Poštovani predsedavajući, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo predložili objedinjavanje rasprave o ove tri tačke dnevnog reda u skladu sa dogovorom šefova poslaničkih grupa. Dakle, postignuta je saglasnost da se rasprava vodi objedinjeno, s obzirom na parlamentarnu praksu da se o ovim tačkama uobičajeno i nije vodila rasprava.
Hvala najlepše. Gospodin Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo poslanici, ne znam otkud informacija da je to dogovor sa šefovima poslaničkih klubova. Sve vreme dok sam bio na tom sastanku, o tome nismo postigli saglasnost, niti se o tome uopšte govorilo i nikada ne bih dao takvu saglasnost da me je bilo ko pitao, zato što je nemoguće i neprihvatljivo poniziti funkciju potpredsednika Narodne skupštine na nivo člana odbora. Ako predsednika Skupštine biramo na jedan način, i tu nema objedinjavanja rasprave ni sa kojom tačkom dnevnog reda, kako ćete tako birati onoga koji treba da ga zamenjuje. Vi vidite da je gospodin Mrkonjić alfa i omega danas u političkom životu Srbije. Ne može rasprava o izboru potpredsednika da bude objedinjena sa nekim tamo tačkama dnevnog reda. Nemoguće je, neprihvatljivo je. Ne treba izbegavati raspravu o izboru ljudi na najvažnije funkcije u Skupštini Srbije, možda neko ima o tome nešto da kaže, možda će neko da izađe iz sale, možda neko neće hteti da učestvuje u tome. Zaista ne mogu, niti bih prihvatio odgovornost, da u ime poslanika SRS prihvatim ideju ponižavanja potpredsednika Narodne skupštine. Kada bih terao mak na konac sa vama demokratama, onda bi danas Nataša Jovanović podnela ostavku na mesto potpredsednika, zatim bismo je ponovo kandidovali, tako da vas nateramo da i vi učestvujete u izboru Nataše Jovanović za potpredsednika Narodne skupštine. Zato što mi ne želimo da ovde imamo potpredsednike izabrane jedne noći, kada je bila noć istine, kada se znalo šta ko misli, a druge potpredsednike po danu kada se istina krije i kada može da se glasa za koga god hoćete. Dakle, za mene su potpuno jednaki svi potpredsednici Narodne skupštine, jednaki sa predsednikom Narodne skupštine onog časa kada on nije u mogućnosti da funkciju obavlja. Ne može da se spoji rasprava o ovim tačkama dnevnog reda. I ako je ovo najava da ćete spajati nespojivo, kao što je i vaša vlada sastavljena, onda znajte da mi u tome nećemo da učestvujemo. Apsolutno smo protiv spajanja rasprave za izbor potpredsednika i za članove odbora.
Hvala, gospodine Nikoliću. Gospođa Nada Kolundžija.
Dakle, povlačim predlog o spajanju rasprave, uvažavamo argumente. Možemo da predložimo, eventualno, spajanje dve tačke, odbora i delegacija, a što se tiče potpredsednika ostaje rasprava.
Hvala, gospođa Nado. Utvrđivanje dnevnog reda. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku i bez spajanje rasprave, na osnovu člana 92. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 137, nije glasao 91, od 228 prisutnih narodnih poslanika. D n e v n i r e d: 1. Izbor predsednika Narodne skupštine Republike Srbije; 2 Izbor tri potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije; 3. Predlozi odluka o izmenama i dopunama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koje su podneli: - Poslanička grupa Demokratska stranka, - Poslanička grupa Demokratska stranka Srbije - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica, - Poslanička grupa G17 plus, - Poslanička grupa "Liberalno demokratska partija", - Poslanička grupa manjina - Savez vojvođanskih Mađara - Lista za Sandžak - Unija Roma Srbije - Koalicija Albanaca Preševske doline, - Poslanička grupa Vojvođanski poslanici - LSV, SVM; 4. Predlog odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama: - Parlamentarnoj skupštini OEBS-a, - Parlamentarnoj skupštini NATO-a, - Skupštini Zapadnoevropske Unije, - Parlamentarnoj skupštini Crnomorske ekonomske saradnje, - Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope, - Interparlamentarnoj skupštini pravoslavlja, - Interparlamentarnoj uniji, - Parlamentarnoj skupštini Mediterana, - Parlamentarnoj skupštini Centralnoevropske inicijative, 5. Imenovanje sekretara Narodne skupštine Republike Srbije, 6. Imenovanje zamenika sekretara Narodne skupštine Republike Srbije. Rad prema utvrđenom dnevnom redu sednice. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – IZBOR PREDSEDNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Obaveštavam vas da sam, u skladu sa članom 10. Poslovnika Narodne skupštine, primo jedan predlog kandidata za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Predlog vam je dostavljen. Kao što ste videli, za predsednika Narodne skupštine predložen je Oliver Dulić, član Demokratske stranke. Podsećam da, prema članu 10. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, izvestilac predlagača može da obrazloži predlog. Da li izvestilac predlagača želi da obrazloži predlog kandidata za predsednika Narodne skupštine? Izvolite, gospođa Nada Kolundžija.
Gospodine predsedavajući, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u skladu sa članom 9. i 10. Poslovnika Narodne skupštine i u skladu sa sporazumom stranaka koje su formirale skupštinsku većinu za izbor i podršku Vlade, Demokratska stranka predlaže gospodina Olivera Dulića za predsednika Skupštine. Oliver Dulić je dugogodišnji član DS, lekar je po profesiji i završava specijalizaciju. Ono što je za nas bilo važno jeste činjenica da izborom predsednika Narodne skupštine mi šaljemo vrlo jaku političku poruku. Dakle, predsednik Skupštine je među dva ili tri najvažnija položaja u ovoj zemlji. Poruka koju smo mi hteli da pošaljemo jeste da većina građana, koja smatra da je Srbija zainteresovana za povezivanje sa svetom i za evropske integracije, želi da vidi na mestu predsednika Skupštine čoveka koji simbolizuje takvu politiku. Gospodin Oliver Dulić jeste čovek koji shvata da je interes građana Srbije u ostvarivanju evropskih integracija, u povezivanju Srbije i otvaranju prema svetu i saradnja sa svetom u najboljem interesu svih građana Srbije. Ono što gospodina Olivera Dulića karakteriše jeste istrajnost. Njegova profesija pokazuje da je on u životu, iako mlad, uradio mnogo stvari na najbolji mogući način. Završio je fakultet za koji je potrebno mnogo strpljenja, mnogo upornosti i osećaj za pomoć ljudima. Ono što je, takođe, za nas bilo važno jeste činjenica da je Oliver Dulić čovek koji je tolerantan, spreman je na kompromise, spreman je na dogovore. Mi zaista verujemo da će on u radu Skupštine uspeti da, u saradnji sa svim narodnim poslanicima i svim poslaničkim grupama, pre svega, stvori jednu atmosferu u kojoj će građani videti da mi ovde radimo jedan ozbiljan posao i da smo na tom poslu svi zajedno, bez obzira na političke razlike. Gospodin Oliver Dulić dolazi iz jedne višenacionalne sredine i kao takav naučio je šta znači bogatstvo razlika, naučio je, takođe, šta znači tolerancija, naučio je šta znači dogovoriti se, napraviti kompromis i tražiti najbolje rešenje. Ono što možda neki vide kao nedostatak gospodina Dulića jeste njegova mladost, ali naše uverenje da je gospodin Dulić sa svojih malo godina uradio mnogo toga i zaista je bio čovek koji se može pohvaliti predanošću svemu što radi. Da je on čovek koji tih 30 i jedva neku godinu preko nije dopustio, da se on stalno usavršavao, da se stalno obrazovao i istovremeno se razvijao u jednog ozbiljnog političara. On u politici nije od juče, on nije u politici kao čovek koji je samo pravio političku karijeru, on je jedan od onih retkih mladih ljudi koji su se obučavali za posao koji su radili vezano za politiku. Mi mislimo da će medicina možda izgubiti odličnog lekara, ali verujemo da ćemo izborom Olivera Dulićaza predsednika Skupštine dobiti odličnog političara. Pozivam sve narodne poslanike da glasaju za predlog DS da gospodina Olivera Dulića izaberemo za predsednika Narodne skupštine. Hvala vam.
Hvala, gospođa Nado. Pre otvaranja pretresa podsećam vas da, shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 10. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres. Da li predsednici odnosno predstavniciposlaničkih grupa žele reč? Gospodin Čanak, pa gospodin Dulić. Može Dulić, izvolite gospodine.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, poštovane građanke i građani Srbije, meni je danas ukazana ogromna čast da ovde stojim pred vama i da budem predlog moje stranke za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Činjenica jeste da sam mlad čovek, ali ovu ponudu sam shvatio kao pokušaj moje stranke da izgradimo nove odnose u Srbiji i da se na političku scenu Srbije instaliraju neki novi ljudi, koji nisu opterećeni problemima iz prošlosti i koji mogu među sobom da grade mostove. Dosta toga je gospođa Nada Kolundžija rekla o meni i vi imate moju stručnu i političku biografiju. Želeo sam ovde pred vama da izložim i nešto što bi bio eventualno plan moga rada, i da vas pozovem da zajednički pokušamo ne samo da transformišemo ovaj visoki dom, nego da pokušamo da transformišemo i odnose unutar njega. Važno je da se u potpunosti promeni odnos između političkih stranaka i poslanika u Skupštini, odnos javnosti i građana prema parlamentarizmu i odnos same Vlade i drugih državnih institucija prema najvišem demokratskom telu u državi Srbiji. Naš cilj je da podignemo i nivo efikasnosti ovog parlamenta, ali i dostojanstvo ovog doma. Ukoliko želimo da nas poštuju drugi, moramo da počnemo da poštujemo sami sebe i društvenu ulogu koju su nam građani dali na izborima. Dopustite mi da pokušam da dijagnostikujem stanje parlamentarizma u Srbiji danas. Nažalost, bez obzira na velike napore prethodnih rukovodstava, Skupština Republike Srbije je državni organ sa najnižim rejtingom među našim građanima. Mnogi bi rekli da je to zbog direktnih televizijskih prenosa, ali postoje i drugi problemi. U Skupštini danas, kao i u prošlosti, pored ozbiljnih političkih debata i konkurentskog odnosa vlasti i opozicije, veoma često imamo rasprave pune lučnih uvreda, ružnih reči i kleveta koje upućujemo jedni drugima. Ove rasprave kulturološki ne odgovaraju nivou koji naši birači dostižu kada raspravljaju među sobom. Umesto da mi postavljamo model ponašanja u debatama, korektnost i tolerantnost prema tuđem mišljenju i različitostima, poslanici u Narodnoj skupštini ponekad svojim nastupima spuštaju kulturološku lestvicu i doprinose povećanju netolerancije, nekulture i podele u našem društvu. Skupština je vrlo često mesto gde je sve dozvoljeno i moguće. Visoka gledanost skupštinskih prenosa ne leži u želji birača da prate zakonodavnu aktivnost i razvoj društva, već da se zabave. Zbog svega toga ugled narodnog poslanika u sredini iz koje dolazi je vrlo nizak. Umesto časti i poštovanja narodni poslanici, bez obzira iz koje partije dolazili, u svojim sredinama neretko doživljavaju neprijatnost zbog posla koji obavljaju. Sam zakonodavni rad je, odnosom pre svega izvršne vlasti, pretvoren u puko serijsko izglasavanje zakona, bez debata u stručnim odborima, ozbiljnim raspravama o amandmanima i stvarnom namerom da se akti koji dolaze na dnevni red kvalitativno izmene. Postojali su naravno i pokušaji da se ovakvo stanje izmeni, ali je ono više poticalo od individualnih akcija pojedinih poslanika ili poslaničkih grupa, a ne od sistemskih napora svih političkih aktera da se učini sve da parlament dobije onu dimenziju i onu važnost u društvu koju zaslužuje. Nivo stručnosti zaposlenih u Skupštini je podizan u proteklom periodu, ali oni nije ni približan potrebama koje mi imamo danas. Današnji parlament nije u stanju da efikasno odgovori izazovu usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Evropske unije, što predstavlja jedan od prioritetnih ciljeva naše zemlje. Nijedan parlament u zemljama u okruženju nema ovoliku količinu problema i loših odnosa kao naš, a da za to ne postoji nijedan razlog koji bi imao koren u našoj kulturi, našoj demokratskoj tradiciji ili ekonomskim prilikama. Za ovakvo stanje u Skupštini svi smo odgovorni. Svaka politička partija i svaka poslanička grupa nosi svoj deo odgovornosti. Sve stranke koje danas sede u parlamentu ili pojedinci iz njih su u jednom trenutku u prošlosti kreirali atmosferu u Skupštini i činili stvari zbog kojih je položaj ovog doma u društvu neprihvatljiv. Za probleme sa kojima se susrećemo postoje rešenja. Ukoliko želimo da unapredimo rad ovog doma moramo svi, i većina i manjina, da se okupimo oko nekoliko temeljnih ciljeva koji će stvoriti osnovu za podizanje nivoa parlamentarizma u Srbiji. Prvi i najvažniji cilj jeste da već sutra otpočne debata među parlamentarnim strankama, ali i sa stručnom javnošću, o usvajanju zakona o Skupštini Republike Srbije. Na to nas, naravno, obavezuje i nedavno izglasan Ustav. Ovaj zakon treba da da pravni okvir za ispravljanje velikog broja slabosti koje parlament ima. On bi trebalo da definiše finansijsku nezavisnost Skupštine od Vlade i da precizno definiše strukturu same Skupštine. Ovaj zakon bi precizirao prava i obaveze narodnih poslanika, kako prema zakonodavnim aktivnostima, tako i prema svojim biračima. Bilo bi idealno kada bi se oko ovog zakona u najvećoj mogućoj meri dogovorile sve poslaničke grupe u ovoj skupštini. Konsenzus oko ovog zakona bi udario temelje novih odnosa u parlamentu. Ukoliko budemo efikasni i mudri u narednim danima ovaj zakon bi mogao da se nađe među prvima na dnevnom redu i da bude usvojen pre drugih važnih akata definisanih Ustavnim zakonom. Drugi prioritet jeste promena Poslovnika. Ključna stvar je naći balans između potrebe opozicije da ima dovoljno slobode i prostora da ukazuje na pogreške vlasti i potrebe da parlament bude efikasan, da usvaja Vladine predloge i da donosi kvalitetne zakone. Nas čeka intenzivan zakonodavni rad. Potpisivanje Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju sa EU i daljim krupnim koracima ka punopravnom članstvu u EU mi moramo, kao i drugi segmenti društva, da damo svoj puni doprinos. U okruženju postoji dogovor vlasti i opozicije da se ne vrši nijedan vid parlamentarne opstrukcije kada se radi o harmonizaciji domaćeg zakonodavstva sa EU. Lično bih voleo da je to slučaj i kod nas. S obzirom da je politička realnost drugačija, a vreme je našim građanima i državi važan resurs, mi ćemo morati da radimo više i duže od kolega u okruženju. Parlament ne sme da bude usko grlo procesa evropskih integracija i naša zajednička odgovornost je da efikasno radimo naš deo obaveza. Poslovnik je akt oko koga bi trebalo da se dogovore većina i manjina. Znam da je to veoma teško, ali bilo bi neophodno da se postigne maksimalni konsenzus oko ključnih tačaka koje u Poslovniku menjamo. Treće, mi moramo da uredimo odnos Skupštine prema Vladi. Ministri moraju da budu prisutni u parlamentu i da brane svoje zakone. Poslanicima mora biti omogućeno da svim članovima Vlade postavljaju pitanja od važnosti za njihove birače. Vlada mora da zna ko je stariji u podeli vlasti. To neće biti lako, ali to isključivo zavisi od svih nas, kako većine, tako i manjine. Želim da se borim za to. Četvrto, Skupštinu treba stručno i informatički osnažiti. Potrebno je modernizovati komunikaciju i administriranje zakona. Veliku važnost treba da damo skupštinskim odborima, kao telima u kojima se vode stručne rasprave i popravljaju zakoni. Zbog toga nam je namera da nastavimo da kadrovski i stručno jačamo ljudske resurse u Skupštini. Svi zaposleni u Skupštini za svoj rad moraju da budu adekvatno plaćeni. Pored toga, stručno i informatički treba jačati kapacitete samih poslanika. Siguran sam da svako od vas ima interesovanja da svoja postojeća znanja modernizuje i unapredi, i mi ćemo to omogućiti. Peto, pokazalo se da je parlamentarna i partijska diplomatija sve značajnije i moćnije oružje kojima sve države sveta ostvaruju svoj interes. Skupština Republike Srbije mora da ponese svoj deo tereta za ispunjenje spoljno-političkih prioriteta naše zemlje, i za očuvanje Kosova i Metohije u našim granicama, i za promociju i poboljšanje položaja Srbije u svetu, i za ranije spomenut proces evropskih integracija. Mi ćemo učiniti sve da osnažimo stručni i politički kapacitet kako parlamenta, tako i političkih stranaka, da spoljno-politički rad učinimo mnogo boljim i efikasnijim. Svaka politička stranka u ovom parlamentu treba da nađe svoje mesto u evropskim partijama ili u globalnim partijskim institucijama. Parlament može mnogo da pomogne u tom procesu. Poslednje je pitanje društvene uloge parlamenta. Skupština mora da menja svoj odnos sa javnošću, kao i odnos poslanika sa biračima. Plan je da se rad Skupštine prilagodi potrebi građana, da u svojim sredinama imaju mogućnost da razgovaraju sa svojim poslanicima. Izborni sistem je takav da birač nema svog direktno izabranog poslanika, ali i u ovom sazivu većina opština Srbije je zastupljena sa članom parlamenta. Potrudićemo se da u svakoj opštini ili okrugu, dakle u državnoj instituciji, poslaniku omogućimo da prima građane i dobija informacije važne za njegov rad. Zbog loše medijske prezentacije rada poslanika, potrebno je uspostaviti bolju saradnju sa medijima i ažurnije izveštavati javnost o svim dešavanjima u Skupštini. Plenarne sednice su samo jedan segment rada parlamenta. Ostali aspekti rada poslanika moraju takođe biti prezentovani. Dame i gospodo narodni poslanici, Skupština ne sme da bude samo organ zakonodavne vlasti. Upravo zbog svog demokratskog karaktera i legitimiteta datog od građana parlament treba da bude kreator ili aktivan učesnik u društvenim dešavanjima i pojavama. Svaka politička aktivnost i inicijativa, kako poslaničkih klubova, tako i poslanika pojedinačno, udruženja građana ili nevladinih organizacija više je nego dobrodošla. Manjinama se mora obezbediti da, u skladu sa Poslovnikom, svoje parlamentarne aktivnosti izvršavaju na svojim maternjim jezicima. Skupština Republike Srbije je mesto gde demokratija i sloboda moraju da žive u svom punom sjaju, ali i mesto gde se strogo poštuje procedura i Poslovnik. Pozivam vas da zajednički uredimo pravila igre koja će važiti dugo u budućnosti, bez obzira ko bio u većini ili manjini nakon izbora. Pozivam vas da sarađujemo. Molim vas da mi pomognete svojim predlozima i sugestijama kako da unapredimo rad ovog parlamenta. Želim da vam obećam da ću vam uvek biti na raspolaganju, bez obzira kojoj političkoj opciji pripadali. Za kraj, želeo bih da sa vama podelim viziju Skupštine u bliskoj budućnosti. Nama su naši preci ostavili jedno predivno monumentalno zdanje za potrebe parlamentarnog rada, to je Dom Narodne skupštine. U avgustu se slavi 100 godina kako je postavljen kamen temeljac u zgradu srpske skupštine. Mi ćemo učiniti sve da se već od jeseni kompletan plenarni rad preseli na Trg Nikole Pašića. Taj dom bi bio ne samo parlament, nego i značajna atrakcija Beograda, u koju bi dolazili građani sa raznih strana naše zemlje da, kao u svim parlamentima Evrope, posmatraju svoje predstavnike kako biranim rečima i snažnim argumentima brane svoje i njihove političke stavove. Dame i gospodo narodni poslanici, za kraj bih učinio nešto što smatram da je u duhu izrečenog. Naime, u skupštinskoj raspravi prošle nedelje, a uverio sam se nakon čitanja stenograma, neoprezno sam izgovorio reči koje bi mogle biti pogrešno protumačene i uvrediti potpredsednike koje ste ranije izabrali. Bez obzira na političku okolnost i atmosferu koja je vladala tih dana, pogrešio sam. Želim da se iskreno izvinim svima onima koji su mogli biti povređeni mojim rečima. Nadam se da će svim potpredsednicima, nakon završetka naše saradnje, biti čast i zadovoljstvo što smo zajednički sarađivali u vremenima kada se Srbija menjala. Hvala na strpljenju.
Hvala gospodinu Duliću. Molim gospodina Nenada Čanka da uzme reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Vojvođanskih poslanika će dati nadgledanu podršku gospodinu Duliću. Zašto nadgledanu? Iz jednostavnog razloga što je to reč koja se sve češće spominje u našem jeziku, a pretpostavljam da znači to - videćemo šta će da uradi. To je prva stvar. Drugo, podržaćemo ga zbog toga što je mlad čovek, nadamo se da će svoju energiju i mladost uložiti u rad ovog visokog doma i da će, na taj način, učiniti što može više na razvoju parlamentarizma u Srbiji. Jer, dame i gospodo narodni poslanici, nemojte zaboraviti, parlament nije bog zna šta, ali je najbolje što imamo. Bez ovog parlamenta Srbija je anarhija. Bez ovog parlamenta Srbija srlja u totalitarni režim u kakvom je već bila i to nam ne treba. Zbog toga je dobro da se na njegovom čelu nađe mlad čovek svežih ideja. Rekao bih još jedno. Lepo je što je gospodin Dulić lekar, ali u jednom periodu naše istorije lekari su igrali izuzetno značajnu ulogu u političkom životu Srbije i Srba uopšte, pa su tvrdili da Srbe vode psihijatri, a slede njihovi pacijenti. Pošto je gospodin Dulić ortoped, smatram ga svojim predsednikom.
Hvala najlepše gospodinu Čanku. Gospodin Tomislav Nikolić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi danas treba da izaberemo predsednika Narodne skupštine, po shvatanju SRS, najvažniju funkciju u zemlji. Uostalom, mislim da će više glasova danas biti za predsednika Narodne skupštine nego za izbor Vlade, tim pre što vas sada upozoravam da su u glasanju za Vladu učestvovali narodni poslanici koji su minut pre toga podneli ostavke, a minut posle toga postali ministri. Sada vas upoznajem sa činjenicom da je mandat narodnog poslanika Božidaru Đeliću, Milanu Markoviću, Dušanu Petroviću, Draganu Šutanovcu prestao minut pre nego što su glasali za sebe da budu izabrani za ministre. Lepo ste počeli. Mlađan Dinkić je bio još gori. Prvo je glasao za sebe, pa je posle šest minuta podneo ostavku na funkciju poslanika. To samo da vam ukažem na to kako vi shvatate Narodnu skupštinu i ovu funkciju predsednika Narodne skupštine. Naravno, možete jednom pitanju da priđete iz više uglova, sa više aspekata da cenite, pa tako i mladost kandidata za predsednika Skupštine. Mladost je uvek prednost i svaki put kad ovde izađete i kažete - mlad je čovek, retko ko od nas starijih će se usuditi da vam u tome protivureči, jer će to biti pripisano Katonovoj izreci o starim ljudima - da smo puni zlobe, da zameramo mladim ljudima. Međutim, ima nešto što Srbiji izborom gospodina Dulića svakako nedostaje, a to je ta zrelost, iskustvo, karijera. Šta mi da diskutujemo o gospodinu Duliću? Da nije bilo one noći, ne bismo imali ništa ni negativno da kažemo o njemu, ali ništa ni pozitivno. Jednostavno, postoje godine u kojima niste zaslužili najvažniju državnu funkciju. Ima vremena za sve. Da sam otac gospodina Dulića, zamislio bih se zašto napušta lekarsku karijeru. Predsednik Narodne skupštine ne može da bude lekar, posebno ne onaj ko u svojoj ruci drži nož, i vi to dobro znate. Pitajte naše poslanike koji su u jednom mandatu bili poslanici, u drugom se vraćali u salu, trebalo im je vreme, a neki se više nisu ni vratili. Vidim vaš životni put, potpuno je bio posvećen politici, trebalo je da otvorite knjige iz politike odmah i da se ne zamajavate medicinom, tim pre što su sve vaše specijalizacije potom bile političke specijalizacije, menadžerske itd. Šta sad mogu tu da vam zamerim? Vi ste tipičan kadar DS. Prvo angažovanje u drugoj političkoj stranci, zatim u DS, ali istovremeno osnivanje jedne firme, pa druge, što ne piše u vašoj biografiji. Jedna od njih se slučajno bavila fiskalizacijom, u vreme kada je DS uvodila fiskalne kase. Vaša izjava da ne možete da stavljate interes na Kosovu i Metohiji iznad interesa da uđemo u Evropu, po meni, vas potpuno diskredituje i odbacuje kao nekoga za koga bismo uopšte mogli da glasamo. Imali ste još dve izjave, za jednu ste dali izvinjenje, koje po meni nije dovoljno za gospodu potpredsednike, a meni, kao onome koji je tada predsedavao, uopšte nije bilo ni potrebno. Da li ste zaista rekli da će se jednostavno popljuvati ljudi koji sednu pored Mrkonjića i ostalih za predsedničkim stolom. Sedećete suvi za nekoliko minuta pored Mrkonjića i Mrkonjić će drage volje da vam prepusti ovu svoju funkciju. Ali ste rekli, gospodine Duliću, nešto što me strašno boli, što u stvari potpuno odbacuje priču onoga ko vas je ovde predložio o tome da stiže tolerancija, da ste mlad čovek neopterećen prošlošću. Vi ste rekli - mojim izborom poslanici su omogućili da neki građani Srbije idu uzdignute glave. To je bilo na B92. To je najopasnija izjava za jednog predsednika Narodne skupštine. U Srbiji svi treba da idu uzdignute glave. Razumem da vas je ponela iskrenost one noći, ali bih voleo da budete iskreni sve vreme obavljanja svoje funkcije predsednika Narodne skupštine. To neće biti nadgledano predsednikovanje Narodnom skupštinom. Kao što sam protiv toga da nas neko nadgleda na Kosovu i Metohiji, tako sam i protiv toga da nas nadgledaju oni koji su od vas stvorili političku ličnost i da nadgledaju kako mi to ovde u Skupštini radimo. Suočićete se sa velikim problemima, gospodine Duliću. Najpre, morali biste da prekinete sednicu posle izbora i da odmah u dnevni red uvrstite izveštaj našeg tima za Kosovo i Metohiju, pošto je to bio imperativni stav svih vas koji one noći niste hteli da učestvujete u radu sednice. Podsećam vas da je od onda proteklo, čini mi se, skoro dve nedelje, tog imperativnog stava više nema. Dalje, rekli ste - zakon o Narodnoj skupštini. Tu ćete se sukobiti sa Demokratskom strankom, koja je u dva navrata zaustavila donošenje zakona o Narodnoj skupštini. Tada je bila opoziciona skupštinskoj većini i smatrala je da treba u javnosti da obruka poslanike koji traže zakon o Narodnoj skupštini. Znači, imaćete težak zadatak da obrazložite zašto vašim izborom Demokratska stranka odustaje od toga da bruka poslanike koji traže zakon o svom radu. Nisam shvatio da li ste za TV prenose ili protiv njih, ali onaj ko se usudi da učestvuje u ukidanju TV prenosa rizikuje da mu se ponove neki događaji iz naše bliže prošlosti, tako da vam preporučujem, toplo i od srca, da vam nikada ne pada na pamet da popustite pred pritiscima da sednice Narodne skupštine ne budu prenošene. Vi ćete preseliti Skupštinu u Dom narodne skupštine. Pitajte gospodina Mićunovića koliko je muka i para otišlo da se taj dom osposobi posle veličanstvenog događaja 5. oktobra 2000. godine. Da se vaša politička nomenklatura pita, u toj zgradi se više nikada ništa ne bi održalo ili će ta zgrada da funkcioniše samo kada ste vi na vlasti. Sada se suočavate sa prošlošću kao mlad čovek, ja sam to iskustvo imao 2000. godine kao zreo čovek, skoro star. Možda ćete vi lakše da prebolite ponešto što će da vam se desi, ali videćete kako mašina koja se zove Vlada želi da lomi Narodnu skupštinu Republike Srbije. I to ste videli već jutros kada je stigao predlog, besmisleni i bezumni predlog Vlade, da danas po hitnom postupku rešavamo kadrovska pitanja u Vladi. Baš njih briga za Ustavni sud, za Kasacioni, za mnogo zakona koje nismo uskladili, njih interesuje šta će biti sa činovnicima koje treba ovde izabrati ili sačekati dogovore da bi bili izabrani, i da bi Vlada i državna administracija uspeli nekako da funkcionišu. Mnogo je predsednika Narodne skupštine predsedavalo Narodnom skupštinom Republike Srbije. Svi su bili u službi Vlade Republike Srbije, sve ih je Vlada smatrala svojim činovnicima, svi su ponižavali Narodnu skupštinu, sazivajući je u roku od nekoliko sati. Evo, otkako je DOS čvrsto preuzeo poluge zemlje svi zakoni se donose po hitnom postupku, skoro svi bez izveštaja nadležnih odbora, tako da ćete verovatno imati tih pritisaka od nove Vlade Republike Srbije. U nešto drugačijem obliku, svi su već bili na vlasti. Kada vam budemo ovde zatražili tačku dnevnog reda, na kojoj ćemo da raspravljamo o najvažnijim pitanjima u zemlji, o tome da li je, recimo, potpredsednik vlade kriminalac, da li u tome učestvuju njegovi prijatelji sa kojima je, nakon prestanka funkcije ministra finansija, osnovao firme koje i dan-danas pljačkaju zemlju, nećete moći da se oglušite o taj naš zahtev. Ima nas toliko da možemo da ili vas uverimo da neke tačke moraju da budu na dnevnom redu ili da vas uverimo da sednice ne može da bude ako ne rešavamo najvažnija pitanja u zemlji. Sada vam kažem da nisam slučajno ministra Milosavljevića pitao sa ove govornice kakvo je njegovo učešće u dve firme čiji je osnivač Božidar Đelić, koje su stotine miliona preturile preko svojih ruku. Za mene ono što se dešava na Kosovu Metohiji je delimično u našim rukama, a mnogo više u rukama naših prijatelja. To što budemo mogli da uradimo, šta uradimo - uradimo, ako niko od nas ne izda, niko neće moći ni da nam zameri. Ali, hoćemo li da raščistimo sa kriminalom i korupcijom preko Narodne skupštine? To možemo, i ne samo da možemo, mi to moramo, i to svi vi dobro znate. Ne zaboravite da pripadate političkoj stranci koja je i vas uvela jednom u Narodnu skupštinu, a Ustavni sud poništio taj vaš izbor. Vi ste bili, u stvari, supstrat za nekog iz Demokratske stranke Srbije, ne znam kako se baš zvao taj poslanik koga su najurili da biste vi bili poslanik. To je kratko trajalo i ne bih navodio to u biografiji, jer vi niste ni bili narodni poslanik, iako je Skupština u to vreme donela mnogo zakona i o našem zahtevu da se Ustavni sud izjasni o ustavnosti tih zakona nikada nije raspravljano, pošto je u pitanju Demokratska stranka.Znači, moraćete da učinite, gospodine Duliću, mnogo više od crteža na zidu da biste nas ubedili da imate osećaj za demokratiju. Znate, kada učiteljica detetu zada da nacrta konja, ono nacrta, izmakne se i vidi da baš ne liči, ono dole napiše - ovo je konj. Tako se i vi nazivate Demokratskom strankom da bi nekoga ubedili da u vama ima demokratije. Dakle, ubedite nas da Skupština može da bude demokratska, da može da bude narodna. Ubedite nas da nam nije potreban odbor za zaštitu prava opozicije, na primer, ubedite nas da su svi poslanici u ovoj skupštini jednaki predsedniku Narodne skupštine i da svi oni na izvestan način kontrolišu Vladu. Ne dajte da vam Vlada kontroliše barem poslanike vladajuće većine, pošto nas ne bi uspela ni Radikalska vlada, takvi smo vam mi, da kontroliše, i možda će odnosi biti na nivou kakav bismo mi obezbedili, da je slučajno izabran neki radikal za predsednika Narodne skupštine. Dok nas ne ubedite, mi ćemo biti protiv vašeg izbora i vi to razumete. Mi ćemo glasati za sve potpredsednike, za sve članove odbora. To je pravo koje su birači dali na izborima, a ovo pravo koje ste vi stekli, kao deo dogovora vladajuće koalicije, ne zanima SRS i u tome ćemo učestvovati na način na koji smo učestvovali uvek do sada. Narodnoj skupštini želim zaista mnogo sreće. Čekaju nas teške i burne sednice, čekaju nas sednice na kojima ćemo morati da pokažemo da mi zaslužujemo mesto u ovim klupama. Videćete, na tim burnim sednicama mi se nećemo ponašati kao vi, na tim burnim sednicama mi ćemo biti deo Srbije, a ne deo onih koji su protiv vaše funkcije. To što smo protiv vaše funkcije, to što ćemo vam srušiti i predsednika Republike, i Vladu ove godine, to nas ne sprečava da u ovoj skupštini radimo u interesu Srbije sa svakim od vas.
Za reč po Poslovniku javio se gospodin Dragan Todorović. Molim predsednike poslaničkih grupa da se jave za reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, toplo preporučujem DS-u da napokon krene da radi u skladu sa jednom parolom koju su pre mnogo godina istakli u predizbornoj kampanji, ako se sećate, "pošteno". Napokon bi trebalo građanima Srbije da se predstavite na drugačiji način, a ne da kad se god pojavi nešto prljavo, bilo gde, da to bude vezano za DS. Vi ste imali najnormalniji način da, pre nego što je došlo do glasanja, ljudi koje ste predložili za ministre daju ostavku, da izaberete druge poslanike i da to prođe na korektan način. Što se tiče Administrativnog odbora, bez obzira što vi niste učestvovali u njemu, svojom voljom Administrativni odbor je, bez ikakvih problema, stavio do znanja da će zakazati sednicu, razmotriti te ostavke. Došli smo u Skupštinu pola sata pre nego što je počelo zasedanje, da bi razmotrili ostavke kandidata koji su trebalo da budu predloženi za ministre. Sekretar Odbora nas je obavestio da ostavke nisu stigle. Nismo mogli ništa tu da uradimo, jer stvar je vrlo jednostavna. Po Zakonu o izboru narodnih poslanika, da su i onog momenta kada budu izabrani za ministre, njima bi po sili zakona prestao mandat poslanika. Međutim, šta je tu problem. Problem je kod vas što vi hoćete da se prikažete da ste pošteni, moralni, što je potpuna laž. To najbolje govori vreme kada su vaši poslanici, a budući ministri, podneli ostavke. Glasali su za sebe kao poslanici koji su već podneli ostavke. Jer, pazite, ostavka se podnosi momentom potpisa, a momentom predaje u pisarnici ona je zvanično zavedena. Mogli ste sve to da uradite bez ikakvih problema. Međutim, vama očito ta parola, koju ste istakli pre mnogo godina, nikada neće postati moto ponašanja. Hvala.
Hvala, gospodine Todoroviću. Za reč se javio gospodin Čedomir Jovanović, pa gospodin Dačić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, praktično je u nastupu predlagača LDP-u onemogućeno pružanje podrške kandidatu za predsednika parlamenta, gospodinu Duliću, pre svega zbog toga što je rečeno da vladajuća većina stoji iza ove kandidature. Mi smo opozicija Vladi Vojislava Koštunice, glasali smo suprotno vladajućoj većini i ne mislimo da po pitanju izbora parlamenta postoji prostor za promenu našeg stava, pogotovo zbog toga što predsednik parlamenta, po našem mišljenju, mora da odgovori na neka vrlo konkretna politička pitanja da bi dobio našu podršku. Ovo nije naš lični stav prema gospodinu Duliću, ovo je stav prema jednoj politici, koja je po našem mišljenju pogrešna, loša i koja ne odgovara potrebama i parlamentu, i što je mnogo važnije potrebama Srbije. Tri su ključna pitanja na koja mi želimo da dobijemo odgovor, a taj odgovor zavisi od spremnosti predsednika parlamenta da se angažuje u njihovom rešavanju. To je pitanje ustavne reforme zemlje, to je vrlo važno pitanje primene Zakona o odgovornosti za kršenje ljudskih prava, koji je ovaj parlament usvojio 2003. godine i to je veoma važno pitanje, posebno važno nakon izveštaja RIK-a o finansiranju poslednje izborne kampanje, definisanja odnosa politike i poslovnog sveta. Ni u nastupu predlagača, ni u govoru gospodina Dulića mi nismo dobili ne samo odgovore, nismo videli ni spremnost da se o tim pitanjima uopšte razgovora. Ponavljam da smo opozicija vladajućoj koaliciji i nismo spremni da podršku građana, koju smo na izborima dobili da bi ovde promovisali drugačiju politiku od one na kojoj insistira vladajuća koalicija, pružimo upravo to vladajućoj koaliciji, pogotovo imajući u vidu sve ono što je ona uradila u poslednjih nekoliko meseci. Naravno da ćemo u svakom trenutku biti spremni da pružimo podršku gospodinu Duliću, ali pod vrlo jasnim političkim uslovima, koji se vezuju za naše prioritete i za našu obavezu prema ljudima koji su za nas glasali. Što se tiče glasanja za potpredsednike, za skupštinske odbore i za sekretara parlamenta, mi ćemo tu poštovati postojeću parlamentaru praksu i pružiti podršku, na koju sasvim sigurno kandidati imaju pravo, s obzirom da je to glasanje za građane koji su ih ovde izabrali. Hvala.
Hvala gospodinu Jovanoviću. Gospodin Dačić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, SPS naravno neće glasati za predlog za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Kao što sam rekao više puta, mi nikada nismo personalno ulazili u pitanje ko je kandidat iz one većine u kojoj ne učestvuje SPS. Prema tome, pravo je svake parlamentarne većine da predlaže svog kandidata. Samo bih upozorio na jednu praksu koja je, čini mi se, loše započela na prošlim sednicama parlamenta, a to je da mi o personalnim rešenjima pojedinih stranaka raspravljamo, iako to nikada nismo radili. I ako bi predstavnici parlamentarne većine želeli da im mi vratimo istom merom, onda bi se to pretvorilo u jednu opštekonfuznu raspravu o svim mogućim temama i pitanjima, ne bismo glasali za kandidate za potpredsednike, izricali bi najveće moguće optužbe jedni protiv drugih i tako dalje. Naravno, u političkom životu Srbije je sve moguće, pa je moguće da oni koji su se do juče napadali najviše na svetu sada izuzetno dobro sarađuju u Vladi Republike Srbije. Koliko vidim saradnja cveta, koliko vidim veoma su zadovoljni tom saradnjom i predsednik Koštunica, i DS, svi su prezadovoljni. Pa onda nije ništa strašno što je neko za nekoga rekao da je Karićev blagajnik, koji ne može da vodi Srbiju, a može da bude potpredsednik Vojislavu Koštunici. To je izuzetno dobra saradnja. Znate kako, u životu sam zaista sve prošao, ali koliko ste se međusobno hvalili, nije bilo potrebno da bilo ko od nas kaže bilo šta protiv vaše vlade i protiv vas samih. Ako bismo hteli da pričamo protiv vas, mogli bismo samo da uzmemo stenograme sa ovih proteklih sednica i da ih pročitamo. Verovatno ste sve bili u pravu jedni za druge, verovatno, ali to je vaš izbor. Naprasno ste se zaljubili jedni u druge, iako je očigledno da nije reč ni o kakvom principijelnom dogovoru jer ovde nema dogovora ni oko jedne principijelne tačke. Oko evropskih integracija već sam više puta rekao, DSS smatra da ne treba ući u Evropsku uniju ukoliko Evropska unija kaže da Kosovo treba da bude nezavisno. G17 Plus bi ušao u Evropsku uniju po svaku cenu, čak i da Beograd samo uđe u Evropsku uniju ili samo sedište G17 Plus. Imate haški slučaj, gde je predsednik Vlade do sada imao politiku da nema izručenja Haškom tribunalu, a predsednik Republike kaže da se ta saradnja mora završiti. Pa, kako će se završiti? G17 vas samo čeka i otkucava vam dane kada će izaći iz Vlade što niste isporučili Mladića. Samo još da ga nađete, ali sam siguran da on nije u Srbiji, jer da je u Srbiji vi bi ga pronašli do sada. U svakom slučaju, ova saradnja nije principijelna. Ovde nema nikakve politike. Svojim raspravama ste na prošloj sednici uneli jedan duh koji nije bio prisutan do sada u parlamentu kada se rasprava ticala izbora pojedinih ljudi. Prihvatam i uvažavam ono što je gospodin Dulić rekao na kraju svog izlaganja, što se tiče onog njegovog izvinjenja za ono što je rekao, ali ga još jednom podsećam i podsećam svakog poslanika i svakog političara, da smo mi vlasnici samo onoga što ne izgovorimo. Stvar političke kulture jeste i političke korektnosti jeste, da šta god mislili jedni o drugima, odamo priznanje jedni drugima jer smo dobili podršku onih za koje mislimo da su najvažniji u ovoj državi, a to su građani Srbije. Jedino ne znam kako će gospodin Čanak, zamalo da ga zaboravim pošto sam obećao da ću ga spomenuti, glasati zajedno sa Koštunicom za Dulića. Samo da mi još to objasni. Kako će on da nadgleda to kako će DS i DSS da sarađuju? Ali dobro, možda će i gospodin Batić, jer je on izašao da šeta, ne može da mi replicira, u svakom slučaju, biti u ulozi Ahtisarija, da i on predloži određeno rešenje. Ali, generalno, SPS će podržati svaki predlog koji ovde bude u cilju demokratskog rada ovog parlamenta, u cilju da svaki poslanik ima pravo koje je dobio na izborima, a to je da zastupa građane Republike Srbije, da sprečimo svake zloupotrebe u parlamentu, da sprečimo sve moguće zloupotrebe, i od glasanja, pa preko zloupotrebe Poslovnika, pa do svega ostaloga. Molim vas, kolege poslanici iz vladajuće većine, da znate da ste vi važniji od Vlade Republike Srbije.Niste vi ti koje je Vlada Srbije izabrala nego ste vi izabrali Vladu Republike Srbije, i ne samo tu nego i svaku drugu. U Srbiji postoji parlamentarni sistem, ne postoji kancelarski niti predsednički sistem. U ovoj sali se vrši zakonodavna vlast. Predsednik Skupštine nije potrčko ljudi iz Vlade ili predsednika Republike. Predsednik Skupštine mora da gradi autonomnost ove institucije i dostojanstvo institucije. Drago mi je što su neke stranke shvatile da treba da bude donet zakon o Narodnoj skupštini. Samo nemojte posle da odustajete od toga. Zakon o Narodnoj skupštini ne podrazumeva plate, privilegije, penzije, nego podrazumeva da ova institucija, koja jedina nema zakon o sebi u ovoj državi, treba da ima neki akt po kojem ona funkcioniše. To je zajednička stvar svih poslanika. Nema veze iz koje ste stranke, jer kad ljudi misle loše o poslanicima, misle loše o svima. Nećemo učestvovati u raspravi o svakom od kandidata za odbore, potpredsednike i tako dalje. Pogrešili ste mnogo prošli put. Niste razumeli da to što ne volite Tomislava Nikolića ili Milutina Mrkonjića znači da možete da pogazite princip. Taj princip mora da bude isti za sve. Već sam više puta rekao, ponavljam još jednom, da nije bilo korektnosti, pre svega SRS i SPS, vi nikada ne biste zamenili ove mandate u Narodnoj skupštini Republike Srbije, jer niste bili u odborima koji su to trebalo da verifikuju. Nećemo da se ponašamo kao što ste se vi ponašali. Zar vi mislite da mi podržavamo vaše kandidate, mi ih ne podržavamo, ali poštujemo to što imate većinu i što ste ih predložili. Kakvi god da su, vaši su. Vi snosite odgovornost za njih. Nemojte vi unositi jednu drugačiju atmosferu, inače Skupština nikada zajedno neće izabrati nijednu delegaciju, nijedan odbor, ništa. Samo bih podsetio gospodina Dulića da će on biti, ukoliko bude izabran, predsednik svih poslanika u ovoj skupštini, bez obzira ko ga izabrao, i da mora da vodi računa o demokratskoj proceduri u ovoj skupštini, da mora da vodi računa ukoliko želimo da Srbija ide dalje, a ne da bude zakopana u rovove iz prošlosti, da međusobno sarađujemo i da se svađamo oko projekata, oko zakona, a ne oko toga ko je iz koje stranke. Nije bitno ko je čiji, nego kakav je ko. S druge strane, nikad ne zaboravite, kada se penjete gore morate da shvatite da je svako ko se sada nalazi na funkciji samo budući bivši, i kada se penjete srešćete iste one koje srećete kada padate. Zato, vodite računa kako se ponašate prema svima. Mi ćemo, to znam, jer SPS i ja lično je više puta ustajala, padala, ali u boksu i u borbi nije, a i vi to znate jer ste se bavili borilačkim veštinama i vaša porodica, niste vi, ali vaša porodica, znači, nije teško kada padnete, bitno je da li možete da ustanete. Što se nas tiče, nećemo glasati za vašeg kandidata za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Glasaćemo za sve kandidate za potpredsednike i za sve izmene odbora, iako vi niste glasali za naše kandidate. Neka vam to bude pouka i nauk da svi zajedno moramo da malo okrenemo list, ali i da promenimo knjigu, jer ne vredi okrenuti list ako je knjiga ista. Hvala vam. Jedva čekam da čujem šta će reći gospodin Čanak, pa da eventualno repliciram. Baš bih voleo da prokomentariše kako on tumači to da će njegova stranka i on lično dići ruku, pošto je već jednom rekao da je mora da sedi na ruci kada je glasao za neke ljude koji su sada u Vladi Republike Srbije, kako će sada ponovo da glasa zajedno sa tim zbog kojih mu je trnula ruka. Mora da ćete sada da dignete drugu ruku. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodinu Dačiću. Reč ima gospodin Čanak, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je rečeno par stvari i moram da odgovorim gospodinu Dačiću. Prvo i pre svega, tačno je da Vlada uvek pokušava da instrumentalizuje Skupštinu. To svako ko je ikada bio u Skupštini zna. Međutim, takođe je činjenica da ta vlada, ova aktuelna, i prezire ovu skupštinu, jer da je ne prezire ovde bi sedeli ministri. Više volim da su ministri ovde, naročito Vojislav Koštunica, zato što kada je tu onda znamo gde je, na očima nam je. Jer, kada nije ili spava ili pravi štetu. U tom smislu, predlažem da se oni ipak pojave ovde kada smo mi tu. Međutim, ne razumem gospodina Dačića zašto toliko favorizuje ovu skupštinu kada je upravo on bio jedan od onih koji su pisali ovaj aktuelni Ustav Srbije, po kome je Skupština pretvorena u glasačku mašinu. Dok je on sa svojim istomišljenicima pravio Ustav Srbije, po kome ne pripada narodnom poslaniku njegov mandat, gospodin Čedomir Jovanović, sa LDP-om, moja malenkost, sa predstavnicima naših stranaka koje sede ovde, bili su ispred te skupštine da protestuju protiv tog i takvog ustava, kojim se derogira postojanje Narodne skupštine Srbije i ona pretvara u puku glasačku mašinu. Dakle, zaista ne razumem kome vi gospodine Dačiću držite ovde slovo o važnosti skupštine kada je vašim potpisom, vašom saglasnošću, vašim kreativnim doprinosom ustavotvorstvo u Srbiji, ova skupština, svedena na puku glasačku mašineriju. Još jednu stvar bih samo spomenuo, istina je gospodine da je bilo nepravilnosti pri izboru Vlade. Ne treba nikoga učiti da je to što je ovde napravljeno beščašće vrhunskih razmera ...da, to je vrhunsko beščašće i to nije u redu itd. Ali, samo bih još jednu stvar hteo reći, to uvek tako počinje. Jer, nemojte zaboraviti, 2004. godine u Novom Sadu, kada su odbornici DSS podržali odbornike SRS da preuzmu vlast u gradu Novom Sadu, glasali su ljudi kojima nisu verifikovani mandati za direktore javnih preduzeća, koji su i dan-danas na vlasti. I upravo je od toga tada počelo, i zašto se sada čudite kada se to događa na ovom nivou, kada nije sasečeno u korenu, a to je na lokalnom nivou, kada je trebalo da se sve to izvede pred lice pravde, što će kad tad doći, i da se jednostavno preduzmu koraci protiv zloupotreba odborničkih i poslaničkih mandata na svim nivoima. Završio bih samo, gospodine Dačiću, molim vas, povedite računa o tome da ono što ste radili u prošlosti ljudi ne zaboravljaju, od ustava koji ste klepali tokom noći prošle godine, pa do stvari koje su se dešavale i pre toga. I vaši padovi i usponi, potpuno ih razumem, svi smo mi imali padove i uspone, samo je poenta u tome kakav je odnos padova i uspona. Niste vi još dovoljno pali. Hvala lepo.
Hvala gospodinu Čanku. Replika, gospodin Todorović, pa gospodin Dačić. Izvinjavam se gospodinu Dačiću, po Poslovniku. Izvolite.
Izvinjavam se, gospodine Todoroviću, da još malo iskoristim to što je Mrkonjić predsedavajući. Šalim se, naravno. Javio sam se po Poslovniku da bih razjasnio, sigurno ima neki član Poslovnika po kome sam se javio. Samo citiram predsedavajućeg Milutina Mrkonjića kada je predao ovlašćenja Radojku Obradoviću. Šalim se, to je član Poslovnika koji govori o pogrešnom tumačenju [[Tomislav Nikolić, sa mesta: To je, onda, replika.]] Gospodin Čanak me je pogrešno protumačio zato što svakako nisam mislio da njega ubeđujem da on treba da glasa za Olivera Dulića. Slažem se s njim i pitam predstavnike DS, pitao bih i predstavnike DSS, ali ne znam gde su, zašto ovom činu ne prisustvuje Vlada Republike Srbije i predsednik Republike. Ovo je ponižavanje Skupštine, izbor predsednika Narodne skupštine. Naravno, ne govorim o činu izbora, ali kada bud izabran predsednik Skupštine, on je predsednik najvišeg tela u Republici Srbiji. Ali, to sada nije bitno. Ali, gospodine Čanak, zahvaljujem se na tome što toliko preuveličavate moju ulogu u bližoj i daljoj istoriji. Slažem se sa vama da je naša uloga velika i da je i dalje velika, ali sam ipak skroman čovek i želeo bih da priznam da moja uloga nije bila skoro nikakva u pisanju ovog ustava, za razliku od Borisa Tadića, Vojislava Koštunice, a i drugih stranaka koje su u svemu tome učestvovale. Sve stranke su podržale taj ustav, osim vaše stranke i koalicije. A ne znam zbog čega ste demonstrirali, verovatno ste demonstrirali protiv Koštunice i Borisa Tadića, pošto ih sada nadgledate, ali u svakom slučaju slobodno demonstrirajte protiv njih, nemam ništa protiv. Ovaj ustav, tačno je, napisan je brže nego svaki ustav u vreme Slobodana Miloševića, ali obratite se njima za koje danas glasate. Čudi me da vi niste u tome učestvovali, jer bi bio malo stilski lepši. Ali, u svakom slučaju, to da li će mandati pripadati poslanicima ili strankama, ako je proporcionalni izborni sistem, mandati moraju da pripadaju listama na kojima su bili ti narodni poslanici. Naravno, postoji i drugačije tumačenje, ali u Srbiji više nikada ne sme da se vrati vreme gde će poslanički mandat da bude predmet berze i trgovine. Hoćete li vi ovde ponovo Bogoljuba Karića, Baneta Ivkovića i sve ostale, ili ne znam koga još sve da spominjem u istoriji, pa da Vlada opstaje ili parlamentarna većina, ili Vlada pada ili opstaje zahvaljujući kupovini mandata. To je jedini razlog zašto SPS podržava tu ideju da narodni poslanik može da svoj mandat poveri stranci, tako piše u Ustavu. Uostalom, nisam kreator te ideje, mislim da je kreator te ideje Tomislav Nikolić i nadam se da će on objasniti dobro svu tu ideju. Zahvaljujem se na komplimentima, kada budem pisao sledeći ustav, naravno da ćete biti u ekipi koja će pisati barem preambulu. Hvala vam.
Hvala Dačiću. Gospodin Dragan Todorović se javio za repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, prosto je dirljivo kada izađe gospodin Nenad Čanak i pokaže koliko je zabrinut za razvoj demokratije, poštovanje zakona i institucija. On je imao prilike da to i pokaže. Odmah posle puča 5. oktobra gospodin Čanak je postao predsednik Skupštine AP Vojvodine. Nemojte vi uopšte da pomislite da se gospodin Nenad Čanak povampirio, odnosno pokondirio, da je sada postao predsednik, pa ne poznaju svoje ranije prijatelje, saradnike itd. Ne, naprotiv, on je sa tog mesta učinio sve da njegovim prijateljima, koji su nesrećnim sticajem okolnosti dopali do problema, na svaki način pomogne da te probleme lakše prebrode. Sećate se, bila je to neka afera vezana za neku organizaciju, čini mi se da se zvala Firma, na čijem čelu je bio Nenad Opačić. Taj gospodin je inače poznat kao deo surčinskog ili zemunskog klana ... (Nenad Čanak, sa mesta: Veterničkog.) Izvinjavam se, pa vidim da ste upoznati, nije uopšte ništa sporno. Bavili su se trgovinom, ali trgovinom narkotika, odnosno sredstava koja su zabranjena po zakonu. Elem, taj gospodin Opačić, kao veliki prijatelj gospodina Nenada Čanka, to cenim, koji nije hteo da ga se odrekne, zapao je zatvora. Šta će gospodin Nenad Čanak nego da učini sve kako bi pomogao svoj prijatelju, pa je učinio sve da on pređe iz novosadskog zatvora u zrenjaninski, gde je sticajem okolnosti upravnik tog zatvora bio član stranke gospodina Nenada Čanka, da mu omogući da te teške dane što lakše prebrodi i da na neki način oseti blagodet prijateljstva sa Nenadom Čankom. Prema tome, gospodine Čanak, kada prebacujete nekome nešto vodite računa, ipak se malo osvrnite iza sebe. Što se tiče ovog primera koji ste izneli vezano za Novi Sad, ne znam za taj događaj. U principu, kao pripadnik SRS, nikada, niti smo se zalagali, niti ćemo se zalagati za kršenje bilo kog propisa ili zakona, a sve i bilo ko da ih je prekršio, mislim da ne samo da treba, nego i mora da odgovara kad tad, vi to najbolje znate sa ove strane, doći će vreme kada ćete morati da položite račune za sve što ste uradili.
Hvala vam, gospodine Todoroviću. Gospodin Nenad Čanak, replika.
Što se tiče ovoga u vezi Skupštine Grada Novog Sada, zaista me iznenađuje kako ne znate za situaciju u drugom po veličini gradu u Srbiji, iz jednostavnog razloga što je pobeda SRS u Novom Sadu 2004. godine bila toliko veličanstvena, prosto ne mogu da verujem da ste posle toga zaboravili potpuno da se time bavite. Što se tiče Nenada Opačića, moram reći da vi imate perut, a i smrde vam noge. To ima isto veze sa diskusijom koliko i Nenad Opačić sa ovim o čemu sam govorio o situaciji u glasanju u ovoj skupštini i u vezi sa izborom direktora javnih preduzeća u Novom Sadu od strane odbornika kojima nije verifikovan mandat. Upravo ta vaša osobina da, kada vas neko uhvati u manipulaciji, u lažima, u svemu što radite ovom narodu već godinama, onda počnete da dobacujete... Molim da mi se obezbedi da govorim.
Molim za tišinu.
Počnete da dobacujete, počnete da se služite svojim radikalskim trikovima, koji se samo bave time da se izvlače stvari koje sam stotinama puta ... (Dragan Todorović, s mesta: Da li je to istina?) Nije istina, suva i presna radikalska laž, koju ste izgovorili, kao i mnogo puta do sada, pokušavajući da oblatite svoje političke protivnike. To je ključ vašeg uspeha. Pre svega, reći ću još jednu bitnu stvar: ovo što sam sada uradio, povredio sam Poslovnik. To znam. Povredio sam Poslovniku u članu u kome se kaže - nije dozvoljeno spominjati stvari iz ličnoga života i koje se vezuju za poslanika lično. Izvinjavam se gospodinu Todoroviću, izvinjavam se i njegovoj kosi. Hvala najlepše.
Hvala gospodinu Čanku. Gospodin Tomislav Nikolić po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, znam da ima ljudi, nažalost evo i poslanika, koji ne samo što nisu zadovoljni ustavnim rešenjima, nego se ponašaju protivustavno u javnim nastupima. Srbija je demokratska zemlja, pa je i to dozvoljeno. Ali, ako je jedini razlog član 102. stav 2. Ustava da ste vi protiv Ustava, vi onda uopšte nemate razloga da budete protiv Ustava Srbije. Naime, prvi put u istoriji Srbije narodni poslanik je dobio nekakvu slobodu. Znači, sada je narodni poslanik slobodan da, pod uslovima određenim zakonom, neopozivo stavi svoj mandat na raspolaganje političkoj stranci sa čije liste je izabran za narodnog poslanika. Sada je poslanik slobodan da stavi svoj mandat. Vi mu se obratite, gospodine Čanak, i kažete, dajte mi ostavku, a on vam kaže - ne, slobodan sam da to uradim, to mogu da uradim, a ne moram, slobodan sam. To je jedna od najboljih odredaba Ustava, toliko dobra da je Venecijanska komisija okretala, uvijala kao zmija oko drveta kako će da zameri to, a da se ne vezuje za formulaciju koja je lepo sročena. Jeste, bila je malo muka oko nekih stvari, ali i to smo sročili. Molim samo poslanike SRS da se uzdaju u moje iskustvo kada vam kažem da ne treba polemisati sa gospodinom Čankom. To vam kažem kao seljačko, radničko dete. Da bi se nešto ugojilo morate da ga hranite. Znači, ako ne hranite gospodina Čanka, on će biti prinuđen da se bavi politikom. Idealno mu je da se bavi politikom tako što će da se prepire sa radikalima. Onda je on ugrožen, onda on brani tamo nečija prava, onda on vatrira, pa kaže - vi ste ideologija krvi i tla... Zna da nismo, ali mu dobro dođe da prikupi glasove onih koji u to mogu da poveruju. Za razliku od gospodina Čanka, dozvoljavam mu da se koristi bilo kojom političkom metodom u prikupljanju glasova. Meni je to potpuno opravdano, samo da "ovca ne kori kozu". To je najvažnije. Dakle, izvolite, gospodine Čanak, govornica je vaša, javni nastupi su vaši, tu vam je i poslanička grupa SRS, ali samo ukoliko želite da razgovaramo zaista o ozbiljnim stvarima. A o tome da li ste vi ovde ostavili neke neugodne mirise kada ste odlazili sa govornice ... (Nenad Čanak, sa mesta: To je od prethodnog govornika.) Nisam video da ste se požalili na miris, to je ostalo posle vas. Previše sam ozbiljan da o tome s vama razgovaram, ali sam spreman da razgovaramo o Srbiji, o tome šta zamerate Ustavu, šta zamerate rešenjima za Pokrajinu Vojvodinu u kojoj živite, o tome šta treba učiniti da podignemo toleranciju, demokratiju, da zakonima omogućimo i privreda da funkcioniše. Vi vrlo dobro znate da od ove vlade to uopšte ne može da se očekuje. Ali, nemojte da očekujete da vam SRS u pomogne da imate određeni broj glasova. To kažem i nekim pripadnicima manjina, koji se u javnim istupima neretko pozivaju na SRS i kažu - mi moramo da se borimo protiv takvih, oni su ovo, oni su ono - i time plašite određeni broj građana za koje računate da će za vas glasati. Dakle, imate posla sa izuzetno ozbiljnom poslaničkom grupom, sa demokratski profilisanom političkom strankom, što je apsolutno dokazano, ako ne ranije, a ono u poslednjih 10 dana rada Narodne skupštine Republike Srbije. Okanite se toga. Navalite vi ponovo na Demokratsku stranku i Koštunicu, to vam iskreno savetujem, tu postoji još nešto glasova što biste mogli da iščeprkate. A ovo što se opredelilo za SRS, to više Bog neće oteti, ja vam kažem.
Hvala, gospodine Nikoliću. Gospodin Todorović, replika, pa gospodin Čanak, ponovo replika.
Gospodine Čanak, pretpostavljam da ste prolazeći došli do nekih mirisa, pa ste pogrešili. Evo, dozvoliću vam da dobro omirišete sve, pa da utvrdite da li je taj vaš sud bio ispravan. Što se tiče događaja u Novom Sadu, čudi me da vi kao Novosađanin, kao čovek koji je bio zainteresovan, niste između ostalog rekli, jer sam to saznao odmah u međuvremenu, da je upućena predstavka ministru za lokalnu samoupravu, gospodinu Lončaru, i da je ministar za lokalnu samoupravu svojim rešenjem, pošto je ispitao kompletno slučaj, rekao da je sve bilo u skladu sa zakonom. Prema tome, gospodine Čanak, razmislite vi sada kakvu vi tonadgledanu podršku dajete čoveku koga predlaže većina, u kojoj je taj gospodin Lončar novi ministar, ne doduše za lokalnu samoupravu, već za prosvetu, ali je de fakto u većini koja predlaže kandidata za predsednika Skupštine, kome vi dajete nadgledanu podršku. Gospodine Čanak, o toj nadgledanosti trebalo bi da razmislite i u sopstvenom slučaju.
Hvala, gospodine Todoroviću. Ima reč gospodin Čanak. Molio bih ove majstore driblinga da igru sa centra prenesemo pred gol i da završimo tačku dnevnog reda. Jer imamo 24 diskutanta još, molim vas. Ajde, budite korektni. (Željka Radeta, sa mesta: Kakve to veze ima?) Ima veze. P mogu i ja da kažem nešto sad na kraju, nešto lepo.
Dame i gospodo narodni poslanici, zahvaljujem na ljubaznom predlogu da se omirišemo. Ali, verujte namirišem radikale nadaleko. U redu je. Hteo sam drugo da kažem. Srpska radikalna stranka i Demokratska stranka Srbije svojim ponašanjem u Novom Sadu su izazvale ogromno nezadovoljstvo građana. Poslata je predstavka ministru Lončaru. On je, naravno, pošto je iz Demokratske stranke Srbije, po partijskom nalogu, jednu notornu istinu pretvorio u notornu laž, a to je - da je sve u redu. Dok u ovoj zemlji ne postoji nezavisno sudstvo, dok u ovoj zemlji ne postoji mogućnost da se takve stvari jasno dokažu, neće biti ni mogućnosti da se isprave takve nepravde, pa ćemo onda svi to zajedno trpeti upravo u ovom visokom domu. Što se tiče gospodina Dulića, i time bih završio, više neću nikome replicirati, grupa vojvođanskih poslanika će glasati za gospodina Dulića zbog toga što se mi u Vojvodini ipak dovoljno dobro poznajemo, znamo ko su ljudi i kako mogu da se ponašaju. Čovek se meri ne po tome šta je sposoban da uradi, nego po onome što smo sigurni da nije sposoban da uradi. Gospodin Dulić nije sposoban da loše vodi ovu skupštinu. Hvala lepo.
Gospodin Pastor, po Poslovniku, pa gospodin Đurić. Odustaje? Gospodin Đurić, po Poslovniku.
Poštovani gospodine potpredsedniče, uvažene dame i gospodo, u ime Unije Roma Srbije podržavam predlog da se gospodin Dulić izabere za predsednika. (Tomislav Nikolić: Ne može on da se izabere.) Razumemo se, gospodine Nikoliću, studirao sam filozofiju i doktorirao, nemojte, ljubazno vas molim, gospodine Nikoliću, vi ste lepo rekli da je gospod Bog stvorio svet za šest dana, a vi ste ga za samo dva dana uzdrmali. Na tome vam čestitam, gospodine Nikoliću. Dakle, da nastavim, verujem da su prethodne sednice Narodne skupštine urezale već dovoljno znakova i u svesti i u duši ljudi i građana Srbije, tako da sada mogu bolje i razgovetnije da vide koje političke stranke uporno mute vodu, od koje moramo nažalost piti svi, i naša deca, i naši roditelji, i seljak, i radnik, i student, i penzioner i primalac socijalne pomoći, od deteta koje još nije prohodalo, pa do onoga koji leži na samrtnoj postelji u ovoj našoj nam dragoj domovini Srbiji. Mi smo se definitivno, dame i gospodo, uverili kolika je spremnost ljudi da potroše, nažalost, svoje snage i vreme takoreći ni oko čega ili da bi se, bolje i tačnije rečeno, podsticale i izazivale međusobne podele i deobe, čak one deobe o kojima je nekada pisao Dobrica Ćosić, da se od Srbije napravi, oprostite na izrazu, karakazan koji, kako mi je lično nekada pripovedao Meša Selimović, izgleda tako da u njemu tečnosti neprestano ključaju, ali pri tom nikako se ne dozvoljava da se dostigne i tačka ključanja. Da je bilo sreće, uvažene dame i gospodo poslanici, da toliko vremena posvetimo istorijskim problemima ove naše zemlje, životnim pitanjima naše zemlje i njenih građana, čini mi se da bi mnoge stvari već danas bile jasnije i atmosfera u našoj zemlji čistija. Ne sporim, dame i gospodo, mi svi pripadamo određenim političkim strankama, razlikujemo se po mišljenjima, zastupamo različita mišljenja. Uprkos tome, mi živimo u zemlji koja se zove Srbija i svi smo odgovorni pred građanima Srbije, pred srpskim narodom i pred nacionalnim manjinama. Čovek koji nije odgovoran, kako su o tome govorili mnogi učeni ljudi, on ne treba da se bavi politikom, ne bi trebalo da troši tuđe vreme, jer naše vreme jeste naš život i ko gazi naše vreme gazi istovremeno i naš život. Dozvolite, dame i gospodo, da kažem, u ovom času Srbiji, kao možda nikada ranije, jeste potrebna velika i odgovorna politika. Velika politika, jer su problemi Srbije takoreći do neba. Odgovorna politika; prekjuče sam se vratio iz Varšave, sa konferencije OEBS-a, gde se razgovaralo, između ostalog, i o Kosovu. I da vam prijateljski, najiskrenije kažem, da li znate ko se odlučno suprotstavio protiv nezavisnog Kosova: samo Makedonci i Romi na konferenciji OEBS-a koja je završena pre četiri dana. Zato kažem, danas... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Đuriću.) ... nam je potrebna velika i odgovorna politika, politika koja će doprineti da steknemo poverenje u Evropu, u veliki deo sveta, jer se bojim, ako iz toga ne budemo izvukli odgovarajuće iskustvo, da to neminovno može da se završi nepoželjnim posledicama, koje bi onda neminovno osetili svi mi, a pre svega naša deca. Na kraju, gospodine predsedavajući, moram reći, moj narod, Romi, imali ste jutros prilike da se uverite, strada na smetlištima. Jedan je na smetlištu u Vinči nestao. U Nišu, čitajte list ''Danas'', Romkinja je sa porodicom živela u mrtvačnici 24 godine. Moj narod, ogromna većina, više od 300 hiljada ljudi, ne zna više šta je dnevni hleb, ali mi nažalost nismo u stanju da postavimo ova ozbiljna, dramatična, gotovo tragična pitanja, jer neprestano nadvlačimo uže koje može pući, ali po grbači naroda i građana. Hvala vam.
Hvala, gospodine Đuriću. Gospodin Dačić, po Poslovniku. Koji član Poslovnika, molim vas, samo kažite poslanicima. Član 104.
Želeo sam, gospodine predsedavajući, da vas upozorim na jednu činjenicu: kada god uđem u salu Rajko Đurić govori po Poslovniku. Ne znam, ako on to ne zna, zamolio bih kolege iz Vlade, za koju je on glasao, da ga upoznaju kako se neko javlja ovde za reč. On ima pravo da govori, ali nema pravo nikome da drži lekcije ovde po Poslovniku. Koji je član Poslovnika on reklamirao? Da li se on javio za reč, gospodine Mrkonjiću? Da li se on javio po Poslovniku? Gospodine Đuriću, objasnite vi vašim biračima što ste vi glasali za Vladu Republike Srbije, da li ste vi vlast ili opozicija ovde, i na koga se vi više žalite. Vi ste deo vladajuće strukture. Razumem da neko može da glasa za predsednika parlamenta, potpredsednika, ali glasanje za Vladu, a niste na vlasti: koga vi više zamajavate, molim vas. Ovo nije vaše književno veče, ovo je Narodna skupština Republike Srbije. Prema tome, ponašajte se u skladu sa Poslovnikom, inače mislim da ne idete ni u korist birača koji su vas birali. Sigurno vas birači nisu birali da podržite ovu vladu. Ako ste već podržali ovu vladu, što niste ušli u Vladu. Koji resor vi ovde vodite, osim što ste zaduženi da napadate političke protivnike. Kada neko neće da vas napadne iz vladajuće stranke, podmetne Rajka Đurića. Javite se za reč slobodno, nemojte više da koristite Poslovnik. Znam da ste vi svašta pisali u životu, ali niste još stigli da napišete Poslovnik. Hvala vam.
Gospodine Dačiću, svako ko je došao za ovu govornicu javio se za reč. Prema tome, javio se, javio se. Dobro, vi kada budete predsednik onda vi odlučujte, sada ja odlučujem, šta da radim. Razmišljajte ubuduće koga predlažete za predsednika. Gospodin Pastor, verovatno po Poslovniku. A, kao šef, izvolite, gospodine Pastor. Molim bez dobacivanja. Gospodin Pastor, kao šef poslaničke grupe. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, usled višemesečne prisutne razarajuće i neodgovorne političke rovovske borbe stranaka koje su u poslednjim minutima ustavnog roka ipak formirale vladu, mi smo došli u situaciju da se predsednik Narodne skupštine bira posle polaganja zakletve članova vlade. Ovaj cenjeni dom je poslednji put usvojio neki zakon u septembru prošle godine, ali neke probleme uporno rešava dva puta. Najbolji primer za to je izbor predsednika Narodne skupštine u dva kruga. Prvi put je to probna varijanta, a tek drugi put je nalik na konačnu verziju i videćemo da li jeste. Za ovakvo rešavanje problema u ovoj skupštini Savez vojvođanskih Mađara i druge stranke koje čine poslaničku grupu manjina ne može biti odgovoran, ali je zabrinut jer smo u ogromnom zakašnjenju u pogledu zakonodavne aktivnosti. Neki zakonski predlozi, koji su npr. bitni za poboljšavanje položaja manjina u Republici Srbiji, ne mogu se naći na dnevnom redu Narodne skupštine, jer je ona već mesecima u blokadi. Nadam se da ćemo danas završiti sa konstituisanjem Narodne skupštine i da se više nećemo baviti sami sobom, nego ćemo početi sa izvršavanjem onih obaveza koje su prema Ustavu u našoj nadležnosti. Prilikom izbora prvog predsednika ovog saziva Narodne skupštine već sam rekao da su Savez vojvođanskih Mađara i ostale stranke, koje su formirale poslaničku grupu manjina, spremne da podrže kandidata za predsednika parlamenta iza koga stoji za izbor dovoljan konsenzus stranaka koje će formirati vladu. Dogovor o predsedniku parlamenta smo smatrali delom dogovora o novoj vladi. Napokon je zahvaljujući, moram da kažem, konstruktivnom držanju opozicije prošle nedelje, u zadnjem času formirana nova, nadamo se stabilna, i nadamo se efikasna, nadamo se demokratska i nadamo se proevropska vlada. Savez vojvođanskih Mađara nije glasao za tu vladu, jer nikad nećemo podržati vladu koja se čak i na deklarativnom nivou ne bavi pitanjima poboljšavanja položaja nacionalnih manjina, čiji mandatar nijednu reč ne kaže šta će da radi u interesu toga da AP Vojvodina dobije finansijsku autonomiju, koja joj i po Ustavu Republike Srbije pripada, ili kojoj vladi nije važno da li će najzad lokalne samouprave imati ponovo svoju imovinu. Zbog svega ovog navedenog zasad ne možemo podržati politiku Vlade, ali će Savez vojvođanskih Mađara sigurno biti deo nove parlamentarne većine. Bezrezervno smo spremni da glasamoza svaki zakonski predlog čije usvajanje doprinosi približavanju EU i demokratizaciji, ekonomskog ojačavanja Srbije i naravno većem stepenu zaštite manjinskih prava. Imaćemo takođe i svoje zakonske predloge. Zbog toga što smo dosledni ranije izrečenim stavovima o izboru predsednika Narodne skupštine, podržaćemo izbor gospodina Olivera Dulića za predsednika Narodne skupštine, ali smatramo prirodnim da imamo i očekivanja prema kandidatu za ovu značajnu funkciju, o kojima bih hteo da kažem nekoliko reči. Raduje nas da će Subotičanin biti na čelu Skupštine, koji bi trebalo da razume probleme nacionalnih manjina, prvenstveno onih koji žive na području sa kojeg i on sam potiče. Nadam se da gospodin Dulić podržava stremljenje Saveza vojvođanskih Mađara da se Radio Subotici, koji svoj program emituje već više od 38 godina na četiri jezika, srpskom, mađarskom, hrvatskom i nemačkom, i u budućnosti izvršavati svoju veoma značajnu misiju. Nadamo se da će u interesu svih građana severne Bačke, bez obzira na nacionalnu pripadnost, Oliver Dulić, kao predsednik Narodne skupštine, neodložno staviti na dnevni red predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radio-difuziji, prema kojim izmenama bi se mediji koji emituju svoje programe i na jezicima manjina izuzeli iz obavezne privatizacije i nastavili svoj rad kao javni servis. Ovaj zakonski predlog, koji je u interesu ne samo Mađara, nego i cele Subotice i celog regiona, narodni poslanici Saveza vojvođanskih Mađara će predati parlamentu u roku od desetak dana i stojimo na raspolaganju što se tiče dodatnih konsultacija. Isto tako se nadamo da Oliver Dulić oseća važnost i neophodnost toga da Subotica konačno postane grad, i u formalnom i suštinskom smislu, i da je spreman da u interesu toga učini sve sa ove značajne funkcije, koja je prema Ustavu praktično drugi najvažniji položaj u državi, i da se realizuju za našu opštinu veoma značajni projekti. Ako je to onda tako, onda će u narodnim poslanicima Saveza vojvođanskih Mađara gospodin Dulić uvek naći partnera. Nadamo se i tome da će budući predsednik Narodne skupštine i nekadašnji načelnik Severnobačkog okruga svojim ugledom izdejstvovati kod Vlade Republike Srbije da se opštine Ada, Kanjiža, Senta, Čoka i Novi Kneževacpremeste u upravni okrug sa sedištem u Subotici. Time ne samo da bismo promenili jednu izuzetno štetnu i anahronu političku odluku iz devedesetih, nego bi u značajnoj meri pojednostavili i učinili jevtinijim život ljudi u ovim opštinama. Naravno da smo svesni toga da predsednik Narodne skupštine ne sme favorizovati svoj grad na štetu ostalih delova Republike Srbije, to i ne očekujemo od gospodina Dulića. Od vas, gospodine Duliću, jedino očekujemo da, naravno poštujući odredbe Ustava, zakona i Poslovnika, ostvarite obećanja koja ste dali obećanje građanima Subotice posle izbora za narodnog poslanika. Izborom za nosioca druge najznačajnije funkcije u državi za to ćete zaista imati sva sredstva i mogućnosti. U slučaju da tako bude, ova naša unapred data podrška će biti osnovana. Hvala.
Hvala vam. Po Poslovniku, gospodin Tomislav Nikolić.
Malopre je jedan govornik u sličnom tonu govorio o nečemu što je u Srbiji obaveza svakog građanina, posebno svakog narodnog poslanika. Dakle, nemojte da očekujete od gospodina Dulića da pomaže pravima nacionalnih manjina samo zato što je iz Subotice, pa on kao poznaje situaciju. To znači da od nas koji ne živimo u Subotici ne očekujete ništa, a opet trebaće vam bar 126 glasova za bilo koju odluku, to gospodin Dulić ne može sam. Nemojte da nas odbacujete kada govorite o tome da vam treba pomoći da narod kome pripadate što bolje živi, jer mi smo tu i mi to sve razumemo, i imamo pripadnike vašeg naroda u svojoj poslaničkoj grupi. To što je gospodin Dulić iz Subotice nije preporuka da će on najbolje da rešava vaše probleme. Cela Srbija treba da rešava svačije probleme, probleme manjina posebno, s tim što sve analize i svi izveštaji govore da smo mi to uglavnom na izvanredan način već rešili, možemo samo da poboljšavamo. Što se prestruktuiranja okruga tiče, to ste mogli da tražite od gospodina Dulića kada je bio načelnik okruga, a ne sada kada je predsednik Narodne skupštine. Ograničite se na to da vam u ovoj skupštini treba podrška mnogo velikog broja poslanika, nemojte da se svojatate vi iz Subotice, ili vi iz Vojvodine, ili vi iz Kragujevca, ili vi iz Pirota. Jedna smo celina nedeljiva i istu sudbinu svi snosimo. Zbog toga bih voleo da izbegavate da se uopšte sukobljavamo oko nečega što neće biti uopšte osnov za sukob među nama. To već smatram nekom vrstom diskriminacije. Nikada ne bih rekao da Mađari iz Subotice ne razumeju Srbe, da ne razumeju mene koji sam iz Kragujevca. Vama se već omače, pa i gospodinu Čanku, ali njega razumem, ali vama se već omače da će vas najbolje razumeti onaj ko je iz Subotice. Nije tačno. Samo nemojte da se zatvarate. Širite svoje veze i svoju saradnju sa svim građanima Srbije, samo tako možete da me ubedite da smo mi zaista u jednoj državi i u jednoj Narodnoj skupštini.
Gospodin Srđan Šajn, neka se pripremi gospodin Laslo Varga.
Dame i gospodo narodni poslanici, dve su stvari zašto je Romska partija odlučila da podrži glasanje za gospodina Dulića. Jedna stvar jeste zato što to nije demonstracija mogućih scenarija u podsticanju određenih političkih pozicija, kao što se, nažalost, to dešavalo u radu ovog saziva Skupštine do sada, već je to rezultat jednog dogovora koji treba Skupštinu da povede napred. Druga stvar jeste zato što poznajemo gospodina Dulića lično i smatramo da su dve stvari vrlo bitne kod njega, jedna stvar jeste zato što je mlad, i druga stvar jeste zato što je gospodin Dulić sa nama sarađivao u Subotici, govorim sa Romskom partijom, u procesu integracije Roma. Druga stvar, ne mogu da prihvatim svrstavanje u poziciju ili opoziciju nekoga zato što neko glasa za vladu, neko ne glasa za vladu. Smatram da se poslanici opredeljuju prema predlozima, a onaj ko je formirao vladu, taj je većina, taj vlada državom, a svaki poslanik ima pravo da glasa onako kako misli i onako kako oseća. S druge strane, mislim da je dobra stvar da je Skupština krenula jednim novim pravcem, jer posle toga, kada je DSS ustupila meni jedno mesto u odboru, posle toga kada je SRS ustupila meni jedno mesto u odboru, sad je DS predložila jednog predstavnika manjina da bude predsednik Skupštine. Ono što dalje očekujemo od gospodina Dulića jesu sledeće stvari. Nadamo se da će gospodin Dulić da stvori mogućnost manjinama da učestvuju na adekvatan način. Nadam se da će gospodin Dulić da utiče na to da predstavnici manjina imaju adekvatno mesto i poslanici sa lista manjina u radu ove skupštine, da neće da se dešava, kao unazad dva meseca, da neko ne bude pozvan na konsultacije samo zato što je predstavnik manjina i što nije član poslaničkog kluba. U tom smislu očekujem od njega da će da se založi za donošenje novog poslovnika Skupštine Srbije i da taj poslovnik mora da razdvoji dve stvari. Prvo, da omogući poslanicima nacionalnih manjina, odnosno listama nacionalnih manjina, da delotvorno učestvuju u radu Skupštine, a ne da ih tera da učestvuju u radu određenih poslaničkih klubova. Smatramo da razlika između ovog izbornog zakona i izbornog zakona ranijeg koji je bio jasan, da su na ovim izborima dobili predstavnici nosilaca određenih političkih ideja mogućnost da učestvuju u realizaciji tih političkih ideja, a realizacija političkih ideja ne podrazumeva samo glasanje. Realizacije te političke ideje podrazumeva da se definiše ta ideja, da se u procesu konsultacija brani i na kraju da se učestvuje u raspravi. Imam mogućnost, kao nezavisan poslanik, sada da učestvujem u raspravi, ali ako jednog dana bude četiri nezavisna poslanika, onda po ovom poslovniku to ne možemo da učinimo i onda to nije demokratski, onda to nije po osnovu Ustava, jer svakom poslaniku treba omogućiti, bez obzira da li jeste u poslaničkom klubu ili nije, da iznese svoje mišljenje, a naročito ako on predstavlja jednu autentičnu političku ideju. Ono što takođe očekujemo od vas jeste da učestvujete, zajedno sa nama, kada budemo predložili deklaraciju o sprovođenju dekade Roma, ali ne na način da dobijemo podršku samo većine, jer smatramo da to treba da bude jedan od strateških dokumenata Srbije i tu očekujemo podršku, po drugi put ponavljam ovde za govornicom, i predstavnika SRS, i G17 plus, i SPS-a i drugih partija koje učestvuju u formiranju većine, naravno i LDP-a i Vojvođanske koalicije, jer smatramo da pitanje integracije Roma, znači pitanje integracije socijalno najugroženije grupe u Srbiji, ne sme da bude pitanje stvaranja većine ili manjine u Skupštini Srbije. Slažem se sa gospodinom Tomislavom Nikolićem kada govori da pitanje manjina mora da bude pitanje svih političkih partija u Skupštini Srbije i u tom smislu mora da bude pitanje definisanja ove deklaracije pitanje svih političkih partija u Skupštini Srbije, jer mi jako dobro znamo da na različitim nivoima političke partije nose različitu većinu. Imamo negde u opštinama i u gradovima gde su radikali na vlasti, imamo negde gde je DS na vlasti i druge političke partije i smatramo da, ukoliko ovo pitanje ne bude pitanje dogovora svih u Skupštini, kao što je jasno kada razgovarate sa građanima Srbije da svi građani Srbije žele integraciju Roma, onda ova skupština ne predstavlja interes građana Srbije, ova skupština je politikantstvo. Ubeđen sam da će zaista gospodin Dulić da nam pomogne da usaglasimo interese i da definišemo takvu deklaraciju koja će da ima apsolutnu podršku svih 250 poslanika. Hvala.
Hvala gospodinu Šajnu. Po Poslovniku, gospodin Gojko Radić, pa po Poslovniku, gospodin Jovan Damjanović.
Kada se obraćamo sa ove govornice dobro bi bilo da ne govorimo u ime svih građana, nego možemo da se pozivamo samo na one građane koji su glasali za naše partije ili za predstavnike u ovom domu, a ne u ime građana Subotice. Gospodine Pastor, prihvatam da ste vi mladi i da neke stvari možda ne pamtite ili se tada niste bavili politikom, ali tri godine unazad, bar toliko bi mogli da znate, da je upravo današnji kandidat za predsednika Skupštine, Oliver Dulić, pozivao kao kandidat za predsednika opštine građane Subotice da daju njemu podršku kao predsedničkom kandidatu, a ne vašem kandidatu Saveza vojvođanskih Mađara, uz svako javno nastupanje da će izvršiti demontažu sistema Saveza vojvođanskih Mađara. Možda je izborom novog predsednika Saveza vojvođanskih Mađara, nisam upoznat, ali voleo bih da znam, ako imate novi program i statut stranke, pa ste, moguće, svoja načela promenili i svoj program, pa da vidim za šta se vi zalažete, da li je to nešto novo nastupilo izborom novog predsednika, pa sad zagovarate nešto drugačije. Kada su bili poslednji parlamentarnih izbori za Skupštinu Srbije, potpuno drugačije stavove ste imali i sučeljavanje, čakprozivanje, da se ne vraćam toliko nazad, i žalili ste se kako ste izgubili najčvršćeg koalicionog partnera, da vam je gospodin Dulić oteo Savez vojvođanskih Hrvata. Ne razumem, kako to odjednom vi vidite u tom istom kandidatu i čoveku da će on sa vama toliko lepo sarađivati. Ne bih želeo da govorim o Romima, jer nemam toliko pravo, ali samo da podsetim gospodu predstavnike romske zajednice ovde u parlamentu, u Subotici DS, isto kao i Savez vojvođanskih Mađara, nisu ni pod bilo kakvim uslovima hteli prihvatiti da uđe predstavnik Roma u Savet nacionalnih manjina. Ne razuzmem onda otkud ste vi toliko ubeđeni i kakvim vi to informacijama raspolažete i sa kojim predstavnicima Roma vi iz Subotice razgovarate, kad su vaši predstavnici Roma kod mene dolazili u kancelariju, sa opozicijom razgovarali, pokušavali da uđu u lokalni parlament, u Nacionalni savet i nisu uspeli. DS i Savez vojvođanskih Mađara to nisu prihvatili. Ne znam otkud vama takve informacije i ko to iz Subotice vas snabdeva informacijama, kad možete u ovakvom kontekstu da govorite i pozivate se na Subotičane i na Rome iz Subotice.
Hvala, gospodine Radiću, gospodin Damjanović, kažite samo član Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi gospodina Dulića možemo da poštujemo kao čoveka iz ovog parlamenta, a za njegov rad i za njegovu podršku slobodnim ovde političkim partijama ili strelcima, ne možemo tako da dajemo kategorizaciju - on je radio za moju kampanju, on je radio za to i zbog toga ga podržavam. Mogu samo da kažem, kao čovek iz Romske zajednice, šta je SRS učinila, ali stvarno, za Rome. Znači, imamo činjenice. Šta bi sada trebalo da kažem, šta treba da budu ljudi iz Radikalne stranke, jer su najviše fakat, a istina je, učinili za romski narod. Mi znamo i puteve, i kanalizaciju, vodovode i kuće smo gradili sada u Zemunu, bila je velika poplava, a vidim da ne mašemo nešto mnogo. Fakat da smo učinili za romski narod. Zvao me čovek iz Deronja, mnogi ga ovde znaju, gospodin Jovanović, i rekao - Damjanoviću, zahvalan sam SRS u Kuli, u Deronju, gde je gospodin Ćuk predsednik, nikada niko nije ulazio u romsko naselje, sada su radikali došli, radikal nisam, ali grade nam ovde asfalt, infrastrukturu i veoma sam zahvalan. Molim vas, ako merimo ko je šta uradio za romsku zajednicu u stvarnosti i činjenično, onda nemojte zaboraviti da je najveću integraciju u romskoj zajednici napravila SRS. Poštujem sve političke partije, nemam protiv nikoga ništa, ovo je demokratski, kažite mi u demokratskom sistemu, kada kažete da je najveći jek demokratije bio u tim demokratskim strankama, koje poštujem, kažite mi koliko imate Roma tu. Nemate nijednog. Kakva je to demokratija ako nemate nacionalne manjine, a znamo da je demokratija ako se poštuju i manjinski narodi. Znači, u toj demokratiji manjinskog naroda nema nigde. U SRS presedan je napravljen, što ceo svet zna, izabrala je ministra i taj ministar je mnogo učinio za svoj romski narod. U ovom mandatu izabran je poslanik Rom, ja sam Rom, tako sam rođen i tako ću ostati i umreti, ali ono što je SRS učinila to je za pohvalu svih Roma u ovoj Srbiji. Ako neko ima pravo da govori o Romima, ima SRS i ja, kao predstavnik SRS, Rom, jer najviše Romi glasaju za SRS. Dozvolite mi da vam kažem, mnogi ne znaju ovde, Svetski kongres Roma, najviša strukovna organizacija u svetu, koja zastupa 12 miliona Roma u čitavom svetu, pratila je i znala sve šta je radila SRS za romsku zajednicu. Svetski kongres Roma je dodelio najveću povelju što može da dodeli, Povelju prijateljstva i integracije Roma, dr Vojislavu Šešelju.
Gospodin Sulejman Spaho, po Poslovniku, kažite član.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 100. Malopre je izašao gospodin Đurić i gospodin Šajn. Razumem ih zašto će glasati za gospodina Dulića. Njihova politička opcija se vidi, na kojoj su strani. Ne slažem se s njima što su izneli da su najugroženiji sloj građana Romi. Podsetiću vas, gospodo, ako se dobro sećate, kako je rekao gospodin Đurić, da je 300 hiljada Roma najugroženiji, reći ću da nije istina. Sećate se lepih svadbi, posebno Roma, sa helikopterima, jedni od najbogatijih ljudi u Srbiji su Romi. Hvala bogu, ima jedan veći broj građana Roma koji nisu, došli su do stepena da ne mogu sami sebe da izdržavaju i ovo što se desilo u Nišu je na jedan način nebriga prema tim ljudima, ali nemojte samo da kažete da su Romi najugroženiji. I drugi su građani Srbije, posebno posle 5. oktobra, ugroženi. Ima dva miliona nezaposlenih, isto kao i Roma, i zato nemojte izlaziti samo da kažete da su građani Srbije Romi ugroženi, nego su svi građani u ovom trenutku, ko vlada od 5. oktobra, svi ugroženi.
Replika, narodni poslanik Srđan Šajn.
Ajde da se slušamo. Mi se ne slušamo i onda pričamo ono što ne čujemo dobro, komentarišemo. Razlika između jedinih ugroženih i najugroženijih je velika. Proverite stenogram, rekao sam da su Romi najugroženija socijalna kategorija u Srbiji. Onaj ko mi ne veruje, izneću podatke, a onaj ko nije slušao ni ono šta je Romska partija govorila u kampanji, ni prošli put za govornicom, ja ću da mu ponovim. Naš program je sledeći - kada Srbija izgradi 10 hiljada stanova, od toga treba 800 stanova da bude za ugrožene kategorije kao što su Romi. Rekli smo da Srbija mora da stvori 100 hiljada novih radnih mesta i od tih 100 hiljada novih radnih mesta da mora da se napravi osam posto novih radnih mesta za Rome. Prema tome, nemojte da mi podmećete, to nisam rekao, a to što vi niste slušali, za to zaista nisam kriv. Što se tiče Subotice, rekao sam vrlo jasno, ne da podržavam što radi aktuelna većina u Subotici, govorio sam o imenu i prezimenu gospodina Dulića. Mi smo sa njim razgovarali o određenim stvarima, kako da se pokrenu neke stvari vezane za obrazovanje i za kulturu Roma u Subotici. On je imao sluha. Međutim, svestan sam činjenice o kojoj vi govorite, da ni Subotica ni Novi Sad nemaju većinu da Romi uđu u savete za međunacionalne odnose, i to nije dobro, i to je prava slika Srbije, i to je politikantstvo i u jednoj i u drugoj skupštini. Nisam rekao da skupština u Subotici ili skupština u Novom Sadu vode na adekvatan način politiku o Romima. Prema tome, molim da se razumemo. Mi ovde pričamo o kandidatu, dnevni red je kandidat, nije dnevni red opštinska politika u Subotici, Novom Sadu ili o nekim drugim stvarima. Hoću još jednom da ponovim, vrlo jasno sam rekao i pohvalio da su SRS i DSS stvorile prostor da učestvujem u radu odbora, što po Poslovniku nije definisano tako. Vrlo jasno sam rekao da, kada se glasalo o kandidatu prošli put, da ću da učestvujem u radu odbora i da nisam napustio rad Skupštine, jer da sam napustio rad Skupštine ne bih učestvovao u radu sa vama u odboru. Prema tome, ako nekome odgovara da nekoga svrsta negde, onda neka to učini sam sa sobom. Ja sam se jasno svrstao i onda kada sam ostao u radu Skupštine, i danas kada budem glasao za gospodina Dulića. Prema tome, neka se svako obraća svojim biračima, neka se svako obraća građanima Srbije, ali dajte da ne stavljamo pod istu kapu sve. Nadam se da niste zaboravili neke reči iz kampanje, da nisu zaboravljene ni moje. Nadam se da ćete mene, kao predstavnika Romske partije i predstavnika glasača koji su glasali za mene, da izdvojite iz vaših dnevno-političkih prepiranja. Obraćajte se glasačima svojim idejama, svojim programima, kao što se ja obraćam svojim glasačima i dajte da vidimo da se na terenu uradi to što treba.
Reč ima gospodin Todorović, pa gospodin Đurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Šajn, hteo bih da vam skrenem samo pažnju da prilikom iznošenja tvrdnji da su neke nacionalne manjine u Srbiji najugroženije vodite računa da postoji deo Srbije u kojem su najugroženiji Srbi, takođe i Romi, a takođe i drugi pripadnici drugih nacionalnih manjina, a to je Kosovo i Metohija. Ako uzmete kako žive Srbi na Kosovu i Metohiji i kako žive Romi u drugim delovima Srbije, onda ćete shvatiti da te stvari nažalost ne mogu ni da se porede. To je problem sa kojim je Srbija suočena, koji moramo da rešimo i nadamo se da ćemo ga rešiti uz pomoć i ovog parlamenta. Ono što je osnovno kada je u pitanju SRS, ne želimo mi ovde da na bilo koji način ističemo da smo prema jednoj ili drugoj nacionalnoj manjini učinili nešto posebno. Mi smo učinili za građane Srbije, a kojoj oni naciji pripadaju, veroispovesti, za SRS to uopšte nije važno. U situacijama u kojima smo bili, u lokalnim samoupravama gde smo bili na vlasti, učinili smo sve da olakšamo svim građanima Srbije život, a posebno smo se trudili tamo gde im je situacija najteža, a to je normalno bilo vezano za naselja u kojima žive pripadnici romske nacionalne manjine.
Izvolite, gospodine Đuriću, a neka se pripremi gospodin Laslo Varga. Da li po Poslovniku ili replika? Replika
Poštovane dame i gospodo, nisam čovek koji voli da u parlamentu vodi polemike, ali nažalost ovoga puta sam primoran najpre izlaganjem gospodina Dačića. Kao što i sami možete uočiti vrlo retko, gotovo nikada, ne pominjem ljude. Moj predmet razgovora, izlaganja jesu pitanja i problemi pre svega. Moram reći, iako sam studirao filozofiju i predavao logiku u raznim gimnazijama da takvu originalnost logike kao kod gospodina Dačića još nisam imao prilike da vidim, jer gospodin Dačić, imali ste prilike da se i sami u to uverite, govori, on hoće voće, ali pri tom odbija kruške i jabuke, ili kada hoće kruške i jabuke, ne prihvata voće. Gospodine Dačiću, to je nedostojno čoveka koji ume da razmišlja i koji zna šta su principi i zakoni logike. A sada o Romima. Nije lepo da delite bilo koju nacionalnu manjinu, pa ni romsku. U izbornoj kampanji naš slogan je bio "Romi iznad svih podela", jer mi romi smo najtragičnije iskusili podelu. Dimitrije Tucović, onaj Dimitrije Tucović kome se nekada izvinio kralj Petar I, dame i gospodo, govorio je o Romima i tragičnoj situaciji u vreme izbora u Srbiji, jer su se njihovi glasovi još tada kupovali za litar rakije i kilogram brašna. Neću se na to osvrtati. Naravno da se potpuno slažem, u to sam se i sam uverio, da ima, priznajem, predsednika opština iz SRS-a koja ima fantastično razumevanje za moj narod. Navešću konkretno, to je predsednik opštine Aleksinac, zašto da ne kažem otvoreno, ja mu se sa ovoga mesta najtoplije zahvaljujem. Naravno da ima ljudi iz SPS-a, koji imaju neverovatno razumevanje za Rome. Upoznao sam lično, ali isto tako ima i predsednika opština iz raznih drugih stranaka. Ali, nije u tome problem, poštovane dame i gospodo, problem je u tome što u Srbiji živi 800.000 Roma u 1.222 naselja. Jedina opština gde nema Roma je opština Kosjerić i to je narod koji živi u devetom krugu pakla. Ima, dabome, i onih koji za svadbe iznajmljuju helikoptere, ali ogroman broj ne zna više šta je hleb. Dabome da ima i Srba, ima žena majki, koje lome ruke, jer ne znaju kako će taj dan provesti, čime će svoju decu ispratiti u škole i kako ih dočekati, ali mi smo krivi za to. Politika, čiji je rezultat nula, zaslužuje da bude anulirana. Molim vas, time gospodine potpredsedniče završavam, ovih dana čitao sam jednu neobičnu studiju, dnevnik budućnosti. Reč je o tome kako će narod živeti sutra, od benzina, uglja, nauke i tako dalje. Gospodo, oni su do 2056. godine izračunali koliko će sabrati kišnice, a mi ne znamo kako ćemo živeti narednih 56 minuta. Najzad, gospodine Todoroviću, izuzetno vas cenim. Razumem, ne treba da uvažavamo argumente pojedinih američkih ili zapadnoevropskih političara. Imao sam lično prilike da u Institutu ASPEN u Berlinu slušam oca aktuelnog američkog predsednika Buša, ali vi se pozivate na Ruse. Duboko uvažavam gospodina Putina, rusku politiku, rusku državu. Ali, ovde se nalazi knjiga gospodina Jeljcina na nemačkom i engleskom. Na nemačkom to je Ponoćni dnevnik i ceo kapitel, celo poglavlje je posvećeno Kosovu, i gospodin Jeljcin je detaljno napisao ko je odgovoran za Kosovo, što znači Rezolucija 1244 i šta je značio Kumanovski sporazum, za koji mi je lično gospodin Nikolić rekao da je to bio tekst gospođe Mire Marković. Tu je uostalom, pa se možemo suočiti.
Gospodin Žarko Obradović po Poslovniku, pa Gojko Radić, replika.
Hvala, gospodine predsedavajući. Javio sam se da repliciram, odnosno da ukažem na povrede Poslovnike u ime poslaničke grupe SPS. Gospodin Đurić ima jedan običaj, i to pokazuje ne prvi put, i na to mu je skrenuta pažnja, bio bi red da se ne krše odredbe Poslovnika, imaju odredbe Poslovnika koje to njemu daju za pravo. Nije korektno zloupotrebljavati Poslovnik, ali je to moguće, to vidimo, a nije korektno pominjati čoveka koji nije ovde u sali. U odnosu na ono vreme kada je gospodin Dačić govorio prošlo je, čini mi se, jedno 40-tak minuta. Sve vreme je gospodin Dačić sedeo tu i gospodin Đurić je imao mogućnost da mu odgovori u odnosu na ono što je izrekao, a eventualno sa čim se ne slaže, ali to nije učinio. Ponaša se, u stvari sad smo videli isti je scenario kao i nekoliko dana pre, spremljen govor, napisan dan ili dva pre, ovde se pročita i onda se posle toga, da ne kažem, iznose određene filozofske opservacije o vremenu pre, šta je bilo, kad bi bilo itd. Gospodine Đuriću, sad će gospodin Dačić sići, vratiti se u skupštinsku salu, pa vi izvolite recite mu što imate kada ga gledate ispred sebe. Nemojte koristiti vreme kada nije tu u sali da vam odgovori. Inače, o vremenu pre, prošli put sam stvarno preskočio tu temu, ali kada pominjete vreme pre, bilo bi zanimljivo da nam vi kažete, gospodine Đuriću, šta ste vi pisali 90-tih godina o Srbima i Srbiji. Jedna čitateljka "Politike" u rubrici "Među nama", ponukana vašim izlaganjem one noći kada je gospodin Toma Nikolić biran za predsednika Narodne skupštine, rekla je - bilo bi dobro da čujemo, da nas on podseti šta je 95/96. godine pisao o Srbiji i o Srbima. Pa da vidimo tu doslednost ili nedoslednost u doslednosti koju pokazujete, pa da nama kažete - šta ste onda govorili, pa da vidimo koji je to moralni kredibilitet koji vi uživate da nam ovde delite lekcije. Njoj niste odgovorili, prvi put sam svesno propustio da vas na to podsetim, ali sada mislim da je vreme.
Hvala. Reč ima gospodin Radić.
Kada sam govorio o Savjetu za nacionalne manjine, nisam govorio ko je s kim kakve dogovore imao, jer bi onda imao puno toga da vam kažem, da su bile određene i ucene u lokalnom parlamentu i tako dalje. Ne bih sada o tome. Kada pričamo o građanima i o onima koji su nas birali, onda moramo da kažemo da i SRS je u Subotici dobila nešto manje, ni hiljada glasova nije bila razlika u glasovima između SVM i SRS. O tome samo, poređenja radi, koliko građana ima poverenja u SRS i u vašu stranku, gospodine Pastor. Pričati, pozivati se i tražiti za Radio Suboticu i zaprivatizaciju medija neke posebne povlastice ili ne znam šta, zašto se ne obratite svome predsedniku, bivšem predsedniku, Jožefu Kasi, on je donosio zakon sa DOS-om 2002. godine o privatizaciji medija. Tada je SRS pisala amandmane i rekla da je to loš zakon, da nije dobar zakon. Vi ste ga tada zdušno podržavali, bili za takav zakon. Sada vam smeta takav zakon. Dajte jednom opredelite se, da li je nešto dobro ili loše. Ako je loše, onda je loše i onda bilo i sada. Ne možete sada tražiti iznimke da budete izuzeci, a tada kada ste imali potpredsednika Vlade, onda vam je bilo dobro. Onda vam nijedan zakon nije smetao. Kako to da sada ti zakoni, koje ste vi donosili sa vašim koalicionim partnerima u DOS-u, dobri su bili, a sada odjednom se pozivate i tražite da se izvrši revizija određenih zakona ili da se naprave određene olakšice ili privilegije čak određenim opštinama u sprovođenju privatizacije. Zakon postoji, zakon je napisan. Vi ste učestvovali u donošenju takvog zakona. Zašto onda da vam smeta takav zakon, izuzev ako hoćete da prilikom privatizacije ili prilikom kupovine Radio Subotice vi odlučujete ko će biti vlasnik, pa da i dalje imate kontrolu nad tim medijem, da sprovodite svoju politiku i plasirate građanima ono što vama odgovara, a ne ono što je stvarno potreba građana Subotice i šti bi trebalo da znaju.
Reč ima gospodin Todorović, replika na izlaganje gospodina Đurića.
Gospodine Đuriću, nesporno je da svako u jednom trenutku, kada želi da opiše neke događaje i sopstvenu ulogu u tim događajima, da pokušava da sebe predstavi u najboljem svetlu i da na neki način svoju odgovornost izuzme. Mislim da ćemo mi imati prilike, ne samo mi nego i svet, da sve događaje vezane za prekid zločinačkog bombardovanja od strane NATO pakta, Rezoluciju 1244 i Kumanovski sporazum, jednoga dana bez tih strasti da dobijemo sve činjenice, sve podatke. Ali, ono što je za nas izuzetno važno, posebno za SRS, može Boris Jeljcin u nekom momentu da smatra da je rukovodstvo Srbije na neki način doprinelo da dođe u tu situaciju u koju je došlo, ali ono što je nesporna činjenica 99. godine Rusi nisu napali Srbiju, nisu bombardovali Srbiju. Danas rusko rukovodstvo, na čelu sa Vladimirom Putinom, brani srpske nacionalne interese, državne interese, brani Povelju Ujedinjenih nacija, brani međunarodno pravo od onih koji se zaklinju za demokratiju, kojima su oči uprte ka Zapadu. Ti su nam oteli Kosovo i Metohiju, i ti pokušavaju da nam otmu Kosovo i Metohiju. Zahvaljujući čvrstom stavu Rusije i insistiranju na poštovanju Povelje Ujedinjenih nacija i poštovanju međunarodnih prava, ta nova rezolucija u Savetu bezbednosti očito da neće proći.
Hvala, gospodine Todoroviću. Gospodin Ivica Dačić, pretpostavljam replika na izlaganje gospodina Đurića.
Zamolio bih sve poslanike koji hoće da repliciraju nešto sa mnom da to odmah urade, pošto imam neke obaveze, a ne kada izađem. Ovde sam sedeo sat vremena i gospodin Rajko Đurić se setio da izađe na repliku posle mog izlaganja sat vremena. Izvolite da se objasnimo, šta je to toliko sporno u onome što sam ja rekao. Samo sam vas pozvao, gospodine Đuriću, da bez obzira što ste pripadnik manjine, izuzetno poštovane i cenjene, morate da poštujete i Poslovnik. A to znači da se vi stalno javljate za reč po Poslovniku, a ne na osnovu onoga što je predviđeno Poslovnikom, a na to imate pravo. I ovoga puta ste se javili za reč po Poslovniku, a govorili ste potpuno o nekim temama koje nemaju veze sa povredom Poslovnika. Što se tiče logike, nisam siguran da ima mnogo veze sa logikom to što podržava vaše biračko telo i to kako vi ovde glasate u parlamentu. Vaše biračko telo, gospodine Đuriću, živi u veoma teškim uslovima. Veliki broj dece je nepismen, žive teško, imaju loše uslove života, prose po ulicama. Valjda nije cilj toga što su birali vas da vi podržavate Vladu nego da se borite za njihove interese. Vi znate dobro da ne možete da se predstavljate kao jedini predstavnici Roma u ovom parlamentu. Zamolio bih vas da prestanete više, ovaj parlament je postao takmičenje ko je od vas Roma veći pristalica Vlade Republike Srbije ili ko je veći Srbin od Srba, ili veći antisrbin od nekih koji ne vole Srbe. Brinite brigu o problemima onih koji su vas birali, pustite vi brige ostalih političkih partija. Zaista vas molim da, ako hoćete da mi replicirate, nemojte da čekate priliku kada izađem iz sale. Ako imate toliko hrabrosti izađite pa replicirajte ovde pred svima. Sačekaću pet minuta, pa ću da izađem, ako neko ima da replicira neka replicira. Ali, nemate prava za repliku, pa vas molim da mu date reč po Poslovniku. U svakom slučaju, vi radite šta hoćete. Vi ste izabrani na izborima. Samo, gospodine Đuriću, da vam kažem, vi ste izabrani na izborima od predstavnika romske nacionalne manjine. To da glasate za Vladu, a da se predstavljate kao opozicija, to ne može da prođe ni u vrtiću. Kada smo mi podržavali Vladu, mi nismo bili u opoziciji, mi smo bili podrška manjinskoj vladi, to nikada nismo krili. Nismo mi kao neki da krišom glasaju za Vladu Republike Srbije, a ovamo se predstavljaju kao opozicija. Ali, gospodo, pogledajte onda sa ljudima koji su na vlasti, pogledajte, neka vam ustupe, nemojte da tražite od SRS i od drugih stranaka da vam ustupaju svoja mesta, a vi glasate za Vladu RepublikeSrbije. Onaj ko glasa za Vladu i pravi parlamentarnu većinu je vlast, on nije opozicija. Razumem kada su u pitanju stvari od državnog i nacionalnog interesa, ali izbor Vlade Republike Srbije, ne možete biti vlast i opozicija u isto vreme. Nikog ovde nisam uvredio, nisam ni vas, mada ste me vi vređali više puta sa ove govornice. Ne znam da li kod vas postoji neki link, da kada napadnem neku drugu stranku, oni preko vas pokušavaju da mi vrate. Bilo bi dobro da sve to raščistimo.
Gospodin Rajko Đurić, pa Šajn. Molim vas, držite se tog reda. Verovao sam da ćemo do dva sata dobiti predsednika. Molim gospodina Albijanića da nas ne uznemirava. Izvolite.
Gospodine Dačiću, za razliku od vas, vrlo sam disciplinovan čovek i sedim sve vreme ovde. Razumem vaše obaveze, ali nadam se možete pretpostaviti ili bar priznati da svako od nas, pa dabome i ja imam određene obaveze. Vama sam replicirao, ne zbog toga što vi možda eventualno pretpostavljate da imam nešto protiv vas, ne dao bog. Nikoga, gospodine Dačiću, ne mogu da mrzim jer sam pesnik, kada bih mrzeo ne bih mogao pesme da pišem , verujte mi. Što se tiče gospodina Obradovića, vrlo sam mu zahvalan na tome što me je, da tako kažem, prozvao. Nisam nikada pisao o Srbiji i Srbima, gospodine Obradoviću, pisao sam, i vrlo sam ponosan, o Miloševiću najkritičnije i najoštrije tekstove, i iza toga i danas stojim. Najoštrije tekstove o Miloševiću pisao je čak i Šešelj, pročitajte njegovu knjigu. To su i reči gospodina Tome Nikolića. A ako hoćete da znate, najporaznije knjige o režimu Miloševića i samom Miloševiću napisao je gospodin Slavoljub Đukić, tri knjige, a sada dolazi četvrta, političko groblje, gde će vam se verovatno kosa dizati na glavi od činjenica do kojih je došao taj najčasniji, najugledniji novinar i dugogodišnji komentator lista ''Politika'', Slavoljub Slava Đukić. Najiskrenije vam kažem, dragi prijatelji, u duhu one izreke ''evo vas, evo nas Roma''. Molim vas, najzad, mir ovoj napaćenoj zemlji, ovom narodu, koji je 20 godina, od 87. godine do danas ispaštao i krvario. Vratio sam se, rekao sam, prekjuče iz Varšave, gde sam nekada za ''Politiku'' izveštavao o stanju u vreme Jaruzelskog, pisao sam tekst ''Molitva za slobodu'', užasno je bilo. Sada sam došao u našu zemlju, u naš grad, da otprilike vidim tu bedu i taj jad koji sam u vreme Jaruzelskog video u Varšave. Obišao sam mnoge druge grdove, bilo bi dobro kada bi neki naši poslanici, predlažem da mi čak formiramo fond, da finansiramo njihov put, da odu i da javno kažu koliki su napredak postigle nama bliske zemlje, koje nam nekada nisu bile ni do kolena. Treba li i dalje da propadamo i zaostajemo, i pitam vas kome je to u interesu. Imajmo u vidu našu rođenu decu, ako nemamo nikog drugog više pred očima.
Hvala, gospodine Đuriću. Gospodin Ivica Dačić.
Naravno, predlažem da posebnu sednicu posvetimo pravima i položaju romske nacionalne manjine u Srbiji, jer ipak to nije tema današnje sednice. Možemo i o tome da razgovaramo. Hteo bih samo da dam svim poslanicima jednu informaciju, da je Slobodan Milošević umro u martu prošle godine, da nije na vlasti od 2000. godine u Srbiji, da je ubijen u Haškom tribunalu, da nije na vlasti sedam godina i zaista ne znam kome se vi više obraćate u Srbiji na tu temu. Hoćete li vi da Srbija živi sa glavom unazad ili hoćete da idemo dalje? Da li mi treba svakom od vas da tražimo šta ste vi pisali? Pa kakva je tek vaša možda književna ili politička biografija, gospodine Đuriću, u odnosu na srpski narod i šta ste sveo tome pisali? Ne samo da ne branite sada romski narod, nego ste napadali i srpski narod tada, pre više od 10 godina. Ali, nije to tema današnje sednice. Danas sam vas samo upozorio, i vas i predsedavajućeg, da bez obzira što ste pripadnik manjine ne treba da imate bilo kakva veća prava niti manja prava od bilo kog drugog poslanika. Javite se za reč, imate pravo na reč, inače se ovako pretvaramo u raspravu o izboru predsednika romskog parlamenta. Ovde je tema izbor predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, nemojte da se takmičite više između vas,a na kraju obe stranke glasaju za Vladu Republike Srbije, a većina vašeg naroda uopšte i ne glasa za vaše stranke ili nacionalne manjine, kako ih zovemo. O nacionalnim manjinama ću govoriti kada bude na dnevnom redu izbor potpredsednika i izbor odbora, jer nacionalne manjine, da bi od drugih tražili da ih poštujemo, moraju da pokažu kakve su tamo gde vrše vlast, u kojim sredinama, prema Srbima. Znači, nemojte od nas tražiti da budemo prema vama, a bićemo, i hvala gospodinu, kako se zove, još nisam zapamtio, Pastor, je l' tako, hvala vam što ste informisali ove ljude, da radio, na koliko jezika, pa čak i na nemačkom, toliko omiljenom u tom kraju Vojvodine, postoji 38 godina. Ko je možda tada to formirao? Što, da nije DOS možda formirao tada u to vreme? Prema tome, to je veoma problematična oblast. Možemo o tome da diskutujemo više puta, ne želim nikakvu zlu krv sa vama, gospodine Đuriću. Poštujem i da su vaši birači pogrešili pa su glasali za vas, poštujem zato što ste ih prevarili, jer danas u Srbiji vaši birači traže da bolje žive, traže da dobiju školu, posao, televiziju. Da li ste protestovali što se gasi televizija i radio na vašem maternjem jeziku? A ne, vama je važno da napadate SPS, to su vam dali birači. Zašto ne protestujete ovde, da li ste kada rekli za ovom govornicom - gase nam medije na romskom jeziku? Pa da sam predstavnik Roma, o tome bih pričao svaki dan. Ne, vi nema te vremena od napada na Miloševića i na mene. Milošević je umro, ali ja još nisam. Prema tome, u svakom slučaju okrenite se budućnosti. Na vašu žalost, imaćete još dugo, dugo posla sa nama, ali ne zato što želimo nešto vama loše. Vama lično nadam se da više nećete ulaziti u parlament, odnosno da ćete ući zajedno sa vašim političkim mentorima, odnosno na njihovoj listi. Budite vi na njihovoj listi, pohvalite vi i Vladu Srbije... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Dačiću.) Hvala vam, gospodine Mrkonjiću, i siguran sam da to vaše upozorenje na vreme govori da vreme tek dolazi. Da li je tako, gospodine Mrkonjiću.
Gospodin Šajn.
Slažem se da ovde ne treba da govorimo više o Romima, ali neka o tome prestanu da govore velike političke partije, jer očigledno osećaju da tu ima nekih problema. Hajde svi da prestanemo o tome, ali nemojte prvo da prozivate, gospodine Dačiću, da ja prestanem da govorim o Romima kao manjini, da bi vi govorili o tome. Druga stvar, pa ne znam nijednu opoziciju koja je stvorila mogućnosti da se izglasa vlada. Vi mi ovde spočitavate što sam glasao za Vladu, a ne spočitavate sebi zato što ste stvorili mogućnost da se uopšte dođe do glasanja o vladi. Prema tome, složili smo se oko toga da je to nacionalni interes da ova Srbija dobije Vladu i u tom kontekstu treba da ocenjujemo postupak svakoga. Vi kada ste glasali za Vladu, imali ste neke ljude i u upravnim odborima. Romska partija nema nikog u upravnim odborima. Romska partija nije ni u jednom savetu ove vlade. Rekao sam i kad je premijer govorio da smo mi spremni da pomognemo u tome, ali mi nismo i mi se ne ponašamo kao neko ko brani interese većine, nego se ponašamo konstruktivno, kao neko ko hoće da pomogne svim građanima Srbije. Nismo mi došli ovde da branimo samo romske interese i nisu samo romski interesi 100.000 radnih mesta u Srbiji. To su interesi građana Srbije. Mislim da svi treba da pričamo o manjinama, ali svi treba da pričamo o svim građanima Srbije. Jer ako budemo todelili, kao što smo možda nekada, ne znam u koje vreme, da li pre sto godina ili pre dvesta godina, pre dvadeset godina kada su političari delili, ali nikada to nije delio narod Srbije. Građani Srbije to nikada nisu delili. Dajte da i mi to ne delimo. Spreman sam da više ne govorimo o Romima, ali neka ne govore i ostali. Ajde svi da prekinemo sa time. Ili treba da mi ćutimo kad neko stavi tačku i kaže, eto, vidiš, pustio si, jer se desilo dva puta da se kažu neke stvari, a nisam izlazio. Dajte da ne pretvaramo ovu skupštinsku govornicu u borbu za romske glasove. Dajte da završimo sa ovim, da glasamo o predsedniku Skupštine i da završimo tu priču.
Hvala, gospodine Šajn. Gospodin Žarko Obradović, a neka se po peti put pripremi gospodin Laslo Varga.
Znate kako, poštovane kolege iz sadašnje i nekadašnje vlasti, da je gospodin Milutin Mrkonjić ostao na čelu Direkcije za obnovu Srbije bilo bi 10.000 stanova i 100.000 zaposlenih. Ali vi ste ga smenili i sada kukate i za stanovima, a i za zaposlene. Očigledno, gospodin Đurić je mene pogrešno protumačio. Nisam tražio od njega da izađe ovde i da citira Slavoljuba Đukića, nego da ovoj skupštini saopšti svoje stavove o Srbiji i Srbima koje je pisao 90-tih godina, to bi bilo mnogo poštenije. Hvala.
Izvolite, gospodine Varga. Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa, 24 poslanika, od kojih je prvi gospodin Varga, podnelo zahtev za diskusiju. Neka se spremi gospodin Žarko Obradović, a potom poslanik Aleksandra Jerkov.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslednjih sat vremena je protekao u raspravi o raznim temama koje se ne nalaze na dnevnom redu današnje sednice. Ako neko smatra da treba otvoriti raspravu, na primer, o novom programu Saveza vojvođanskih Mađara, neka uputi predlog Narodnoj skupštini, mi smo spremni da o tome raspravljamo. Danas se to ne nalazi na dnevnom redu. Isto važi i za analizu izborne kampanje za izbor gradonačelnika Subotice. Ako neko to smatra važnim, mislim da možemo i o tome da raspravljamo. A i odnosi Demokratske stranke i SVM su jednopitanje o kojem se može raspravljati, ako neko smatra to važnim. Što se tiče izmena i dopuna Zakona o radio-difuziji, mi se nadamo da će se taj zakonski predlog naći na dnevnom redu Skupštine, tada ćemo imati prilike da sučelimo svoje stavove, svoje argumente, i da vidimo ko je po tom pitanju u pravu. Sada bih želeo da govorim o tome što se nalazi na dnevnom redu. Za SVM, za jedinu stranku u Narodnoj skupštini Republike Srbije koja ima sedište u Subotici, a koja je samostalnim učešćem na ovim izborima uspela da uđe u parlament, dobra je vest da je gospodin Oliver Dulić, Subotičanin, predložen za predsednika Narodne skupštine. Moram i to da konstatujem da se ispostavilo, bilo je tačno i bili smo u pravu kada smo o tome govorili, da prethodni kandidat Demokratske stranke u stvari nije bio ozbiljan kandidat i na ovaj način je žrtvovan u jednoj političkoj igri, u jednoj velikoj političkoj farsi, po mom mišljenju. Kao poslanici SVM i kao poslanik iz Subotice, imamo velika očekivanja od gospodina Dulića. Pre svega, smatramo da bi njegov osnovni zadatak trebalo da bude da poslovničkim sredstvima u budućnosti uspe u tome da se promeni korišćeni rečnik i ova atmosfera koja vlada u Narodnoj skupštini. S druge strane, Subotica je u proteklom periodu bila zaista neopravdano zapostavljena. Na primer, iz Nacionalnog investicionog plana i za vreme mandata prethodne vlade, Subotici je dodeljeno tri i po puta manje sredstava od onoga što bi joj pripadalo na osnovu broja stanovnika. Za nas, poslanike SVM iz Subotice, to je prosto neprihvatljivo. Stoga, očekujemo od gospodina Dulića da svojim autoritetom utiče u narednom periodu na vladajuću većinu da zajedno krenemo na ostvarivanje cilja svih Subotičana, a to je da Subotica postane grad i kao takav ekonomski, obrazovni, kulturni centar severne Vojvodine. Izmene granica upravnog okruga sa sedištem u Subotici, o čemu je gospodin Pastor govorio, osnivanje samostalnog školskog okruga u Subotici, projekat izgradnje novog Narodnog pozorišta, osnivanje univerziteta u Subotici, izgradnja zaobilaznica oko Subotice, izgradnja zatvorenog bazena, kao i razvijanje naselja Palić u istinski turistički centar su samo neka od očekivanja, za koja očekujemo njegovu podršku. Smatramo ne manje bitnim da se prekine praksa, prema kojoj se u opštinama razvijaju pre svega centri, u bezbroj slučajeva na štetu nacionalnih zajednicane razvijaju se prigradska naselja ili sela u kojima žive nacionalne manjine u značajnom broju. Na kraju, tražimo podršku od budućeg predsednika Narodne skupštine za rešavanje jednog problema koji u poslednje vreme sve više tišti nacionalne manjine i koji, prema našem mišljenju, predstavlja flagrantno kršenje manjinskih prava. Radi se o sledećem. Na zahtev javnog servisa RTS kablovsko-distribucioni sistem u Subotici, a i u mnogim drugim mestima, u poslednje vreme po pravilu isključuje programe mađarskih i hrvatskih televizija, u terminima kada se na njihovim programima nalaze najpopularnije emisije, poput dodele nagrade "Oskar" ili "Eurosong". To je sa obrazloženjem da se na ovaj način štite poslovni interesi RTS. I sa ovog mesta vas pozivam da upotrebite svoj budući autoritet, da se odmah završi sa ovim kršenjem manjinskih prava. Na kraju da ponovim, poslanici SVM će podržati gospodina Dulića u izboru za predsednika Narodne skupštine. Hvala.
Hvala, gospodine Varga. Za repliku se javio gospodin Gojko Radić. Neka se pripremi dr Žarko Obradović.
Sačekaću da gospodin Varga sedne, da pokažemo da i SRS poštuje parlament, pa da me dobro saslušate. Kada nam spočitavate ovde kako do sada je sat vremena potrošeno, a nije se razgovaralo o temi, vi ste o svemu razgovarali, a niste o temi, o tački koja je na dnevnom redu. Spominjete investicije. Kakve veze ima predsednikSkupštine Srbije sa investicijama? Da vam kažem zašto nisu došle investicije u Suboticu - radi vaše partije, radi vaše partije i Demokratske stranke, partije iz koje birate predsednika. Imamo prečistač u Subotici i investicije za izgradnju puteva. Pa vi ste se posvađali oko tendera, niste mogli da se dogovorite oko plena. Intervenisala je Republička vlada, zaustavila je investicije, jer ste vi u lokalnom parlamentu formirali jedni drugima anketne odbore. DS je formirala Anketni odbor vodovodu, pošto direktor dolazi iz vaše stranke, a vi ste Demokratskoj stranci formirali anketni odbor oko izgradnje puteva, gde je direktor iz Demokratske stranke. Da ne spominjem kako ova šifrovana gradi na Paliću hotele i informativne centre, i na koji način, pa i te investicije su došle. Pa šta, vi ne vidite ništa u Subotici, vi samo vidite da prozivate Republiku Srbiju kako ništa ne daje. Pa vi ne dozvoljavate i vi sprečavate. Vi ste sami sprečili žalbom Republičkoj vladi da nije dobro urađen tender za izgradnju puteva u Subotici. Vi sada to spočitavate, ovaj parlament nema veze sa time, pa onda nas nemojte podučavati da pričamo o temi, dok vi ovde izlazite i pričate o svemu, osim što je tačka dnevnog reda. Morate da prihvatite istinu, da ste vi bili glavni kočničari u Subotici što se tiče investicija. Svi investitori koji su došli u Suboticu morali su vašim privatnim licima da se obrate za kupovinu prostora, zemljišta itd. da bi došli do placeva. Jer ste vi unapred pokupovali te placeve i pretvorili u gradsko građevinsko zemljište, i kad neko dođe u institucije sistema, lokalni parlament ili urbanizam da se obrati, da traži negde gde može nešto da gradi, vi ga upućujete na privatno lice. To je slika Subotice. To je vaša slika. Nije tamo bila SPS, mada je 10 godina sa vama i SPS bila u vlasti, skupa ste vladali u Subotici. Jedina opština u kojoj nije izvršena promena sistema je Subotica. Vaš bivši predsednik je doveden iz Centralnog komiteta za predsednika opštine Subotica, Božović ga je doveo. Kome vi ovde spočitavate o čemu treba da pričamo i kako to zaobilaze Suboticu investicije? Vi se morate zabrinuti kao domaćini u Subotici i ja, i da nađemo one koji su sprečavali da dođu investicije u Suboticu. Ima investicija u Subotici, ali šta se dešava sa njima. Spominjete Narodno pozorište; pa je l' vi znate da ste vi dali 6 miliona evra za projekat koji nije smeo više da košta po kvadratu od 120 hiljada evra. Hajde još da dodamo i za one zvučne izolacije, i ono što naknadno košta kroz projekat u Narodnom pozorištu radi ozvučenja i svih stvari još trideset hiljada evra... (Predsedavajući: vreme.) ...ali, gde ste potrošili još četiri i po miliona evra. Kome vi pričate, molim vas, nemojte da izlazite i da pričate nama kako se danas bira predsednik parlamenta, a mi pričamo o drugim temama, a vi izađete pa pričate o tome, pa sve spomenete ono u Subotici što ste vi zakočili i što vi niste dozvolili da se izgradi u Subotici.
Hvala. Gospođa Radeta po Poslovniku. Neka se pripremi dr Žarko Obradović za diskusiju. Pokušavam da vas nateram malo brže.
Dame i gospodo poslanici, član 103. Poslovnika Narodne skupštine u stavu 1. kaže da govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Najpre, želim da vam kažem da kada SRS bude većina u ovom parlamentu, apsolutna većina, i kada mi budemo donosili poslovnik svojom skupštinskom većinom, sigurno da nećemo imati ni ova ni bilo koja druga ograničenja koja u ovom vrlo restriktivnom Poslovniku Narodne skupštine postoje. Ali, imamo ovaj poslovnik, vi ste glasali, vi koji ste sada skupštinska većina, i kada ste glasali za ovaj poslovnik bili ste, vi ste izglasali ovu odredbu da poslanik mora da govori o pitanju koje je na dnevnom redu. Dakle, dokle god postoji ovaj ovakav poslovnik, onda predsedavajući ili predsednik Narodne skupštine mora da se pridržava tog poslovnika. Ovo nije osnovni razlog zbog čega sam reklamirala Poslovnik. Mnogo više me brine član 27. Član 27. govori o predsedniku Narodne skupštine i kaže da predsednik Narodne skupštine vrši poslove predviđene Ustavom, predsedava sednicama Narodne skupštine, stara se o primeni Poslovnika Narodne skupštine, stara se o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine, vrši i druge poslove predviđene zakonom i ovim poslovnikom. Intervenisala sam po ovom poslovniku da bih gospodinu, budućem predsedniku, pošto verujem da ćete izabrati gospodina Dulića, skrenula pažnju da ni slučajno ne sluša gospodina Vargu u onom što mu je rekao šta treba da radi kao predsednik Narodne skupštine. Gospodine Duliću, vaš kolega koji reče da će glasati za vas malopre, za ovom govornicom javno vas je pozvao da kršite i Poslovnik, i zakone i Ustav Republike Srbije. Zbog toga sam, pre nego što budete izabrani, htela da vam skrenem pažnju da, ako mislite tako da radite, ne prihvatate tu funkciju, a ako ste se dogovorili da ćete da kršite od Ustava do Poslovnika, onda to lepo kažite. Ako ne mislite to da radite, onda nije trebalo da izađem da ovo kažem, već ste sami trebalo da se javite i da kažete kolegi Varga da vi nemate nameru da kršite Poslovnik, zakone i Ustav Republike Srbije. Vi ste nam lepo jutros u ekspozeu, što niti je uobičajeno, niti je po Poslovniku Narodne skupštine, ovde održali neki vaš govor, o kojem ću naravno govoriti kada budem kao diskutant na redu. Tada ste se kao diskutant zaklinjali u nešto sasvim drugo u odnosu na ovo što smo malopre čuli. Doduše, niti ja, niti mi iz SRS nismo iznenađeni da vi javno govorite jedno, a radite drugo, kao što svi ministri ovih dana se zaklinju u poštenje. Podsetiću vas na onaj momenat kada je Vojislav Koštunica ulazio u salu sa tada budućim, a sada ministrima u Vladi Republike Srbije. Neko od narodnih poslanika je dobacio - šta ćeš ti lopove ovde, pola ministara se okrenulo.
Hvala, gospođa Radeta. Molim Žarka Obradovića da uzme reč, neka se pripremi gospođica Jerkov, a potom gospodin Riza Halimi.
Hvala, gospodine predsedavajući. Mislim da će građani Republike Srbije u daljem nastavku rada ove Skupštine Srbije konačno saznati da danas biramo predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, a ne predsednika skupštine Subotice, pošto smo o tom pitanju potrošili, čini mi se, nekoliko sati današnje rasprave. Ali, i to je deo skupštinskog života. Što se tiče današnje tačke dnevnog reda i predloga za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, poslanici SPS neće glasati za predlog DS, odnosno skupštinske većine, da gospodin Oliver Dulić bude izabran za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Postoje tri razloga zašto mi nećemo glasati za gospodina Dulića. Prvi razlog je što u ovih nekoliko dana, otkako je gospodin Dulić član ovog parlamenta, pokazao se nedoraslim da obavlja posao predsednika Narodne skupštine, a što je inače vrlo važno telo u političkom sistemu Srbije. Ovo govorim ne slučajno. Ono što je gospodin Dulić izgovorio u noći između ponedeljka i utorka, kada smo birali prethodnog predsednika Narodne skupštine i to da je čekao današnji dan i stavljanje ovog pitanja na dnevni red Narodne skupštine, to pokazuje da to izvinjenje nije iskreno, već da je samo rezultat jedne pragmatičnosti i potrebe da se danas prikaže drugačijim u odnosu na ono što jeste. Uopšte ne sumnjam da je gospodin Dulić mislio ono što je rekao u noći između ponedeljka i utorka, ali to je upravo ono što ga ne kvalifikuje da radi ovaj posao. Danas u onom svom govoru, koji je očigledno inauguralni govor kao budućeg predsednika Skupštine, on je pomenuo dve stvari koje su bile karakteristika Skupštine, to je nekultura i netolerancija. To bi bilo lepo, moglo bi se podvesti da je iskreno mislio, međutim, ima jedan mali problem, pre svega on, a posle i mi svi, što je on upravo one noći, kada je bila rasprava o Tomislavu Nikoliću, kao kandidatu za predsednika Narodne skupštine, upravo se ponašao na način na koji je osudio, bio je i nekulturan, i nije bio tolerantan. Uvredio je tada svoje kolege poslanike, ljude koji će zajedno sa njim sedeti za ovom govornicom, poslanike iz SRS i SPS. Rekao je reči koje nisu dostojne budućeg predsednika Narodne skupštine i poslanika. Možda je to deo obeležja imidža njegove stranke, ali je neprimereno za Narodnu skupštinu Republike Srbije. Ponavljam, iskreno bi bilo to izvinjenje da je to gospodin Dulić uradio sutradan ili nekoliko dana kasnije, kada smo takođe imali sednicu Narodne skupštine, pa da kažemo čovek se ohladio, to je bio žar političke borbe i rekao je, nije mislio. Međutim, to izvinjenje nije saopšteno javnosti do dana današnjeg i govori da nije iskreno. Drugi razlog zbog kog mi poslanici SPS nećemo glasati za Olivera Dulića jeste deo njegove biografije. To treba reći, s obzirom da su jedne dnevne novine, a više se dnevnih novina bavilo njegovom biografijom, a jedne su vrlo detaljno u tekstu - ko je Oliver Dulić, naveli da je gospodin Dulić bio član organizacije koja je bila koosnivač studentskog pokreta ''Otpor''. Možda su koosnivači studentskog pokreta ''Otpor'' dobri DS, ali za nas su neprihvatljivi kao kandidati, jer su ljudi koji su bili u ''Otporu'' pokazali jasno godinama pre šta je bio njihov suštinski cilj. Činjenica je da je ''Otpor'' organizacija koja je stvarana i finansirana iz inostranstva, koja je promovisala stavove drugih zemalja, koja je radila suštinski protiv Srbije. Ne treba zaboraviti da su članovi ''Otpora'' išli na instruktažu u Budimpeštu i druge evropske gradove, da su tamo obavljali ovako, vrlo prljav posao suštinski i protiv države. Mislim da nije apsolutno prihvatljivo za nas da neko ko to može da navede kao deo svoje biografije bude prihvaćen za kandidata za Narodnu skupštinu Republike Srbije, s obzirom na ceo sadržaj onoga što su članovi ''Otpora'' radili. Treći razlog zašto mi ne možemo glasati za gospodina Olivera Dulića jeste da je gospodin Dulić član političke opcije koja je proteklih godina pokazala da vršenje vlasti shvata, pre svega, kao način da se zadovolje interesi pojedinaca, mnogi od njih su se žestoko obogatili u godinama kada je stranka kojoj on pripada vršila vlast. Naravno da se progone politički neistomišljenici i da se suštinski odrede zahtevi drugih država. U vreme kada su demokrate same ili zajedno sa drugima vršile vlast Srbija je bila objektivno i prevarena, i ponižena, i opljačkana. Ona je bila prevarena, jer od onih obećanih 6,5 milijardi dolara nije ušao ni jedan dolar, a od ono malo novca što je ušlo kroz donacije to se sistemom ja tebi ti meni, a svi nekom trećem, i na njegove privatne račune sve se to prelilo i par pojedinaca su učinili vrlo bogatim. Prevarena je Srbija zato što i mnoga od onih obećanja koja su data pre 5. oktobra, i ono zaklinjanje širom Srbije i u ''Sava centru'', naravno od toga posle ništa nije bilo. Ona je prevarena, jer su suštinski bitno umanjena sva prava različitim kategorijama ljudi, i onima koji su zaposleni, i onima koji su ostali bez posla, i penzionerima. Praktično nema nijedne socijalne kategorije građana čija prava nisu bila bitno umanjena. Srbija je suštinski i ponižena, jer su pripadnici te političke opcije, sami ili zajedno sa drugima, učinili jednu stvar koja će suštinski biti za Srbiju vrlo teška u godinama koje dolaze i biće deo naših loših godina. Oni su, primera radi, Slobodana Miloševića, čoveka koji je neposredno izabran od strane građana, predsednika Srbije, kidnapovali i izručili Haškom tribunalu. Srbija je takođe i ponižena zato što su pokazali praktično kako oni shvataju rad u ovom cenjenom domu i zašto je parlament služio tadašnjoj političkoj opciji ili skupštinskoj većini. Sećate se, bar one kolege koje su bile u ovom parlamentu od 2001. godine, a oni drugi su imali prilike da o tome čuju nešto više putem medija, ovde se glasalo iz Soluna, iz Bodruma i iz drugih evropskih gradova. Sve je bilo dozvoljeno samo da se postigne željeni cilj. Srbija je i opljačkana suštinski, jer je 2000 najboljih preduzeća prodato za dve milijarde dolara. Neka od tih preduzeća su prodata partijskim drugarima, ličnim prijateljima ili firmama tzv. prijateljskih zemalja. Pominjem samo, primera radi, "Sartid". Nije problem što je "Sartid" prodat, nego je problem u tome što je prodat za smešno male novce, što je prodat bez javnog konkursa i pogotovu što do dana današnjeg, prošlo je nekoliko godina od te prodaje, mi nismo dobili odgovor gde je nestalo tih 10 miliona dolara provizije i zašto je na leđa građana Srbije prevaljeno ukupno dugovanje "Sartida" od skoro milijardu i 700 miliona dolara. Činjenica je da su u to vreme uništena velika preduzeća širom Srbije, koja su bila nosioci razvoja tih opština i regiona, a bogami i iz Srbije. Da ne pominjem brojne afere iz tog vremena. Postojala je veza sa organizovanim kriminalom. Tajkuni su tada vodili državu u njihovo ime, uticali naravno na donošenje odluka. Politički protivnici su bili proganjani, javno optuživani, i sa ove govornice i sa drugih mesta. Jednom rečju, to je bilo vreme – bilo, ne ponovilo se. Do dana današnjeg nismo videli da su poslanici ili članovi te političke opcije Demokratske stranke izvukli bilo kakvu pouku ili da su promenili svoj sistem ponašanja. Šta će biti u budućnosti videćemo. Ali, ono što su do sada radili ne daje nam garanciju da se tu nešto bitno popravilo. Mislim da je sve ono što sam naveo sasvim dovoljno što mi poslanici SPS nećemo glasati za gospodina Dulića kao kandidata za predsednika Narodne skupštine. Hvala.
Hvala gospodinu Obradoviću. Gospođica Aleksandra Jerkov, neka se spremi gospodin Riza Halimi, a potom gospodin Bajram Omeragić. To govorim zato da ne idete iz sale, ako stignemo naravno do dva sata. U dva sata ćemo dati pauzu do tri.
Dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, pre svega moram da kažem da ću biti dobronamerna i reći ću da verujem zaista da je do predlaganja gospođe Milene Milošević, pa potom odustajanja od nje kao kandidata za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije došlo zbog drugačijeg političkog trenutka, a ne zbog toga što je to nekakva strategija Demokratske stranke, da u trenutku kada se misli da kandidat koji je predložen neće proći predlažu jednog kandidata, kada vide da će kandidat proći predlažu drugog. Ukoliko je ovo urađeno osmišljeno i namerno, to ozbiljno narušava demokratske principe i takvo ponašanje Demokratske stranke bi bilo nedopustivo. Nadam se da to nije slučaj. Kao što ste već čuli, poslanici grupe Vojvođanski poslanici i Liga socijaldemokrata Vojvodine će podržati gospodina Dulića za mesto predsednika Narodne skupštine Republike Srbije zbog toga što je to naravno kolevka institucionalizacije Srbije. Međutim, kao što ste već imali prilike da čujete, to ćemo uradi samo pod određenim uslovima. Uslovi Lige socijaldemokrate Vojvodine su jasni i nadamo se da će gospodin Dulić da ih ispuni. Oni su isti kakvi su bili uslovi za podršku kandidatu za mandatara Vlade. Naime, prvi uslov je sprovođenje lustracije, i to, gospodine Duliću, od vas očekujemo da preuzmete na sebe odgovornost i obavezu da to u potpunosti sprovedete. Drugi uslov je završavanje procesa evropske integracije, koja je imperativ svih institucija, vas kao predsednika Skupštine pogotovo. Opet moram da kažem da sam pomalo iznenađena što ste kao simbol evropskih integracija, kako smo čuli u uvodnom izlaganju, glasali protiv formiranja ministarstva za evropske integracije, kao i mnogih drugih amandmana koji su bili predloženi, a koji su bili predloženi u svrhu evropeizacije društva, kao što su i formiranje ministarstva za ljudska i evropska prava, ministarstva za rodnu ravnopravnost i slično. Međutim, ono što je najvažnije, na čemu će Liga socijaldemokrata Vojvodine najviše insistirati, jer to je u osnovi i razlog zbog čega smo ovde i zbog čega su nam građani Vojvodine pružili svoje poverenje, to je promena ustavnog položaja Vojvodine i zaštita interesa njenih građana. Uverena sam, gospodine Duliću, da ćete kao građanin Vojvodine i sami biti taj koji će izlaziti u susret njihovim interesima i koji će razumeti njihove potrebe, i zaista shvatiti potrebe građana Vojvodine i nadam se da ćete to pokazati na najbolji mogući način, tako što ćete svih 43 zakona, koji su u prethodnom periodu stigli iz Skupštine Vojvodine u Skupštinu Srbije, koji se nikada nisu našli na dnevnom redu, staviti na dnevni red i dopustiti ovoj skupštini da odlučuje o predlozima koji dolaze iz Skupštine koja predstavlja dva miliona građana Vojvodine. I da ćete isto uraditi i sa zakonom koji će uskoro stići, a to je Zakon o povraćaju imovine Autonomne pokrajine Vojvodine. Hvala vam.
Gospodin Riza Halimi ima reč. Izvinjavam se, gospođa Vjerica Radeta, po Poslovniku.
Dame i gospodo, s obzirom na datum kada su verifikovani mandati narodnim poslanicima najmanje što sam očekivala je da svi narodni poslanici nauče ovaj poslovnik Narodne skupštine. On nije mnogo komplikovan, restriktivan jeste, uglavnom zabranjuje narodnim poslanicima da se bave svojim poslom, ali u onom delu koliko možemo o tome da govorimo, zaista bi bilo lepo da se služimo ovim poslovnikom i odredbama iz ovog poslanika. Pre nego što obrazložim ovaj deo, volela bih da kandidat za predsednika Skupština kaže ovde, jer javno to jutros nije rekao kada je iznosio nekakav svoj program, opet kažem mimo Poslovnika i mimo uobičajene prakse, da li je on obećao nekome ono što nije obećao javnosti Srbije i narodnim poslanicima, a odnosi se na malopre njemu postavljene uslove da bi neko glasao za njega, da li je kandidat za predsednika Narodne skupštine nekome obećao promene Ustava, lustraciju, jer ponavljam to narodnim poslanicima ovde nije rekao. Takođe me interesuje, gospodine Duliću, da li ste obećali da ćete vi kao predsednik parlamenta stavljati na dnevni red neke predloge nekih zakona ili ćete to činiti na način kako to predviđa Poslovnik Narodne skupštine. Dakle, upozoravam i podsećam da predsednik parlamenta ne može sam da stavi na dnevni red nijedan zakon zato što se dogovori sa nekom poslaničkom grupom ili sa nekim poslanicima pojedinačno, već tačno postoji utvrđena procedura na koji način predlozi dolaze na dnevni red u vreme redovnih zasedanja, na koji način dolaze na dnevni red u vreme vanrednih zasedanja, a sve mimo toga što predstavlja ne znam kakve i ne znam čije dogovore ne može da se nađe na dnevnom redu parlamenta. Zaista očekujem da narodni poslanici nekakve trange-frange kombinacije mogu i neka rade izvan ove sale, ali ovako javno kršiti Poslovnik, kršiti Ustav, pozivati nekoga, za koga ćete glasati da bude predsednik parlamenta, da krši Poslovnik, da krši Ustav, i to nije prvi put, nego smo to danas nekoliko puta čuli. Zaista je nedopustivo, i to je jedan od razloga zbog koga mi nećemo glasati za ovaj predlog, ali o tome ćemo u drugom delu. Zasad ponovo upozoravam narodne poslanike koji nisu naučili Poslovnik Narodne skupštine, pročitajte, nije komplikovano i nemojte ovde da govorite suprotno odredbama Poslovnika Narodne skupštine.
Hvala, gospođo Radeta. Gospodin Riza Halimi.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ukratko ću da vas opet podsetim da na našoj predizbornoj kampanji, pošto posle ima neizvesnosti, na predizbornoj kampanji Koalicije Albanaca Preševske doline, mi smo izražavali našu nadu da ćemo u ovom sazivu promeniti situaciju u odnosu na devedesete godine, kada smo takođe imali naše predstavnike, ali da vas podsetim ili informišem bolje, tada nijedan predlog, nijedan amandman u deset godina rada ove skupštine od naših poslanika nije prošao, nije bilo šanse da prođe. Mi smo se nadali da će sad krenuti nabolje, da ćemo imati bolju atmosferu i da ćemo, pored prisustva u radu najvišeg predstavničkog doma jedne države, imati šansu da u jednoj, kako smo govorili, proevropskoj i demokratskoj vladi pokušamo da nešto, ako ne sve, bar deo našeg izbornog programa ostvarimo. Kako stvari stoje, kako se na početku postavlja pozicija i opozicija, u nekim stvarima u jednom kontinuitetu i ne vidim razliku. Kod Ustava je bilo i te kakve homogenizacije. U tom istom nastavku, u ekspozeu aktuelnog predsednika Vlade apsolutno nismo imali ni jednu rečenicu u prilog problematike nacionalnih manjina, o jednoj veoma osetljivoj problematici. Možemo se mi ponašati koliko hoćete po onoj ideološkoj, već odavno poznatoj, da je u ovoj državi pitanje manjina rešeno po najvišim međunarodnim standardima, ali ta praksa znamo kako je prošla i znamo kakvu sudbinu ima. U ovoj situaciji, mi smo one noći, većina predstavnika manjina, glasali za kandidata DS, gospođu Milenu Milošević. Ali, u međuvremenu, sa svim ovim, i Zakon o ministarstvima, i ukidanjem ministarstva manjina, koga imaju skoro sve države u okruženju i ponašanje opet po onoj staroj, kao da se ovde ništa ne dešava, kao da nema nikakvog problema, kao da ćemo kobajagi kroz sva ministarstva rešavati probleme, a iz prakse znam da će teško biti doći kod ministara i da se određene stvari rešavaju, i u tom pogledu u ovim trenucima mislim, kao predstavnik Albanaca sa našeg područja, sa našim programom i našim zahtevima, i to veoma ozbiljnim zahtevima koje smo dostavili Vladi, i ovoj skupštini i svim najvišim organima ove države, još uvek ne vidim neko ozbiljnije raspoloženje da se ti problemi rešavaju. Nažalost, i pored svih kvaliteta predloženog kandidata, u ovim trenucima biću uzdržan, jer ne vidim još uvek puno argumenata da će i ova vlada bolje raditi, prvo u interesu svih građana, a u ovim trenucima nas interesuje situacija u Preševskoj dolini i veoma osetljivi problemi koji su aktuelno veoma prisutni. To je naš stav i smatrao sam potrebnim da vam to iznesem.
Hvala, gospodine Halimi. Sednicu nastavljamo tačno u 15,00 časova. Prvi govornik biće Bajram Omeragić, a drugi gospodin prof. dr Dragoljub Mićunović. [[Posle pauze –15,05]] Gospodo poslanici, predlažem da nastavimo rad. Gospodin Bajram Omeragić.
Zbog svega što smo se dogovarali na sastancima šefova poslaničkih klubova, zaista ne bih oduzimao mnogo vremena. U ime Koalicije Lista za Sandžak želim da kažem da ćemo podržati kandidata za predsednika Narodne skupštine, Olivera Dulića, iz više razloga. Spomenuću samo jedan, on je svojim dosadašnjim političkim radom i onoliko koliko ga poznajemo u političkom životu zaista pokazao da ima izuzetno izgrađen osećaj za dobre međunacionalne odnose, i izuzetno je važno, da iz sredine iz koje dolazi i iz političke grupacije iz koje dolazi, dobijemo predsednika koji će na institucionalizovan način voditi Narodnu skupštinu, da ubrzamo proces evropske integracije i u Koaliciji Lista za Sandžak uvek će imati dobre saradnike.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Mićunović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, taman sam bio spreman da pohvalim gospodina Mrkonjića da je efikasan, što je bilo veoma poželjno, a onda je malo popustio, pa smo onda krenuli u jednu raspravu koja se ne tiče ove tačke dnevnog reda. Prema tome, molio bih vas da svi zajedno ne kršimo Poslovnik. Svi znamo da u članu 103. Poslovnika piše da je poslanik dužan da se drži teme. Ima prilike za sve ove spotove i naše agitacije, ali danas imamo jednu temu, a ta tema je izbor predsednika Narodne skupštine i na to treba da se koncentrišemo. Zbog toga ću reći nekoliko reči o kandidatu za predsednika, neću preterivati u pohvalama, što je inače običaj da se radi. Međutim, reći ću nešto što je važno, što je prećutano, o tome što je on rekao kako misli da radi u ovoj skupštini. Ima jedan program i to je potpuno uobičajeno, normalno svuda u svetu da čovek, pre nego što ga izaberu, kaže - mislim da radim tako i tako. Na tome se nismo u dosadašnjim raspravama zadržavali. Dozvolite mi, prvo, da kažem nekoliko reči o Oliveru Duliću. Imamo pred sobom jednog čoveka koji, pre svega, nije u politici našao jedini spas za svoj život, to uvek cenim, kada čovek ima neku profesiju, a politika je tu, pa će on kasnije biti možda profesionalac. On je lekar i to je jedno zanimanje koje već govori o čoveku, da je to čovek koji je spreman da pomogne čoveku. Cenim tu profesiju i to je ono što ga preporučuje negde u mom fokusu. S druge strane to je, iako mlad čovek, stari član Demokratske stranke. Demokratska stranka ima poverenja u njega i želi u svakom slučaju da u njemu nađe jednog značajnog političara za Srbiju. Oliver Dulić je čovek koji je bio u inostranstvu na specijalizacijama raznim, govori jezike, komunikativan je i poseduje jedan prirodni dar komunikacije i vaspitanja, što nije uvek lako sresti u našoj sredini. Dakle, ne vidim Dulića kao nekog subotičkog lokalnog lidera i da malo prekinemo s tim. Oliver Dulić je rođen u Beogradu, Oliver Dulić je završio Medicinski fakultet u Beogradu, Oliver Dulić radi specijalizaciju u Beogradu, provodio je politički rad u Beogradu. Prema tome, sva ta lokalna razvrstavanja ovde mislim da su bespredmetna. Međutim, mene je više od toga ponukalo da izađem i nešto kažem, ne da bih hvalio Olivera Dulića, jako ga cenim i nepotrebno je da trošim suvišne reči, ponukalo me je ono što je on govorio, kako zamišlja Skupštinu. Problem je, i to vam mogu reći kao neko ko ipak ima iskustva u ovoj saveznoj skupštini najviše, da smo mi strašno mnogo skupštinskog vremena potrošili, za koje smo plaćeni, u propagandu svojih stranaka. To se može smatrati normalnim. Bile su predizborne kampanje i nevolja je jedino u tome što se jezik predizbornih kampanja, koji dozvoljava i tzv. prljave kampanje, prenosio ovde veoma često. Ja sam najveći deo poslaničkog staža od 17 godina proveo kao član opozicije. Moram reći da me nisu štedeli oni koji su sačinjavali većinu poslaničku u to vreme. Nisam im uzvraćao i trudio sam se da sa svojim prijateljima negujemo jedan takav stav. Ovde smo na jednom zajedničkom poslu i zato ću, dozvolite mi, potrošiti nešto malo vremena da kažem kako vidim taj posao i zašto podržavam Dulića na ovom mestu. To je sledeće: mi smo se našli kao izbačeni iz puške u neki višestranački sistem. Odmah da budemo načisto, nije to došlo kao rezultat velikih opozicionih i demokratskih borbi. To mogu reći jer sam učestvovao u tome i mislim da nismo slomili socijalistički poredak, nego da je to bila jedna svetska priča u koju smo došli. Tema je u sledećem, nije dovoljno imati višepartijski sistem, slobodu štampe, da bismo imali demokratiju. To su samo elementarne pretpostavke. Veoma je važno da imamo institucije koje su demokratske i koje funkcionišu onako kako su raspoređene, nezavisno i dostojanstveno. Jedna od tih i prva od tih institucija jeste parlament. Ne možemo da napredujemo i reći ću da nismo napredovali zato što nismo tu prvu instituciju reformisali na pravi i demokratski način. Naravno da je demokratija broj, ko ima većinu, u redu, glasaće se, ali je demokratija i procedura. To je već jedna stvar koja se teže prihvata. Naš problem je sledeći, da li od ovog parlamenta možemo da napravimo nezavisnu ustanovu u odnosu na Vladu? Složiću se sa gospodinom Nikolićem u tome i, naravno, složiću se sa gospodinom Dulićem, koji je to podvukao, i ne vidim da tu ima nekih suprotnosti. Hoćemo da napravimo ovu instituciju tako dostojanstvenu da ne bude protočni bojler vlade. Jedno vreme sam vodio jedan ili dva parlamenta dok se menjala država i znam da je najstrašnije biti predsednik parlamenta kada vam vlada bane sa hrpom zakona po hitnom postupku, pa da onda na njih stavlja amandmane dok traje sednica. Imao sam velike sporove i sukobe zbog toga, rekao sam i to znaju sve moje kolege u Demokratskoj stranci, da ću biti u parlamentu dotle dok ima šanse da se borimo za njegovo dostojanstvo i nezavisnost od vlade. Ali, sve to zavisi od nas. Koliko budemo uspevali da kažemo, da se o ovoj stvari dogovorimo, ona je važna, da vidimo šta možemo da uradimo i da kažemo vladi - to što ste naumili nije najbolje, naši odbori to treba da rade, o tome treba da se vode ozbiljne rasprave. Ono što je rezultat onoga što smo do sada imali po parlamentima, to ne doprinosi reformi ovog parlamenta. Možda stranke tu dobijaju neke poene, učestvuje se u izbornoj kampanji, ali ne verujem da je to prava stvar za skupštinu. Sada je ovde ključno pitanje da li se možemo okupiti oko odbrane dostojanstva parlamenta, kao što treba da bude nezavisno i sudstvo, jer ako to nismo uradili, sva ostala priča svodi se na jednu užasnu borbu za vlast, glasove, a to ništa ne doprinosi građanima. Naš parlament, pošto dolazi iz naroda, treba uvek da ima na umu šta je danas Srbija, kakvo je stanje u Srbiji, da li hoćemo to iskreno da priznamo ili nećemo. Ne vidim nijedan više patriotski stav od stava da se hrabro pogleda i suoči sa tim šta je danas Srbija. Ako to ne uradimo, imaćemo sve ono što smo već jednom videli, a videti to znači videti da je Srbija sa velikim brojem nezaposlenih, sa velikim siromašnim slojevima, sa velikim brojem nepismenih ljudi, da u mnogo čemu, bez obzira na sva naša viđenja istorije, slave i tako dalje, jeste jedna zemlja koja zaostaje za mnogim evropskim zemljama. Ne vidim veći patriotski zadatak svih nas nego da učinimo da ona ne zaostaje, a to znači da moramo mnoge stvari da promenimo i pre svega da promenimo parlament koji će se time baviti. Apelovao bih zbog toga da mi ovu raspravu usmerimo u tom smislu na dobro građana. Nemojte da građani samo pitaju šta rade oni tamo u parlamentu, osim što se međusobno kleveću, pljuju i tako dalje, koje su to naše brige za taj parlament, kako se mi odnosimo prema tim predlozima koji ovde dolaze. Prema tome, pozdravljam ono što je Dulić rekao o parlamentu, one principe koje je ovde izložio. Zalagaću se da parlament bude dostojanstven, ozbiljan i da se pridržavamo Poslovnika, da replika jeste samo onda kada je čovek uvređen ili loše interpretiran, da traje tri minuta, da povreda Poslovnika jeste povreda tek onda kada se ustanovi šta je, pa da se onda glasa da li je povređen Poslovnik ili nije, a da ne bude to izgovor za beskrajnu opstrukciju rada u parlamentu. To je trošenje vremena i narodnog novca. To sve stoji na raspolaganju predsedavajućem. On to može da koristi, da opomene svakoga kada počne lično da vređa, da vrati onoga ko govori na temu i da kaže - izvinite, toliko ste govorili, važi za svakoga jednako i onda je u redu. Pridržavanje Poslovnika jeste naš glavni adut da možemo voditi dobro Skupštinu, a istovremeno zloupotreba Poslovnika jeste nešto najgore što možemo mi da priredimo ovoj skupštini. Pozivam sve ove koji se možda do ovog trenutka nisu odlučili da glasaju za Olivera Dulića da to učine, verujem da nećemo u tom pogledu imati pogrešan izbor. Imali smo jednog kandidata, da ne bi bilo tu raznih spekulacija, taj kandidat nije dobio na izborima u konkurenciji sa gospodinom Nikolićem. Mi smo izašli sa drugim kandidatom i tu nema nikakve ni manipulacije, niti prigovora da je naš prethodni kandidat bio ozbiljan. Svaki koga predloži DS jeste njen ozbiljan kandidat. Hvala.
Hvala, profesore. Po Poslovniku, gospođa Radeta, neka se spremi gospodin Nemanja Šarović.
Dame i gospodo poslanici, meni je ovog momenta postalo jasno zašto je gospodin Mićunović jedini predsednik parlamenta u istoriji višeparlamentarnog sistema u Srbiji, kome je njegova skupštinska većina izglasala da je kršio Poslovnik. On je danas pokazao da i dalje nije naučio Poslovnik Narodne skupštine. Gospodine Mićunoviću, danas sam u prepodnevnom delu govorila nekim mladim narodnim poslanicima, mislim mladim u Skupštini, razumela sam da još uvek nisu naučili Poslovnik, ali sam iznenađena da vi ne znate za članove 100. i 101. Poslovnika Narodne skupštine, i vi ste sasvim izvesno radi javnosti govorili ono malopre što ste govorili, a radi javnosti želim da skrenem pažnju da narodni poslanici, upravo izlazeći na replike, upozoravajući na povredu Poslovnika, govoreći o tačkama dnevnog reda, ulažući amandmane, upravo na taj način narodni poslanici rade posao zbog kojih su ih narod i građani poslali u ove skupštinske klupe. Demagogija je to što vi ovde pokušavate, gospodine Mićunoviću, da budete fini, da kažete da treba da govorimo o temi, kao da smo zaboravili šta je bilo pre nekoliko noći, kada su se vaše kolege iz DS-a i DSS-a za ovom, odnosno za onom govornicom u onoj skupštini, koju ste vi sa vašim prijateljima palili, a i za ovom, kada su se utrkivali u tome ko će više istine da kaže, da li demokrate o DSS-u ili DSS o demokratama, kada su se takmičili u tome ko je veći lopov i kriminalac. Naravno, govorili su istinu i jedni i drugi. Takođe gospodine Mićunoviću, mislite da se ne čuje šta govorite iz klupe. Kada je gospodin Čedomir Jovanović govorio, ne sećam se koja je tačka dnevnog reda bila, o vrednostima je govorio, i kada vam je skrenuo pažnju da ne pričate u klupi, jer ga ometate dok on govori sa ovog mesta, onda ste vi, gospodine Mićunoviću, rekli da vi kao narodni poslanik možete da radite šta god hoćete, da možete da zviždite, da ustajete, da vičete. Dakle, gospodine Mićunoviću, onda to kažite i sa ovog mesta. Istina je da narodni poslanik može da se ponaša kako god misli da treba da se ponaša. (Predsedavajući: Držite se teme, gospođo Radeta, molim vas.) Gospodine predsedavajući, govorim o Poslovniku, povreda Poslovnika, člana 100. i 101. Trebalo je da znate po kom osnovu sam se javila, a kada obrazlažem povredu Poslovnika, onda to mogu kako god hoću, da bih ubedila ovu skupštinsku većinu da u danu za glasanje glasa da li je Poslovnik povređen. Još nešto, gospodine Mićunoviću. Pričate kako ste vi veći deo svog života proveli u opoziciji. Vi ste opozicija bili samo od 1990. do 2000. godine, sve pre i posle toga ste vlast. I u Merdarima ste bili vlast, i posle 2000. godine ste bili vlast, gospodine Mićunoviću.
Gospođica Nataša Jovanović, po Poslovniku, pa gospodin Marković, po Poslovniku.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo poslanici, u nedemokratskoj, samozvanoj Demokratskoj stranci, otac demokrate, kako ga neki nazivaju, ali pogrešno, ne zna Poslovnik. Gospodine Mićunoviću, ovo je sada vama neki kratki čas iz demokratije. Niste trebali nepripremljeni da se javite zato što ste, pored ovoga što je navela gospođa Radeta, danas rekli neistinu, a očigledno je da pored toga što ne znate Poslovnik, da ne znate ni Ustav. Da li ste učestvovali u njenom pisanju? Niste. U odlučivanju? Niste. Po Ustavu Republike Srbije i po članu 27, predsednik Narodne skupštinevrši samo poslove koji su utvrđeni Ustavom i zakonom, dakle, predsedava Narodnom skupštinom, predstavlja je i predsednik Narodne skupštine, a kamoli kandidat za predsednika, nema nikakav svoj ekspoze, ni program, ni pledoaje, kao što ste vi sada pohvalili kandidata za predsednika, gospodina Dulića. To davno vreme je već prošlo, neko vreme iza vas. Mene zaista ne čudi jeste li vi imali dosta egzibicije u vašem životu i o tome je Skupština naširoko i nadugačko raspravljala. Čak se desilo davne 1992. godine da se samo o vama Skupština izjašnjavala i o tome kakve ste vi imali grehe iz mladosti i na kraju, u osam sati uveče, posle završene rasprave, opet se javi koleginica... (Predsedavajući: Držite se teme, Nataša.) Držim se teme, jer je tema gospodin Mićunović, koji ne zna Poslovnik i ne zna Ustav. E da bismo mi mogli da uđemo u raspravu o kandidatu za predsednika, neka vam pomogne gospođa Kolundžija, ona je sada šef poslaničke grupe DS, snaći ćete se do kraja ove rasprave, ali zaista je neprimereno da vi koji slovi za nekoga oca demokratije, kako sada na vas da gledaju vaše mlade kolege. Neko je mogao da pomisli da ste vi stvarno otac demokratije i da vi nešto o tome znate, a u stvari ne znate ,gospodine Mićunoviću, i to je sada vaš problem.
Hvala, gospođice Jovanović. Gospodin Marković. Držite se teme, molim vas. Da vas obavestim da ćemo raditi i posle 18,00 časova, sve dok ovu tačku ne završimo.
Gospodine predsedavajući, plašite vi njih dokle ćemo ostati, srpski radikali su znali i da osvanu kada su bile ove teme na dnevnom redu, prema tome nemojte nam govoriti. Radićemo dok treba da se radi. Gospodin Mićunović nam održi ovde predavanje o demokratiji, o toj istoj demokratiji bih i ja nešto da kažem. U trenutku kada je trebalo da se sastane jutros oko 10,00 sati ova skupština, članovi SRS i građani Zemuna su od te i takve demokratije branili sirotinju u Zemunu. Naime, u jutarnjim časovima su doterali bagere da sklone kioske, od kojih ljudi hrane svoje porodice. Prema tome, gospodine Mićunoviću, rekoste vi, gospodin Dulić je govorio ovde, a ja ću vam pročitati šta je taj isti gospodin Dulić govorio nedavno, skinuta sa sajta, kaže ovako: "Stavovi ne odgovaraju realnoj slici u Vojvodini, ali incidenata ipak ima. I u Briselu ću jasno reći da, ako žele da nam pomognu, onda treba da podrže demokratske procese koji se dešavaju i naglašavaju dobre i pozitivne efekte, jer bi u suprotnom moglo da se desi da im u neko naredno vreme preko puta sede nacionalističke i radikalne snage s kojima će, ako uopšte budu razgovarali, imati sasvim druge teme, a ne evropske integracije." Ovo su reči gospodina Dulića. Da li to gospodin Dulić plaši Brisel SRS ili DSS-om, ili vas iz DS plaši. Vezano za podršku poslanika iz mađarske poslaničke grupe, pitanje glasi: u Skupštini SCG čulo se da je lider SVM Jožef Kasa glavni uzročnik iskrivljene slike i pokušaja internacionalizacije pitanja Mađara u Vojvodini. Da li je to tačno? Dulić kaže u odgovoru: "U ovom trenutku postoje vrlo ozbiljne intervencije, a odnose se na sudske procese koji se vode ne samo protiv gospodina Kase, nego i protiv nekih drugih visokih funkcionera partija nacionalnih zajednica. Međutim, ti ljudi nisu optuženi za krivična dela koja imaju veze s njihovom nacionalnom pripadnošću, već se radi, pre svega, o oblasti privrednog kriminala..." Zatim ga pita novinar: "Da li se ikada desilo da se u takvoj instituciji, kao što je Evropski parlament, raspravlja o incidentima u jednoj državi ukoliko je, po podacima ministra Ljajića, u 2004. godini bilo osam incidenata na štetu Mađara". Gospodin Dulić kaže: ''Nikada itd. Ali, mađarski poslanici se ne usuđuju da pokreću pitanje prava Mađara u Slovačkoj, u Rumuniji, jer su to države sa mnogo većim kredibilitetom. A mi smo slaba država.'' Naravno, ishvaliste vi gospodina Dulića. Sigurno ćete i preglasati poslaničku grupu SRS i izabrati ga. Nahvaliste i njegove stručne kvalitete. A povodom vaših hvalospeva od pre neki dan, vezano za stručne kvalitete ljudi koje ste izabrali, samo nekoliko reči. (Predsedavajući: Vreme.) Dolazi naše vreme, ne brinite. Naime, došao sam do knjige koju je napisala ministar Ana Pešikan, ministar za nauku je napisala knjigu, čiji naslov glasi: "Kako postati i ostati glup". Alal joj naslov.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima gospodin Nemanja Šarović. Neka se pripremi gospođa Gordana Čomić. Da malo razvedrimo atmosferu, naš kolega, poslanik Nedimović dobio je kćerku pre pet minuta. Da mu čestitamo.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista je bilo divno slušati neke moje prethodnike i slušati te njihove navodne lekcije o demokratiji i demokratskim principima. Ono što je jasno i čega mi moramo danas da se podsetimo je upravo to da oni nisu poštovali nijedan od tih demokratskih principa za koje se danas tako zdušno zalažu. Meni je uvek zanimljivo da slušam, i to činim s posebnom pažnjom, diskusije pripadnika nacionalnih manjina. Veoma mi je bila zanimljiva diskusija gospodina Rize Halimija. Vidim da on izuzetno dobro poznaje demokratske principe i da se za njih veoma vatreno zalaže ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ne mogu nikako da odgonetnem pitanje zašto vi, gospodine Rizi Halimi, ne utičete malo da se ti demokratski principi poštuju i tamo gde vi vršite apsolutnu vlast, kao što je na primer u Bujanovcu. Vi ste ovde kritikovali što nijedan amandman nije u prethodnom sazivu ovde izglasan. Postavljam vam pitanje: koliko je dole u lokalnoj skupštini amandmana, koje su podneli odbornici SRS, prihvaćeno. Vi ste ovde, u skladu sa demokratskim procedurama, imali priliku da budete član skupštinskih radnih tela, što je izuzetno dobro, ali evo, ukoliko do sada niste imali, ustupiću vam jedno mesto u jednom od tri odbora u kojima sam član.Siguran sam da u bilo kom odboru da poželite da budete član, poslanička grupa SRS ustupiće vam to jedno mesto. Ali, pitam vas, koliko ste vi mesta ustupili u radnim telima odbornicima SRS. Podsetiću vas da smo mi osvojili čak 75% glasova u sredinama gde većinski živi srpsko stanovništvo. Naravno, ni jedan jedini naš član nije ni u jednom radnom telu i to najbolje govori o tome kako vi shvatate demokratiju na onim mestima gde vi imate priliku da je sprovodite. Juče, to treba da znaju građani, odložena je sednica Skupštine opštine Bujanovac zbog toga što ste nekoliko sati pred sednicom pokušali da podelite materijal, a ono što je na dnevnom redu, to je da se i ono malo direktora, odnosno poslednja dva direktora javnih preduzeća, koja su po nacionalnosti Srbi, nisu pripadnici SRS nego nekih drugih demokratskih stranaka, smeni. Koji su to kriterijumi, jer vi niste ponudili ni jedan jedini kriterijum ili dokaz da oni ne obavljaju na adekvatan način taj svoj posao. Ponavljam, nisu pripadnici SRS nego nekih tzv. demokratskih stranaka. Bilo bi dobro da objasnite i kako se to primenjuje demokratija. Što se tiče izbora gospodina Dulića za mesto predsednika Narodne skupštine, rekao sam i prethodni put da smatram da nije bila korektna politička igra, rekao bih, sa predlaganjem gospođe Milene Milošević. Vi ste, obrazlažući predlog za njen izbor, isto tako lepo govorili o njoj kao što ste govorili i o gospodinu Duliću. Ona je čak imala i nešto dužu demokratiju. Imala je, kako ste nam govorili, i znatno veće iskustvo vezano za vođenje skupština od lokalnih, pa onda, čini mi se, dva mandata je poslanik u republičkom parlamentu, i ono što bi bilo osnovno, to je da ste objasnili odakle u svega nekoliko dana ta promena jer smatram da ste na taj način, pre svega, ponizili i poslanike i Narodnu skupštinu i ovo dvoje ljudi kao kandidate. Trebalo je gospodin Dulić, kada je već uzimao reč, da nam ipak bolje objasni šta je mislio u onim izjavama koje je dao, po meni je svakako najspornija ova gde je rekao da nikada pitanje Kosova i Metohije neće staviti iznad pitanja evropskih integracija, koje je valjda najvažnije pitanje. Smatram da on nema takvu slobodu šta bi njemu možda intimno bilo najdraže i najmilije, to je jedna stvar, ali ovo su neke stvari koje su određene Ustavom, koje su određene zakonom i bilo čije mišljenje, bilo kog od 250 narodnih poslanika, jednostavno tu ne može igrati bilo kakvu ulogu. Činjenica da će neko biti izabran za predsednika Narodne skupštine mora njega obavezati, bez obzira na eventualnestavove njegove poslaničke grupe, da se striktno pridržava ustavnih i zakonskih normi i obaveza koje su mu određene Poslovnikom. Nažalost, uzimanjem reči i izlaganjem tog nekakvog programa mimo Poslovnika o radu on je , mislim, unapred pokazao da će i ubuduće kršiti Poslovnik, sa istom lakoćom sa kojom je to uradio jutros. Čuli smo i da se on obučavao za taj posao koji će raditi, nažalost nismo čuli gde se obučavao, ko ga je obučavao. Vidimo da je član u pojedinim nevladinim organizacijama i dobro bi bilo da znamo već sada unapred kakvi su to odnosi, da li je on njih zadužio, da li su oni njega zadužili i kakav će odnos Narodne skupštine ubuduće biti prema nevladinim organizacijama, imajući u vidu činjenicu da neke od njih rade otvoreno protiv Ustava Republike Srbije, protiv interesa svih građana, čak se zalažu, kao što je Nataša Kandić, otvoreno za priznanje nezavisnosti Kosovu i Metohiji. Taj plan rada, zaista kažem to je veoma čudno, do sada nismo imali sličan predlog, odnosno sličnu priliku da nešto čujemo takvo što u skupštini i bilo bi dobro da vidimo kako on to namerava da promeni odnos Vlade prema poslaniku. Verujem, ubeđen sam u to da to neće biti moguće i da će i u narednom periodu, kao što je slučaj bio i do sada, Vlada apsolutno, u svakoj mogućoj prilici gaziti Parlament, da ćemo opet kada to odgovara Vladi raditi i po hitnom postupku, da će biti objedinjene i po pet, sedam, koliko godje potrebno tačaka dnevnog reda. Imali smo primer da su čak 32 tačke objedinjene, ali naravno to ostaje da se vidi. Ono što je veoma važno pitanje i o čemu bi trebao dase izjasni gospodin Dulić, to je kako će se ponašati ukoliko u skladu sa Poslovnikom i Ustavom stigne na dnevni red predlog za raspravu o poverenju Vladi republike Srbije. Da li će on, u skladu sa onim principima nedemokratskim koje su njegovi prethodnici sprovodili, odbiti da stavi, da li će pristati na ona nemušta objašnjenja da onaj ko nije birao Vladu Republike Srbije ne može ni da raspravlja o njenom poverenju ili će u skladu sa demokratskim principima koji važe u celom civilizovanom svetu, konačno staviti tako nešto na dnevni red i da li ćemo konačno imati priliku, kada za to dođe vreme, odnosno kada takav predlog bude postojao, da konačno i o tom pitanju raspravljamo. Dijagnoza parlamentarizma, koristim izraz gospodina Dulića, i konstataciju da je to državni organ sada sa najmanjim rejtingom, ne mogu prihvatiti iz razloga što je po toj dijagnozi razlog za ovako loš rejting TV prenos. Da li je to najava ukidanja TV prenosa, jer ću vas podsetiti da su nekada TV prenosi bili uslov demokratije i da se parlamentarni život bez njih nije mogao zamisliti. Nažalost, kvazidemokrate su od 2000. godine pa nadalje pokušavale konstantno da ukinu te prenose, nalazile različite izgovore i bilo bi dobro da znamo kakav će stav, eventualno ukoliko bude izabran, gospodina Dulića biti i po tom pitanju. Ono što je bilo veoma uvredljivo za sve poslanike, i u ovom sazivu, i u prethodnim sazivima, to je konstatacija gospodina Dulića da nije postojao dovoljan nivo kulture ovde, odnosno da rasprave nisu bile na dovoljnom kulturološkom nivou i to je zaista apsolutno uvreda i za poslanike iz prethodnog saziva i za ove koji su u ovom sazivu. Čuli smo i to da nivo stručnosti pripadnika stručnih službi nije dovoljan, ispada praktično da ovde ništa ne valja, ne valjaju poslanici, ne valjaju stručne službe, valjda samo pojedinci će ovde valjati. Najavljena je i promena Poslovnika i skraćenje vremena naravno, pretpostavljam, za diskusiju, dalje restrikcije. Podsetiću vas da od 2000. godine pa do dana današnjeg više puta je menjan poslovnik. Svaki put se išlo na dalje ograničavanje poslovnika, na skraćivanje diskusija i na sve žešće kažnjavanje. Naravno, vi možete biti sigurni d nikada nećete uspeti da ometete poslanike SRS da rade svoj posao. Još je jedna stvar bitna, najavili ste kadrovsko jačanje Skupštine. Da li to znači da ćemo sada imati poplavu zapošljavanja kadrova DS, kao što je to bio slučaj nakon 2000. godine, i kada to povežemo sa predlogom zamenika sekretara, gospodina Miloša Todorovića, onda je jasno da vi polako neke ljude koji su obavljali posao za DS i u nevladinim organizacijama, u CESID-u, u RIK-u, polako prevodite u državne organe. Bojim se da će se sa tom praksom nastaviti i ubuduće. Na kraju, zahtevate saradnju, pozvali ste se na toleranciju, ali treba se zapitati da li ste se vi ponašali na taj način na koji predlažete, zahtevate, kako god, da se narodni poslanici ubuduće ponašaju. Da li ste vi sarađivali, jeste li bili tolerantni? Podsetiću samo na jednu vašu izjavu, da će se onaj ko sedne za sto sa predsedavajućim isprljati, da će morati sutra da retušira svoju biografiju i ne znam šta još. Kako ćete vi moći da sednete sada za sto da predsedavate i da pogledate tim ljudima kojima ste takve uvrede izrekli u oči? Vi ste imali pomirljiv ton, kao i vaši prethodnici prethodnih godina, ali siguran sam da će to trajati samo do prve prilike, odnosno do trenutka kada se ukaže potreba da opet povredama i Poslovnika i demokratske procedure izdejstvujete ovde da se sprovede nešto što je poslaničkoj većini bilo neophodno. Još sekund i završavam. Bilo bi dobro da se i poslanička grupa DSS izjasni vezano za ovo pitanje. Nijedan njihov poslanik se nije prijavio za diskusiju. To je ono što bi bilo veoma korektno i politički korektno, što oni u krajnjoj liniji duguju svojim biračima. Mi smo imali već jedanput priliku da čujemo njihovo mišljenje vezano za izbor predsednika Narodne skupštine i bilo bi dobro da to čujemo i ovoga puta. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku, prvo gospodin Rajko Baralić, pa Riza Halimi.
Gospodine Mrkonjiću, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Mićunović je prekršio odredbe člana 101. stav 2. Poslovnika o radu Narodne skupštine, i to ni je prvi put. Samo, ne bih potcenjivao ono što govori gospodin Mićunović. Prošli put je rekao ''ne postoji nijedan šef države koji ne kontroliše službe bezbednosti'', kad ono Boris Tadić kontroliše službe bezbednosti. Dakle, ono što govori gospodin Mićunović očigledno jeste ovde interesantno za građane Srbije i nas zato što su realne posledice. Te zablude da je gospodin Mićunović demokrata je zaista nešto u šta ne veruje niko u Srbiji. Molim vas, gospodine Mićunoviću, da li to pripadate onoj stranci koja je u ovom parlamentu podnela 4.500 amandmana da bi radila opstrukciju donošenja zakona. I vi sada nama govorite da kada mi podnesemo jedan amandman ili ukazujemo na kršenje Poslovnika o radu Narodne skupštine činimo parlamentarnu opstrukciju. Najljubaznije vas molim, nije to najgore što ste vi rekli za ovom govornicom. Vi ste na završnoj konvenciji svoje stranke, kada ste bili kandidat za predsednika države Srbije, rekli sledeće: ''I zbog toga molim sve ljude, i ne samo ljude, već i žene, da glasaju za mene''. Vi, gospodine Mićunoviću, niste smatrali da su žene ljudi? Dakle, to ste rekli. U vezi sa konkretnom situacijom, molim vas, rani radovi gospodina Dulića su ovde poznati. Obrukao se toliko da ga ne može oprati nikakvo izvinjenje. To što je on ovde uradio pre nekoliko dana nije uradio nikad niko u ovom parlamentu. Nikakva vaša dodatna interpretacija ovoga šta je pesnik hteo da kaže nije dovoljna. Rekao je gospodin Dulić nešto, prošli put sam rekao da je to politička segregacija, a to može da ima teži naziv. To jeste jezik mržnje. Ali, imaće gospodin Dulić da natenane ovde uči od gospodina Mrkonjića i od drugih koji su sada u predsedništvu ovog parlamenta i da time dopuni svoju biografiju, da ne bude takva kakva jeste danas. Ne obećava to što je gospodin Dulić, kandidat za predsednika Narodne skupštine, rekao ono što je rekao, izvinjavajući se jutros. To obeshrabruje sve narodne poslanike. Gospodine Mićunoviću, mi ne rizikujemo time što se ovde obraćamo pred biračkim telom Demokratske stranke. Naš posao nije da vas fasciniramo. Nemam nikakvu iluziju s tim u vezi. Mi se obraćamo nekoj drugoj ciljnoj grupi, a ne onima koji za vas glasaju. Nemojte vi da se brinete da li mi na taj način kompromitujemo svoju političku poziciju. Uostalom, vi imate šefa poslaničke grupe koji ima dobru komunističku i socijalističku praksu i moći će da prenese stečena znanja na mestima izvršnih sekretara za kulturu i na drugim pozicijama, tako da verujem ubuduće nećete više grešiti. Nije sramota da to priznate.
Molim vas Rajko, vreme. Hvala. Ima reč gospodin Riza Halimi, pa gospodin Batić, pa gospodin Vučić, po Poslovniku.
Dame i gospodo poslanici, mislim da je bilo prošle nedelje, gospodin Šarović ili neko drugi od njegovih kolega izneli su niz nepreciznosti, netačnosti, čak dezinformacija o Bujanovcu. Šta je tamo bilo? Da su 2002. godine Albanci manipulacijama preuzeli vlast, u smislu da je nijansa bila da je bilo više glasova. Posle sam izneo tačne podatke da Albanaca u Bujanovcu ima oko 55%, Srba ima 32%, 10% Roma i ostalih. Čudno je uopšte kako neko postavlja pitanje otkuda Albanci 2002. godine u proporcionalnom sistemu preuzeli vlast. Pošto je izneto i niz drugih netačnosti, kao ono da se reka Pčinja sliva u Moravu, to nisam ozbiljno shvatio i nisam replicirao i tražio povredu Poslovnika. Ovo ponavljanje sada više nema smisla. To su stvarno netačnosti. Nema uopšte problema oko rada u odborima, u radnim telima Skupštine. Jedan odbornik radikal učestvuje u Preševu u svim radnim telima u Skupštini, bez ikakvih problema. U Bujanovcu je ista situacija. Što se tiče vlasti, nabrojao bih: finansije i ekonomija - jedan; pravobranilaštvo - dva, i opšta administracija - vode kadrovi Srbi, u administraciji Bujanovca. Zatim, javna institucija za sport, aktuelni je direktor Srbin. Takođe je u obdaništu direktor Srbin. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Tačno je.) Nije tačno. Apsolutno nije tačno. Proverite, sa terena ne dobijate valjane podatke. Molim vas, proverite. Ipak, poštujte ovaj dom, jer mora istina da se kaže. Znači, nastavljam, institucija za sport i rekreaciju vodi kadar od strane da li DS-a ili DSS-a, uglavnom Srbin. Zatim, obdanište takođe vodi kadar Srbin i to je ta situacija trenutno u Bujanovcu. Otkud toliko neistina u jednoj lavini, bez potreba, da se manipuliše netačnim podacima? Činjenica je da su tu radikali u manjini, a ne u većini, kako je u toku jedne diskusije takođe ovde bilo izrečeno. (Željka Radeta, sa mesta: Neko laže) Kako, bre, je l' vama jasno da 55% Albanaca ima u Skupštini Bujanovca, a od 41 odbornika 22 odbornika su Albanci i čine apsolutnu većinu. To je činjenica. Vama ta matematika izgleda razumna ili tražite višu matematiku, imaginarnu, kompleksnu matematiku? Dobro, vaša stvar. Nego, nastavljam. Što se tiče radnih tela ovde, Grupa manjina po proporciji treba da ima između 11 i 12 radnih tela učešće, a ne u onih pet, kako je dato od strane stručne službe. Ako to bude ispoštovano, neće biti potrebe bilo koja druga stranka, pa taman posla Radikalna, da mi posudi bilo koje mesto. Hvala.
Hvala, gospodine Halimi. Gospodin Batić, pa gospodin Vučić, pa gospodin Obradović, pa repliku gospodin Šarović. Pretpostavljam da će najzad i gospođa Čović dobiti reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, od nekoliko poslanika iz redova parlamentarne većine čuli smo apel da i poslanici opozicije glasaju za njihovog kandidata za predsednika parlamenta. To mi zvuči kao nekakvo lamentiranje za vremenima jednopartijske države, to je sindrom bratstva i jedinstva i on očito ponovo vaskrsava u ovom parlamentu. I još da pomenete društvenu svojinu, samoupravljanje i nesvrstane, pa da se vratimo u prošlost. Kao poslanik Demohrišćanske stranke Srbije, u okviru poslaničke grupe LDP, po definiciji opozicije i po definiciji višestranačja i parlamentarne demokratije glasaću protiv izbora gospodina Dulića za predsednika parlamenta, jer podsećam da je zadatak opozicije da bude korektiv vlasti. Formirali ste parlamentarnu većinu. Znamo svi na koji način. Vi ste odgovorni za maratonske sednice, za ponovni izbor predsednika parlamenta, pa ćemo imati ponovni izbor sekretara. Vi za to snosite odgovornost. Sve se nekako događa u nekim kasnim, noćnim satima. Maltretirate narodne poslanike, maltretirate građane Srbije. U ponoć se bira Vlada. U neko gluva doba noći bira se predsednik parlamenta. Verovatno će se i u ovom ponovnom izboru to dogoditi. Dakle, to je vaša odgovornost. Kakva je sloga, pak, unutar parlamentarne većine? Videli smo jutros, prilikom izglasavanja dnevnog reda. Za predlog Vlade svi su glasali protiv. Za predlog jedne poslaničke grupe u okviru parlamentarne većine, druge dve su glasale protiv. To je vaše jedinstvo. Za gospodina Dulića smo čuli da nije opterećen hipotekama prošlosti i da je to razlog zašto je predložen za kandidata. Znači li to da su poslanici, drugi poslanici parlamentarne grupe iz koje dolazi, opterećeni hipotekama prošlosti i kojim to hipotekama? Kaže se da se zalaže za evropske integracije. Pa valjda se svi normalni, koji imaju neku viziju evropske Srbije, za to zalažu?! Rečeno je i da je osećajan, to je vrlo važan kvalifikativ za izbor predsednika parlamenta. Sam gospodin Dulić je rekao da on želi da vrati dostojanstvo, da želi da se podigne rejting ili nivo parlamenta, jer je sada na izuzetno niskom nivou. Onda morate na tome da poradite unutar svoje poslaničke grupe. Nismo mi pominjali helanke, ne znam, najlon čarape. Nismo mi pokazivali knjigu koja nosi naslov "Kurva del Ponte i kurva del Koštunica". To su činili poslanici iz vaše poslaničke grupe i na taj način srozavali nivo i dostojanstvo parlamenta. Gospodin Dulić je takođe napravio par aluzija. Jednu na izmene Poslovnika i to na uštrb parlamenta i narodnih poslanika, favorizujući Vladu. Druga je aluzija na moguće ukidanje televizijskih prenosa. To su opasne aluzije. A kako ćemo se ubuduće ponašati u odnosu na, pretpostavljam, novoizabranog predsednika parlamenta zavisi od njegovog odnosa prema više aktuelnih tema, od kojih, da pomenem, recimo pitanje lustracije, otvaranje tajnih dosijea, izglasavanje nepoverenja pojedinim članovima Vlade, formiranja anketnih odbora za, recimo, kiparske pare, u koje je umešan jedan od aktuelnih ministara, do guše, a umesto da bude u zatvoru on je opet ministar, do, recimo, anketnog odbora za razjašnjavanje tragedije i ubistva gardista na Topčideru. Hvala.
Gospodin Vučić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo više puta u sazivu ovog parlamenta imali priliku da se suočavamo sa neverovatnim stvarima i kao poslanici najveće poslaničke grupe trpeli smo najgore moguće napade. I ne smeta nam kada to dolazi od pojedinih medija i ljudi koji nisu poslanici, i ne možemo u Narodnoj skupštini mi da govorimo kako je moguće da nacističke izjave da jedan novinar B 92, gostujući u emisiji kod Olje Bećković, pa joj smeta što je na proporcionalnoj listi SRS jedan Arapin, pošto nije znao, jer nikada ne bi glasao za nekoga arapskog porekla ili ne znam šta, kao da je tobož glasao za SRS. Da je to rekao neko od radikala, verovatno bi bio proglašen za Hitlerovog sledbenika. Za ovog nesrećnika, koji je prototip te lopovske. kriminalizovane kuće, to je u redu da to kaže, a o tom susretu malo kasnije, gospodine Todoroviću, ko je sve na spisku i koliko para od koga je uzeo i da ne brinete. Dakle, imamo kompletnu dokumentaciju ko je koliko novca u toku ratnih godina uzimao od različitih firmi, ali o tome ću u toku diskusije. Razumem da postoje ljudi koji su spremni da svojim nacističkim ispadima u javnosti jasno prikazuju svoju demokratsku strukturu. Razumem da za 250 evra i tanjir kupusa sa kolenicom, novinar NIN-a Radmila Stanković izađe na tu televiziju i kaže, ona ne zna i kako, ali je načula da su radikali valjda dobili pare da bi pustili da se Vlada formira ili ne znam šta. Mnogo su platili tih 250 evra, ti koji su dali, mogli su i za 150, neka mi veruju na reč. Govorim o plaćanju informacija, dakle, i o tanjiru kupusa. Što se tiče tih gluposti i svega što se dešava u parlamentu, gde se takođe pravim hitlerovskim pristupom pokušava reći da postoje neki koji su iber ales i neki koji su ispod svih. Moram da kažem da je to krajnje neprimereno, tako se ponašao gospodin Dulić, i u ovom parlamentu i van njega, tako se njegov mentor, Sonja Liht, ponašala, hvaleći gospodina Dulića, na istoj lopovskoj i kriminalizovanoj televiziji, koja je opljačkala državu Srbiju za više miliona evra. I građane Srbije, svakog građanina Srbije je ta televizija opljačkala za ko zna koliko evra, ali najmanje za 10 miliona evra, prema našoj računici. Ustanovićete posle kako su i na posredne načine pljačkali građane Srbije. Dakle, nevezano za to moram da kažem da ne možemo da dozvolimo da bilo ko, ni Oliver Dulić, niti bilo ko drugi nam drži lekcije o tome ko će, kako i kada da diže glavu u Srbiji. Nažalost, vi ste gospodine Duliću i vaša stranka zaslužni što su kriminalci podigli glavu u Srbiji, a što su pošteni ljudi spustili glavu u Srbiji. Ne da vama smeta to što je najveći deo Srbije podigao glavu zato što je Tomislav Nikolić postao predsednik Skupštine ili zato što će neko biti, kako ono rekoste, upljuvan, ako sedne pored gospođice Jovanović, Mrkonjića i Radojka Obradovića. Ko to, gospodine Duliću? Da li ste vi to lepši? Pametniji? Bolji u nečemu od njih? Da li je to neka viša rasistička teorija? (Predsedavajući: Vreme.) Hvala vam, gospodine Mrkonjiću, samo želim da vam ukažem na to da te vaše rasističke teorije možete na kursevima Sonje Liht da primenjujete, na poslanicima SRS ne možete i nećete, na građanima Srbije takođe. Samo se vi dogovarajte. Ima još jedna stvar, završavam gospodine Mrkonjiću, žao mi je što niko drugi do sada na to nije ukazao i zanimljivo mi je da niko to nije primetio. Naime, u jednoj emisiji, pre nekoliko dana, a o tome sam već govorio, čudi me da se gospodine Dulićuna to niste osvrnuli, kada je izabran gospodin Nikolić, Sonja Liht je rekla na toj lopovskoj i kriminalizovanoj televiziji, koja je otela više miliona evra od građana Srbije, B 92 je u pitanju, Sonja Liht je rekla sledeće, zamislite dokle je to došlo, došlo je dotle da su moji prijatelji, poznanici, rekli šefu tamo nekom na Urgentnom centru, da ne bi smelo i ne bi trebalo da prima radikale kao pacijente i da ne bi trebalo da ih leči. Doslovce. Gospodine Duliću, pošto ste vi njen učenik, vas pitam, da li je to ono što vi nudite građanima Srbije? Da li je to ono što vi hoćete da kažete da je budućnost Srbije? Nemam ništa protiv. Neću da vam govorim ni šta je, ni šta mislim o Sonji Liht, mislim da je ona veoma ozbiljna za ono što radi. Ne znam kako joj je to izletelo. Očekivao sam osudu sa vaše strane takvih stvari. Nešto da vam kažem, jedva čekam da vidim ko će bilo kome iz moje familije da kaže - neću da te pregledam. Čekam da vas vidim ko će da mi kaže, neću da ti primim sina ili ćerku...
Neće niko, gospodine Vučiću, molim vas, vreme.
Neće niko, gospodine Mrkonjiću, to ste u pravu, jedva čekam da ih vidim, nego su hrabri na televiziji kada nema ko da im odgovori, a inače manji su od makovog zrna kada tako nešto treba da sprovedu u delo. Takvi treba da budete i u Narodnoj skupštini uvek, ali i van Narodne skupštine, a ne samo kada nema nikoga da vam odgovori.
Hvala, gospodine Vučiću. Reč ima Žarko Obradović, po Poslovniku, pa gospodin Šarović repliku i nadam se najzad gospođa Čomić, da dobije žena reč.
Hvala, gospodine predsedniče. Da bi građani Republike Srbije znali o čemu se radi i zbog čega su, bar neki od nas narodnih poslanika, zainteresovani za ovo što se zbiva u Bujanovcu, mislim da je kolega Šarović to pomenuo, a inače je reč i u vezi je sa odredbom 225. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Više dnevnih novina, gospodine Halimi, danas je objavilo informaciju da je jedan broj odbornika napustio juče sednicu lokalnog parlamenta '' zbog neslaganja sa smenom dvojice direktora srpske nacionalnosti u javnim preduzećima Sportski centar Mladost i turističkoj organizaciji u tom mestu. Direktori tih ustanova jedini su direktori srpske nacionalnosti od sedam direktora javnih preduzeća u bujanovačkoj opštini. Direktori su do sada promenjeni u pet javnih preduzeća: Komunalcu, Dečijem vrtiću, Direkciji za izgradnju Bujanovca, sportskoj hali, Javnoj ustanovi Domu kulture i JP RTV Bujanovac, i svi su Albanci.'' Biće zanimljivo čuti da znate šta je povod za jedan deo diskusija, tako da ćemo biti u situaciji da čujemo i da se potvrdi tačnost onoga što ste rekli ili onog što su objavile novine. Kada je reč o matematici, treba reći da je matematika proleća 2002. godine bila vrlo zanimljiva stvar, jer je kao priprema održavanja prvih lokalnih izbora posle tzv. demokratskih promena u Srbiji, lokalnih izbora u ovim trima opštinama, bio menjan zakon da bi se stvorili uslovi da se što više pripadnika albanske manjine prijavi da učestvuje u lokalnim izborima. Zakon je menjan na način da je skraćen rok dužine boravka u tim opštinama, ono prebivalište, čime bi se stvorili uslovi da neko glasa. Inače mi socijalisti smo tada govorili o toj temi i isticali neverovatne slučajeve, da je bilo takvih primera registrovanja birača da je, primera radi, na jednoj stambenoj jedinici, jednoj adresi veličine 20 kvadratnih metara i da je bilo prijavljeno po 30 i više osoba sa mestom stanovanja, i svi su oni, naravno, kasnije učestvovali u izborima i odjedanput se stvorila ta većina o kojoj sada gospodin Halimi govori kao nešto što je apsolutno tačno i niko ne treba da to dovodi u pitanje. Hvala.
Gospodin Riza Halimi po Poslovniku, pa gospodin Šarović. Izvolite gospodine Šaroviću
Gospodin Riza Halimi je konačno počeo da poštuje demokratske principe i nadam se da će to početi da primenjuje u Bujanovcu. Naime, gospodine Halimi, vezano za te izbore 2000. godine, mogla bi gospođa Kolundžija da posvedoči o tome. Najpre, koliko je ljudi neposredno pred izbore upisano, znači glasača, u albanskim sredinama, koliko ih je upisano u biračke spiskove. Druga stvar, koliko ih je upisano onih koji žive na teritoriji KiM. Na izborima, koji su održani 2006. godine, autobusima su sa teritorije KiM dovoženi ljudi koji su glasali i odmah nakon toga su se vraćali. Treća stvar, koliko ljudi je upisano u biračke spiskove suprotno zakonu, bez jedinstvenog matičnog broja građana, samo ime i prezime. Vi znate da na osnovu toga niko ne može da bude upisan u birački spisak, i da se bez matičnog broja, samo na osnovu imena i prezimena, ne može utvrditi identitet. Sledeća stvar, nesporno je da je u skupštinskom materijalu za sednicu skupštine opštine predložena smena direktora Javnog preduzeća Turističke organizacije i Javnog preduzeća Sportski centar. Pričali ste o demokratskim principima i o procentu učešća vaše partije u skupštinskim odborima. Kažete 55% je Albanaca upisano u birački spisak u Bujanovcu. Srba je 30 i par posto, tako ste rekli, i to nije sporno. SRS je osvojila 30% mandata, 12 mandata imamo. Pitam vas, koliko mesta ste u radnim telima SO Bujanovac, shodno tim demokratskim principima za koje se tako vatreno zalažete, dali pripadnicima SRS; nijedno, i to je činjenica. Dakle, bez obzira na to, mi se iskreno i dalje zalažemo za demokratske principe i smatramo da vam treba omogućiti što šire učešće u odborima ovde u republičkom parlamentu, ali isto tako tražimo da barem minimum tih demokratskih principa poštujete i tamo gde ste većina. Druga stvar, vi ste govorili o institucijama koje ne kontrolišete i institucijama koje kontrolišete, pojavila se informacija da ste vi dobili obećanje od gospodina Tadića i od gospodina Koštunice da ćete u narednom periodu dobiti i mesto predsednika Opštinskog suda, i da ćete dobiti mesto načelnika policije. Bilo bi dobro da se izjasnite da li je to istina ili nije, a naravno videćemo narednih dana i meseci šta će se dešavati. Hvala vam.
Hvala vam, gospodine Šaroviću. Gospodin Riza Halimi, ali dajte da se držimo dnevnog reda.
Opet oko izbora. Ako je nekome nostalgija da se vrati vreme SPS-ovog režima do 2000, ne govorim samo o periodu jednopartijskog sistema, nego o višestranačkom, u kojem smo mi od 1992. pa sve do 2002. uspevali od 41 mesta u lokalnoj skupštini u Bujanovcu maksimum da imamo 12, jer po većinskom sistemu su manipulisane izborne jedinice da su Albanci sa 2000 glasova birali jednog odbornika, a Srbi sa 100 ili 200. Zato su manjine činile većinu u Skupštini u Bujanovcu, a u javnom životu Albanaca nije bilo. Nije tačno da je bilo potrebe 2002. godine da se bilo koja manipulacija izvrši jer, moliću vas lepo, idem redom, pre 2002. godine, po važećim propisima za popis stanovništva, Albanci su činili u Bujanovcu 61%. Ovo smanjenje na 55%, to je zbog smanjenja svih manjina u Srbiji. Vi znate zbog čega. Evo, da vam kažem. Razlog je sledeći. Po novom popisu, gospodine Vučiću, po normama Evrope prihvaćen je, kažu, princip da se ne računa kao rezidentni stanovnik onaj stanovnik koji boravi u inostranstvu više od godinu dana. Po tom principu Bujanovcu oko 10.000 ljudi nije uračunato, Opštinska izborna komisija u Preševu je izbrojala 48.000 stanovnika, u Bujanovcu 54.000. Ali, kada je Zavod za statistiku dao svoje podatke, na osnovu tog principa koji je maločas pomenut, da ljudi koji borave u inostranstvu, koji rade u Švajcarskoj i u Nemačkoj, oni su naši građani, oni su na biračkim spiskovima i Preševa i Bujanovca, sačekajte ljudi, samo da objasnim, po tom principu, koji važi izgleda po svim normama Evropske zajednice [[Dobacivanje iz sale: Koji zakon?]] Zakon o popisu.
Gospodine Riza Halimi, molim vas, završavajte i nemojte diskutovati sa poslanicima.
Molim vas, pročitajte, pogledajte. Na osnovu toga u Bujanovcu sa 61% Albanaca, odnosno 54.000 stanovnika, trenutno službeno je 45.000 stanovnika. Ali, opet naglašavam da većinu i sa takvim principom većinu čine Albanci sa 55% stanovništva. I onda po čemu je trebalo, gospodine Obradoviću, vi ste vodili lokalnu samoupravu, gde ima logike, gde ima potrebe za manipulacijom, ako neko čini apsolutnu i ubedljivu većinu u jednoj sredini. A da su Albanci, u ovom slučaju Partija za demokratsko delovanje, i u okviru diskriminatorskih odredbi učestvovali na izborima, mi smo učestvovali 2002. godine i nije bilo potrebe da bilo ko pomogne manipulacijama...
Dobro je, gospodine Halimi, lepo ste objasnili.
Apsolutno je netačno da je u obdaništu juče smenjen direktor, netačno je da je u Agenciji za turizam smenjen direktor i netačno je da je smenjen direktor Sportskog centra. To su novinarske izmišljotine. Ovo pitanje vam postavljam - koliko ima rukovodilaca Albanaca u državnim organima i koliko ima Albanaca u državnim organima? Na graničnom prelazu kod Preševa, sa 90% Albanaca, nema nijednog zaposlenog.
Hvala vam, gospodine Halimi. Reč ima gospodin Aleksandar Vučić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, znam da ima nekih, a nije gospodin Halimi od tih da ne mislite da sam želeo slučajno da ga uvredim, koji u popodnevnim satima nisu sposobni za rad u Skupštini. Tačno znamo ko su ti poslanici uvek u svakom sazivu. Gospodin Halimi je veoma sposoban. Gospodine Halimi, vi ne odgovoriste na pitanje kako je moguće da 30% onih koji su dobili glasove građana Bujanovca ne budu zastupljeni u odborima, radnim telima SO Bujanovac. Sve ste nam ovde napričali, od toga ste pobegli, na to niste odgovorili. Zato, gospodine Halimi, jer predstavnika SRS nema u odborima i nemojte nama da pričate o demokratiji, nego to pričajte ovima vašima, s kojima se dogovarate gde ćete kog direktora da im postavite, iako ne mogu da dobiju nijedan srpski glas. Gospodine Halimi, na poslednjim izborima za gradonačelnika Bujanovca kandidat SRS Stojmenović Ceke je dobio 46% glasova u drugom izbornom krugu. Dobio bi i u prvom znatno više od 40% da neke druge stranke, sve ostale, 12 njih, nisu mislile da mogu da imaju boljeg kandidata, pa tih 12 stranaka dobilo 10 puta manje glasova od kandidata SRS. Ali on je dobio 46% glasova, blizu 47. Na sve to vi niste bili dovoljno razumni da poštujete institucije i volju građana Bujanovca srpske nacionalnosti i da kažete - evo, daćemo ovim ljudima da učestvuju u odborima srazmerno političkoj volji građana Bujanovca. Na to nemate odgovor. Vi ovde pričate o nekim prošlim vremenima. O kom zakonu pričate? O Zakonu o popisu? To nigde ne piše u Zakonu o popisu. Donesite zakon o popisu, nigde to ne piše, izmislili ste na licu mesta, gospodine Halimi. To piše u propisima EU, ali mi nećemo takve rasističke zakone da prihvatamo, mi ćemo demokratske zakone, gospodine Halimi. To piše tamo gde nas vi i u Atlantik vodite, zajedno sa ovim vašima. Ali to nema veze sa SRS i sa Srbima uopšte. U srpskom Zakonu o popisu ništa slično ne piše i nemojte da izmišljate. Dogodila se druga manipulacija 2002. godine, dogodilo se to da su vam upisivani oni koji uopšte nemaju prebivalište, ni boravište na teritoriji bujanovačke i preševske opštine i opštine Medveđa, koja nikakve veze sa Bujanovcem i Preševom nema, ne znam iz kog razloga je trpate, niti imate bilo kakvu većinu u Medveđi, ali eto, nešto vam se svidelo da pominjete i treću opštinu, iz meni neznanog razloga. Nije ni važno u krajnjoj liniji. Na sve to nam vi, gospodine Halimi, saopštavate - e, neko je nama uzeo birače. Nije tačno, upisao ih je Nebojša Čović koliko god mu je trebalo, koliko god vam je trebalo do jedan posle ponoći se glasalo, gospodine Halimi, da biste vi imali većinu, do jedan posle ponoći da bi vlast otišla iz srpskih ruku i da bi prešla u vaše ruke. Do jedan po ponoći nisu zatvarana biračka mesta u albanskim mestima, upisivan ko je stigao, od Srba pola nije smelo ni da dođe na ta biračka mesta. Ko god je smeo, bio je izložen najgorem mogućem pritisku. Tako stvari objektivno stoje. Što se nas tiče, gospodine Halimi, sve institucije poštujemo, šta god tražite od SRS. Tomislav Nikolić kao predsednik Skupštine svima je rekao - šta god traže predstavnici manjina, dobiće. Hoćete potpredsednika Skupštine, hoćete odbore, šta hoćete od nas u SRS, dobićete. A vi, gospodine Halimi, za 47% ljudi koji su bili za Stojmenovića, koji su bili za SRS, nemate ni jedno mesto u odboru, zato što vi gledate kako i na koji način da sve učinite i protiv SRS, a nadam se, želeo bih da verujem, iako se plašim da nisam u pravu, da ne želite to, treba da se stidite sa tim, vreme je, da to ne činite protiv Srbije, gospodine Halimi. Nadam se da one priče sa zastavama i sve što se dešavalo sa srpskim zastavama su slučajnost. Nadam se da vam se to ubuduće neće dešavati. Nemojte da smetnete s uma, koliko god vas štitili ovi vaši partneri iz DS i nekih drugih stranaka, koji isto kao vi misle, svejedno čije je to i kome to pripada, ne zaboravite, Bujanovac, Preševo, ali i Priština, da vas obavestim, i Peć, i Prizren su bili i ostali Srbija. Hvala.
Hvala, gospodine Vučiću. Gospodin Žarko Obradović, pa Riza Halimi, po Poslovniku.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodin Halimi nije objasnio ni meni, kao ni gospodinu Vučiću, neke stavove izrečene za ovom govornicom, odakle 2002. godine 30 ljudi prijavljenih na adresi čija je površina 20 metara kvadratnih. Činjenica je da je menjan zakon i dužina prebivališta kao uslov da bi se moglo plaćati na lokalnim izborima, činjenica je, gospodine Halimi, to se ne može pobiti. Činjenica je da je mnogo ljudi devedesetih godina otišlo iz Preševa, iz Bujanovca, neki od njih i na prostor Kosova i Metohije, što je vrlo zanimljivo, jer je bila druga teza da je na Kosovu i Metohiji jako teško, opasno živeti, zbog događaja koji su bili na Kosovu i Metohiji. Postavlja se pitanje da li su oni išli iz razloga bezbednosti ili su tamo tražili nešto drugo. Činjenica je da je u znatnoj meri promenjena etnička struktura 2002. godine. Istine radi, treba reći da popis 2001. godine u ovim opštinama nije mogao biti obavljen i to je, naravno, iskorišćeno 2002. godine u lokalnim izborima da bi se značajno povećalo učešće pripadnika albanske manjinske zajednice. Treba još nešto reći, kad već pominjete gde, šta, kako i slično, treba reći građanima Republike Srbije ono što se retko može čuti, a činjenica je, i za neko prošlo vreme, komunističko, pripadnik albanske manjinske zajednice je bio član Predsedništva kolektivnog šefa države. Imali smo prvi univerzitet na manjinskom jeziku u svetu, pa je sve to bilo malo, zato pošto postoje politički interesi i ciljevi koji su objektivno protiv države. Hvala vam.
Hvala. Riza Halimi, po Poslovniku. Molim vas da ovo bude poslednje javljanje.
Hteo sam maločas da objasnim zašto su dolazili sa Kosova. To su izbeglice, to su ljudi koji su u toku rata napustili svoje kuće, svoja obdaništa, bilo koji termin upotrebite, da li su u izgnanstvu ili su najureni, ali uglavnom, kada je vojska i policija sa Kosova premeštena u Kopnenu zonu. Kopnena zona se očistila i u Medveđi, i u Bujanovcu, i u Preševu manje, ali tu imamo oko 10 hiljada ljudi koji iz tog vremena nisu vraćeni, a nalaze se na Kosovu. Ti ljudi su na biračkim spiskovima, to može da se proveri. Gospođa koja vodi te spiskove je srpske nacionalnosti u Bujanovcu. Proverite da su ti ljudi na biračkim spiskovima otkad su napunili 18 godina, a to što ih nema sada, to je situacija iz 1999. godine, pa do oružanih okršaja 2001. godine. Sad vas pitam - ko želi da brani pravo na glas onima? Ako se sećate, na prvim izborima za parlament Kosova učestvuju raseljena i iseljena lica po svim centrima u Srbiji i dobili su negde 12 ili 13 mimo onih obezbeđenih 10 mesta u parlamentu Kosova. Oni su na izborima učestvovali na licu mesta u Kraljevu, u Beogradu, a ovde to nije, ni pored toga što smo i od OEBS-a, i od Vlade tražili, omogućeno da glasaju tamo gde se trenutno nalaze, pa su organizovani autobusima da glasaju i 2002. i 2005. godine. Opet ponavljam ovo, tačan je podatak da u Preševu ima jedan odbornik radikal uključen u rad svih odbora, a u Bujanovcu do sada nije bilo pismenog zahteva SRS. Nekoliko je razgovora bilo na tu temu, međutim vaš odbor u Bujanovcu još uvek nije dostavio pismeni predlog o kandidatima Radikalne stranke za sve odbore, inače je obezbeđeno po dva mesta za Radikalnu stranku. To je istina. (Predsedavajući: Dobro je, gospodine Halimi, privodite kraju.) Opet vas pozivam, kao što se ovde zalažete da budu Srbi u lokalnoj samoupravi proporcionalno zastupljeni, dajte, gospodo, založite se da i Albanaca ima u državnim organima, a državni organi su vam očišćeni u Bujanovcu, nema Albanaca ... (Predsedavajući: Hvala, gospodine Halimi.) ... samo po jedan primerak tu i tamo se nalazi, a na mestu rukovodioca nema. Dajte, malo se brinite i oko toga, radikali, ako mislite da se zalažete za manjine.
Hvala. Izvolite, gospodin Šarović, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici i najviše gospodine Rizo Halimi, veoma dobro znate na koji način učestvuje taj jedan jedini odbornik srpske nacionalnosti u Skupštini opštine Preševo, a to je gospodin Vlastimir Jovanović, znate veoma dobro kolikim je pretnjama bio izložen zbog činjenice da je na reveru nosio bedž sa likom Vojislava Šešelja. Toliko što se tiče demokratije u Preševu i nije tačno da učestvuje u svim odborima. Što se tiče situacije u Bujanovcu, kažete da ste imali ne znam kakvih primedbi na izborni proces, ali setićete se da su čak i na ovim poslednjim lokalnim izborima najveći problemi bili upravo u onim sredinama u kojima isključivo Albanci žive. Recite nam, gospodine Halimi, a vrlo se dobro zna i mogu ime da vam kažem, ko je na biračkom mestu u Končulju lomio kutije, da to nije bio neko iz SRS ili je to bio neko iz vaše stranke, gospodine Riza Halimi. Prvo ste tvrdili kako postoje uključeni članovi SRS u odborima, što nije tačno, nema ni jednog, iako imamo 12 odbornika. Druga stvar, sada ste izrekli neistinu da nije nikada dostavljen pismeni predlog. Dostavljen je pismeni predlog onda kada je formirana Skupština opštine Bujanovac i ponovo je dostavljena pred ovu sednicu Skupštine opštine, ali vi ponovo odbijate da prihvatite te demokratske principe i omogućite odbornicima SRS da učestvuju u radu ovih skupštinskih odbora. Naravno, mi vas pozivamo i sada da se konačno odreknete tog nedemokratskog načina ponašanja. Mi se na vas ne ljutimo, tamo se još uvek razvija demokratija, ali izvolite pa pokažite sada dobru volju, nemojte smenjivati direktore javnih preduzeća i konačno omogućite predstavnicima SRS i drugih stranaka, koje imaju svoje predstavnike, dakle, govorim o nealbanskim predstavnicima, da konačno učestvuju u radu odbora u Skupštini opštine Bujanovac.
Gospođa Gordana Čomić, a neka se pripremi gospodin Milisav Petronijević.
Dame i gospodo, moj prilog glasu za Olivera Dulića biće podeljen u dva kratka dela. Jedan je kontekst u kome se odvija ova skupština, a drugo ustavni osnov za ono što mi radimo i za izbor kandidata Olivera Dulića za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Kontekst je, većina od vas sa mnom deli te informacije da je relativno neuobičajeno da se i na prethodnoj sednici Skupštine, na kojoj smo birali predsednika, i na ovoj o predsedniku Skupštine, vodi rasprava i to sa ovolikom strašću, skretanjima sa teme, sa političkom odlučnošću da se najmanje svi zajedno bavimo izborom predsednika Skupštine. Ponavljam, ovo je neuobičajeno za parlamente, ali naš parlament to proživljava i na sednici na kojoj smo birali prethodnog predsednika i na ovoj. Drugi kuriozitet i kontekst je vezan za predsednike parlamenata naše Narodne skupštine, bar od 2001. godine pa naovamo. Narodni poslanik Oliver Dulić biće šesti predsednik parlamenta za šest godina, prethodnih pet od 1990. godine i, nažalost, imala sam jednu ideju kao neko ko je radio u Skupštini od 2001. godine, da imamo fotografije, imena i prezimena predsednika Narodne skupštine otkad je Narodne skupštine, i uvek je bilo nešto preče da se uradi. Ovo je moj predlog svima nama, da o tome razmislimo kao dokaz našeg samopoštovanja. Svi predsednici Narodne skupštine Srbije, od kada je ona prvi put osnovana, u odgovarajućem prostoru, sa odgovarajućim fotografijama, jer mislim da imamo šta da pokažemo i da ne treba da tražimo knjige i teškoće da imamo sa internetom da bi našli imena predsednika Narodne skupštine. Meni je bilo lako, poznajem lično svih šest, petog i ovog šestog, koji će danas biti izabran od 2001. godine. Peti predsednik Narodne skupštine dobacuje, ali ne čuh šta. Pokušavaju da klasičnim metodama zbunjivanja prekinu moje izlaganje o kontekstu, ali, naravno, nije uspelo. Nije prvi put, a nije ni poslednji. Dakle, kontekst, i molim vas da ovo pokušamo da shvatimo stvarno ozbiljno, jeste neobičan za parlamente, zato što je mesto predsednika skupštine potpuno različito od bilo kog drugog mesta, bilo koje druge pozicije vlasti ili moći koja se ima u državi, kao što je i ova kuća potpuno različita od bilo kog drugog mesta gde imamo pozicije moći i vlasti. Ovo je naša zajednička kuća, bili mi vlast ili opozicija. Mnogo teškoća sam imala od 2001. godine, pokušavajući da sa mnogima od vas podelim taj stav. Za rad ove kuće, za profil i sliku ove kuće, za sve ono što izlazi kao rezultat iz Narodne skupštine Republike Srbije, delimo odgovornost mi koji smo vladajuća većina ili mi koji smo opozicija. I zato je nesporno u drugim parlamentima kada se bira predsednik skupštine, a evo kod nas nije, kod nas imamo problem i pretvaramo sednice izbora za predsednika Narodne skupštine, prethodnu i ovu, u vrlo neprijatne rasprave, koje se mnogo više bave svim drugim osim onim što je kredibilitet kandidata za predsednika Narodne skupštine. U drugom delu govoriću o ustavnom kontekstu, jer se o ovome jako malo čulo, u kojem se nalazi Narodna skupština Republike Srbije, o Ustavu Republike Srbije i o nadležnostima našim zajedničkim, ne zato što mi ovde prisutni to ne znamo, nego zbog onih zbog kojih i mi ovde postojimo, a to su građanke i građani Srbije. Dakle, ustavni kontekst i položaj predsednika skupštine regulisani su članom 98. do 110. Ustava Republike Srbije. Dva člana ću citirati, ali hoću da citiram i članove 15. i 21. Ustava Republike Srbije, koji se ne tiču direktno položaja Narodne skupštine, niti ovlašćenja predsednika Narodne skupštine, ali mislim da se tiču svih nas, zato što je moja perspektiva, i ovo je moj lični stav, da svi mi imamo ogroman problem sa selektivnom primenom zakona i propisa. Selektivna primena Poslovnika je nešto što ide na naše ponašanje. Selektivna primena zakona može da ide na naše ponašanje kao političkih stranaka, ali ide i na svakodnevicu naših građana, da vam ne ređam primere. Zabranjeno je mladu ženu koja traži posao u intervjuu pitati - da li si udata i da li imaš dece. Ta odredba se masovno krši. Zabranjeno je kada si u poreskoj upravi selektivno pristupati onome koji su tvoji korisnici. Zabranjeno je kada si na lokalnom nivou vlasti da ti je preča tvoja stranka nego da ti je preča primena zakona. Ova skupština traje neobično, imamo problem kao društvo i država zbog selektivne primene zakona. Mi, zajedno sa budućim predsednikom Skupštine, sa Oliverom Dulićem, za kojeg ću sa zadovoljstvom glasati, moramo da shvatimo da je prioritet ove skupštine borba protiv selektivne primene zakona, borba za uklanjanje selektivnosti u primeni zakona, jer to snižava kvalitet života svakoga od nas, bili mi u političkim strankama ili u svakodnevici onih koji jednom u četiri godine, češće ili ređe, izlaze pa glasaju za nas, za koga god glasali. Mi, kao skupština, smo im obavezni kontrolu vlade, podržavali ili osporavali vladu, vladinih tela i rad u odborima Skupštine koji se brinu o tome da primena zakona ne bude selektivna i da ne bude po poslovici - ko je bliži vatri da se ogreje i da ne bude - daj sredi mi to telefonom, blizu sam, ti si blizu, znamo se, iz iste smo stranke ili smo prijatelji po drugim vezama. To je kancer društva i ova skupština je odgovorna da se takva bolest društva smanji. Vratiću se na citiranje članova Ustava, o kojima je u stvari ovde bilo reči, ali zato što se selektivno primenjuju i zato što ih interpretiramo predstavljaju nam problem. Član 15. Ustava Republike Srbije glasi: "Država jemči ravnopravnost žena i muškaraca i razvija politiku jednakih mogućnosti". To je naš Ustav za koji smo glasali i svi zakoni koji su bazirani na ovom članu Ustava imaju se neselektivno primenjivati. Dug je put od mene kao građanke, nad kojom je izvršena selektivna primena zakona, do pozivanja na Ustav i eventualno pojedinačne ustavne žalbe, ako i kada donesemo zakon o Ustavnom sudu, ako i kada izaberemo ustavne sudije. Dotle, dame i gospodo narodni poslanici, treba da se živi svakodnevno, da se bori sa životom svakodnevno, da se bori sa nepravdom koju proizvodi selektivna primena zakona svakodnevno. Član 21. stav 3, ovaj član citiram zato što smo o njemu u stvari govorili, jer različito interpretiramo ono što u Ustavu piše. U Ustavu piše, član 21. stav 3. Ustava Republike Srbije: "Zabranjena je svaka diskriminacija, neposredna ili posredna, po bilo kom osnovu, a naročito po osnovu pola, nacionalne pripadnosti, društvenog porekla, rođenja, imovnog stanja, kulture, jezika, starosti i psihičkog i fizičkog invaliditeta". Stav 4. Ustava Republike Srbije člana 21. kaže - ne smatraju se diskriminacijom posebne mere koje Republika Srbija može uvesti radi postizanja pune ravnopravnosti lica ili grupe lica koja su u suštini u nejednakom položaju sa ostalim građanima. Mi se ovde sporimo sa interpretacijama ovog člana, sporimo se sa tim kako nama kao pripadnicima političkih stranaka izgleda i liči. Da li su u Srbiji ovi članovi Ustava u primeni ili nisu, da li je Srbija izlaskom iz ove duboke ustavne krize, u kojoj se nalazi već godinu dana, blizu toga da gospodin Oliver Dulić, kao budući predsednik Skupštine, o tome otvori debatu među nama poslanicima, podržavali Vladu Republike Srbije ili bili opozicija. Članovi 98. do člana 110. opisuju položaj Narodne skupštine u Ustavu Republike Srbije i naravno ulogu predsednika Narodne skupštine. Citiraću dva člana, član 100. stav 2, koji kaže - u Narodnoj skupštini obezbeđuju se ravnopravnost i zastupljenost polova i predstavnika nacionalnih manjina u skladu sa zakonom. Tu će se javiti interpretacija, jer će neki od nas kazati da se radi samo o izbornim zakonima, a neki od nas će kazati - ne, radi se o svim sektorskim zakonima, kroz sve sektorske politike, jer ćemo onda imati podeljeni osećaj ravnopravnosti, bez obzira kojoj društvenoj grupi pripadali, bez obzira za koju političku stranku glasali. Član 110, time završavam, vraćajući se na kratko obraćanje Olivera Dulića, Ustava Republike Srbije kaže - o Narodnoj skupštini se donosi zakon. Nadam se da ćemo se tokom predsedavanja gospodina Olivera Dulića razumeti o neophodnosti zakona o Narodnoj skupštini. Ovde je spomenuto da je DS u prethodnom sazivu bila protiv konsenzusa, a razlog zašto smo bili protiv je što su u zakon o Narodnoj skupštini unošene odredbe iz penzijskog, socijalnog i invalidskog dela zakonodavstva. Narodni poslanici Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić kažu da nije tačno. Vrlo jednostavno možemo utvrditi, uzimajući predlog i nacrte zakona koji su bili u Skupštini i koji su povlačeni iz procedure. Onaj deo, za koje mi narodni poslanici ne dozvoljavaju da kažem, jeste da smo mi u međuvremenu postigli dogovor da umesto dela gde se spominju penziona prava stavimo odredbe o budžetu Narodne skupštine Republike Srbije. Mislim da je to dobar dogovor za buduće pregovore koje će predsednik Narodne skupštine po prirodi stvari morati voditi računa o Narodnoj skupštini. Narodna skupština Republike Srbije je jedina skupština koja nema svoj budžet. Odbori Narodne skupštine nemaju svoj budžet. Ne mogu kao odbori i tela gde treba da se dešava zakonodavna aktivnost da se bave time, pošto se ne zna kakav program možeš da napraviš, jer ne znaš koliko finansija možeš da imaš. Moj poslednji predlog svima nama je da ovaj deo rasprave, koji se svodi u odnosu na tačku dnevnog reda u suštini na slobodne sastave, koliko god se slagala s tim da je to pravo svakog poslanika, i prva ću braniti pravo da se za ovom govornicom u okviru Poslovnika govori o čemu god poslanik smatra da treba, jer je to osnovno demokratsko pravo. Dakle, zamoliću i sve nas da sarađujemo sa budućim predsednikom Skupštine na te dve glavne teme bar za ovu godinu, da napravimo dogovor o zakonu o Narodnoj skupštini, da odredimo položaj Narodne skupštine i da se zajedničkom borbom protiv selektivne primene zakona izborimo i sa verovatnoćom da ova vlada, koju mi podržavamo i neka druga koju nećemo podržavati ili hoćemo, može bez kontrole, ikakve, da u suštini u ime narodnih poslanika pravi štetu građankama i građanima Srbije. Nadam se da ćemo ovim mi poslanici DS-a završiti obraćanje ili ćemo odlučiti da li ćemo i dalje učestvovati u radu, odnosno svojim nastupima, a sve vas molim da razmislite dva puta. Ovakvog kandidata ne možete naći baš često, a biće nam svima dobar.
Hvala, gospođo Čomić. Gospođa Radeta, po Poslovniku, pa Žarko Obradović po Poslovniku.
Dame i gospodo poslanici, meni je nekako tužno ceo dan da slušam predstavnike DS-a kako pričaju o jačanju institucija, o budućoj ulozi predsednika Skupštine, a ti isti poslanici nisu ubedili svog predsednika da, shodno članu 182. Poslovnika Narodne skupštine, položi zakletvu pred ovim parlamentom na osnovu Ustava Republike Srbije. Jer, sasvim izvesno, da je položio zakletvu u skladu sa Ustavom Republike Srbije, koji se temelji na Kosovu i Metohiji u sastavu Republike Srbije, sasvim izvesno da "Algemajne cajtungu" ne bi dao intervju koji je dao, pa je gospodin Tadić, predsednik DS-a, između ostalog rekao - u slučaju Kosova se radi o sposobnosti za funkcionisanje srpske države, bez njene stabilnosti ne može biti stabilnog Balkana. Pa kaže dalje - povodom najava iz Srbije da bi se mogao zahtevati prekid diplomatskih odnosa sa onim zemljama koje bi priznale nezavisnost Kosova, Tadić je odgovorio da je svaka vrsta samoizolacije Srbije usmerena protiv srpskih građana. Onda dalje kaže Tadić - to je siguran put da se Kosovo izgubi. Samozvani patrioti, koji propagiraju takvu politiku, špekulišu sa reagovanjima građana, koji u ovim za Srbiju teškim vremenima rado slušaju takve rečenice, rekao je Tadić. Pretpostavljam da je Boris Tadić, kada je govorio o samozvanim patriotama koji propagiraju ovakvu politiku, mislio na svoje koalicione partnere DSS, pošto DSS takođe zagovara, zagovarala je bar do formiranja Vlade, tezu da treba prekinuti diplomatske odnose sa svakom zemljom koja prizna samoinicijativno Kosovo kao poseban deo, odnosno kao Kosovo republiku. Naravno, srpski radikali se s tim slažu, to je bilo ono što smo mi od početka pričali, drugi su to prihvatili, ali očigledno Boris Tadić nema takvu nameru. Još nešto što sam danas pročitala u dnevnom listu "Pravda" me zaista šokiralo i pitam samo predstavnike DS-a, da li je tačno da je DS Mići Veruoviću, koji je uhvaćen prilikom obijanja kioska, obezbedila diplomatski pasoš? Kažu - Mića Burgija, tako mu je nadimak, nije džabe pretio u zatvoru, pokazalo se vrlo brzo, Veruović u pritvoru nije proveo više od dva sata, na intervenciju iz Tadićevog kabineta Burgija je pušten na slobodu, pa nije jasno da li će uopšte biti podignuta prijava protiv njega za razbojništvo koje je počinio, kaže sagovornik ''Pravde''. Volela bih da mi vi koji se kunete u demokratiju, u institucije, u samostalnost pravosudnih organa, da potvrdite ili opovrgnete pisanje "Pravde".
Hvala, gospođo Radeta. Gospodin Obradović. Da obavestim poslanike da su gospoda Miloš Jevtić, Nenad Konstantinović, Boško Ristić, Vladimir Petković i gospođica Jelena Marković, svi poslanici DS, odustali od svojih diskusija.
Moram reći da gospođa Čomić nije upoznata sa pravim razlozima zašto za DS nije bio prihvatljiv Predlog zakona o Narodnoj skupštini. Kolege iz Demokratske stranke, članovi Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je uradio prvi tekst Predloga zakona, imali su 12 ili 15 amandmana, ne mogu se tačno setiti, a suština odbijanja demokrata da prihvate taj dokument je u tome što po njihovom mišljenju taj predlog zakona, odnosno nacrt zakona u toj fazi, kasnije predlog, nije na dovoljno dobar, za njih, i jasan način rešio pitanje odnosa između predsednika države, gospodina Tadića i Narodne skupštine Republike Srbije i gospodina Tadića kao predsednika Republike i Vlade Republike Srbije. Pošto su sada svi deo skupštinske većine, bilo bi logično očekivati da se sada ti problemi reše i da Narodna skupština Republike Srbije dobije zakon, kao što to Ustav propisuje. Hvala.
Po Poslovniku, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, dogodio se veliki skandal u režiji DS, Miloša Aligrudića, DSS, nešto što do sada nije viđeno. Naime, ko je trenutno predsednik Narodne skupštine Republike Srbije? Mislim da ga još nemamo. Do juče je bio Tomislav Nikolić, dok ovi prevaranti nisu veru preverili, ovi iz DSS. Pa onda, pokazujem vam, dame i gospodo narodni poslanici, u službenom kovertu Narodne skupštine Republike Srbije, i građanima Srbije pokazujem, da vidite sa kakvim prevarantima mi u Narodnoj skupštini imamo posla. Povodom održavanja sastanka Stalnog komiteta Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, gospodin Oliver Dulić, ima čast da vas pozove da prisustvujete svečanom prijemu u četvrtak, 24. maja 2007. godine u 20,00 časova. Gospodine Mrkonjiću, molim da se o ovom skandalu, o ovom neviđenom skandalu... jer koliko znam nisu ovde narodni poslanici ovce, kojima će Tadić, Koštunica i Dinkić da kažu - e, mi smo odredili, a vi to što tamo imate raspravu i što treba da glasate, ne samo da niste ovce, nego ste majmuni, a i šimpanze bi to shvatile, nego neke niže vrste majmuni, e, otprilike takav je odnos Borisa Tadića, Vojislava Koštunice i Mlađana Dinkića prema narodnim poslanicima, posebno prema građanima Srbije. Poštovani građani Srbije, predsednik Srbije Boris Tadić, predsednik Vlade Vojislav Koštunica i Mlađan Dinkić vam ovim saopštavaju da vi nikoga niste birali, da vi, građani Srbije, niste ništa, da su oni ti koji u vaše ime odlučuju i ko je predsednik Skupštine, pre nego što je predsednik Skupštine izabran. Oni su nekoliko dana ranije, posle samo njihovog dogovora, znači potpuno je besmisleno da mi ovde bilo šta govorimo, potpuno je besmisleno da imamo Narodnu skupštinu, nama je dovoljno da imamo Tadića i Koštunicu. Ta banda se dogovorila da odštampa pozivnice. Da li je ovo, gospodine Duliću, skupštinska služba po nalogu Narodne skupštine štampala? Pa, jeste, gospodine Duliću. Narodna skupština Republike Srbije je to štampala. Jeste li vi predsednik Narodne skupštine? Niste. Pitam vas samo, kako je to moguće? Nije moguće. Vanzemaljci. Da nismo ovo mi štampali u našoj štampariji? Hoćete li sada da proverimo ko je gde štampao? Kažite, gospodine Daniloviću, ko je gde štampao, da nam ne pričate svašta ovde na bilo koji način. Samo zato što ste ovakvim skandalima skloni, samo zato što ste spremni da pokažete kakva ste banda, jer narod i građane ne poštujete, to su najblaže moguće reči za ovako nešto. Gospodine Mićunoviću, da vas obavestim. Da li ste vi znali da je gospodin Dulić predsednik Narodne skupštine? Niste. Evo, gospodine Mićunoviću, pokazujem vam pozivnicu koju je predsednik Narodne skupštine, Oliver Dulić, uputio ne znam tačno kome, nekome iz Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, nije ni važno. On ima čast da vas pozove i to kao predsednik Narodne skupštine. Vi ćete doći. Treba da se stidite, gospodine Mićunoviću , što ćete doći.
Molim vas, gospodine Vučiću, vreme je isteklo.
Gospodine Mrkonjiću, ovo je stvar kojom pokazuju da i vi ne treba da sedite tu, da tu niko ne treba da sedi, zato što građani Srbije za ove ljude, sa ove strane, sa izuzetkom onih koji misle drugačije od njih, sa ove strane sam uslovno to rekao, dakle, da ovi ljudi to apsolutno ne zaslužuju. Tražimo izveštaj ko je štampao pozivnice i ko je rekao da je Oliver Dulić predsednik Narodne skupštine, trošio narodne pare, a da narodna volja ovde nije viđena, da se ne zna šta o tome misle narodni poslanici jer to predstavlja skandal nad skandalima. Podsetiću vas, poštovani građani Republike Srbije, za one koji su jutros radili, mi smo već ovde videli sa kakvom bandom imamo posla. Naime, gospoda Dušan Petrović, Dragan Šutanovac, Božidar Đelić, Milan Marković i još neki glasali su za sebe kao ministre. Ali, znate kad? Hajde, i to je malo nemoralno da glasate za sebe. Tomislav Nikolić kada je biran za predsednika Skupštine bio je uzdržan. To tako rade moralni ljudi. Oni ne samo što su glasali za sebe, nije to važno, oni su glasali za sebe kad već nisu bili poslanici. Naime, u 23,30 podneli su ostavku, dame i gospodo, poštovani građani Srbije, molim kameru da to snimi, u 23,30 časova su zvanično podneli ostavku na pisarnicu Narodne skupštine Republike Srbije, a u 23,31 i 11 sekundi, minut i 11 sekundi pošto više nisu poslanici, glasali su za sebe, dame i gospodo. Ako to nije skandal, ako to nije banditizam svoje vrste, onda zaista ne znam šta je.
Hvala, gospodine Vučiću. Po Poslovniku, Nataša Jovanović.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, u prilog ovome što je rekao gospodin Aleksandar Vučić, ovog neviđenog skandala koji se desio, moram da obavestim građane Srbije da su u Narodnu skupštinu Republike Srbije Oliver Dulić i DS uveli krizni štab. Kao što ste to radili posle petooktobarskog puča, kada ste upadali u državne institucije, u Narodnu banku, u Upravu carina, u Kragujevačku Zastavu, sa fantomkama na glavi, Dinkić, Zabunović i ostala mafija iz Srbije, tako ste sada, gospodine Duliću, vama se obraćam kao kandidatu za predsednika Narodne skupštine, Službi protokola Narodne skupštine Republike Srbije, i vama iz DS, i vama iz DSS, jer očigledno vi nemate ni malo obraza ni časti, niti imate stida da se izvinite zbog svih ovih stvari koje radite ovih dana. Celu ste hajku i harangu pokrenuli protiv čoveka koji je jedini bio spreman da poštuje demokratske principe, izabrani predsednik gospodin Tomislav Nikolić. U tome su vam svesrdno pomagali vaši mentora sa Zapada, vaša braća Hrvati i njihova nacionalna televizija, i svi oni koji su se digli protiv demokratske volje tada izražene u Skupštini. Ovo što imam u ruci je još jedan skandal. Evo, vidite šta piše. To mi je stiglo juče u kabinet potpredsednika Narodne skupštine i lepo piše, obraćaju mi se i kažu: ''Obaveštavamo vas da će u zvaničnoj poseti Srbiji boraviti predsednik Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, Rene van der Linden.'' To je onaj koji se prvi oglasio protiv izbora gospodina Tomislava Nikolića, koji je demokratski izabran, jer su dvostruki aršini kod vaših prijatelja u Savetu Evrope. Kada je u pitanju Dulić, kada je u pitanju neko drugi, može, a kada je u pitanju Tomislav Nikolić, ne može. I vidite šta piše: ''Prema nacrtu programa posete, predviđen je susret sa predsednikom Narodne skupštine Republike Srbije (kojim predsednikom, da li ga imamo; nemamo ga, imamo predsedavajućeg, Mrkonjića i nas dvoje koji smo potpredsednici) za sredu (pazite, sutra ujutru), 23. maja, u intervalu od 8,15 do 9,00 sati, u Domu Narodne skupštine, Trg Nikole Pašića 13. Pa kaže: ''Navedenom susretu bi prisustvovali (zaista, zapitajte se vi ostali, a što ne vi, zapitajte se i vi, gospodine Čanak, zapitajte se i vi, gospodo iz SPS-a, neka se zapita ostalih 80 poslanika SRS, odnosno 79) pored vas, i gospodin Oliver Dulić, gospodin Radojko Obradović, gospodin Božidar Delić, gospodin Milutin Mrkonjić, gospodin Esad Džudžević i gospodin Miloljub Albijanić''. Služba protokola juče, 21. u određeno vreme. Da li je to normalno? Vi se ne igrate samo sa nama ovde, nego sa institucijom Parlamentarne skupštine Saveta Evrope, a hoćete u Evropu, a lažete Van der Lindena da imate predsednika Skupštine i pravite Protokol za njega. Nema više šta čovek da kaže, krizni štab i ništa drugo, eto, to je vaša demokratija i to ste vi na delu.
Hvala Nataša. Gospodin Oliver Dulić se javio za reč. Gospodine Duliću, hoćete ili nećete?
Dame i gospodo narodni poslanici, dopustite mi da se složim sa gospodinom Vučićem, ovo jeste skandal, iza ovog pisma ne stojim. Nisam nikakav poziv potpisao, niti bih se ikada usudio da potpišem bilo šta dok ne budem izabran za predsednika. Meni je žao zbog ovoga i voleo bih da se pronađe krivac. Potrudiću se da se krivac pronađe i bićete informisani o tome. Dakle, ovako ne sme da se radi i hvala vam što ste nam ukazali na to, ovako se u budućnosti neće raditi. Hvala puno.
Hvala, gospodine Duliću. Za reč se javio Milisav Petronijević, izvoli Mišo. Nastavljamo dalje diskusiju, a istražićemo uslove.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući Mrkonjiću, DS je pokušala da vas kopira na najgori mogući način. Čula je da vi pravite mostove i puteve pre roka, pa je mislila i da predsednik Skupštine može da postoji pre roka. Obećavam i predsedavajućem i vama, posle evo ovoliko vremena, da neću pričati ni o Subotici, ni o manjinama, ni o Bujanovcu, pričaću o onome što je tema dnevnog reda. Neću dozvoliti ni da me zbuni diskusija gospođe Čomić, a jedino ću obećati, pošto je pozvala sve da dva puta razmisle, da kažem - razmislio sam tri puta i neću glasati za predloženog kandidata za predsednika Narodne skupštine. Poslanička grupa SPS se već o tome izjasnila. Mi nećemo podržati izbor gospodina Olivera Dulića za predsednika Narodne skupštine. Da sada ne obrazlažem, kako je to lepo rečeno, to je definicija opozicije, nismo deo većine, a kolege narodni poslanici Ivica Dačić i dr Žarko Obradović su veoma detaljno izneli sve razloge zbog kojih ne treba glasati za ovaj predlog. Zadržaću se samo na još jednom razlogu i želim da upoznam pre svega javnost sa tim. Želim u stvari da Srbija...
Izvini Mišo, molim te. Molim vas za red i mir, dajte da dovedemo ovaj deo sednice do kraja. Nemojte me terati da pokazujem šta znam. Vratićemo ti vreme, Aca Vučić će ti dati 10 minuta.
Želim da Srbija javno još jednom vidi dva lica jednog istog takozvanog demokratskog bloka. Moram da se zahvalim gospodinu profesoru Mićunoviću na izlaganju vezanom za demokratske principe. Njegovo izlaganje o demokratskim principima me je uverilo da ne treba glasati za ovaj predlog kandidata. Znači, ne dovodeći principe u pitanje. Jer, predloženi kandidat ne daje garancije da će Skupština biti mesto gde se iskazuju različite političke opcije, gde se poštuju različite političke opcije, gde je neprikosnoveno da svi poslanici imaju demokratski legitimitet, jer je o svakom poslaniku, odnosno o svima njima svoj sud dao narod na izborima. Ne daje garancije da je Skupština jedino mesto, jedina institucija, od institucija vlasti u ovoj državi, gde se nalaze svi, gde su svi relevantni faktori, sve stranke kojima su građani dali pravo da budu u Skupštini i jedino mesto gde se može dogovarati, utvrditi nacionalni konsenzus za sva važna pitanja koja su pred Srbijom, a toliko potrebna Srbiji. Naprotiv, i kandidat i skupštinska većina kao tzv. demokratski blok dokazali su u prethodnim danima sasvim suprotno. Jedna rečenica iz izlaganja gospodina Dulića je bila, otprilike, da pripada ljudima koje treba instalirati da se promene odnosi u Narodnoj skupštini. Ovako instalirani mislim da i jesu promenili odnos. Naravno, ne računam na odnos većine i manjine, promenjena je većina, ali promenili su se i neki dobro negovani odnosi ovde, a to je poštovanje prava većine. SPS je demokratski profilisana stranka levice i veoma poštuje pravo da skupštinska većina predloži svog kandidata, ali se razlikuje od tog tzv. demokratskog bloka što demokratski blok ne poštuje to pravo. Uostalom, uporedimo sednicu Skupštine kada je biran za predsednika Narodne skupštine gospodin Tomislav Nikolić i danas. Tada izabran je predsednik Narodne skupštine jednom skupštinskom većinom, demokratski, molim vas, prozivkom, ličnim izjašnjavanjemi nije, kako kaže demokratski blok, bio demokratski. Naprotiv, tada je u stvari došlo do izražaja da se ne priznaje pravo da i neka druga većina može da bude postignuta i da isto tako bude demokratska. Naprotiv, samo oni ili niko. Dalje, odbijanje da se prisustvuje skupštinama, učestvuje u radu, što znači da u Srbiji sada neka druga manjina treba, ako hoće da bude demokratska, da ne učestvuje, ne priznaje itd. Emitovanje poruka mržnje, podela, zastrašivanje, nuđenje Evropi jedne podeljene Srbije, a dobro znaju svi ti da nikom podeljena Srbija ne treba i dobro znaju da niko ne može da odvede Srbiju u Evropsku uniju bez konsenzusa koji se postiže ovde. Ovo sam pomenuo samo zato što u tom demokratskom bloku gospodin Dulić je imao priliku na prethodnim sednicama da nas veoma uveri kako nije to zašta se zalaže tzv. demokratski blok danas. I konačno, ni sami nemate poverenjau taj predlog. Ne govorim o onome koji je bio slučajno predložen na onoj sednici Skupštine, gospođi Milošević, pa eto DSS nije slučajno glasao za nju zato što je mislio da je Toma Nikolić bolji, ali eto sad misle da je Oliver Dulić bolji od Tome Nikolića. Neću da komentarišem. Ali nema poverenja ni među vama, kaokada je bila birana ovde Vlada, kako se koji ministar predlagao iz koje stranke, tako se čuo aplauz samo iz te stranke. E tako je i večeras, samo Demokratska stranka brani predlog Olivera Dulića. Na kraju, ponavljam, mi nećemo glasati za ovaj predlog. Hvala lepo.
Hvala najlepše. Gospodin Zoran Krasić, neka se pripremi Miletić Mihajlović. Slaviša Topalović, po Poslovniku, izvinite. Dobro, izvolite vi, pa će posle Slaviša.
Na dnevnom redu je predlog Demokratske stranke da se za predsednika Narodne skupštine izabere narodni poslanik Oliver Dulić. Pre nekoliko sati bilo je stvarno teško onim prvim učesnicima u ovoj raspravi da nešto bliže diskutuju o predloženom kandidatu, jer je na početku izneto toliko afirmativnih stvari, poput obrazovanja, mladosti, upornosti, sklonosti, spremnosti, tako da je većina ljudi u ovoj sali nekako sa sumnjom pristupala ovoj govornici, dok ova rasprava nije uzela neki svoj tok. Onda se na površini pojavio veliki feler, veliki nedostatak. Pojavilo se nešto što se zove drčnost, gramzivost. U politici je dobro biti uporan, ali ne valja biti gramziv. Predloženi kandidat je našao za shodno da protumači da je ova tačka dnevnog reda rutinska stvar, da je potrebno samo da se on sa svojim likom i delom pojavi za ovom govornicom, izdiktira strateške ciljeve, ne Demokratske stranke, to moram da vam kažem, to su neki tuđi strateški ciljevi. A onda je skrenuo pažnju na nešto što se zove biografija i obrazloženje ovog predloga, te sam stvarno stekao utisak da ovde fale samo još neke šifre, 007 ili biografija CV si-vi za rad u nekim službama, koje su se dokazale da su pričinile veliku štetu ovoj državi. Naravno, morao sam da obratim pažnju šta je to predloženi kandidat za predsednika Narodne skupštine saopštio u svom uvodnom obraćanju. Očekivao sam u najmanju ruku da će da ponovi onu pesmu iz 91. godine - da će da pledira o toleranciji, o potrebi da se u parlamentu priča, da se čuju različita mišljenja, da se on zaklinje da je samo prvi među jednakima, kako su ga učili. Doduše on je bio mlad, nije mogao da uči od oca demokratije u Srbiji. Inače to je onaj što je u Saveznoj skupštini rekao - njegovo pravo da priča u Skupštini je toliko jako, da mogu slobodno na kopljima ili na sabljama, vrhovima, da ga nose, da ga bacaju, on se bori za demokratiju do poslednje kapi krvi. I ne leži vraže, kad postade predsednik Skupštine, pokaza na delu kakva je demokratija u praksi. Tako imamo pocepanu ličnost, kada je u opoziciji on je demokratski iluzionista, a kada je u vlasti, onda se pokazuje kao demokratski praktičar koji za sebe zadržava pravo da je demokratski autoritet. To ekskluzivno pravo je dobio samo Vojislav Koštunica novembra 2000. godine - da on bude demokratski standard, njegova volja da bude demokratski standard. No, da ovo otkačimo pošto je to prošlost. Šta nismo čuli od predloženog kandidata za predsednika Narodne skupštine? Uopšte nismo čuli da će on da vrši ono što je dužnost predsednika Skupštine - da bude samo prvi među jednakima, da ima ekskluzivno pravo da predsedava sednicom i da predlaže dnevni red, a da sve drugo radi Narodna skupština, 250 narodnih poslanika. E, sada nam je on pokazao kako to on smatra demokratiju i parlamentarni sistem. Kaže: "Potrebni su neki novi odnosi u Narodnoj skupštini". Nemojte, molim vas, odavno na saksiji postoji rupa. Valjda od Francuske buržoaske revolucije naovamo su se izgradili neki demokratski standardi, pa se zna šta je zadatak vlasti, šta je opozicije, čemu služi parlament, kako se poštuje volja naroda. Ali, čovek "vozi film" i kaže, on će da promoviše neke nove odnose. S obzirom da dolazi iz tog demokratskog bloka, izrazito žute boje, podsetićemo se koji su to demokratski standardi koje je nekako ova sala preživela, sa onim i prethodnim sazivom Narodne skupštine. Preživeli su iznošenje, preživeli su da poslanička grupa opozicije ne može da ima potpredsednika Narodne skupštine, jer nema većinu. Preživeli su najveći demokratski standard, nema ga, izgubi se taj, da oni koji nisu glasali za Vladu ne mogu da predlože glasanje o poverenju Vladi, pa se naljuti čovek, izađe napolje i napravi zebru. Naučili smo da je demokratski standard da predsednik poslaničke grupe DS može, u ime Vlade, da potpisuje garanciju i da pruža garanciju, u ime Zorana Đinđića i Vlade Republike Srbije. Naravno, ne drži se te garancije. Doživeli smo da predsednik poslaničke grupe vrlo demokratski ode u CZ, omogući posetu, poseti, održava bliske i tople odnose sa nekim ljudima kojima se sudi. Doduše i pre nekoliko dana, pošto smo odavno postali država potrenica, pa se traga za jednim klanom, pa za drugim klanom, pre nekoliko dana dok je bilo ovog previranja bio je jedan slikoviti grafički prikaz nove Vlade, pa je bilo i praznihmesta, NN izvršioci, traže se. To smo pronašli pre nekoliko dana ovde, u demokratskoj proceduri. Demokratija se u DS zasniva na 126, jer 126-ti može da bude iz Bodruma, iz Soluna, može da bude i sa Marsa, ali je sve to demokratsko zato što potiče od DS. Kako se doživljava demokratija? Čuli ste od oca DS malopre. Pre nekoliko dana mogli ste i kamenjem, i sačmaricom, i puškama i svim mogućim sredstvima da gađate Tomislava Nikolića, i da kudite neku većinu poslanika, da se Tomislav Nikolić ne bi izabrao za predsednika Narodne skupštine. Ali, ukoliko je predloženi kandidat DS za predsednika Narodne skupštine, onda je retoričko razmišljanje Gordane Čomić o potrebi tolerancije. Mada to meni nije jasno, jer se tolerancija traži od nekog ko je jači. Glupo je tražiti toleranciju od slabog. Kako tražiti toleranciju od slabog, onda tražite da se on savije, da ga vi bijete još više. Ali, ona traži tu vrstu tolerancije, jer neguje toplinu i ljubav dijaloga. U toj toplini i ljubavi dijaloga DS zavuče se i OTPOR, finansirani iz inostranstva kao destruktivna snaga, koji su do pre nekoliko godina, možda, uzrokovali promenu jednog ambasadora SAD, Vilijama Montgomerija, jer je on tipovao na njih. Nije mogao da opravda sredstva, a oni se pobiše zbog para. Evo ih njihovi predstavnici su ovde, a sada ćemo za koji dan da vidimo i CESID, nevladina organizacija, objektivna, koja ima šifru 1+1 jednako dva.Zamislite to, to je Lučić izmislio. Sada ćemo imati još jednog Lučića, imaćemo jednog, nazoviTodorovića, a Periša, čovek koji 30 godina radi ovaj posao, moraće da ustupi mesto novim snagama DS, koji nisu samo u DS, nego u nevladinim organizacijama, destruktivnim snagama, čak u onima koji se hvale da su Aleksa Žunić na političkoj sceni Republike Srbije. Te snage predlažu ovog mladog čoveka, koji u svojoj biografiji sve više ima nečega što liči na osposobljenog i pripremljenog za neku sledeću etapu, a to su novi ljudi. Tako je rekao gospodin predloženi kandidat, potrebni su novi ljudi. Morali bi da znate da ljude u Narodnoj skupštini određuju samo građani Republike Srbije na izborima. Nećete valjda da menjate ljude? To smo jedanput videli, kada su profesori Pravnog fakulteta u Beogradu, inače članovi GSS i DS, naprasno pali u tešku neotklonjivu pravnu zabludu. Ko je bio u pravnoj zabludi? Plagijator Lilić i ustavotvorac Dragor Hiber. I onda? Onda su došli novi ljudi. Koliko im je trajao mandat? Do rešenja Saveznog ustavnog suda. Još jedan dokaz kako to izgleda demokratija u izvođenju DS, koja se u praksi ponaša kao Alibaba i 40 razbojnika. Razbojnici. Jeste. Dalje, kaže predloženi kandidat za predsednika Narodne skupštine, a usput radi se o mladom čoveku koji već mesec dana zuju kroz službe Narodne skupštine, koga, gospodine Mrkonjiću, i vi na sastancima za pripremu sednica Narodne skupštine uvažavate, i ne samo vi, nego i svi ostali predstavnici poslaničkih grupa, pa mu već, maltene, na neki način i priznajete legitimitet izabranog predsednika Narodne skupštine, a što on to još nije. S obzirom kada su izbori i kada na njima učestvuje DS, onda obavezno gledajte na sat. To smo malopre imali prilike da vidimo, da su ljudi koji nisu poslanici glasali za sebe kao ministre u prodemokratskoj vladi Vojislava Koštunice, koja je opredeljena za evroatlantske integracije, sa namerom da svi članovi Vlade znaju da plivaju, kako se ne bi u Atlantiku udavili. Naravno, poneki put procuri neka vest u našim novinama da eventualno Srbija može biti primljena u Evropsku uniju kroz verovatno sledećih 23 do 25 godina, s obzirom da je na snazi još uvek čvrsta odluka o zabrani širenja i prijema novih država u članstvo UN. To kažu demokratski mediji, na čelu sa onim koji je pre neki dan ili sinoć u Ekspo-centru imao godišnju skupštinu HDZ-a. Dakle, kaže da se izbace uvrede i ružne reči. Gospodine Duliću, važim za najbezobraznijeg poslanika u Narodnoj skupštini. Sebi nikada nisam dozvolio da u javnosti kažem ono što ste vi za ovih nekoliko dana rekli. Vidite, neki nisu hteli da budu članovi delegacija zato što sam mrzak kao pojava i ne žele da budu sa mnom u društvu. Prošlo je dva dana, pa piju kafu sa mnom. Znate. Mene nikada niko nije pitao, da li je meni zadovoljstvo da budem sa vama. Naravno, ne želim da se izjašnjavam o tome. Zašto? Zato što nisam ovde svojom voljom, nego zahvaljujući tome što sam poslanik i moram da radim poslanički posao. Ako vi treba da budete predsednik, pa pokazujete tu vrstu gadljivosti na posao i na ljude, vi ne ispunjavate elementarne uslove. Kako ne bi ispalo da gospodin Dulić ne ispunjava nijedan uslov za izbor za predsednika Narodne skupštine, moram da kažem da ispunjava dva minimalna, i to formalna: narodni je poslanik i ima dovoljan broj potpisa za njegovu kandidaturu. Što se tiče drugih kriterijuma, po meni, ne ispunjava. A da ne bude zablude, nije to plod moje mašte, to je plod priznanja predloženog kandidata. On je, lepo, čovek izašao za govornicu, niko ga nije ni terao, niko ga primoravao, izašao, otvorio dušu i rekao šta misli i dokazao da suštinski ne ispunjava uslove. Kod njega demokratska struktura ličnosti nije sazrela za tako jaku funkciju. Pošto su se mnogi plašili Tomislava Nikolića kao predsednika Narodne skupštine, zbog toga što, ne daj bože, da se desi nešto Borisu Tadiću, on preuzima funkciju vršioca dužnosti Republike Srbije. Možete da zamislite u toj varijanti, ne daj bože, gospodina Dulića za vršioca dužnosti predsednika Republike Srbije. Vrlo je opasno kada se neko poigrava demokratijom, pa misli da je to vatrica koja može da se zapali, pa da izgore samo tri zavese i četiri putera. Malo ću da vas podsetim na neke stvari. Mi smo imali vršalicu dužnosti predsednika Narodne skupštine, da, to je bilo tragikomično kako se obavljala ta funkcija. Ta funkcija se više obavljala po osnovu prisutnosti jednog gospodina upravo na mestu gde gospođa Nada Kolundžija sedi. Gospođa Nado, zamolio bih vas i predložio vam da se pomerite od tog mesta, jer je to najbaksuznije mesto u ovoj zgradi. Tu je bila Gorica Gajević, Baki Anđelković, tu je Čeda Jovanović sedeo, tu je bio Bojan Pajtić, Aligrudić se spasao jer je on prešao na drugu stranu. Pomerite se odatle, jer tu ima nekih vodotokova i to utiče na mentalno zdravlje lica koje sedi tu. Ovo vam najdobronamernije savetujem. Zašto? To znaju ovi stariji poslanici, svake godine upozorim nekoga, jer obično sa tog mesta dolaze neke vibracije. Nisu pozitivne, da znate. Moram da vas upozorim na jednu stvar. Dokle je ona bila vršalica dužnosti, glavni vršilac dužnosti bio je gospodin koji je tu sedeo, vi ste malo dalje sedeli, gospođa Nado. Šta se desilo prilikom onog prošlog saziva? Da li će Maršićanin da bude predsednik Narodne skupštine, da li dragi ministar, ali se desilo da je vršilac dužnosti predsednika Republike bio potpredsednik Narodne skupštine. A da li znate ko? Vojislav Mihajlović. Doduše, bio je to jedan dan i dve noći. Odmah su ovi iz G 17 plus Predraga Markovića nekako predložili i on je izabran za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Zašto sve ovo pričam? Nije ovo toliko zabavno, da znate, ovo je tragikomično i bolesno, zato što se neko olako igra institucijama i ovde naprosto ne može da se formira demokratski standard. Kada su svi oni koji su polupali dve šerpe i istrošili sve moguće pištaljke, pa posle ostali i bez posla, pošto su došli njihovi na vlast – naravno, paljevina, hulahopke, vidite hulahopke nije stran termin u DS, mislio sam da je to bio izuzetak 2000. godine, a pre nekoliko dana smo čuli da će i vojska ubuduće da nosi hulahopke, jer je ministar Šutanovac pokazivao blagodeti tog novog oblika naoružanja, jeste, jeste, to je novi oblik naoružanja, jer su sveli Vojsku na Kobre koje štite ovoga, to je naša vojska – vidite, kada su svi očekivali nove demokratske standarde, pojavila se mržnja. Mržnja prema demokratiji, ne mržnja prema političkom neistomišljeniku. Nikada vi iz DS nećete čuti kritiku tuđeg političkog mišljenja ili stava, nego tog pojedinca ili te grupe. To ste imali prilike da čujete 7. maja. Videli ste koji je bes bio. Prosto sam se sekirao, kada se završi onaj izbor, da neke perjanice DS ne kokne infarkt baš na izlazu iz Savezne skupštine, tamo gde je Vlajko Stojiljković izvršio samoubistvo. Pojeli su se iz mesta, što se ono kaže, u sebi su se pojeli, kako to njihovo ne može da prođe. Gde je tu tolerancija? Gde je tu negovanje javne kritike, debate, sučeljavanja mišljenja? Mi tu imamo samo silu. Imamo silu. Zar možda ovo nije bila prelomna godina kada je trebalo pokazati da i predstavnik opozicije može uspešno da vodi Narodnu skupštinu, zato što bismo ga zakonom o Narodnoj skupštini i Poslovnikom Narodne skupštine obavezali da bude spiker, prvi među jednakima. Ali, ne. Vama nije potreban predsednik Narodne skupštine koji će da bude spiker. Vama je potreban predsednik Narodne skupštine kao rezervna varijanta koja će da rukovodi, ko će da putuje svetom i da iznosi stavove DS. Morate da znate, kada DS krene u međunarodnu političku aktivnost, državotvornu ili ovu stranačku, oni imaju samo jednu temu, pomozite da radikali ne dođu na vlast. Druga tema ne postoji. Pa i ja sam malo bio u tim delegacijama, pa znam kako to tamo zastupaju. Prva rečenica na engleskom, na onda 16 na srpskom, pošto svi oni znaju jezik. U drugoj rečenici, da li biste vi mogli da nam kažete šta mi to treba da uradimo u Srbiji. Nema izvorno našeg interesa, našeg stava, koji bi trebalo da se lobira, da se nametne i da se skrene pažnja da postoji nešto drugačije. Na kraju, da ne trošim vreme svoje poslaničke grupe, moram da vam skrenem pažnju da nije dobro da čovek koji još nije izabran otvara pitanje televizijskih prenosa. Mada je nedorečeno, kulturološki aspekt sednica, pa onda parlament nije u stanju da odgovori izazovima. Čovek samo kandidat, već je on zaključio da parlament nije u stanju da odgovori izazovima, a Skupština u prethodnom sazivu, sada ću možda da pogrešim za 20 zakona, ali verovatno preko 270 zakona je doneto, i nijedan se ne primenjuje. Nema primene zakona. Ovde svako iz tog nevladinog sektora može da promeni dres i da dobije neku funkciju u strukturi državne vlasti, da bude ovlašćen da primi nekoga iz inostranstva, da malo ode u "Sava centar" ili u EKSPO i da mudruju, da oni iznose stavove kao neka agencija ili komisija i onda da javnost obaveste - e, mi ćemo da nagazimo vladu i da tražimo to i to. Nema državne strukture, nema normalnog vršenja vlasti, a ukoliko demokrata zasedne na mesto predsednika Narodne skupštine, onda ćete, gospodo poslanici i dragi građani Republike Srbije, da vidite tek kako izgleda treća instanca igranke zvana demokratija na način kako to doživljava DS.
Hvala, gospodine Krasiću. Gospodin Miletić, pa Mihajlović. Neka se pripremi doktor Goran Cvetanović. Izvinite, Slaviša po Poslovniku. Izvolite gospodine Topaloviću.
Gospodine predsedavajući, insistiram da mi zapamtite ime i prezime, jer ovo je već ko zna koji put da grešite. (Predsedavajući: Drugi put, nije strašno.) Po Poslovniku, član 103. Čuli ste dobro razne hvalospeve za demokratskog kandidata za predsednika parlamenta, gospodina Olivera Dulića. Rečeno je da je gospodin Dulić mladi iskusni lekar, koji će sve učiniti sa ove visoke funkcije predsednika srpskog parlamenta, kao što ste već pokazali vi njega već postavljate bez glasanja parlamenta na predsedničku funkciju, i da će Srbiju povesti sigurnim putem evropskih integracija. Kako smo čuli gospodina Dulića, u njegovom izlaganju, koje je kršenje Poslovnika, pomislio bi čovek da govori neko ko je politički neopredeljen, nestranačka ličnost, koja će nastojati da vrati dostojanstvo i podigne nivo u parlamentu. Gospodin Dulić već govori šta će da uradi, bez postavljanja na mesto predsednika parlamenta. Međutim, o čemu se u stvari ovde radi. Kada je Srbija dobila pre dve nedelje predsednika parlamenta, gospodina Tomislava Nikolića, svi su se podigli, mislim na ove neprijatelje Srbije, koji su nas besomučno bombardovali 78 dana, to su oni isti vaši prijatelji, da je to kraj puta za Srbiju ka evropskim integracijama, da su pale akcije na berzi, da će se zaustaviti kapitalna ulaganja u Srbiju. Zamislite samo do koje mere su se drznuli da javno protestuju protiv narodne volje, kada je gospođa Sonja Liht, malopre je to gospodin Aleksandar Vučić rekao, izjavila na televiziji B92 da ne treba lečiti građane koji su radikali na Kliničkom centru u Beogradu. To je izjavila Sonja Liht iz Beogradskog fonda za političku izuzetnost, to vam je nevladina organizacija, koja je preporučila našeg kandidata, tj. vašeg kandidata za predsednika parlamenta kaplaru od Solane Borisu Tadiću. Samo da pojasnim građanima Srbije. Preporuka neprijatelja Srbije je uvek na prvom mestu i uvek je suprotno od interesa srpskog naroda. Naravno, predsednik Republike, kaplar od Solane, uvek posluša takav predlog i sugestiju, tačnije postupi po naređenju, vojnički, nema šta. Pri tome se zna za izjavu gospodina Olivera Dulića, u dnevnoj štampi je to pisalo, da nikada neće Kosovo i Metohiju pretpostaviti evropskoj budućnosti Srbije. Oliver Dulić je najavio unapred kršenje Ustava. Pored svega toga, Boris Tadić ga na preporuku Sonje Liht predlaže za kandidata na mesto predsednika parlamenta. Pitanje za građane Srbije, koji sada prate ovaj prenos - kakav ishod građani Srbije mogu da očekuju oko Kosova i Metohije, kada Boris Tadić i Vojislav Koštunica, svojom parlamentarnom većinom, postavljaju takvog čoveka na mesto predsednika srpskog parlamenta? Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Slaviša Topalović.
Molim, gospodine Topaloviću. Izvolite, gospodine Miletiću. Neka se pripremi dr Goran Cvetanović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, zaista bih voleo da sada kandidat za predsednika Narodne skupštine, gospodin Oliver Dulić, ispuni u onom delu njegovo obećanje da vodi ovu skupštinu na korektan način, da mu svi budu jednaki i da se sa uvažavanjem odnosi prema svim poslaničkim grupama i prema svim poslanicima, kako bi iskreno i predano radili na pitanjima koja su na dnevnom redu. Svakako, njegova bi pomoć bila značajna. To bih vrlo voleo. Nažalost, u ovom trenutku zabrinut sam da će to biti vrlo teško ostvareno, uzimajući u obzir da i on pripada onome što jesu podele u Srbiji i da je svojim delanjem, političkim radom doprineo jednoj takvoj podeli, jednoj takvoj raspolućenosti Srbije i da je teško ono napred što sam rekao da se može ostvariti. Dakle, u kontekstu naših srpskih podela, a čini se da smo mi sudbinski predodređeni za tako nešto, gotovo je nemoguće iz takve jedne zle sudbine izaći, jer sasvim je jasno, svemoćni politički centri moći modeliraju svet i neprekidno pothranjuju i produbljuju naše razlike i čine naše podele. Činjenica je da je gospodin Dulić bio član "Otpora", organizacije koja je finansirana sa Zapada, ne daje dobru preporuku za ovo što će trebati ovde na čelu Skupštine da se čini. Uzimajući u obzir povodljivost nekih značajnih političkih subjekata u našoj zemlji, dakle njihovu potrebu da svoju savremenost, svoju proevropsku orijentaciju, svoju političku izuzetnost i ekskluzivnost iskažu kroz naglašenu servilnost u odnosu na kreatore novog sveta, istina je da se država Srbija razgrađuje, odnosno razgrađuje se njen potencijal koji je danas i te kako potreban. Dakle, naše podele se diriguju i neprekidno se pothranjuju, one se produbljuju i nisu u interesu srpskog naroda i njenih građana, i nisu u interesu srpske države. Sigurno je da je to u interesu globalnih ciljeva, onih moćnika koji to trasiraju i podgrejavaju. Jasno je da je u takvoj jednoj podeli, koja je na sceni danas i koja se bezočno produbljava i diriguje sa strane, a ovde se izvršava, veoma teško odbraniti Kosovo i Metohiju i lakše ga je uzeti. To su interesi onih koji ovde kreiraju političku sliku i kretanja u Srbiji. Ali, valjda je u interesu države Srbije i njenih građana da, kao odgovorni ljudi, definišemo ono što su nacionalni prioriteti, da pokažemo svetu da smo oko toga složni i saglasni. Samo je potrebno bar minimum tih prioriteta da definišemo i da zajedničkim snagama prionemo u jedan pokušaj realizacije tih prioriteta. Ne mislite, gospodo, valjda da ste vi, koji ste iz tzv. miljea demokratske provenijencije dovoljni sami sebi i dovoljni ovoj Srbiji da rešite sve probleme koji su na dnevnom redu, da odbranite subjektivitet i celovitost Republike Srbije, da odbranite Kosovo i Metohiju, bez onoga što je potencijal u onoj drugoj polovini Srbije, koju vi nikako ne prihvatate, a kojoj, zapravo, doprinosite da jednim delom i ona bude na drugoj strani isključiva, što je štetno za Srbiju. Čini se čak da ni u okviru vladajuće koalicije ne postoji definisan redosled prioriteta. Mi imamo za neke da je to Kosovo i Metohija pre svega, zapravo jedinstvena i celovita Srbija, u čijem sastavu je Kosovo i Metohija u EU. A na drugoj strani u okviru vladajuće koalicije, a to smo imali prvi dan posle formiranja Vlade, da je aktuelni ministar inostranih poslova Vuk Jeremić evropskim zvaničnicima izjavio da je najvažniji prioritet ulazak u EU, dakle, i ono otprilike što se ovde govori o Oliveru Duliću, ako je to tačno. Na takav način mi imamo da se šalje poruka svetu, da EU za Srbiju – da, pa makar i Srbija ostala u granicama utvrđenim Berlinskim kongresom iz 1878. godine, a to je Srbija bez Kosova i Metohije, bez Raške i bez Vojvodine, to je prioritet, ta Srbija da bude. Ne možete Srbiju da uvedete u evropske integracije celovitu bez onoga što je jedno saglasje, jedan konsenzus u smislu upotrebe svih snaga, sve energije i celokupnog potencijala intelektualnog, političkog itd. Ovde se ponašamo kao da postoje dve zaraćene strane i mi smo najveći neprijatelji jedni drugima. Drugih neprijatelja nema van granica ove zemlje. Baš zato Srbiji je potrebno da mobiliše sve snage, sve potencijale, jer tada neće moći da nas razvlače, da nas tako komadaju. Na pomen ideje o formiranju vlade nacionalnog jedinstva ili koncentracione vlade, što bi išlo u prilog ovome o čemu sam govorio, kao da je izrečena i učinjena najgora jeres na ovom svetu. Postavljam pitanje, dobro, ako je formirana vlada u okviru tzv. bloka, neka je, to je pravo te većine da preuzme odgovornost. Ali, zašto nije moglo da se učini bar mobilisanje i drugih snaga u okviru parlamenta, znači u jednom temelju Srbije, a parlament jeste svakako temelj i osnova onoga što su institucije u Srbiji, da bar tu imamo mobilizaciju svih snaga i svih potencijala, i svakako da bi toj vladi bilo lakše u onome za šta se zalaže. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Mihajloviću.) Mi iz SPS iz tih razloga ne želimo da glasamo za Olivera Dulića, ne zato što postoje neki lični razlozi, rekao sam na početku da bih vrlo voleo da nisam u pravu za neke stvari, ali sve ovo nije preporuka za njega.
Hvala, gospodine Mihajloviću. Gospodin Cvetanović ima reč, neka se pripremi gospođica Nataša Jovanović.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, kad god su građani očekivali važne odluke u državi, a koje će biti u interesu svih, DS i DSS su zbog svojih stranačkih interesa blokirali sve vitalne funkcije u našoj zemlji. Reč "blokada" u svojoj genezi sadrži reč "blok", pa konačno nakon niza primera u praksi, kako na lokalnom, tako i na republičkom nivou, možemo zaključiti da je nakon svakog udruživanja DS i DSS u blok, neminovna blokada u funkcionisanju institucija. Amnezija demokratskog bloka je postala hronična bolest. Podsetiću vas zbog čega sam ovakvu definiciju dao. Gospodin Dušan Proroković, poslanik DSS, na nacionalnoj televiziji, zajedno sa gospodinom Markovićem iz DS, jasno je izneo stav da predstavnici DSS ne mogu da glasaju za kandidata za predsednika Skupštine, gospođu Milenu Milošević, ''zato što za sedam godina nijednu reč nije izgovorila.'' Slažem se da je to tačno, ali postoji obrazloženje za gospodina Dulića, da za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije treba da se izabere zbog dosadašnjeg parlamentarnog iskustva. Ako je iskustvo da sedi i da sluša, slažem se, i pasivnim odnosom mogu mnoge stvari da se nauče, naročito ako sluša narodne poslanike iz redova SRS, i tu je već dovoljno iskustvo stekao i onda je dobar kandidat. Ali, ne mogu da shvatim poslanike DSS da imaju dva aršina, da za gospođu Milošević tvrde i ne glasaju, ali da sada mogu da glasaju i potpisali su da glasaju za gospodina Dulića. Zbog toga želim da kažem da SRS podseća vlast da su poverenje dobili od građana i da se tu nalaze zbog njih. Smatrajući da deo Evrope, podvlačim - deo Evrope, ismeva demokratiju, pre svega poništavajući izbornu volju građana u Srbiji, a znamo da je preko milion i 200 hiljada građana glasalo za SRS, svedoci smo da taj deo iste Evrope poručuje svima nama da su izbori u Srbiji suvišni, da smo zalud bacali novac građana. Zašto? Zato što bi mnogo bilo ekonomičnije, jer smo i pored sedmogodišnje podrške Evrope i dalje najsiromašnija država u okruženju, da nam taj isti deo Evrope odmah kaže, bez demokratskih izbora, ime predsednika Skupštine, ime javnog tužioca, imena sudija. Evropski visoki predstavnici ucenili su Srbiju, a da ruke nisu ni uprljali, jer su svoje manevre sprovodili pre svega preko svojih ađutanata koji su danas ovde i sede u redovima DS, DSS i G17 plus. Preko njih oni danas bacaju građanima Srbije prašinu u oči prodajući ljubav, a preteći izolacijom. Nema demokratije bez političkog pluralizma, a oni danas isključuju postojanje preko milion i 200 hiljada građana koji vole i poštuju ideju SRS. Predstavnici DS i DSS im danas svesrdno pomažu da, umesto da udruženi idemo u Evropu, podele i zavade naš narod, ubijajući ideju političkog dijaloga, pre svega neistomišljenika, a to je, moramo da priznamo, osnov svake demokratije. Da li oni danas poručuju građanima Srbije, koji su nama dali poverenje, da su građani drugog reda, da za nas nema mesta u Evropi? Da li je to novi pravac nacizma? Tvrde da nas žele u Evropi, ali to košta celo Kosovo i Metohija. Ovo što se danas dešava u Srbiji, u Evropi, jer Srbija je deo Evrope, ovde na našim prostorima, zove se nedopustiva diktatura demokratije. Pre svega, ljubav koju nam donose iz Evrope i koju nam iz te Evrope odašilju jeste ljubav, ali ljubav uz mnogo uslova, a demokratija sa ovoliko ucena, siguran sam, složićete sa mnom, i nije neka demokratija.
Gospođica Nataša Jovanović, neka se pripremi gospodin Željko Vasiljević.
Dame i gospodo narodni poslanici, verovatno ću da iznenadim kolegu Dulića, s obzirom na to da ću sada javno da vam obećam da ćete s moje strane da dobijete jedan poklon, što nije svojstveno vama demokratama, jer ste vi navikli da otimate i uzimate koliko vam treba, da trpate na račune, u džepove, da pljačkate preduzeća. Ali, ovaj poklon će vama biti najvredniji, s obzirom na to da, kako vreme prolazi i pošto ste vi kandidat, to je greška u sinopsisu od jutros, vaše Demokratske stranke, Demokratske stranke Srbije i G17 PLUS, a ne samo Demokratske stranke, dakle knjiga koju ću vam doneti na poklon je "Politički sistem", prof. dr Vojislava Šešelja, udžbenik za četvrtu godinu Pravnog fakulteta u Beogradu. Inače, za vašu informaciju, ta predavanja su bila najposećenija od strane studenata koji su želeli nešto da čuju o demokratiji, o demokratskim procesima. Tu ćete, gospodine Duliću, da vidite da ste već danas napravili prve početničke greške. Jer da ste nešto od toga pročitali, ne samo od gospodina Šešelja, već da ste sticali znanje, ne u centrima Amerike, za brifing kakav ste pripadnik bili Otpora, kao što je to bilo u Budimpešti, vezano za puč koji se desio 5. oktobra, pa kao što je bilo pokušaja u Belorusiji, onda u Ukrajini i u Gruziji, znali biste da u Srbiji parlamentarna demokratija ima dugu i veoma svetlu tradiciju u srpskoj istoriji, i one večeri kada ste govorili o gospodinu Tomislavu Nikoliću, da ste sve to pročitali i znali, vi biste se upravo na te tradicije i na ono što Srbija zaista ima i čime se diči i ponosi, pozivali. Ovako, vi ste danas u svom pledoajeu rekli mnoge stvari koje sasvim izlaze iz okvira vaših nadležnosti, kao budućeg predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, i sve to što ste taksativno pobrojali je u ingerenciji drugih nosilaca grana vlasti u zemlji, kao što su Vlada Republike Srbije ili predsednik republike, ulazili ste i u resor Tadića. Ali, mene to ne čudi, jer iz te ste škole, danas su vas hvalili kao dugogodišnjeg člana Demokratske stranke, ali građani Srbije treba da se začude nad činjenicom, o tome je danas govorila i koleginica Radeta, da je upravo predsednik vaše stranke, koji vas je i predložio zajedno sa kolegama za ovu funkciju, milion i 152 hiljade najmanje, a mnogo je onih koji nisu iskoristili svoje biračko pravo, nazvao samozvanim patriotama. Što se tiče vaše namere i šta ćete da uradite u prvim danima kada sednete u fotelju predsednika Skupštine, očigledno je, gospodine Duliću, da se ne držite ni slova Ustava, jer preskočili ste one prve i neophodne korake koje treba da uradite, a da je bilo sreće i da ste poslušali, vi i vaša Demokratska stranka, i Boris Tadić u dva navrata, od 14. februara do pre sedam ili deset dana Tomislava Nikolića, mi bismo već sada ušli u ovaj neophodni proces donošenja zakona koji izviru iz slova zakona za sprovođenje Ustava Republike Srbije. Tako da sam u najmanju ruku očekivala da ćete da krenete od toga, ne da nam pretite da razmišljate o tome da ukinete direktne skupštinske prenose, jer, znate, ovde sedi 81 srpski radikal, imali smo raznih pokušaja gušenja i ukidanja demokratije, iznosili su nas. Ja sam, i to je jedino što ste mi spočitavali u danu izbora potpredsednika, morala da polijem tada predsednika Skupštine Srbije zato što je na najdrastičniji način kršila Ustav, Poslovnik, i zato što su poslanici SRS, počev od prvog među nama od 1991. godine, dr Vojislav Šešelj, preko svih nas ostalih, doživeli ovde najveća šikaniranja i maltretiranja. Neki sa fantomkama na glavi i u patikama, naoružani ljudi, upali su 1995. godine ovde, kada je prekinut direktan prenos i kada su tukli poslanike SRS, među njima i tri žene, gospođu Elviru Fekete, gospođu Tabaković i koleginicu Dušicu Nikolić. U Dosovskoj vladavini od 2000. godine novi metod demokratije je bio da se poslanicima čupaju ruke i noge, pa i dan-danas kolega Cvetanović je u sudskom sporu sa bivšim predsednikom Skupštine Srbije zbog povreda koje su mu nanete tom prilikom, i zbog činjenice da smo jednog poslanika, koji je bio u totalnom kolapsu, jer ga je obezbeđenje po nalogu Dosovske vlasti tuklo, gospodina Stevu Kesejića, morali da hitno odvedemo u Urgentni centar, gde su mu se satima borili za život. Čudi me kako se toga niste setili, da kažete da se to više nikada neće ponoviti u Srbiji i da ta sramna strana u parlamentarnoj demokratiji, odnosno Dosovske vladavine je nešto čega se vi odričete, iako ste, eto, kao mlad čovek, verovatno zalutali u taj Otpor, ali ne verujem da jeste. Jer uglavnom je svima, to su priznali neki vaši prethodnici, naročito iz DSS, poput kolege Karaičića, motiv za to bio novac. Dakle, vi ste morali danas da obećate, gospodine Duliću, da ćete hitno na prvu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije da stavite izglasavanje zakona o zaštitniku građana i ostvarivanja prava građana na obaveštenost, kako bismo zaista imali mogućnosti da se obavestimo o svim aferama, zloupotrebama i malverzacijama sada aktuelnih ministara u Vladi, koji su do guše povezani sa, u najmanju ruku, nečasnim i kriminalnim radnjama, i tajkunima. Da ćete da izaberete zaštitnika građana, da ćete da nam kažete kada će biti osnovan, odnosno ustanovljen organ državne revizorske institucije, jer unazad šest godina mi nemamo završni račun budžeta Republike Srbije, zbog vaše "transparentnosti" i građani Srbije ne znaju gde se stotine milijardi dinara budžeta građana Srbije troši. To je bio vaš posao i to je ono što možete da uradite po članovima 27. i 28. Poslovnika, i to su vaše ustavne nadležnosti. Ne, vi ste čak otišli korak dalje, gospodine Duliću, i rekli ste, time vređajući svakog poslanika, bez obzira na to da li je sada u prvom skupštinskom sazivu ili nas koji smo, evo, već četvrti, neki peti i šesti put, rekli ste da Narodna skupština Republike Srbije, u momentu kada vi budete izabrani, mora da ima viši kulturološki nivo. Ako ćete da imate uzor Voju Brajovića, koga ste uzeli za ministra kulture, onda će zaista Skupština da ima najniži mogući kulturni nivo, ali mislim da nije u redu da vi na takav način ceo jedan period iz novije istorije, od 1990. godine do današnjeg dana, karakterišete. Rekli ste – skupštinska govornica i Narodna skupština Republike Srbije se koristila za sve i svašta. Kako na to gledaju sada vaše kolege, evo ulazi dr Antonijević iz DSS, nešto vas ne podržavaju danas, kako oni gledaju na to kada vi tako omalovažavate instituciju, zakonodavnu granu vlasti, u kojoj su oni sedeli i dičili se u prošlom sazivu time da su 268 zakona izglasali, naravno sa vama, jer je DS, čini mi se, glasala za 112 zakona Koštuničine vlade, iako ste glumili opoziciju u prošlom mandatu. Trebalo je da kažete kako ćete da unapredite prava narodnih poslanika, a to nije samo vaša, a vidim da je isključivo vizija DS-a u procesu donošenja zakona o Narodnoj skupštini. Zakon kojim se regulišu obaveze i prava narodnih poslanika, koja su definisana Poslovnikom o radu, donet je davne 1991. godine. Od tada je mnogo vode proteklo Savom i Dunavom i nikome za poslednjih sedam godina, vama poslanicima DOS-a, pošto ste već sada u trećoj DOS-ovskoj vladi, da unapredite, donošenjem novog zakona, te demokratske procese. Nije u pravu koleginica Čomić, koja je rekla da je radna grupa u verziji zakona inkorporisala prava iz penzijskog i invalidskog sistema na neprimeren način, mada to ne branim i ne zastupam taj stav kao predstavnik SRS-a. Vi vrlo dobro znate da je ta komisija, u kojoj je bila i koleginica Vjerica Radeta, radila više meseci, trebalo je to da kažete kolegi Duliću, i da se rukovodila uporednim zakonodavstvom, i da je iz više kombinovanih članova pojedinih zakona o skupštinama iz okruženja i sveta, ona htela, ta radna grupa, da predloži Narodnoj skupštini zakon. Nekako mi se čini, a to su primetili ostali poslanici SRS-a, naročito kolega Krasić, da ste posebno apostrofirali evropske integracije. Nisu vas obavestili gospodine Duliću, to je veoma važan segment vašeg neznanja, a sada ćete to da upotpunite, da član 239a, pošto nismo dobili još uvek prečišćeni tekst Poslovnika, podrazumeva da Narodna skupština Republike Srbije ima parlamentarne grupe prijateljstva. Te parlamentarne grupe prijateljstva, po preuzimanju nadležnosti od bivše Skupštine državne zajednice Srbija i Crna Gora, ima ih ukupno 42, traže od nas narodnih poslanika da se svojevoljno izjasnimo, što smo mi srpski radikali veoma rado učinili, izjašnjavajući se za saradnju sa prijateljskim zemljama, sa zemljama koje štite pravo i haških zatočenika i naših predsednika, koje štite teritorijalni integritet i suverenitet naše zemlje, i nekoliko tih delegacija je formirano. Sada vi, kao predsednik Narodne skupštine, postajete tako isključivi i kažete da ćete isključivo da se rukovodite principom saradnje sa zemljama EU i evropskih integracija. Neke od njih su formirane, sada se postavlja pitanje kako će da reaguju ovi parlamenti i ove kolege iz ovih zemalja, ako oni čuju šta ste vi rekli. Vi imate i Kinu i Indiju i Indoneziju, Rusku Federaciju. Narodna skupština Republike Srbije i ruska državna Duma imaju potpisan protokol o saradnji, i vi to treba da znate, a da ne govorim o mnogim drugim zemljama poput Meksika, gde je gospođa Pešić bila ambasador, onda Australije i mnogih drugih, sa kojima mi treba i moramo da održavamo kontakte i odnose, ako želimo pravu parlamentarnu saradnju i ako želimo da težimo saradnji sa zemljama koje imaju takva iskustva, a naročito onima koja se bore u procesu globalizacije, koju Amerikanci i zapadne sile sprovode. Što se tiče svih drugih zaista loših reči koje ste uputili narodnim poslanicima Republike Srbije, neka vama služe na čast i videćemo da li će takva nerazgovetna, pre svega nerazgovetna, jer ste se vi trudili da to objasnite samo eto tako - izvinjavam se, pročitao sam u stenogramu posle deset dana i video sam da sam uvredio; mada vi mene ne možete da uvredite, mene samo može da povredi to što narod pod vašom vlašću tako teško živi i što milioni ljudi nemaju šta da jedu, i što imaju danas na vlasti ponovo one koji će da otimaju i da pljačkaju; ali vi ste danas, gospodine Duliću, rekli da ste vi pročitali i videli da ste vi bili isključivi i da ćete to da ispravite. Na osnovu ovoga što ste danas rekli i na osnovu ponašanja u toku diskusije u prethodnim danima, mislim da vi to nećete biti u stanju. Videćemo i pratićemo, ali vam predlažem, kao neko ko ima veći parlamentarni staž u ovoj Narodnoj skupštini Republike Srbije, da se isključivo držite slova Ustava i zakona. Na kraju da pokušam malo da se našalim, mada građanima Srbije sve ovo nije smešno, jer su pre svega razočarani činjenicom da je urušen ugled Narodne skupštine Republike Srbije, da je vi tretirate, naročito iz DS-a, kao robinju Vlade. Mislim, gospodine Duliću, a imamo očigledne dokaze za to, i štampanja ove pozivnice za prekosutra, i ovog dopisa, mislim da je ovo između ostalog zbog činjenice, gospodine Duliću, i to treba da znate kao budući predsednik, da već dve i po godine čekamo izveštaj o pljački Hamovića i Lazarevića u EPS-u, na osnovu ovoga što je utvrdio anketni odbor, kojim je predsedavao gospodin Vučić, pa mislim da ćete vi da budete revnosniji u tom smislu i da ćete već sledeće nedelje da nam dostavite izveštaj. Zato se i dešava ovo sa strujom. Kažem na kraju da se našalim, iako mislim da građanima apsolutno ništa nije smešno, naročito posle izbora Vlade Koštunica - Tadić, s obzirom na to da su odštampane ove pozivnice, a vi još niste izabrani, da ste pozvani na sastanak sutra kao predsednik Skupštine pred predsednika parlamentarne Skupštine Saveta Evrope, mislim gospodine Duliću da su vašima kod kuće već javili, odnosno javio se jedan čovek, Pera pisar iz administrativnog, zapamtite, Pera pisar iz administrativnog, da ste vi već izabrani na mesto predsednika Narodne skupštine.
Gospodin Željko Vasiljević. SPS ima još samo dva minuta, Željko. Neka se spremi doktor Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim na početku svog govora samo da kažem, iako neću glasati za gospodina Dulića, budite sigurni da ću biti jedan od prvih koji ću mu pružiti ruku, čestitati i poželeti uspešan rad kao predsedniku parlamenta, jer nam je svima neophodno da podignemo rejting ovog parlamenta u narod. Međutim, gospodine Duliću, skrenuću vam pažnju na nekoliko stvari. Pre svega želim da vam kažem da mi je drago zbog analize koju ste dali u svom uvodnom govoru i da ste pogodili sto posto, međutim, niste se osvrnuli na reči samokritike i da kažete šta ste vi svojim izlaganjima, naročito u onoj noći kada je smenjivan gospodin Tomislav Nikolić, učinili tome da se rejting ovog parlamenta sroza na ovaj nivo na kome jeste. Takođe, gospodine Duliću, morate biti svesni jedne činjenice, da ste u noći kada je izabran gospodin Tomislav Nikolić za predsednika parlamenta sramno napustili parlament. Niste imali hrabrosti da pogledate u oči, da mu čestitate i pružite ruku, što je takođe urušilo rejting ovog parlamenta. Dugo vremena će nam trebati da izađemo iz ovih problema i ovako niskog rejtinga, jer smo se podelili na dve strane parlamenta, na dve strane delimo i Srbiju, što sigurno nije dobro za Srbiju. Još jednu stvar bih želeo da vas pitam. Normalno, ne znam odgovor na to pitanje, ali ćete ga vi dati. Da li ćete posle izbora na mesto predsednika Skupštine, što je nesumnjivo, sa zadovoljstvom prihvatiti posetu ruskog ambasadora u svom kabinetu? Da li ćete od njega tražiti da insistira ili da garantuje da će Rusija podneti veto na rezoluciju Saveta bezbednosti? Da li ćete od njega tražiti da ostanu na principima i svojim stavovima odbrane teritorijalne celovitosti Srbije i Kosova i Metohija u sastavu Srbije i da li ćete ga zamoliti da Rusija još više uloži svojih sredstava u razvoj privrede Srbije i u industriju, što je vrlo važno. Na kraju, gospodine Duliću, značaj funkcije na koju ćete biti izabrani zahteva od vas da, iznad ličnih stavova i stavova svoje stranke, zastupate stavove građana Srbije i građana svih poslanika, bez obzira iz koje poslaničke grupe oni dolaze. Moram da vas upoznam na jednu činjenicu, da je članom 69. Ustava Republike Srbije preuzeta obaveza države da posebnu brigu vodi o ratnim veteranima, ratnim vojnim invalidima i porodicama palih boraca. Očekujem od vas kao predsednika Skupštine da o ovoj populaciji naročito povedete računa, u šta sumnjam, odnosno pretpostavljam da neće biti, s obzirom na političku opciju koju zastupate, ali se nadam da ćete s obzirom na godine koje imate smoći snage da to uradite. Zašto vas to pitam i zašto to želim da vam kažem? Danas je u Skupštini Srbije, u poslaničkoj grupi SPS-a i sa mnom kao predstavnikom Pokreta veterana, došla da razgovara delegacija Ratnih veterana, učesnika ratova od 1990. godine iz Prokuplja i Kuršumlije. Oni se suočavaju sa jednim strašno velikim problemom, a taj problem je da je određeni broj učesnika rata uspeo da naplati ratne dnevnice za period učešća u ratu, i moram da vam kažem da su te cifre vrlo značajne, pogotovo za te ljude koji žive na jugu Srbije, u jednoj zaista siromašnoj sredini. Ti iznosi kreću se između 400.000 i 500.000 dinara. To ne bi bilo strašno da te presude mogu da dobiju i drugi, a ne samo pojedinci koji rade u sudovima, pojedinci čije žene rade kao sudije u tim sudovima i čiji su prijatelji zaposleni. Zašto vam to govorim, gospodine Duliću? Zato što će sa ovim problemom da se sretnu pre svega dva ministra iz redova Demokratske stranke, a pretpostavljam da ćete vi kao predsednik Skupštine i predstavnik svih građana Srbije učestvovati u rešavanju ovog značajnog problema, znači, radi se o ministru odbrane, gospodinu Šutanovcu, i ministru pravde, gospodinu Petroviću. Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Paja Momčilov. Neka se spremi gospođa Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo danas mi raspravljamo i o kandidatu za predsednika srpskog parlamenta. Kao što ste čuli od Tomislava Nikolića, mi nećemo glasati za ovaj predlog iz jasnih razloga. Međutim, dužan sam da sa možda druge strane osvetlim ovaj predlog. Lično nisam sklonda se bavim samim kandidatom. Možda čak mogu i da kažem da Oliver Dulić verovatno predstavlja sposobnog, perspektivnog, mladog čoveka, lekara i političara. Lično nemam nekih posebnih saznanja da mogu da ga kritikujem i nemam tu potrebu. Činjenica je i to što smo čuli u ovoj raspravi da se radi o jednoj svestranoj ličnosti, renesansnog tipa, koja stiže i da ima svoje privatno preduzeće, što takođe dopunjuje sliku našeg kandidata. Bio bih slobodan da kažem da način na koji je predložen predstavlja uvredu i sramotu i za srpski parlament, i za građane Srbije. Možda sam rekao teške reči, pa onda bi trebalo to i da dokažem. Pogledajte predlog, imali ste ga svi u rukama. Kaže, narodni poslanici, dosta neodređeno, autori su ovog predloga i onda vidite jednu biografiju, vrlo kratku, konciznu, koja predstavlja jedan konglomerat i mešavinu čudnu zasluga u medicini i zasluga u politici. Zašto sam rekao čudnu? Zato što samo u jednoj rečenici imate i logičkih nelogičnosti, i pleonazama, pa da vidite kako to otprilike izgleda. Kaže ovako: tokom studija objavio osam radova kao autor i koautor iz više oblasti hirurgije, koji su publikovani na inostranim studentskim kongresima. Molim vas, prezentuju se radovi na kongresima, a mogu da budu i publikovani u zbornicima. To se jasno zna. Ovakav cirkus i ovakvo pisanje nalikuje nekvalifikovanim ljudima, koji pišu o stvarima koje ne znaju. Zatim da odemo dalje u istu rečenicu, samo do kraja da završimo, kaže ovako: koji su publikovani na inostranim kongresima - i onda nabraja - u Berlinu, Kairu i Majamiju, kao i tri koautorska rada na domaćim kongresima. Pazite, već je rečeno napred da su autorski i koautorski, pa sada vraća tri koautorska u istoj rečenici, ali gde su osam: tri i tri su šest. Takva bruka i sramota. Ovo, da se mladi kolega prijavio na konkurs na Medicinskom fakultetu za asistenta, bilo bi vraćeno i osporio bi se kredibilitet njegovog predavača. Ko je predlagač ovoga? Nije sigurno mladi kolega nego njegova stranka, koja mu čini medveđu uslugu i pravi od njega ovde karikaturu. Dalje, šta je problem kod kolege osnovni? To su rekle moje stranačke kolege - 32 godine. Da bi neko bio predsednik parlamenta, rekli ste koliko je značajna ta funkcija, onda valjda postoji neki kriterijumi, kompetentnosti, kvalifikovanosti, iskustva, odgovornosti, i na kraju da kažem, možda i ugleda. Ali, kod kog ugleda - kod pozicije i opozicije, jer je tako u demokratskim društvima. Imamo 32 godine. Vi kažete idemo u Evropu, kažete da želite evroatlantske integracije. Hajde da pogledamo te vaše ideale. Volite mnogo Ameriku i Amerikance. Ko je spiker u kongresu američkom? Nensi Pelosi, dama koja je 18 godina predstavljala Kaliforniju u parlamentu, koja je u sedmoj deceniji života. Hajde idemo dalje, u kolevku parlamentarizma, da idemo u Englesku. Ko je na čelu - Mihael Martin, 62 godina je star gospodin. Da idemo u Nemačku, to su sve demokratske zemlje kojima vi težite. Da vidimo, Norbert Lambert, koliko je on star - 59 godina, sa četvoro dece. Da pogledamo Francusku, nećete mi kazati da Francuska nije demokratska zemlja, vi koji ovde nas učite demokratiji. Tamo imate Patrika Olijera, 63 godine starog. Zašto to zemlje demokratije biraju iskusne, političke potvrđene, a Demokratska stranka i ova grupa koja se potpisala ne. Jasno je. Ovde treba rušiti institucije i obezvređivati, kao što se postavljanjem na mestu ministara inostranih poslova, jednog anonimusa, neškolovanog, koji se školovao za nuklearnu fiziku, sada će taj da vodi diplomatiju ove zemlje. To je isti slučaj, otprilike, bez krivice čovek je kriv. Vi sada hoćete nas da ubedite, a šta ste vi pričali o vašem kandidatu. Gospođa Čomić je govorila 11 minuta. Deset minuta je govorila o pravima žena. Da li je gospodin Dulić ugrožena žena? Kakav je to odnos prema svom kandidatu da ste o njemu govorili jedan minut, štopovao sam, može da se vidi iz stenograma, o gospodinu Duliću. Rekli ste da razmislite dva puta, umesto da ste rekli bezrezervno dižite ruke, verujemu tog čoveka. Vi nama kažete dvaput promisli, to znači budi oprezan u srpskom žargonu i jeziku. Onda idemo dalje, kako vi, ovi sa leve strane, tražite da mi dignemo ruku za gospodina kad vi ne verujete u njega. Pogledajte potpis, 31% vas nije potpisalo za njega. Šta to znači, drugovi demokrate? On nema podršku ni u vašoj poslaničkoj grupi. Kako vas nije sramota za to kameleonstvo, dok ovi drugi su uredno svi potpisali za dotičnog gospodina. Zamislite šta je nama u obrazloženju rečeno. Kaže ovako, iz njegovog biografskog, što je prikazao, prikaza sledi - parlamentarno iskustvo. Koje parlamentarno iskustvo? Deset dana u prvom parlamentu i u onom saveznom parlamentu skraćeno parlamentarno iskustvo. Sve zajedno ako sabereš, ni tri godine. Da li je to neko veliko iskustvo? Hajde da uzmemo i da jeste. Kaže – doprinos razvoju demokratije iz studentskih dana. Koji doprinos? Molim vas, nijedan dokaz za taj doprinos. Trebali ste napisati i tamo kada ste išli kod Nemaca na one konsultacije, kada su vam govorili šta se događa u Srbiji, i posle raspada Srbije i Crne Gore, i čitav niz sastanaka u inostranstvu na kojima ste bili. Ne bi imali ništa protiv, poverovali bismo možda. Nemojte dobacivati, gospodine Ristiću, ako nešto nije tačno, vi izađite pa me opovrgnite. Kaže ovako, ugled i stalni napredak u struci. Pa nemojte da pravite karikaturu od čoveka. Čovek je mlad lekar, pokazao da je sposoban čovek. Ima dobre ocene. On je čovek koji je radio godinu dana u Hitnoj pomoći i dobio je specijalizaciju iz ortopedije. Pa, kakav je tu napredak u struci. On se u struci još dokazao nije. On uči da bi bio ortoped. Sad vidite, mi dobijamo u parlamentu ortopeda. Možda je to vidovitost vas iz DS-a da mislite da će takav čovek ovde trebati, ako se mi povatamo za gušu, ako se potučemo, pa će onda možda i stvarno biti vredan ovde kao predsednik, ta njegova karakteristika. Pazite ovde, kaže: "osnivač balkanskog kvoruma". Gospodine Duliću, nemojte da slušate instrukcije gospodina Mićunovića, neće vam to pomoći jer on ni sebe ne može da odbrani, jer sa svojim godinama da ima vrednosti on bi sedeo na mestu koje je vama predviđeno. Gospodine Duliću, pitam vas, napisali su vam ovde, ne verujem da ste vi, kaže: "Osnivač balkanskog kvoruma Organizacije studenata Jugoistočne Evrope". Da su napisali suosnivač, pa da poverujem, ali mi znamo da je to Veliki brat osnivao. Pa vi da ste osnovali, vi bi u Beogradu locirali sedište te organizacije, ako ne iz kakvih drugih razloga, nepatriotskih, onda bar iz praktičnih razloga. Mislim, ovde toliko neistina, toliko poluistina i smešnih stvari koje diskvalifikuju ovog, kažem sposobnog mladog čoveka. Vi mu činite medveđu uslugu, vi ga politički trošite. Može biti da ste vi odlučili da budete političar, ali i sami znate, u isto vreme tešku specijalizaciju ortopedske hirurgije, studiranje na nekom ekonomskom fakultetu, privatnom, sumnjivog karaktera i bavljenje politikom - to zajedno ne ide. Zakoni fizike, tu ima i logičara, mada na ove logičke stvari nisu ukazivali, kazuje naš narod, jednim turom na dve stolice teško je sedeti, tj. nemoguće je po zakonima fizike. Da vam kažem nešto, ko je svugde, taj je praktično nigde. To govorim sa aspekta lekara, jer sam lekar i imam pravo to da vam kažem. Neću da vas ogovaram za neko političko delovanje i nečinjenje, ali ovaj izbor je krajnje loš i mislim da poslanici i ostali treba ne dva puta da se zamisle, nego tri puta. Hvala vam.
Gospođa Vjerica Radeta, neka se pripremi Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo poslanici, moram na početku da kažem da nisam iznenađena što je gospodin Oliver Dulić već uzurpirao funkciju predsednika Narodne skupštine i lažno se predstavljao kao predsednik Narodne skupštine, i to zvanično, zato što smo se ovih dana naslušali raznih bisera od ministara Solanine vlade. Jedan od njih, koji se inače odazvao kada je neko od poslanika pitao - šta ćeš ti ovde lopove, pa kada se više od pola ministara okrenulo, među njima je bio i gospodin Bubalo, koji je pre neko veče na jednoj televiziji rekao da oni uopšte nisu bili nešto uznemireni da li će one noći do ponoći da se izabere Vlada, jer su oni bili spremni da je izaberu, pa makar i sutra u podne. Dakle, već su pokazali ono što mi tvrdimo od početka, da je to skupina ljudi koju ne interesuje ni Ustav, ni zakon, niti bilo koji drugi propis. Tako je i gospodin Dulić danas ovde objasnio na koji način će on kršiti Poslovnik Narodne skupštine, na koji način će kršiti Ustav Republike Srbije, izneo nam je, kako reče, svoj plan rada. Ne razumem kako to predsednik parlamenta može da ima plan rada. Valjda se zna na koji način funkcioniše parlament, zna se ko predlaže propise, zna se kada se propisi stavljaju na dnevni red i to zaista, gospodine Duliću, nema nikakve veze sa vašim ličnim planom rada. Kažete da ste vi razumeli da postoje neki problemi u parlamentarizmu danas u Srbiji, da se u toku rasprava koriste lične uvrede, da poslanici Skupštinu spuštaju na nisku kulturološku lestvicu, tako ste rekli, gospodine Duliću, vi koji ste pre neki dan kazali da vam je žao gospodina Radeta Obradovića što ste ga gurnuli da svoju političku biografiju na neki način ošteti činjenicom da će biti među prvima koji će svedočiti jednoj novoj koaliciji koja će biti sramota za ovu zemlju. ''Gospodin Rade Obradović'', sada vas citiram, gospodine Duliću, ''ima najbolju biografiju od svih ljudi koji su predloženi za potpredsednike Skupštine, najbolju biografiju. On je mlad čovek, veoma je obrazovan, imao je jako puno uspeha u životu, ali se plašim da će ova slika koja bude snimljena danas, u kojoj gospodin Rade Obradović sedi pored ljudi, protiv kojih nemam ništa, koji takođe imaju svoje političke biografije, ali nisu ljudi sa kojima bi gospodin Rade Obradović trebalo da bude u društvu, da će ta slika jednom da bude dovedena, jednog trenutka možda će postojati potreba da gospodin Rade Obradović retušira fotografiju gde sedi između gospodina Tomislava Nikolića, kao predsednika Skupštine, i dvoje ljudi koji su danas predloženi za potpredsednike." Jedan od to dvoje ljudi koji su izabrani za potpredsednike, gospodine Duliću, predsedava ovom skupštinom, vama daje reč, sedeće pored vas, menjaće vas verovatno često, pa vas pitam, da li ćete vi da se tuširate ili retuširate posle takvih sednica i sedenja pored gospodina Mrkonjića? Rekli ste da ćete vi da se potrudite da se podigne ugled poslanika u njihovim sredinama. Kažete da je ugled poslanika u njihovim sredinama jako nizak. Gospodine Duliću, nemojte po sebi da cenite ostale poslanike i nemojte da vodite računa o ugledu poslanika u njihovim sredinama, jer mi svi pripadamo političkim strankama i mi svi u svojim sredinama odgovaramo građanima Srbije na izborima. Vodite računa o svom ugledu, gospodine Duliću, a za moj, najlepše vas molim, na ovaj način nemojte da brinete. Dalje ste rekli da ćete da učinite sve da ova Narodna skupština bude efikasnija. Zaista ne razumem šta ste pod tim podrazumevali. Da li to znači, pošto ste rekli da ćete predložiti nov poslovnik, da ćete ukinuti pravo govora narodnim poslanicima, da li to znači da ćete ukinuti mogućnost podnošenja amandmana, da li to znači da ćete nam zabraniti da govorimo po Poslovniku? Gospodine Duliću, sve ovo što ste rekli nije u skladu sa onim što predsednik Narodne skupštine treba da radi. Posebno mi je bila interesantna rečenica gospodina Dulića koji je rekao da će se potruditi da se zaposleni u Skupštini stručno i informativno usavršavaju, što je u redu i nemam ništa protiv, mada su to uglavnom vrlo stručni i obučeni ljudi. Ne znam samo kako ste nekog prevarili da napiše onaj poziv sa vašim potpisom o kojem smo danas pre podne govorili, ali ste isto tako rekli da ćete stručno i informaciono usavršavati narodne poslanike. Gospodine Duliću, aman, da li ste vi svesni onoga šta govorite? Vi ćete mene stručno ili ne znam kako da usavršavate ili bilo kog poslanika SRS. Vi ako imate tu vrstu problema u vašoj poslaničkoj grupi, to rešite među vama, a nas ne mešajte u to. Najlepše vas molim da kada govorite o Narodnoj skupštini vodite računa o članu 99. Ustava Republike Srbije, ne izlazite iz tog okvira, gospodine Olivere Duliću. Mi smo danas dobili, juče, kad li, biografiju gospodina Dulića. Između ostalog, saznali smo kakve je on sve specijalizacije i gde završio. Vidim, uglavnom, to po belom svetu, pa je osnivač Balkanskog foruma, pa je ne znam koje sve funkcije dobijao na tom nivou. Između ostaloga, on je primer, kako stoji, kako iz matice niču novi punktovi za obuku buduće srpske elite. To je dakle i beogradski Fond za političku izuzetnost, koji je pre godinu i po dana osnovala Sonja Liht. Jedan od programa tog fonda je da od 2004. do 2008. godine obuči 500 mladih političkih lidera Srbije. Savetnik tog fonda i docent dr Slobodan Marković kaže da, zajedno sa DS, DSS-om, G17 plus, SPO i nekadašnjim OTPOR-om, biraju lidere koje će obučiti političkim veštinama. Dakle, gospodine Duliću, vi ste jedan od ovih lidera koje obučava Sonja Liht. Podsećam, to je ona koja je na "B92" rekla da je neko od njenih prijatelja tražio od nekih lekara i medicinskih ustanova da ne primaju na lečenje srpske radikale. U vašoj biografiji, gospodine Duliću, kažete da ste rođeni 21. januara 1975. godine u Beogradu. Osnovnu i srednju školu ste završili u Subotici, Medicinski fakultet u Beogradu. Ovo je pretpostavljam tačno, a da ste hteli pravu biografiju, onda biste morali da napišete sledeće. Oliver Dulić svoju političku karijeruje započeo u SPO kao student medicine u Beogradu. Kasnije, nakon demonstracija pred petooktobarske prešao je u Demokratsku stranku. U Subotici se prvi put pojavljuje u političkom životu 2001. godine i nakon petooktobarskih događaja ulazi u vlast na lokalnom nivou. Osniva firmu DG "Kompjuters" koja se bavi prodajominformatičke opremei fiskalizacijom. Zapošljava se u Gradskoj bolnici u Subotici na odeljenju ortopedije. Osniva zajedničko preduzeće "Rolpak", Palić, Ul. Trogirska br. 2, sa Vujićem, Bucalom, Zvekićem i firmom "MPC" iz Beograda, koja ima 50% učešća u tom zajedničkom preduzeću. Prilikom afere otimanja mandata Demokratskoj stranci Srbije, koja se sada za vas da glasa, ulazi u Republički parlament, a nakon odluke Ustavnog suda iz njega izlazi, da bi 2004. godine ušao u Savezni parlament. Znači, gospodine Duliću, bili ste jedan od građana kada je ovaj parlament, zahvaljujući Bošku Ristiću, imao 308 narodnih poslanika. Trenutno se nalazi na specijalizaciji u Beogradu. Prilikom raskola u Demokratskoj stranci između Borisa Tadića i Čede Jovanovića svrstao se na stranu Jovanovića, da bi za par dana Opštinski odbor DS-a u Subotici promenio odluku i priklonio se Tadiću, bez obzira na Oliverovo veliko prijateljstvo sa ČedomJovanovićem. Dakle, gospodine Duliću, ovo je vaša biografija i trebalo je da se predstavite na ovaj način. Što se tiče poslaničke grupe SRS, mi smo jedanput glasali za predsednika, mi smo moralni ljudi i nećemo glasati za vas, kao oni koji su pre pet dana birali jednog predsednika, a danas će glasati za drugog. Ali, naravno to je stvar njihovog morala. Da im je neprijatno i da ih je sramota šta rade, govorim o Demokratskoj stranci Vojislava Koštunice, danas ih nema ni petoro u ovom parlamentu.
Hvala, gospođo Radeta. Gospodin Aleksandar Vučić, neka se pripremi poslanik Gojko Radić. Izvinjavam se, prvo Gojko Radić, pa onda Aleksandar Vučić. Izvolite Gojko. SRS ima još 24 minuta.
Danas smo slušali svašta. Imali smo i predavanja. Danas nam je držao predavanje i gospodin Mićunović, i on nas je podučavao kako mi ovde ne bi trebalo da pričamo šta se dešavalo u predizbornim kampanjama. Pa valjda ono što obećavamo u predizbornim kampanjama građanima, ovde kroz parlament treba da se borimo i da ta svoja obećanja sprovodimo i da poboljšamo život građana, ono što smo im obećavali u kampanji. Ali, gospodin Mićunović kaže da mi o tome ne treba da pričamo i on nas o tome posebno podučava. Mi od kampanje Demokratske stranke nismo mogli da živimo, od njihovih kadrova, na njihovim mitinzima. Samo ne znam da li su im obećavali neke funkcije ili su im plaćali da se pojavljuju. Sada kada je bio izbor Vlade ugledasmo te strašne kapacitete i kadrove. Ili su im možda ovi šifrovani oteli kadrove, pa se tamo kao eksperti pojavljuju kod njih. Uglavnom DS se, od silnih svojih kadrova, pojavljuje sa ljudima koji, pitanje je dana, kada će morati da odgovaraju pred zakonom. Ne znam kakvi su to kadrovi koji su se pojavljivali? Vratio bih se izboru predsednika parlamenta, jer smo i mi i predsednik iz Subotice, mada se ne bira predsednik skupštine u Subotici, iako je iz Demokratske stranke. Sada ću postaviti nekoliko pitanja kandidatu za predsednika parlamenta, pošto smo imali obećanja u njegovoj političkoj karijeri. Igrom slučaja sam iz Subotice, pa pamtim neka obećanja i ako gospodin Dulić kaže da to nije istina, ima mogućnost i može da kaže, podsetiću ga na neka njegova obećanja, čak i zahteve koje je upućivao vlastima, kada je on bio u vlasti i njegova partija. Ne znam zašto ih nije sprovodio, ali ću postaviti oko toga pitanje i dobićemo odgovor. Da krenem sa pitanjima. Gospodine Duliću, kao načelnik Okruga uputili ste zahtev ministru policije, Dušanu Mihajloviću. Ne vidim da li je tu gospodin Batić, mislim da je i on dobio jedan dopis, moguće je da je on i odgovorio. Pitanje je bilo da vi u Subotici ne možete da se izborite sa korupcijom i kriminalom, da se sva sredstva javnih prihoda od komunalnih preduzećakoja se ubiraju u Subotici nalaze u urbanizmu. Tamo je bilo jedno mesto koje je vodio jedan čovek, Direkcija za izgradnju. Sada vi imate direktora, vi ste formirali preduzeće za izgradnju i vaš je direktor, a tražili ste, da ne znate šta da učinite, da vam otpor pruža SVM, ne znate iz kojih razloga, da ništa u Subotici ne može da se sprovede, da sve kapitalne investicije kontrolišupojedinci i bogate se pojedinci, i tražite od gospodina ministra da poduzme određene aktivnosti i mere da spreči tu korupciju i kriminal. I 2004. godine postajete partner u vlasti SVM. Zašto ostavljate Direkciju za izgradnju grada Subotice, zašto onda kada ste došli do tih dokumenata, papira, dokumentacije, niste pokrenuli određene postupke i učinili ono što ste tražili od ministra Mihajlovića? Da li je u pitanju vaš dogovor ili neki politički dil ili ste možda istalili interese? Ali, ne bi me ni to iznenadilo, s obzirom da svakoga dana formirate anketne odbore jedni drugima u Skupštini. Ili je moguće, evo kažu, da je neki procenat u pitanju. Ako tvrdite da ovo nije istina, mogu ovde da vam pročitam određene stvari. Je li ovo istina? Istina; e, onda neću da čitam. Nema potrebe da čitam. Gospodine Duliću, pošto Mićunović poznaje demokratiju, razmišljao sam da li ovo da kažem ili ne. Ali, mislim da je potrebno da kažem. Parlamentarni izbori su bili sada i valjda o njima treba da pričam. Vi ste došli glasovima birača iz Subotice. Mislim da ste vi, gospodine Duliću, malo obmanuli građane i birače u Subotici, ne malo, mislim dosta. Vi ste u Subotici napravili koaliciju, tj. DS sa Savezom Hrvata Vojvodine. Napravili ste koalicijom sa strankom Rasima Ljajića i učestvovao je u predizbornom mitingu u Subotici. Da nije bilo Ljajića i njegovih simpatizera, propao bi vam miting. (Dragan Todorović, sa mesta: Došlo je šestoro.) Došlo je njih jedno 100 i došli su Ljajićevi, dobro je bilo, bilo je hiljadu sigurno. Šta se dešava? Imali ste vi još koalicionih partnera, samo ste ih obmanuli. Imali ste vi koalicionog partnera Nacionalno veće Bunjevaca. Ima još nešto, ali ugovorste napravili sa Mirkom Bajićem, tj. Nova demokratija Vojvodine, a sada ne vidim ovde Mirka Bajića u parlamentu, iako ste obećali Bunjevačkom nacionalnom veću. Možda mogu da vas opravdam, ali kako. Vi ste rekli, ne može pokrajinski poslanik da bude u Republičkom parlamentu. Mogao je da da ostavku. Imali smo mi jedan primer. Ne, vi ste išli sa namjerom da prevarite Bunjevce, Hrvate niste smeli, ali Bunjevce ste prevarili. Kako ste ih prevarili? Znali ste vi i tada da ne može pokrajinski poslanik da bude u Republičkom parlamentu i pokrajinskom, pa što niste tada na vreme Bunjevce upozorili i rekli im da daju drugog kandidata. To ste mogli. Nije istina da niste mogli. Čak ne mogu sa vama da se složim u jednoj stvari. Kada ste napravili tu koaliciju, vi ste na konferenciji za štampu, a mogu da vas citiram, rekli da ste pomirili Bunjevce i Hrvate, da se radi o istom narodu. Nije tako, gospodine Duliću, Bunjevci i Hrvati nisu isti narod. Vi ste pripadnik bunjevačkog naroda i srpskog naroda, niste hrvatskog naroda i ne može biti da je isto. Da je to isto, drugačije bi danas diskusije tekle. Gospodine Duliću, nećete valjda da kažete da su Bunjevci isti kao Hrvati. Bunjevci u svojoj istoriji ništa lošeg nemaju, ništa loše nisu učinili, to za Hrvate ne možete reći. Taj isti Bajić, koga ste prevarili, bio je protivkandidat gospodinu Kuntiću na pokrajinskim izborima i bili su većinski. Pobedio je Kuntića. Kako to on sa više glasova koje vam je doneo nije mogao ući u Parlament, a Kuntić je ušao. Druge su igre u pitanju.
Gospodin Vučić, neka se pripremi gospodin Ognjen Mihajlović, kao poslednji diskutant.
Dame i gospodo narodni poslanici, morao bih, pre svega, građanima Srbije na nekoliko nelogičnosti da ukažem, a možda su to sasvim logične stvari za građane Srbije, odnosno možda su oni na njih već naučili, navikli, a pomalo i oguglali. Naime, u vreme kada je za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije biran Tomislav Nikolić, na najžešći način su poslanici samoproklamovanog demokratskog bloka vodili kampanju protiv Tomislava Nikolića smišljajući svakojake i svakovrsne gluposti, trudeći se da do pet ujutru drže narod u Skupštini i javnost, sa najstrašnijim mogućim pretnjama, ucenama, pritiscima i sa tim da se ne znam šta Srbiji događa ukoliko Tomislav Nikolić bude izabran. Molio bih gospodina Mehu Omerovića, ako može, za malo pažnje. Znam da nije miting gospodina Ljajića, da biste tamo bili veoma pažljivi, ali Narodna skupština Republike Srbije je. Dakle, time ste samo pokazali koliko volite funkcije, koliko želite vlast i fotelje po svaku cenu, a koliko teško, nesportski i nedžentlmenski prihvatate da neko drugi dobije istu funkciju. Danas smo, i malo ću se osvrnuti na ono o čemu su govorili izvestilac, predstavnik predlagača, a i sam kandidat za predsednika Narodne skupštine. Ovde je rečeno, kao prvi cilj, uslediće povezivanje sa svetom. Postoji interparlamentarna saradnja otkad postoji srpski parlament. Zna se šta je posao Narodne skupštine Republike Srbije. Moram da vas upozorim da nije vaš posao povezivanje ni sa svetom, niti sa bilo kim drugim, sem onog uobičajenog toka razgovora između različitih parlamentarnih grupacija, različitih parlamenata. Ali, Narodna skupština Republike Srbije, po Ustavu Republike Srbije, ne vodi spoljnu politiku ove zemlje, trebalo je to neko da vam pročita, i vama i gospođi Kolundžija, i da zna da je to posao Vlade Republike Srbije, a kao dodatni deo reprezentovanja Republike Srbije obavezu ima i predsednik Srbije, bez obzira na to što mislim da to radi na najgori mogući način. Dalje smo čuli da je poseban kvalitet budućeg predsednika Narodne skupštine Republike Srbije što dolazi iz Subotice zbog bogatstva razlika velikog broja naroda i nacionalnih manjina u Subotici. Znači li to da iz Užica, Čačka, Kragujevca ili nekog drugog mesta ne može niko drugi da bude? Ili nikada ne sme da bude? Kada ste birali, takođe, kandidata vi iz DS iz Užica, bila je jedna žena, ona valjda nije bila tolerantna. Unapred ste znali da nije za toleranciju i da nije za bogatstvo razlika. Mi smo to, doduše, videli malo kasnije. Onda su ovi birali ove iz Beograda, pa smo takođe ustanovili to isto. U čemu je problem? Da li to ima veze sa tim kakav je ko čovek i odakle je, pa kao bogatstvo razlika, tolerancija. Ja sam najtolerantniji. Meni je otac poreklom odande gde žive Hrvati, Muslimani i Srbi. To je dokaz da sam apsolutno najtolerantniji. Kakve to veze ima? Svakojakih se mi ovde gluposti naslušasmo. Kao što slušamo danima o tome kako su nam potrebni novi odnosi u Srbiji. Pošto sam pažljivo slušao šta govori gospodin Dulić, zapisao sam sledeću rečenicu - nama je potrebno ''instaliranje novih ljudi''. Upravo protiv tog instaliranja je SRS, gospodine Duliću, mi nećemo da nam bilo ko instalira ljude. Hoćemo da građani Srbije biraju te ljude. U tome je suštinska razlika između nas i vas. Mi nećemo da nam niko postavlja i da nam bilo ko nameće ljude. Znam da je gospodinu Šamiju svejedno. On je pre neki dan sa zadovoljstvom glasao za Tomislava Nikolića. Danas je rekao da će sa zadovoljstvom da glasa za vas. Sutra će sa zadovoljstvom da glasa za bilo kog trećeg, samo da njegova partija ima sazadovoljstvom vlast. E i u tome se razlikujemo, gospodine Duliću, jer mi nemamo zadovoljstvo, nego imamo ideju, program i plan kako da Srbiju izvedemo i izvučemo iz teške krize. Citiram vašu izjavu, gospodine Šami, koju je prenela agencija Beta danas u 16,43. Kažete, da vi želite da se promeni odnos između političkih stranaka. Voleo bih, gospodine Duliću, da ste vi na svom primeru to pokazali nama, da u trenutku kada je Tomislav Nikolić izabran za predsednika Narodne skupštine, a bio je vrlo trpeljiv, slušao svašta o Srbiji, slušao nemoguće priče o Srbiji, slušao neistinite priče, slušao najgore laži o sebi. Gospodine Duliću, tada vi niste sačekali da Tomislav Nikolić bude izabran, pa da mu priđete i da mu čestitate, nego ste pobegli iz sale, zato što vam je tako rekao što Dušan Petrović, što neko drugi. Pobegli ste iz sale, niste čestitali Tomislavu Nikoliću na demokratskoj proceduri i na demokratskom izboru predsednika Narodne skupštine. Da li to govori o tome kakve vi odnose između stranaka želite? Mislim da je to veoma loš primer. To svakako ne može da bude dobar primer. Mi takve odnose ne želimo. Posle svega što ste u poslednjih sedam godina ne vi lično, već što su radili DS, DSS i druge stranke lažnog demokratskog bloka protiv onih građana i protiv onih stranaka koje ne misle kao oni, moram da vam kažem jednu stvar, da mi pokazujemo zaprepašćujuće velik stepen tolerancije. Kod nas ne vidite mržnju. Kod nas ne vidite pretnje ni lustracijama, ni linčovanjem, ni spaljivanjem Skupštine. Vi kažete, preci su nam ostavili Dom narodne skupštine. Da li je tako, gospodine Duliću? Jesu preci, čak ni hitlerovci nisu hteli da je sruše, i oni su dali planove kako treba da im se izvuku i nemačka vojna komanda i Gestapo, a koje građevine ne sme da se ruše. Dok nisu došli vaši, dok niste vi došli na vlast, kada ste rešili da opljačkate, da popalite, pa još nedostaje 78 umetničkih slika u zgradi Doma narodne skupštine Republike Srbije od vašeg lopovluka i vaše pljačke. Sve to što nam je narod i naši preci, sve što su oni uradili za nas, sve ono što nam čak ni Hitler nije srušio, sve ste to pokušali da srušite, sve nekom drugom da nakalemite na grbaču i da kažete, pa to ste vi uradili, vi ste za to krivi. Kao danas, moram narodnim poslanicima da saopštim značajnu vest, pošto znam da provode ceo dan u sali Narodne skupštine Republike Srbije. U pauzi sam malo gledao agencije, šta su to vesti. Danas je Ivana Dulić-Marković, za vašu informaciju, saopštila javnosti da je najvažniji, prvi i najvažniji test za Srbiju kako će da pohapse one koji su lepili neke plakate na kojima piše ulica Ratka Mladića ili Bulevar Ratka Mladića. Da li ste vi ljudi normalni? Stvarno moram da vas pitam, da li ste vi normalni. To vam je prvi i najvažniji zadatak. Nije vam najvažniji zadatak i prvi test kako ćete da sačuvate KiM, kako će građani Srbije da žive bolje i kako će penzije da im budu veće, nego kako ćete da apsite onoga ko drugačije misli. Postavljen Milan Marković za ministra, kaže odmah Bulevar Zorana Đinđića. Hoćete li vi sutra kada se promeni vlast da se menjaju ulice od Terazija, pa ne znam da bude od bulevara Slobodana Miloševića pa do ne znam koga drugoga. Hoćete da se radujete tome? Pitam vas, ko ste vi da ocenjujete istoriju, ko ste vi da sudite svima. Vidim nešto cepate, lepite plakate i ne znam šta. Mi ne znamo ko je neke plakate lepio, ali da vam kažem nešto, da sam ih ja lepio nikada ih ne biste odlepljivali. Nikada ih ne biste odlepljivali, to vam garantujem. Tu svoju hrabrost biste morali na drugom mestu da pokazujete, a dosta je bilo vaše hrabrosti u maltretiranju, šikaniranju i proganjanju političkih protivnika. Pokažite malo hrabrosti da za zemlju nešto uradite sem da je pljačkate, da otimate i da kradete. Vaš potpredsednik vlade ima 11 miliona evra, a ne ona sirotinja koja lepi plakat na kojem piše Bulevar Ratka Mladića. U tome se razlikuju. Zato što taj mučenik koji je lepio, lepio je zato što misli, pravilno ili ne, da je on srpski junak i da je branio srpski narod, a vi pljačkate, kradete i otimate i ništa drugo ne radite. To su vaše demokratske tekovine. Mi imamo potpredsednika vlade. On kaže, neću da vam kažem, nemam baš 11 miliona evra, ali tu je negde, mnogo je to para, ali sam to zaradio ranije. Taj čovek u svom intervjuu 2003. godine kaže da nema ništa od svoje imovineu Srbiji, da živi u tetkinom iznajmljenom stanu i da spava na tetkinom kauču, i iz tetkinog kauča izađe 11 miliona evra, ljudi, nije dinara, nego evra. Prvi je zadatak kako da hapsite decu ili starce ili bilo koga ko je lepio plakate - Bulevar Ratka Mladića. Što, treba da bude bulevar Zorana Đinđića, je l' zbog toga što je sadio kikiriki za radnike, je l' zbog toga što je rekao da niko Vojislava Šešelja neće da žali ako ga ubije režim Slobodana Miloševića. Ili zbog toga što je rekao - kome je do morala neka ide u crkvu. Po te tri izjave ga prepoznajem, ni po jednoj drugoj. Vi ne date da se neko ne slaže sa vama po tom pitanju, zato što niko ne sme da se ne slaže sa vama. On mora da bude osuđen kao, kako ono, retrogradna, konzervativna, snaga prošlosti i ne znam kakva. Ko ste vi da budete istoričari? Nismo mi. Mi to sebi ne dajemo za pravo. Mi nismo bili za to ni da se da ulica Slobodana Miloševića, dok ne prođe odgovarajući istorijski period, pa će narod to suditi. Sada vam kažem, siguran sam da će istoričari i narod povoljnije suditi o Miloševiću nego o Đinđiću. Čekaćemo da prođe vreme, ne mi političari to da sada uređujemo, kao što vi danas na silu to radite. Uostalom, videli ste šta je Boris Tadić rekao o Zoranu Đinđiću, da je pljačkao DS, budžet DS, i Mićunović je to potpisao. Kako sad da nas vi ubeđujete da su to najveće demokratske tekovine i najveće demokratske tradicije. Ovde imam spisak jedan, to ću drugi put da čitam. Nisam ga ranije imao, spisak honorarnih saradnika različitih stranih agencija i obaveštajnih službi, i drugih. Koliko su para dobili u periodu od 1. 1. 1997. godine do 12. 6. 2000. godine. Tu samo da vidite jednog od onih nezavisnih novinara iz Kraljeva, onaj što nam se na vrh glave popeo sa svojim poštenjem, samo 14.700 maraka, ništa, nije mnogo, sitnica jedna, dok je narod imao 100 maraka platu, a on 14.700. Bili neki sa 66 hiljada maraka. Vidim neke sa B92, prepoznajem sa 22.000, 3.000, 14.000 itd. To će biti poslastica. Vilu je dobila Ružica Đinđić, kada me već pitate, potpuno protivpravno i protivzakonito. Čujem da neko iz DS pita za vilu. Čujem da su joj poklonili oko tri miliona evra vrednosti građana Srbije, tu na Dedinju. Čujem da je, i to bez ikakvog pravnog osnova, ali nemojte da se sekirate, mi nismo osvetoljubivi, mi ćemo čak i održaj da priznamo na takav način, tako da ne brinete. Dakle, samo je važno da protekne 10 godina, odnosno 20 godina, odnosno 10 godina. Izvinjavam se, evo već računa gospodin Ristiću, 10 godina može protivpravno da bude u vili i nema nikakvih problema, ostaće joj ta vila. Nećemo ništa da radimo posle toga. Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo čuli danas staru frazu predstavnika DS, a to je da parlament bude efikasan. Uzgred, to je citat Adolfa Hitlera. Hitler je, kada nije znao šta da kaže, uvek govorio o efikasnom parlamentu, pa je onda bilo šta će nam parlament. Parlament je predstavništvo naroda, u njemu sede narodni predstavnici. On nikada neće biti idealan, elitistički, ovakav ili onakav. Vlada treba da bude i mora da bude efikasna, a parlament mora da radi na zakonima, onako kako ih predlagači dostavljaju i onako kako je to u interesu naroda i ništa više od toga. Da li vi mislite da je najvažnija stvar, dame i gospodo narodni poslanici, da se ponovo uskraćuju prava poslaničkim grupama i opozicionim poslanicima. Potreban nam je novi Poslovnik. Šta treba, još da se skrati vreme za raspravu? Da nema nikakve veze da li će neko da ima 80 ili 10 poslanika. Da je dovoljno da govore samo šefovi poslaničkih grupa i niko više, da ponovo uvedete opomene, kazne, jer niko ne sme o njegovom veličanstvu, Borisu Tadiću, da kaže ništa? Niko ne sme da čita šta je 93. godine govorio o Zoranu Đinđiću. Da li je to u pitanju? Ili je zbog toga što hoćete nas da vaspitate i da nam kažete kako mi moramo da se ponašamo, a pokazali ste nam pri izboru Tomislava Nikolića kako ste se vi ponašali. Na kraju, završavam i izvinjavam se što sam ovoliko vremena oduzeo, vidite, Tomislav Nikolić je u onih pet dana, o kojima toliko govorite, pokazao koliko je veliki i kolikog je demokratskog kapaciteta. Tada se i Srbija radovala. Danas se niko, gospodinu Duliću, sem vas i vama najbližih, u Srbiji ne raduje. Ne žalim i nimalo vam ne zavidim, i ne želim vam ništa loše, pogotovo ne lično. To govorim zato što je Srbiji dosta i DS, i DSS, i njihovih laži, i njihovih prevara, i njihovog lažnog zadovoljstva. Srbija hoće promene. Srbija hoće srpske radikale.
Hvala, gospodine Vučiću. Gospodin Mihajlović, kao poslednji diskutant.
Iskoristiću ova tri minuta, hvala vam. Moram da vam kažem da sam strašno zabrinut posle ničim izazvanim ekspozea gospodina Dulića, u kojem se ostrvio na dve meni veoma važne stvari - demokratiju i informisanje. Ako je njegovo poimanje demokratije ujedno i poimanje demokratije od strane DS, kojoj pripada, onda imamo veliki problem. Ako je njegovo poimanje informisanja, poimanje informisanja celokupne DS, onda imamo još veći problem. Gospodin nas je maltene nazvao nedotupavnima, nedoraslima i srozao jednom gadnom konstrukcijom koja zvuči, molim vas, povređujete mi sto treći član Poslovnika - dobacivanjem ometate me. (Predsedavajući: Molim vas strpljenja, barem ovih zadnjih pet minuta. Nemojte da prekidam sednicu sada. Izvinite, vraćam vam vreme nazad. Izvolite.) Dečko je pokušao da bude sofisticiran, ali uspeo je samo da uvredi srpski narod kada je rekao da je demokratija u okruženju na znatno većem stepenu nego kod nas, te da količina loših odnosa je neuporedivo manja u tim istim zemljama u okruženju. Zaboravio je da je ovo srpski narod, koji baštini najdužu tradiciju demokratije u kompletnom okruženju, pa i šire. Nijedna bivša republika bivše Jugoslavije nema nešto slično čime bi se mogla pohvaliti. Srbi se za demokratiju bore još od doba kneževa, kraljeva, kroz vremena broznih diktatora, pa sve do danas. Ta demokratija je krhka, ona još nije prohodala i zaista nam ne trebaju ovakvi osvrti koji nas vraćaju mnogo decenija unazad. Što se tiče informisanja kojeg je pomenuo, nadam se da je to bila samo fraza u njegovom govoru, da nije ozbiljno mislio da se obračuna sa direktnim prenosima skupštinskih zasedanja. Ta skupštinska zasedanja su u stvari najbolji izveštaji. Narod je taj koji će da prosudi da li srpski radikali dobro govore ili loše. Isto tako će da prosudi i o DS. Ako vi mislite na skraćeno izveštavanje, na televiziju U92 ili nekoj vama drugoj bliskoj televiziji, tu ne možemo da se složimo, zato što smo u noći, tačnije o noći, u kojoj ste se vi sukobili sa DSS više čuli u tim skraćenim izveštajima, više smo čuli o otrovnim strelicama upućenim Tomislavu Nikoliću, iako to nije bila suština te večeri kada je on izabran za predsednika. Suština je bila u obračunu vas demokrata, DSS i DS. Dakle, to je informisanje kojeg se plašim. Plašim se još jedne stvari, onoga što ste rekli da vam je dobrodošao doprinos nevladinih organizacija. Naravno, pretpostavljam da pod jedan tu mislite na vašu učiteljicu Sonju Liht, pa ćete možda ići kod nje po neke ocene, kritiku, uputstva, ali verujte to je zaista u potpunoj suprotnosti sa suštinom parlamentarizma. Ne može jedan ozbiljan parlament da ocenjuje neka nevladina organizacija. Jedina nevladina organizacija koja bi koliko-toliko mogla da učestvuje u radu ovog parlamenta je eventualno sveštenik, ako se oko toga dogovorimo, jer i SPC je nevladina organizacija. Mogao bi on da blagoslovi i okadi ovaj dom, u kojem se svašta navuklo. U svakom slučaju, pošto vidim da ste nestrpljivi da obavite ono što ste već uradili, biću kratak. Zamoliću gospodina Dulića da se isto tako lepo ogradi, baš kao što je to uradio malopre, kada se ograđivao od onih pozivnica, stavljajući ruku na srce i tvrdeći da one nikakve veze s njim nemaju, da se ogradi i od svog učešća u 5-oktobarskoj revoluciji. Jer zaista, ne bi bilo primereno da jedan predsednik parlamenta, a verovatno ćete to za par minuta da postanete, da je ujedno i deo rulje koja je palila tu istu zgradu, zgradu u kojoj nam obećavate da ćemo ući u septembru ove godine. Na samom kraju, želim da se obratim gospođi Čomić, koja reče da dva puta razmislimo o kandidatu, gospodinu Oliveru Duliću, jer mi takvog u svojim radikalskim redovima nemamo. Zaista ste u pravu, mi nešto takvo ne gajimo u našoj stranci, mi takve primerke nemamo u našoj stranci.
Hvala, gospodine Mihajloviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem pretres. Saglasno članu 10. stav 5. Poslovnika, utvrđujem listu kandidata za predsednika Narodne skupštine, na kojoj je samo jedan kandidat, i to gospodin Dulić Oliver. Pošto je Narodna skupština obavila pretres i pošto je, saglasno članu 10. stav 5. Poslovnika, utvrđena lista kandidata za predsednika Narodne skupštine, podsećam vas da, prema članu 11. Poslovnika, pre pristupanja izboru predsednika Narodne skupštine, Narodna skupština treba da odluči da li će se glasati tajno ili javno. Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno, glasa se prozivanjem narodnih poslanika. Predlažem da se izbor predsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem, prozivkom. Izvolite, gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Gospodine Mrkonjiću, nisam vas zato ostavio tu, tu sam vas ostavio da vodite brigu ... (Predsedavajući: Hteo sam da se zahvalim malo kasnije ...) Znate, ovo više nije konstitutivna sednica, ovo je potpuno normalna sednica. Nenormalno stanje je da smo izabrali Vladu, ali nismo izabrali predsednika Skupštine, ali to zaista nije predviđeno, tako da vi ne možete sada da stavite na glasanje izbor predsednika Skupštine pre nego što kažete kada će biti dan za glasanje. Mi smo sada u potpuno normalnoj sednici. Ne možete da razdvajate tačke. Zaista sam spreman da gospodin Dulić bude izabran, i sad kažem, sutra sat od otpočinjanja sednice taj izbor će biti završen. Ali, nemojte da povređujete Poslovnik. Nemoguće je sad glasati za izbor predsednika Skupštine, mora da prođe rasprava o potpredsednicima i članovima odbora, zakazujete dan za glasanje, to može da bude pet minuta po završetku sednice i onda se glasa o svim tačkama dnevnog reda koje smo prešli. Sada, ovog časa, uz moju dobru volju da što pre važe ove pozivnice koje dobijamo, nemoguće je da vi pristupite glasanju, i to treba da vam kaže sekretar ili zamenik sekretara, kako se već naziva gospodin Danilović, ali sudeći po tome kako se službe revnosno utrkuju da sve bude obavljeno kako žele žuti, vidim da su spremni i vas da prevare, gospodine Mrkonjiću. Zato vas savetujem, ovako prijateljski, vi ste bili bolji prijatelj Slobodanu Miloševiću nego ja, ali vas molim prijateljski, nemojte da nasedate, nemojte da organizujete ovo glasanje, nemojte da gazite Poslovnik, jedva čekaju da vas smene odatle, pa da ih ponovo bude sramota što sedite pored njih. Iskoristite ovo vreme da pokažete koliko u vama ima i demokratije i poštovanja svih regula po kojima parlament radi. Zakažite vi nastavak sednice sutra u 10,00, sa ostalim tačkama dnevnog reda, onda zakažite dan za glasanje, pristupamo glasanju. Mi više nemamo o čemu da diskutujemo sutra, mi o potpredsednicima nećemo diskutovati, o članovima odbora nećemo diskutovati, za razliku od vas, mi ćemo prisustvovati i kada gospodin Dulić bude izabran i kada preuzme rukovođenje sednicom Narodne skupštine, ali to sve u svoje vreme, u skladu sa ovako krnjim Poslovnikom, ali ga bar poštujte.
Dajem pauzu od pet minuta i molim šefove poslaničkih grupa da dođu ovde do bine. [[Posle pauze – 19,20.]] Molim vas, gospodo poslanici, izvinjavam se zbog ovog previda. Jutros sam shvatio da je postignut dogovor šefova poslaničkih grupa, očigledno nije. Pretres ove tačke dnevnog reda smo završili. Sednica se nastavlja sutra u 10,00 sati. Pozivam sve šefove poslaničkih grupa sutra u 9,00 sati u salu na prvom spratu.