi na licu mesta da taj prevoznik ne može da obavlja dalji prevoz, pojavljuje se republički inspektor i on oduzima tablice, on legitimiše, on uzima legitimacije. Jednostavno, to nije njegov posao. Hvala.
Iskorišćeno je šest minuta i 40 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima poslanik Nikola Savić.
Još samo kratko nešto, vezano za ovaj amandman kolege Dejana Mirovića. Moja koleginica Nataša Jovanović je lepo obrazložila sve ono što je on tražio amandmanom i samo još jednu stvar da dodam. Vi se ovde ponašate potpuno suprotno od onoga što praksa pokazuje i što se dešava u praksi. Najlakše je oduzeti nekome registarske tablice, oduzeti saobraćajnu dozvolu, narediti mu da parkira vozilo negde pored puta, ali time se problem ne rešava. Pri tom ćete vi još da propišete i kaznu. Videli smo da kazna može da se propiše i na licu mesta od strane inspektora, ali da li ste rešili problem. Lično smatram da u uslovima sadašnjim, ove ekonomske krize, kada naši prevoznici jedva sastavljaju kraj s krajem, oni nisu u stanju da možda zatvore finansijsku konstrukciju svojih poslova, možda nisu za one najosnovnije stvari u stanju da zarade, a ne samo da plate sve ove kazne koje su predviđene ovim zakonom. Zato je traženo ovim amandmanom, a i lično smatram da je praktičnije da se prevozniku u nekim slučajevima da određeni rok u kojem mora da otkloni nedostatke koji su uočeni od strane inspektora, a za to vreme neka on radi, a ne da vozilo stoji, jer nema veće štete i nema većeg gubitka za svakog prevoznika nego kada vozilo stoji. Dok se točkovi okreću, dok se nešto radi, on ima neku šansu da nešto zaradi, ali čim mu se oduzme saobraćajna dozvola, čim vozilo stane on praktično tone u dubiozu i gubitak.
Iskorišćeno minut i 50 sekundi vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća i odsutni gospodine ministre, poslanička grupa Nove Srbije je podnela ukupno devet amandmana na ovaj zakon, od kojih je osam usvojeno, što govori prvo o tome da smo zaista ozbiljno shvatili ovaj predlog izmena i dopuna Zakona o drumskom saobraćaju i da smo se oko njega zaista iskreno angažovali da doprinesemo kvalitativno poboljšanju zakona. Dakle, ovo je jedini amandman koji nije prihvaćen. Pretpostavljam da je ministar bio rukovođen time da prihvati amandman Odbora koji je sličan i da je svakako to poboljšalo ovaj član 33. gde smo želeli da poslušamo i pomognemo taksistima koji su izrazili jednu ozbiljnu želju i nameru, predlažući nam da podnesemo ovakav amandman, da se uvede ozbiljniji red i ozbiljnija kontrola u ovu službu koja je vrlo važna u životu svih građana. Mi znamo koji su tu problemi sa inspekcijskim službama, mi znamo koliko oni muku muče da se zaista svojim teškim radom oduže kroz plaćanje poreza državi, da budu građani prvog reda i svakako da su želeli ovim amandmanom da se transparentno reši njihov status, jer znamo koliko uopšte ona siva zona otežava rad ovakve jedne službe. Nadam ste da ste usvajajući druge amandmane, amandman Odbora, svakako vodili računa da ovoj službi, da taksistima ove zemlje učinite mnogo bolji i lakši rad.
Da li još neko želi reč? Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor sa saobraćaj i veze je podneo amandman na član 33. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Munir Poturak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospođo Čomić, koliko mi imamo vremena kao poslanička grupa?
Vreme poslaničke grupe je 37 minuta.
Dobro. Ovim amandmanom smo hteli da ukažemo i skrenemo pažnju predlagaču da će slaba vajda biti od ovog zakona jer ukoliko zakon sadrži samo taksativno nabrojane dobre želje ili uvažava interese samo nekih, onda od tog zakona nećemo imati nikakve koristi. Moram vam skrenuti pažnju da će malu korist imati građani u nekim opštinama gde jedinice lokalne samouprave poveravaju određenu vrstu javnog prevoza privatnicima, ukoliko sa svojim redom vožnje i svojim linijama nisu pokrili celokupnu teritoriju, pa onda imamo situaciju kada je konkurs da oni prijave liniju, a kada treba da se radi, posle 15 dana kažu da im se ne isplati da voze do tog i tog udaljenog sela jer ima jedan ili pet putnika. Onda imamo sela koja gube prevoz dnevno, a neka sela gube prevoz apsolutno, ako mogu tako da kažem. Neka sela su imala jedanput u toku nedelju dana prevoz, a sada više nemaju ni taj prevoz. Postavlja se pitanje da li ovaj zakon treba da razreši i tu društvenu funkciju koju neko mora da obavlja? Ne očekujemo od auto-prevoznika da sanira sve društvene probleme, ali onaj ko mu poverava neki posao mora da predoči da uzima i odgovarajući rizik. Tako je ranije bilo kada su bila društvena preduzeća koja su se bavila ovim poslom, pa su i najzabačenija sela imale neki svoj prevoz. Danas privatnika interesuje samo profit, zarada, ništa više drugo. Ne snosi on tu neku društvenu odgovornost. Društvena odgovornost spada na onoga koji poverava vršenje tih poslova na jedinice lokalne samouprave, a šta sve možemo da imamo u jedinicama lokalne samouprave jasno vam je. Kad je moguće da se kupi odbornik, kada je moguće da se kupi mesto, da se zaposli ko kako hoće itd, onda nije ni čudo što dobar broj sela koja su 20 ili 30 kilometara od opštinskog mesta udaljena nemaju prevoz, a onda kada pogledate ovaj predlog zakona i vidite neka rešenja, onda vidite da ni kombi ne može da ide tamo u organizovanom nekom sistemu. Da se sada vratim na član 35. Srpska radikalna stranka je tražila da se u tom novom članu 44g stav 2. briše. Tu ste napisali da lice iz stava 1. ovog člana, to je jedino mesto u zakonu gde tako počinje neki stav, a to lice iz stava 1. ovog člana su i privredna društva i sve ono, ali da preskočimo to, da to stavimo na teret Vuku Karadžiću, kaže – ta lica su dužna da izvrše naložene inspekcijske mere. Zašto se ovo posebno potencira? Zašto to u članu 44g kada već to sve postoji u članu 44a i u članu 44? "Nesmetano vršenje inspekcijskog nadzora i da bez odlaganja omogući uvid u zahtevanu dokumentaciju i podatke itd", pa to se podrazumeva, to mora. Gde se nalaze inspekcijske mere? Nalaze se u članu 44. i u članu 44a. Pogledajte sada kako to izgleda kod nas kada se u našem pravnom sistemu prave takve gimnastike, gde je nekome palo napamet kako da doskoči nečemu, pa ajde ubaci sve i svašta. Član 44. počinje rečima da republički inspektor za drumski saobraćaj ima prava i dužnosti. Pa, on nije fizičko lice da ima prava i dužnosti, može da ima samo neka ovlašćenja. On je ovlašćen, a iz reči "ovlašćenje" kod ovlašćenog službenog lica proističe čitav sistem prava i dužnosti. A onda nastavljate dalje, pa u članu 44a kažete da u vršenju inspekcijskog nadzora republički inspektor za drumski saobraćaj dužan je. Nije on dužan nego je ovlašćen. Nije on dužan banci, nije dužan ženi, nije dužan nikome, nego je ovlašćen da preduzima. Kada on kao ovlašćeno službeno lice za inspekcijski nadzor nešto preduzima, to dobija atribute da država radi. Vi ovde kažete "dužan je" i dodajete reči "ovlašćen je". Sve su to inspekcijske mere. Međutim, naložene inspekcijske mere imaju neki svoj redosled. Postoji pravo žalbe, znate? Ne možete onda da kažete – dužan je da izvrši bez odlaganja. Mere kod kojih to mora da se uradi bez odlaganja su samo one koje su u funkciji otklanjanja opasnosti po život, zdravlje, bezbednost, ali ovde se ne radi o saobraćajnoj policiji, ovde se radi o inspektoru za drumski saobraćaj koji kontroliše papire, kontroliše status lica koja se tim poslom bave i da li se pridržavaju minimuma propisanog u pogledu statusa tih lica, a ne saobraćajnih znakova itd. Stvarno se čudim. Recimo, u članu 44a koji je u vezi sa članom 44g, imate u stavu 1. tačka 6) koja kaže – privremeno oduzme vozilo koje je upotrebljeno za izvršenje prekršaja. Ovde ima nekih prekršaja koji mogu da se urade bez vozila, znate? Vi samo na jednom mestu ovde imate obavezno izricanje mere oduzimanja vozila, ali to je već mera u prekršajnom postupku, a ovde se radi o privremenom oduzimanju kao inspekcijskoj meri. To su dve različite stvari, tako da, kako je to ovde napisano, pa još ako se uzme u obzir ovo iz G - dužan da izvrši inspekcijske mere, onda mu žalba i ne treba. Nemoj da pišeš žalbu, to je ta poruka. Onda je moguće, prema članu 48, 49. i 50, gde se nalaze privredni prestupi i prekršaji, onda je moguće, recimo, ako imaš zastavicu na kabini kamiona, gde je reklama za tvoju firmu ili žig tvoje firme, da ti neko oduzme kamion, prema ovoj formulaciji kako je ovde napisano. To je strašno. Zašto se ovakvi propisi prave? Još strašnije je da se AP poverava vršenje inspekcijskog nadzora, ne znam kako vam je to palo na pamet. Slažem se da ste taj posao, kao povereni državni posao, dali jedinicama lokalne samouprave, to se slažem. To ima nekog rezona. Sada vi pravite neku novu Vladu, neka nova ministarstva. Malo je Pajtiću sve ovo što ima, nego da mu date još neke stvari. Jednostavno, pravi se zakon koji ne predstavlja celinu, a pravi se zakon koji jeste putokaz ili protočni bojler, ali pravi se takođe i zakon u kome postoje neke sive zone, gde može da se natrči i da inspektor za drumski saobraćaj završi posao. Sve po zakonu, a u suštini, da se prikriva neki monopol. Pošto kod nas vrlo često idu ovu cirkusi, radi javnosti da malo popričamo. Vi ako biste uzeli autobus od Vranja do Beograda, privatno, da ga zakupite morali bi da date otprilike 500 evra u dinarskoj protivvrednosti. Onda, 50 putnika, da im obezbedite 10 sendviča, da im obezbedite kiselu vodu, pivo, i tako 50 hiljada ljudi da skupite vama treba hiljadu autobusa. Neka bude prosečna cena 400 evra, to je 400 hiljada evra. Neko je dao 400 hiljada evra da se u autobusima nalaze siromašni protivnici vlasti, onih koji ne vole EU, ali zbog sendviča ima da skandiraju EUi NATO paktu. U ovoj državi neko ne vrši kontrolu ko je to platio. Da li Beko, da li Mišković, da li Cane Subotić, da li Đilas, da li ovaj, da li onaj, znate? A, došli sve siromasi, nema za šta kuče da ih ujede. Ništa. Kaže se – žrtve tranzicije. Došli da podrže onoga koji će korak pre da dođe od Borisa Tadića u EU. Sada svi mi treba da štrajkujemo mozgom. Znači, da isključimo mozak i to prihvatimo zdravo za gotovo. A, naši inspektori drumskog saobraćaja imaju odredbu kojom mogu da kontrolišu i to. Da vidim kada ćete to da prekontrolišete. Sada sam malo uveo ovu temu, da svako od nas razmisli – ko je taj koji će da baci 400 hiljada evra? Samo onaj koji želi da utiče na vlast, da njegovi dođu na vlast, kako on ne bi platio poreze koje je dužan državi. Gospođo Čomić, nadam se da ćete o tome da obavestite gospodina Mrkonjića. Hvala vam.
Iskorišćeno vreme poslaničke grupe je devet minuta. Na član36. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta.
Ovaj predlog člana 36. koji se odnosi na član 45. osnovnog zakona je zaista apsolutno nepotreban i značajno utiče u negativnom smislu na tekst zakona. Uverena sam, da je ministar ovde, da bi posle ovog obrazloženja ovaj naš amandman prihvatio. Nadam se da ćete to, gospodo, da mu i preporučite. Radi javnosti, šta kaže predloženi član 45, a šta kaže amandman SRS. Predlog kaže – republički inspektor za drumski saobraćaj za vreme obavljanja inspekcijskih poslova može nositi službeno odelo. Onaj raniji tekst zakonakoji menjate je rekao da mora da se nosi službeno odelo. Mi, takođe, kažemo – republički inspektor za drumski saobraćaj za vreme obavljanja inspekcijskih poslova mora nositi službeno odelo, ako za te poslove postoji propisan tip uniforme. Zaista, ne razumemo i ovo mora da je greška, kada ste menjali ovaj član 45, da nešto što je dobro urađeno i dobro uređeno, gde se kaže da inspektor mora da nosi uniformu, vi kažete – može. Mogli ste vi da kažete da brišete član 45. i da ne predvidite da inspektori nose uniforme, to bi bio vaš stav i to bi moglo biti i prihvaćeno. Znate, morate da vodite računa o tome da svaka zakonska norma mora biti koncizna, precizna, jasna i da ne sme da ostavlja mogućnosti za bilo kakvu zloupotrebu. U zakonu principijelno mora da se izbegavaju reči - da nešto može ili ne može. Zakon mora precizno da definiše da li nešto jeste ili nešto nije. Ili se opredeljujete da republički inspektoriza drumski saobraćaj nose uniforme ili se opredeljujete da ih ne nose. Ako ih nose, onda svi moraju da ih nose. To je suština i smisao našeg amandmana. Lepo smo u obrazloženju rekli da ako postoji uniforma za određene poslove, onda uniforma mora da se nosi. Vi ste rekli da ne možete da prihvatite amandman, zato što bi se prihvatanjem amandmana ugrozio postupak inspekcijskog nadzora prevoza u drumskom saobraćaju. Bogami suprotno je. Ako ne prihvatite amandman i ako ne ostane odredba da republički inspektor za drumski saobraćaj može da nosi uniformu, a to znači da ne mora, onda to ugrožava poslove ovih službenih lica, odnosno inspektorat za drumski saobraćaj. Onda može da se pojavi bilo ko da se predstavi kao inspektor. Nažalost, vidite šta se sve dešava i kako se razni ljudi lažno predstavljaju, kako se čak i uniforme zloupotrebljavaju i službene kartice kojekakve, a kamoli još ako vi kažete – može, a i ne mora. Zaista smo uvereni da ćete preporučiti gospodinu Mrkonjiću, a vidim da klimate glavom, on bi sigurno to prihvatio i prihvatiće, jer ovo apsolutno poboljšava tekst zakona. Da bih bila još uverljivija, ilustrovaću jednim primerom, koji je ovih dana aktuelan. Recimo, ako imate i ako imamo bilo kakav izveštaj iz neke bolnice, sa neke klinike, znate, dešavaju se teški saobraćajni udesi, ubistva, nažalost, tragične stvarii onda se u medijima obraća lekar u belom mantilu. Lekar ne može da se obrati kao lekar na radnom mestu obučen u neku svoju privatnu uniformu, zato što zakon jasno kaže da lekar mora da bude u uniformi. Ovih dana smo imali, a to izgleda može samo na nekim privatnim klinikama, koje se već stavljaju iz raznoraznih razloga pod sumnju, pa imate lekara koji govori o zdravstvenom stanju Tomislava Nikolića, koji je bio u nekoj jakni. Taj lekar je, juče čujemo, lekar koji je zaposlen u Domuzdravlja Zemun, ali nismo mogli da ga identifikujemo, mislim na građane Srbije, zato što je kao lekar govorio u nekoj svojoj privatnoj jakni, u nekom žaketiću.
Četiri minuta je iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Velimir Ilić ima reč. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, mislim da ste vi prekršili Poslovnik, član 27. Mi smo došli ovde na jednu ozbiljnu raspravu, da raspravljamo o jednoj temi koja je vrlo ozbiljna za Srbiju. Mi slušamo ovde priče o žaketima, o sendvičima, a vi ćutite i kunjate i baš vas briga. Zašto sedite tu, gospođo Čomić? Koja je vaša uloga na ovoj sednici? Mi slušamo ovde o nekim autobusima, o evrima, o žaketima, o lekarima, o domovima zdravlja. O čemu se ovde radi? Želim da razgovaramo o jednoj ozbiljnijoj temi na koju sam ovde došao, o amandmanima koje smo uložili s mnogo truda, koji su prihvaćeni i koji život znače za ovu državu. Mi ovde sada slušamo priče koje su nebuloza. Vi nešto čitate i pravite se ludi. To nikada nije bilo, gospođo Čomić, otkad postoji ovaj parlament, da može da priča ko šta mu padne na pamet. Pričati ovde o takvim stvarima, to je van pameti. Opominjem vas najozbiljnije i tražim da se glasa da ste prekršili Poslovnik i da se izjasnimo u danu za glasanje o vašem kršenju Poslovnika. Vi ovde nas danima, i juče i danas, maltretirate da mi slušamo ovde pojedince o pričama, o žaketima, o lekarima, o uniformama, o domovima zdravlja itd. O čemu se ovde radi? Ko se kako hrani, da li se hrani itd? Molim vas lepo, na šta to liči? To je sramota, pričati o ovakvim stvarima u parlamentu na ovakav način, cinično. To je bruka i sramota. To je najveća sramota koju sam doživeo godinama otkako sam ulazio u parlament, evo, već skoro 20 godina. (Predsedavajuća: Dva minuta.) Veću bruku i sramotu nisam doživeo, da neka ekipa ljudi se toliko bruka i ponižava, da je to ispod svakog ljudskog dostojanstva.
Zahvaljujem. Nema povrede člana 27. Da ste pažljivo slušali, kao što sam ja slušala i da ostanete da saslušate obrazloženje, onda ne biste činili prekršaj koji podrazumeva omalovažavanje ugleda Narodne skupštine. Narodni poslanik Velimir Ilić je kazao šta je želeo da kaže, pri tom kršio Poslovnik Narodne skupštine i onda napustio salu, ne želeći da sluša obrazloženje. To je nedopustivo ponašanje, ali samo kada bi se sasvim striktno poštovao Poslovnik Narodne skupštine. Pažljivo sam slušala izlaganja narodnih poslanika i da je narodni poslanik Velimir Ilić u sali i da smatra da i drugi imaju ista prava kao i on, onda bi mogao da čuje, a narodni poslanici koji su govorili da provere da li sam pažljivo slušala. Narodna poslanica Vjerica Radeta je dovela u vezu obrazlažući amandman na član, primer sa nastupanjem i postupanjem službenog lica i uniforme službenog lica. Svaki moj pokušaj da joj zabranim da navodi primer ona bi tretirala kao kršenje slobode govora. Pokušala je i potrudila se da to uradi ne kršeći druge odredbe Poslovnika Narodne skupštine i dala primer službenog lica koje se predstavlja kao službeno lice ili se ne predstavlja, odnosno prepoznaje se ili ne prepoznaje kao lice u funkciji svoje dužnosti, a da se radi o medicinskom radniku, u njenom primeru, lekaru. Narodni poslanik Zoran Krasić dao je primer u okviru obrazlaganja amandmana, govoreći o potrebi da se proverava, i da li se proverava ili se ne proverava, ko i na koji način, kao republički saobraćajni inspektor, može, ne može, radi ili ne radi proveru spiskova i sve potrebne dokumentacije u svakom pojedinom autobusu koji se u vanlinijskom saobraćaju kreće na auto-putevima ili regionalnim putevima tokom bilo koje vrste ugovora koji je naručen od strane naručioca za vanlinijski prevoz. Narodni poslanik Zoran Krasić takođe je u svom primeru za vanlinijski prevoz navodio primere, pokušavajući da ne prekrši nijedan drugi član Poslovnika. Svaki moj pokušaj da mu zabranim da da primer on bi tumačio kao prekršaj tumačenja slobode govora. Kao ličnu uvredu i kao omalovažavanje od strane narodnog poslanika Velimira Ilića tumačim način na koji se on ophodi prema meni, kao predsedavajućoj, a kao omalovažavanje ugleda ove skupštine cenim postupak da se traži povreda Poslovnika i da se onda napusti sala u kojoj drugi poslanici strpljivo i u demokratskoj i tolerantnoj atmosferi slušaju, kako primere koje iznose narodni poslanici koji obrazlažu amandmane, tako i sadržaj koji iznosi narodni poslanik Velimir Ilić, pokušavajući da zabrani drugima ono što smatra da je dopušteno njemu. Svakome ostavljam na volju da ceni koga i čega u ovoj skupštini treba da bude sramota. Svako onaj ko pokuša da prekrši bilo koju odredbu Poslovnika Narodne skupštine od strane mene, kao predsedavajuće, biće upozoren, biće podsećan na potrebe da poštuje odredbe Poslovnika Narodne skupštine i ako se na to ogluši biće takođe upozoren, uz podsećanje da sam poslednja osoba kojoj se dopada da izriče kaznene mere. Za sramote i za sve ostalo što sebi dozvoljava narodni poslanik Velimir Ilić nisam nadležna. Molim vas, bez dobacivanja. Naravno, u danu za glasanje će se Narodna skupština izjasniti o povredi Poslovnika kojuje izrekao narodni poslanik Velimir Ilić. Radilo se o povredi člana 27. i kvalifikacija uvredljivih koje je izrekao o meni lično. Da postoji mogućnost ili da postoji moja želja da predam vođenje sednice kolegi potpredsedniku Nikoli Novakoviću, onda bih imala puno pravo da tražeći ili reč u raspravi u pojedinostima i koristeći amandmane kao predmet, dam i primere u koje bi bio uključen narodni poslanik koji trenutno nije prisutan u sali ili da tražim povredu Poslovnika. Ali, koga baba nauči – nauči, i koga baba ne nauči - ne nauči. Narodna poslanica Vjerica Radeta ima pravo na repliku.
Hvala, gospođo Čomić, što ste zaista pokazali da vrlo pažljivo slušate narodne poslanike. Gospodin Velimir Ilić je govorio da je današnja rasprava, ovo što smo govorili pre svega kolega Krasić i ja, da je to najveća bruka i cinizam u ovom parlamentu. Moram da kažem, pretpostavljam da gospodin Ilić to negde sluša, ali nije ni bitno, ovo pre svega govorim zbog javnosti, stav SRS je da je najveća bruka ovog parlamenta to što je DS dozvolila da u ovom parlamentu sedi nešto što se zove poslanička grupa, a što zapravo predstavlja mandate ukradene od SRS. Najveći cinizam je to što je Velimir Ilić pre nekih dvadesetak dana ovde govorio da je neprihvatljivo i nedemokratski da u Kraljevu u Skupštini opštine sede odbornici stranke koja nije učestvovala na izborima. Zaista je tu bio u pravu, ali je cinizam da je u koaliciji sa Tomislavom Nikolićem i Aleksandrom Vučićem, i strankom koja takođe 2008. godine nije učestvovala na izborima, a zahvaljujući režimu Borisa Tadića danas ima poslaničku grupu u parlamentu. Hvala.
Narodni poslanik Veroljub Arsić želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite, imate reč dva minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, ako kažete nekome da je lenj to može da bude karakterna osobina, kad je lenština. Lično bih se uvredio, ne znam da li biste se vi uvredili da vama tako nešto neko kaže. Pošto se ovde optužuje DS od strane SRS mene to prilično iznenađuje, zato što se stavovi SRS i DS po pitanju štrajka glađu i žeđu gospodina Tomislava Nikolića potpuno podudaraju. Vi ste tu potpuni saveznici i to ne možete uopšte da osporite. Ranije je u narodu bila jedna izreka – beži k'o đavo od krsta. Danas postoji novo u narodu – beži k'o radikal od izbora. To je vama izgleda problem. I ako neke stranke učestvovale na izborima, pa hajde da raspišemo te izbore i da se izmerimo, stanemo na crtu i da vidimo ko je koliko jak i koliko ima poverenja među građanima, a ne da ono na osnovu čega smo stekli neko poverenje raspravljamo iako ga danas više nemamo i predstavljamo se da imamo neki legitimitet i legalitet. Novi izbori su ti koji će da pokažu svačije rezultate, i nas kao opozicije i ovih koji su danas na vlasti. Potpuno razumem što se oni bore da ne budu izbori, na vlasti su, ali ne razumem jednu opozicionu stranku zašto se ne bori da budu izbori. Valjda je to cilj svake opozicije.
Narodni poslaniče, dobili ste reč da govorite o povredi Poslovnika, u obavezi ste bili da navedete član Poslovnika koji je povređen i da ga obrazložite. Molim vas da sledeći put to svakako učinite kada tražite reč o povredi Poslovnika. S punim razumevanjem da poslanik može to da smetne s uma, ponavljam to još jedanput. Narodna poslanica Vjerica Radeta, pravo na repliku.
Srpska radikalna stranka je uvek spremna na izbore i SRS nikada nije imala problem s tim da izađe na izbore, ali su interesantni ovi naprednjaci koji u aprilu kao štrajkuju da bi izbori bili u decembru ili eventualno u januaru. To je tema koja je inače aktuelna ovih dana i koju su ismejali svi ljudi u javnom životu, a i svi građani Srbije s kojima smo bili u kontaktu. Naravno, Tomislav Nikolić ovo što izvodi jeste farsa, to je takođe očigledno svima, očigledno je da ne štrajkuje ni glađu ni žeđu. Ako je dozvolio da se umesto kašikom hrani preko cevčice, infuzijom, šta drugo da kažemo: lenj čovek neće kao normalni ljudi da jede i pije vodu. Nešto drugo želim da kažem, stavovi SNS i DS su identični i o tome takođe govore i Nikolić i Vučić javno. Kažu, nemaju oni ništa protiv politike DS i režima Borisa Tadića, ali imaju samo jedan problem. Tadić je mnogo spor u realizovanju ideja koje Srbiji nameće EU i naprednjaci su spremni da to urade mnogo brže. Dakle, spremni su da mnogo brže od Tadića uhapse Mladića, spremni su da mnogo brže od Tadića priznaju lažnu državu Kosovo, spremni su da mnogo brže od Tadića i mnogo više otpuštaju zaposlenih, spremni su da mnogo brže od Tadića obećavaju cene komunalija, hrane itd. Dakle, Nikolić kaže, spremni su da mnogo brže od Tadića uđu u EU. Vaši stavovi se ne razlikuju i identični su i to je pogubno za građane Srbije. Evo samo još jednu rečenicu, i to je ono o čemu mi govorimo uporno, da su DS i SNS zapravo dve strane iste evropske medalje.
Narodni poslanik Veroljub Arsić, ponovo ste prijavljeni. Ne možete dobiti pravo na repliku na osnovu pominjanja stranke ili kvalifikacija koje poslanik iz jedne poslaničke grupe daje o političkoj stranci koja pripada drugoj poslaničkoj grupi. Za to biste morali biti ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, što u ovom slučaju niste. Da ste direktno pomenuti u izlaganju Vjerice Radete, narodne poslanice, onda bi imali osnov za dobijanje replike. Pretpostavljam da se ona vama direktno nije obraćala. Možete da govorite o povredi Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ponovo je povreda ugleda i dostojanstva, a i pogrešnog tumačenja onoga što sam rekao i pogrešnih tumačenja stavova SNS. Ne znam o čemu se tu govori, ali znam da programski nema puno dodirnih tačaka u načinu kako se program sprovodi jer naš program jeste i razlog za raspisivanje vanrednih parlamentarnih izbora. Zašto čekati još godinu dana? Jer ako izbori budu u maju kad im je vreme do juna, do septembra neće biti nove vlade. Je l' treba još milijardu i po evra da zadužimo državu? Je l' treba još neka fabrika da se zatvori? Je l' treba još neko da ostane bez posla? Je l' treba još neko da ode u inostranstvo, da pobegne iz ove zemlje glavom bez obzira? Vama ne odgovaraju izbori. Nemate više program, izgubili ste se. Vaša borba se svela na borbu protiv SNS koja je opozicija, ne protiv vlasti, gubitak identiteta potpun. Vi ne pričate o zakonima, amandmanima, pričate o Tomislavu Nikoliću, koji nije tu da vam odgovori. Na prvom mestu to je kukavički. Govorite o čoveku koji nije tu, govorite o ljudima koji čak nisu poslanici, da mogu da vam odgovore. To je najlakše tako. Možemo, juče ste pričali o tome, danas hoćete ponovo, svaki trenutak koristite, a pogledajte gde se nalazite. Vama nije dovoljno 120.000 ljudi ovde, pre neki dan. To vam govori kakva je situacija u državi, to se ne vidi, to osporavate, šaljete neke kolege da nas špijuniraju, da li je stvarno bilo toliko? Pa, videli smo. O čemu vi govorite?
Niste naveli ponovo član Poslovnika, koji je povređen. Upozoravam vas sada da ukoliko dobijete reč na osnovu toga što želite da govorite o povredi Poslovnika u obavezi ste na osnovu istog člana da kažete koji je član Poslovnika povređen ili da koristite mehanizme koje kolege iz opozicije i vladajuće većine povremeno koriste, međusobno se spominjući. To je u stvari osnov za repliku u pojedinim slučajevima kada je očigledno da narodni poslanici žele da razmene neke stavove. Ovako ne mogu da vam dam obrazloženje, osim što hoću da podsetim vas i javnost kojoj se obraćate, ne samo nama koji sedimo u sali, da postoje jasno propisani rokovi u proceduri šta se dešava sa konstituisanjem Skupštine, odnosno Vlade Republike Srbije, nakon proglašenja konačnih rezultata izbora. Nema proizvoljnosti. Rokovi su 30 plus 30 dana i to je zakonom propisano. Narodna poslanica Vjerica Radeta ima pravo na repliku.
Dame i gospodo, kada se govori o nekoj političkoj partiji onda se naravno kao ozbiljan stav smatra stav pre svega predsednika i zamenika predsednika neke partije. Sada kada imate slučaj da neki članovi te partije ne znaju šta govore njihovi funkcioneri, pa onda oni govore nešto drugo, to je svakako problem te partije. Šta konkretno htedoh da kažem? To da Tomislav Nikolić ne želi izbore odmah nego hoće da Srbija dobije status kandidata za ulazak u EU, pa kad će to biti i da li će biti ko zna, a tim pre je prosto neverovatno zašto je već sad legao i čeka, valjda ne planira da će ležeći da sačeka ko zna koliko meseci do raspisivanja izbora i hraniće se preko infuzije. Naravno, to je baš lenčuga. SRS je spremna za izbore uvek. SRS ima politički program koji sprovodi dosledno i po tome smo poznati u Srbiji i to nam priznaju najozbiljniji politički protivnici, da ono što smo tvrdili pre 20 godina tvrdimo i danas, a neki koji to nisu mogli tako dugo da rade su otišli i najveći problem je u tome što su ostali u Skupštini, iako im nije tu mesto. Što se tiče programa te političke partije, naprednjačke stranke, već je opštepoznato u Srbiji da naprednjaci nemaju program, da imaju nešto što je Montgomeri napisao za 7.000 evra, on to nije pročitao, naravno, engleski ne zna, pa ne zna šta mu piše u programu.
Na član 36. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.)
Gospođo Čomić, hteo sam da pričam o amandmanu, pošto imam veliko iskustvo, a kad se svi svađaju, vi meni koknete opomenu, pa za svaki slučaj o amandmanu da pričam, jer imam loše iskustvo. Ovo kažem preventivno. Moram da vas blago ukorim zbog ove današnje rasprave, gospođo Čomić, sve lepo ću posle da ispričam o amandmanu, jer nemoguće je da član DS ide na repliku sa članom DS. To je po Poslovniku zabranjeno.
Nije. Molila bih vas da vođenje sednice i sadržaj Poslovnika ostavite predsedavajućem. Repliku daje predsedavajući. Predsedavajući ima diskreciono pravo da li treba replika da bude data. Ona može da bude data po osnovu toga što je kršenjem drugih odredbi Poslovnika pomenuta politička stranka, kada na repliku ima očito pravo predsednik ili predstavnik poslaničke grupe. Međutim, replika može da bude razmenjena između bilo koga, a najmanje dva narodna poslanika, povodom bilo koje teme za koju predsedavajući oceni da ne mora biti uvredljiva, nego da zahteva dodatno pojašnjenje, pa se može odvijati između članova iste poslaničke grupe i tih slučajeva je tada bilo. Ovo vreme vam ne uračunavam, ali vas molim da govorite o amandmanu.
Nije bilo da u okviru iste poslaničke grupe jedan drugom repliciraju, to nije bilo. Ne može Vuk sa Brankom da ide na repliku, zato što su ista poslanička grupa i pripadaju istoj stranci. Vi ne čitate sajt Narodne skupštine, dotični koji pobeže, on je, po vašem sajtu NS, član SRS.
Sajt Narodne skupštine je naš sajt, svih nas 250. Molim vas ponovo o amandmanu.
Dobro, ovo sam vas ubedio, sad idemo dalje. Šta smo tražili ovim amandmanom? Ovim amandmanom smo tražili, gospođo Čomić, da se prekršajne kazne, odnosno novčana kazna za privredni prestup prilagodi nekom kriterijumu. Znači, 2006. godine je odlučeno da u članu 48. novčana kazna za privredni prestup iz tog člana bude od 100-400 hiljada dinara za pravna lica itd. Molim vas, to je kraj 2006. godine. Nemoguće je da smo mi od 2006. godine do danas imali inflaciju koja bi bila 300%. Zašto kažem da je nemoguće? Kada uzmete 2006, 2007, 2008, 2009. i 2010. godinu, zvanične podatke o rastu cena na malo, to je još uvek kod nas merilo za inflaciju, videćete da ne može da se dođe do 300%. Ova vlada kao predlagač je pronašla da se to desilo 300%. Pošto je tamo bilo predviđeno od 100-400 hiljada, sada je Vlada u novom Predlogu zakona rekla, sada je kazna od 300 hiljada do milion dinara. Znači, od 300 hiljada do milion dinara novčana kazna za privredni prestup, a moram da okrenem jednu stranu još, znači, ima 17 slučajeva ili 17 dela privrednog prestupa. Mi smo tražili amandmanom da se to smanji i da novčana kazna bude u rasponu od 200-500 hiljada dinara. Na šta se pozivamo? Pozivamo se na zvanične podatke državnih organa, da prosto inflacija nije bila tolika, da za ove četiri godine nije se toliko obezvredio taj iznos o kome se radi. Vlada kaže, njima više odgovara ovako, da mogu da uzmu i da završe posao i neće biti nikakvih problema. Međutim, moram da skrenem pažnju, gospođo Čomić, na jednu stvar, mi smo juče imali zakon o izmenama i dopunama Zakona o finansijskom lizingu. U tom zakonu smo dobili definiciju simulovanog posla finansijskog lizinga. Znači, kada je nešto klasična simulacija, da bude onako narodski – kupus gleda, meso vadi. To je ta varijanta. Gospođo Čomić, da vas podsetim, i u fudbalu postoji nešto slično, kada centarfor padne u šesnaestercu, a kao da ga on nije udario, nego on simulirapenal, on dobija kaznu, žuti karton, crveni karton itd. Kada fudbalski klub namešta utakmicu, ako ga uhvate, kažnjen je, to vam je u Italiji, oduzimaju se bodovi, Juventus ode u drugu ligu itd. Mi danas živimo u vremenu velikih simulacija. Simulira se nešto, a prikriva se nešto drugo. Moramo da budemo oprezni, pošto je vreme prevara sa gledišta ovih novčanih kazni, jer moguće je da na prvi pogled deluje inspektoru da je neko učinio privredni prestup, pa ukoliko mu se ljuljne ovolika kazna, kod nekih malih koji se bave ovim poslom, to može biti zatvaranje firmi, apsolutno. Predlažem i pozivam vas, gospodina Mrkonjića i ove u zakonodavstvu Vlade, da je nemoguće da je inflacija bila 300%, pa ste rekli da se iznosi kazni povećavaju za inflaciju, da bi danas te kazne odgovarale onome što je bilo kao početna ideja kada su propisivani privredni prestupi i pratila se inflacija. To mogu da shvatim. To je opravdani način povećanja novčane kazne. Ovde ne postoji opravdanje za povećanje kazne. Ne ulazim sada u ovu težinu ovih privrednih prestupa. Zašto? Sudija koji bude radio moraće da primeni princip individualizacije i da na bazi toga proceni da li će ići sa minimalnom, sa maksimalnom itd. Ovako kada se odseče, pa se kaže, 300% dižemo sve, onda se stiče utisak da praktično država misli da putem novčanih kazni od privrednih prestupa treba da zaradi, da postigne ekstrazaradu. To je po meni neprihvatljivo. Pozivam sve poslanike da kod svih ovih naših propisa koji to povećavaju, imamo to u vidu. Opravdano je ukoliko povećanje prati inflaciju, a ukoliko ide mnogo više od te inflacije, onda mogu kao neki čovek koji se malo razume u ekonomiju da kažem, vi računate za dve godine da neće da se menja ovaj zakon u delu prekršaja i privrednih prestupa, pa ste već ukalkulisali buduću inflaciju. To nikada nije bio kriterijum kada se vrše ove izmene i ovi događaji. Inače, što se tiče onih uniformi, moram da vam skrenem pažnju. U mnogim situacijama danas kada se nađemo i kad nam se pojavi čovek sa uniformom mi postavljamo pitanje da li je to stvarno uniforma, da li je to stvarno ovlašćeno službeno lice sa uniformom, ili je možda čovek skoknuo do buvljaka, obezbedio to, pa ajde malo honorarno da završi neki posao. Zato mislim da je tendencija da se sva ova novčana kažnjavanja na licu mesta izbace iz pravnog sistema, da se to jednostavno izbaci iz pravnog sistema, jer ostaje nedoumica, uz sve rizike da se neko sad nalazi na tom mestu, možda se više nikada neće naći itd. Jednostavno tendencija da se izbacuje kažnjavanje na licu mesta. Još jedna stvar. Eto sad da vam odam jednu tajnu, nije bogzna neka tajna. Putovali ste u inostranstvo pa ste videli kako su neki gradovi rešili taksi prevoz. U nekim gradovima na zadnjoj šoferšajbni nalazi se displej s vremenom još koliko može da vozi. Znači još koliko časova može do završetka njegovog radnog vremena, u skladu sa propisima koje regulišu bezbednost saobraćaja na putevima. Nema više digne se prst pa se zaustavi taksi. Niko u Parizu neće da vam stane. Onda oznaka, crvena lampica zauzeto. Zelena lampica slobodan, idem po putnika. Bela lampica, isključujem se. Hajde kad već idemo prema Evropi. Nemojte da vas ja učim evropskim standardima. Nemojte aman da vas ja učim. To su elementarne stvari koje treba da se sprovedu kod nas. To je samo jedna od tih ideja. Imam još puno ideja, ali nakostrešila mi se nešto Gordana, pa da prekinem na vreme.
Šest minuta iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Dva minuta amandmani, dva minuta je korišćeno na međusobno informisanje. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 37. Ovaj amandman Zakonodavni odbor smatra da je u skladu sa Ustavom i sa pravnim sistemom. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? Poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na ovaj član 37. i kolega Zoran Krasić je u svom komentaru dao suštinu svih tih naših predloga. Mi predlažemo da se smanji, u stvari da se umanji kazna sa 30.000 na 20.000, odnosno sa 100.000 na 50.000. Znači, mi mislimo i predlažemo da u ovoj situaciji u kojoj se danas nalazi država i u kojoj se nalaze ljudi koji su vezani za ovaj zakon, da je to realan predlog. Pošto ministar nije ovde, verovatno ne možemo ni da utičemo na te komentare. Imam samo sledeći komentar. Amandman se ne prihvata iz razloga što je u toku rada na Predlogu zakona ocenjeno da su zaprećene novčane kazne itd. Mi smatramo da su ti ocenjivači verovatno evropski emisari koji su onako paušalno samo prokomentarisali čitav ovaj zakon i dali vama neki mig ili znak, možete, puštajte ovaj zakon, on je dobar EU, a kako će biti za naše ljude i za učesnike u saobraćaju to je vrlo kritično. Sedamnaest kategorija kazni u ovom članu koji mi obrađujemo ima i, između ostalog, tu su predviđene kazne i od šest meseci do tri godine, znači, ako se ispune ili ako se ukrste sve te strelice kaznene koje su predviđene ovim zakonom. Važna stvar svakog zakona su naravno kaznene odredbe, što je predviđeno i ovim zakonom. Međutim, ako se analiziraju kaznene odredbe vaših zakona, ispada da su oni najviše doneti zbog kaznenih odredbi. Vezano i za ove kaznene odredbe, imaju za cilj da punite budžet. Znači, nećete vi napuniti budžet kaznenim odredbama. Mi iz SRS svakodnevno i u svakom našem komentaru vam dajemo do znanja. Morate otvarati nova radna mesta. Morate zapošljavati. Morate pokrenuti industriju, morate pokrenuti poljoprivredu, morate sve resurse, morate pokrenuti i saobraćaj i da iz toga izvučete taj ekstra ili taj profit ili taj dohodak ili taj budžet koji će biti realan i koji će moći da zadovolji sve potrebe i sve korisnike budžeta.
Minut i 30 sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Na član 38. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Ne. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? Narodna poslanica Vjerica Radeta.
Izvinite samo, vreme preostalo.
Šesnaest minuta je na raspolaganju.
Hvala lepo. Član 38. zapravo predstavlja izmenu člana 49. osnovnog zakona. Ovaj član je možda trebalo menjati, ali na drugačiji način. Novčana kazna od 150. 000 do 600.000 dinara je sa aspekta SRS previsoka i mi smo predložili da novčana kazna za ove prekršaje bude između 100.000 i 300.000 dinara. Primerenije je s obzirom na ekonomsku situaciju u državi i ne sme se dozvoliti da upravo zbog loše ekonomske situacije država punjenje budžeta, između ostalog, i na ovaj način vrši i da to radi tako što će pljačkati građane ili privredna društva zbog eventualno nekog učinjenog prekršaja. Naravno da za svaki učinjeni prekršaj treba da se odgovara i mi, srpski radikali, svakako se zalažemo za to. Ne na ovaj način. Mora da postoji neka mera i mora da postoji nešto što bi zaista bilo primenljivo. Nećete valjda da dozvolite da zbog nekog prekršaja mora da se gasi neko privredno društvo, zato što ste mu predvideli ovako visoke kazne. Šta je sledeći problem? Problem je raspon. Raspon između 150.000 i 600.000 je četiri puta. Ovako veliki rasponi u odmeravanju predviđenih kazni najčešće dovede do zloupotrebe ili da ne budemo malerozni i da kažemo, mogu da dovedu do zloupotrebe. Ako vi ostavljate sudiji za prekršaje mogućnost da nekog kaznite za isti prekršaj sa 150.000, a onog drugog sa 600.000 dinara, šta to može da proizvede? Naravno, može da bude potkupljen sudija, da podeli tu razliku s onim koga treba da kazni i da ovaj dobije tu najmanju kaznu i da mu ostane pola od ove najviše kazne, banalizujem, ali nažalost znamo da se to i dešava. Zato zakonima treba onemogućiti, jer suština suzbijanja korupcije i kriminala jesu i dobri zakoni, jeste odlučna borba države protiv korupcije i kriminala, a to očigledno u ovom režimu ne postoji. Zakoni koje predlažete i zakoni koji se usvajaju u ovom parlamentu samo otvaraju još više mogućnosti za zloupotrebu. Zašto sam rekla na početku da je trebalo na drugi načinmenjati član 49.? Nije trebalo dirati kazne koje su bile u postojećem zakonu, visinu kazni i odnos između najviše i najniže kazne. Trebalo je da se ovaj član podeli na više članova. Vi ovde imate iste kazne, isti raspon kazni za 48 različitih prekršaja, i to prekršaja koji su nespojivi jedni sa drugim. Dakle, istom kaznom će se kazniti neko ko obavlja prevoz vozilima koja ne ispunjavaju uslove utvrđene propisima o bezbednosti saobraćaja na putevima ili propisima o standardima za pojedine vrste vozila. Neko ko ne poštuje ovaj član biće prekršajno kažnjen, a on, zato što ne ispunjava uslove propisane Zakonom o bezbednosti saobraćaja, dovodi u pitanje život svoj i život nekih drugih ljudi. On može, ako vozi tehnički neispravno vozilo, da ugrozi bezbednost saobraćaja, i to na taj način da se to završi tragično, a nekada i većim brojem žrtava. Tu svakako zakon mora biti rigorozan. S druge strane, imate u istom članu i sa istim predviđenim kaznama, na primer, da će se isto tako kazniti neko ko obavlja javni prevoz putnika i stvari, a nema obezbeđen parking prostor za sva vozila kojima obavlja prevoz. Dozvolite, ovo zaista ne može da se upoređuje. Naravno da mora da postoji parking prostor i naravno da onaj ko prevozi mora da ima obezbeđen taj parking prostor, ali u krajnjem slučaju taj prevoznik može da pusti da izađu putnici, u vanlinijskom prevozu pogotovo, da izađu na neko mesto dokle ih je on dovezao, a on ide negde drugde da traži parking, pa će se parkirati svakako na nekom dozvoljenom prostoru. Jer, autobus je bukvalno nemoguće parkirati na nedozvoljenom prostoru, čak i kada bi neko hteo da prekrši ovu normu. Pretpostavljam da razumete da je zaista nespojivo i neprihvatljivo. Na primer, našla sam jedan najdrastičniji i jedan najblaži primer, a u ovih 48 imate koliko hoćete ovakvih primera, koji bi na ovaj način mogli da se upoređuju. Zato mislimo da je trebalo da se ovo raščlani, da ovaj član 49 ima, recimo, tri, četiri, možda i pet grupa, pa da se onda kaže - za jednu grupu prekršaja izriče se kazna od 100 hiljada dinara, za drugu grupu prekršaja od 200, za treću od 300, pa ste onda mogli za ove najdrastičnije da dođete i do 600 hiljada dinara. Ovako nije dobro i zato smo mislili da bar predložimo i predložili smo da budu manje kazne i da bude manji raspon, a ovi najdrastičniji koji ugrožavaju bezbednost saobraćaja regulisani su i onim Zakonom o bezbednosti saobraćaja. Tamo su predviđeni kao krivična dela i to je dobro, ali nije dobro da imate u suštini isto delo, u ovom zakonu prekršaj, a u onom zakonu krivično delo. U ovom zakonu dobije po vašem predlogu najviše 600 hiljada dinara kaznu, a u onom zakonu dobija kaznu zatvora. Dakle, morale bi službe koje pripremaju ove zakone Vladi i predstavnicima Vlade malo više da konsultuju zakone koji su već na snazi, pa kada se predlaže drugi da se malo vidi šta piše i u onom tamo, i onda se sve svodi na suštinu za koju se principijelno zalaže SRS, a to je da mora da postoji krivični zakonik sa kodifikovanim svim krivičnim delima. Mora da postoji i zakon o prekršajima sa kodifikovanim svim prekršajima. Onda bi ovakvi zakoni bili oslobođeni i prekršaja i krivičnih dela. Ovaj zakon bi se bavio strukom, a tamo bi postojao kodifikovan krivični zakonik ili zakon o prekršajima i onda bi sudija lepo samo na osnovu izveštaja, koji bi dobio od inspektora, znao koji član da primeni i ne bi bilo ni zloupotreba i ne bi se dovodila u sumnju primena. Zaista mi je drago što vidim da vi, kao ljudi od iskustva i struke, klimajući glavom potvrđujete ovo što tvrdim. Ovo je, dakle, principijelni stav za koji se mi, srpski radikali, zalažemo i uvereni smo stvarno da će to što pre razumeti i građani i da ćemo ovakve stvari, kao deo buduće vlasti, moći i da primenjujemo. Hvala lepo.
Iskorišćeno je osam minuta i 40 sekundi vremena poslaničke grupe. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 38. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmani koje su podneli gospodin Krasić, Plužarević, Krstin i magistar Srboljub Živanović se odnose na prekršajne norme, odnosno članove u kojima se govori o kaznama koje će biti izrečene privrednim subjektima ili preduzećima koja se bave auto-prevozom. Čuli ste uglavnom iz obrazloženja kolega kakva je situacija vezana za te predloge. Član 39, na koji je amandman podneo magistar Srboljub Živanović, odnosi se na član 50. osnovnog zakona i u njemu se vidi da se radi o trideset grupa prekršaja uglavnom formalne prirode, nijedan nije tehničke prirode. Mi bismo mogli da razumemo kada je u pitanju bezbednost prevoznog sredstva da se kazne povećaju, ne u meri u kojoj ste to vi zamislili, ali na drugi način, da budu stavljena van saobraćaja ona vozila koja ne poseduju minimum sigurnosti za odvijanje saobraćaja, odnosno za kvalitetan prevoz. Ovde postoji trideset grupa prekršaja za koje su predviđene kazne, po Predlogu zakona, od sto hiljada do petsto hiljada. Ranije je bilo od pedeset do dvesta hiljada. Ako se ima u vidu da su poslednje izmene i dopune Zakona o prevozu u drumskom saobraćaju bile 2006. godine, onda, kao što je kazao i gospodin Krasić, nije inflacija bila tolika da je sad potrebno uvećati za nekoliko puta, za čak i do četiri puta. Mi se nismo upuštali u to da osporavamo ono što se zove prekršaj, ali svakako želimo da intervenišemo kada je u pitanju visina zaprećene kazne za te prekršaje. Vidite ovo, novčanom kaznom od stotinu do petsto hiljada dinara kazniće se za prekršaj privredna društva ili drugo pravno lice ako obavlja linijski prevoz putnika, a nije vlasnik najmanje tri registrovana autobusa. Ovde se može desiti da se u pojedinim momentima obavlja ovaj prevoz iako nema tri registrovana autobusa. Možda je i juče za onaj treći istekla registracija, a nije blagovremeno završena ili se mnogo puta u praksi dešava da nije završena iz razloga što privredni subjekat nije likvidan i ne može da izdvoji sredstva za registraciju jednog autobusa. Mi ne kažemo da ovo treba propustiti, ali verovatno su kazne koje su predviđene i zaprećene visoke. Stoga je magistar Srboljub Živanović predložio da se kazne kreću od pedeset do dvesta hiljada. Znači, i smanjenje i manji raspon. O mogućnostima zloupotrebe kada je raspon u pitanju, o tome vam je Vjerica Radeta kazala kako i na koji način treba povesti računa i kako to može da dovede do zloupotrebe u praksi. Sledeća odredba – obavlja vanlinijski prevoz putnika, a nije vlasnik najmanje jednog registrovanog vozila. Kako može uopšte da obavlja ako nije vlasnik jednog vozila? Evo, nisam vlasnik nijednog vozila i ne mogu uopšte, ni teoretski, a kamoli praktično da vršim vanlinijski prevoz. To nije moguće uopšte. Dalje – vozilo koje obavlja linijski prevoz nema važeći red vožnje. Ne podstičemo da nema važećeg reda vožnje u prevoznom sredstvu, ali smatramo ako se iz bilo kojeg, pa može ponekad da bude i objektivnog slučaja, desi da nema važećeg reda vožnje, da je zaprećena kazna od petsto hiljada dinara veoma visoka. Vozilo koje obavlja linijski prevoz nema važeći i overen cenovnik. Takođe, ništa strašno se neće desiti u toku samog putovanja ukoliko nema važećeg overenog cenovnika, a pogotovo ako je u pitanju, ovde nije izričit predlagač zakona da kaže – ako je u pitanju linijski prevoz. Overen i važeći red vožnje, odnosno cenovnik, može da se desi da nema u vozilu koje je na vanlinijskom prevozu. Šta onda hoćete? Hoćete li i u tom slučaju da kaznite prevoznika do 500 hiljada dinara? Ima tu još nekoliko slučajeve, gde kaže – najkasnije do 10. u mesecu ne dostavi tačan izveštaj o neobavljenom linijskom prevozu i da će zbog toga biti kažnjen, takođe do 500 hiljada dinara. Sve su ovo navodi koji nemaju neke štetne posledice po zdravlje putnika. Ne podržavamo nered i javašluk koji verovatno i postoji u tom drumskom prevozu, ali smatramo da su kazne drastične, da su previsoke. Zbog toga Srboljub Živanović, kao čovek koji preko 30 godina radi u privredi, ima veliko iskustvo, ima mnogo razumevanja za privrednike, smatra da ove kazne treba smanjiti. Ako ste mislili da ćete na ovako visokim kaznama, naknadno, na bolji način puniti budžet Republike Srbije, ne vredi vam to mnogo, dok se kraducka, makar to podsticali bivši ili sadašnji ministri u Vladi, sasvim svejedno, nema napretka za privredu Srbije i za bolji standard građana Srbije. Ništa od povećanja ovih novčanih kazni neće imati koristi ni građani, neće imati od toga ni putnici koji su udaljeni od pojedinih mesta, evo još jednom Gornje Košlje, nije general Arsenović tu, to je njegovo rodno mesto, 40 kilometara od sedišta opštine, gde autobus ne saobraća više nijednom nedeljno, a ranije je bilo. Možete da povećate kazne ne znam koliko puta, ti putnici, potencijalni putnici koji žive u tim mestima neće imati od toga nikakve koristi. Potrebno nam je da ukinemo kraduckanje, potrebno nam je da ukinemo sve ono što nije dobro, što građani Srbije osuđuju, a SRS podržava i onda se možemo nadati boljem životu i boljem uređenju odnosa, a sve dok toga ima, pa makar bili bivši ministri, to nam neće doneti nikakve koristi. Hvala vam.
Pet minuta i 50 sekundi je iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Na raspolaganju je još minut i 30 sekundi. Na član 39. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, sa ispravkom, Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 40. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Popović.
Dame i gospodo, podneo sam amandman da se u članu 41. stav 1. broj "150.000" zamenjuje brojem "50.000", a broj "500.000" zamenjuje brojem "150.000". Mi u SRS smatramo da visina kazne nije primerena trenutnoj ekonomskoj situaciji u našoj zemlji. Vi ste predvideli da visina kazne bude od pet do čak 15 prosečnih plana u Republici Srbiji, a za prekršaj iz stava 1. tačka 5. ovog člana predvideli ste i da se obavezno izrekne zaštitna mera oduzimanja predmeta, tj. vozila koje je upotrebljeno za izvršenje prekršaja. Da li ste predvideli na koji način će lice koje bude kažnjeno za prekršaj iz ovog člana uspeti da plati kaznu, prehrani sebe i svoju porodicu i da plati sve ostale obaveze države? Da li znate koliki je broj fakultetski obrazovanih ljudi, inženjera, ekonomista i drugih stručnjaka koji su ostali bez posla u svojim firmama, nakon ove lopovske privatizacije, sada taksista? Tada ste ih prevarili, ostali su bez posla, bez povezanog radnog staža, bez prava da mogu da se leče, bez nade da će dočekati penziju, a sada, kada su našli neki drugi posao, predlažete za te već jednom prevarene ovako visoke kazne. Šta je sledeće za onoga ko je napravio prekršaj, pa ne može da plati kaznu – oduzimanje stana ili kuće? Na drugoj strani niste predvideli ovako visoke kazne za tajkune i direktore u preduzećima koji svojim radnicima isplaćuju plate manje od minimalnog zagarantovanog ličnog dohotka, koji godinama ne uplaćuju doprinose za penzijsko i zdravstveno osiguranje, ne uplaćuju ni dinar u budžet Republike Srbije, ne uplaćuju ni jedan dinar u budžete lokalnih samouprava, gde su im preduzeća. Ne primenjujte zakon o oduzimanju imovine stečene kriminalom u preduzećima koja su kupljena od novca iz kriminalnih tokova. Jedno od hiljade takvih preduzeća je i "Livnica" Ljig. Predvideli ste oduzimanje vozila preduzetniku koji kao taksista pokušava da prehrani sebe i svoju porodicu.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze je podneo amandman na član 41. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 42. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 42. Predloga zakona o prevozu u drumskom saobraćaju. Da podsetim, moj amandman se odnosi na visinu propisanih kazni. O tome su govorile i moje kolege. Tražio sam da se cifra od "80.000" zameni cifrom "30.000", a cifra od "150.000" zameni cifrom od "50.000". Naravno, svima nam je jasno da je važna stvar svakog zakona, pa i ovog, visina kaznene odredbe. Jednostavno kaznene odredbe u svakom zakonu predstavljaju jedan instrument koji garantuje da će se te odredbe u tom zakonu primenjivati. Međutim, kada se pogledaju svi zakoni ili većina ovih zakona koje predlaže i donosi ova vlada, oni se najviše donose ili zbog žurbe u Evropu ili zbog toga da se povećaju kazne. Pogotovo je slučaj povećanja kazni vidljiv sa ovim zakonom i svim drugim zakonima koji se odnose na oblast saobraćaja. Uvek se poseže za jednom proverenom praksom. Najlakše je udariti po džepu vozača i po džepu prevoznika. Oni moraju, da bi ostvarivali svoj posao, da plate kazne kada budu kažnjeni. Zato apelujem na vas da smanjite sve kazne, i ovu o kojoj govorim i druge kazne koje se odnose na ovaj zakon. Morate da znate da se ambijent u kojem se trenutno obalja prevoznička delatnost ne nalazi u nekoj dobroj situaciji. Posla je sve manje, a cene benzina, osiguranja i svih drugih stvari su sve veće. To možete videti iz činjenice da se na našim benzinskim pumpama sve manje prodaje benzina i za toliko je sigurno opao promet. Pošto je ovo zadnji amandman koji je podnela SRS na ovaj zakon, vratiću se na ovaj zakon. Moram da kažem da ima dosta stvari gde nema ništa da se prigovori ovom zakonu, ali ima i dosta stvari koje su mogle na bolji način da se definišu. Zbog toga je SRS intervenisala velikim brojem amandmana. Imamo situaciju da već u članu 1, koji definiše nove pojmove, dobro je što definiše te pojmove, neki pojmovi nisu na najbolji način definisani. Mi smo intervenisali ovde amandmanima na ove pojmove, ali Vlada je neke naše amandmane usvojila, recimo, usvojila je amandman gospodina Milana Avramovića na pojam "trase", a nije usvojila moj amandman na pojmove "daljinar" i "taksi tarifa". Da smo bili u pravu mi i SRS govori podatak da je usvojeno dosta naših amandmana. Juče je Odbor za saobraćaj i veze dostavio Vladi i Narodnoj skupštini 11 amandmana. O njima treba da se razmatra, ali dok je gospodin Mrkonjić bio tu on je usvajao sve te amandmane i verovatno će oni biti usvojeni i kada se bude definitivno odlučivalo. Ono što je interesantno, da se u ovih 11 amandmana koje je dostavio Odbor za saobraćaj i veze, kao razlog za usvajanje nekih od njih navodi – pošto je usvojen taj i taj amandman SRS. Dakle, ne da se hvalimo mi iz SRS, ali očigledno je da mi temeljno i na jedan principijelan način pristupamo svakom zakonu. Reći ću nešto i o problemima koji postoje u ovom zakonu. Najveći problem je što se neki podzakonski akti, koji su sastavni deo ili koji su kompatibilni sa ovim zakonom, ne donose na vreme ili su praktično u nekim slučajevima u suprotnosti sa samim odredbama zakona, tako da oni i devalviraju suštinu ovog zakona. Recimo, kod ovog zakona je vidljiva još jedna stvar, a to je da se on menja pod pritiskom određenih struktura, raznih udruženja, prevoznika itd. Videli smo da smo zimus imali proteste vlasnika kombi vozila itd. Da li je ova vlada podlegla pritiscima ili je nešto drugo u pitanju, ostaje da se vidi. Ali, meni se ipak čini da je Vlada podlegla pritiscima određenih struktura, jer iz analize efekata ovih zakona ovde stoji da ne postoji obaveza da se ovi zakoni usaglašavaju sa zakonima EU, što opet daje neki odgovor sam po sebi da je Vlada podlegla pritiscima nekih udruženja. Član 30. ovog zakona propisuje obavezu redovnog održavanja, neophodnu opremu za održavanje, ali zato ukida potrebnu stručnu spremu lica na održavanju. Ipak smatram da bi ta odredba o potrebnoj stručnoj spremi morala da postoji. S druge strane, nigde se ne kaže na koji način se ustanovljava da je izvršena kontrola tehničke ispravnosti, jer zakon ne govori o tome kako se popunjavaju i overavaju dokumenta o tehničkoj ispravnosti. U članu 11. ovog zakona govori se o vrstama prevoza putnika, a nigde se ne pominju pojmovi – gradski i prigradski autobus, što je, po meni, jedna od mana ovog zakona. Kada se govori o redu vožnje, on se ne definiše na najsrećniji način, pa se tako u jednoj odredbi zakona kaže da je red vožnje neprenosiv. Kada se tako kaže, može neko pomisliti da se radi o hartijama od vrednosti ili nečem sličnom, jer upravo su to ti termini koji se koriste za ovu materiju. "Jedinstveno određivanje najnižih cena", protiv čega generalno mi u SRS nemamo ništa, može imati i loše strane, pa nam se može desiti da imamo situaciju kao u Grčkoj, da, recimo, ako ste pratili, kolege su kolegama razbijali šoferšajbne i bušili gume baš zbog ovoga. S druge strane, jedina vrsta prevoza koju zakon prepušta lokalnim samoupravama je ovaj taksi prevoz i ako se pogleda efekat zakona u kojem piše da je cilj jedinstveno tržište, mislim da se na ovaj način to isključuje. Dalje se kaže da sprovođenje zakona neće imati nikakvih dodatnih troškova, ali, po meni, njih će ipak biti. Imaćemo nove pravilnike, nove odredbe, uputstva, kvote itd. Žao mi je što gospodin Mrkonjić nije tu, otišao je i nije bio ni u vreme načelne rasprave prisutan kada sam govorio, ali imamo situaciju o kojoj je govorio i moj kolega Lapčević. Naime, dolazim iz Niša i zaista potvrđujem da je u niškom SUP-u ogromna, ogromna gužva za izdavanje novih vozačkih dozvola, saobraćajnih dozvola, registarskih tablica itd. Nekako, kada je u pitanju grad Niš, kao da je grad Niš, pored svih onih drugih loših stvari koje su ga snašle, da ništa ne radi, ne radi privreda, industrija, ljudi nemaju nikakva primanja, izuzetno teško žive, i pored svih tih stvari, moraju danonoćno da čekaju u redovima da bi došli do nečega. Ali, ovo nije prvi put, kada je u pitanju grad Niš, kada su u pitanju vozačke dozvole i registarske tablice. Takva situacija je unazad godinu dana i kada je u pitanju izdavanje ličnih karti, novih pasoša itd. Naravno, ovo se možda ne odnosi direktno na Ministarstvo infrastrukture, na čijem čelu je gospodin Mrkonjić, ovo je pre svega pitanje za Ministarstvo unutrašnjih poslova, ali u okviru MUP je i saobraćaj. U Nišu nemamo ni načelnika SUP-a, ni načelnika saobraćajne policije, ni neke još vrlo bitne načelnike i to je možda razlog što su takve gužve, jer nema ko da organizuje taj posao. Prošli put sam govorio o manjkavosti i raznim pravilnicima koji su u suprotnosti sa samim zakonom, sada neću. Sećate se, bila je prisutna gospoda. Pravi haos vlada u oblasti polaganja vozačkih ispita, gde su testovi po starom, polaganje po novom i mnogo drugih stvari. Ljudi ne znaju ni ko koju kategoriju polaže, koje vremenske uslove ispunjava i još mnogo toga. Pošto mi je vreme pri kraju, ovim bih završio. Apelujem na predstavnike Vlade da razmotre još neke od amandmana SRS i da sve one za koje nađu za shodno usvoje. Hvala.
S obzirom da je bio amandman narodnog poslanika Nikole Savića, iskorišćeno je osam minuta od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Jedan minut je ostao na raspolaganju poslaničkoj grupi. Reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić. Izvolite.
Nadam se da će biti dovoljan ovaj jedan minut našoj poslaničkoj grupi. Kada je kaznena politika u pitanju, SRS je principijelno za to da budu manje kazne. Vi ovolike kazne propisujete po nalogu EU. Kazne su vam evropske, a plate nikakve ili prosjačke. Imam jedno konkretno pitanje za vas. Kada je na snagu stupila Uredba o uvozu motornih vozila, tačno pre dve godine, veliki broj građana je tada uvezao određena motorna vozila, uredno platio carinu, uredno platio PDV, a prilikom druge registracije, odjednom se ispostavilo da punomoć iz Crne Gore nije validna. Punomoć je overena u sudu u Crnoj Gori i odjednom nije validna. Država je mogla uredno da naplati i carinu i PDV, a sada ljudi nisu u mogućnosti da registruju takva vozila. Molim vas da reagujete i da izađete građanima u susret.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 42. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Da li neko ko nije iskoristio svoje pravo želi reč, s obzirom da je ovo bio poslednji amandman u pretresu u pojedinostima? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima, a pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pre nego što za danas završimo prepodnevni rad, a i za danas ukupno završimo rad, na osnovu člana 90. stav 2, nekoliko obaveštenja. Sutra, u četvrtak, 21. aprila, u 9.00 časova, u maloj sali Narodne skupštine održaće se javno slušanje Nacrta izmena i dopuna Zakona o izboru narodnih poslanika, te vas podsećam na poziv na javno slušanje i pozivam da učestvujemo u radu, s obzirom da se radi o važnoj materiji ne samo za nas, koji smo neposredni predmet zakona, nego generalno za politički sistem u zemlji. U toku sledeće nedelje biće održana, poslednjeg četvrta, to je 28. april, sednica na kojoj je predviđen dolazak predsednika i članova Vlade, sednica poslaničkih pitanja, u četvrtak, od 16.00 do 19.00 časova. Trenutno još traju dogovori o tome da li će, kog datuma i kada tačno, kog datuma i časa biti održana sednica sa aktuelnom temom, s obzirom da imamo jednu poslaničku grupu, poslaničku grupu DSS, koja je podnela zahtev i predlog za sednicu sa aktuelnom temom. O tome ćete biti blagovremeno obavešteni. O nastavku ove sednice i nastavku rada bićete naknadno i blagovremeno obavešteni. Hvala vam.