Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2010. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 106 narodnih poslanika. Da bismo utvrdili broj narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika, odnosno da imamo uslove za rad. Obaveštavam da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici gospođa Slavica Đukić-Dejanović i gospodin Esad Džudžević. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je gospođa Slavica Đukić-Dejanović, predsednica Skupštine, povodom pretresa u pojedinostima 4. tačke dnevnog reda, Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju, pored predstavnika predlagačaMilutina Mrkonjića, ministra za infrastrukturu, pozvala da sednici prisustvuju i prof. Slavoljub Vukićević, državni sekretar u Ministarstvu za infrastrukturu, gospodin Miodrag Miljković, državni sekretar u Ministarstvu za infrastrukturu, gospodin Pavle Galić, pomoćnik ministra za infrastrukturu, Vanja Škobić, sekretar Agencije za kontrolu letenja i Nebojša Starčević, direktor Direktorata za civilno vazduhoplovstvo. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Gordana Rajkov, Siniša Stamenković, zajedno Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić, Milan Avramović, Nikola Savić, Ljubiša Petković, Tomislav Ljubenović, Radica Jocić, Dušan Marić, Filip Stojanović, Nikola Žutić, Radiša Ilić, Dragan Stevanović, Slađan Mijaljević, Milorad Buha, Sreto Perić, Momir Marković, Dobrislav Prelić, Vjerica Radeta, Milorad Krstin, Goran Mihajlović, Dragan Živkov, Petar Jojić, Boris Aleksić, Lidija Dimitrijević, Gordana Pop Lazić, Milan Škrbić, Marina Toman, Zoran Krasić, Vladan Jeremić, Paja Momčilov, Bojan Mladenović, Milovan Radovanović, Nataša Jovanović, Nemanja Šarović, Marko Milenković, Vitomir Plužarević, Mirko Munjić, Milan M. Nikolić, Momčilo Duvnjak, Sreto Perić, Milan Veselinović, Dejan Mirović, Srboljub Živanović, Aleksandar Martinović, Ljubiša Petković, Lidija Dimitrijević, Gordana Paunović Milosavljević, Dušanka Plećević, Zoran Popović, zajedno Dragan Marković Palma, Jasmina Milošević i Petar Petrović, zajedno Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković i Dragan Čolić, kao i Vlada i Odbor za saobraćaj i veze. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora povodom razmatranja Vladinih amandmana. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 158. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima prvo gospodin Zoran Babić, pa gospodin Siniša Stamenković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, predloženim amandmanom SNS se na mnogo bolji način definiše predmet uređivanja ovog zakona u odnosu na tekst predloga koji je nejasan i ne obuhvata sva pitanja koja se uređuju ovim zakonom. Ovako loša definicija sadržaja zakona, kao i mnogih drugih odredbi ovog predloga, po mom mišljenju, pokazuje da se radi o na brzinu spremljenom zakonu koji je više za jednokratnu upotrebu, pa sam siguran da ćemo već u ovom redovnom jesenjem zasedanju imati prilike da raspravljamo i o izmenama i dopunama baš ovog zakona. Tu činjenicu dokazuje i okolnost da je Vlada Republike Srbije dostavila 42 amandmana na sopstveni predlog zakona kojima se bitno menja skoro petina članova ovog predloga. To je kao kada arhitekta menja plan kuće kada je kuća već završena ili kada vi, gospodine ministre, otvorite za saobraćaj neki most, pa tek onda utvrdite da stubovi ne mogu da izdrže opterećenje saobraćaja. Navodi iz obrazloženja da se zakon donosi po hitnom postupku radi usklađivanja sa evropskim propisima su najblaže rečeno neistina. Ti međunarodni propisi na koje se pozivate postoje već decenijama, a zakon je morao biti donet još pre sedam godina kada je prestala da postoji SRJ. Pravi razlog za žurbu, koji ste vešto hteli da prikrijete, jeste činjenica da je Ustavni sud svojim rešenjem 28. maja ove godine utvrdio da su odluke o osnivanju Direktorata civilnog vazduhoplovstva neustavne i nezakonite. Da bi preduhitrila konačnu odluku suda Vlada je ovaj predlog uputila na usvajanje po hitnom postupku. Na taj način do daljnjeg želite da omogućite nastavak nekontrolisanog trošenja stotina miliona evra koji se naplaćuju za prelete teritorije Srbije, a taj novac koji se, kao što sam rekao, meri u stotinama miliona evra, kontroliše partijski vrh stranaka na vlasti koje rukovode Direktoratom civilnog vazduhoplovstva i Agencijom za kontrolu leta. Preko ove dve firme je za proteklih sedam godina nezakonito potrošeno preko pola milijarde evra, naplaćenih u ime Srbije za korišćenje vazdušnog prostora, ali taj novac po našim saznanjima nikada nije bio prihod budžeta Republike Srbije. Umesto da se od tog novca, između ostalog, nadoknadi šteta od grada nastala kada protivgradna odbrana ne može da deluje zbog preleta ili za nabavku protivgradnih raketa, sav novac je na volšeban način nestao, a oštećeni ljudi, moje komšije, meštani Roćevića, Vrdila, Bukovice kod Kraljeva ili seljaci iz okoline Valjeva, koji su imali veliku štetu 19. i 20. juna ove godine, ostali su i bez useva, i bez nadoknade štete i bez egzistencije za ovu godinu. Nažalost, u svom tom bezakonju su neposredno učestvovali i pojedini ministri kao članovi Saveta direktorata, koji su sve vreme znali da je rad Direktorata nezakonit. To im nije smetalo da primaju milionske nadoknade za samo par sednica godišnje. Ovim predlogom pokušavate da se istim ministrima omogući da nastave svoje funkcije u Savetu direktorata. Na ove anomalije smo u nekoliko navrata ukazivali. Međutim, i od Direktorata i od pojedinih ministara su lažna objašnjenja da se radi o novcu koji navodno daje Eurokontrol za finansiranje Direktorata i same Agencije za kontrolu letenja, te da Srbija nema pravo da o tome odlučuje. Zamislite, sredstva ostvarena od preleta teritorije Srbije, a Republika Srbija nema pravo da odlučuje o tim sredstvima. Zbog toga vas još jednom pozivam da amandman SNS prihvatite.
Dva i po minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima gospodin Siniša Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, gospodine ministre, u načelnoj raspravi o Predlogu zakona o vazdušnom saobraćaju najavili smo da će se u pojedinostima o amandmanima pojaviti jedan niz suprotstavljenih mišljenja na jedan broj tehničkih rešenja iz ovog tako važnog, rekli bismo, stručnog zakona. Preko tri stotine amandmana ukazuju na svu ozbiljnost i veliku odgovornost svih poštovanih kolega narodnih poslanika, koji su na ovaj zakon podneli veliki broj, zaista, kvalitetnih amandmana, a koji imaju za cilj da unaprede i tehnički dobro opreme ovaj tako važan zakon, koji reguliše vrlo odgovornu, vrlo složenu, na nauci i visokoj tehnologiji utemeljenu oblast, kao što je vazdušni saobraćaj. Poslanička grupa PUPS opredelila se da maksimalno podrži sve tehnološko-tehničke i stručne amandmane, koji obavezuju zakonodavca na strogu primenu rešenja za bezbednu organizaciju i kontrolu leta, sprovođenje vazdušnog saobraćaja i za maksimalnu ispravnost osnovnih sredstava vazduhoplova, tehnike i tehnologije u vazdušnom saobraćaju, uz najvažniji uslov, a to je ljudski faktor. Međutim, sva visoka tehnika i tehnologija imaju smisao samo ako se zakonom urede svi neophodni organizacioni, materijalni, tehnički i statusni uslovi i okolnosti za najvažniji faktor u vazdušnom saobraćaju, tj. ljudski faktor. Što se tiče amandmana kojima se poboljšavaju tehnička rešenja i pitanja organizacije vazdušnog saobraćaja, skloni smo da podržimo sva rešenja koja odgovorno i ozbiljno, tehnički utemeljeno i sa svetskom regulativom vezano, ovaj zakon stavljaju na mesto koje mu pripada. Zalažemo se da se izvrši usklađivanje odredaba člana 3. u tačkama 3), 4), 5), 6), 13), 22) i 25) jer su obaveza iz uredaba, konvencija i direktiva Evropske agencije za bezbednost vazdušnog saobraćaja, koje ne mogu biti aproksimativne, već samo izvršne i primenljive. Smatramo da se pojmovi civilnog i plovnog vazduhoplovnog saobraćaja moraju uvesti u sve odredbe ovog zakona, kako bi član 5. stav 2. imao kompetentan smisao u definiciji državnih vazduhoplova, u koje spadaju vojni vazduhoplovi, vazduhoplovi organa unutrašnjih poslova, carinski vazduhoplovi itd. Slažemo se i podržavamo da se Direktorat civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije ovim zakonom neodložno uvede u pravni status i da pravno i tehnički bude definisan u svim svojim statusnim obeležjima, u svim svojim nadležnostima i u svoj svojoj odgovornosti. U potpunosti podržavamo sve amandmane političkih grupa podnete sa ciljem da se izradi sveobuhvatni i odgovorni nacionalni program bezbednosti u civilnom vazduhoplovstvu, koji se već napada, a da još nije ni izrađen, a kojim se na pravi način utvrđuju načela, pravila i aktivnosti za dostizanje i unapređenje visokog nivoa bezbednosti u civilnom vazduhoplovstvu Srbije, a u skladu sa preporučenom praksom i standardima Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva. Možda ima bojazni kod određenih grupa da je Direktoratu civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije prebrzo i previše dato pravo u poverenom poslu, da sprovodi nacionalni program bezbednosti u civilnom vazduhoplovstvu, a ne nadležno ministarstvo ili Vlada. Međutim, mislimo da će ovo nezavisno regulatorno telo,u sadejstvu sa državnim organima i Međunarodnom organizacijom civilnog vazduhoplovstva, izvršiti sve poverene mu poslove. Mišljenja smo da Direktorat mora postati pouzdana ustanova u kojoj će se prikupljati podaci o svim događajima vezanim za vazdušni saobraćaj, kao i za zaštitu svih učesnika u saobraćaju, kako civilnom tako i ovom drugom, službenom ili vojnom. Vlada Srbije, odnosno država zadržava sve svoje prerogative i ovim zakonom potvrđuje statusne odgovornosti za korišćenje vazdušnog prostora iznad zemlje, a time se obavezuje da bliže propiše koncept fleksibilnog, ekonomičnog i održivog razvoja vazdušnog prostora. Ova pravila fleksibilne upotrebe vazdušnog saobraćaja su zajednička pravila i predstavljaju međunarodnu obavezu, koju naša zemlja preuzima potvrđivanjem Multilateralnog sporazuma o uspostavljanju zajedničkog evropskog vazduhoplovnog područja u članu 2. protokola 6, što je inače sastavni deo ovog zakona. U raspravi u načelu založili smo se da se posebno izvrši definicija zabranjenih zona na nebu u vazdušnom prostoru naše zemlje. Podržavamo određenje da se uvedu dobro objašnjenje i racionalno definisane zabranjene zone, uslovno zabranjene zone i opasne zone u vazdušnom prostoru Republike Srbije i u tom pravcu opredeljenje Ministarstva je sasvim u redu. Na Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju podnet je ogroman broj amandmana na tehnička pitanja. Podržavamo najveći broj tih amandmana jer su opravdani, tehnički utemeljeni, pravno mogući i ciljani da poprave suštinska rešenja u zakonu. Međutim, poslanička grupa PUPS je u svojim amandmanima težište aktivnosti stavila na pitanje ljudskog faktora i odgovornosti u obavljanju vazdušnog saobraćaja. U potpunosti podržavamo nastojanje Udruženja kabinsko-letačkog osoblja Srbije i njihovog sindikata, kao i ostale političke grupe. Neprimereno je da u istom vazduhoplovu kabinsko i letačko osoblje budu statusno i neprofesionalno razdvojeni, kako u svom autoritetu, tako i u ovlašćenjima kojima se krše evropski standardi u profesionalnom angažmanu i status učesnika vazdušnog saobraćaja. Napominjemo, ovde se ne radi samo o pitanjima izraza letačko i kabinsko osoblja, ovde se radi o nepriznavanju prava da se stjuardese, odnosno stjuardi, takođe, kao odgovorna, prisutna i zakonom zaštićena posada vazduhoplova, obavezuju i imaju svoja prava, dužnosti i ovlašćenja u vazduhoplovu. Podsećamo narodne poslanike, a i vas gospodine ministre, kao i vaše saradnike na ne samo jedan deo obaveza, radnih dužnosti i odgovornosti ovog osoblja koje mora da bude javno istaknut, a koji mora da dobije status letačkog osoblja, i to: kabinsko osoblje u pretpripremi leta na platformi pre ulaska putnika vrši proveru spremnosti posade, opreme, protivpožarne, kiseoničke i evakuacione, kao i vrši sve provere izlaza iz vazduhoplova i tehničku ispravnost putničke kabine. Letačko osoblje vrši bezbednosnu kontrolu pre i posle ulaska putnika u putničku kabinu. Ono po ulasku putnika u avion priprema za let i upoznaje sa izlazima za slučaj opasnosti i bezbednosnim procedurama. Letačko osoblje neprestano je pripravno i mora odmah da deluje u ma kojoj u situaciji u vazduhoplovu, a posebno oko letenja i sletanja. Po zatvaranju pilotske kabine za vreme leta kabinsko osoblje preuzima svu odgovornost za bezbednost putnika i putničke kabine u svim fazama leta. To se mora imati u vidu kada se vrši određenje njihovog statusa. U eventualnom vanrednim situacijama, kao što su dekompresija, tehničke neispravnosti u kabini, požar ili, ne dao bog, teroristički akt, ovo osoblje sprovodi i mora biti ostručeno da sprovede sve propisane procedure u obezbeđenju najveće moguće zaštite putnika, zaštite vazduhoplova, zaštite posada i robe. Operativnim priručnikom nametnuta je obaveza osoblju iz putničke kabine da u slučaju onesposobljenosti člana kabine njegovo mesto zauzme stjuardesa ili stjuard. Gospodine ministre, molimo vas da ove činjenice uzmete u obzir i da ih prihvatite kao obrazloženje uz amandmane na član 171. stav 1. i član 174. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju i da iste prihvatite. Prema informaciji koju smo upravo dobili u toku sednice, ovo je prihvaćeno od strane Odbora za vazdušni saobraćaj, na čemu vam se u ime Udruženja letačkog osoblja javno zahvaljujem. Hvala na pažnji.
Hvala, gospodine Stamenkoviću. Reč ima gospodin Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređem na temu moram, ostao sam dužan kod rasprave u načelu, da neke stvari razjasnimo radi građana Srbije pre nego radi onoga koji je to pitanje potezao. Naime, izneo sam zvanični podatak Poreske uprave, gde je jedan kontrolor leta, kako se predstavio, zaradio za 2009. godinu 246 miliona. Spočitavano mi je tad da se to neko potpisao kao kontrolor leta. Tražim kao narodni poslanik i kao poslanička grupa SRS tražimo da se utvrdi ko je taj čovek i da se, ukoliko je to zakonski moguće, obelodani, jer ovo je, ljudi moji, genije. On zarađuje 20 miliona i 250 hiljada mesečno, odnosno 675 hiljada dnevno. Ako je taj čovek toliko sposoban, odma` da smenjujemo Mirka Cvetkovića i njega da postavimo za predsednika Vlade, jer kad može ovoliko za sebe da zaradi, sigurno možemo i mnogo više za državu. Toliko o tome. Otprilike znam o kome se radi. SRS će insistirati na ovome, da se obelodani ime ovog genija. Druga stvar, jer nisam uspeo da završim, odnosi se na ukidanje transportnog preduzeća koje je prvo bilo registrovano kao "Er Sofija" a onda kad je Bugarska ušla u NATO pakt, zabranjen rad tom preduzeću, onda je registrovano kod nas "United International Airlines". Da bi Direktorat neposredno posle toga ukinuo registraciju tog preduzeća i iz ovoga se jasno i nedvosmisleno vidi da se kargo centri u srcu Evrope u ovim bogatim zemljama formiraju ne zbog toga što tamo tek treba razvijati itd, nego zbog toga što se radi o ogromnim sredstvima. Druga ili prva kategorija je i to da treba rusku tehniku ukloniti iz Evrope, jer ovo preduzeće i mnoga druga preduzeća vazduhoplovna koja su se bavila kargo letovima, odnosno transportom, sva koja su imala ruske avione, transportne avione, ukinuta su. Još jedna stvar, da ne bi ostalo nedorečeno, neko je spomenuo funkcionalne blokove, ima ih u zakonu. Dame i gospodo narodni poslanici,radi vas i radi javnosti i radi građana Srbije bih objasnio o kakvim se blokovima radi koji sada funkcionišu. U opticaj su predlozi. Još uvek nijedan ne funkcioniše, ali su u opticaju predlozi da to profunkcioniše. Prvi funkcionalni blok "Central Ukraine Airtrafic", servis centralnoevropske službe vazdušnog saobraćaja predstavlja grupu država bivše Austrougarske, sa delom Italije. To bi bio jedan blok, naravno bez Vojvodine.Italija je prihvatila da severni deo prepusti njima, ali zato dobija skroz dole do Brindizija i ceo ovaj deo, uključujući i Srbiju. U ovom slučaju ne bi bilo regionalnog centra za kontrolu leta u Srbiji. Drugi blok, koji je takođe u opticaju, obuhvata ceo prostor bivše SFRJ, bez Slovenije, ali sa Bugarskom i centar bi bio u Sofiji, dakle opet nema regionalnog centra u Srbiji. Treći blok, gde postoji nekakav regionalni centar u Srbiji, predviđa Srbiju, Crnu Goru, Makedoniju, Albaniju i KiM. Centar bi bio u Beogradu. Međutim, dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, ako znamo da u Makedoniji 52% ili 53% kontrolora leta su Albanci, ako znamo da tu ulazi Albanija, ako znamo da će tu ući Kosovo, koje nam otimaju i verovatno će ga dotle oteti, i ako znamo da tu ulazi Crna Gora, koja je inače u sastavu regionalnog centra odnosno Agencije za kontrolu leta sadašnje, doći ćemo u situaciju da imamo jednog Albanca iz Albanije, jednog Albanca sa Kosova, jednog Albanca iz Makedonije i verovatno jednog Albanca iz Crne Gore i imaćemo jednog Srbina u kontroli leta. Šta to znači? Vrlo jednostavno, biće sedište u Beogradu, odlučivaće Albanci o utrošku sredstava i sva sredstva će ići tamo gde oni budu odlučili. Taj naš predstavnik, makar bio ne znam ko, ma i Ajnštajn da bude, uvek će biti preglasan. Koristio sam vreme poslaničke grupe. Kasnije ću još nešto da kažem.
Iskorišćeno je šest minuta i 10 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 1. amandman je podneo i narodni poslanik Milan Avramović. Izvolite, gospodine Avramoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, cilj ovog amandmana, koji sam podneo u ime SRS, jeste preciznije definisanje terminologije bezbedno i obezbeđeno, koji se odnose na uslove vazdušnog prostora i saobraćaja u Republici Srbiji. Da bi bezbednost ili da bi obezbeđeno bilo na maksimalno punoj snazi, dodao sam tekst koji glasi: posle reči "obezbeđeno" briše se tačka i dodaju se reči "svim neophodnim tehničkim i drugim sredstvima". Na ovaj način pokušao sam da preciznije definišem pojmove bezbedno i obezbeđeno, jer iz Predloga zakona nismo uspeli da zaključimo ni mi, ni vi kako i na koji način je obezbeđen vazdušni saobraćaj. Svakako je cilj ovog amandmana poboljšavanje samog predloga zakona, a ne pisanje samog teksta zakona. Zato i odbijanje ovog amandmana stavlja jedan zaključak svima na um, a to je da ne želimo da ima stopostotnu bezbednost u vazdušnom saobraćaju. Ono što je moja volja i želja bila jeste da se ubace sva neophodna tehnika i druga sredstva za korišćenje i obezbeđivanje bezbednog vazdušnog prostora, međutim, Vlada nije izašla u susret. Ono što mene ne čudi jeste da Vlada daje obrazloženje u kojem se kaže da sredstva kojima se ovaj cilj ostvaruje ponajmanje su tehnička, pa nema osnova da se navodi u tom članu Predloga zakona, što govori više nego o zabludi ko je pisao odgovore na ove amandmane. Zato moram da vas podsetim da je tehnika sve, oprema jedan od osnovnih segmenata, 90% kontrole vazdušnog saobraćaja koja služi za bezbednost. Ako tehniku ne budemo koristili, onda bezbednost ručne prirode ili bilo koje druge neće nam puno pomoći. Zato neprihvatanje ovog amandmana nije jasno, posebno što se to odnosilo na vazduhoplovno osoblje, ispitivanje ugrožavanja bezbednosti udesa vazduhoplovstva, prekršaja u vazdušnom saobraćaju itd. Mislim da imate mogućnost još uvek da se predomislite i da ovaj amandman usvojite kako bi bezbednost i sam predlog zakona bio koncizniji i precizniji.
Iskorišćeno je 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju i moram da kažem da sam ovaj amandman podneo iz dva razloga. Jedan od razloga je taj što treba na drugačiji način sagledati civilne i vojne vazduhoplove, jer letovi i jednih i drugih postupno su različiti po svojoj suštini i smatrao sam da je neophodno da se sagledaju na različite načine. To je jedan razlog. Drugi razlog je što sam tražio svojim amandmanom da se na bolji i precizniji način definišu neki pojmovi. Naime, u ovom predlogu zakona stoji – dok su vazduhoplovi na teritoriji RS. To dok su na teritoriji RS može da se tumači doslovno dok su prizemljeni na teritoriji RS, znači dok su na pistama, aerodromima, a svojim amandmanom sam tražio da se te reči, dok su na teritoriji RS, zameni rečima – dok su u vazdušnom prostoru RS, jer avion je samo avion onda dok je u vazdušnom prostoru, a kada je prizemljen na aerodromu on nema nikakvu funkciju. Međutim, Vlada u svom obrazloženju odgovara na jedan meni zaista nerazumljiv način. Pre svega smatram da onaj ko je razmatrao ove amandmane u ime Vlade nije shvatio suštinu ovog amandmana, jer je meni odgovoreno nešto sasvim različito od onoga što sam tražio. Zato bih molio da se još jednom razmotri ovaj amandman, da se usvoji i na taj način poboljša tekst Predloga zakona.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman i na član 3. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju. Naime, suština ovog mog amandmana je u tome da sam tražio da se na precizniji i sveobuhvatniji način definišu pojedini pojmovi. U ovom konkretnom slučaju u pitanju je pojam vazduhoplova. U zakonu se pojam vazduhoplova, pročitaću, definiše: “Vazduhoplov je svaka naprava sa posadom koja leti ili se održava u atmosferi usled reakcije vazduha, osim reakcije vazduha koji se odbija od površine zemlje”. Moram da priznam da sam tehničko lice i ove stvari nisu mi baš nepoznate, ali nikada se u svojoj praksi nisam sreo sa pojmom –reakcije vazduha koji se odbija od površine zemlje. Molio bih da mi neko objasni šta se pod tim podrazumeva i šta se tu misli. Opet u obrazloženju Vlade mi se kaže da je to stvar koja je preuzeta iz neke Čikaške konvencije negde 1944. godine itd. Mogu da verujem da je to tako. Međutim, nije prvi put da se u mnogim zakonima stvari koje se preuzimaju i prevode sa stranih jezika, najviše sa engleskog jezika, prevode na jedan pogrešan način i tek sada sam video, u obrazloženjukoje je stiglo neposredno pred početak ove sednice, da je to preuzeto iz Čikaške konvencije. Verujem da je to na jedan loš način prevedeno, jer ovako kako stoji ne može ga niko rastumačiti, a i nema nikakve logike. Pored toga što se razumem u neke tehničke stvari, tražio sam pomoć lingvista i njima ništa nije bilo jasno, tako da bih želeo opet da apelujem da se pogleda ovaj član.
Iskorišćeno je 15 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite, gospodine Ljubenoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, cilj amandmana koje sam podneo jeste poboljšanja Predloga zakona. Ovaj amandman na član 3, kao i ostali amandmani poslaničkog kluba SRS, jeste doprinos koji želimo da damo poboljšanju ovog zakona. Naš poslanički klub je uzeo u obzir to da je sa pravnog aspekta ovaj predlog zakona loše urađen. Član 3. je pojmovnik i logično je da sadrži sve pojmove koji se koriste u ovom zakonu. Međutim, čitava jedna trećina članova u zakonu je urađena da ceo član ili prvi i drugi stav opet predstavljaju razjašnjenje pojma, a ne normu kako bi inače trebalo da bude. Mi smo amandmanima na član 3. predložili da se u njemu objedine i objasne svi izrazi koji se upotrebljavaju u zakonu. S druge strane, predložili smo da se ti izrazi izbrišu iz onih članova gde se nalaze u predlogu zakona kako ne bi došlo do dupliranja. Ono što u tim članovima, iz kojih se brišu definicije pojma i prebacuju u član 3, preostane jesu pravne norme kojima je tu mesto. Tako je ovim amandmanom, koji je podnet u ime poslaničkog kluba SRS, precizirano da se posle tačke 2. doda nova tačka 2a, u kojoj se definiše značenje izraza vazduhoplovno osoblje. Inače, u Predlogu zakona je ova definicija data u članu 8, koji se odnosi na vazduhoplovno osoblje, i u članu 170. Ostalo što čine pravne norme u ostalim članovima ove glave ostaje na svojim mestima, dok je pojam vazduhoplovnog osoblja prebačen u pojmovnik. Trebalo je prihvatiti ove amandmane poslaničkog kluba SRS, iako su one tehničke prirode. Dobili biste daleko kvalitetniji tekst zakona.
Iskorišćeno je 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Reč ima Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, poštovani predsedavajući, poštovani građani Srbije, zanimljivo je da smo skrenuli pažnju, odnosno da je predsednik naše poslaničke grupe skrenuo pažnju, kao bivši resorni ministar, na probleme koji dolaze sa ovim zakonom. Poslanička grupa NS je podnela uglavnom amandmane koji su identični ili vrlo slični amandmanima koje je podnela Vlada, zato što smo poznavali tu problematiku i znamo da je Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju postojao u resornom ministarstvu, urađen, usklađen sa svim evropskim pravilima i principima, a onda je zarad nekih kratkoročnih interesa i nekih unutrašnjih sukoba unutar vazdušnog saobraćaja došlo do zadovoljavanja ličnih i sitnih interesa, koji ovakav zakon učine lošim. Učine se veliki ustupci, Predlog zakon dođe pred poslanike i onda Vlada mora da interveniše sa preko 40 amandmana. Meni je žao što je gospodin Mrkonjić u situaciji da mora da brani ovu poziciju. Poznavajući neki njegov profesionalizam u toku života, mislim da mu to nije lako, ali evo na ovaj način je Vlada pokušala da umanji štetu koju je u prvi mah predlogom učinila. Žao mi je što niste prihvatili naše amandmane, jer oni su, videli ste i sami, identični onima što ih je Vlada podnela, naravno dobronamerni i stručni. Amandman koji smo podneli na član 3. je upravo jedan od amandmana koji govori razloge podnošenja ovog amandmana i usklađivanja odredbe člana 3. tačke 3), 4), 5), 6), 13), 22), 23) i 25) Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju sa odredbama koje sadrže aneksi uz Konvenciju o međunarodnom civilnom vazduhoplovstvu, Čikago 1944, Uredba Evropskog parlamenta i Saveta (EZ) br. 216 od 20. februara 2008. godine o osnovnim pravilima u oblastima civilnog vazduhoplovstva i osnivanju Evropske agencije za bezbednost vazdušnog saobraćaja, kojom se ukidaju: Uputstvo saveta 91/670 Evropske zajednice, Uredba evropske zajednice br. 1592 od 2002. godine i Uputstvo od 2004. godine, kao i Direktiva 2003/42 Evropska parlamenta i Saveta od 13. juna 2003. godine o prijavljivanju događaja u civilnom vazduhoplovstvu. Znači, imali smo jedan vrlo stručan konstruktivan amandman i mislimo da je kao takav, kao predlog poslaničke grupe Nove Srbije, trebalo svakako da bude prihvaćen.
Četrdeset pet sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima gospodin Velimir Ilić.
Poštovani gospodine ministre, poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, tačno je ovo da smo mi u prethodnoj Vladi napravili jedan dobar zakon i bio je potpuno usklađen sa EU, posle više sastanaka koje smo imali. Tačno je da su firme koje su vezane za vazdušni saobraćaj taj zakon posle razvodnile, jer svako je tražio da ugradi svoj interes u zakon i pobeglo se od onog osnovnog zakona, koji je bio neminovan. EU je naterala Vladu da kroz amandmane vrati to sve nazad. Sramota je da amandmani poslaničke grupe Nova Srbija, koji su identični amandmanima koje je podnela Vlada, znači ono što je izbačeno iz postojećeg zakona, ne budu usvojeni, i to baš ni jedan jedini amandman. Stavljam na dušu Vladi to da nije korektno da neko da identične amandmane kao Vlada i pre Vlade, a ne prihvate se. Da je Vlada dala na primer 10 amandmana ili 20 amandmana i tako dalje, onda bi ta bruka mogla da se skine sa Vlade. Ali, ne prihvatiti principijelno amandmane koji su potpuno identični Vladinim, a prihvatiti Vladine amandmane, to je potpuno nejasno. Mi nismo znali koje amandmane je Vlada podnela. Mi smo samo svoje dopunili iz zakona koji je bio pripremljen za usvajanja. Vrlo je nezgodna situacija, kao predsednik Odbora za saobraćaj i veze imao sam jednu neprijatnost da prihvatimo amandman Vlade, a odbacujemo amandmane Nove Srbije koji su potpuno, slovo po slovo, identični. Prema tome, trebalo je bar jedan, što kažu za seme, da se prihvati, pa da se kaže – imali smo stvarno dobru volju. Stvarno su se neki ljudi trudili i radili, to pisali, činili itd. To je jedan jaz koji je stvoren između pozicije i opozicije. Ako je nešto opoziciono, ako nam neko ne odgovara kao opozicija, odbacimo u principu sve, pa šta bude. Mi dajemo to isto, samo sa drugim predlagačem i to isto usvojimo. Bilo mi je malo čudno zašto ni jedan jedini amandman nije usvojen, a bilo je red, bar jedan jedini da je usvojen. Bože moj, ne bi Vladi ništa falilo. Očekivao sam bar to, ali nema veze, bili smo vrlo korektni, svoje smo predložili i dali svoj doprinos da zakon bude dobar i korektan. Prema tome, nadam se da dalje neće biti problema i kada Skupština dobije predlog određenog zakona od Vlade da bude u skladu sa propisima EU, onda nećemo imati ovih problema koje danas imamo.
Gospodine Iliću, ovo je tri minuta vremena ovlašćenog predsednika poslaničke grupe ili kao predsednika poslaničke grupe? Hvala. Gospodin ministar ima reč.
Samo da reagujem na ovo što je gospodin Ilić rekao. U obraćanju sam napisao ovo. Što se mene tiče, apsolutno imate moju podršku. Važno je da zakon bude dobar. Napisao sam ovo i vadim isečak iz onoga što ću pročitati na kraju. Vlada Republike Srbije je prihvatila 46 amandmana na Predlog zakona. Međutim, moram da naglasim da je prihvatanjem tih amandmana Vlada istovremeno prihvatila i 30 amandmana koje su u istovetnom tekstu podneli poslanici poslaničkih grupa Nova Srbija i SRS. Još jedanput da kažem mom drugu Velji, naravno da su poslovi koji se rade na ovakav način i u Ministarstvu za infrastrukturu dugoročni. Samo su nastavak aktivnosti prethodnih ministarstava. Nikada kao ministar nisam stavio znak pitanja na ono što je rađeno pre mene, ali dobro je da zakon donesemo. Zato se zahvaljujem poslanicima Nove Srbije i SRS.
Hvala, gospodine ministre. Na član 3. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Stojanović.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, poštovani ministre Mrkonjiću, podneo sam amandman na član 3. stav 1. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju, kojim predlažem da se reč u tački 5) "događaj" zameni rečima "vazduhoplovni vanredni događaj". Dame i gospodo, danas pred sobom imamo ovaj predlog zakona o vazdušnom saobraćaju. Pojam naveden u ovom predlogu "događaj" je uopšteni pojam. On može da znači mnogo toga. Na primer, događaj u smislu ovog predloga zakona može da bude i susret Borisa Tadića sa Agimom Čekuom na skopskom aerodromu. Da bismo izbegli takva tumačenja, predlažemo da se u tački 5) uvede "vazduhoplovni vanredni događaj", koji je primereniji sadržini tog stava. Procenite sami, predlog glasi – događaj je udes, ozbiljna nezgoda i nezgoda, kao i svako oštećenje ili neispravnost vazduhoplova, njegove opreme i svakog elementa sistema vazdušne plovidbe koji se koristi ili namerava da se koristi za potrebe vazduhoplova ili u vezi sa pružanjem usluga u vazdušnoj plovidbi, ili u vezi sa pružanjem navigacione pomoći vazduhoplovu. Jasno je da bi reči – vazduhoplovni vanredni događaji bile primerenije. Zato vas pozivam da prihvatite ovaj moj amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođo Tabaković, izvolite.
Poslanička grupa SNS je u svojim amandmanima kao dve najvažnije stvari za bolju budućnost srpskog vazduhoplovstva predložila ne samo ovu izmenu "vazdušni saobraćaj", ovako kako je u članu 3. dato, već pre svega smo predložili da direktorat postane organ uprave u sastavu ministarstva. Sve drugo je priča izvedena iz ovog osnovnog pravnog statusa i da potpunu kontrolu nad novcem od naknada za prelete teritorije Srbije preuzme Vlada. One kojima možda nije zanimljivo da zaintrigiram činjenicom da je predsednik Republike Boris Tadić rekao, iz poverljivih izvora se saznaje – ne dirajte mi direktorat civilnog vazduhoplovstva. Jedna od stranaka koja tu učestvuje u Vladi tu ima poseban interes. Vlada mora da opstane i raspravu o ovim amandmanima bih nazvala – koliko vredi i koliko košta Vlada Srbije. Zato je priča o direktoratu civilnog vazduhoplovstva priča o koštanju ove Vlade, o njenim učincima i u dobrom delu njenom nezakonitom radu. Pre nego nastavim sa konkretnim obrazloženjem, reći ću vam načelno – požurili ste sa ovim zakonom. Navodno ste ga usvojili na Vladi 29. jula. Za 18 dana ste ga stavili na sajt, a pitanje je u vreme godišnjih odmora da li se o njemu ozbiljno i raspravljalo, iz samog jednog jedinog razloga – zbog podnete inicijative Ustavnom sudu za ocenu ustavnosti osnivanja direktorata. Zbog toga, pročitala sam u načelnoj raspravi koja je išla kasno noću, zbog svih nepravilnosti konstatovanih u osnivanju, zbog toga što Direktorat sam sebi propisuje pravilnike, da bi izbegli bruku koja će proisteći iz odluke Ustavnog suda i da bi izbegli štetu koja će iz toga proizići, vi izlazite sa zakonom koji, zato što se ovde usvaja, treba da legalizuje stanje koje je tamo zatečeno. Znači, stvar se svodi na novac i na to da je namenski prihod i kontrola nad nebom i novac od preleta preusmeren ne u budžet, nego u nešto ili na nešto što se navodno zove nezavisno regulatorno telo. Tvrdite da je ovo svetsko iskustvo opšteusvojena praksa. Ovakva organizacija vazduhoplovne vlasti, kako je mi nazivamo i kako predlažemo da bude organ uprave u sastavu ministarstva, i da vi, ministre, imate nadležnost nad tim, jeste u Sloveniji, na primer. Da li je Slovenija primer u ovoj oblasti nečeg lošeg, nezakonitog, neuobičajenog, mimo evropskog? Ona ima direktorate za sve grane saobraćaja, pa i vazduhoplovstvo, i pošto je ona članica EU, potpuno je nesumnjivo da to rešenje prati pravila i u skladu je sa načelima, direktivama u EU. Tvrdnje koje ste izneli u načelnoj raspravi, da ono obavezno mora da bude konstituisano kao direktorat i nezavisno telo, bukvalno ne stoje. Očigledno je da je ovaj zakon pisan u Direktoratu i Agenciji za kontrolu letenja onako kako odgovara sadašnjem rukovodstvu. Ovu tvrdnju dokazuje i 41 amandman iz Vlade, koja se samo formalno pojavila kao predlagač ovog zakona, ponavljam, pisanog u Direktoratu. Kako bi on bio napisan, nego onako da odgovara samo Direktoratu. U pisanju predloga ovog zakona nije učestvovao – tvrdim odgovorno, jer je na ovom zakonu radio tim stručnjaka SNS, ljudi koji se u ovu materiju razumeju, mnogi ljudi koji su pravilnicima, propisima i postupanjem ovog direktorata oštećeni – nijedan vazduhoplovac zato što ga nema ni u rukovodećim strukturama Ministarstva, ni u Direktoratu, a boga mi, ni u Agenciji nema nijednog. Dosadašnji nezakoniti i nekontrolisani rad Direktorata i Agencije za poslednjih sedam godina naneo je veće štete srpskom vazduhoplovstvu od svih sankcija, kriza i bombardovanja zajedno, koje se nalazi na najnižoj tački za poslednjih 50 godina. Od osnivanja Direktorata i Agencije i preuzimanja nadležnosti od Ministarstva saobraćaja u ovoj oblasti, a da to nije prejaka reč, navodim – počinje da vlada haos, bezakonje, kriminal i korupcija. Dokaze za ovo predaću vam, gospodine ministre, na kraju današnje rasprave o amandmanima, počev od inicijative u Ustavnom sudu, dnevnog reda Ustavnog suda i svih priloga, od Eurokontrol-a, evropskih inicijativa, pravilnika koje je Direktorat izdao i svih onih navodnih međunarodnih sporazuma na koje se pozivaju. Dobićete ih i imati u posedu. Nezakonitim postupanjem Direktorata onemogućeno je poslovanje aviokompanija u stranom vlasništvu, u svim aviokompanijama. U vreme dok pričamo, otvoreno nebo, dolazak low cost tek nedavno i koliko su se te kompanije bezuspešno puta obratile ministarstvu, koje ništa nije preduzelo, pitanje je da li je to do vas i došlo, gospodine Mrkonjiću. Suočeni sa grubim kršenjem zakona, bezmogućnosti zaštite prava koja imaju, oni su obustavili svoju delatnost, povukli svoj kapital i brisali vazduhoplove iz našeg srpskog registra. U svom ministarstvu u nekim fiokama imate uredno zavedene i zaprimljene predmete o ovome o čemu govorim. Radi ilustracije veličine štete koja je nastala ovim povodom, samo da vam kažem da je kapacitet ovih kompanija bio preko tri puta veći od kapaciteta JAT-a. Aktivnost kompanija je manje poznata srpskoj javnosti jer su one letele gotovo isključivo u međunarodnom saobraćaju. Broj registrovanih vazduhoplova je u stalnom padu, kao i obim aktivnosti, a vlasnici aviona iz Srbije svoje avione već godinama ne registruju u Srbiji. Pitajte saradnike, neka vam daju te podatke. Protiv nezakonitih akata Direktorata civilnog vazduhoplovstva postoji veći broj sudskih sporova koji su u toku. Odštetni zahtevi, nepresuđenih ali sporova u toku, već premašuju iznos od 50 miliona dolara. Upozoravam da će ovim povodom biti tužena i Republika Srbija, kao osnivač Direktorata. Zbog toga, gospodine Mrkonjiću, mi ne krivimo previše vas. Vlast u Direktoratu, Agenciji i JAT-u već duže vreme vode kadrovi iz drugih partija, pa ministar, čini mi se čak ni cela Vlada nisu u stanju da nešto preduzmu, iako ste svesni nezakonitosti, jer bi preduzimanje mere u Direktoratu poremetilo funkcionisanje Vlade. To je moje pitanje – koliko vredi ova Vlada, a koliko košta? O nestručnosti nećemo da raspravljamo, vidljivo je iz ovog predloga zakona, amandmanima koje ste vi kao Vlada dali i koji su u broju od 41 izmenili, što direktno što indirektno, 70% suštine samog zakona koji je u predlogu. Izneto da je pred Ustavnim sudom, već smo rekli, postupak za ocenu ustavnosti i zakonitosti većeg broja pravilnika i da je do 2008. godine te pravilnike donosio generalni direktor Direktorata. Kada je od strane ovlašćenih kompanija postavljeno pitanje njegove nadležnosti, u smislu ustavnosti i zakonitosti, onda su ubrzano počeli, ta gospoda, da menjaju pravilnike novima, sa potpuno istim sadržajima, ali novim naslovima i tada su ih stavljali na dnevni red Savetu da ih usvaja. Gotovo svi su zamenjeni, a pet ministara koji su po funkciji članovi ne stignu s time ni da se upoznaju, ali mi koji uredno čitamo te službene glasnike dobijamo po kilogram ili dva tih zamenjenih pravilnika iste sadržine, ali da ne bi bili predmet ocene ustavnosti, menjaju se naslovi i ko ih donosi, a donošeni su nezakonito. Bitno je što su oni proizvodili za nekog trošak, obaveze, kao što je odlazak tih stranih kompanija i kao što su ogromne takse koštanja za određene nadležnosti koje ovaj Direktorat ima. Drugi primer su i naknade članovima Saveta, za koje je Direktorat tvrdio da se ministrima koji su članovi Saveta te naknade ne isplaćuju po nekim domaćim pravilima, nego da to jednostavno Euro kontrol tako traži i iz njihovih sredstava se isplaćuje. Da li ste vi znali, gospodine Mrkonjiću, vi i ministar policije, ministar vojni, ministar finansija da te naknade koje se isplaćuju nemaju veze sa Eurokontrolom. Bili ste dezinformisani zato što sam jednom prilikom ovde postavila pitanje o visini tih naknada, načinu njihovog određivanja i prijema i onda se samo ministar policije javno oglasio i ogradio i od načina određivanja te naknade, čak mi se čini da je odbio i da tu naknadu primi, a neki su izjavljivali da je daju u dobrotvorne svrhe. O tome takođe imam dokument koji ću vam dostaviti kao dokaz. Direktorat se onda ispravljao dajući informaciju kojom je nešto pogrešno razumeo, netačno shvatio, ali je u međuvremenu i dobio rešenje po kojem je trebalo da bude kažnjen za nedostavljanje informacija o plati direktora, koju neću da saopštim da javnost ne bi doživela pravi odijum, to bi bio opšti linč kada bi saopštili kolike su naknade direktora i lica zaposlenih u Direktoratu i Agenciji. Ako budete insistirali to ću da učinim. Sada iz predloga ovog zakona možemo da utvrdimo da nije tačno ono što su tvrdili, jer se iz člana 241. vidi, insistiram da me saslušate, da se Direktorat finansira iz domaćih sredstava, a visina naknada se utvrđuje ovim zakonom u članu 238. i da strane organizacije sa ovim nemaju veze, isto kao što nemaju veze kada se primaju kuriri, oni koji nose poštu, mimo optimalnog broja zaposlenih, ljudi u toj funkciji primaju platu veću i od predsednika države i od predsednika Vlade u ovoj zemlji. Da li je to normalno i opravdano? Mogu da dodam ovome da se u fiokama vaših saradnika nalaze žalbe na rešenja Direktorata, da se kod Poverenika nalaze zahtevi za dostavu informacija koje se ne dostavljaju i da ne verujem da vas neko opterećuje time, jer vama nameću neke bitnije stvari, važnije teme za koje delom i jeste, ali većim delom i niste odgovorni lično. Ono što vama mogu da zamerim, jeste što niste reagovali na upozorenja koja sam ovde iznosila u ime SNS i što je kršen Zakon o državnim službenicima, čak i tada kada ste vi bili nadležni da birate svoje pomoćnike i da je zakonski rok za taj izbor istekao pre više od šest meseci, za šta ste baš vi direktno nadležni. Ti ljudi sumorali, primljeni na regularan način po Zakonu o državnim službenicima, da vas upozore na nezakonitosti koje vladaju u Direktoratu, koji je odnarođen svojom kasom od ove države, naplaćujući onako kako su umislili da mogu i prelete i kontrolu nad ovim nebom, i sve ono što rade ili ne rade. Ovaj predlog zakona nije u skladu sa Ustavom zbog načina kako se sredstva prikupljaju i kako se njima gazduje. Nije u skladu ni sa pravilima EU, iako vas u to uveravaju. Mislim da bi ovaj zakon, najmanje što može da se uradi, morao da bude povučen, pa da sačekamo odluku Ustavnog suda da jednom neko u ovoj državi odgovara za neustavnost i da onda sa stručnim ljudima, a ne onima koji sebi bradu propisuju, sednete i napišete novi zakon. O svakom pojedinačnom rešenju i članu ćemo u daljoj diskusiji iznositi u skladu sa onim koliko vremena imamo.
Trinaest minuta vremena poslaničke grupe. Reč ima gospodin ministar Mrkonjić.
Poštovani poslanici, ne brinite, neću da se javljam po svakom amandmanu, samo moram da kažem nekoliko stvari gospođi Tabaković. Naravno, da ovo što ste govorili do sada o statusu ta dva preduzeća, da ste potpuno u pravu. Upravo zbog toga i donosimo zakon i donećemo ga, da vam odmah kažem, i sa manjkavostima, ali ćemo ga doneti. Naravno da niste u pravu kada tvrdite o ovim zloupotrebama za koje kažete da stoje kod mene u fioci. Ni jedna jedina žalba ni primedba ne postoje u fiokama Ministarstva, u vezi sa ovim što ste sada govorili. Naravno da ne govorite istinu kada kažete da gospođa Dragutinović, Ivica Dačić i ja nismo prihvatili i ni ne znamo kolike su nadoknade za rad u Direktoratu, a da je gospodin Šutanovac svoju nadoknadu ustupio ili dao u dobrotvorne svrhe. Ako ništa drugo, to ste imali prilike u svim medijima da pročitate, i sa našim lepim slikama. Dakle, Ivica Dačić, Diana Dragutinović i ja niti znamo kolike su nadoknade, niti ih primamo, i od prvog sastanka smo to tražili. Naravno da ni u Agenciji za letenje ne primam ništa, jer sam takođe postavljen, kako vi kažete, po uredbama, a ne po zakonu. Naravno da i tamo ljudi koji rade, sem mene, primaju nadoknade i to je danas njihovo zakonsko pravo. Podsećam, Agencija ima takvu strukturu da su tamo i ljudi iz Crne Gore. Dakle, Agencija za vazdušno letenje, za kontrolu vazdušnog saobraćaja ima i članove iz Crne Gore i članove iz Srbije. Još jednom podvlačim da od članova iz Srbije ne primam ništa. Prema tome, tu niste u pravu, ali dobro, ja se ne ljutim. Druga stvar, kontrola Direktorata i Agencije u odnosu na ovo što ste rekli je potpuno javna i nema nikakvih tajni. Što se tiče plata i ličnih dohodaka, spisak svih tih ljudi imate na sajtovima, ko god od poslanika želi da pita, ljudi će im reći kolike su im plate, apsolutno. Još jednom da raščistimo tu dilemu oko toga šta je i odakle se finansiraju te dve institucije. Podsetio bih vas, obzirom da imam dosta godina, da je uvek i u onoj tamo Jugoslaviji postojala ta institucija, onda se zvala Savezna uprava za civilno letenje ili kako se zvala, alipostoji 50 godina. Ovo što ste rekli o Sloveniji naravno da nije tačno, Slovenci su pokušali ovo što vi kažete, ali nisu uspeli, pa su se vratili.. I Direktorat i Agencija su posebne organizacije. Toliko o ovome što ste govorili o konkretnim stvarima. Samo da biste se informisali: ukupan budžet Agencije za vazdušno letenje, koja ima negde oko 800 radnika, nemojte me hvatati za reč, jeste negde je oko 80 miliona evra. Ukupan budžet Direktorata je negde oko sedam miliona evra. Sve je pod kontrolom i dostupno je javnosti u svakom momentu. Ono što tvrdim je da za dve godine mog mandata tamo do sada nisam našao nikakvu nepravilnost. Što se tiče dokumenata o kojima govorite, do sada ste potpuno u pravu, i to je bilo tako. Nemam ništa protiv da Ustavni sud, kada donese odluku, sprovodi to na način kako Ustavni sud kaže, ali imam protiv da, kako me ponovo ne bi kritikovali za pet meseci od danas, ne donosimo zakon.
Hvala ministre [[Jorgovanka Tabaković, sa mesta: Pravo na repliku.]] Ne, možete samo da koristite vreme poslaničke grupe, nema razloga za repliku. Vi ste izneli svoj stav, ministar je izneo svoj i tu je završena priča. Amandman glasi – u članu 3. tačka 5. Predloga reči – vazdušnoj plovidbi, zamenjuju se rečima – vazdušnom saobraćaju. (Jorgovanka Tabaković, sa mesta: Koristiću vreme poslaničke grupe.)
Time što mi oduzimate vreme od dalje rasprave, ne možete da umanjite značaj činjenica koje iznosim. Sada ću vam predati, ali prvo javnosti da pokažem. Direktorat civilnog vazduhoplovstva, dokument broj 1007107 od 22. septembra, potpisan od strane zamenika generalnog direktora Direktorata civilnog vazduhoplovstva, Gorana Jovičića, gde kaže: "Članovi saveta Direktorata civilnog vazduhoplovstva imaju pravo na naknadu u visini od 450.000 dinara polugodišnje odnosno 75.000 dinara mesečno". Do sada, do septembra, svoje pravo je iskoristio samo jedan član Saveta, preusmerivši svoju naknadu u humanitarne svrhe. Ostali članovi Saveta izrazili su želju da taj novac usmere u humanitarne svrhe, ali do ovog trenutka to još nisu precizirali. Ključ je u sledećoj rečenici – na 19. sednici Saveta DCV-a Direktorata, održanoj u februaru 2010. godine, usvojena je Odluka o utvrđivanju visine naknada članovima Saveta, a na osnovu finansijskog plana koje je odobrio Eurokontrol. Da li ste bili na toj sednici ili niste, ne znam, ali nepoznavanje zakona ne izvinjava ni vojnog obveznika ni običnog građanina, a kamoli jednog ministra. Tako da istinu govorim ja, a ne vi.
Minut i 35 sekundi. Možete gospodine ministre da dobijete reč, ali bojim se da pričamo o istom.
Ne radi se o tome da odluka postoji, radi se o tome da li je primamo ili ne primamo. O tome šta je bilo pre, ne govorim. Kažem da ovaj novac ne primamo i nećemo ga primati. To je suština za mene. A odluke da li postoje ili ne postoje... Još jedna stvar, zaboravio sam da kažem odakle se finansira Agencija. Naravno, 95% sredstava ide iz sredstava Eurokontrol-a, a ostalo ide iz domaćih sredstava. To je tako. Dakle, još jedanput, mi novac ne primamo.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Ilić.
Dame i gospodo, podneo sam amandman na član 3. stav 1. tačka 6) Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju, koji glasi: "Zabranjena zona je deo vazdušnog prostora iznad određene teritorije u kome je trajno ili povremeno zabranjeno letenje". Da bi bilo jasno i građanima koji slušaju, pročitaću kako ta tačka 6) glasi u Predlogu zakona koji je dostavila Vlada. Znači, u tački 6) se kaže: "Zabranjena zona je deo vazdušnog prostora iznad određene teritorije u kome je zabranjeno letenje". Što se tiče ovog amandmana, mislim da se i predsednik Vlade slaže da treba da se prihvati ova izmena u zakonskom predlogu, iz prostog razloga što je to realnost i što se tako nešto dešava vrlo često. Reč je o zabranjenim zonama gde je zabranjeno letenje, kako predlagač kaže u Predlogu zakona. Ovako kako stoji u zakonu, ispada da u ovim zonama niko i nikada više neće moći da leti, kao da je iznad Bermudskog trougla. To je apsolutno nemoguće, s obzirom da se okolnosti menjaju, da ponekad nastaju vanredne prilike, recimo, u slučaju neke opasnosti, ratne ili neke druge, u slučaju elementarnih nepogoda, hitne medicinske intervencije itd, kada je neophodno da se ostvari letenje u zabranjenoj zoni. Zato se u amandmanu navodi da je zabranjena zona deo vazdušnog prostora u kome je trajno ili povremeno zabranjeno letenje. Baš zbog tih vanrednih situacija, mi smo u amandmanu stavili "povremeno". Ako ostane prvobitno rešenje koje je ponudila Vlada, onda određena zabranjena zona neće moći nikada da se preleti, bez obzira o čemu se radi. U suprotnom, to bi bilo kršenje zakona. Ovim amandmanom bi se, u stvari, poboljšao Predlog zakona, ovako se otvara prostor za kršenje zakona, koga će sigurno biti, a za izuzetne slučajeve se podrazumeva da moraju biti odobreni pod određenim uslovima i od strane nadležnih organa. Međutim, kao i uvek, u obrazloženju koje ste dali za odbijanje amandmana razlozi su, kao po običaju, strane konvencije, strane definicije, aneksi itd. Da ste i vi uvideli da vaše prvobitno rešenje nije dobro, vidi se i po tome što je i Vlada dala amandman na tačku 6) člana 3.
Četrdeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Slađan Mijaljević.
Moj amandman je čisto tehničke prirode. Dakle, član 3. stav 7. je posledično vezan i za član 23. O čemu se radi? Radi se o tome da zakoni imaju svoje preporuke, propisuju prava i obaveze i zakoni zaprećuju neke kazne i neki zakoni, kao ovaj zakon ispred nas, imaju značenje izraza, odnosno određeni pojmovnik. Mi smo samo hteli zbog čistoće zakona da određeni pojam prebacimo u pojmovnik, a da članove dalje ne opterećujemo pojmovima nego da ostavimo upravo ovako kako jeste. Vlada je dala svoje obrazloženje – na jednom mestu ne može, na drugom mestu može. Mi mislimo da je naše mnogo praktičnije, da pojmovi o određenim stvarima, određenim letilicama stoje u značenju izraza, a da član 23. koji to objašnjava ostane sa ona svoja dva stava. Mislimo da bi tako bilo tehnički najispravnije. Međutim, Vlada nije prihvatila i tu ne mogu da utičem više od ovoga što sam pokušao.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Markoviću, izvolite.
Tačka 8) člana 3. kaže: "Interoperabilnost je niz funkcionalnih, tehničkih i operativnih karakteristika sistema i sastavnih elemenata tehničkih sistema vazdušne plovidbe, kao i njihovih operativnih postupaka, u cilju bezbednog, neprekidnog i efikasnog rada". Amandman koji sam podneo u ime SRS traži da se reč "niz" zameni rečju "usklađenost", jer "niz" sam po sebi ne znači apsolutno ništa, ali "usklađenost funkcionalnih, tehničkih i operativnih karakteristika sistema" itd. znači mnogo. Prvo, usklađen sam Predlog zakona, usklađen zakon upravo sa ovim, jer po ovome biste mogli da kažete – i zakon je niz članova. Zbog toga smo tražili, jer sa njim ćemo u Evropu, ako bog da, reče predsednik 2015-2016. godine, a neki moji izvori kažu 3015, ali neka ostane na tome. U cilju poboljšanja zakona, tražimo da reč "niz", koja sama po sebi ništa ne znači, bude zamenjena rečju "usklađenost". Pored toga, hteo bih da iskoristim i da kažem još dve reči, da smo mi, poslanici SRS, ovakvih intervencija na član 3. imali mnogo, jer se dešavalo da su čitavi članovi zakona, 1. stav ili 1. i 2. stav zakona, objašnjavajući. Zbog toga postoji član 3, gde će biti pojmovnik, gde će svi pojmovi iz tog zakona biti smešteni, a ostali članovi su pravne norme koje imaju i u zadnjim članovima određene sankcije za nepoštovanje tih pravnih normi. Smatram da je Vlada Srbije mnogo pogrešila što nije prihvatila amandmane poslanika SRS koji se odnose na član 3. i smatram da je pogotovo mnogo pogrešila što ovu reč "niz" nije zamenila rečju "usklađenost". U ovom slučaju bi ova tačka imala smisla, ovako nema.
Trideset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Reč ima gospodin Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, siguran sam da ćete posle ovog mog obrazlaganja amandmana razmisliti i prihvatiti ovaj amandman. Evo zbog čega. Sama činjenica da ste prihvatili 41 amandman Vlade i da ste prihvatili tri amandmana poslanika SRS sigurno daje prostora da, kada dobro pročitate obrazloženje, imate razloga da prihvatite još amandmana poslanika SRS. Predložio sam da se posle tačke 10) doda tačka 10a), koja glasi: "Vazdušna plovidba obuhvata funkciju upravljanja vazdušnim saobraćajem i skup usluga u vazdušnoj plovidbi, kojima se omogućava bezbedno i efikasno kretanje vazduhoplova na zemlji i u vazduhu". Prvo ću pročitati obrazloženje koje ste mi dali, a onda ću vam reći svoje obrazloženje amandmana. Kažete: "Predloženim amandmanom remeti se koncepcija Predloga zakona, po kojoj se, osim u pojmovniku, koji je sadržan u članu 3. Predloga zakona, određene važnije definicije nužno nalaze u materijalnom delu zakona, s obzirom da predstavljaju uvod u određenu oblast koja se tim materijalnim odredbama detaljno reguliše". Bogami, mi mislimo da nije tako. Naime, član 28. predstavlja definiciju termina i nije mu mesto među odredbama zakona, već u članu 3. koji daje značenje termina iz zakona. Sam pojam vazdušne plovidbe je daleko širi i podrazumeva vazdušni saobraćaj, vazdušni transport, kao termine koji nisu definisani ni razgraničeni u ovom zakonu. Stoga, vazdušna plovidba obuhvata sve što je vezano za eksploataciju vazdušnog prostora, vazduhoplova i vazduhoplovne infrastrukture. Ne morate sve bukvalno da prepisujete sa engleskog jezika, trebalo bi malo da konsultujete i naučnoistraživačke ustanove i stručnjake sa Fakulteta bezbednosti i drugih ustanova gde postoje gotovi rezultati teorijskih istraživanja iz ove problematike, pa tako dajte i vi svoj doprinos Evropi, pa neka i oni nešto prepisuju od nas, jer sigurno neće pogrešiti. Siguran sam da ste vi lično svesni i da mislite kao poslanici SRS, da mi nikada nećemo ući u EU i da mi treba da donosimo zakone koji će pre svega biti dobri za naše građane i za nas ovde.
Iskorišćeno je pedeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Reč ima Milorad Krstin, pa gospođa Popović.
Podneo sam ispred poslaničke grupe SRS Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju. Mogu da vam kažem da je to jedan veoma bitan zakon, ali ipak je ministar rekao da je dosta amandmana koji su u ime Vlade Republike Srbije podnošeni, a slični su sa amandmanima SRS. Naime, moj amandman na član 3. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju traži da se posle tačke 18) doda tačka 18a) koja glasi: "Upravljanje vazdušnim saobraćajem je skup funkcija u vazduhoplovu i na zemlji kojima se omogućava bezbedno i efikasno kretanje vazduhoplova tokom svih faza operacija vazduhoplova. Upravljanje vazdušnim saobraćajem obuhvata funkcije upravljanja vazdušnim prostorom i upravljanja protokom vazdušnog saobraćaja, a u sebi uključuje i usluge u vazdušnom saobraćaju. " Sada ću pročitati obrazloženje, koje je isto veoma bitno i koje daje svoje neko poboljšanje predloga ovog zakona, a i usvajanje, odnosno to je jedan preduslov za usvajanje ovog mog amandmana. Naime, obrazloženje glasi ovako: ''Naslov iznad člana 29. i član 29. predstavljaju definiciju termina i mesto im je u članu 3. Pored toga, definicija je proizvoljna i nepotpuna, a posebno definicija pojma upravljanja vazdušnim saobraćajem, koja pored navedenih funkcija upravljanja vazdušnim prostorom i protokom vazdušnog saobraćaja obuhvata kao osnovno i poslove kontrole letenja. Ukoliko već niste u stanju da sami donesete adekvatnu definiciju, i ne koristite rezultate domaćih naučnih istraživanja navedenih u prethodnim amandmanima, upućujem vas da koristite definiciju – nažalost moram da izgovorim – Evropskog specijalnog komiteta za buduće sisteme vazdušne plovidbe FANS FUTURE AIR NAVIGATION SYSTEMS ili Eurokontrolovog dokumenta pod naslovom EATM GLOSSARY OF THERMS.'' Znači, cilj ovog amandmana je apsolutno poboljšanje ovog predloga zakona i mislim da bi trebalo u članu 3. posle tačke 18) staviti ovu tačku 18a).
Iskorišćeno je 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima gospođa Judita Popović.
Gospodine predsedavajući, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u stvari vratila bih se na već pomenutu temu, a to je tema 40 amandmana Vlade. Ovo uopšte nije naivna stvar. Vi sa ovih 40 amandmana, gospodo iz Vlade, menjate otprilike 15% do 16% Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju. Menjate ga na taj način da ne omogućavate zakonodavnom telu, odnosno poslanicima koji ga čine, da ga menjaju i da utiču suštinski na te odredbe koji se vašim amandmanima menjaju. Dakle, to je uvođenje novog načina pisanja zakona i predlaganja zakona. Zameram Skupštini što je uopšte prihvatila da na ovaj način stavi u proceduru predmetni zakon i da uopšte mi kao poslanici raspravljamo o tom zakonu, jer ovo je jedna vrsta bahatosti izvršne vlasti, koja nam predlaže jedan predlog zakona i onda ga u hodu dorađuje sa 40 amandmana, a zakon ukupno ima oko 270, a već posle člana 258. idu neke kaznene odredbe. Očigledno se određene suštinske odredbe zakona menjaju uplitanjem izvršne vlasti nakon predaje Predloga zakona u skupštinsku proceduru. Ponovo podvlačim, i ovaj zakon je, kao i svi ostali zakoni o kojima smo tokom proteklih dana raspravljali, dat u hitnu proceduru, u hitan postupak. Dakle, sve se tako nešto radi na brzaka, sve se nešto radi ad hok, i onda se očekuje da ovaj parlament ima ugled u javnosti, koji bi inače i trebalo da ima, jer se radi o vrhovnom zakonodavnom telu. Očekuje se od građana da parlament prihvate kao nekog ko donosi zakone, ko utiče na kreiranje zakona. Na ovaj način parlament faktički gubi i taj svoj smisao i tu svoju ulogu, jer jednostavno ne može da utiče na te izmene koje je Vlada u toku usvajanja ovoga zakona podnela na razmatranje Skupštini. Nakon ove moje primedbe vratila bih se na član 3. U stvari ovaj član 3. zakona se odnosi na značenje izraza i posebno bih se osvrnula na izraze, odnosno definicije aerodroma i letilišta. Očigledno postoji razlika između aerodroma i letilišta, očigledno postoji u značaju tih pojmova i uopšte u načinu tretiranja tih objekata, odnosno infrastrukturnih objekata, dakle, i za budući privredni razvoj tamo gde se nalazi aerodrom ili letilište. Zašto je to bitno po mom mišljenju? Bitno je iz tog razloga što Zrenjanin, mesto iz kojeg dolazim, ima već aerodrom od 1942. godine. To je najveći aerodrom C kategorije na Balkanu za avione od sedam tona nosivosti. To je aerodrom sa betonskom pistom dužine od 1.800 metara i širine 50 metara, koji je u trenutku izgradnje bio najveći na svetu, verovali ili ne. Pored te betonske piste, koja je na neki način oronula, ima i travnatu pistu, koja na svojoj površini ima izgrađene hangare. Dakle, ovaj aerodrom je prošao već prvu fazu izgradnje radi dobijanja statusa međunarodnog karaktera. Sada bi trebalo da se pređe na drugu fazu da bi se aerodrom priveo nameni. Međutim, šta se dešava? Dešava se to da se u budućem prostornom planu Srbije uopšte ne predviđa da ovaj aerodrom dobije međunarodni karakter, već ostaje na nivou letilišta, koje ima daleko manji značaj od onog koji ima međunarodni aerodrom. Mislim da su tu finansije od jako bitnog značaja za tretiranje ova dva pojma – aerodrom ili letilište. Za zrenjaninsku privredu je od izuzetnog značaja da dobije aerodrom međunarodnog karaktera, ne letilište, nego baš upravo aerodrom, jer privreda Zrenjanina može da iskoristi maksimalno tu mogućnost koju bi taj aerodrom dao tom delu Banata, tom regionu. Tako da je zaista potpuno nejasno ukoliko se pročita značenje izraza, odnosno definicija aerodroma i letilišta. Zašto se ipak odlučilo da zrenjaninski aerodrom dobije samo funkciju letilišta. Ovo sam morala da napomenem iz tog razloga, jer mesto gde se nalazi taj aerodrom ima odlične preporuke u smislu korišćenja vazdušnog prostora, određena ruža vetrova može maksimalno da se iskoristi, pa svi ti uslovi, kada se sumiraju, u stvari preporučuju upravo taj aerodrom, za budući aerodrom međunarodnog karaktera. Dakle, ovaj zakon, ukoliko se usvoji u formi u kojoj je predviđen, smatram da će u dobroj meri da postavi nove standarde u donošenju zakona, jer standard koji je započet tako što se skoro 20% zakona menja od strane predlagača, bez mogućnosti zakonodavnog tela da utiče na te izmene, jeste od i te kako velikog značaja za buduću praksu donošenja zakona.
Sedam i po minuta vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Reč ima gospodin Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine Mrkonjiću, moj amandman se odnosi na precizniju definiciju šta je to objekat, kako on treba da izgleda i kakva je namena predviđena za poletanje i sletanje vazduhoplova. Odnosi se na tačku 24. u kojoj se objašnjava – poletno-sletna staza je površina na zemlji, vodi ili odgovarajućem objektu, namenjena za poletanje i sletanje vazduhoplova. Naš amandman se odnosio na poletno-sletnu stazu koja je na površini zemlji, vodi ili odgovarajućem objektu namenjen za poletanje i sletanje vazduha. Zašto sam naveo "odgovarajućem objektu"? Zato što bi izbegli, recimo, situaciju da sin Tomislava Nikolića na svom novom objektu na Dedinju, na zgradu stavi aerodromsku pistu umesto krova, ili da u Bajčetini naprave aerodrom koji nema tehničke mogućnosti ni za šta, zato što mu je skromnost automobila toliko mala da je šteta kršiti taj auto po putevima i ulicama grada Beograda, pa čovek odluči da napravi sebi aerodrom ili mini-avion. Zbog toga odgovarajući objekat mora da ima definiciju gde može da postoji poletno-sletna staza. Znate, ako je neki luksuz neko sebi priuštio, ne može zloupotrebiti bezbednost u vazdušnom saobraćaju, i ta definicija bi morala biti usvojena, ne zbog samog teksta zakona, nego zbog okolnosti u kojima danas živimo. Da bi se ta bezbednost svela na najbolji mogući nivo, mi moramo imati definiciju precizniju na koji objekat se može staviti poletno-sletna staza. Zato vas molim da ovaj amandman prihvatite da ne bi imali ovih primera koje sam vam naveo.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? Imate reč gospođo Dimitrijević.
Poštovani predsedavajući, s obzirom na to da je kao cilj koji se usvajanjem ovog zakona postiže postavljeno činjenje tog prvog koraka ka približavanju našeg zakonodavstva zakonodavstvu EU, poslanički klub SRS razumeo je tu želju vlasti i odlučio je da predloži da ukoliko EU nekad, neke godine, 2015, 2016. godine, kao što je nedavno bilo prilike da čujemo od predsednika Republike ili neke druge godine, odluče da Srbija možda postane njen deo, mi smo odlučili da damo svoj doprinos poboljšanju teksta ovog zakona u vidu naših amandman. Ako Srbija nekad postane članica EU, eto, imaće zakon o vazdušnom saobraćaju napisan onako kako treba, a ako ne postane, a što je izvesnije, opet će imati dobro napisan zakon. Kako bi ovaj zakon zaista bio dobar, potrebno je prihvatiti amandmane koje je podneo poslanički klub SRS, kako na član 3. o kome sad govorimo, tako i sve ostale amandmane. Što se tiče člana 3, u njemu su data značenja izraza koji se koriste u ovom zakonu. Međutim, veliki deo članova zakona urađen je tako da čitav član ili neki od stavova, najčešće je to prvi ili drugi stav, predstavlja objašnjenje pojma, a ne pravnu normu, kako bi inače trebalo da bude. Ovi amandmani jesu tehničke prirode, ali urađeni su na način da se sve definicije termina nađu na jednom mestu, i to u članu 3, dok se iz ostalih članova koji se nalaze u predlogu zakona brišu, kako ne bi došlo do ponavljanja. Amandmanom koji sam podnela u ime poslaničkog kluba SRS predloženo je da se u članu 3. doda nova tačka 27a. Tu bi bilo definisano značenje termina strateški nivo upravljanja vazdušnim prostorom, koji se inače nalazi u članu 32. kao stav 1, čije smo brisanje predvideli, kako ne bi bilo dupliranja. Ukoliko biste prihvatili ove amandmane koje smo podneli na član 3, ovaj tekst zakona bio bi pravno i tehnički mnogo ispravniji.
Hvala, iskorišćeno je 25 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Momir Marković.
Pored toga što smo tražili da se u pojmovnik u članu 3. svrstaju svi pojmovi koji se nalaze u drugim članovima zakona i da ostali članovi zakona stvarno budu zakonske norme, ovde treba pored ovoga i još nešto reći. O funkcionalnom bloku, u zakonu u članu 39, piše – funkcionalni blok vazdušnog prostora je vazdušni prostor nezavisan od državnih granica, zasnovan na operativnim zahtevima. Dakle, nezavisan od državnih granica. Ako pogledamo, dame i gospodo, ove karte, ova tri predloga, videćete da je i te kako svrstan u okvir državnih granica. Naravno, zemlje koje upravljaju EU, koje iskorišćavaju tu grupu zemlja koja se zove EU u korist svoje nacije, nikad se neće odreći i vazdušnog prostora, pored ostalog, a i svih ostalih profita koji i u drugim granama mogu da dođu. Eurokontrol je vrlo vodio računa o granicama zemalja kao što je Nemačka, Francuska, Engleska itd, pa čak i kao što je Italija. U ovom bloku Centralnoevropske službe vazdušnog saobraćaja, Italija se odrekla dela svoje teritorije, dala je ovoj drugoj kontrolu da bi dobila deo skroz dole do Brindizija i da bi dobila onaj deo koji se odnosi čak i na Bugarsku, dabome i Srbiju, i da njihov regionalni centar za kontrolu leta bude u Italiji. Zašto? Tamo gde je centar, tamo idu pare od preleta, od kontrole leta itd. Jedino se o Srbiji nije vodilo računa kad su u pitanju granice i neće se voditi računa ako vlast ne povede sama računa o tome u ovim pregovorima. Ko je ovlastio gospodina Trgovčevića, bivšeg direktora Direktorata civilnog vazduhoplovstva, da potpisuje ovakve papire? Ne govorim o gospodinu Starčeviću, govorim o gospodinu Trgovčeviću, koji je bio direktor pre njega. Ovo je mogao samo ministar, mogla je samo Vlada uz saglasnost Narodne skupštine, jer se direktno zadire u suverenitet države, a da ne govorim o ekonomskim kategorijama, koje su poprilične, jer čuli ste podatak, 450.000 preleta ima otprilike, od 600 do 1800 dolara je cena preleta, da vas uzme kontrolor leta iz jedne teritorije i da vas prevede preko teritorije Srbije, odnosno preko teritorije koju pokriva Agencija za kontrolu leta i da vas preda drugom. O ogromnim se parama radi i upravo su zinuli zapadni prijatelji pojedinih naših državnika na te pare, suština je u tome.
Iskorišćeno je dva minuta i 55 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Svi naši amandmani na član 3. odnose se na pojmove koji su u upotrebi u Predlogu zakona i verovatno postoji potreba da se jednim članom definiše šta koji pojam znači. Naši ljudi koji se razumeju u ovo, a očigledno su pisali amandmane ti ljudi, smatrali su da ima puno deklarativnih odredbi koje ništa ne znače same po sebi, kao što se radi sa, recimo, članom 43, koji je jednostavno tako koncipiran i kao sam član nema nikakav smisao. Zato smo ovim amandmanima tražili da se sve ovo prebaci u pojmovnik. Nije to neki veliki problem, gospodine Mrkonjiću, da li će biti samostalan član ili pojam prebačen u član 3. Ovde se vidi da je možda u pitanju sujeta i inat ljudi koji se razumeju u ovu oblast. Ne ulazim u konkretna rešenja, jer to zaista ne znam, ali očigledno je da je naše amandmane pisao neko ko je u rangu generala koji zna te stvari i verovatno je proradila sujeta kod ovih vaših iz tehničkog osoblja. To je jedna dimenzija, nije neki veliki problem. Međutim, moram zbog javnosti da kažem, u vreme Savezne Republike Jugoslavije imali smo Saveznu upravu za kontrolu letenja. To je od 1992. godine praktično do 2000. godine, dok nije došla demokratija, paljevina, Evropa, NATO pakt itd, bila jedina profitabilna institucija u SRJ. Gospodine Mrkonjiću, oni su čak imali svoj račun u inostranstvu, gde su sve aviokompanije plaćale naknadu za prelet. Naravno, ta sredstva nikad nisu mogla da se prebace u SRJ, ali da nije bilo tih sredstava ne znam da li bi ijedna naša ambasada u inostranstvu mogla da plati vodu, struju, grejanje, putovanje, prisustvo itd. Hoću da kažem koliko je važna ta naknada, koliko je dobra ta naknada, ali ona se izgubila, gospodine Mrkonjiću, 2001. godine. Zašto? Zato što se pojavio onaj sistem "videla žaba gde se konji potkivaju, pa i ona digla batak da bi dobila potkovicu" i potonula. Zašto? Mi kao država smo izgubili kontrolu nad tom naknadom. Zašto? Zato što su se u međuvremenu ti poslovi poverili privatnoj firmi. To je tendencija u Evropi, to je činjenica, da su poslovi od javnog značaja, javna ovlašćenja, a vazdušni saobraćaj je svugde javno ovlašćenje, nadležnost države pre svega, pa sada država odlučuje kome će, šta i koliko da u toj oblasti da. Ne pričam o direktoratu, odmah da se razumemo, već pričamo o ovoj poluprivatnoj firmi. Sećam se da tamo beše i Katarina Andrić Milosavljević, novinarka, onaj Milosavljević što je Đinđića vodio u Dubaji, sećate se, veliki izvozni poslovi. Čujem da se sada tu nalazi i neki čovek koji je muž po funkciji bivše sekretarice Zorana Đinđića. Priča se o velikim parama. Priča se o tome da država nema uvid u ta sredstva i postavlja se pitanje – vazdušni prostor je prirodno bogatstvo Republike Srbije, kao što je etar, kao što se plaća naknada za televiziju za korišćenje frekvencije itd, ovde je to neko poklonio prividno zbog evropskih standarda poluprivatnoj agenciji. naravno, ona ima veliku odgovornost za bezbednost saobraćaja, ne sporim to, ali ako se prihvati taj koncept da svaka vaška može sa tehničkim sredstvima kadrovski da se osposobi, da dobije sertifikat, da radi neke delove ovog sistema, biće velika opasnost. Da bismo to predupredili, moramo da imamo mnogo rigoroznije odredbe o bezbednosti saobraćaja vazdušnog, moramo da imamo mnogo rigoroznije mere u pogledu odgovornosti svih učesnika u regulisanju bezbednosti saobraćaja. Stičem utisak da se tu javlja jedan vakuum koji koriste mangupi. Kriminalci su po prirodi inteligentni, znaju gde je materijalna korist i usmeravaju se. Vi ste to nasledili, odmah da se razumemo. To je Savezna Republika Jugoslavija odnosno državna zajednica SCG otkačila. Tamo je 98 prema 2%. Vodi se kao neko preduzeće, ali država nema uvid u materijalno-finansijsko poslovanje tog dela. Malo sam proširio ovaj amandman. Nemam nameru da se javljam više, ali želim da ukažem da je vazdušni saobraćaj broj jedan za državu. Javna ovlašćenja mogu da se predaju nekima. Vodite računa kome predajete javna ovlašćenja.
Za reč se javio gospodin Petar Jojić.
Gospodine predsedavajući, izvinjavam se, bio sam na Odboru za zaštitu životne sredine i zakasnio sam par minuta kad ste me prozvali. Ako mi dozvolite, govorio bih u vezi amandmana koji sam podneo. Ostajem kod tog amandmana i predlažem ministru da ga razmotri, i Vlada, ukoliko žele da ga prihvate. Međutim, zamolio bih gospodina ministra i postavio bih jedno pitanje koje je vezano za vazdušni saobraćaj - pitanje i status aerodroma Ponikve. Iz razloga bezbednosti letelica koje mogu da sleću na taj aerodrom, da li država i nadležni organi Srbije znaju ima li još uvek opasnih eksploziva i projektila koje je NATO bacio na Ponikve i taj aerodrom znatno oštetio i onesposobio? Da li Vlada i vi kao ministar imate u vidu da se taj aerodrom osposobi, a ujedno da se otklone svi eksplozivi kojih tamo ima jako puno? S te strane bih zamolio jedan odgovor. S druge strane, to iz razloga bezbednosti, uveren sam da su naši piloti izuzetno stručni, kvalifikovani, za razliku od nekih drugih, jer skoro je to bilo, a ne verujem kod nas da će to biti, ona dva u Hrvatskoj i oba padoše. Koji su to razlozi, ko to zna. Imam veliko poverenje u Vojsku Srbije i civilno i vojno vazduhoplovstvo. Dodao bih još nešto, neću se javljati ako treba za drugi amandman – šta je sa vojnim aerodromima kao što je Kovin, Sombor, Pančevo? Velike su površine poljoprivrednog zemljišta koje niko ne koristim, a to je zaraslo u korov. Velika je šteta za državu što se ne izdaju u zakup.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Reč ima gospođica Nataša Jovanović.
Gospodine ministre, shvatili ste da smo mi u ovom objašnjenju pojmova želeli da sve članove zakona koji definišu određene pojmove, kao što je slučaj u mom amandmanu, usluga komunikacije, navigacije i nadzora, premestimo u član 31, zapravo u član 3. odnosno 31a, da se doda u okviru člana 3. zbog toga što pretpostavljam da bi bilo lakše svakome ko želi da osnovno tumačenje zakona ima u vidu da krene od toga, od tog člana 3. Tako da će da se nadoveže i ova moja priča o članu 52. jer jednostavno moram da sledim tok ovoga što sam želela i tražila sam kasnije da se član 52. briše. Međutim, iskoristiću ovu priliku da postavim neka pitanja koja su interesantna javnosti, vama lično, ako možete sada da mi odgovorite, s obzirom na to da naša javnost malo zna o izradi, da li je on uopšte završen, tzv. Master plana Vlade Republike Srbije o vazdušnom saobraćaju, a konkretno hoću da pitam zbog aerodroma Lađevci, mada mi treba da imamo u vidu da Srbija ima mogućnost za obnavljanje ili za uvezivanje 16 malih civilnih aerodroma. Jer, ako se precizno izražavamo, a to je naša obaveza kada govorimo o ovoj oblasti,bez obzira na to da li se neko više ili manje u to razume, mi moramo da konstatujemo da Srbija sa ovakvim geostrateškim položajem nema vazdušnu luku, Beograd je samo međunarodni aerodrom, je li tako? Da bi on postao vazdušna luka u pravom smislu reči, on bi morao da ima prateću vezu odnosno umreženih, koliko postoji mogućnost, 16 aerodroma. Zbog čega to pitam? Zbog toga što je stvaranje mogućnosti za to direktno povezano sa razvojem drugih sektora naše privrede. Da bismo mi razvijali turizam u centralnoj Srbiji, u Boru, na jugu Srbije itd. mi moramo da imamo te tzv. male civilne i sportske aerodrome, jer ako neko hoće da dođe, imate na kraju krajeva, u prijateljskim zemljama Srbije ljude koji poseduju te male cesne, i hoće da povede neku delegaciju ili da napravi neki posao, jer to je sve biznis, kada neko ima taj mali avion i da krene na Kopaonik recimo, ili da dođe u Bor, on nema gde da sleti. Zapravomora da dođe u Beograd da obavi sve carinske i druge formalnosti, pa tek onda iz Beograda, kada završi sa svom dokumentacijom, da se uputi tamo gde je želeo. Ne može direktno da sleti u Suboticu, Vršac, Lađevce itd. Moje drugo pitanje je vezano za eventualnu mogućnost, a to je pompezno pre mesec dana Šutanovac najavio, ali nisam čula od vas, da će do kraja sledeće godine aerodrom Lađevci, koji ima idealan položaj na 39 kilometara od Kragujevca, 15 kilometara od Kraljeva, odnosno nekih 23 kilometra, to je moj kraj pa zato to precizno znam, od Čačka, da li zaista postoji mogućnost, a to bi i te kako za Srbiju, a pogotovo za srpski turizam i za posao uopšte, za razvoj privrede bilo moguće da se uradi do kraja sledeće godine, kao što je on to najavio? Da li je to samo neko od lažnih obećanja DS ili planirate za to da izdvojite sredstva? Znate, možemo da obećamo šta god nekome padne na pamet i svako želi da živi u uređenoj, razvijenoj državi, ali odakle para za to? Da li postoji mogućnost da nam kažete ima li naznaka, ko će da izdvoji ta sredstva i kada je moguće da se taj projekat završi, jer pored ova dva, niškog međunarodnog aerodroma "Konstantin Veliki" i beogradskog "Nikola Tesla", prvi korak ka stvaranju te vazdušne luke svakako bi, po našem mišljenju, a to je osnov programskog delovanja SRS, mogućnost za pretvaranje konkretno aerodroma Lađevci u civilni, ali i međunarodni aerodrom?
Iskorišćeno je dva minuta i 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Ministre, ako se prijavite odmah ćete dobiti reč. Izvolite.
Da odgovorim odmah gospođici Jovanović i gospodinu Jojiću. Jeste, gospođice Nataša, usvojen je Master plan saobraćaja do 2027. godine. U delu koji se odnosi na aviosaobraćaj imate dva aerodroma koji su danas praktično međunarodni, a to su niški i beogradski, i pet primarnih aerodroma, među kojima su i Ponikve, i Lađevci, i Batajnica, a koji su vlasništvo vojske. Tako da sada ide odgovor gospodinu Jojiću, tačno je da ima naoružanja, da ima u tim kaputirima oružja. Sve ono što ste rekli je tačno. Velika sredstva su potrebna za demontiranje svega toga, ali to moramo da uradimo. Vojska o tome vodi računa. Ne bih dalje komentarisao. Sigurno ćemo to uraditi. Što se tiče Lađevaca, 9. septembra je Vlada donela odluku da uđe u realizaciju projekta izgradnje, odnosno pripremu aerodroma Lađevci za međunarodni saobraćaj. Odvojeno su negde oko dve milijarde preko budžeta za Vojsku i rok završetka tog posla je kraj 2011. godine.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Nikolić.
Podneo sam amandman ispred SRS na Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju, i to na član 3, koji definiše pojmove, izraze koji se koriste u zakonu. Kao i moje kolege iz SRS, podneli samo da bi poboljšali zakon i sve one termine i definicije i pojmove smestili u taj član 3. Moj amandman bi bio u sledećem – u Predlogu zakona o vazdušnom saobraćaju u članu 3. posle tačke 32) dodaje se tačka 32a koja glasi – redovan avioprevoz je serija letova koja se odvija na unapred utvrđenoj liniji po objavljenom redu letenja ili koja se prepoznaje po redovnosti i u kome se ugovor o prevozu putnika, prtljaga, pošte i robe zaključuje neposredno između avioprevozioca ili njegovog punomoćnika i putnika, odnosno naručioca prevoza, prtljaga, pošte i robe. Zatim, linija je let u jednom pravcu između aerodroma prvog poletanja i aerodroma krajnjeg odredišta. Tekst člana ne predstavlja pravnu normu, već definiciju pojma. Zbog toga mu je mesto u članu koji definiše termine.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević, koji ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, u Predlogu zakona o vazdušnom saobraćaju, u članu 3, posle tačke 32. dodaje se tačka 32a koja glasi – vanredni avioprevoz jeste svaki javni avioprevoz koji nije redovan avioprevoz, a naročito obuhvata čarter prevoz, aviotaksi, panoramsko letenje i medicinski prevoz. Čarter prevoz je prevoz putnika, prtljaga, pošte i robe koje se obavlja pod posebno dogovorenim uslovima, kao pojedinačni let ili kao serija letova. Aviotaksi je prevoz putnika, prtljaga, pošte i robe koji se uobičajeno obavlja vazduhoplovom manjeg kapaciteta kao pojedinačni let. Panoramsko letenje je prevoz koji se odvija u prečniku od 50 kilometara od referentne tačke aerodroma poletanja i radi razgledanja objekata na zemlji u kome vazduhoplov sleće na isti aerodrom sa koga je poleteo, izuzev kada se leti balonom. Medicinski prevoz je prevoz bolesnih i povređenih lica i osoba sa invaliditetom vazduhoplovom koji je opremljen neophodnom opremom za medicinski prevoz. Tekst člana ne predstavlja pravnu normu već definiciju pojma i zbog toga mu je mesto u članu koji definiše termine. Cilj amandmana je poboljšanje Predloga zakona.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite, gospodine Munjiću.
Gospodine ministre, kao što smo čuli od poslanika SRS, ovim članom 3. bliže se određuje značenje pojedinih izraza u ovom predlogu zakona i ovim amandmanom sam tražio da pružalac usluga u vazdušnoj plovidbi bude u ovom članu 3, koji određuje značenje pojedinih izraza, a ne u članu 64. kao pravna norma, kao deo materijalnog prava, smatrajući da je to ispravnije. Upravo amandman na član 2. koji sam podneo je i logičan sled ovog prvog amandmana. Smatram da ovim amandmanom se u stvari na jedan precizniji i ispravniji način reguliše ovo pitanje i da se ova oblast nalazi na onom mestu ne kome je to ispravnije i preciznije u zakonu. Međutim, kao što je u ranijem obraćanju rekao i kolega Krasić, mislim da nije od suštinske važnosti, mada je bilo dobro radi preciznijeg određivanja pojmova u zakonu, ali ipak, od suštinske važnosti nije, nego bih se u par rečenica osvrnuo kako to radi i posluje, i u kakvim to okolnostima i s čime se susreće domaći avioprevoznik, nacionalni avioprevoznik JAT. Voleo bih da u vezi ovog što ću izneti vi date svoj komentar kao ministar nadležan za poslove saobraćaja. Gospodine ministre, kao što vam je sigurno poznato, pre par dana na pariskom aerodromu "Šarl de Gol" došlo je do jedne incidentne situacije sa jednim našim avionom. Naime, JAT boing 737, od strane SAFA inspekcije, francuske inspekcije, nije dozvolio dozvolu da uzleti. Radilo se, po njihovom stručnom mišljenju, o određenim tehničkim problemima na avionu. Kako su oni konstatovali, a SAFA inspekcija je, da podsetim, inspekcija koja utvrđuje bezbednost stranih letelica u vazdušnom prostoru Francuske. Oni su utvrdili da taj avion ima, kako su naveli u svom izveštaju, određenih pukotina u svom trupu. Nisu dozvolili da JAT avion uzleti. Posle toga je ispalo da je u stvari tu došlo do običnog pucanja farbe, da nikakvih pukotina na trupu nije bilo. JAT avion je uzleteo, kako sam obavešten i poleteo sa francuskog aerodroma, doduše, bez putnika, ali je drugi avion mora da preveze tih stotinak i nešto putnika. Neki kažu da Francuzi vrše svojevrstan pritisak putem te SAFA inspekcije, kako bi JAT ervejz kupio letelice od francuskog proizvođača. Gospodine ministre, šta je ovde tačno? Da li je bilo kvara na avionu ili nije bilo kvara? Da li je taj kvar, ako ga je bilo, suštinski važan bio za poletanje ovog aviona sa francuskom aerodroma? Da li je država reagovala na to? Da li je naša Vlada reagovala na to? Da li je na ovo reagovao direktor JAT, gospodin Srđan Radovanović i kako? Da li je tačno, naposletku, gospodine ministre, da su Francuzi nakon ovog incidenta obavestili sve aerodrome o ovom incidentu i da Jatovi avioni nisu bezbedni za vršenje leta, za prevoz putnika? Ako je tačno ovo, da su oni obavestili sve druge aviokompanije, sve druge aerodrome, gospodo, šta vam to zapadni prijatelji rade? Kuda ovo sve vodi? Hteo sam da kažem još nešto. Pre nekoliko dana je obavljeno, kada bude došla u posetu Srbiji supruga onog Monikinog iz ovalnog salona, da će nebo nad Srbijom da obezbeđuju vojnim vazduhoplovima. Obzirom kako nam tretiraju civilno vazduhoplovstvo i u kakvom je stanju naše vojno vazduhoplovstvo, i na kraju čitava Vojska Srbije, mislim da postoji ozbiljna zabrinutost vaših prijatelja iz SAD u pogledu njene bezbednosti nad nebom Srbije. Očekujem odgovore na ova pitanja od vas.
Tri minuta vremena poslaničke grupe. Izvolite, ministre.
Da ne ulazimo u špekulacije šta je bilo i kako je bilo i šta ko misli od ovih drugih institucija, naravno, ne od našeg poslanika, njemu se zahvaljujem na ovom pitanju. Što se tiče bezbednosti JAT aviona, oni su maksimalno bezbedni. Država čini sve da oni ovakvi kakvi su izdrže. Naravno da špekulacija uvek ima, ali nikakav pritisak bilo koga na bilo koji način prema Vladi Republike Srbije neće dati rezultate, pa ni dotične kompanije o kojoj vi govorite ovde. Što se tiče ostalih JAT aviona, vi znate, i sada ću da odgovorim na jedno pitanje, mislim da je kolega Hajdarević iz LDP-a postavio to pitanje oko kredita za JAT. Država i Vlada Republike Srbije je jasna u stavu da JAT kao kompanija treba da izdrži još ovu godinu. Zbog toga smo im i dali svojevrsnu garanciju za tih 50 miliona kredita, da bi mogli da rešavaju svoje tekuće probleme. Početkom iduće godine, ako se ne dogodi da, ne volim da koristim taj termin, ali ne mogu da se setim sada nekog boljeg termina, ne prodamo JAT ili ne nađemo strateškog partnera, onda da država donese odluku šta sa JAT dalje. Moj lični stav je da Srbija treba da ima avio kompaniju i na tome bih se zadržao, ne bih išao dalje. Svi avioni JAT i sve letelice JAT danas su osposobljene maksimalno. Saradnja između JAT i tehnike JAT je besprekorna. Komitetom za bezbednost saobraćaja rukovodi inženjer Miljković, koji sedi sa moje leve strane, drugi od mene. Ima dnevne operativne zadatke da prati to. Očekujem da ćemo danas dobiti izveštaj od francuskog inspektorata u vezi toga šta je i zbog čega je JAT avion vraćen.
Vlada je podnela amandman kojim je predložila izmenu u naslovu iznad člana 5. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić, zajedno su podneli amandman kojim su predložili izmenu naslova iznad člana 5. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Zlata Đerić.
Poštovani gospodine ministre, dosledno ovome što ste rekli i što smo mi rekli, obrazlažući naš prvi amandman danas, dakle, Vlada je prihvatila 30 amandmana Nove Srbije od ukupno 46 koje smo podneli. Na tome vam se zahvaljujemo. Time smo direktno dobili priznanje da je zakon koji je gospodin Velimir Ilić u svom prethodnom mandatu radio bio kvalitetan i usklađen sa onim što je EU tražila. O ostalim amandmanima se više nećemo javljati, samo smo želeli da vam se zahvalimo što ste javno izneli tu vrstu ocene koju ste izneli o prethodnom zakonu.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Reč ima gospodin Marković.
Mi iz SRS smo, pripremajući se za ovaj zakon, naišli na jednu nelogičnost. Predlažemo da se u članu 5. ta nelogičnost ispravi. Kaže – državni vazduhoplovi su vojni vazduhoplovi, vazduhoplovnih organa unutrašnjih poslova, carinski vazduhoplovi, kao i vazduhoplovi koji se isključivo koriste za prevoz šefova država ili vlada i visokih državnih delegacija. Dame i gospodo narodni poslanici, svaki vazduhoplov koji se koristi za prevoz šefova država ili vlada automatski dobija status državnog vazduhoplova. Da vas podsetim, avion Stanka Subotića-Caneta je pre nekoliko godina vozio jednog našeg visokog funkcionera, čini mi se da je bio premijer, u Dubaji. Vazduhoplov Stanka Subotića-Caneta nije državni vazduhoplov, ali onog trenutka kada je premijer Vlade Srbije seo u taj avion, on je dobio status državnog aviona. S druge strane, avioni koje ima Vlada, koje ima ova država, kada recimo budu izdati nekoj delegaciji da je prevezu od jednog aerodroma do drugog, od jedne zemlje do druge, nemaju u tom slučaju status državnog vazduhoplova, bez obzira što je vlasnik država.
Na član 5. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Članom 5. definisali ste civilne, vojne i državne vazduhoplove, gde ste nedopustivo u stavu 2. pomešali vlasništvo i putnike kao kriterijum za određivanje nekog vazduhoplova kao civilnog ili državnog. Naime, stavili ste da su državni vazduhoplovi vojni, organa unutrašnjih poslova, carinski i oni koji se isključivo koriste za prevoz šefova država, znači, sada su putnici kriterijum. Mi smo amandmanom predložili da to definišete kao vazduhoplove u vlasništvu Republike koji se koriste isključivo za službene potrebe državnih organa, čime vam se ne sužava ovako način njihove upotrebe kada se voze određeni putnici, već se ostavlja državi, kao jednom ozbiljnom organu, da odredi ko će se voziti tim avionima. Ta vrsta zablude koju unosite ovakvim načinom definisanja člana 5. je ista takva zabluda, ali sa mnogo većim posledicama na koje želim ministra da upozorim kada mu kažu da pare od naplate rutnih naknada dobijaju od "Eurokontrola". Državno nebo nad Srbijom je vlasništvo države Srbije, a ne "Eurokontrola", čiji smo član. Po principu članarine i zajedničke bezbednosti, mi učestvujemo u finansiranju "Eurokontrola", imamo neke obaveze kao članovi. Čitam vam stav 523, gde se kaže da se za rutne naknade, znači za prelete, ukupna naplaćena sredstva, po odbitku troškova Evropske organizacije za bezbednost vazdušnog saobraćaja "Eurokontrol", uplaćuju na račun Direktorata civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije, na račun Uprave za civilno vazduhoplovstvo Republike Crne Gore i na račun Agencije za kontrolu letenja Srbije i Crne Gore d.o.o. Nemojte da vas varaju i da kažu da dobijamo od nekoga pare jer su to pare koje se naplaćuju za rutne naknade nad našim nebom, po odbitku troškova koje idu "Eurokontrolu". Čitam iz pravilnika SMACE, to je naš provajder za Srbiji i Crnu Goru i molim vas, ako je na 19. sednici saveta DCV doneta odluka koliko treba da primaju članovi Saveta, poštujem vas koji ne primate tu naknadu, ali zar nije rešenje da vi kao članovi Saveta tražite da se ukine nešto što vam određuje pravo da primate godišnje vas desetoro četiri i po miliona, pa da se to negde i uloži? Jer je to način gazdovanja parama, pa da onda i one koji vam nude mrvice sa svoga stola dovedete u red time što ćete staviti šapu nad blago Republike Srbije koje se zove naplata za ove rutne naknade i prelete.
Iskorišćeno je minut i 15 sekundi. Reč ima ministar.
Sada ovo što ste mi rekli, tražim danas da se naknada za mene ukine. Hvala.
Hvala, ministre. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, gospodine Markoviću.
Član 7. stav 2. Radi se letovima posebne namene. Oni imaju prednost nad ostalim letovima, izuzev nad letovima kod kojih je pilot vazduhoplova objavio stanje nužde itd, kod kojih je stanje nužde očigledno i kojima preti nezakonito ometanje. Amandmanom smo tražili mi, srpski radikali, da se ovo "nezakonito" briše. Onda bi bez toga ostalo "kojima preti ometanje" itd. Baš bih voleo da zakonopisac kaže koje je to zakonito ometanje, pošto je ovde nezakonito. Dame i gospodo, ako uskoro postanemo vodeća zemlja EU, od nas će prepisivati zakone, kao što mi sada prepisujemo od drugih. Nemojte da se brukamo, da kažu da su ovo nepismeni pisali. Nezakonito ometanje. Svako ometanje je nezakonito. Zbog toga tražimo da se reč "nezakonito" briše i da se ovaj amandman usvoji, da ovaj član ovog zakona stvarno ima smisla. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Markoviću. Na član 8. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslaniciVelimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Reč ima gospodin Nikola Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 8. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju. Moj amandman se odnosi na stav 2. ovog člana 8. Podsetiću vas da ovaj stav propisuje uslove pod kojima se može leteti iznad naseljenih mesta, industrijskih i drugih objekata visinom koja je manja od propisane visine. Obzirom da se radi o zaista jednoj specifičnoj situaciji gde ne sme da se dogodi nijedna greška, mi u SRS smo smatrali da na određeni način u ovu materiju, u ove poslove treba da bude uključen i MUP. Naravno, mi smo razmišljali o tome. Kontrola letenja nije izvorno nadležnost MUP i da se te stvari reše jednim podzakonskim aktom. Međutim, u odgovoru Vlade stoji ono što sam rekao, da to nije nadležnost MUP. Mi znamo da to nije nadležnost, ali pošto se radi o jednoj osetljivoj stvari, smatram da bi MUP trebalo da ima određene ingerencije, određeno učešće u ovome ovde. Pogotovo mi znamo da se aerodromi i kod nas i u celom svetu nalaze uglavnom u većim gradovima, odnosno u okolini većih gradova, kao što je kod nas u Beogradu ili Nišu. Konkretno znam da ovakvih problema ima u Nišu sa niškim aerodromom "Konstantin Veliki". U delu grada u kojem živim, iznad tog dela grada sleću i doleću na niški aerodrom "Konstantin Veliki" dolaze avioni i jednostavno lično sam svedok, kao i mnoge Nišlije, da ovakvih problema ima i da može ovakvih problema da se nađe.
Iskorišćeno je 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Gospodine Markoviću, izvolite.
Ovde sam sad u dilemi. Ili je ovaj član zakona prepisivan, pa pogrešno preveden sa engleskog ili je prepisivan iz jednog našeg naučnog dela, pa je onda, da ne bi bilo viđeno da je prepisan, jedna reč iskrivljena i samim tim ceo član gubi smisao. Iz vazduhoplova se za vreme leta ne smeju izbacivati predmeti, tečnosti, izuzev ako je ugrožena bezbednost leta ili obezbeđivanje vazduhoplova. Sama reč "obezbeđivanje" ništa ne znači i nema nikakvog smisla, a ovde se očigledno radi o naučnom radu koji je na fakultetu bezbednosti i gde postoje naučna istraživanjau kojima se jasno definisalo i razgraničilo značenje pojma "bezbednost" i "obezbeđenje". Da se baš ne bi,u vazdušnoj plovidbi, naravno, prevelo "obezbeđenje", onda ide "obezbeđivanje". Ili ona prva dilema – reč "sejfti" zamenili pojmom "obezbeđivanje", odnosno "obezbeđenje", ali pogrešno prevedeno, pa je ispalo "obezbeđivanje". Gospodine ministre, vi ovo niste pisali, ali imate ovlašćenja da intervenišete, umesto reči "obezbeđivanje" usvojite ovaj amandman, neka stoji reč "obezbeđenje" jer bezbednost može biti ugrožena, ali obezbeđivanje ne može biti ugroženo. Zahvaljujem, gospodine ministre.
Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima dr Milan Knežević.
Poštovani predsedavajući, gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 9. Taj član 9, radi javnosti da kažem, odnosi se na izbacivanje predmeta i tečnosti iz vazduhoplova, gde se predviđa kada se ne sme izbacivati i situacije koje izuzimaju ove trenutke kao što je izbacivanje tečnosti i predmeta u poljoprivredi, šumarstvu, zdravstvu, kod raznih elementarnih nepogoda. U ovom regulisanju na kraju se kaže da ministar nadležan za poslove saobraćaja bliže propisuje sve ove uslove u ovim situacijama. Naš amandman glasi da se u tom članu 9. reči – ministar nadležan za poslove saobraćaja zamene rečju – Vlada. Naše obrazloženje zašto bi ovo trebalo uraditi jeste da se u Ustavu, u članovima 123. i 126. stav 2, propisuje da opšte akte koji se donose radi izvršavanja zakona mogu donositi samo organi državne uprave, odnosno ministarstva, organi u sastavu ministarstva i posebne organizacije, kako je uređeno Zakonom o državnom upravi. Dakle, sve ovo navedeno govori u prilog tome, ministar nije organ uprave i praktično nije ovlašćen za donošenje ovih propisa. Imajući sve ovo u vidu, pozivajući se na Ustav, na član 123, i Zakon o Vladi, takav podzakonski akt može doneti samo Vlada. Mi zato predlažemo da se u ovom članu promeni i da Vlada bude za to zadužena da donese propise. Da pomenem da još u nekim članovima ovog zakona isto imamo za neke druge odredbe o kojima će moje kolege da govore, isto propisuje ministar, tako da bi ova odredba trebalo da se promeni. U vašem odbijanju amandmana, u obrazloženju se Vlada poziva na Zakon o državnoj upravi i kaže da naš amandman nije u redu, a zadnja rečenica je u suštini, kada je nadalje reč o propisu, pošto se radi o izbacivanju predmeta i tečnosti iz vazduha u toku leta, nije sporno da ove uslove propisuje Vlada. Suština je da se smatra da je ovo neki posao i da Vlada ne treba sebe da zamara time. Ovde je sporedno da li je celishodno. Ako je zakonom uređeno, ako se tu radi o zakonskom uređivanju ovakvih akata, onda je sporedno da li je nešto celishodno, tako da smatramo da i u ovom članu i u onim budućim članovima gde je ovakva intervencija, odnosno gde je predviđeno da ministar treba da reguliše ovo treba promeniti u to da Vlada bude ta koja će da reguliše sve ovo.
Minut i pedeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.)
Stav 3. člana 10. kaže: ''Za eventualnu štetu koja je nastala usled lansiranja raketa i drugih letećih objekata odgovorno je lice koje je raketu lansiralo, odnosno drugi leteći objekat lansiralo.'' Ne može se tražiti odgovornost pojedinaca u ovakvim momentima, jer u tom slučaju postoji, prvo, odgovornost onih koji su propisali pravila ponašanja i odgovornost nadređenih tom licu. U ovom slučaju ćete doći u situaciju da na protivgradnoj rampi, a dobio je nalog da lansira raketu i ta raketa, jer je bila zabrana, a taj njegov nalogodavac nije znao ili nije obratio pažnju na to i protivgradna raketa nanese određenu štetu. Hoćete u zatvor onoga ko je raketu lansirao ili onoga ko mu je naredio ili onoga pre svega ko je propisao kako i u kom slučaju se lansiraju rakete, a da je taj deo ispustio. U Evropi, kojoj mi hrlimo i u koju samo što nismo ušli, a kada ćemo ne zna se, proaktivni pristup bezbednosti odavno podrazumeva sistemsko delovanje i ugrožavanje, i iz ovoga je očigledno da naši vazduhoplovni organi i rukovodioci prihvataju samo formu proaktivnog pristupa, a u suštini deluju reaktivno. Zbog toga smatram, gospodine ministre, da bi mnogo poboljšali zakon ukoliko ovaj amandman prihvatite.
Na član 11. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 12. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju. Dakle, tu sam predložio da se drugi stav ovog člana briše. Podsetiću na šta se odnosi ovaj drugi stav, naime, on se odnosi na to pod kojim uslovima se može dozvoliti stranom vojnom vazduhoplovu da nosi aktivno napunjeno streljačko, raketno ili bombardersko naoružanje i aktivnu opremu za snimanje iznad naše zemlje. Tražio sam brisanje ovog stava iz razloga što Srbija nije članica nijednog vojnog pakta, nije članica NATO pakta, a proklamovana politika koju vodi ova vlada da nam u ovom trenutku NATO pakt nije prioritet, možda će neka druga vlada imati takav prioritet, ali ako do toga dođe, čemu se mi suprotstavljamo u SRS, onda neka se te stvari menjaju. U obrazloženju Vlade za odbijanje ovog amandmana navodi se kako su već prihvaćeni odgovarajući međunarodni ugovori i da je to razlog zbog čega ovaj stav mora da stoji, odnosno razlog zbog čega se ne može prihvatiti moj amandman. Ovaj put bih pitao gospodina Mrkonjića, možda to i nije vaša nadležnost, koje smo mi to ugovore i sa kojim zemljama potpisali da bi mogli njihovi vazduhoplovi da lete i da nose aktivno streljačko, bombardersko i svako drugo naoružanje iznad naše zemlje? Gotovo sam siguran da su ti ugovori potpisani isključivo sa zemljama članicama NATO pakta i zato sam tražio brisanje ovog stava, jer verujem da ova vlada nije potpisala takav ugovor ni sa Rusijom, ni sa Kinom, ni sa nekom drugom nama prijateljskom zemljom. Stiče se utisak da se na mala vrata amnestira NATO pakt za sve ono što je uradio Srbiji u vreme bombardovanja. Možda će nekada te iste članice NATO pakta, odnosno zemlje NATO pakta u istoriji koju budu predavali svojoj deci govoriti da oni nisu vršili agresiju nad zemljom Srbijom, nego je to bio predmet nekog ugovora, to su bile vežbe, ali u toku tih vežbi dešavale su se kolateralne štete, gde su oružja i bombe ispadali iz aviona po gradovima Srbije.
Iskorišćeno je 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima Jorgovanka Tabaković.
Principijelno, mi ove amandmane, a ima ih više, gde se reči "ministar nadležan za poslove saobraćaja" zamenjuju rečju "Vlada", nećemo braniti baš tim konkretnim razlozima jer smo ih već obrazložili u onome što je govorio prof. dr Milan Knežević. Koristim ova dva minuta da zamolim gospodina Mrkonjića, kao ministra, da ne shvati lično i da ne banalizuje problem njegove naknade, već odluke Saveta čiji je član, a koja je nezakonito doneta od strane direktora Direktorata. Molim vas, nemojte da stvaramo zabludu u javnosti da je bitno 75 hiljada mesečno puta pet članova Saveta, puta godinu dana, jer su u pitanju stotine miliona evra koje su ostale van domašaja Vlade, budžeta i građana Srbije. U tome je odgovornost, najmanje vas, jer ste vi najkraće član Saveta, nego je najduže onih koji do 2003, a posebno od 2003. godine, pa 2006. jesu dozvolili da se ogroman novac izvuče iz budžeta, a nad državom ostane odgovornost za sigurnost neba nad Srbijom. Molim vas, nemojte da prevodimo stvari sa manje značajnih ili gotovo beznačajnih, a da ove koje su strašno važne i značajne zanemarujemo. Ne bih želela da vas ijednog trenutka naljutim jer vi meni niste ni cilj, niti je način da se vi odreknete naknade time što ćete reći na televiziji da nećete da primate, čime mi samo dokazujete da, kao jedan od pet članova Saveta, u stvari nemate moći da se izborite sa onim što se tamo dešava.
Reč ima ministar Mrkonjić.
Predložiću Savetu da ukine nadoknade, a tvrdim da Savet ima takav sastav, još jedanput, gospodina Šutanovca, druga Ivicu Dačića, gospođu Dianu Dragutinović i mene, da drži stvari pod kontrolom. Ovo čega se plaši gospođa Tabaković, toga sigurno neće biti. Da li ste zadovoljni sada? Još niste? Žao mi je, moraćemo više da razgovaramo.
Hvala, gospodine Mrkonjiću. Narodni poslanik Dušan Marić podneo je amandman kojim je predložio izmenu naziva Glave dva iznad člana 14.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Gospodine Markoviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 14. stav 2. kaže se: "Pružaoci usluga u vazdušnoj plovidbi, avio-prevozioci, operateri aerodroma, vazduhoplovno-tehničke organizacije koje se bave održavanjem vazduhoplova i drugi subjekti koje odredi Direktorat (u daljem tekstu: vazduhoplovni subjekti) primarno su odgovorni za bezbedno obavljanje svojih delatnosti ili pružanja usluga, a za bezbedno obavljanje poslova u okviru vazduhoplovnog subjekta odgovorni su i svi pojedinci koji u obavljanju svojih poslova utiču na bezbednost". Tražio sam da se reči "u obavljanju svojih poslova utiču na bezbednost" zamene rečima "obavljaju poslove od uticaja na bezbednost, ako ih obavljaju suprotno utvrđenim pravilima". Ne može se tražiti odgovornost pojedinaca ukoliko obavljaju poslove u skladu sa utvrđenim pravilima. U tom slučaju odgovornost mora preuzeti subjekt ili rukovodioci koji su ta pravila propisali. Organi i rukovodioci se u ovom slučaju štite, a slabosti u svom radu prebacuju na neposredne izvršioce. Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, svi ste u preduzećima u kojima ste radili, dok vam DOS nije preduzeće zatvorio i prodao, imali priliku da određene norme ponašanja, pogotovo iz bezbednosti, primenjujete. Ukoliko niste primenjivali i pri tom je došlo do povređivanja vas ili nekog drugog, onda ste bili krivi vi. Ukoliko su primenjivane norme, onda je odgovornost bila na nekom drugom. Ne mogu se propisati pravila ponašanja i ako se čovek u skladu sa pravilima ponaša i dođe do incidenta, tragedije, u krajnjoj liniji, ne može biti odgovoran pojedinac. Onda možda ne valjaju pravila, a u tom slučaju ne valjaju oni koji su ta pravila pisali i onda je odgovornost na njima,a ne na neposrednom izvršiocu. Ovako se koristi prilika da se kompletna odgovornost svede na neposredne izvršioce, na najniže činovnike ili, u ovom slučaju, na kontrolore leta koji se pridržavaju propisa, a desi se nešto. Da li su krivi kontrolori leta koji su pre nepunu godinu dana bili u situaciji da apsolutno mogu samo da plaču na onom mestu u onoj kuli, jer je na dva sata nestalo struje, dva sata su avioni iznad Srbije bili potpuno slepi, dva sata je neko doveo u opasnost ogroman broj vazduhoplova koji lete iznad Srbije. Zbog čega? Zbog toga što nije obezbeđeno sekundarno i tercijalno napajanje, a bili su obavezni. Zbog čega? Zbog toga što je današnji predsednik upravnog odbora, ovdašnji direktor kupio nepouzdane agregate i agregati su onog trenutka kada je trebalo da se aktiviraju, čim je nestala struja, zatajili. Da bi se ispeglala stvar, tadašnji direktor, sadašnji predsednik upravnog odbora Nikola Stankov priča – napravio sam podvig, jer sam, čini mi se nemački avion bezbedno spustio na aerodrom iako mu je jedan motor bio pokvaren, prestao je da radi. Dame i gospodo, to je uobičajena procedura. Toliko puta se desi da jedan motor otkaže i da sa jednim ili dva motora, zavisi koliko ima taj vazduhoplov, uz posebne vanredne mere, uz prioritet itd, ti kontrolori leta, koji rade izuzetno odgovoran posao i imaju veliku platu, ali je činjenica da su svaki dinar zaradili. Svaki dinar koji kontrolor leta odnese kući je zaradio. Mi iz SRS ne govorimo o visokim platama kontrolora leta, nego o visokim platama onih koji su iznad kontrolora leta i onih koji su okolo, a koji su miljenici Nikole Stankova. Proverite, gospodine ministre, da li je tačno da, recimo, daktilograf prima 106 hiljada, a da kontrolori leta primaju 300 hiljada, da okruženje Nikole Stankova prima 500-600 hiljada mesečno. Proverite, pa na nekom sledećem zakonu, kad budemo radili, molio bih da me obavestite. Sada koristim vreme ovlašćenog predstavnika. O bahatosti gospodina Nikole Stankova bih hteo još nekoliko reči da kažem. Gospodine ministre, kao inženjer, kao stručnjak, šta mislite da li je u oblasti elektronike vrhunska svetska sila Vijetnam? Nije. I vi i ja se slažemo. Nisam inženjer, ali sam pročitao ponešto i slažem se. Upravo je odatle uvezena oprema, od "giganta" iz Vijetnama. Šta mislite, šta je razlog? Cene nisu, cene su svetske. Da nije možda provizija, gospodine ministre? Gospodine ministre, taj isti je, dok je bio direktor, naložio izgradnju radara na Kopaoniku. Kompletan radar je urađen, ugrađena je kompletna oprema, a radar ne radi. KFOR ne dozvoljava aktiviranje tog radara, ali to gospodinu Nikoli Stankovu nije smetalo da kupi četiri para motornih sanki, da obilazi taj radar. Čini mi se da se te sanke koriste u neke druge svrhe jer, koliko sam čuo, nisam skijaš, ali kažu da tamo ima mnogo lepih skijaških terena i da je zimovanje na Kopaoniku izuzetno atraktivno, pa možda te sanke koriste gospodinu Stankovu da, ako ne može da priđe radaru, onda sa onog drugog brda da vidi kako mu izgleda radar, ona lopta koja se nalazi na tom radaru. Da li znate, gospodine ministre, da je, možda ne ove godine, ali prošlih godina po desetak-petnaest vrlo luksuznih automobila kupovano i deljeno uglavnom onima koji rade? Da li znate da ako ima negde mobinga u Srbiji, ima ga upravo u kontroli leta? Ko god se zamerio malom žutom "fireru", kako zovu, inače, iza leđa, jer ne smeju da mu kažu u lice, tog sekunda će dobiti otkaz, bio je šikaniran, pa je, recimo, prebacivan, jer je ovo Srbija i Crna Gora, na svakodnevni posao u Golubovcu? Da li znate da je radar u Golubovcima tri puta skuplji nego što bi inače koštao? Tačno je da sredstva koja se ubiraju od kontrole leta treba da idu za taksu za zagađenje itd, i jedan deo sredstava mora da se troši, ali veliki deo sredstava mora da se troši u Srbiji. Znate li kako Nemačka rešava, pošto te pare ne idu u budžet? Nemačka napravi radar na Murtenici, ko što je napravio Nikola Stankov, pa onda napravi autoput do Murtenice, pa dovede i vodu do Murtenice, pa dovede i struju do Murtenice, pa usput takav kapacitet da se i ona sela pokriju. Nemačka koristi svaki evro i vrlo malo ili nimalo ne vraća Evrokontrolu na kraju godine. Da li znate da je Agencija za kontrolu leta d.o.o. useljena ovde u Nikole Pašića br. 7? Zanima me čija je to zgrada? Da li znate još gomilu toga? Pitanje je gde je preseljen deo Agencije koji je bio u SIV 3 i plaćao kiriju državi Srbiji, jer je SIV 3 vlasništvo države Srbije? Da nije preseljen u neku privatnu kuću, tamo negde kod Uprave carina? Da li se tom privatniku ne plaća? Ko je taj privatnik i koliko se plaća? Gospodine ministre, uz svo uvažavanje vašeg ogromnog posla koji imate na ovom delu, jer možemo pričati, možemo vas voleti ili ne voleti, ali je evidentno, kad krenem za Novi Sad vidim onih 20–tak kilometara napravljene druge trake itd, ali morate da odvojite vreme i morate da nađete način da pretrkeljišete malo finansijsko poslovanje Kontrole leta. Ubeđen sam da ćete naći svašta vi kao inženjer, a povedite sa sobom i ekonomiste, povedite sa sobom i one koji se razumeju, da saberu dva i dva - četiri ili im je to posao. Verujte da ćete naći mnogo štošta. Sumnjam o ovim velikim parama o kojima se radi, o kojima pišu novine, sumnjam da je bar još toliko na tendere, na javne nabavke, na odabir proizvođača opreme itd, jer što bi direktor jedne firme, jedne velike američke firme, koja je proizvođač opreme, baš branio Nikolu Stankova? Šurak mu nije, rođak mu nije, jer on je Amerikanac, a ovaj je ovde. Osnovna karakteristika Nikole Stankova, ono što ga je kvalifikovalo da dođe na to mesto je upravo ono o čemu je govorio gospodin Krasić. Osnovno mu je zanimanje bilo muž Biljane Stankov, šefa kabineta pokojnog premijera Zorana Đinđića. Da li znate da se on pripremao da napravi repetitor, odnosno radar u Bugarskoj? To je nekako država sprečila, neko sprečio ili mu neko već rekao - nemoj da se praviš blesav, to je ipak tuđa država i ulagati u tuđu državu. Možda je to bio projekat ovih funkcionalnih blokova o kojima govorimo danas? Jednog trenutka kad ovi funkcionalni blokovi profunkcionišu, država Srbija ili neće imati regionalni centar, ili će ga imati sa Makedonijom, Albanijom i Kosovom, ali će Nikola Stankov, i ovih 10-15 oko njega, koji su se već dogovorili sa tim iz Eurokontrola koji radi, e oni će već otići u Eurokontrol na vrlo plaćena mesta. Šta ćemo sa našim kontrolorima leta? Još jedna stvar i taman da iskoristim ova tri minuta i time ću završiti. Svojevremeno kada je bila Savezna uprava za kontrolu leta, imalo je civilno-vojno komponentu, imali smo oficire koji su vodili vojne avione i imali smo civilne kontrolore leta. Onda 2006. godine svi oficiri koji su imali sve dozvole za kontrolu leta su otpušteni, smenjeni, oterani na druge dužnosti ili poslati u penziju. Tako da imate situaciju da jednog čoveka koji je potpukovnik, koji ima sve svetske dozvole za kontrolora letenja, pošaljete sa 40 i nešto godina u penziju. Sad kada država dolazi u situaciju da opet mora da ima civilno-vojnu komponentu, onda se dovode mladi oficiri iz jedinica veza itd, i da se uče kontroli. Ima još jedna stvar, čime ću završiti. Svojevremeno je Agencija za kontrolu leta organizovala školu za kontrolore leta. Pare nisu legle na račun Kontrole leta, nego su legle, čini mi se, ili u Bosnu ili u Hrvatsku. Kako to da se desi? Gospodine ministre, u svakom slučaju, uvažavajući i ceneći vaš entuzijazam, mislim da ćete ovo preispitati i da ćete mi na nekom sledećem zasedanju, ako ne sada, odgovoriti.
Iskorišćeno je 11 minuta i 40 sekundi vremena ovlašćenog predstavnika. Reč ima ministar.
Zahvaljujem gospodinu Markoviću na ovim informacijama koje mi je dao. Probaću još u toku dana, mada mislim, to sam jedanput rekao, da postoje već tako moderna sredstva iz kojih svako od poslanika i svako od građana zemlje može da vidi i naše karte kao ministara šta imamo, šta nemamo, kao i plate svih ljudi koji rade i u mom sektoru. U sektoru infrastrukture ima 25 preduzeća, naravno, od Železnice, preko putne privrede, do Eurokontrolovih agencija itd. Prema tome, meni je malo neukusno da o tome govorim, ali ću se potruditi, što se tiče plata, da tu famu razbijemo. Što se tiče mojih saradnika, nisam pitao, kada sam postavljen na ovo mesto, nikoga kojoj stranci pripada, niti ko mu je žena. To me za sada ne interesuje. Ljudi koji rade u ovih 25 preduzeća, a tu je i pet ovih letača, o kojima govorim, za koje sam smatrao da će biti najkomplikovanija saradnja sa njima, do sada su se pokazali kao vrlo korektni i dobri saradnici. Za mene je to bitno i presudno. Neki od njih su postavljeni u mom mandatu na predloge, kako vi to dobro znate. Nisam čovek koji je pravio feudalizaciju vlasti u ovoj zemlji, to sam zatekao, ali od svih njih tražim da izvršavaju zadatke onako kako po zakonu to treba da rade. Verujte mi, ovih pet letačkih preduzeća, o kojima sad govorim ovde, naravno, tu je JAT kao najteža organizacija sa problemima koje ima, tu je i JAT tehnika, agencija, direktorat i tu je Aerodrom Beograd, za sada funkcionišu vrlo dobro. Želim da pohvalim i mog prvog saradnika, sedi s moje leve strane, inženjer Miljković, koji kao državni sekretar vodi taj resor. Prema tome, dozvolite mi da o svojim saradnicima govorim i da ih kritikujem, a sve podatke koji nisu dobri, molim vas, dajte meni i ja ću reagovati. Naravno, ne interesuje me ono što je bilo pre deset ili petnaest godina, mene interesuje kako te institucije danas rade. Molim da u tom delu imate za mene razumevanja. Što se tiče primedbi koje su govorene, ovde imam pet strana, zato sam i tražio, nisam smatrao da treba sad vas da zamaram, verujem, gospodinu Markoviću odgovora da sa mnom komunicira, ali ima trista amandmana, to nisam očekivao, ali to je dobro. Zakon će biti dobar. Imam na pet-šest strana odgovore na ova bitna pitanja o kojima ste govorili sad, gospodine Markoviću, to ću vam dati, da sad ne čitam ovde i da se ne pravim važan. Naravno, mnoga od tih pitanja i ja ne razumem i nisam znao, sad ih znam. Dobićete odgovor i o načinu finansiranja ove dve organizacije o kojima ste govorili i o nekim drugim pitanjima koje ste postavljali.
Za reč se javila Jorgovanka Tabaković.
Moraću svojoj poslaničkoj grupi da potrošim 30 sekundi. Rešenja o izricanju novčane kazne Direktoratu i direktoru Civilnog vazduhoplovstva zbog nedostavljanja informacija o plati Povereniku, od kog je traženo da se na sajt ne samo stavi nego dostavi po zahtevu, dostavljam javnosti na uvid. Nema informacija o plati tih ljudi, nije dostavljena čak ni po rešenju nadležnog organa i evo ga rešenje o izvršenju novčane kazne za neizvršenu obavezu. Tačka.
Trideset pet sekundi, u pravu ste. Gospodin Mrkonjić. Izvolite.
U pravu ste. Na sajtu se nalaze lični dohoci, odnosno plate Agencije za kontrolu, ali se ne nalaze plate Direktorata. U toku pauze dobićete plate o kojima ste sad govorili. PREDSEDAVAJUĆI: Na član 14. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, vidim da vi stvarno želite da učestvujete u radu Narodne skupštine, ali problemi koje iznose narodni poslanici nisu od juče. Slažem se da vi ne možete da trpite odgovornost za neka činjenja ili nečinjenja dok niste bili ministar. Problem je da ste za ovu problematiku znali još dok ste bili narodni poslanik, odnosno potpredsednik Narodne skupštine i tad su neki isti poslanici o ovim istim problemima pričali, koji se prenose i sad kad ste vi ministar. Tako da ide jedno normalno pitanje, a šta sa više od dve godine vašeg ministrovanja? Šta se desilo da to promenite? Vidim vrlo malo, jer se krši Zakon o borbi protiv korupcije, krši se Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, primanja javnih funkcionera, direktora ne objavljuju se na njihovom sajtu, ni imovinske karte itd. Ne sumnjam u vašu iskrenost da želite da rešite taj problem, ali, gospodine ministre, ima jedna narodna izreka koja kaže, ko sa đavolom tikve sadi o glavu mu se razbijaju. Tako da ne mogu da kažem da mi je žao za sve ove probleme koje ne možete da rešite, baš iz tog razloga što ulazite u jednu priču za koju objektivno nemate moći da rešiti ni vi ni ova vlada, jer ako gurnite prst u Direktorat, možete da poremetite odnose u koaliciji. To jeste problem. Da je to problem, to jeste i ovaj zakon. Mi sad imamo jednu suludu situaciju, da zakon usklađujemo sa pravilnikom koji se ocenjuje u Ustavnom sudu. To još nikad u životu nisam ni čuo, ni video, a ne verujem da u svetu postoji neka slična praksa. Jeste, juče je održana javna rasprava za usaglašavanje Pravilnika o obezbeđivanju kontinuirane povezanosti vazduhoplova i vazduhoplovnih proizvoda, koje je doneo naš Direktorat. U tome i jeste problem. Znali ste vi za ovo i sad imamo jednu situaciju da zakon usklađujemo sa pravilnikom, umesto da bude obrnuto. Sad to se vidi iz ovog obrazloženja zašto niste prihvatili naš amandman. Član 14. u stavu 2. predviđa da se određuju pružaoci usluga u vazdušnoj plovidbi koji odgovaraju za bezbednost vazdušne plovidbe, ništa više. Onda ste nabrojali, jedan, dva, tri, četiri i drugi subjekti koje odredi Direktorat. Gospodine ministre, mislim da ova materija mora da bude određena zakonom, a ne opet nekim pravilnikom koji će da se nađe na dnevnom redu Ustavnog suda. Obrazloženje je sledeće, ne može se prihvatiti predloženi amandman, s obzirom da se njime remeti koncepcija Predloga zakona, ne vidim u čemu. Naime, članom 14. stav 2, na taj stav 2. se odnosi naš amandman, najvažniji su vazduhoplovni subjekti koji su primarno odgovorni za bezbedno obavljanje svojih delatnosti ili pružanju usluga. Slažem se. Imajući u vidu dinamiku kojom se menjaju relevantni međunarodni evropski propisi iz oblasti vazduhoplovstva nije moguće unapred odrediti eventualne nove vazduhoplovne subjekte koji će biti obuhvaćeni ovim propisima. Sad, gospodine ministre, da se vratimo na zakon. U zakonu kaže – da su subjekti sledeći: avio-prevozioci – prvi, drugi – operateri aerodroma, treći – vazduhoplovno-tehničke organizacije koje se bave održavanje vazduhoplova. Za preko 60 ili 70 godina postoje samo tri činioca. O kakvoj vi to dinamici govorite? Otkad postoji kontrola letenja ova tri činioca su primarna. Znači, o kakvom usaglašavanju sa praksom i direktivama EU govorimo? Znači, za 60 ili 70 godina u ovoj oblasti se ništa nije promenilo, ali Direktorat je taj na koga i Skupština treba da prenese svoje nadležnosti, i Skupština da mu zakonom da da on pravi nove zakone za koje se mi ništa ne pitamo. Pa to je protivustavno. Čim se ovaj zakon usvoji opet će biti na dnevnom redu Ustavnog suda. Ovakva materija ili bilo koja druga slična mora biti rešavana zakonom. Ovde je na prvom mestu reč o bezbednosti ljudi, na drugom mestu je reč o velikim svotama novca koje se ovde zloupotrebljavaju. Činjenica jeste da vazduhoplovna kontrola, i civilna i vojna, moraju da sarađuju zajedno. Činjenica je da do 2006. godine vojnici koji su radili u Kontroli leta primali su platu od Direktorata, a od 2006. godine primaju isključivo iz budžeta, da bi za Direktorat i kontrolu leta ostalo više para. Taj državni organ, ako ništa drugo, treba da napiše račun Kontroli leta za korišćenje vojnih kontrolora. Nema čak ni toga. Onda možete vi da nabrajate članove Saveta koji su, da su to sve ministri itd. Tvrdim vam, pokušajte da utičete na rad direkcije Direktorata, pokušajte da promenite sastav, videćete Vlada neće da izdrži ni pet minuta.
Ovim je vreme predviđeno za raspravu poslaničke grupe Napred Srbije potrošeno. Vlada je podnela amandman kojim je predložila izmenu naslova iznad člana 15. i člana 15. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Gospodine Duvnjak, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred SRS predložio sam amandman na član 15. Zakona o vazdušnom saobraćaju. Član 15. Zakona o vazdušnom saobraćaju koji je predložila Vlada glasi: "Republika Srbija utvrđuje strategiju bezbednosti u vazduhoplovstvu. Strategijom bezbednosti u vazduhoplovstvu utvrđuju se načela za dostizanje prihvatljivog nivoa bezbednosti u vazduhoplovstvu, u skladu sa preporučenom praksom i standardima Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva. Strategiju bezbednosti u vazduhoplovstvu donosi Vlada, na predlog ministra nadležnog za poslove saobraćaja". Predlažem da se stav 1. člana 15. menja i da glasi: "Vlada Republike Srbije, na predlog ministra nadležnog za poslove saobraćaja, utvrđuje strategiju bezbednosti u vazduhoplovstvu Republike Srbije". Zašto ovo predlažem? Zato što vam se stav 1. i stav 3. preklapaju i onda rečenica iz stava 1. ovog zakona nema nikakvog smisla, ali ovde je neverovatno kako je Vlada dala obrazloženje zašto ne prihvata ovaj moj amandman i obrazloženje je – zato što moj amandman, ako se prihvati, menja koncepciju ovog zakona. Gospodo, mislim da vi u Vladi, ili neko u Vladi ko čita ove amandmane, nije ovo ni pročitao i ako pročita videćete da ste vi ovim predlogom ovakvog člana sami promenili koncepciju ovog zakona i ovog člana. Evo, neka neko pročita i neka vidi kakav je predlog koji sam predložio ispred SRS, a kakav je vaš, pa ćete videti da to potpuno nema nikakve veze, to što ste vi predložili. Zašto sam predložio da se u stavu 2. član 15. posle reči "civilno vazduhoplovstvo" stavi tačka? Zato što vam je, gospodo iz Vlade, ovo rešeno Zakonom o jeziku i pismu i ako hoćete da nam pišete zakone na engleskom jeziku, vi nam onda recite jer posle reči – civilnog vazduhoplovstva u stavu 2. člana 15. šta će vam na engleskom jeziku isto ono što imamo u stavu 2 – standardi i preporučiva praksa i skraćenica na kraju za međunarodnu organizaciju civilno vazduhoplovstvo?
Iskorišćen je minut vremena poslaničke grupe. Na član 16. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo.Reč ima Saša Maksimović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, podneli smo amandman na deo Predloga zakona koji se odnosi na sistem upravljanja bezbednošću, konkretno na član 16. stav 3. kojim se predviđa zamena reči "Direktorat" rečju "Vlada" i stav 4. gde se zamenjuje reč "naknada" rečju "usluga". Ono što smatramo spornim je stav 3. kojim nepropisno Direktorat propisuje uslove pod kojima se uspostavlja i koristi sistem upravljanja bezbednošću, dok istovremeno stavom 2. je propisano da daje saglasnost na priručnik, a stavom 4. da se Direktoratu plaća naknada. Istovremeno donošenje propisa i rešavanje u upravnom postupku i naplata naknade za taj postupak je u suprotnosti sa ustavnim načelom podele vlasti i zabrane sukoba interesa, tako da sporna odredba člana 16. stav 3. Predloga zakona, a u vezi sa stavom 2, nije u skladu sa članovima 4, 6, 123, 137, 194. stav 1. Ustava Republike Srbije. Ako imamo u vidu da se radi o uređivanju odnosa uređenih zakonom, prema članu 123. Ustava i članu 42. Zakona o Vladi, takav podzakonski propis može doneti samo Vlada, te iz tog razloga smo predložili zamenu reči "Direktorat" rečju "Vlada". Ono što mislimo da je sporno u stavu 4. je propisivanje da se Direktoratu za postupanje po zahtevu plaća naknada, što smatramo da nije u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu i Zakonom o javnim agencijama. Naime, članom 17. Zakona o budžetskom sistemu je propisano da se naknade plaćaju za korišćenje dobara od opšteg interesa, te stoga spadaju u kategoriju poreskih prihoda, a sve u skladu sa članom 2. tačka 14. Zakona o budžetskom sistemu. Sa druge strane, članom 6. Zakona o javnim agencijama je propisano … [[isključen mikrofon.]]
Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 17. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo.Reč ima Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 17. dotiče bezbednost i bezbednost u vazdušnom saobraćaju je potčinjena Direktoratu. Došli smo u situaciju da faktički Direktorat odlučuje o bezbednosti u vazdušnom saobraćaju i svi oni događaji koji su vezani sa bezbednošću, koje imaju obavezu vazdušni subjekti da prijave, uglavnom Direktorat čuva, štiti, koristi i razmenjuje te podatke. Tako je bar rečeno u ovom članu. Ono što najviše smeta SNS da Direktorat čak određuje i propisuje način prikupljanja, štićenja i čuvanja tih podataka. Smatrali smo da bi Vlada i MUP na neki način trebalo da budu upućeni jer je oblast bezbednosti jako široka, da sumnjamo da Direktorat ima taj kapacitet, da je u dovoljnoj meri stručno osposobljen da može u potpunosti da kontroliše bezbednost vazdušnog saobraćaja i da je to mnogo kompleksnije i šire pitanje, koje u svakom slučaju treba da rešava Vlada ili da na predlog Direktorata Vlada prihvata predloge koji su u vezi sa bezbednošću saobraćaja. Nažalost, nismo imali dovoljno razumevanja, ali nezavisnost Direktorata po ovim pitanjima, po pitanjima bezbednosti smatramo krajnje problematičnim, bez obzira što u nekim izjavama iz Direktorata stižu čak i neke poruke, da tu ima i nekakvog političkog uplitanja. Ne znam kakvog bi političkog uplitanja moglo da bude u oblasti bezbednosti. Mislim da to mora da bude čisto stručna stvar i da sve one stručnjake iz oblasti bezbednosti koje ova država ima moramo da upregnemo u ovaj posao, jer je to u interesu velikog broja građana i kvaliteta vazdušnog saobraćaja u Srbiji.
Iskorišćeno je 25 sekundi vremena ovlašćenog predstavnika. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, vi važite za veoma praktičnog čoveka, pa se nadam da ćete malo razgovarati, ali će biti dovoljno dve reči da kažete i ovo što ću govoriti imaće smisla, da kažete – da, prihvata se amandman. Član 17. je u glavi gde se govori o bezbednosti u vazduhoplovstvu. Predlog je – vazduhoplovni subjekat dužan je da prijavi Direktoratu svaki događaj u skladu sa Priručnikom o upravljanju bezbednošću. Predložili smo da se ovaj stav definiše i da se precizira: "Vazduhoplovni subjekat dužan je da prijavi Direktoratu svaki događaj koji može dovesti do bilo kakve opasnosti u skladu sa Priručnikom o upravljanju bezbednošću". Znači, svaki događaj. Svadba negde u blizini aerodroma je događaj. Neće valjda morati vazduhoplovni subjekat da prijavljuje Direktoratu da se tog dana održava lepa svadba, da su se dvoje mladih ljudi venčali, nego samo ono što bi moglo da napravi i ugrozi bezbednost. U obrazloženju, pretpostavljam da vi to niste gledali, kaže se da se amandmanom remeti koncepcija Vlade koju je ona zamislila prilikom utvrđivanja ovog predloga zakona. Mi nismo govorili ovde u amandmanu kako i na koji način da se čuva dokumentacija koja reguliše bezbednost, nego koji događaj se prijavljuje Direktoratu. Mislim da bi ovaj amandman trebalo prihvatiti. On je čisto preciziranja radi podnet, tako da ne remeti vašu koncepciju. Mislim da ga treba prihvatiti.
Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Ministre, ne rekoste ništa. Nadam se da ćete sada istovremeno prihvatiti amandman na član 17. i na član 20. Verovatno niste stigli od velikih obaveza da pogledate ovo mišljenje. Naša namera nije da vi sada trljate uši vašim saradnicima, nego jednostavno kada vam obrazložimo o čemu se tu radi da prihvatite amandmane, jer su zaista praktični i smisleni. Podneo sam amandman na član 20, gde se predlaže da se briše stav 1. člana 20, s obzirom da smo podneli amandmane na član 3, u kojima se jasno precizira šta su pojmovi koje obuhvata ovaj zakon i predložili smo da ono što ste ponovili i definisali članom 20, sistem zaštite vazdušnog prostora, da se to definiše članom 3. tj. članom ovog zakona koji govori o mnogim pojmovima koji se više puta upotrebljavaju kroz ovaj zakon i da se ovaj stav briše. Mi smo precizirali tačno sistem zaštite vazdušnog prostora i predložili da to bude u članu 3. ovog predloga zakona, tako da istovremeno, možda ste zbog toga, pored toga što ste praktični i racionalni, i ostavili vreme da istovremeno prihvatite amandman SRS i na član 17. i na član 20.
Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Član 20. ovog predloga zakona reguliše sistem zaštite vazdušnog prostora. U stavu 2. ovog člana 20. propisano je da sistem zaštite vazdušnog prostora i uslove pod kojima se on uspostavlja propisuje ministar nadležan za poslove odbrane. Gospodine ministre, ovde je nešto suvišno. Uslovi pod kojima je sistem zaštite uspostavljen su već davno ustanovljeni, jer da uslovi pod kojima je sistem zaštite uspostavljen ne postoje već davno, zar bi nebo iznad Srbije bilo bezbedno? Normalno je da su oni uspostavljeni već davno i smatram da to ne treba potencirati i ponavljati u Predlogu zakona, osim ako se nije htelo nešto drugo. Moram se osvrnuti na jednu okolnost, koja doduše ne tangira vas kao ministra i vaše ministarstvo, bila je nešto pre. Radi se o situaciji uoči nove godine 2007. Tog dana, 31.12.2006. godine, napisane su neke novogodišnje čestitke, gospodine ministre. U tim novogodišnjim čestitkama jedna grupa dobrih kontrolora leta, dobrih obrazovanih oficira kontrola leta dobila je rešenje o prevremenom penzionisanju, a drugi su prevedeni u status civilnih lica. Umesto ovih dobrih i iskusnih oficira dovedeni su neki koji su politički podobni, koji su čisto partijski kadrovi bez preteranih kvalifikacija ili sa vrlo oskudnim kvalifikacijama iz ove oblasti i mogu da povežem sa ovom Vladom to u tom smislu što želim reći da i ova Vlada pokazuje zaista veliku brigu za svoje partijske kadrove, za udomljavanje svojih partijskih kadrova. Međutim, nije to ono što nas najviše brine u kontekstu cele ove priče. Nas brine nešto drugo, po našem mišljenju mnogo važnije. Nas brine u stvari nebriga ove Vlade ili nedovoljna briga ove Vlade o nekim mnogo značajnijim pitanjima. Nas brine nebriga ove Vlade o vitalnim srpskim nacionalnim interesima. Nas brine nedovoljna briga ove Vlade o teritorijalnom integritetu ove zemlje, o nasilnom oduzimanju dela njene teritorije, pa se tako dešava da godinama EU nema alternativu, a KiM izgleda da ima. Nas brine nebriga ove Vlade o sve većem osiromašenju građana Srbije. Naposletku, nas brine nebriga ili nedovoljna briga ove Vlade o armiji gladnih i obespravljenih, o armiji nezaposlenih u ovoj zemlji. Gospodine ministre, siguran sam da poznavajući prilično dobro SRS znate da ideja i ideologija SRS, ideologija srpskog nacionalizma nas uči da su ovo prioriteti o kojima treba jedna socijalno i nacionalno odgovorna vlada da razmišlja. Zato bi svi članovi Vlade trebali bar u jednom momentu njenog mandata da se prisete jedne fine, jake i velike misli jednog mudrog čoveka, koji kaže da bila u pravu ili ne, kada je u pitanju moja zemlja, uvek sam na njenoj strani. Kada bi svako iz ove Vlade barem jednom razmislio o ovome u toku svog mandata, siguran sam da bi ovo bila, kao što nažalost nije, nacionalno i socijalno odgovorna Vlada.
Iskorišćeno je dva minuta i 35 sekundi vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milorad Buha podneo je amandman kojim je predložio brisanje naslova iznad člana 21. i člana 21. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Izvolite, gospodine Duvnjak.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, kako mislite da vam ovaj zakon o vazdušnom saobraćaju ne prođe isto onako kao i Zakon o bezbednosti saobraćaja na putevima, kada ste odmah posle donošenja Zakona o bezbednosti i regulisanju saobraćaja na putevima vršili odmah posle četiri ili pet meseci njegove izmene i dopune. Kako se to vidi? Vidi se što ste na isti zakon napisali 41 amandman, ako zakon ima 267 članova, a na njega je predloženo 299 amandmana, sigurno da nije dobar. Da bi poboljšali ovaj zakon prihvatite amandmane SRS i jedino tako i sigurno ovaj zakon će biti bolji. Zato sam predložio na član 22. ovog zakona stav 2. amandman. Taj stav, koji je predložila Vlada, glasi: ''Identifikacija vazduhoplova vrši se na jedinstven način, a na osnovu sporazuma između ministarstva nadležnog za poslove odbrane i pružaoca usluga u vazdušnoj plovidbi koga ovlasti Vlada.'' Predlažem u članu 22. stav 2. da se reči ''sporazuma između ministarstva nadležnog za poslove odbrane i pružaoca usluga u vazdušnoj plovidbi koga ovlasti Vlada'' zamene rečima – propisa koje donosi Ministarstvo odbrane. Zašto to predlažem? Zato što identifikacija u vazdušnom prostoru je posao i obaveza vojske u cilju zaštite države i ne može se pripisati na dobru volju i sporazumevanje preduzeću za pružanje usluga, koje može biti po ovom zakonu i privatno. Zbog toga mora biti zakonska, a ne samo sporazumna obaveza.
Iskorišćeno je 27 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima gospodin Mrkonjić.
Još jedanput, mada sam dva puta rekao, čini mi se da nisam bio jasan. Pročitaću šta sam napisao da vam dam po pitanju ovih amandmana Vlade. Tačno je da je Vlada podnela 41 amandman na Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju, obzirom da je bila dužna da uzme u obzir pristigle komentare eksperata Evropske komisije na pripremljen tekst, koji su pristigli tek nakon što je Vlada usvojila Predlog zakona. To je bilo u septembru. Tek kada su došli ti predlozi iz EU, bilo je neophodno da se njihovo ugrađivanje u tekst Predloga zakona izvrši upravo putem amandmana, dakle, ovo što smo sada uradili, što je Vlada i učinila. To je suština zbog čega smo to tako, nema nikakve druge manipulacije. Gospodinu Sreti Periću da kažem da ćemo još jedanput da pogledamo u pauzi ova vaša dva amandmana 17. i 20. Da skinem sa dnevnog reda plate. Gospodine Momo, na sajtu ipak stoji – direktor Direktorata 415.280 dinara i zamenik 381.238 dinara. Za Agenciju za letenje imate sve na sajtu, da ne pričamo o tome. Oko nabavke zgrade, da ne čitam sada i to, Agencija je zgradu kupila 2006. godine po ugovoru 40402408 itd, da ne čitam sve. To sve stoji ovde, daću vam je kasnije.
Na član 22 amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Gospodine Saviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 22. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju i to tako da se i u stavu 1. i u stavu 2. reč "vazduhoplovu" briše. Podsetiću vas, ovaj član 22. se odnosi na sprečavanje povrede vazdušnog prostora iznad Republike Srbije. U tom smislu mora da se vrši identifikacija objekata. U zakonu stoji "vazduhoplova", a SRS smatra da treba da se ta reč proširi. Nisu samo vazduhoplovni objekti koji se nalaze u vazdušnom prostoru, postoje i drugi objekti koji se nalaze u vazdušnom prostoru i koji isti taj prostor mogu povrediti. Imamo, na primer, razne letelice, dok u ovom zakonu pojam letelica se uopšte ne pominje. Zbog toga smatram da bi Vlada trebalo da proširi i uzme u obzir ovaj amandman. Mada, u obrazloženju Vlade stoji, a zaista ne mogu da se načudim ovom obrazloženju Vlade zbog čega ne prihvata amandmane SRS. Možda mogu da se složim s time da ima amandmana kojii nisu za prihvatanje. Ali, sva obrazloženja koja sam gledao, pre svega, na amandmane koje sam podneo, ima ih 15, zaista su mi nejasni i nelogična. Zato smatram da, možda u pauzi, treba da pogledate i eventualno da se usvoji ovakav amandman.
Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Izvolite, gospodine Mijaljeviću.
Ministra ću malo da relaksiram, jer neću govoriti o platama i zgradama. Moj amandman je čisto tehničke prirode, pa da malo opustimo atmosferu. Podneo sam amandman na član 23. iznad kojeg stoji naslov – Povreda vazdušnog prostora. Kao što sam malopre rekao, kada sam branio amandman na član 3, rekao sam da ovaj stav 3. treba da se briše. U stvari, on se samo prenosi u član 3. da od tačke 7 bude 7a. Smatramo da dirigovani i nedirigovani leteći objekti ne bi trebalo da stoje ovde gde je povreda vazdušnog prostora, već u pojmovniku izraza. Imate u članu 23, recimo, suprotno od prva dva stava – suprotno instrukcijama pružaoca usluga kontrole letenja ili letenje domaćeg ili stranog vazduhoplova, ili povreda vazdušnog prostora smatra se i letenje stranih dirigovanih i nedirigovanih letećih objekata u tom prostoru bez dozvole ministarstva nadležnog za poslove odbrane itd. Sada, imate ovo – dirigovani i nedirigovani leteći objekat je naprava bez posade, koja za pogon koristi motor. Znači, čisto jedan pojam koji treba da stoji u članu 3. kao podtačka tačke 7, kao tačka 7a, gde se u tački 7) kaže – zona za letenje vojnih vazduhoplova. Ovo se pretpostavlja da su neki vojni vazduhoplovi, pa bi bilo adekvatnije da se nalazi u članu 3, nego u članu 23. Obzirom da niste prihvatili moj amandman u članu 3, a kažem da je on uzročno posledično vezan za član 23, ne nadam se da ćete prihvatiti ni ovaj, ali moje je bilo da pokušam da zakon učinim boljim.
Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Gospodin Veselinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, vezano za zakon o vazdušnom saobraćaju mnogo je rečeno u načelu. Moram da napomenem i našeg kolegu Momira Markovića koji je javnost obavestio, a i ministarstvo i ministra za manjkavosti tog zakona i šta se sve čini u Direktoratu odnosno u kontroli leta. To su zapanjujući podaci za građane Srbije, šta se sve tamo radi i kolike su plate itd. Sam broj podnetih amandmana govori koliko je ovaj zakon bitan za tu oblast i uopšte za građane Srbije. Mi iz SRS smo podneli preko 170 amandmana sa ciljem da poboljšamo ovaj zakonski projekat, da poboljšamo tekst. Ponovio bih neke nedoumice, gospodine Mrkonjiću, neke su kolege to već pominjali, posebno kada se radi o vazdušnom prostoru nad KiM. Šta čini Vlada Srbije da vrati vazdušni prostor pod kontrolu leta Srbije? Znamo da po rezoluciji 1244 to pripada Republici Srbiji? Dobili smo informaciju da to nebo do 5000 metara kontroliše Island, znači, ubira novac neko drugi, a znamo i to da odobrenje za najkraći let košta oko 600 dolara. To je bitno pitanje za nas. Naši amandmani imaju cilj da poboljšaju ovaj tekst. Želim da podsetim javnost, a i ministra, da je trebalo imati više sluha prema amandmanima SRS. Pročitaću moj amandman. Radi se samo o jednoj reči koja poboljšava tekst ovoga zakona, odnosno član 24. stav 1. Predložio sam da se u stavu 1. člana 24. doda jedna reč. Dakle, posle reči "podneto" dodaju se reči "i prihvaćeno". Zašto ovo govorimo? Ne može se dozvoliti izvršenje leta samo na osnovu podnošenja plana leta. Plan može biti neispravan. U određenoj situaciji se mora ostaviti mogućnost da se određeni letovi ne odobre. Na primer, u slučaju da je planiran let u nekoj opasnoj zoni. Cilj ovog amandmana je bio da se ovom rečju poboljša ovaj tekst. U obrazloženju stoji, definisan je stav 3, ali stav 3. ne definiše to. To se vidi iz stava 1, gde se kaže: ''Vazduhoplov može da leti nad vazdušnim prostorom Republike Srbije na osnovu prethodno podnetog plana leta pružaocu usluga u vazdušnoj plovidbi.'' Ovde bi moglo samo još da se doda – i prihvaćenog. Ovde se daje mogućnost nadležnom ministarstvu da taj let odbije ili ga prihvati. Na samom kraju, želim da sa ovog vazdušnog saobraćaja pređem na ovozemaljski i da podsetim ministra gospodina Mrkonjića, koji je javno pred TV kamerama obećao u Novom Pazaru da će pomoći izgradnju puta dva sela na Rogozini prema KiM, gde 24 učenika putuje 14 km u jednom pravcu. Ne može saobraćati ni jedno prevozno sredstvo. Projekat smo uradili i planove predali vašem ministarstvu i preduzeću za puteve, ali bih vas molio da tim mališanima izađemo u susret.
Iskorišćeno je dva minuta vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Radiša Ilić podneo je amandman kojim je predložio izmenu naslova iznad člana 25. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman da se naslov iznad člana 25. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju menja i glasi: "Letovi stranih državnih vazduhoplova i stranih vazduhoplova u vanrednom avio-prevozu". Kada je ovaj amandman u pitanju, dovoljno je pročitati član 25. i uvideti da je potpuno ispravno da naslov iznad člana 25. glasi upravo kako je amandmanom i predloženo. U članu 25. stav 1. se jasno vidi da se ovo odnosi ne na bilo koji let stranog vazduhoplova, već na strani državni vazduhoplov kome se od strane Ministarstva spoljnih poslova izdaje diplomatsko odobrenje i koji prolazi kroz poseban vid kontrole i odobrenja za let. U drugom stavu ovog istog člana pominju se samo strani vazduhoplovi koji obavljaju vanredni avio-prevoz. Ovde nije reč o redovnim ustaljenim letovima stranih državnih vazduhoplova, već o vanrednim, kao i o stranim državnim vazduhoplovima. S druge strane gledano, od 5. oktobra naovamo, Srbija je već izgubila svoje nebo. Njime već odavno krstare fantomi, avaksi, nevidljivi stelt, tako da se sve ovo i svodi na neku, rekao bih, formalnost da mi odlučujemo o nečemu i da mi kao nekome zabranjujemo let preko srpskog vazdušnog prostora. Pravi gospodari našeg neba su u Pentagonu i u Briselu, i konvencije, aneksi i direktive koje vi, ne samo ovim zakonom, već i mnogim drugim zakonima poslušno, rekao bih, kalemite na srpsku zakonodavnu tradiciju takođe su se pisali i još uvek se pišu u ova dva mesta koja sam maločas pomenuo, a koja su inače po zlu čuvena, kada je u pitanju srpski narod.
Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Gospodine ministre, da vas podsetim, ovo je amandman na član 25. stav 1. Međutim, hteo bih samo da se vratim na par sekundi na član 15. predloga ovog zakona, gde ste vi u stavu 3. ovog člana 15. predvideli da strategiju bezbednosti, dakle, srpsku nacionalnu strategiju u vazduhoplovstvu donosi Vlada, na predlog ministra saobraćaja. Sada pazite, ovde u članu 25. kod plana letenja stranog državnog vazduhoplova vaše ministarstvo jednostavno sebe izostavlja iz ovoga. Pitam vas, gospodine ministre – kako ćete vi doneti, odnosno kako ćete vi Vladi predložiti dobru strategiju bezbednosti ako vi, kao ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja, ne znate kada nadleće, po kojim koordinatama nadleće ili leti, do koje destinacije leti i ostale parametre taj strani državni vazduhoplov. Tačno je, gospodine ministre, da plan leta stranog državnog vazduhoplova treba da odobri Ministarstvo odbrane i Ministarstvo spoljnih poslova. Međutim, gde ste tu vi? Gde je vaše ministarstvo? Gde je Ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja? Naposletku, gde je ministarstvo koje predlaže nacionalnu strategiju? Gospodine ministre, vi predlažete nacionalnu strategiju. Postavlja se jedno logično pitanje - da li će strani državni vazduhoplovi biti bezbedniji ako za njihov plan leta ništa ne zna ministarstvo ili ministar nadležan za poslove saobraćaja? Drugo pitanje, gospodine ministre – ima li sličnog rešenja u svetu? Evo, pitaću vas nešto drugo – ako vi, kao državni funkcioner, na primer, treba da sletite na aerodrom u Njujorku, nadam se da vi to možete sad, da vam je ukinut onaj embargo, da možete tamo. Sad pazite, ako vi, recimo, treba da sletite tamo, pored toga što će plan vašeg leta, kao državnog funkcionera, sa državnim vazduhoplovom Srbije, odobriti Ministarstvo spoljnih poslova Amerike i Ministarstvo odbrane Amerike, prvo, gospodine ministre, o tome će biti upoznat onaj aerodrom u saveznoj državi. Prvo on mora da zna da ćete vi sleteti na taj aerodrom. Kod nas to nije slučaj. Vi ste naše ministarstvo izostavili iz ovoga, dakle, izolovali ga. Međutim, ako vi kao ministarstvo ili vi kao ministar nadležan za poslove saobraćaja ne znate ko je ovde sleteo, ni kada je sleteo, ni na kojoj ruti, na koju destinaciju ide i kako je aterirao ovde, kako ćete vi predložiti dobru strategiju bezbednosti našeg neba iznad našeg prostora? Mislim da ovu nedoslednost treba promeniti i trebalo bi da prihvatite ovaj amandman.
Minut i 40 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Izvolite, gospodine Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 26. Naslov glasi – terorističke pretnje iz vazdušnog prostora. Kaže: ''Terorističkom pretnjom iz vazdušnog prostora Republike Srbije smatraće se svaka pretnja, aktivnost ili nezakonita radnja koja može ugroziti vazduhoplov, putnike i ljudske i materijalne resurse Republike Srbije.'' U svom obrazloženju ministru sam namerno u poslednjoj rečenici ubacio nešto što ćete vi morati ovog puta da mi odgovorite. Moje obrazloženje ovako glasi – pojam terorizma, prema međunarodnim definicijama, kao osnovne elemente ima: nasilje, širenje straha i panike, izazivanje reakcije državnih organa i politički cilj. Pojedine aktivnosti ili nezakonite radnje koje mogu ugroziti vazdušnu plovidbu ne moraju nužno biti terorističke: tako, gospodine ministre, letenje bez odobrenja, lansiranje raketa i drugih letećih objekata na takav način da ugrožava bezbednost. S obzirom da sam član Odbora za poljoprivredu, nažalost, vi dobro znate da i nad prostorom države Srbije postoje vremenske neprilike koje su u obliku grada, ugrožavaju poljoprivrednu proizvodnju, i kada na Odboru za poljoprivredu pitam zašto nije ispaljena raketa iz protivgradnih stanica u toj i toj opštini ili u tom i tom okrugu, kažu – zbog toga što bismo ugrozili vazduhoplove koji su tada u tom momentu nadleteli na tom koridoru, a ta opština ili taj okrug je i pretrpeo ogromne štete. Pitam vas – da li je to tačno da kada vazduhoplov preleće iznad vremenskih neprilika, recimo, nad Srednjobanatskim okrugom, da li tada stvarno protivgradne stanice ne smeju da budu aktivirane i da upute projektile, tj. protivgradne rakete? Ako baš može neko od pomoćnika vaših koji sede pored vas da mi na to odgovori.
Pola minuta vremena poslaničke grupe. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? Ne. Na član 27. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima Saša Maksimović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 27, i to stav 1, kojim se reči "uređuju se posebnim ugovorima koje zaključuje ministarstvo nadležno za poslove odbrane i vazduhoplovni subjekti" u stvari zamenjuju rečima "propisom Vlade". Iz kog razloga? Civilna vojna koordinacija i sistem komunikacije koji se odvijaju radi zaštite vazdušnog prostora Republike Srbije se ne mogu uređivati ugovorima Ministarstva i vazduhoplovnih subjekata jer su ugovori jednostavno dvostrano teretni poslovi, čije je zaključivanje dobrovoljno, a uslovi zavise od saglasnosti volje stranaka. S druge strane, pitanjeodbrane se, po Ustavu, uređuje u zakonima i propisima donetim na osnovu zakona, što znači da se ovo pitanje može urediti ili neposredno zakonom ili propisom Vlade, u skladu sa zakonom. Što se tiče obrazloženja koje ste dali za odbijanje amandmana, vi ste praktično sve ono što sam sada rekao i što smo dali kao poslanici SNS u obrazloženju ovog amandmana koji ste vi imali na uvid potvrdili. Konkretno, zakonom je upravo predviđeno da se posebnim ugovorima koje zaključuje ministarstvo nadležno za poslove odbrane i vazduhoplovni subjekti uređuje civilno-vojna koordinacija i sistem komunikacije. Ovim ugovorima se ne obezbeđuje zaštita vazdušnih prostora, kao što je navedeno u obrazloženju amandmana, jer je to u nadležnosti ministarstva nadležnog za poslove odbrane, već se samo uređuje već uspostavljena civilna vojna koordinacija. Postavljam pitanje – iz kog razloga Ministarstvo odbrane, a zašto ne onako kako stoji u Ustavu, kako stoji u zakonu, Vlada Republike Srbije?
Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite, gospodine Markoviću.
Gospodine predsedavajući, član 27. stav 2: ''Poslove civilno-vojne koordinacije i razmene informacija između Vojske Srbije i pružaoca usluga u vazdušnoj plovidbi koga ovlasti Vlada, o situaciji u vazdušnom prostoru Republike Srbije, obavlja jedinica za civilno-vojnu koordinaciju koju osniva ministarstvo nadležno za poslove odbrane.'' Dame i gospodo narodni poslanici, prema evropskom standardu koji se zove "Koncept fleksibilnog upravljanja vazdušnim prostorom" osnivaju se jedinice za upravljanje vazdušnim prostorom kao integrisane civilno-vojne strukture, koje pored ostalog obavljaju i poslove civilno vojne koordinacije. S obzirom da se u obrazloženju zakona kaže da se zakon donosi u cilju kompatibilnosti sa evropskim standardima i zakonima, ovde je očigledno da se radi samo delimično radi zadovoljenja pojedinačnih, a ne sistemskih interesa, tako da ako se već insistira na poštovanju međunarodnih standarda, onda u ovom slučaju ne treba da se osniva posebna vojna jedinica za koordinaciju, već civilno-vojna jedinica za upravljanje vazdušnim prostorom i onda će i ovaj zakon biti bar u ovom članu, ukoliko usvojite amandman, stvarno evropski. Do sada se dosta govoriloo tome da su postojali civilno-vojni sistemi, da su ti vojni delovi iz dela koji se odnosi na kontrolu leta, zahvaljujući volji jednog čoveka, prevođeni u civile ili slati u penziju, tu nije mogao jedan čovek, morao je još jedan da mu pomogne, ministar odbrane, danas nema vojnih kontrolora leta i mislim da ovo što je sad došlo tek treba da se iškoluje. Srbija ima dosta stručnjaka. Nažalost, stručnjaci pojedincima verovatno nisu odgovarali, ali su državi Srbiji odgovarali kao visoko kvalitetni, kao stručni, kao sposobni, kao požrtvovani, ali dosta smo govorili o čoveku koji je upropastio kontrolu leta. Smatram da ćete ovim amandmanom prići bliže evropskim standardima i ukoliko prihvatite zahvaljujem, a i ako ne prihvatite opet zahvaljujem.
Samo jedna informacija, na osnovu člana 87. produžićemo danas rad i posle 18.00 sati, ali ne duže od 19.00 časova, znači, za jedan sat, a pauza će biti u 15.00 sati. Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić, koji ima reč.
Gospodine ministre, videćete da je ovaj amandman direktno vezan sa amandmanom koji sam podneo, s obzirom da ste dali isto obrazloženje, mislim da se ne bi ponavljali da ste me pažljivo saslušali i da je trebalo da prihvatite onaj amandman tako da bi automatski bio prihvaćen i ovaj. Samo da ponovim, a siguran sam da ste i vi svesni da su poslanici SRS ozbiljno radili na ovom zakonu, da smo podneli veliki broj konstruktivnih, smislenih amandmana, da smo stvarno želeli da poboljšamo ovaj zakon. Samo da vas podsetim, u obrazloženju ste rekli da ste odbili amandman iz razloga što mora da se poštuju međunarodni akti i evropski propisi. Želim samo još jednom da vam kažem da je sve to uvezano na mnogo više način. Vi apsolutno na ovaj način priznajete da imate naloge iz EU da prepisujete zakone, da morate da ih prihvatite, da ne razmišljate o svojim građanima i zakonima, a i kada ih usvojimo, oni se ne primenjuju. Iza svega ovoga stoje SAD, EU na način kako se uništili privredu u Srbiji i verujte i da na ovaj način žele da uzmu naš vazdušni prostor. Siguran sam da ste vi lično i protiv toga, ali je trenutno tako, posle one deklaracije o pomirenju ne možete da iznesete i javno svoj stav, ali vas molim, bežite od SAD, od te veštačke nacije, bežite od EU, jer nikome ne misle dobro, a najmanje Srbiji.
Na član 28. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospođica Budimirović.
Poštovane kolege i poštovani građani Srbije, kolege iz SNS i ja podneli smo amandman u ime poslaničke grupe Napred Srbijo. Amandmanom smo predložili brisanje člana 28. Predloga zakona. Predložili smo brisanje člana 28, jer smatramo da je član u celini nerazumljiv i nepotreban, jer su poslovi upravljanja vazdušnim saobraćajem i uslugama u vazdušnom saobraćaju definisani i uređeni narednim članovima. Uostalom, taj pojam je kristalno jasno definisan međunarodnim vazduhoplovnim pravilima već decenijama, pa nije potrebno da se u ovom predlogu zakona predlažu nove jezičke definicije, osim ako je to nekome potrebno da bi prikrio pravu prirodu te delatnosti zbog nekih posebnih namera. Nama je zapravo sasvim jasno da se radi o tome na osnovu toga što se događalo sa naknadama korišćenja vazdušnom prostora Republike Srbije koji je privatizovan bez plaćanja. Izraz – vazdušna plovidba, to je sinonim vazdušnog saobraćaja ili eventualno letenja vazduhoplovstva, te nikako ne može biti definisan kao skup usluga u vazdušnoj plovidbi. Bez obzira na specifičnost vazdušnog saobraćaja, ipak se u ovom zakonu ne mogu koristiti ovakve jezičke konstrukcije, nerazumljive i potpuno nelogične. Da bi se eventualno u ovom zakonu mogao koristiti izraz vazdušna plovidba uporedo sa izrazom – vazdušni saobraćaj, moralo bi biti određeno značenje tog izraza u smislu ovog zakona. Naša primedba i obrazloženje se jednako odnose na sve ostale odredbe u kojima se koristi izraz – vazdušna plovidba, te vas stoga pozivam da prihvatite naš amandman.
Narodni poslanik Milorad Krstin podneo je amandman kojim je predložio brisanje naslova iznad člana 29. i člana 29. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Dragan Živkov podneo je amandman kojim je predložio brisanje naslova iznad člana 30. i člana 30. stav 1. i 2. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Milan Škrbić podneo je amandman kojim je predložio brisanje naslova iznad člana 31. i člana 31. Za reč se nije javio niko. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela Vlada. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 32. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović, koji ima reč.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, poštovani ministre, podneo sam amandman na član 32. stav 2. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju, kojim predlažem da se dodaju reči "i ministra odbrane". Pročitaću vam stav 2. navedenog člana: "Nacionalnu politiku upravljanja vazdušnim prostorom utvrđuje Vlada, na predlog ministra nadležnog za poslove saobraćaja". Dakle, mi ovde tražimo da se dodaju reči "i ministar odbrane". Dame i gospodo, predstavnici vladajuće većine, kako je moguće da vi u ovako delikatnom trenutku lišite Dragana Šutanovca prava za koja se svojski borio. Ministar Šutanovac je uradio sve što je mogao da Srbiju stavi pod kontrolu NATO pakta. Politikom Borisa Tadića i izvršne vlasti deo našeg vazdušnog prostora danas kontroliše NATO pakt. Zbog čega se onda skrivate iza formulacije "ministar nadležan za poslove saobraćaja"? Kada se zna da predstavnici NATO za sve što im treba kontaktiraju Tadića i Šutanovca.
Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković, koji ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, opet kao i u prethodnom članu u zakonu se kaže "jedinice za civilno-vojnu koordinaciju". Amandmanom sam tražio da se zamene rečima "nacionalne jedinice za upravljanje vazdušnim prostorom". Prema evropskom standardu koji se zove Koncept fleksibilnog upravljanja vazdušnim prostorom, na državnom nivou formiraju se jedinice za upravljanje vazdušnim prostorom, kao integrisane civilno-vojne komponente. Dakle, i kontrolori leta – civili, i kontrolori leta - oficiri. Prema tome, one obavljaju poslove civilno-vojne koordinacije. S obzirom da se u obrazloženju zakona kaže da se zakon donosi da bismo bili kompatibilni sa evropskim standardima, a evropski standardi su podrazumevali uvek civilno-vojnu komponentu. Kod nas je upropašćeno to krilo, raspušteno to krilo vojne komponente i sada treba, umesto da se napravi civilno-vojna komponenta, vi hoćete da se zakonom formira posebna vojna jedinica koja će se posle integrisati u ovo. Zbog toga smatram da amandman treba prihvatiti, da se u samom zakonu zove jedinica za upravljanje vazdušnim prostorom, a ne jedinica za civilno-vojnu koordinaciju.
Na član 34. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospodin Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, SNS je podnela amandman na član 34. Predloga zakona, gde se spornim stavovima 2, 3. i 4, čije smo brisanje i predložili, propisuje nadležnost vojske za upravljanje vazdušnim prostorom Republike Srbije, jer tu jedinicu za civilno-vojnu koordinaciju osniva Ministarstvo odbrane, a način rada propisuje ministar odbrane. Ovakav način vojnog upravljanja vazdušnim prostorom, a time i vazduhoplovstvom, nije u skladu sa međunarodnim pravilima o ravnopravnosti svih učesnika u vazdušnom saobraćaju i ne postoji u civilizovanim državama. Postojeća praksa u Srbiji, koja je izražena kroz sporne odredbe ovog zakona, nanosi nemerljivu štetu razvoju vazduhoplovstva i dovela je dotle da je Srbija postala crna rupa na evropskoj karti vazduhoplovstva, kada je u pitanju sportska, amaterska i turistička avijacija. Za ovakav način vojnog kontrolisanja sveukupnog vazduhoplovstva zaista ne postoji nikakva potreba, jer koordinaciju svih učesnika u vazdušnom saobraćaju vrši kontrola letenja kroz horizontalnu i vertikalnu podelu vazdušnog prostora. Pri tome se mora posebno istaći da je učešće i uticaj vojne avijacije u ukupnom vazdušnom saobraćaju meri u promilima, kada znamo koliko ispravnih aviona imamo u sastavu oružanih snaga Vojske Srbije i kada znamo koliko malo naleta godišnje obave pripadnici oružanih snaga Srbije. Mislim da je potpuno neprimereno da se Ministarstvu odbrane daje pretežan uticaj na upravljanje vazdušnim saobraćajem, uz čak neustavno pravo da ministar odbrane donosi propise koji se odnose i na civilno vazduhoplovstvo, kao da je u Srbiji na vlasti vojna hunta. Mada, kada malo bolje razmislim, mislim da ministru odbrane gospodinu Šutanovcu takav režim bi i najviše odgovarao, nema parlamenta, nema predsednika države, samo on. Da do toga ne bi došlo, mislim da bi trebalo da prihvatite ovaj amandman.
Na član 34. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Taj naš amandman je tehnički neispravan i mi tu grešku priznajemo, ali je meni prilika da obrazložim javnosti da smo 29. septembra dobili Predlog zakona koji ima 103 stranice teksta, još i više, to je ova knjiga od kilogram i po, dobili smo amandmane Vlade isto 29. septembra, koji su u broju 41 gotovo 70% teksta izmenili i trebalo je 260 stranica ovog teksta i 41 amandman uraditi perfektno i bez greške za tri dana. Ta tehnička greška, jedna, zaista je minorna u odnosu na posao koji smo uradili, ali koji očigledno nije priznat, jer nismo na istim pozicijama. Nije nam cilj da donesemo zakon kojim ćemo staviti pod kontrolu državnu nadležnost na pravi način. Samo koristim priliku da to kažem i ovim povodom.
Ovim bismo završili prepodnevni rad. Određujem pauzu od jedan sat i počinjemo u 16.00 sati. Prvi će reč dobiti gospodin Momir Marković. [[Posle pauze – 16.00]] dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, nastavljamo rad amandmanom na član 35. koji je podneo narodni poslanik Momir Marković. Gospodine Markoviću, izvolite.
Ispred SRS sam podneo amandman kojim tražim da se u članu 35. posle stava 3. doda stav 4, a da stav 4. postane stav 5. U stavu 4. bi trebalo da bude: "Vojna lica koja obavljaju poslove taktičkog upravljanja vazdušnim prostorom moraju imati isti ili viši stepen stručne osposobljenosti i istu dozvolu za rad kontrolora letenja". Dakle, dozvolu iste kategorije i iste važnosti. Zbog čega je ovo bitno? Evropska dokumenta o zajedničkom evropskom nebu ili o zajedničkom vazduhoplovnom području su u aneksima sporazuma odredili tržišno takmičenje kontrola letenja za dodelu nadležnosti u pomenutim tzv. funkcionalnim blokovima. O blokovima je danas bilo dosta reči. Zbog toga su se zemlje u tranziciji potrudile da forsiraju da od državnih organa odvoje i privatizuju svoje kontrole letenja, da bi ih kasnije kupile zapadno-evropske kontrole letenja. Na primer, direktor nemačke kontrole letenja je javno izjavio da kreću u tržišnu utakmicu i da će za početak kupiti kontrole letenja zemalja Beneluksa, a onda kreću dalje. Ono što je u tom delu posebno interesantno je pitanje vojne komponente u kontrolama letenja. S obzirom da su ti sistemi, značajni i sa vojnog aspekta, zapadno-evropske države uz privatizaciju vrše i ubrzanu tzv. vojno-civilnu integraciju svojih kontrola letenja tako što ubrzano školuju vojne oficire, kontrolore letenja za civilne poslove. Ovo je posebno izraženo u Nemačkoj i Velikoj Britaniji, gde je britanski dom lordova problem tzv. ubrzanog školovanja vojnih oficira za poslove civilnih kontrolora letenja podigao na nivo kraljice, kako bi britanska kontrola letenja dobila primat u projektu "Jedinstveno evropsko nebo". Ovi podaci su dostupni na Internet sajtu britanskog Doma lordova. Nasuprot tome Stankov je krajem 2006. godine, uz pomoć Ponoša i njegovih sledbenika, tridesetak mladih oficira kontrolora letenja, čina poručnika i kapetana, koji su osposobljeni za civilni saobraćaj u oblasnoj kontroli letenja i imali sve dozvole, preveo u civile, a one najiskusnije, najobrazovanije i najsposobnije, ali pošto nisu bili po volji malog žutog Firera, oterao u prevremenu penziju, a neke koji nisu imali čak ni sve civilne dozvole vratio u sastav vojske na obične vojne dužnosti, na dužnosti oficira. Tako u oblasnoj kontroli letenja od onda do danas nema više nijednog oficira kontrolora letenja. Ne može se dozvoliti da sad civilni kontrolori letenja imaju više kategorije dozvola kontrolora letenja od vojnih kontrolora, s obzirom da ta dva aspekta, ta dva dela jednog jedinstvenog sistema moraju da budu jedinstveno i vrednovana. Ukoliko bi bilo drugačije, onda bi segment vojne kontrole letenja bio u podređenom položaju, a pitanje je šta bi sve rekli ovi vaši prijatelji sa zapada, koji su otvorili sve kapije Evrope i samo čekaju da vi dođete.
Iskorišćen je minut i 45 sekundi vremena ovlašćenog predstavnika. Narodni poslanik Boris Aleksić podneo je amandman kojim je predložio brisanje naslova iznad člana 36. i člana 36. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Jeremiću izvolite.
Član 37. je jedan od članova ovog predloga zakona kojim se praktično i definišu i na neki način razrađuju ti pojmovi organizacije vazdušnog prostora, dakle, svi ti poslovi koji su vezani za organizaciju vazdušnog prostora, a konkretno član 37, na koji smo i podneli odgovarajući amandman, tiče se klase vazdušnog prostora. Ono što stoji u Predlogu zakona o vazdušnom saobraćaju, kako je to predlagač predvideo, jeste da te klase vazdušnog prostora i uslove pod kojim se svaka klasa vazdušnog prostora koristi propisuje Vlada, a na predlog ministra nadležnog za poslove saobraćaja. Prilikom iščitavanja Predloga zakona, u principu smo shvatili da bi ovakvim predlogom zakona trebalo da se potencira i jedna integrisanost civilnog i vojnog upravljanja vazdušnim saobraćajem i prostorom, tako da je u tom smislu i amandman koji je podnet, a to je da, osim ministra nadležnog za poslove saobraćaja, mogućnost davanja predloga i uslova pod kojim se svaka klasa vazdušnog prostora propisuje praktično omogući i ministru odbrane. Smatrali smo da će time praktično biti neophodno, odnosno preko potrebno da se i klase vazdušnog prostora praktično usaglase sa svim resorno nadležnim ministrima. Smatram da je ovakav amandman zaista samo u cilju dodatnog poboljšanja Predloga zakona, te da suštinski ne isključuje i tu mogućnost ministra nadležnog za poslove saobraćaja da propisuje ove uslove, ali da svakako, pogotovo ovaj član, treba da obuhvati i ministra odbrane.
Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojevići Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? Da. Gospodine Markoviću, izvolite.
Gospodine ministre, opet dolazimo do onih famoznih funkcionalnih blokova u kojima u dva predloga nema srpske kontrole letenja, nema regionalnog centra kontrole letenja, u trećem ima, ali bolje da ga nema. Radi građana Srbije ću opet pokazati ove blokove. Prvi blok predviđa zemlje bivše Austrougarske, sa delom Italije i bez Vojvodine. Kažem, bez obzira na državne granice, a kako su ovde sve državne granice lepo obeležene, do nivoa državnih granica i ništa dalje, to što je Italija prihvatila da sever Italije dobija do Brindizija i ovde do Bugarske. Ovde srpske oblasne kontrole letenja, srpskog regionalnog centra nema. Prema tome, nema ni para od preleta nad srpskim nebom. Drugi predlog koji je, takođe, u opticaju, funkcionalni blok vazdušnog saobraćaja jugoistočne Evrope. Ovome je sedište u Sofiji i opet nema srpskog regionalnog centra, osim što će desetak onih koji su pripomogli da se ugasi srpski regionalni centar kontrole letenja dobiti visoke plate i debele funkcije u tom centru. Opet će nad našim nebom leteti, kao što i lete, a možda i više, avioni civilnog vazduhoplovstva, ali će pare ubirati neko treći. Onaj što je najgori, i tu ima srpskog regionalnog centra, a bolje da ga nema, obuhvata taj regionalni centar gde će biti Srbija, Crna Gora, Albanija, Makedonija i Kosovo. Rukovodstvo, posada i sve ostalo će biti upravo iz onih delova koji su sad u centrima tih zemalja, pa ćemo dobiti situaciju da iz Albanije imamo predstavnika, da sa Kosova imamo predstavnika, na stranu što ćemo samim tim priznati nezavisnost Kosova. Nikako na stranu, ali nije to sad tema, pa ćemo imati iz Makedonije 52 i nešto posto kontrolora letenja, iz Makedonije su Šiptari, imaćemo jednog Srbina i sedište će biti u Beogradu, i njih četvorica će odlučivati o svim bitnim pitanjima, pa i o novcu, tako da, gospodine ministre, vi vrlo jasno možete da shvatite gde će se na ovaj način odlivati pare i odakle će na ovaj način dolaziti odluke u tu oblasnu kontrolu letenja. To je naravno prelazno rešenje dok se ne pojavi opet onaj Nemac o kome sam govorio, direktor kontrole letenja Nemačke, o kome sam govorio u prethodnom amandmanu, kupi oblasnu kontrolu letenja, pošto je već sad jasno da će krenuti na Beneluks, a onda ide i dalje. Ono što je opasno, a to sam u prepodnevnom izlaganju rekao, što je neko neovlašćeno potpisao, taj neko je bio direktor centra i taj neko se zvao Trgovčević. Gospodine ministre, ugovore ovakve vrste može samo potpisati vlada, ministar uz saglasnost vlade i uz saglasnost Narodne skupštine, kao ipak najravnopravnijeg od te tri ravnopravne grane vlasti. Nemojte dozvolite da ovako ozbiljne ugovore i ozbiljna dokumenta, na osnovu zakona koji neće biti ispravljen, jer pretpostavljam da amandman neće biti usvojen, na osnovu tog zakona potpisuju neovlašćena lica, o tome odlučuju pojedinci, jer bojim se da pojedinci mogu da imaju i lične interese, a ne državne.
Dva minuta i 50 sekundi. Jedan minut vremena ovlašćenog predsednika i time ste to vreme iscrpli. Minut i 50 sekundi od vremena poslaničke grupe. SRS je preostalo još 32 minuta. Na član 41. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Gospođo Radeta, izvolite.
Amandman na član 41, i to stav 2. ovog člana, ima osnovu u Zakonu o jeziku i pismu. Zaista je neverovatno da se u zakonima koje usvaja ovaj parlament, a koje predlaže Vlada Republike Srbije, ne piše srpskim jezikom. Dakle, bez obzira što se vi kod donošenja zakona pozivate na kojekakve direktive EU, koje za nas, srpske radikale ne znače ništa, neshvatljivo nam je ipak da ste dogurali dotle da više ni zakoni nisu pisani srpskim jezikom. Ovde zaista nije bilo potrebe i jasno je napisano, govori se o navigacionim postupcima, prelaženja, dolaska i odlaska, neuspelog prilaženja i čekanja i lepo kažete, način izrade i formu navigacionih postupaka u skladu sa preporučenom praksom i standardima Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva propisuje Direktorat. Nije bilo potrebe da umećete ove neke strane reči, jer ovaj zakon se donosi za državu Srbiju, za građane Srbije, a čuli ste u toku današnje rasprave i pre dva dana, kad se govorilo u načelnoj raspravi, koliko je sve kriminala u ovoj oblasti i šta je sve loše dosad urađeno i šta će se desiti i primenom ovog zakona. Zaista bi bilo dobro da je Vlada imala malo više sluha ne samo za ovaj, nego i za ostale amandmane SRS. Uostalom, evo i sama Vlada je uložila toliko amandmana, a što nije baš primereno kad se radi o Vladinom predlogu. S obzirom, gospodine ministre, da ste vi osvedočeni patriota i mi to nikad nismo dovodilo u pitanje, uvereni smo da ćete prihvatiti ovaj amandman i da nećete dozvolite da u ovom zakonu, niti u bilo kom drugom zakonu, umesto srpskog jezika bude jezik nekih stranaca, pogotovo ne ovakvih neprijatelja Srbije, kakvi su Englezi, čiji vi jezik ovde promovišete.
Iskorišćeno je 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Reč ima narodni poslanik Vladan Jeremić.
Član 42. Predloga zakona koji se odnosi na razvoj i oblikovanje struktura vazdušnog prostora u sebi sadrži u oba svoja stava dve terminološki neprihvatljive odredbe što se tiče nas u SRS. Zato smo amandmanom tražili da se termini "prekogranična zona" u oba stava, dakle i u stavu 1. i u stavu 2. pomenutog 42. člana Predloga zakona brišu, jer smatramo da ovako definisan deo zakona znači da je reč o zonama za nekakve zajedničke aktivnosti dve ili više država.
Na član 42. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Zoran Krasić podneo je amandman kojim je predložio brisanje naslova iznad člana 43. i člana 43. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovaj amandman je posledica onog amandmana koji je bio podnet na član 3. Predloga zakona, tako da je zbog toga ovaj amandman ovako formulisan. Radi se o upravljanju protoka vazdušnog saobraćaja. Stvarno jeste pitanje u vreme tih satelitskih tehnologija kada iz satelita može da se vidi sve šta je na dlanu. Pričati o suverenosti vazdušnog prostora deluje potpuno besmisleno, kada onaj sa ne znam koliko hiljada kilometara može da vidi sve. Ali, s obzirom da je neka tendencija da se navigacioni uređaji za kontrolu letenja i uopšte za vazdušni saobraćaj, naravno pored GPS koji koristi satelitske podatke, sada promoviše standard zemljanih koridora, lokatora koji su pouzdaniji nego ovo drugo. Pričati u vreme tehnologije kada se razmišlja o promeni avio-industrije da se ide sa tzv. strateškim odnosno avionima koji idu do stratosfere i nazad itd, i pozivati se na suverenitet vazdušnog prostora stvarno deluje besmisleno. Pričati o suverenitetu vazdušnog prostora u uslovima kada ni danas tehnologija naša jednostavno ne može da prekontroliše šta se sve nalazi iznad našeg neba, na 15, 16, 20 kilometara, takođe ne daje mi za pravo da se borim na ovaj način za suverenitet našeg vazdušnog prostora. No, bez obzira na sve to, borim se za suverenitet našeg vazdušnog prostora iz prostog razloga što ne mogu da prihvatim činjenicu da tehnički normativi i standardi mogu da dovedu u pitanje opstanak ovog naroda. To ću pokazati na jednom primeru. Promovisanjem ISO standarda kvaliteta za neke proizvode EU je praktično zaštitila svoje tržište od ulaska robe sa strane koja ne pripada po proizvodnji, po zemlji porekla EU. Jednostavno, oni maksimalno koriste svoju tehnološku dominaciju da zaštite svoje tržište, da promovišu to kao neku super vrednost i da na bazi super vrednosti ili pretpostavljene super vrednosti osvajaju druga tržišta. Mi smo upravo žrtve tog tehnološkog zaostajanja. Zbog toga imamo činjenicu da nemamo neke bog zna šta kvalitetne robe za izvoz prema zapadnoj Evropi, ali je zato njima potreban bezbedan vazdušni prostor, kao što su potrebni bezbedni koridori za druge oblike saobraćaja kako bi njihova roba tutnjala našim putevima i osvajala naše tržište. U tom kontekstu moram da se pozovem na nešto što jeste suverenitet jedne države i smatram da ovaj predlog zakona, bez obzira što postoje neki razlozi koji nalažu pojedine odredbe, o tome je gospodin Marković pričao, da je ova država pristupila nekim sporazumima. Ispred svih tih sporazuma i međunarodnih obaveza jeste život u Republici Srbiji. Dajem primat životu u Republici Srbiji, dajem primat građanima Republike Srbije, dajem primat interesima građana Republike Srbije. Da vam samo skrenem pažnju, i ovaj zakon, kao plejada zakona koja je prošla kroz ovu salu, nam ukazuje na jednu činjenicu da je pogrešan put. Očigledno je da postojeća vlast razmišlja o tome – ako dobije status kandidata biće u mogućnosti da pristupi pretpristupnim fondovima EU, što će omogućiti navodno život ovoj vlasti još nekoliko godina. Kada kažem ovoj vlasti, mislim na promotere evroatlantskih integracija. Budite uvereni da je taj put pogrešan. Ako treba da obezbedite neku stabilnost, onda se opredelite za nešto drugo, to je u se i u svoje kljuse, u sistem vrednosti. Strpljivo, polako, svakog dana da se gradi, ali ako očekujete da će sve političke ekskurzije da se pokriju nekim donacijama, kreditima iz pretpristupnih fondova i da naprave zadovoljstvo, moguće je da nekoliko dana ljudi budu siti, ali i dok su siti biće duboko nezadovoljni zbog gubitka dostojanstva i svih drugih stvari koje su takođe važne za čovekov život. Zato smo i podneli ove amandmane, da bi samo skrenuli pažnju da mnoge stvari u koje moramo da uđemo navodno, zbog potpisanih međunarodnih sporazuma u stvari predstavljaju nešto krajnje loše, a kada budemo došli do tog zaključka da je to krajnje loše,čini mi se da će biti poprilično kasno.
Iskorišćeno je tri minuta i 15 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 44. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Paja Momčilov podneo je amandman kojim je predložio brisanje naslova iznad člana 45. i člana 45. stav 1. i 2. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Milovan Radovanović podneo je amandman kojim je predložio brisanje nadnaslova iznad člana 46. i člana 46. stav 1. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Reč ima narodni poslanik Nikola Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 46. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju i to na drugi stav ovoga zakona. Naime, podsetiću ovde o čemu govori pomenuti član odnosno stav. Govori o načinu na koji se pružaju usluge kontrole letenja. U zakonu ovde stoji da uslove propisuje ministar. To nije ništa sporno. To i jeste nadležnost ministra saobraćaja. Međutim, amandmanom sam tražio da se doda još jedna rečenica "uz saglasnost ministra odbrane". Naime, ovim zakonom koji ovde razmatramo predviđeno je integrisano civilno-vojno upravljanje vazdušnim prostorom i vazdušnim saobraćajem. Ako je to već tako, onda smatram da na neki način ili uz pribavljenu saglasnost ili uz konsultacije ili ne znam već na koji način, ali u svakom slučaju treba da se konsultuje i Ministarstvo odbrane, jer ipak ovo je dosta važna tema. Radi se o uslovima koje treba da vrši i ispunjava kontrola leta.
Narodni poslanik Vladan Jeremić podneo je amandman kojim je predložio brisanje nadnaslova iznad člana 49. i člana 4. Reč ima narodni poslanik Vladan Jeremić.
Ovaj član 49, kao i naredni 50. član, zapravo, definišu te pojmove, usluge informisanja vazduhoplova u letu. Propisuje se način na koji se pružaju usluge informisanja vazduhoplova u letu itd, uz neku primedbu koja može da se protumači kao propratna zamerka na postojanje ovog člana Predloga zakona, a to je da je propisano da pri pružanju usluga informisanja, pored izraza na engleskom jeziku, mogu da se koriste i izrazi na srpskom jeziku koje propiše ministarstvo. Smatramo da je apsolutno nepotrebno postojanje ovakvog člana, jer naravno sve što sadrži pomenuti član, sadržano je i u članu 3. Predloga zakona, odnosno koji sadrži i predstavlja nekakav pojmovnik celokupnog Predloga zakona i iz tog razloga je poslanička grupa SRS amandmanom zatražila brisanje i nadnaslova iznad člana i celokupnog člana 49, jer u ovakvom predlogu zakona je apsolutno sve to sadržano u članu 3. Predloga zakona.
Na član 49. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Nadam se da ćete mojom dikcijom biti zadovoljni. Član 49. reguliše da pojam usluga informisanja vazduhoplova u letu i imamo principijelnu primedbu gde je članom 49. stavom 2. određeno da ministri nadležni za poslove odbrane i saobraćaja određuju način na koji će se pružati te usluge informisanja. Zaključak da onaj koji je sam sebi propisivao uslove rada, naknadu za usluge koje daje, gde će držati novac, šta će sa njim raditi zaista je teško uvesti u red. Direktorat civilnog vazduhoplovstva i Agencija za kontrolu leta bez nadzora, bez kontrole, nezakonito poslujući već sedam godina, ne mogu da prihvate i to ovim zakonom pokazuju da je Vlada jedini organ koji može propisivati ove uslove i da je Narodna skupština jedina vlasna da zakonom propiše ko će šta određivati i propisivati i davati u zadatak nekome. Vi ste to u jednom obrazloženju odbijanja nekog prethodnog amandmana i sami priznali kada ste na član 16, na koji vam je poslanička grupa Napred Srbijo podnela amandman, rekli da imaoci javnih ovlašćenja, a to je sada, trudimo se da ozakonimo stanje u Direktoratu, mogu da vrše ta javna ovlašćenja, ali mogu da vrše samo poslove poverene državne uprave, ali da donošenje zakona i drugih opštih akata može da vrši samo Narodna skupština i Vlada. Gospoda nisu u mogućnosti da biraju ministre koji će to raditi u njihovom interesu, odnosno po njihovim nalozima, onako kako su vam podmećući dali da vam na onoj 19. sednici odrede naknade koje vi ne primate.
Na član 50. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da)
Član 50. kaže da pri pružanju usluga informisanja vazduhoplova u letu, pored izraza na engleskom jeziku, mogu da se koriste izrazi na srpskom jeziku koje propiše ministar nadležan za poslove saobraćaja, uz saglasnost ministra nadležnog za poslove odbrane. Uvereni smo da je ovaj član pisao ministar nadležan za poslove odbrane trenutno, a nikako ministar nadležan za poslove saobraćaja, jer da je to pisao gospodin Mrkonjić sasvim smo sigurni da bi bio prihvaćen naš amandman, gde se kaže da pri pružanju usluga informisanja vazduhoplova u letu pored izraza na engleskom jeziku obavezno se koriste, je li tako, gospodine ministre, izrazi na srpskom jeziku? Nemojte da ostane u zakonu da mogu da se koriste izrazi na srpskom jeziku, već prihvatite naš amandman gde stoji da moraju da se koriste izrazi na srpskom jeziku, odnosno da mora da se koristi srpski jezik, koji je službeni jezik u RS, a ovo je ipak zakon koji se donosi u Narodnoj skupštini RS. Gospodine Mrkonjiću, rekoh malopre, a opet ponavljam i sada, vi ste osvedočeni patriota i mi u to ne sumnjamo, ali zaista verujemo da ćete prihvatiti ovaj amandman da bude jasno da pored engleskog, koji moramo ponegde da primenjujemo, da moramo obavezno da to isto pišemo i na srpskom, a ne samo da, kako stoji u zakonu da to može, pa onda smo sigurni kad god bi recimo to zavisilo od ministra odbrane, za koje smo odnedavno utvrdili da je ministarstvo laži, a ne Ministarstvo odbrane, oni bi sigurno izbegli ovu mogućnost da ono što treba da se napiše na srpskom jeziku bude i napisano. Očekujemo, gospodine Mrkonjiću, da ćete prihvatiti ovaj amandman.
Iskorišćeno je deset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 50. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima Jorgovanka Tabaković.
Evo kako to ide kada u članu 49. prethodno se odaberu dva ministra koji će da urade jedan deo poslova koji je u nadležnosti Vlade, kada to isto predlože u nekoj drugoj oblasti, poput ove jezičke i terminološke odrednice, kažu sledstveno od rešenja člana 49. stav 2. rade ova dva ministra, pa hajde neka rade sada i ovaj posao. Umesto da Vlada ima doslednost, pa da stavi pod kontrolu ono što se zove njen prihod, Vlada je izabrala da to ne uradi. Naplaćujete naknadu za korišćenje i vađenje šljunka. Naplaćujete naknadu za lekovito bilje. Naplaćujete naknadu za priređivanje igara na sreću, koncesionu naknadu i to se u budžetu prihoduje, vidi i koristi. Ali, naknada za korišćenje neba se prepušta Direktoratu civilnog vazduhoplovstva i Agenciji, pod maskom i izgovorom usaglašavanja sa pravilima EU. To jednostavno nije dopustivo, jer onaj ko kaže da se bori za fiskalnu odgovornost, a juče smo o tome pričali, i između izbora, da fiskalnom odgovornošću stavi pod kontrolu milijarde evra, bira da jednoj stranci koja mu tvori vladajuću većinu prepusti feud koji se zove Direktorat civilnog vazduhoplovstva, nadzor i kontrola nad vazdušnim saobraćajem, pa mi posle recite da ovaj zakon ne bi mogao da se zove – koliko vredi i koliko košta ova vlada?
Narodni poslanik Nataša Jovanović podnela je amandman kojim je predložila brisanje nadnaslova iznad član 52. i člana 52. Reč ima gospođica Jovanović.
Gospodine Novakoviću, poštovani gospodine Mrkonjiću, dame i gospodo poslanici, pokrenuću u okviru ovog amandmana jedno pitanje koje interesuje takođe srpsku javnost, zato što ovaj član 52. treba da se briše zbog onog mog prvog amandmana oko člana 3. i pojma 31a, koji smo predložili da bude tako usklađen. Ono što hoću da postavim kao pitanje vama, odnosno gospodinu Miljkoviću više, jeste pitanje privatizacije JAT i sudbine naše nacionalne avio-kompanije. Naime, svi vrlo dobro znate, kolege poslanici, kao i čitava javnost, da je JAT u užasno teškoj finansijskoj situaciji, da ne kažem u potpunom kolapsu, nekako se dovija. Ovom prilikom čestitam svim zaposlenima u JAT Ervejzu i JAT Tehnici, koji iznalaze mogućnosti i snage da rade sa flotom koja nije zanavljana od 1991. godine, tada je kupljen poslednji mali JAT er avion, a boing 1985. godine, to su godišta, starost aviona. Sa 16 aviona, sa 37 destinacija i sa zaista izuzetno profesionalnim osobljem naša nacionalna avio-kompanija, za koju smo svi nekako i lično vezani, je li tako, jer je to ono što je naše, ima neizvesnu sudbinu. Ali, da li neko zna ono što ja ne znam, odgovorićete mi vi, odnosno vama će reći, ili vi to znate, gospodine Mrkonjiću, vi ste zatekli to haotično stanje, i vi i ja smo bili opozicija u periodu od nekih, možda, to je bio period ceo Vlade pre formiranja ove vaše vlasti i, naravno, DOS-a, kada je taj sunovrat JAT-a počeo. Sada imamo situaciju da određeni srpski zvaničnici, ne znam po kom ekskluzivitetu, kao što je to ministar Ugljanin bez portfelja, daju izjave oko toga kakva je buduća strateška sudbina JAT-a. Pre devet dana gospodin Ugljanin je, svi mediji su to preneli, rekao da će "Turkiš erlajns" biti budući strateški partner naše nacionalne kompanije. Pitam – kako ste došli do toga da to baš bude " Turkiš erlajns"? Zašto se odustalo od saradnje sa Aeroflotom pre dve godine? Opet kažem, vi ste zatekli to stanje, jer je Božidar Đelić bio i pre vas i pre svih, jer je on odbio saradnju sa ruskom nacionalnom kompanijom 2008. godine. Iako su oni tada, čini mi se, nudili 400 miliona ili pola milijarde dolara, glat su odbijeni. Tada je tadašnji predsednik, danas premijer, gospodin Putin jasno poručio, kao i diplomate prijateljske nam i bratske Rusije, slali su nam poruke da moramo da se opredelimo i da znamo šta hoćemo. Kasnije, pošto je to očigledan animozitet ovih koji rade za zapadne sile, a sa vama su u koaliciji, jer vi ste čovek iz SPS, i normalno da volite Rusiju i Rusku federaciju, i Putina i Medvedeva, ali ne vole ih Đelić i ono društvance oko njih, pa i neki drugi. Prema tome, pošto su se oni opredelili da, posle nekoliko meseci dezavuisanja, našoj braći kažu kako ne možemo da napravimo nikakav strateški ugovor sa Aeroflotom zbog toga što nam to zabranjuje EU, molim vas, recite nam sada, kako je to moguće kada ni Turska nije članica EU? Srbija je, to možda mnogi građani Srbije ne znaju, potpisala sporazum o otvorenom nebu. Nemačka i Francuska, dame i gospodo poslanici, kao najveće vodeće zemlje u toj nakaznoj tvorevini kao što je EU, nisu potpisale taj sporazum. Oni mogu da lete u Srbiju kako hoće, a mi ne možemo bez te dozvole, a oni mogu. Sada dolazimo u situaciju da naši zvaničnici, predstavnici vlasti, traže od stranih kompanija da uskaču upomoć. Znači, promovišu njih, a za to vreme i dalje zabijaju JAT-u nož u leđa. Gospodin Miljković je rekao kako je formirana neka radna grupa i kako ćemo do kraja oktobra, a taj proces će da se završi u narednih godinu dana, mi imati informaciju, odnosno znaćemo gde se to JAT nalazi. To je bruka i sramota za državu Srbiju. Rekla je koleginica Radeta, zbog ovih bespotrebnih i protivustavnih, jer u službenoj upotrebi je srpski jezik i pismo, engleskih reči u ovom zakonu, da ste vi osvedočeni srpski patriota. Vi ste učeni, a naročito mi srpski radikali, jer na tome se izjasnila naša celokupna ideologija, da moramo da čuvamo ono što je naše i da mi sami sebi možemo da pomognemo. Oni koji se nude kao nekakvi pomagači, a to su, pre svega, zemlje članice EU, nas uporno i sistematski uništavaju, i zbog toga što stalno ucenjuju i kroz svoje pritiske na Srbiju govore šta možemo, šta ne možemo da radimo, naša nacionalna kompanija je došla u ovakvu situaciju. Izričito smo protiv toga da bilo ko od državnih zvaničnika, što bi se reklo, trči pred rudu i tako izjašnjava o tome kakva je sudbina te kompanije, pre nego što to uradi menadžment, urade nadležni i na kraju ta radna grupa koju ste vi formirali. Za nas je apsolutno nedopustivo da se stvara takva zabuna ne samo u javnosti, nego pre svega kod zabrinutih zaposlenih ljudi u JAT-u, kompaniji koja je i te kako puštena niz vodu svih ovih godina od strane DOS-ovske vlasti.
Iskorišćeno je četiri i po minuta vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Bojan Mladenović podneo je amandman kojim je predložio brisanje nadnaslova iznad člana 59. i člana 59. stav 1. i 2. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Nemanja Šarović podneo je amandman kojim je predložio brisanje nadnaslova iznad člana 61. i člana 61. stav 1. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 61. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Na član 61. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Gospodine Markoviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam amandmanom koji sam podneo u ime SRS-a da se u članu 61. stav 3. briše. Službu traganja i spasavanja za vojne vazduhoplove organizuje ministarstvo nadležno za poslove odbrane. Zakonom je određeno i integrisano civilno-vojno upravljanje vazdušnim saobraćajem i prostorom. Nema nikakvog smisla, ni ekonomske opravdanosti, da Ministarstvo odbrane organizuje posebnu vojnu službu za traganje i spasavanje, posebno iz razloga što je dužno da učestvuje u već postojećoj službi i to u paritetu 50:50. Ovaj amandman ne samo da će poboljšati Predlog zakona, nego će i uneti smisao u ovaj zakon. Ima još jedna stvar, kada sam već uzeo reč, a nije mi isteklo vreme, da podsetim gospodine ministre, molio bih vas da me saslušate. Gospodine ministre, kada se budete sve raspitivali vezano za ovu agenciju za kontrolu leta, raspitajte se kako to da agencija za kontrolu leta sada postaje vlasnik pilotske akademije u Vršcu. Da vam pripomognem izgleda da je JAT bio dužan Agenciji za kontrolu leta neke pare i ova mu je uzela akademiju. Šta će Agencija za kontrolu leta Pilotska akademija u Vršcu. Da li mi to polako oguljujemo ovo što reče gospođica Nataša Jovanović, oguljujemo JAT ne bi li ga što jeftinije neko kupio, naravno iza vaših leđa gospodine ministre, ne uz vašu saglasnost? Kada sam već uzeo reč, vidi se da građani Srbije prate ovaj program i vidi se da građani Srbije reaguju. Naime, u poslanički klub SRS je došla jedna informacija, dokumentaciju ću vam predati pošto završim diskusiju, došla je jedna informacija koja je pomalo poražavajuća. Naime, zna se da piloti moraju da polažu i jedan predmet koji se zove engleski jezik i frazeologija. Za pilote helikoptera pre 30 godina to nije važilo, jer se govorilo da oni neće leteti nigde izvan ovih prostora, izvan prostora države Srbije. Sve bi to bilo u redu, međutim, kada su polagali na vojnoj akademiji, opet nisu polagali engleski, jer se govorilo da su oni to polagali kada su dobijali dozvolu, kada su polagali za pilotsku dozvolu, čak ni to nije toliko strašno. Međutim, sada diploma vojnog vazduhoplovnog pilota je postala falsifikat za pojedine. Ne samo to, stupanjem Republike Srbije u integraciju vazduhoplovnih organizacija, kao što je "Jar Joint Aviation", Udružena vazduhoplovna pravila, pojedini piloti su se našli na spisku ispitivača koji vrše provere stručne sposobnosti pilota, a koji se prevode uz saglasnost sa ovim Jar pravilima, tako da imamo spisak pilota. Čovek koji je inače profesionalni pilot aviona, profesionalni pilot helikoptera, pilot jedrilice, završio je vazduhoplovnu vojnu akademiju sa prosekom 9,4, nakon penzionisanja je leteo izvesno vreme i u inostranstvu itd, poslao je zahtev u Direktorat da mu se, u skladu sa Zakonom o slobodnom pristupu informacija od javnog značaja, dostavi da li određeni piloti koji su na spisku ispitivača imaju položen ispit iz engleskog jezika i frazeologije? Neću čitati imena, jer ćete vi to proveriti, pa ćete mi reći jednom kada budete branili neki drugi zakon, imaju li ili nemaju, pa ću ja ovog gospodina obavestiti o tome. Predaću vam spisak i predaću vam ovo pismo pomenutog gospodina. Dakle, pogledajte malo u tom Direktoratu. Ima tu nešto malo ispod žita, nego vi niste stigli da proverite.
Dva minuta i 40 sekundi je iskorišćeno. Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 62. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju, i to tako što se dodaju reči "uz saglasnost ministra odbrane". Naime, ovaj član 62. govori o načinu angažovanja učesnika u traganju za vazduhoplovima i traganju za licima. Ovaj amandman je sličan, odnosno obrazloženje je slično onom amandmanu koji sam obrazlagao nedavno. Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju kaže da je predviđeno kod nas integrisano civilno-vojno vazduhoplovstvo i vazdušni saobraćaj i upravo iz tih razloga sam podneo amandman da se u ovim stvarima pribavi mišljenje svakako i ministra odbrane, pogotovo kada je u pitanju traganje i za vazduhoplovima i za licima. Pripadnici Ministarstva odbrane svakako da imaju više iskustva i više znanja, i da bi to efikasnije radili neko što bi to radili pripadnici Ministarstva saobraćaja. Apelujem da se ovaj amandman još jednom razmotri i da se usvoji.
Narodni poslanik Mirko Munjić podneo je amandman sa ispravkom kojim je predložio brisanje teksta iznad člana 64. i člana 64. stav 1 i dobija reč.
Gospodine ministre, podneo sam ovaj amandman i on je, kao što sam rekao i prilikom podnošenja amandmana na član 3. Predloga zakona, logičan sled tog amandmana, dakle, na član 3. predloga ovog zakona. Pošto Vlada nije prihvatila moj amandman na član 3, normalno je da po logici stvari nije prihvatila ni ovaj amandman. Međutim, hteo bih samo da vam ukažem na nešto drugo kada je u pitanju ovaj amandman, a to je sledeća činjenica. U obrazloženju Vlade o neprihvatanju ovog amandmana kaže se da on nije prihvaćen upravo iz ovog razloga koji sam sad napomenuo, dakle, nije prihvaćen zbog toga što nije prihvaćen moj amandman na član 3. To je u redu.Međutim, u daljem obrazloženju, gospodine ministre, Vlada kaže da član 61. stav 1. se uopšte ne odnosi na pružaoca usluga u vazdušnoj plovidbi, već na traganje za vazduhoplovom i spasavanje lica. Dakle, u obrazloženju Vlada pominje član 61, a evo, gospodine ministre, ja sam 5. oktobra podneo ispravku amandmana gde sam, u stvari, kazao da umesto reči "član 61." treba da stoji "član 64." Ovo je samo jedan mali dokaz, ne želeći da spočitavam ovo vama lično, već nekom ko je ovo radio, da bi ipak trebalo da vode više računa, bar kada dobijamo ova obrazloženja od Vlade. Neprihvatanje naših amandmana, moram ponovo da istaknem, nije nešto što je od primarne važnosti. Da li nisu prihvaćena jedan, dva, tri ili pet amandmana, nije to osnovna stvar ovde. Mada, mi bismo voleli da naši amandmani budu prihvaćeni jer, normalno, smatramo da oni samopoboljšavaju tekst zakona, ali šta je tu je. Međutim, mnogo više treba da zabrinjava, gospodine ministre, neka druga činjenica, što ova Vlada, baš kao što neko nije čitao ovu ispravku mog amandmana, dakle, što ova Vlada ne vodi mnogo računa o građanima Srbije koji su na teritoriji druge države, što ova Vlada ne vodi mnogo računa o našim građanima, o državljanima Srbije koji su konkretno u haškom kazamatu, Haškom tribunalu, poligon za odstrel Srba. Nažalost, moram to tako da kažem, jer zaista sve okolnosti koje su se događale u tom tribunalu, a vi to dobro znate, govore u prilog ove činjenice, što su Srbi tamo osuđeni na 904 godine, a svi ostali na 10 puta manju kaznu, dakle, svi ostali sa prostora bivše Jugoslavije na 10 puta manju kaznu i što tamo ubijaju Srbe. Vi to dobro znate, nažalost, i vaš predsednik je tako završio. Oni pokušavaju tamo da ubiju i našeg predsednika dr Vojislava Šešelja. Gospodine ministre, bez želje ponovo da vama spočitavam lično bilo šta, znam da vi vrlo dobro razumete ovo što vam pričam, možda i najviše od svih u Vladi, ali ipak ova Vlada po tom pitanju ne čini ništa. Ostaće upamćeno, ukoliko neko od vas ne podigne svoje glas protiv ovoga, zaista na sramotu ove vlade da nije učinila ništa za naše građane u haškom kazamatu.
Iskorišćeno je minut i 50 sekundi vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Srboljub Živanović podneo je amandman kojim je predložio izmenu naslova iznad člana 64. i člana 64, i ima reč, izvolite.
SRS je podnela amandman na član 64. i on glasi – pružalac usluga u vazdušnoj plovidbi bi trebalo da bude javno preduzeće u vlasništvu Republike Srbije. Međutim, vi ste u odgovoru rekli da to ne može da bude tako jer vi treba da uđete u Evroligu i prema tome verovatno ovo javno preduzeće trebalo bi da bude u privatnim rukama. Verujem da se vi slažete isto sa mnom. Znam da ste vi upali u blato, ali ne ono banjsko blato, već mađarski mulj i prema tome verujem da ćete vi velikom svojom snagom se izvući iz ovog mulja i pomoći da se ovaj amandman prizna, odnosno da pokažemo kako i na koji način se danas u Srbiji kriminalizuju određene stvari. Vi to niste ni znali, verovatno ni poslanici DS, da ovde na revitalizaciji spolja ove skupštinske zgrade jeste u stvari izvođač radova "Omni stock" Beograd, vlasnik Veselin Sjekloća, koji je ojadio mnogo firmi širom Srbije, pa i metalsku firmu u Šapcu "Ingo". Prema tome, vidite kako ta privatnost danas izvodi radove, a verovatno ovog vlasnika je angažovao čovek koji je 5. oktobra krenuo, sa mnogim građanima koje je zaveo, iz Šapca i taj korpus zavedenih ljudi je verovatno krenuo ovde, među njima je verovatno bio i ovaj vlasnik i zbog toga je dobio ovaj posao da može da izvodi ove radove. Pitam vas, dame i gospodo, da li ove trenažne letove koje danas treba da vrše vojni piloti, kako i na koji način oni te trenažne letove treba da izvode? Sigurno znate, da bi jedan pilot mogao da rukuje jednim avionom mora da ima određeni broj trenažnih letova. Nažalost, ovim nebom, kao što reče moj kolega Radiša Ilić, danas rukuju mnogi drugi, a ne u stvari Srbija. Ono što bih vas zamolio kao pravog čoveka jeste – pomozite jednoj mladoj ženi, to je Jasmina Stanković, koja je u planinskom selu Melovo, blizu KiM, koja sa malim svojim sinom Jovanom od devet meseci i sa majkom živi u jednoj kolebi, i prema tome pomozite joj da može da preživi, jer možda će taj Jova jednog dana nositi pušku i čuvati ovu zemlju. Hvala vam.
Jedan minut vremena poslaničke grupe. Na član 64. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 64. amandman su podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 65. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 65. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, amandmanom SNS u članu 65. Predloga zakona reč "sertifikat" se zamenjuje rečima "uverenje o osposobljenosti", a kako se sporna reč "sertifikat" provlači kroz veliki broj drugih članova ovog predloga zakona, predlažemo zamenu u celom tekstu predloga. Korišćenje izraza, odnosno reči "sertifikat" nije u skladu sa članom 10. Ustava i članom 1. Zakona o službenoj upotrebi jezika i pisma, jer u Republici Srbiji službeni jezik je srpski jezik, a reč "sertifikat" je ipak reč stranog porekla. Osim ovih zakonskih postoje i praktični razlozi zbog kojih upotreba ovog izraza u tekstu zakona nije dopuštena, jer izraz "sertifikat" potiče iz engleskog jezika i koristi se i kao glagol i kao imenica sa više različitih značenja u srpskom jeziku. Naime, ravnopravno se prevodi i kao potvrda, preporuka, uverenje, svedočanstvo, odnosno kao glagol – overiti ili izdati. Ne znam na koji od ovih pojmova ste mislili u Predlogu zakona. Nažalost, već je i postala praksa da se u ovoj Narodnoj skupštini dostavljaju predlozi zakona kojima se sasvim nepotrebno koriste reči i izrazi stranog porekla, iako za označavanje tih pojmova postoje sasvim adekvatni izrazi u srpskom jeziku. Podsetiću vas rasprave o zakonu o akreditaciji, pa zbog toga pozivam Republički sekretarijat za zakonodavstvo da, shodno svojim nadležnostima, počne da vrši jezičku redakciju teksta pre dostavljanja Narodnoj skupštini na usvajanje. Za SNS ovako nepotrebno korišćenje stranih reči u tekstovima zakona predstavlja ozbiljno narušavanje ugleda Republike Srbije jer sopstveni jezik, pored himne, grba i zastave, predstavlja jedan od simbola svake suverene države i naroda.
Hvala, gospodine Babiću. Na član 65. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Gospodine Avramoviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, evo kako Vlada daje odgovore na amandmane opozicije. Sada ću vam dočarati jednu prosto neverovatnu stvar, a to je da je one konvencije, ona obrazloženja i ono što Vlada koristi da obavesti ministre zašto nisu prihvatili neki amandman upravo iskoristila protiv same sebe. Dakle, moj amandman se odnosi na uslove za izdavanje sertifikata i pružanja usluga u vazdušnoj plovidbi, u kome sam tražio da se tačka 7) proširi i umesto reči "obezbeđivanje" da piše "obezbeđenje u vazduhoplovstvu". Razlog za odbijanje ovog mog amandmana, kaže se ovako – odbijanje predloženog amandmana posledica je neprihvatanja amandmanana član 9. Predloga zakona koji je podneo narodni poslanik Momir Marković. Onda odemo na član 9. i kaže ovako – treba istaći da su odredbe koje se odnose na obezbeđivanje u vazduhoplovstvu uređene po ugledu na Aneks 17 uz Čikašku konvenciju i Dokument 30 ECAC, koji je bazični propiskoji uređuje osnove obezbeđivanja na evropskim aerodromima na jedinstven način, kao i na evropske propise koji uređuju taj pojam. Pa onda kaže ovako, sve ovo stoji predviđeno zakonom odnosno članom 220. Kada dodamo na član 220, postoji pojam obezbeđivanja u vazduhoplovstvu i nezakonitog ometanja, sa sve naslovom obezbeđivanje u vazduhoplovstvu. Dakle, ovde imamo član 220. koji objašnjava šta je obezbeđivanje u vazduhoplovstvu, pa onda mi na osnovu tog člana napišemo amandman da ne treba da bude samo obezbeđivanje, nego da bude obezbeđivanje u vazduhoplovstvu, a onda ga Vlada odbije sa ovim obrazloženjem. Čekajte sada, ako je Vlada primenila neki metod da eliminiše opoziciju da popravi tekst zakona sa nekim obrazloženjem, zašto je to primenila na samu sebe. U jednom delu ovog zakona govori se o termina koje mi prilažemo kao amandman, a u drugom delu ta ista Vlada ne predlaže u tom zakonu rešenja kako ih je sama imenovala. Da bude sve gore od goreg, ovde postoji obrazloženje ali nemam vremena da ga čitam, gde se kaže da je obezbeđenje u vazduhoplovstvu skup mera i ljudskih i materijalnih potencijala kojima se vazduhoplovstvo obezbeđuje od radnji nezakonitog ometanja. Znači, ova Vlada ne želi da ima skup mera i ljudskih i materijalnih potencijala, ne želi da ima vazduhoplovstvo koje se obezbeđuje od radnji nezakonitog ometanja. Voleo bih da nam neko sve ovo pojasni, ko je ovde mudar, a ko je pravilno napisao ovo obrazloženje, ako je uopšte čitao amandmane opozicije da bi dao ovakav odgovor.
Jedan minut vremena poslaničke grupe. Na član 66. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 66, sertifikat i pravo Direktorata da izdaje sertifikate. Baš juče imali smo zakon o akreditacionom telu Srbije i baš juče razgovarali smo o tome da to telo treba da određuju one institucije, one inspekcijske organe, ona tela laboratorija koji su, u skladu sa međunarodnim standardima, sposobni i imaju pravo da izdaju sertifikate. Vi već danas u ovom zakonu određujete da Direktorat sam po sebi ima pravo da izdaje sertifikate. Vi automatski dezavuišete ovo telo koje je trebalo da oformimo u što skorije vreme. To telo je nadležno da odluči da li Direktorat ima pravo da izdaje sertifikat, i ne može Direktorat da ima monopol na izdavanje sertifikata. Najverovatnije će biti jedina institucija, jer će uslovi za izdavanje sertifikata biti izuzetni. To akreditaciono telo Srbije može da angažuje i strane stručnjake koji će da odluče o tome da li naš Direktorat zadovoljava te uslove. Dakle, da li ima adekvatna znanja i sposobnost da procenjuje i znanje i usluge, odnosno kvalitet usluga koje se pružaju. Moramo da imamo neki red i moramo da poštujemo neku pravnu logiku kada su u pitanju zakoni koje donosimo. Osim toga, mislim da je jako čudna, bar po meni, odnosno po mišljenju SNS, i ova definicija da se sertifikat izdaje na neodređeno vreme. Znači, potpuno je nepotrebno u ovom prvom stavu. Već u trećem stavu kažete da isti taj Direktorat ne samo što izdaje sertifikate, nego izdaje, menja, suspenduje i stavlja van snage iste te sertifikate. Imate jednu situaciju, što ono kažu – kadija vas tuži, kadija vam sudi. Direktorat može sve, ministarstvo se ne pita ni za šta i to je razlog zašto smo mi podneli ovaj amandman. Mora da postoji drugostepenost. Dakle, drugostepenost SNS na neki način štiti kroz prava ministarstva. Hteo bih tu da vas podsetim da sve ovo nije ni ustavno dozvoljeno i mislim da je kompletan član krajnje problematičan i uklapa se u ono naše uverenje da su ovim zakonom prava Direktorata preširoko data i da nije uopšte ceo zakon u skladu sa našim pravnim sistemom.
Pedeset pet sekundi vremena ovlašćenog predstavnika. Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite, gospodine Markoviću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Ovako ljubazno u Evropu možemo i vi i ja. Tražio sam da se u članu 67. umesto tačke stavi zarez i da se doda "uz prethodnu saglasnost Narodne skupštine Republike Srbije", i onda bi ceo član glasio ovako: "Pružalac usluga u vazdušnoj plovidbi može da pruža usluge u vazdušnom prostoru drugih država ako je to predviđeno međunarodnim ugovorom, uz prethodnu saglasnost Narodne skupštine Republike Srbije". Gospodine ministre, s obzirom da smo danas pomenuli bar u 70 slučajeva mogućnost manipulacije, a u nekim slučajevima i sumnju u manipulaciju, kriminalne radnje u ovom sektoru koji se zove civilno vazduhoplovstvo, molim da usvojite ovaj deo, pa da sve ugovore ovakvog nivoa potpisuju ovlašćeni uz saglasnost Vlade Republike Srbije, odnosno uz prethodnu saglasnost Narodne skupštine. Dignimo odgovornost na jedan mnogo viši nivo od onoga na kome se sad nalazi. Obzirom da su ovo uglavnom međudržavni ugovori, biće međudržavni ugovori kad se budu počeli potpisivati, mislim da bi Narodna skupština, kao najviši organ od tri grane vlasti, trebalo da kontroliše ovakve ugovore i da daje saglasnost na njihovo potpisivanje.
Na član 68. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, gospodine Krasiću.
Naravno, gospodine Mrkonjiću, nemojte pogrešno shvatiti naše poslanike kada kažu da treba da se prihvati amandman. Naravno da oni znaju da je Vlada rekla šta misli o našim amandmanima, pa vi nećete ni to da prekoračite, to vaše ovlašćenje koje imate. Ali, u suštini, mi pozivamo poslanike da u danu za glasanje imaju u vidu ove naše amandmane. Amandmani su i stručni i dobri, urađeni od strane stručnih lica koja imaju bogato iskustvo na ovim poslovima. Tako da to što naši amandmani nisu do sada prihvaćeni od strane Vlade je samo odraz sujete i inata, i nečeg drugog. Dokaz za to je upravo iovaj amandman na član 68. Ovim amandmanom sam tražio da se stav 1. briše, zato što stav 2. sve reguliše. Ako treba da se napravi dogovor oko procedura, a u sledećem stavu kaže se – da se zaključi ugovor, znate, ugovor je saglasnost volja, to je već sadržano, praktično sve što je u stavu prvom, u stavu drugom, ali ni to nije bitno u krajnjem slučaju. Usvajajući i ne usvajajući ovaj amandman ništa se značajnije ne remeti. Međutim, morao bih da vas podsetim na članove 67, 68, 69, koji stvarno čine jednu celinu. Možemo to da nazovemo koordiniranje pružanja usluga u vazdušnoj plovidbi, pa kako kad je u pitanju strani vazdušni prostor, tako i naš domaći vazdušni prostor. I sad hipotetički da se zamisli jedna situacija. Zašto hipotetički? Pa, svi znamo kroz koju muku je prošao naš JAT, naši piloti za ovih 20 godina nisu mogli da lete na našim avionima, nisu mogli da obezbede one neophodne sate leta, niti na trenažeru, da bi obnavljali svoje licence itd. Zahvaljujući tome razvija se avio saobraćaj Tunisa, Nepala i drugih država gde su pečalbarili naši piloti da bi sačuvali licence. To poštujem, to moram da vam kažem, i to mislim da svako mora da poštuje. Mora da se poštuje naše vazduhoplovno iskustvo, naša vazduhoplovna istorija. Sada hipotetički da postavim pitanje - a šta ako neko sa teritorije Kosova i Metohije izvrši zagađivanje neba? Teoretski je moguće sa 2000 balona, sa staniolom i helijumom da se zagadi celo nebo Evrope. Sada vi meni objasnite koja je tu procedura važi, kakva je odgovornost Republike Srbije, kakva je odgovornost naših nadležnih organa? Ovo je u domenu naučne fantastike, verovatno ste to mogli da primetite, međutim, to je realno moguće. Imali smo u Islandu onaj vulkan pa ste videli, cela Evropa danima nije mogla da leti zbog procenta pepela u vazduhu. Taj pepeo je mikronske prirode. A šta, recimo, da se radi o klasičnim oblicima zagađivanja, trovanja neba na način koji može da liči na diverziju? Šta će onda biti, ko će onda snositi odgovornost, da li ćemo mi odgovoriti svim zadacima itd? Bez obzira na ovo opredeljenje koje postoji da se ide prema EU, približavamo se EU, pa makar neka bude i neki ambis između nas i EU, ali neko ne želi da odustane od tog puta, upozoravam vas da to može biti tragično za RS, za sve naše građane. Jedan od dokaza jeste i ovakav koncept viđenja vazdušnog saobraćaja koji treba da se promoviše na tzv. delu otvorenog neba Srbije u sastavu otvorenog neba Evrope i sveta. Nešto se brzo zaboravljaju neke stvari. Ne treba neke stvari da se zaborave. To što očekujete da ćete imati pristup pretpristupnim fondovima, mogućnosti da na poklon dobijate velika sredstva, zapamtite, mi smo se isuviše odrekli vitalnih stvari za ovaj narod, tako da je to što dobijate jeftino, malo, niska je cena za ono što smo već platili. Zapamtite, u očekivanju tog kusura odrekli smo se svega i svačega. Zapamtite još jednu stvar, za sve je kriv nekoiz inostranstva, osim za grafite na zgradama koje su napisala naša deca. Za sve drugo su krivi EU, NATO pakt i SAD. Mućnite glavom, da ne biste udarali glavom u zid. Zapamtite, samo su grafiti nešto što su naša deca pričinila štetu. Zapamtite samo to. Očekujete od pristupnih fondova nešto. Da stesačuvali ono što imamo, ništa nam ne bi trebalo iz inostranstva, ali vi ste uneli tu matricu u mozak naroda i plovite na tome već deset godina. Zapamtite, u Republici Srpskoj čovek je dobio izbore na paroli "Srpska zauvjek". Samo je jedna stranka nastupala sa pozicija EU i dobila nula glasova. To ćete doživeti u Srbiji, jer više ne može da se udara glavom u zid. Boli. Pošto mnogo boli, ljudi se jednostavno trezne i vide da je ovo put u beznađe. Nije dobar primer možda ovaj zakon, da se na njemu baš ovako priča o svim propustima, pogotovo ne u prisustvu Mrkonjića, koji, da ne idem u detalje, najmanje njega možemo da vežemo za evroatlantske integracije. Izvinite, gospodine Mrkonjiću, ništa nije uvredljivo, nego afirmativno za vas, pošto ste poznati kao veliki patriota. Razmislite vi koji ste većina, stavite neku crtu i kažite – dosta. Kažite to istorijsko ne, dajte primat našim interesima, svakog građanina ponaosob. Sećam se da je 2001. godine jedan ministar prodao dozvolu da "Lufthanze" može da poleće pola sata pre JAT, pa je JAT išao prazan. Zašto je to uradio? Da bi se dokazala evroatlantska integracija. Onda se mi čudimo, gospodine Mrkonjiću, zašto je JAT u problemima. Nije to glavni problem JAT-a, znamo i to, ali i to doprinosi poziciji JAT-a i uopšte našim pozicijama. Zato i kažem, pre svega apelujemo, dajte ljudi, mrdnite malo glavom, da sutra ne udaramo svi glavom u zid. Vidite i sami, gde god smo krenuli za ovih desetak godina, ljuljnuli smo glavom u zid. Niko nije prevario zapad. Stradao je svako ko je seo za sto da razgovara sa zapadom i da prihvata njihovo. Valjda nas iskustvo uči tome.
Iskorišćeno je pet i po minuta vremena poslaničke grupe. Na član 68. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Za reč se ne javlja niko. Na član 69. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 69. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite, gospodine Saviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 69. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju. Podsetiću vas da član 69. govori o pružanju usluga u vazdušnoj plovidbi za potrebe Vojske Srbije. Dakle, radi se o jednom izuzetno važnom i izuzetno osetljivom članu. Iz tog razloga sam amandmanom tražio da se, pored ova dva stava koja predviđa član 69, doda i treći stav. Moram da ga pročitam. Radi se o ugovorima za potrebe Vojske Srbije. Taj stav 3. bi glasio: "Sa ugovorima koje zaključuje određeni pružalac usluga u vazdušnoj plovidbi i ministarstvo nadležno za poslove odbrane upoznaju se i nadležni skupštinski odbori". To sam tražio amandmanom. Zbog čega? Navešću samo jedan razlog i mislim da će i taj jedan razlog biti dovoljan da se razmisli da li ovaj amandman treba prihvatiti ili ne. Svi se sećamo afere Davinić. Afera Davinić je nanela ogromne štete i moralne i političke i, naravno, finansijske štete, i državi Srbiji i našem narodu. Da je kojim slučajem postojala parlamentarna kontrola u toj prilici sigurno da ne bi došlo do te afere Davinić. Jedan od motiva zbog čega sam podneo ovaj amandman je upravo bila ta afera Davinić. Međutim, meni ovde Vlada, moram da kažem, na jedan bezobrazan način odgovara, opet ću pročitati – amandman se odbija tako i tako, jer prethodnu saglasnost daje Vlada. Tačno, nisam doveo u pitanje to da stoji u članu zakona, da na te ugovore prethodnu saglasnost daje Vlada. Dalje kaže – na taj način se obezbeđuje potrebni nivo kontrole tih ugovora. Ako bi Vlada bila zadnja institucija i zadnja instanca na kojoj bi se sve završavalo, onda Skupština i ovaj parlament ne bi trebalo da postoji. Valjda je parlament tu da kontroliše Vladu i da kontroliše ministre, a ovde se kaže – dovoljna je Vlada da se upozna s time. I u slučaju afere Davinić isto je Vlada bila upoznata s tim, pa je došlo do te afere. Naravno, neću da kažem i ne znam na koji način je do toga došlo. Da sam u pravu što sam tražio ovaj amandman može se pokazati na mnogim primerima. Uvek kada dođe do nekih problema, do neke afere, praksa je, ne samo u ovom parlamentu, nego svugde, da se formiraju određeni anketni odbori koji imaju zadatak da ispitaju činjenično stanje. Dakle, apelujem još jednom, pošto se radi o veoma ozbiljnoj stvari, gde može doći i te kako do velikih zloupotreba, da se razmisli o usvajanju ovog amandmana.
Iskorišćen je minut i trideset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Gospodin Marković. Izvolite.
Prvi stav člana 70. kaže – Vlada može odrediti lokacije unutar Republike Srbije na kojima je obavezno pružanje jedne ili više usluga u vazdušnoj plovidbi. Amandmanom koji sam podneo u ime SRS tražim ispravku prvog stava, pa da glasi – Vlada određuje vazdušni prostor unutar Republike Srbije na kojima je obavezno pružanje jedne ili više usluga u vazdušnoj plovidbi. Na ovako relativno malom vazdušnom prostoru kao što je naš, sa uništenim i zapuštenim vojnim vazduhoplovstvom i protivvazdušnom odbranom, neophodno je da sav vazdušni prostor bude kontrolisan, a samo izuzetno u pojedinim delovima da se dozvoli letenje bez usluga kontrole letenja, a pri tom se misli na motorne zmajeve, letilice takvog tipa. Pored toga, s obzirom na privatizaciju službi vazdušne plovidbe u svetu, a primiče se to i našim granicama, Vlada mora, a ne da može odrediti kontrolu letenja u našem vazdušnom prostoru.
Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Šami. Reč ima doktor Zoran Šami.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, podneo sam amandman u ime poslaničke grupe DSS i odmah da kažem, mi smo na ceo ovaj zakon podneli samo četiri amandmana. Naime, nismo podnosili neke sitne tehničke ispravke, smatrali smo da to može i u redakciji teksta da se napravi, a podneli smo amandmane za koje smo smatrali da ih valja podneti. Nažalost, nijedan amandman nije usvojen. Ovo je prvi od njih. Iskoristiću priliku da govorim zapravo o svim amandmanima. Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika. Mi smo u članu 72. tražili da se stav 2. briše. Odmah da kažem zašto. Naime, u članu 72. stav 1. vrlo precizno piše – Direktorat može da prizna dokument koji je stranoj organizaciji izdalo nacionalno nadzorno telo države, u kojoj strana organizacija ima sedište, ako uslovi pod kojima je dokument izdat nisu blaži od uslova propisanih za izdavanje sertifikata o osposobljenosti za pružanje usluga u vazdušnoj plovidbi. Krajnje je jasno, čisto i tome nema šta dalje da se doda i oduzme. Član 3. još samo dodaje, takođe jasno – za postupanje po zahtevu za priznavanje stranog dokumenta plaća se naknada Direktoratu. U redu je. Međutim, u stavu 2. piše – dokument koji je izdao ili priznao nadležan organ Evropske zajednice, prihvatanje bez vođenja postupka za priznavanje. Prvo sam postavio pitanje šta znači Evropska zajednica, a posle sam video da je Vlada svojim amandmanom, a o tome ću nešto posle još da dodam, nezavisno od našeg amandmana, to pretvorila u EU. Vidite, u obrazloženju zašto odbijate amandman kažete – zemlje EU imaju viši stepen regulisanja te materije od onoga što mi tražimo, pa dakle nema potrebe. U redu je, neka imaju, pokriveni su logički stavom 1. Ono što ne valja, da postavimo ovako pitanje – da li EU ima interes da Srbija uđe u EU? Po logici stvari, trebalo bi da ima, ali onako kako se mi ponašamo, ona to nema. Jer ako mi unapred damo sve pogodnosti EU, bez obzira što nismo u EU, šta ćemo mi onda EU, ni za šta im ne trebamo. Imaju trgovinski sporazum, gde god postoje neka pravila u vazdušnom saobraćaju daćemo im unapred sve blanko. Da li treba da nas prime u EU? Ne treba. Sa aspekta njihovih interesa ne treba. Gospodo, ovo je pogrešna priča. Pri tome, ne diram suštinu, suština jeste u redu, treba da se provere uslovi. Mi znamo unapred da će ti uslovi biti zadovoljeni i to je u redu, reći ćemo u jednoj rečenici- nije to nikakav problem, zadovoljeni su uslovi i sve je u redu, ali ne moramo to da napišemo u zakonu pet, deset ili ne znam koliko godina pre nego što postanemo članovi EU. Ovo nije jedino mesto u ovom i onom sledećem zakonu i nisu jedini zakoni u kojima se ovako ponašamo, nepametno. Gospodine ministre, nemojte se ljutiti, ovo je nepametno ponašanje, pri čemu uopšte, naravno, ne dovodim u pitanje suštinu člana i tvrdim da član može da stoji samo sa stavovima jedan i tri i sve je pokriveno. Kad sam već malopre pomenuo amandman Vlade, pričao sam o tome u načelu, kako nije dobro da Vlada daje 41 amandman na neki nakon, što nije prvi put. Mogu da razumem neku slučajnu omašku, pa da se da jedan amandman, to je u redu. Dalje interesantno šta se desilo. Kolege iz Nove Srbije su podnele identičan amandman Vlade. Ovde piše – amandman je odbijen. Izvinjavam se, ovo nije naravno na račun ministra, ali jeste na račun nekih pravnika koji su, izvinite, totalne neznalice, bez obzira da li sede u Vladi ili sede u Skupštini. Imate nemoguću situaciju. Imate amandman Vlade koji će postati sastavni deo zakona i imate isti takav amandman, identičan, za koga će ova skupština u danu za glasanje da glasa protiv. Mogu vrlo ozbiljno da postavim pitanje da li je taj stav usvojen? S jedne strane, Skupština je glasala protiv. Zašto naprosto ne kažete – taj i taj amandman, koji je podneo taj i taj, identičan amandmanu Vlade i postao je sastavni deo teksta i tačka, a ne – on se odbija? Naravno u danu za glasanje kad se samo bavimo dugmićima, i poslanici najčešće iz vladajuće većine ne znaju šta glasaju samo pritiskaju, ako je Vlada rekla ovako i oni pritiskaju tako kako je rekla Vlada, to je i prirodno. Ne znam kako ćete da raspetljate onda to. Molim vas da ubuduće o tome pazite. Mi smo dali još tri amandmana. Odmah da kažem, ne razumem ni obrazloženje. U članu 93. gde se govori opravdano da u slučaju zagađenja itd., može da se suspenduje, ograniči ili obustavi avioprevoz na rok od tri godine, tražio sam da se te tri godine pretvore u jednu godinu. U obrazloženju zašto se amandman odbija, vi mi navodite konvencije koje mi moramo da poštujemo i da u takvim situacijama izvršimo ograničenja avioprevoza, što uopšte ne dovodim u pitanje svojim amandmanom, nemam ništa protiv ni da se neko odbije na 33 godine, ali smisao amandmana da se odbije na godinu, pa ako se stanje ne popravi sledeće godine će da se kaže, pa gospodine ne može i dalje se obustavlja ta vrsta avioprevoza, a sledeće godine opet i tako može 105 godina, nemam ništa protiv. Niti se zalažem za to da dozvolimo zagađivanje. Naprotiv, samo kažem da su to stvari koje se menjaju i da ih valja preispitati svake godine, to nalaže elementarna ekonomska logika. Vi ste to odbili, ne znam zašto. Dalje, još samo o jednom amandmanu ću govoriti, kad se govori o UO Direktorata, tamo je poimenično navedeno da su članovi UO pet ministara iz odgovarajućih ministarstava. Uopšte ne dovodim u pitanje resore. Amandmanom sam predložio da to ne mora da budu ministri, odnosno formulisao sam "predstavnici ministarstva", a što može obuhvatiti i ministre. Reći ću vam zašto. Ne moraju, čast izuzecima, ali ne moraju ministri za određene oblasti da poznaju te oblasti, ne moraju. Uostalom, gospodin Mrkonjić, uveren sam, poznaje mnogo bolje neke druge vrste saobraćaja nego, na primer, vazdušni saobraćaj, a po prirodni stvari imaće u svom ministarstvu kvalifikovane ljude za vazdušni saobraćaj. To isto se odnosi i za ministra za ekologiju, za ministra finansija itd. Tako da predlog koji sam dao, da to budu predstavnici ministarstva, oni mogu obuhvatiti ministre. Nisam rekao da je to zabranjeno. Vi ste to odbili. Ne razumem zašto. Samo sam dao veću slobodu formiranja UO, pri čemu sam, doduše ima još jedna stvar, u zakonu se navodi kolika je plata članova UO, a što u najmanju ruku smatram neumesnim. Ne znam da li se negde u nekim zakonima navode plate direktora, UO itd. Tražio sam da se to prosto izbriše. Zna se kako se određuju plate u takvim slučajevima, tako se određuje svih ostalih hiljadu slučajeva, određivaće se i ovde. Nažalost, nije bilo razumevanja za naše amandmane, tako da ne znam sad da li je trebalo možda i mi da podnesemo 400 amandmana da bi se prihvatio neki amandman. Očigledno, kad se napišu amandmani sa stvarno iskrenom željom da se popravlja zakon, od toga vajde nema. Ne bih optuživao ministra možda lično, ali neke njegove saradnike bih.
Hvala, gospodine Šami. Osam minuta i 10 sekundi ste potrošili od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe DSS – Vojislav Koštunica. Vlada je jednim amandmanom predložila izmene u članovima 72, 151, 155, 169. i 233. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić zajedno su podneli jedan amandman kojim su predložili izmene u članovima 72, 151, 155, 169. i 234. Da li neko želi reč? Ne. Na član 73. amandman je podnela grupa od 21. poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospodin Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je ova tema izuzetno važna. Odnosi se na naknade u pružanju usluga u vazdušnoj plovidbi, tako glasi naslov ovog člana. Kad su u pitanju naknade, radi se o ozbiljnim parama, bukvalno. Radi se o milionima i to ne o milionima dinara, već milionima evra. SNS je u prethodnom periodu ukazivala da novac koji je Direktorat trošio, a pokazalo se, na jedan nezakonit način, to je utvrdio Ustavni sud, da je trošen na problematičan način. Stvarno je neverovatno da o tom tolikom novcu,o tim tolikim parama vi u ovom zakonu imate dve rečenice. U te dve rečenice ne odlučujete ko je taj koji propisuje naknade, poštujući sve međunarodne ugovore. Čisto zbog javnosti smatram da je neophodno da se pročita koliko se neodgovorno odnosimo prema velikim sredstvima, a kažem naša zamerka bila je da je na neki način u ove prethodne dve godine prošlo negde oko 300 do 400 miliona evra. Znači, kaže se korisnici usluga u vazdušnoj plovidbi plaćaju pružaocima usluga u vazdušnoj plovidbi naknadu za pružanje usluga u vazdušnoj plovidbi, zatim naknade preračunavaju i njihova visina određuje se po merilima koja su predviđena i potvrđena međunarodnim ugovorima. To je bukvalno sve. Ko je taj koji određuje te naknade? Ovde ste svesno i namerno izbegli da napišete Direktorat. Pošto u celom zakonu o svemu i svačemu odlučuje Direktorat, ovde jednostavno nemamo telo koje odlučuje ko propisuje te naknade. Mi smo intervenisali, naravno, kompletnim jednim članom i predvideli smo da to radi Vlada, jer je u međuvremenu sasvim jasno da po Zakonu o budžetskom sistemu ta sredstva pripadaju budžetu, pripadaju građanima Srbije, da će Vlada nakon toga da ta sredstva raspodeli onako kako treba. Smatramo da, pre svega, treba naravno troškove ovih organizacija koje se bave vazdušnim saobraćajem pokriti, to je sasvim prirodno, ali smislimo da i štete trećim licima, ali pre svega poljoprivrednicima. Često se dešava da protivgradna zaštita ne radi zbog bezbednosti vazduhoplova i da poljoprivrednici trpe veliku štetu. Od ovih sredstava treba misliti i o tim ljudima. Ne bih sad podsećao kakvo je stanje u poljoprivredi, nije tema. To je nešto što je moralo da uđe u ovoj zakon. Osim toga, štetu mogu da pretrpe možda i neki drugi građani, neke druge institucije i ustanove. Prema tome, to je moralo biti predviđeno ovim članom. Mi smo to predvideli i da se više tih sredstava koja se ostvaruju uplaćuje u budžet, pre svega, za razvoj vazdušnog saobraćaja, jer su to veliki potencijali. Usvajanjem ovih konvencija i faktičkim ulaskom u "otvoreno nebo Evrope" i nama se pruža ozbiljna šansa da i po tom osnovu ostvarujemo ozbiljan dohodak i da ta vazduhoplovna industrija i zaživi. Zaživeće, pre svega, uz liberalizaciju i izbegavanje raznoraznih monopola. Plašim se da ukoliko se ovaj naš amandman ne prihvati, a to ste već i predložili da se ne prihvati, ostavlja diskreciono pravo Vladi ili ne znam kome pa su moguće manipulacije. Ovako pretpostavljam da vam je to na neki način bila i namera da eventualno Vlada nekom dodatnom uredbom, uz pritisak stranke koja je ponajviše zainteresovana za Direktorat, a to su gospoda iz G17, znači, sva ta ovlašćenja o propisivanju tih taksi prebaci ponovo na Direktorat, znači, da to opet uđe pod nadležnost Direktorata, ali ovaj put na mala vrata.
Iskorišćeno je tri minuta vremena ovlašćenog predstavnika. Na član 73. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Reč ima narodni poslanik Nikola Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 73. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju. Ovaj amandman se odnosi na prvi stav Predloga zakona, gde sam tražio da se na kraju prvog stava dodaju reči "osim vojske i državnih organa Republike Srbije". Član 73. govori o naknadama koje korisnici usluga Kontrole leta plaćaju pružaocima tih usluga. Kontrola leta, podrazumeva se, neophodna je za funkcionisanje vazdušne plovidbe i vazdušnog saobraćaja i za taj svoj obavljeni posao moraju biti i adekvatno nagrađeni, odnosno naplatiti pružaocima usluga. Međutim, koju situaciju imamo sada kod nas? Vojna služba kontrole leta ne postoji. O tome smo govorili više puta u ovome zakonu. Integrisana je i civilna i vojna kontrola leta jer vojna kontrola leta ne postoji još od 1975. godine, kada je sve to integrisano u Saveznu upravu za kontrolu leta. Šta sam tražio amandmanom i šta je suština mog amandmana? Neko je u međuvremenu neoprezno ili možda namerno privatizovao državne resurse. Nebo – to je državni resurs, isto kao što je rudnik, šuma, voda i sve ostalo. Hajde što je to privatizovao, praktično kada je izvršio privatizaciju tih resursa nije čak uspeo da stavi u zakon da se državni i vojni vazduhoplovi oslobađaju naknade za pružanje usluge za kontrolu leta. Znači, nekom ste poklonili nešto i sada to nešto što ste mu poklonili morate i da mu plaćate ako koristite njegove usluge. Vlada kaže u svom obrazloženju da je amandman suvišan i kaže – u posebnim slučajevima za vojne vazduhoplove se samo u izričitim slučajevima može tražiti naknada od kontrole leta za pružanje njihovih usluga. Ne kaže se za državne vazduhoplove. Dovoljno je samo ovo – ako se kaže izričito, to znači da opet postoje određeni uslovi i određeni momenti kada kontrola leta može naplatiti svoju uslugu i vojnim vazduhoplovima. Mislim da je to stvar koja je nedopustiva. Ipak je nebo jedan državni resurs na koji niko ne treba da ima i ne sme da ima monopol.
Iskorišćeno je minut i 15 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 74. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Marko Milenković podneo je amandman kojim je predložio brisanje podnaslova iznad člana 75. i člana 75. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 75. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Milan M. Nikolić podneo je amandman kojim je predložio brisanje podnaslova iznad člana 76. i člana 76. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Vitomir Plužarević podneo je amandman kojim je predložio brisanje podnaslova iznad člana 77. i člana 77. Da li neko želi reč? (Ne) Vlada je jednim amandmanom predložila izmene u čl. 78, 79, 84, 85, 86, 259. stav 1. tačka 7. i 260. stav 1. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravim sistemom.Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić zajedno su podneli jedan amandman kojim su predložili izmene u čl. 78, 79, 84, 85, 86, 259. stav 1. tačka 7) i 260. stav 1. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 79. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Reč ima narodni poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 79. odnosi se na izdavanje operativne dozvole, na koji sam intervenisao amandmanom da operativnu dozvolu, pored toga što izdaje Direktorat na neodređeno vreme, izdaje Direktorat na određeno vreme prema kriterijumima koje propisuje Vlada. Određeno vreme se podrazumeva šta znači. Određeno vreme ima svoj datum kada može stupiti dozvola na snagu i kada ističe ili uslovi pod kojima ona treba da istekne. Ono što je meni dato kao odgovor jeste da predloženi amandman se ne može prihvatiti obzirom da rešenje koje se njime predlaže je u suprotnosti sa onim što je sadržano u Uredbi Evropskog parlamenta i Saveta, pa broj, od 24. septembra 2008. godine. Pitam vas ko još poštuje ove odluke Evropskog parlamenta? Da li je neko poštovao odluku da se bez saglasnosti Saveta bezbednosti bombarduje naša zemlja? Da li je postojala neka odluka i konvencija po kojoj su se kršila ljudska prava? Da li neko poštuje kršenje međunarodnog prava, posebno u Haškom tribunalu? Da li poštuje neko bilo koje pravo kada su u pitanju Srbi? Ne, samo Srbi poštuju prava kada su u pitanju oni koji su bombardovali Srbiju. Skrećem vam pažnju, gospodine ministre i vašem ministarstvu, da je operativna dozvola važeća sve dok avio-prevozilac ispunjava propisane uslove pod tim istim konvencijama na koji se ovaj odgovor poziva. Dakle, ne može biti nešto neodgovarajuće, odgovornost ili neodređeno, mora da bude određeno sa vremenom i datumom, šta i zašto služi. Ako bi se poštovali određeni pravilnici, posebno o kršenju međunarodnih ljudskih prava, Vojislav Šešelj bi danas bio na slobodi. Zato ne bih da vama spočitavam, pridružiću se grupi onih koji neće da optužuje vas zašto se pozivate na neko međunarodno pravo. Međunarodno pravo za Srbe odavno ne postoji, a Srbi ne treba da poštuju ono što je na njihovu štetu. Zato vas molim da ovo uvažite i kroz amandman i kroz odluku da avio-prevoznik ispunjava propisane uslove, do tada mu važi dozvola. Čim te uslove ne bude uspeo da poštuje, dozvola ne treba da mu važi. Molim vas da ovo najozbiljnije shvatite jer je više u ovom zakonu preporuka, konvencija, pravilnika, uputstava nego što možemo da podnesemo.
Iskorišćeno je 40 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 80. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Član 80. reguliše proveru ispunjenosti uslova za izdavanje operativne dozvole i definiše da Direktorat može u svako doba da ispita finansijsko poslovanje imaoca operativne dozvole, a u svakom slučaju najmanje jednom u 12 mesecu u stavu 3, čije brisanje tražimo, kao i prethodno izrečenog stava 2, da imalac operativne dozvole je dužan da Direktoratu, na njegov zahtev, dostavi podatke o ispunjenosti uslova koji su potrebni za izdavanje operativne dozvole. Pitam vas, gospodine ministre, da li to neko nije izmenio Zakon o ministarstvima, član 11, po kojem pravo inspekcijskog nadzora ima ministarstvo koje vi vodite, samo nas niste o tome obavestili? Prvo, Ministarstvo finansija je jedino dužno da preko svojih organa vrši proveru finansijskog poslovanja poreske uprave, poreske policije itd. Otkud pravo Direktoratu da vrši proveru primene ovog zakona, ako to treba da radi vazduhoplovna inspekcija? Ako je ovo, kao što jeste, sukob nadležnosti između inspekcije koja je u okviru Ministarstva, što je takođe zakonom regulisano, a vi odbijate amandman, pa kažete da se to ne slaže sa direktivom i uredbom Evropskog parlamenta, pitam – da li to imamo Zakon o ministarstvima i Vladi koji nije u skladu sa evropskim standardima, kriterijumima, nigde niste naveli taj izuzetak, ili se to Direktorat razmazio u samovlašću i bezvlašću, pa hoće da izdaje sertifikate, da daje autorizacije, da proverava finansijsko stanje i da ima apsolutno sve moguće i nedopustive nadležnosti u ovoj državi?
Na član 83. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaja i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 83. amandman su zajedno podneli poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 83. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 86. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospodin Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Direktorat se ne bavi samo izdavanjem sertifikata, nekim finansijskim kontrolama. On radi i naš posao. On se bavi podzakonskim aktima. U naslovu iznad člana 86. piše – podzakonski propisi. Da li je posao jednog direktorata koji se bavi vazdušnim saobraćajem da se bavi podzakonskim propisima? Usvaja uslove, određuje uslove pod kojima se izdaju, menjaju, suspenduju, ali i stavljaju van snage potvrde o osposobljenosti za obavljanje komercijalnog avio-prevoza. Mislim da je Ministarstvo saobraćaja u potpunosti poniženo, da je ovo nedopustivo iz pozicije i vas gospodine ministre, da ste stavljeni potpuno u drugi plan. Direktorat postaje država u državi. Oni mogu sve. Ovo još nisam imao prilike ni u jednom zakonskom projektu da vidim, ovakva ovlašćenja jedne institucije i ne znam… Vidim da je stručno telo, da su gospoda i te kako stručna u mnogim oblastima, ali bih preporučio da nađu makar jednog pravnika, pa da znaju koje su im ingerencije i kako bar donekle izgleda pravni sistem ove zemlje i da im date do znanja da žive u zemlji Srbiji, da nisu država u državi, da ne mogu štagod im padne na pamet, da postoje još neki zakoni koji moraju da se ispoštuju, jer smatram da je ovaj zakon, uz ove ovakve primedbe koje smo imali u ovih zadnjih par sati, krajnje neprihvatljiv. Premalo ste amandmana, vi gospodo iz Vlade, dali. Nije trebalo 45 amandmana. Trebalo je 145 amandmana da bi ovo ličilo na zakon koji je usaglašen sa nekim pravnim sistemom naše zemlje.
Na član 91. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaja i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Šami. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Marina Toman podnela je amandman kojim je predložila brisanje podnaslova iznad člana 95. i člana 95. stav 1. Za reč se ne javlja niko. Na član 95. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 95. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaja i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 98. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Gospodin Antić ima reč.
Nažalost, opet Direktorat. Možda sam malo sentimentalno vezan za ovaj član. Radi se o vazduhoplovnim manifestacijama. Mi Jagodinci imamo jednu izuzetnu vazduhoplovnu manifestaciju, takmičenje padobranaca. To je memorijalni kup "Goran Ostojić", čovek koji je poginuo braneći, štiteći Srbe na Kosovu. Mislim, i to je u suštini mišljenje SNS, da je premalo prostora ostalo za sportsko vazduhoplovstvo, za ovakve manifestacije i da one uopšte nisu ni na pravi način obrađene u ovom zakonu. Smatrali smo da je ovaj posao, posao izdavanja nekih dozvola, mogao da radi Vazduhoplovni savez, a da su mnogobrojni aero klubovi upućeni na taj savez. Rekao bih i da nije bilo neophodno da se Direktoratbavi i ovim pitanjima, s obzirom na činjenicu da postoji institucija koja bi ovaj posao i te kako kvalitetno mogla da uradi.
Na član 98. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Petar Jojić podneo je amandman kojim je predložio brisanje podnaslova iznad člana 99. i člana 99. st. 2, 3. i 4. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaja i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 104. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, podneo sam amandman na član 104. stav 2. reč "Direktorat" zamenjuje se rečima – "ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja". U obrazloženju sam kratko naveo da se amandmanom sprečava moguća korupcija u Direktoratu. Cilj amandmana je poboljšanje Predloga zakona. Šta se u stvari trebalo reći ovim amandmanom? Dobro znate kakve su bile zloupotrebe u prethodnom periodu vezano za Direktorat u vazdušnom saobraćaju. Mislio sam, a i SRS, da predloženim amandmanom se sprečavaju takve zloupotrebe i da ingerenciju ima Ministarstvo za saobraćaj. Dobro znate da je ovo telo, Direktorat, kao kada imate stan, pa izdate stanaru, a on izda drugome stan. Na tom putu je ta vrsta kontrole, odnosno smatrao sam da je najkompetentnije telo Ministarstvo za saobraćaj. Smatram da bi trebalo da prihvatite ovaj amandman, iako kad god smo postavljali amandmane vezano za određene funkcije, da li direktora ili agencije, ili kada smo želeli da se to podigne na jedan veći nivo i da ima određene ingerencije, odnosno da bude pod ingerencijom ministarstva obično nikada niste hteli da prihvatite, jer ste smatrali da je organ, telo – direktor i odbor, a to je u stvari Direktorat koji je jedini ovlašćen da može da rukuje ovakvom organizacijom.
Na član 105. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 109. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Nikola Žutić podneo je amandman kojim je predložio brisanje podnaslova iznad člana 112. i člana 112. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 113. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 114. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite, gospodine Markoviću
Dame i gospodo narodni poslanici, član 114. stav 2 - pre nego što Direktorat izda potvrdu za plansku i tehničku dokumentaciju za izgradnju aerodromske infrastrukture, objekat koji predstavlja prepreku može biti uklonjen ili srušen uz saglasnost vlasnika objekta o trošku investitora aerodroma. Bez obzira na obrazloženje koje mi je dato zbog čega se ne prihvata amandman, ponovo pitam – gospodine ministre, svedoci smo da se u zoni aerodroma Beograd, bašna sletnoj liniji nalaze objekti koji su u procesu legalizacije. Ukoliko se dođe u situaciju da se ti objekti moraju rušiti, deo je u procesu legalizacije, deo je bespravno izgrađen, da li ćete im nadoknadu kompletnu izvršiti? Tražio sam da se briše "uz saglasnost vlasnika objekta", ne zbog toga što je vezano za nadoknadu. U redu je da se da nadoknada, međutim, šta ako on ne da saglasnost? Da li će širenje aerodroma Beograd ili, recimo, s one stranesletnog dela gde takođe ima objekata, da li će, ukoliko on ne da saglasnost, biti zaustavljeno širenje aerodroma Beograd? Predlažem da prihvatite amandman SRS i da u ovom slučaju, s obzirom da se radi o višem interesu, o interesu države u krajnjoj liniji, saglasnost vlasnika objekta ne mora da bude prisutna kad se donosi odluka. Naravno da će aerodrom, odnosno investitor platiti nadoknadu za taj objekat, ali taj objekat ukoliko je u interesu proširenja aerodromske piste, recimo, mora biti srušen. Ovako vezujete sami sebi ruke ovim stavom koji je u članu 114. zakona.
Dvadeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 118. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 124. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović, koji želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, 124. član kaže ovako – uslove pod kojima vazduhoplov može da poleti i sleti van aerodroma propisuje Direktorat. Moj amandman glasi – uslove pod kojim vazduhoplov može da poleti i sleti van aerodroma propisuje ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja. Dakle, gospodine Mrkonjiću, odmah da vam kažem – poverenje poslaničke grupe SRS svakako je veće u Ministarstvo nego u Direktorat. Kad uzmemo obrazloženje da Direktorat stoji iznad Vlade, iznad Ministarstva, da ne mogu da se menjaju njegove odluke, da nema odgovornosti za loš rad, da imaju ogroman sredstva za finansiranje, ogroman prostor za korupciju, onda moramo više verovati Ministarstvu nego samom Direktoratu. Još jedna stvar na koju hoću da skrenem pažnju jeste stav 2. ovog člana u kome se kaže - da uslove pod kojima vojni vazduhoplov može da poleti i sleti van aerodroma propisuje ministarstvo za poslove odbrane. Nije ministarstvo za poslove odbrane organizovalo neki direktorat, agenciju ili bilo koje drugo paralelno telo, nego lično ministarstvo odgovara za to. Tako bi trebalo da bude i sa ministarstvom za poslove saobraćaja. Zato, opet, ove konvencije, direktive, na šta se poziva ovaj odgovor, nikako ne mogu da piju vodu. Gospodine Mrkonjiću, vi ste po funkciji predsednik Upravnog odbora ovog Direktorata kao ministar, tako piše u ovom zakonu. Prema tome nema razloga da se dupliraju te funkcije, nego odmah na osnovu ovog našeg amandmana treba doneti najbolje rešenje, a to je da bude odgovorno ministarstvo i da se propisuju procesi, i zakoni i bilo šta vezano za ovaj zakon i podzakonske akte ispred samih ministarstava, a ne ispred Direktorata. U ovom slučaju, Direktorat će biti zaštićen kao neka posebna vrsta belih medveda. Onda nećemo imati priliku ni da kritikujemo, ni da analiziramo,ni da ocenjujemo rad. Zato vas molim, gospodine Mrkonjiću, da prihvatite ovaj amandman. To vam je funkcija i mogućnost, uostalom i uloga, zato i jeste danas ovde sa nama u ovoj raspravi u sali.
Iskorišćeno je dvadeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 127. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 125. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze je podneo amandman na član 127. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 127. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Rajkov. Da li neko želi reč? (Da.) Izvinite, gospođo Rajkov, idemo redom. Izvolite, gospođo Milošević, imate reč.
Danas smo imali odbor na kome je, praktično, amandman koji je predala gospođa Rajkov vrlo male neke tehničke izmene doživeo. Zaista bih želela prednost da dam gospođi Rajkov da obrazloži važnost donošenja ovog amandmana. Naravno, očekujemo i Vladu da se izjasni o ovom amandmanu. Hvala.
Hvala vama. Gospođa Gordana Rajkov ima reč, izvolite.
Hvala, poštovani gospodine Novakoviću. Uvaženi gospodine ministre, predstavnici Vlade, odnosno Ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, na Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju podnela sam tri amandman, na član 127. koji govori o uslugama zemaljskog opsluživanja, član 128. o pružaocima ovih usluga i član 258. koji govori o kaznenim odredbama u slučaju neispunjavanja ovih odrednica. Razlozi zbog kojih sam podnela ove amandmane su, naravno, da se dopuni i unapredi zakon, ali pre svega razlog je da bi se obezbedio prevoz u vazdušnom saobraćaju pod jednakim uslovima i bez diskriminacije za sve građane Srbije, samim tim uključujući i osobe sa invaliditetom i osobe sa teškoćama u kretanju. Kao što je i u obrazloženju ovih amandmana pisalo, razloga za ovo ima više, počevši od Ustava, člana 21, koji zabranjuje diskriminaciju na osnovu fizičkog i telesnog, psihičkog oštećenja, preko Zakona o diskriminaciji osoba sa invaliditetom koji zabranjuje diskriminaciju u javnom saobraćaju, pa do Konvencije UN o pravima osoba sa invaliditetom, član 9, koji propisuje obaveze država potpisnica da se obezbedi pristup javnom prevozu. Takođe postoji uredba Evropskog parlamenta iz 2006. godine, koja govori o pravima osoba sa invaliditetom kada se prevoze vazdušnim saobraćajem. Do sada ovo pitanje nije bilo regulisano na odgovarajući način u postojećoj pravnoj regulativi. To je stvaralo velike probleme u korišćenju vazdušnog saobraćaja osoba sa invaliditetom, jer su postojale brojne nedoumice i procedure, kada neko ko ima poteškoća sa kretanjem dođe do aerodroma, da bi došao do vazduhoplova i dobio svoje potrebne usluge koje su neophodne. Kao što je koleginica rekla, predstavnica Odbora, ovaj amandman u toj formulaciji u kojoj sam ga predložila, kao ni ostala dva, nisu prihvaćena. Razumela sam zbog toga što je trebalo da se usaglase tehnički sa ostalim delom zakona, ali je zato Odbor za saobraćaj i veze, praktično, u svojim amandmanima, ugradio sva ova tri amandmana koja sam podnela. Htela bih pre svega da izrazim zadovoljstvo što je i Odbor za saobraćaj i veze, a i predstavnici Ministarstva što su ovu inicijativu prepoznali i prihvatili kao nešto što je važno da se reguliše i budući da je suštinski praktično ovo pitanje razlog zbog koga sam podnela amandmane postiglo svoju svrhu kroz amandmane koje je podneo Odbor, povlačim svoj amandman na član 127, kao i ostala dva, na članove 128. i 258, jer je njihova svrha postignuta amandmanima Odbora.
Hvala, gospođo Rajkov. Na član 128. amandman, pošto ste ga povukli, nema potreba da vam dajem reč, podnela je narodni poslanik Gordana Rajkov. Zahvaljujem. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 128. Reč ima gospođa Jasmina Milošević.
Praktično i suštinski je samo preformulisan tehnički, da bi se složili sa zakonom, to su zapravo predlozi, odnosno amandmani Odbora za saobraćaj i veze.
Izvolite, ministre.
Mi prihvatamo svih osam amandmana koji su danas na Odboru diskutovani, dakle član 127, 128, neću da čitam amandmane, samo čitam brojeve njihove, član 171, 174, 188, 194, 241. i 258. Svih tih osam amandmana smo prihvatili danas na Odboru. Hvala vam.
Zahvaljujem, ministre. Reč ima gospođa Milošević.
Htela bih da se konsultujem, pošto je prihvaćeno par amandmana koje smo i mi kao poslanička grupa predali, a i ostalih odbora, pa me zanima da li da sačekam da dođu na red, prosto bih volela da javnost zna šta je to zapravo od amandmana ono što je Vlada prihvatila. Da sačekam da dođemo do tih amandmana? Dobro, hvala puno.
Na član 129. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 131. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 131. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović, koji ima reč.
Hvala, gospodine Novakoviću. Vidite, amandman se ne prihvata zato što je tekst tog amandmana istovetan tekstu amandmana broj 23, koji je podnela Vlada. Smatram ipak da je ovaj amandman trebalo da bude prihvaćen, baš zbog toga što ga je i u istovetnom tekstu podnela Vlada. Sada ću ga obrazložiti, da bi mogli da razumete, verovatno niste imali prilike ni mogli sve ove amandmane i članove da proučite. Kaže – visinu naknade za korišćenje aerodromske infrastrukture koja se plaća za ovakvu uslugu određuje operator aerodroma, uz prethodnu saglasnost vlasnika aerodroma. Pitam vas, ovo je jedan veliki i totalni apsurd, jer Predlog zakona omogućava privatniku da kupi aerodrom, što predstavlja monopol, a onda mu još zakon garantuje da formira cenu po sopstvenoj volji. Plašim se, dame i gospodo, poštovani građani Srbije, da verovatno Aerodrom "Nikola Tesla" već nije u proceduri prodaje. Ako pogledamo šta je direktor beogradskog Aerodroma "Nikola Tesla" Velimir Radosavljević izjaviojeste da "Britiš ervejz" više ne leti. Iako je nova kompanija "Viz er" preuzela tu ulogu, šta to podrazumeva? Podrazumeva se da i pored toga, i pored naše velike želje da uđemo u tu veliku evroligu, nismo momci tog kapaciteta koji bi mogli da igramo takve utakmice i verovatno smo diskvalifikovani, ali imamo i dalje veliku želju da se približimo ovima velikim. Pitam vas, isto avioni "Britiš ervejz" su sletali na Aerodrom "Nikola Tesla", kontrolori naši su vršili kontrolu, a evo, vi sada vidite iz ovog zakona, proučavajući na Odboru za saobraćaj, čiji sam član, takođe moram vam reći da kontrolori koji su danas u Srbiji su pod znakom pitanja, da li će kontrola leta kroz Srbiju biti u Srbiji ili će biti u susednim zemljama? Može da se desi da to bude na KiM. Prema tome, mislim da ovo što danas ovim zakonom vi ste bili prisutni, osim gospodina ministra, koji nije bio na Odboru za saobraćaj, bili ste svi ostali koji su sa gospodinom ministrom i videli ste da ovih 40 amandmana, kao što smo i pitali da li suštinski, jer ih nismo imali kod sebe, menjaju značaj ovog zakona, rečeno nam je – ne. Međutim, moram vam reći iskreno, kada sam proučio, video sam da u stvari oni suštinski menjaju zakon. Još jednom vas molim, pošto se poklapa moj amandman sa amandmanom Vlade, da ga gospodin ministar, koga izuzetno uvažavam, prihvati.
Minut i 15 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 132. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 133. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Vlada je podnela amandman kojim je predložila izmenu naziva Glave sedam. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Vlada je podnela amandman kojim je predložila u Glavi sedam izmenu Odeljka dva. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 138. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 139. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 149. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 150. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 151. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Vlada je podnela amandman kojim je predložila izmenu naslova iznad člana 152. i člana 152. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 152. amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne.) Vlada je podnela amandman kojim je predložila Odeljku III izmenu naziva pododeljka 2. i naziva iznad člana i člana 153. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 153. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 154. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Reč ima gospodin Popović.
Na član 154. stav 2. Predloga zakona o vazdušnom saobraćaju podneo sam amandman tako što sam predložio da se posle reči "Direktorat, po prijemu dokumentacije, obavlja dodatne provere i zatim utvrđuje novi tip ili odbija zahtev da se utvrdi novi tip" dodaju reči "prema kriterijumima koje propisuje ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja". Prihvatanjem ovog amandmana smanjila bi se diskreciona ovlašćenja rukovodstva i stručnih službi u Direktoratu, a samim tim smanjila bi se i mogućnost korupcije, koja je objektivno govoreći moguća prilikom razmatranja zahteva vazduhoplovno-tehničke organizacije. Vi ste u prethodnom članu 153. Predloga zakona utvrdili da tehničke propise plovidbenosti donosi Direktorat. Stav SRS je da bi kriterijume, odnosno tehničke propise prilikom odlučivanja po zahtevu iz člana 154. trebalo da utvrdi ministarstvo, a nikako Direktorat. Mi u SRS smo došli do saznanja da najveći stepen korupcije koja se vešto prikriva u sferi saobraćaja u Srbiji beleži se upravo u sadašnjem Direktoratu kojim upravlja Nikola Stankov. Smatramo da se Nikoli Stankovu i njegovim saradnicima ne mogu poveriti ovako delikatni poslovi, bez kriterijuma koji bi prethodno potpisalo nadležno ministarstvo, ali u demokratskoj Srbiji sve se može. Tako je po partijskom ključu Nikola Stankov postao direktor Direktorata, s obzirom na referencu da je njegova supruga Biljana Stankov bila sekretarica premijera Zorana Đinđića.
Na član 154. amandman je podnela Vlada, Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 154. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospođica Jelena Budimirović.
Poštovane kolege, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, kolege i ja smo u ime poslaničke grupe Napred Srbijo amandmanom predložili brisanje stava 5. u članu 154. Predloga zakona. Predložili smo brisanje stava 5. jer je Zakonom o administrativnim taksama propisano da se za uverenja i potvrde iz stava 5. plaća administrativna taksa kojom se po definiciji plaća usluga nadležnog organa. Dodatno propisivanje plaćanja naknade Direktoratu nije u skladu sa članom 2. Zakona o javnim agencijama, kojim je propisano da se agencija osniva samo ako poslove može da vrši bolje i delotvornije nego organ državne uprave, a u te uslove svakako spada i niža cena usluge, ili barem da nije veća. Osnovano se može postaviti pitanje da li su uopšte ispunjeni uslovi za osnivanje direktorata? Propisivanjem dodatnih finansijskih obaveza vlasnika vazduhoplova i vazduhoplovnih organizacija prema direktoratu poskupljuju vazduhoplovne aktivnosti i to negativno utiče na razvoj vazduhoplovstva. Zbog loše politike i visokih troškova već godinama naši građani i firme svoje vazduhoplove ne registruju u Srbiji već u inostranstvu, a pred Ustavnim sudom je u toku i postupak za poništaj Pravilnika o naknadama DCV, zajedno sa odlukom o osnivanju direktorata. Istovetna primedba se odnosi na sve druge članove koji sadrže ovakve odredbe kojima se pored zakonskih taksi uvode dodatne naknade direktoratu, te vas pozivam da prihvatite naš amandman. Hvala.
Hvala, gospođice Budimirović. Na član 155. amandman je podnela Vlada, Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 155. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Reč ima gospodin Momir Marković.
Moraću da pročitam član 155. "Direktorat može da prizna dokumentu o tipu da koji je izdala vazduhoplovna vlast strane države, ako uslovi pod kojima je izdat nisu blaži od uslova propisanih za izdavanje potvrde o tipu vazduhoplova i vazduhoplovnog proizvoda". Stav 2: "Dokument o tipu koji je izdao ili priznao nadležni organ Evropske zajednice prihvata se, bez vođenja postupka za priznavanje". Moj kolega Ljubiša Petković je tražio da se drugi stav ovog člana zakona briše. Znači da ukoliko je Evropska zajednica izdala dokument, onda će se priznati bez svih ovih kontrola i uslova koji će važiti za sve ostalo. Mi nismo članovi EU, nismo članovi Evropske zajednice da moramo toliko prema njima snishodljivo da se ponašamo. Uslovi moraju biti isti za sve. Prema tome, smatram da ovaj amandman treba prihvatiti.
Minut i 10 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 156. amandman je podnela Vlada, Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Poslanik Ljubiša Petković podneo je amandman kojim je predložio brisanje nadnaslova iznad člana 157. i stava 1. u članu 157. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 159. amandman je podnela Vlada, Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 159. amandman su zajedno podneli poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 159. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima dr Milan Knežević.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 159. i sada taj član se odnosi na osnovni pregled vazduhoplova, gde u zadnjem stavu 4. tog člana se kaže – osnovni pregled vazduhoplova obavlja Direktorat, kome se za to plaća nadoknada. Naš amandman glasi da se ovaj stav 4. ovog člana briše. Zašto? Direktorat ne može da bude ovlašćen za obavljanje ovih osnovnih pregleda vazduhoplova jer za to nema ni tehničke, ni kadrovske organizacione uslove, bilo za održavanje, proizvodnju ili pregled vazduhoplova, znači da ne ispunjava uslove. Poređenje bi bilo kao kada bi MUP obavljalo tehničke preglede vozila, a ne servisi koji po zakonu obavljaju taj posao. Druga stvar je da treba uzeti u obzir da je u članu 167. propisano da Direktorat propisuje uslove za obavljanje pregleda i izdavanje dozvola. Znači, sa jedne strane ovlašćeno je i propisuje uslove i vrši kontrolu. Praktično, imamo sukob interesa. Iz ovih razloga smatramo da treba prihvatiti ovaj amandman, a vidite i sami, kada govorimo o osnovnom pregledu vazduhoplova, i taj direktorat toliko ima ovlašćenja, od sertifikata, izdavanja uverenja, oduzimanja dozvola, obavljanja osnovnih tehničkih pregleda, tako da su to prevelika ovlašćenja, za koja oni nisu ni kadrovski ni organizacijski osposobljeni i trebalo bi, ne samo ovaj nego sve naše amandmane prihvatiti.
Na član 161. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodni poslanik gospođa Tabaković.
Zaista je ovaj član 161. povezan sa članom 159. i dovodi do apsurda tu uzurpaciju prava od strane Direktorata civilnog vazduhoplovstva. Evo, da to plastično objasnim kako izgleda. Na primer, beočinska fabrika cementa je među prvim privatizovan i zamislite da sada jedan "La farž", ko li već tu ima u ovom trenutku vlasništvo, propisuje uslove prodaje cementa, radi kontrolu kvaliteta, određuje učešće na tržištu svakog od tih, a i sama jeste učesnik na tržištu i proizvođač. Ko bi tu bio nadležan da kontroliše? Agencija za borbu protiv korupcije ili Komisija za zaštitu konkurencije ili neki organ koji bi mogao da ustanovljava da li smo mi država ili nismo. Kao što je pravilo da se jednom uveden porez teško ukida, tako ćete i vi provodeći ovih par sati ovde, sve argumente koje iznosimo, pa uz sve njih, omogućiti nekome da dostignuće u nekoj drugoj oblasti, gde smo možda obezbedili konkurenciju ili redovne uslove poslovanja, dovedete do besmisla. Tamo gde je prirodni monopol, prirodni resurs, da nebo neko naplaćuje kao da je nasledstvo ili babovina i da uz to dovodi do obesmišljavanja da tim nebom vrši kontrolu bezbednosti, ali i svih onih koji tim nebom treba da lete. Zaista, ministre, ne znam da li je neko vama rekao šta sve piše u ovom zakonu i da li imate razdvajanje onoga ko odlučuje, ko potpisuje. Pođite od jednog putnog naloga, uvek se razdvoji naredbodavac, onaj ko polaže račune i onaj ko to mora da evidentira. Vi ovde imate sve u jednom jedinom licu koji za to nema ni tehničke ni bilo koje druge kapacitete da obavlja sve ove usluge, ali zato mora da se pita o svemu.
Narodni poslanik gospodin Milan Avramović podneo je amandman na član 167. i dobija reč da ga obrazloži.
Jeste, evo ja se i dalje držim teze i stava SRS da treba imati više poverenja u ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja, umesto u sam Direktorat. Po ovom Predlogu zakona možemo doneti svi zaključak u odnosu na ovlašćenja Direktorata da imamo još jedno ministarstvo za vazdušni saobraćaj, samo se zove Direktorat. Poštujući Zakon o agencijama, da se to sve lepo umota, da stane pod kontrolu ministarstva a nije, dolazimo u situaciju da sada čak i podzakonske propise propisuje sam Direktorat. Dakle, uloga Ministarstva za saobraćaj ovde ne postoji. Ministar, osim što je predsednik Upravnog odbora, po funkciji ministarstva zadužen za saobraćaj, nema nikakvu drugu ulogu i sam Direktorat i podzakonska akta koja se odnose na član 167. propisuje. U ovom obrazloženju ne stoji ovo što je meni ovde odgovoreno, to neću da analiziram da ne bih gubio vreme, ali ću vas samo podsetiti i otvoreno pri Zakonu o ministarstvima trebalo formirati još jedno ministarstvo za vazdušni saobraćaj i onda ne bi imali preklapanja ovih nadležnosti. Poštujući uopšte stav poslaničke grupe SRS o agencijama, da su nepotrebne, da su budžetski potrošačke i da služe za uhlebljivanje političkih kadrova, ne kažem da je to u ovom direktoratu slučaj, ali ima toga, moramo se složiti sa istom činjenicom da je ovaj direktorat potpuno paralelna institucija u odnosu na ministarstvo, čak i ima više vrednosti od samog ministarstva, jer ministarstvo ne može da menja odluke ili da piše podzakonske akte po kojima će Direktorat da funkcioniše. Zato vas molim, ministre, da prihvatite ovaj amandman da ministarstvo vezano za saobraćaj stvarno bude ministarstvo saobraćaja, a da ovaj direktorat bude uska grana koja će samo da pomaže ministarstvu, a ne da bude obrnuto.
Vlada je podnela amandman kojim je predložila izmenu naziva odeljka pet, člana 168. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić zajedno su podneli amandman kojim su predložili izmenu naziva odeljka peti, člana 168. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 169. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 169. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Tomislav Ljubenović podneo jeamandman kojim je predložio brisanje podnaslova iznad člana 170. i člana 170. Niko se ne javlja za reč. Na član 171. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Jasmina Milošević, Petar Petrović. Reč ima gospođa Milošević.
Sad smo došli do onog amandmana koji smo prvo čuli da je Vlada prihvatila. Zapravo Vlada nije prihvatila, nego su uz male tehničke korekcije postali amandmani Odbora za saobraćaj, a zapravo radi se o tome da se po njima dobija da u pomoćno letačko osoblje po novom spadaju stjuardi i stjuardese. Smatramo da je jako dobro što je Vlada imala sluha i prihvatila našu sugestiju i uvrstili smo njih u pomoćno letačko osoblje, jer zaista stjuardese i stjuardi ne mogu da predstavljaju nekoga ko će nam doneti kafu i čaj nego se radi o ljudima koji će pomoći svima i ako nekom pozli. Naime, postavlja se pitanje zašto ih ima onoliko koliko ima i pomoćnih izlaza u avionu? Upravo zato da bi brinuli o našoj bezbednosti usled prinudnih sletanja i nekih drugih nepogodnosti koje bi se eventualno javile. Ostali amandmani koje smo predali kao poslanička grupa sada su preformulisani u smislu amandmana koje je predao Odbor. Želela sam samo da kažem da je možda smislenije da povučemo amandmane koje smo mi dali, jer njihova svrha je u potpunosti ispunjena kroz amandmane koje je Vlada prihvatila. Želela bih još nešto da kažem, smatram da niko do sada nije spomenuo da je upravo vazdušni saobraćaj vid saobraćaja koji najmanje nezgoda ima u odnosu na ukupan broj prevezenih putnika i onog obima saobraćaja koji obavi. Možda je i razlog tome upravo strogost u pravilima koja se odnose i na osoblje, koja se odnosi i na prevozno sredstvo, u ovom slučaju avion ili neki drugi vazduhoplov i koja se odnosi i na sam aerodrom i na tu kontrolu leta koja je zadužena za bezbednost. Kao što sam rekla, često aviokompanije biraju bezbedniju a ne kraću rutu i može sve to da bude razlog, strogost pravila koja sprovode, za taj mali broj nesreća.
Na član 171. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 171, koji je prisutni ministar prihvatio. Na član 172. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Reč ima Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman se odnosi na nameru Direktorata da izdaje dozvole padobrancima i smatramo da bi to trebalo da bude posao Vazduhoplovnog saveza Srbije. Dozvolite mi samo da pročitam koje su aktivnosti Vazduhoplovnog saveza Srbije. On se bavi vazduhoplovnim i raketnim modelarstvom, padobranstvom, letenjem motornim avionima, letenjem ultra lakim vazduhoplovima, zmajarstvom, paraglajdingom, balonarstvom. Radi se o jednoj izuzetno respektabilnoj ustanovi koja obučava kadrove samo za sportsko i delimično za civilno i vojno vazduhoplovstvo, čak o jednoj ustanovi koja 2011. godine organizuje generalnu konferenciju Svetske vazduhoplovne organizacije. Znači, ova institucija ne može da bude tako olako prihvaćena u Zakonu o vazduhoplovnom saobraćaju. Ako ste se već odlučili da izdajete dozvole za padobrance, kako se niste odlučili da izdajete dozvole, recimo, za pilote u lakim motornim avionima, zmajevima, ljudima koji se bave paraglajdingom, balonarstvom. Zbog čega ste to prepustili nekim drugima? U ovoj oblasti ima više finansijskih sredstava nego u ovim drugima koje sam malopre spomenuo i zbog čega tako različit pristup? Mislim da u obrazloženju amandmana zato niste naveli nijedan argument, osim što ste onako bahato, kao što ste i zamislili ovaj zakon, nekim argumentima u smislu "može nam se", obrazložili zbog čega ste se odlučili da baš Direktorat izdaje dozvole padobrancima. Smatramo da je ovde napravljena ozbiljna greška i da ovde nije bilo potrebno uključivati sportsko vazduhoplovstvo na ovaj način u ovaj zakon.
Dvadeset sekundi vremena ovlašćenog predstavnika. Na član 173. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 174. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 174. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 174. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković Palma, Jasmina Milošević i Petar Petrović. Konstatujem da je ovaj amandman upravo povučen. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 174, koji je prisutni ministar prihvatio. Narodni poslanik Vjerica Radeta podnela je amandman kojim je predložila brisanje naslova iznad člana 176. i člana 176. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 176. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospođa Tabaković.
Moja će savest biti mirna kada u ime SNS iznesem makar stav o tome šta ovaj zakon znači. Ako imate član 176. u kome je definisana autorizacija, gde Direktorat tvrdi da su oni ti koji treba da daju posebne isprave kojima će ovlastiti neko lice da u ime Direktorata preduzme neku radnju ili obavi određene poslove, izuzev odlučivanja, to ne daju nikome, čak, ministre, ni inspekciji, ni vama, ni Vladi, ni Ustavu, nikome živom ne dopuštaju odlučivanje, ali poslove i radnje hoće da prepuste, da dobro naplate, to piše, i da propišu uslove pod kojima mogu da predaju određene poslove na određeno vreme. Rentiranje političke moći onih nekoliko ruku koje odlučuju o tome da taj Direktorat ostane malo uveden u zakon, ali više van zakona, van nekih pravih, logičnih i pravednih normi postojanja, doveo je do toga da vi imate preduzimača Direktorat koji ima ovlašćenja, a onda će ih on poput onih nakupaca i prekupaca na pijaci prodavati drugima, ali ne i dokazano stručnim i osposobljenim da rade njihov deo posla, i to onaj fizički, a odlučivanje će ipak ostati njima. Da li će i vama biti mirna savest što ste dozvolili da ovakav zakon prođe, to ćemo videti svi zajedno.
Na član 177. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 177. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 184. amandman je podnela narodni poslanik Milan Avramović. Reč ima narodni poslanik Milan Avramović.
Izvinjavam se, gospodine Novakoviću, ali nije precizno napisan izveštaj Vlade o ovim amandmanima i onda imamo mali problem. Dakle, tačno, u članu 184. stav 1. "predlog" zamenjuje se rečju "nalog". U ovom amandmanu na član 184. moja volja je bila da se predlog definiše kao nalog kako bi postojala mogućnost da se uslovi za suspenziju korišćenja dozvole koriste na najbolji način. Dakle, u stavu 1. kaže se: ''Ako se inspekcijskim nadzorom utvrdi da imalac dozvola odstupa od propisanih pravila ili procedura ili da neposredno ugrožava bezbednost vazdušnog saobraćaja, vazduhoplovni inspektor dužan je da na licu mesta donese pismeno rešenje koje imaocu dozvole zabranjuje rad i da ih u narednih 72 sata dostavi Direktoratu obrazloženi pismeni predlog da se imaocu dozvole potpuno ili delimično suspenduje korišćenje dozvole.'' Dakle, u ovom predlogu zakona nalog je nešto što treba da bude pismeno dobro, a ne kao predlog, jer predlog može da se usvoji ili ne, a nalog je već konačno rešenje samog inspektora koji će utvrditi da imalac dozvole odstupa od propisanih pravila.
Na član 185. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Član 185, zadnji stav, kaže: ''Na rešenje o suspenziji korišćenja dozvole žalba nije dozvoljena.'' Predložio sam da žalba ne odlaže izvršenje rešenja o suspenziji, ali žalba mora da postoji kao institut. Evo, gospodine ministre, pretpostavimo da vi krenete malo u istragu vezano za nabavku, recimo, one opreme iz Vijetnama za kontrolu leta i utvrdite da je, recimo, mali žuti firer – Nikola Stankov zloupotrebio službeni položaj i uvezao uz debelu proviziju tu zastarelu tehnologiju. Krene suđenje, dobije presudu i ako bi se ovom logikom išlo, on ne bi imao prava da se žali na presudu. Onda bi prvostepena presuda automatski postala pravosnažna. Ako to ne dozvoljava krivično zakonodavstvo sa ove strane, nemojte da ne dozvolite nekome koji je dobio dozvolu pravo na žalbu. U tom slučaju bi, recimo, Nikola Stankov tog trenutka morao da zaglavi u zatvoru. Dozvolite čoveku da se žali, dozvolite da iskoristi taj zadnji pravni lek. Zahvaljujem, gospodine ministre.
Na član 186. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 188. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković Palma, Jasmina Milošević i Petar Petrović. To je jedan od amandmana koji je upravo povučen. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 188, koji je ministar na današnjoj sednici prihvatio. Na član 189. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 189. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 189. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 189. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 189. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović Milosavljević. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze su prihvatili ovaj amandman. Na član 191. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 194. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković Palma, Jasmina Milošević i Petar Petrović. To je takođe jedan od amandmana koji je povučen na današnjoj sednici od strane gospođe Jasmine Milošević. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 194, koji je ministar na današnjoj sednici prihvatio. Na član 198. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Reč ima gospodin Milan Avramović.
Predlog zakona kaže da se član 198. odnosi na dužnosti vođe vazduhoplova, članova posade i drugih lica. Podsetiću onog ko je pisao ovaj odgovor, bez ikakve namere da nekog uvredim, da postoji član 220. u ovom predlogu zakona, u kome se kaže da je obezbeđivanje vazduhoplova skup mera i ljudskih i materijalnih potencijala kojima se vazduhoplovstvo obezbeđuje od radnji nezakonitog ometanja. Preciznije, kao radnje nezakonitog ometanja naročito se smatraju: nasilje protiv lica u vazduhoplovu u letu, ako ono može da ugrozi bezbednost vazduhoplova. Kako to može vođa vazduhoplova da izvede, da spreči to nasilje, da se bije sa nasilnikom? Dalje, uništenje vazduhoplova koje se koristi u vazdušnom saobraćaju ili takvo nanošenje štete vazduhoplovu koje bi moglo vazduhoplov učiniti nesposobnim za let ili da ugrozi bezbednost leta. Dakle, jedna od dužnosti vođe vazduhoplova, članova posade i drugih lica; drugih lica je otvorena stavka, tu se može ubaciti i pripadnik bezbednosti ili pripadnik bilo koje vrste organizacije koja je zadužena za obezbeđenje u vazduhoplovu ili obezbeđivanje, kako ste vi naveli u glavi 12, ali dužnost vođe vazduhoplova ili službenika, onih koji nose čaj i kafu, kako je rekla koleginica Jasmina, ne može da bude. Zato sam predložio da se reč - obezbeđivanja briše. Ono što je još crnje i gore, tim prostim jezikom da se izrazim, jeste odgovor da se predloženi amandman ne prihvata jer je nejasan, s obzirom da se reč – obezbeđivanju u članu 198. stav 4. pominje dva puta. Kakve to veze ima koliko se puta pominje, na istu rečenicu se odnose. Takođe, materijalno rešenje predloženo u istom članu Predloga zakona u potpunosti je u skladu sa pravilima domaćeg međunarodnog prava, te nema osnova da se ovlašćenja vođe vazduhoplova ovim zakonom sužavaju. Ne znam da li je ovo Zakonodavni odbor davao odgovor ili neko iz Ministarstva. Kakve veze ima da li su međunarodna prava ili bilo koje druge osnove domaćeg ili međunarodnoj saobraćaja osnovane da se ovlašćenja i dužnosti vođenja vazduhoplova prave takva da on mora da se bije ko remeti mir u vazduhoplovu, ne mogu da kažem avionu, jer ću da prekršim zakon, ili bilo koju drugu vrstu nereda koja može da ugrozi bezbednost vazduhoplova. Gospodine Mrkonjiću, ovo je dokaz da je ovo prepiska nekog zakona koji nije svakako naš, jer mi nismo imali tradiciju da budemo prepoznatljivi po tome da je bezbednost u našim avionima toliko ugrožena da bi mi morali ovaj član i stav da sprovodimo. Hvala.
Pedeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 204. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 204. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević, Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 212. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 214. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 214. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević, Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 215. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 216.amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 219. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 219. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Vlada je podnela amandman kojim je predložila izmenu u naslovu iznad člana 221. i članu 221. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 221. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Vlada je jednim amandmanom predložila izmene u članovima 223, 231, 258. i 260. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić su zajedno jednim amandmanom predložili izmene u članovima 223, 231, 258. i 260. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 224. amandman je podnela Vlada. Odbor za saobraćaj i veze je prihvatio amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 224. amandman su podneli narodni poslanici Velimir Ilić, Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 223. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospodin Antić.
Radi se o osnivanju i pravnom položaju Direktorata. U ovom zakonu predviđeno je da to bude agencija, ali s obzirom na sve ono što smo do sad čuli u ovom zakonu i sva ovlašćenja koje je sebi namenio Direktorat, SNS smatra da je mnogo logičnije da Direktorat bude samo jedna organizaciona jedinica Ministarstva za saobraćaj, da bi kao takva, bio pod direktnom kontrolom ministra i da bi to bitno olakšalo položaj svih pravnih subjekata uopšte i poslove u vezi sa vazduhoplovstvom i vazduhoplovnoj privredi, jer bi se ukinuli mnogobrojni monopoli koji će se stvoriti na taj način što će se direkciji omogućiti ovakva ovlašćenja.
Na član 234. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? Izvolite, gospođo Plećević.
Ovim amandmanom traži se zamena reči "odit" rečju "kontrolni nadzor". Reč "odit" nema nikakvo značenje u srpskom jeziku, a osim toga nije tačno ni preveden smisao ove reči sa engleskog jezika. Nije prvi put da se u zakonski akt unose strane reči, a što je nedopustivo, ako se želi jasan zakonski tekst, nedvosmislen, a pre svega primenljiv u prasi, onda se mora voditi računa da se ovakvi propusti ne događaju. Jasno mi je da ste vi potpuno usvojili engleske reči i da u međusobnoj komunikaciji volite da se razmećete time, ali gospodo eksperti, ovde se radi o zakonu koji treba da razumeju svi. Srpski jezik je bogat izrazima i sinonimima i nije teško naći adekvatan pojam u srpskom jeziku, a da time ne dovedete vaš ekspertski ugled u pitanje. Potreban je samo prevodilac koji srpski govori bar onoliko dobro kao engleski, čiji prevod neće biti u "Gugl" i "Jahu" maniru, kad se engleska reč samo napiše ćirilicom. Mislim da je na delu čist jezički snobizam i slobodarstvo naših eksperata, a ne stručna terminologija. U tom pogledu, mogli biste da se ugledate na Hrvate, koji svaku stranu reč obavezno prevedu. Nikad nećete naći stranu reč niti strani izraz, ukoliko se ne radi o nekoj tehnološkoj novini, pa čak i tad nastoje da ga opisno prevedu. Očigledno da se radi o kontrolom nadzoru, koji se prema evropskim preporukama razlikuje od inspekcijskog nadzora, ali tako treba da stoji i u zakonskoj odredbi. Vi ste u odgovoru za neprihvatanje amandmana napisali da se amandman ne prihvata jer je pojam "odit" uobičajen u međunarodnim propisima kojima se uređuje oblast vazdušnog saobraćaja. Ta reč se u članu 244. stav 1. Predloga zakona zamenjuje rečju "provera", koja se koristi i u narednim članovima predloga zakona. Ako se koristi i u tom članu i u narednim članovima, ne vidim razlog zašto se ne koristi i u članu 234.
Reč ima ministar, gospodin Mrkonjić.
Samo dva pitanja, na kraju ove današnje rasprave. Naravno, kao i obično sam oduševljen svim ovim što sam čuo ovde. Verujte mi, većinu tih amandmana još jednom ćemo moji saradnici i ja pretresti ova dva-tri dana. Već u utorak će biti drugačije. Dakle, dva su pitanja bila dominantna, tako da kažem. Prvo pitanje je bilo, dosta je nedoumica oko toga – funkcionalni blok. Hteo bih da podsetim da je blok vazdušnog prostora zasnovan na operativnim zahtevima, koji se uspostavlja bez obzira na državne granice, u kome se pružanje usluga u vazdušnoj plovidbi i funkcije u vezi s njim optimizirane, i koji se uspostavlja radi dostizanja maksimalnih kapaciteta i efikasnosti sistema vazdušnog saobraćaja. Funkcionalni blok vazdušnog saobraćaja i vazdušnog prostora postavlja se međunarodnim ugovorima. Ugovor koji je najvažniji i koji definiše većinu stvari o kojima smo danas govorili je multilateralni sporazum o uspostavljanju zajedničkog evropskog vazduhoplovnog područja ECAC, tzv. sporazum, a Republika Srbija je preuzela obavezu da već u prvom tranzicionom periodu, koji je određen ovim sporazumom, započne reorganizaciju svog vazdušnog prostora u funkcionalni blok ili blokove. Napominjem, dakle, tu sam lični svedok, da je evropska komisija koja je bila u kontroli ovih dana ocenila da naša preduzeća, ova dva o kojima smo danas govorili, rade dobro. Funkcionalni blok, koji je operativan je i možda najoperativniji u Evropi, onaj koji kontroliše naša Agencija za kontrolu vazdušnog saobraćaja. To je jedno pitanje. Drugo pitanje je pitanje Direktorata. Naravno da se ne slažem i da je neosnovan predlog po kome Direktorat treba da bude organ uprave u sastavu Ministarstva, jer je upravo osnivanje nezavisne agencije, kojoj je povereno kao javno ovlašćenje obavljanje poslova državne uprave u oblasti vazduhoplovstva, i jasno razgraničenje nadležnosti između ministarstva nadležnog za poslove saobraćaja i te agencije, ono na čemu insistira Evropska komisija u pogledu izgradnje administrativnih kapaciteta u oblasti civilnog vazduhoplovstva. Dakle, nema veze sa našim ulaskom u Evropu i kada. Ovo je tako. Naravno, podsećam vas i na ostale delove saobraćaja, kolega Šami je dobro govorio o tome. Zamislite sada kada bi Železnice, pa evo i Puteve, kada bi sve to strpali u ministarstvo dokle bismo došli. Pojedine delatnosti da, ali upravo ovo je važno. Dobro ste govorili, možda je čak bilo kritičkih nota oko upravljanja Direktoratom, ali ako je tu pet ministara, valjda je to dobro i valjda je to jače nego da sam sam tu. Da vas podsetim, u Hrvatskoj, nadam se da će doći reforma puteva vrlo brzo, to ću predlagati, skupštinu preduzeća za ceste, kako oni zovu, čini ministar. Tu ćete verovatno da se bunite. Skupštinu za autoceste u Hrvatskoj čini ministar. Kada to budem predložio videću da li ćete onda imati poverenja u mene. To je i moje iskustvo. Jedino tako možemo uraditi ono što smo podneli. To je mala digresija. Još jedna vrlo važna stvar je finansiranje. Dužnost mi je da vam kažem da finansiranje Direktorata i Agencije za kontrolu letenja Srbije i Crne Gore potpuno je transparentno. I Direktorat i Agencija za kontrolu letenja, pored prihoda koje ostvaruju za pružanje usluge, odnosno za obavljanje delatnosti koje su im stavljene u nadležnosti, pretežno se finansiraju iz naknada za prelete, u skladu sa međunarodnim obavezama i ovim sporazumom koji sam malopre pročitao, koji je Republika Srbija preuzela preko Eurokontrola. Napominjem da naknade za prelete nisu takse već realni troškovi za pružane usluga koje odobrava i verifikuje Eurokontrol. To nije ništa novo, to je sve godinama unazad. Sredstva ostvarena od naknada za prelete prema tim pravilima međunarodnog prava, koja su veoma striktna i čiji se utrošak po unapred utvrđenim pravilima kontroliše, mogu se koristiti isključivo za finansiranje poslovanje Agencije i Direktorata. Tu su zarade, naknade za druga sredstva koja se troše, doprinosi, porezi, operativni troškovi za obavljanje tih svih usluga, odnosno za školovanje ljudi, troškovi amortizacije i investicije članstva u Eurokontrolu. U ukupne prihode Agencije za kontrolu letenja ulaze i krediti koji su odobrile Evropska banka za obnovu i razvoj i EIB. Krediti se koriste za modernizaciju i obnavljanje infrastrukture. Svake godine u julu članice Eurokontrola predlažu troškove, troškovnu bazu, odnosno iznose koje planiraju za poslovanje u narednoj godini i to se sve usaglašava do oktobra, a u novembru se to usvaja u Eurokontrolu. Tu nema mogućnosti za neke druge. Ne možemo uzeti, već bih ja uzeo, već bih prebacio deo sredstava na neke druge projekte. Ne može. Samo možemo realne troškove koje mi uložimo u kontrolu neba nad nama da koristimo. Hvala najlepše.
Hvala, ministre. Ovim smo završili današnji rad. Nastavak određujem za utorak, 12. oktobra u 10.00 časova, kada ćemo početi po pitanjima i obaveštenjima iz člana 286. Poslovnika. Zahvaljujem na saradnji. Bilo je uspešno.