Dobar dan. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici otvaram Drugu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas daubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 132 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u skladu sa našim Poslovnikom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju poslanici: Konstantin Arsenović, Vladimir Pavićević, Zoran Živković, Suzana Spasojević, Marijana Maraš, Vesna Bisarović i Branka Bošnjak. Saglasno članu 86. stav 2. i članu 87. stav 2. Poslovnika, obaveštavam vas da je ova sednica sazvana u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika, izuzetno za petak, zbog potrebe da Skupština razmotri akte predložene iz dnevnog reda sednice i da nemamo zamerki od javnosti da ne radimo svaki dan. To je ovako mimo Poslovnika. U sazivu ove sednice koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda, potrebno je da Skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlozima za dopunu i predlogu za spajanje rasprave. Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološkirazvoj i informatičko društvo, predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog Odluke o razrešenju člana Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 128, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 16 poslanika, od ukupno 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Železnici. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 128, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 16 poslanika, od ukupno 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Grupa od 16 narodnih poslanika Poslaničke grupe DS, predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog Odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenice okolnosti u kojima se dogodilo prisluškivanje i objavljivanje transkripta razgovora između Lidije Udovički i „Kontinental vind Srbija“ i Bojana Pajtića, predsednika Pokrajinske vlade i Demokratske stranke, s obzirom na činjenicu o navodnom pokušaju korupcije učinjenom od strane direktoraJP „EMS“ Nikole Petrovića. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 12, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 134 poslanika, od ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo u Narodnoj skupštini, predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog autentičnog tumačenja odredaba čl. 27, 28, 40. i 71. Zakona o porezu na dobit preduzeća („Službeni glasnik RS“, br. 25/01, 80/02, 80/02-DR. Zakon, 43/03, 84/04 i 18/10) i člana 41. stav 3. Zakona o poreskom postupku i poreskoj Administraciji („Službeni glasnik RS“, br. 80/02, 84/02-ispravka, 23/02-ispravka, 70/03, 55/04, 61/05, 85/05-DR. Zakon, 62/06-DR. Zakon i 61/07), koji je podneo Narodnoj skupštini 7. oktobra 2015. godine. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 130, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 18 poslanika, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Janko Veselinović, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o konverziji kredita u Švajcarskim francima CHF u evre EUR, koji je podneo Narodnoj skupštini18. septembra 2015. godine. Da li želite reč? Izvolite.
Poštovana predsednice, uvaženi narodni poslanici, pred vama je zakon o konverziji kredita u Švajcarskim francima u evro, koji je podneo Pokret za preokret u ime oštećenih bankarskih klijenata. Poštovane kolege, ovo nije običan zakon, ovde se odlučuje o sudbini 100.000 ljudi, među njima 50.000 dece, koji će ovih dana, danas, sutra ili prekosutra ostati bez krova nad glavom zbog bankarske nezaježljivosti, zbog bankarskih monopola, zbog svega onoga što u Srbiji postoji jer ne postoji nigde u svetu. Ovde je peticija 17.372 potpisa koji su prikupljeni samo za vikend protiv bankarskih monopola za usvajanje zakona o konverziji kredita iz Švajcarskih franaka u euro. Pred vama je danas oduka, da li ćete podržati bankarske monopole ili ćete podržati vaše građane. Predlažemo da danas dobro razmislite pre nego što donesete odluku. Evo pisma jedne majke - Pre dva dana, dobila sam opomenu da u roku od sedam dana izmirim celokupan dug i da ukoliko ne uplatim 32.000 Švajcarskih franaka, stan će banka pustiti u prodaju. Šaljem vam ovu peticiju u nadi da će nekome pomoći jer za mene je izgleda kasno. Uzela sam kredit od 35.000 vratila 30.000,a dužna sam banci 32.000. Takva je sudbina preko 30.000 ljudi koji su uzeli kredit u Švajcarskim francima. Najvažnije, poslednjih mesec ili dva dana, ove zakone su usvojili i Hrvatska i Bosna i Hercegovina u proceduri, Crna Gora, pre toga Mađarska, Poljska. Srbija je ostala jedina zemlja koja štiti bankarske monopole nasuprot svojih građana. Budite danas na strani građana, donesite odluku da se ovaj zakon uvrsti u dnevni red, da narednih dana raspravljamo. Moguće da će Vlada imati i svoje predloge, ali donesite odluku da ovaj zakon bude uvršten u dnevni red, da ne budemo poslednje mesto u Evropi gde banke gule kožu građana. Građana koji će ovih dana, podsećam, ostati na ulici, 50.000 dece će ostati bez krova nad glavom.
Vreme. Zahvaljujem poslaniče. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 16, protiv – dva, uzdržanih nema, nije glasalo 130 poslanika, od ukupno 148 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Izvolite.
Ovo je drugi zakon koji se ne odnosi samo na korisnike kredita koji su kredit uzeli u švajcarcima. Ovaj zakon se odnosi na sve korisnike finansijskih usluga. U peticiji koji su za vikend potpisivali građani Srbije, pisalo je i pitali se građani da li ste protiv zelenaških ugovora? Da li ste protiv nemoralnih banaka? Da li ste protiv valutnih klauzula koje građani ne mogu da izdrže? Da li ste protiv nesrazmernog davanja banka-klijent? Da li ste protiv enormnih kamata, najvećih u Evropi, a verovatno i u svetu? Da li ste protiv toga da klijent banke ne može da zaštiti svoj položaj i da klijent banke nema nikakva prava zbog toga što NBS drži monopol i drži stranu stranim bankama. Na žalost, pre jedan trenutak videli smo da poslanici vladajuće koalicije nemaju sluha, da poslanici SNS, SPS i drugih stranaka iz te koalicije nemaju sluha, da su oni jedini u Evropi, verovatno i u svetu gde drže stranu bankama, a ne svojim građanima. Jedini parlament koji u Evropi nije doneo zakon da zaštiti svoje građane. Pokret za preokret, zajedno sa građanima Srbije, zajedno sa svim ljudima koji žele da zaštite svoje građane, a ne bankarske monopole, boriće se narednih dana, svim zakonskim sredstvima da se izbori protiv bankarskih monopola, protiv guljenja kože banaka svojim građanima. Nigde na svetu ovo nema, da date u nekoj banci 1.000 dinara, ostavite na računu, a za nekoliko dana nemate tih 1.000 dinara, nego 10% ili znatno manje. Znači, umesto da se vaš kapital oplođava, banka glocka, glođe vaš novac koji ste ostavili u banci. Enormne kamate postoje u Srbiji koje se zaračunavaju građanima, enormni troškovi o kojima ne znamo kako su i za šta služe, osim što znamo da služe za visoke plate bankarskih menadžera. Pitamo se da li neko u NBS pod pritiskom banaka, bankarskog monopola štiti ove banke? Predlažem vam i dajem vam predlog da zaštitite građane, da glasate za ovaj zakon.
Hvala. Vreme je isteklo. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – dva, uzdržanih – nema, nisu glasala 132 narodna poslanika od ukupno prisutnog 151 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Borislav Stefanović na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o slobodi od straha. Kako nije ovde, stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 137 narodnih poslanika od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Dragan Šutanovac na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Krivičnog zakonika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, DS je predložila Predlog zakona o dopunama Krivičnog zakonika, sa idejom da konačno pokušamo da stavimo tačku na jedan veliki problem, a to je nasilje u porodici, koje je eminentno u našem društvu i sve ga je više u poslednje vreme i koje očigledno ugrožava veliki broj građana u Srbiji. Podsećam da je Srbija postala zemlja nasilja, da svakodnevno imamo ubistva na ulicama velikih gradova, da je porast kriminala i da na žalost policija koja treba da radi po tom pitanju, ima smanjene plate zahvaljujući lošim ekonomskim potezima ove Vlade i da svakako treba da pokušamo da mi kao parlamentarci učinimo minimalni napor da kroz promenu ovog Krivičnog zakonika onemogućimo nasilnike koji čine krivično delo u porodici, da i dalje imaju mogućnost držanja oružja ili dobijanja dozvola za oružje. Podsećam da smo imali pre samo šest meseci jedno strašno nasilno delo, odnosno ubistvo, gde je u Martonošu kod Kanjiže, gde se dogodilo masovno ubistvo, gde je stradalo sedmoro ljudi. Na žalost, tada čovek koji je počinio to ubistvo, bio je u policiji, pušten je i učinio je krivično delo nakon toga. Naša ideja je, a smatramo da će to podržati svi poslanici koji su danas prisutni u parlamentu Srbije, da se stavi tačka na mogućnost da ljudi koji su nasilnici u porodici, imaju mogućnost da drže oružje, po Zakonu o oružju i municiji, znamo šta spada u oružje i da se tim ljudima onemogući kako držanje, tako i izdavanje dozvola, minimum deset godina u odnosu na nasilje u porodici. Ne govorim u odnosu na krivična dela koja su definisana drugim zakonima, već jedino i isključivo o nasilju u porodici. Smatramo da je ovo zakon koji treba da napravi napredak u suzbijanju porodičnog nasilničkog ponašanja i mislimo da zakon nije politički vezan ni za jednu stranku u parlamentu, već da je u interesu pre svega onih koji su nezaštićeni i koji su pod torturom u svojim porodicama, a i svedoci smo da se dešavaju masovna ubistva, što je nešto što je povećano u prošloj godini. Reći ću samo, u prvih pet meseci ove godine, zabeleženo je 26 ubistava čiji su učinioci i žrtve bile u porodičnim odnosima, samo u pet meseci 26 ubistava. Kada donesemo ovaj zakon, a opšte je poznato da se nasilje u porodici pre svega dešava, ova vrsta krivičnih dela, sa oružjem koje je registrovano, smatramo da ćemo uspeti da predupredimo i da uradimo prevenciju da se onemoguće ljudi koji to oružje koriste na ovaj način, koji uopšte poseduju, da ne mogu da dobiju dozvole.
Hvala, vreme. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 135 narodnih poslanika od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Gordana Čomić na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su dovele do helikopterske nesreće u kojoj je život izgubilo sedam osoba. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 narodnih poslanika od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Balša Božović na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju načina isplate penzija. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je predlog poslanika DS, Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanja načina isplate penzija, odnosno prestanku važenja zakona kojim je SNS smanjila penzije za preko 700.000 građana Srbije. Dakle, 700.000 građana koji su bili ili predstavljali začetak srednje klase u Srbiji, stečeno pravo i njihovu imovinu je opljačkala Vlada Republike Srbije, mimo svih zakona i mimo Ustava Republike Srbije. Samo ćemo ukratko preći preko svih članova Ustava Republike Srbije koji su prekršeni Predloga zakona SNS o smanjivanju penzija. Ustav Republike Srbije u članu 58, zatim član 197. Ustava Republike Srbije, član 20, član 36. i nekoliko sistemskih zakona koji danas pokušavaju da zaštite one koji su ceo život zarađivali, koji su vredno radili, učili, koji su sticali i nešto gradili, a na kraju su izgradili celu našu Republiku Srbiju, za preko 500.000 drugih penzionera kojima nisu smanjene penzije, kako su rekli predstavnici Vlade Republike Srbije, njima su penzije zamrznute, zato što nisu usklađene sa troškovima i cenama života u Srbiji. Čitajući sam naslov zakona SNS o smanjenju penzija, potpuno je jasno i svakom laiku da se radi o prevari. Demokratska stranka apeluje na Vladu Republike Srbije i na ovde većinu u ovoj Skupštini da poput zemalja Grčke, Portugala, Rumunije i Italije gde su ustavni sudovi zaštitili svoje građane, pošto Ustavni sud Republike Srbije ne želi da zaštiti svoje građane već Vladu Republike Srbije i one oligarhe koji vode ovu zemlju, apelujemo na većinu u ovom domu da podrže ovaj zakon i da zaista zaštite 700 hiljada penzionera kojima su smanjene neustavno penzije. Da ih zaštite iz prostog razloga što su doživeli već jednom 90-tih godina pljačku, pa je DS vratila te penzije. Pa smo vratili sve one devizne štednje kada su građani Republike Srbije bili opljačkani. I da se razumemo, neće nam očigledno biti prvi put da vraćamo ono i što je ova Vlada Republike Srbije uradila u ovom svom mandatu. Svi oni koji su oštećeni sigurno će DS opet vraćati kao što je to uradila posle 5. oktobra 2000. godine. Još jednom, opljačkan je PIO fond, opljačkan je 90-tih godina, on je opljačkan i danas. Pozivam građane da glasaju.
Hvala. Stavljam na glasanje predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv - jedan, uzdržanih - nema, nije glasalo 136 od ukupno prisutna 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandra Jerkov, na osnovu člana 92. stav 2. i 4. Poslovnika, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – PREDLOG ZAKONA O IZMENI KRIVIČNOG ZAKONIKA. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice. Ako poslanike vladajuće koalicije nije sramota da ja ovde 15 puta obrazlažem izmenu zakona i molim ih da je prihvate koja se sastoji iz izmene samog jednog jedinog člana, nije ni mene sramota da to 15 puta predlažem i neće me biti da još 15 puta ili 115 puta predlažem, samo što bi bilo poželjno da makar neko od više od 230 poslanika koji glasaju protiv ovog predloga kaže makar jednom jedinom rečju zbog čega ne želi da prihvati izmene ovog zakona. Petnaesti put govorim, radi se o izmenama Krivičnog zakonika koji se sastoji iz izmene samo jednog jedinog člana, da se u krivična dela koja ne zastarevaju, uvrsti krivično delo – krađa beba. Godine 2014. Republika Srbija na osnovu presude iz 2013. godine morala da donese zakon kojim bi se ovo područje regulisalo. Prošlo je više od godinu dana od isteka tog roka, to nije urađeno, ja više od godinu dana predlažem ovaj zakon. I, evo još jednog zakona gde je apsolutno nejasno zbog čega vladajuća većina u ovoj Skupštini ne želi da usvoji ove izmene. Da li ima ikakve logike u tome da za ovaj zakon nemamo većinu, da li ima ikakve logike u tome da nemamo većinu za predlog da se ljudima koji čine nasilje u porodici oteža dolazak do oružja, ima li ikakve logike u tome da vladajuća većina neće da usvoji predlog kojim bi se olakšali problemi ljudi koji se bore za egzistenciju svakoga dana zato što su po preporuci banke, a ne zato što su bili pohlepni, želeli da dignu kredit za stan? Da li ima ikakve logike u tome da vladajuća koalicija ne želi da usvoji zakon o prestanku zakona, važenja zakona o smanjenju penzija ukoliko su nam, kako premijer kaže, javne finansije kao apoteka, koliko nam nikad bolje nije išlo i koliko je, ja verujem i premijeru i svima vama, neprijatno koliko nam dobro ide. Za predlog koji ja dajem ne treba izdvojiti nikakva sredstva u budžetu Republike Srbije. Treba izmeniti jedan član krivičnog zakonika koji će roditeljima kojima su u porodilištu ukradena deca, omogućiti da nakon isteka nekog vremena podnesukrivične prijave i zatraže pravdu ne bi li saznali šta se tom njihovom decom desilo. Ukoliko vas nije sramota da glasate protiv, neće ni mene biti sramota da predlažem, pa ćemo videti ko će duže da izdrži. Hvala vam.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 20, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 134 od ukupno prisutno 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Blagoje Bradić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O UTVRĐIVANjU JAVNOG INTERESA I POSEBNIM POSTUPCIMA EKSPROPRIJACIJE I IZDAVANjA GRAĐEVINSKE DOZVOLE RADI REALIZACIJE PROJEKTA „BEOGRAD NA VODI“. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Uvažene koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, poštovane Nišlije, predložio sam izmenu i dopunu Zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i izdavanje građevinske dozvole radi realizacije projekta „Beograd na vodi“. Dva su razloga zbog kojih sam predložio izmene članova ovog zakona koje je ova Skupština usvojila pre više meseci. Jedan razlog je, a toga smo svesni na osnovu svega onoga što se priča u medijima, da je ovaj zakon protivustavan zato što je Vlada da bi pristupila izradi komercijalnih sadržaja, predložila Skupštini a Skupština je usvojila da je javni interes izuzimanje privatnog vlasništva radi davanja drugom privatniku koji treba da gradi stanove i komercijalne sadržaje. To u našem zakonu ne piše, to u našem Ustavu ne stoji tako. Ovo je strašno pogrešno što je ova Skupština usvojila, a ova Vlada primenjuje. Drugi razlog zbog koga sam predložio izmenu ovog zakona, a nadam se da ćete vi to podržati, je način finansiranja celog ovog projekta. U Zakonu koji ste vi usvojili, javni interes je interes Grada Beograda i Republike Srbije, a ono što je suština da sve ono što treba da se finansira u okviru pripreme terena izuzimanja građevinskog zemljišta, komunalno opremanje, ide na teret republičkog budžeta, na teret budžeta Republike Srbije. Kako smo čuli, kada je usvajan ovaj zakon, upitano je preko 800 miliona evra. (Zoran Babić, s mesta: Hajde da se vratimo onim…) Ja bih molio gospodina Babića da me sasluša. Ako imate nešto predsednik je tu pa da ja mogu, ja se izvinjavam, ne mogu da se koncentrišem.
Poslaniče, vi isto nemojte tuđu ulogu da preuzimate, nego vi samo pričajte.
I to finansiraju svi građani Republike Srbije, komunalno opremanje, a podsetiću vas, u vašim lokalnim samoupravama ono kada grad radi ili opština eksproprijaciju, radi se iz gradskog budžeta, tj. opštinskog budžeta. Kada se finansira komunalno opremanje, finansira se iz vaših lokalnih budžeta. Jedino, komunalno opremanje Savskog platoa, kako god da se zove, se radi iz budžeta Republike Srbije i to za šta? Ne za otvaranje 20 hiljada radnih mesta koji su najavljivani, nego za izradu 300 stanova, od koga će veći deo da bude verovatno jednosobnih i dvosobnih stanova. Ako želite investicije, tih 800 miliona ste mogli da upotrebite za meke kredite privrednicima u Srbiji, da se otvori minimum 80 hiljada radnih mesta, a ne investicije u komunalno opremanje. To treba da radi Grad Beograd…
Poslaniče, ne slušate me, svađate sa poslanicima, isteklo vam je vreme. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 141 od ukupno prisutno 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Blagoje Bradić predložio je da se na dnevni red sednice dopuni tačkom – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O ZDRAVSTVENOM OSIGURANjU. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Dakle, ovo je šesti put da predlažem Predlog izmene Zakona o zdravstvenom osiguranju i to člana 41. koji se odnosi na stomatološku zdravstvenu zaštitu i vidove osiguranika koji imaju pravo da preko Republičkog fonda popravljaju zube i leče bolesti usta. Po važećem zakonu popravku zuba i lečenje bolesti usta imaju mladi do 18 godina, oni koji studiraju do 26 godine i stariji od 65 godina, uz određene grupe pacijenata koji imaju određene dijagnoze i trudnice. Ja sam predložio, a tih koji imaju pravo preko Republičkog fonda je ukupno negde oko 2,5 miliona, ja sam predložio da svi osiguranici RFZO imaju pravo da na teret Republičkog fonda popravljaju zube i leče bolesti usta, i to se odnosi na onih 4,5 miliona radno sposobnih koji uplaćuju doprinose u RFZO, a nemaju pravo na stomatološku zdravstvenu zaštitu. Ljudi koji pune budžet Republičkog fonda nemaju pravo da koriste deo sredstava koji uplaćuju za lečenje usta i zuba. Nadam se da ćete prihvatiti moj predlog, jer ne treba povećavati broj radnika. Sasvim dovoljno ima stomatologa u državnom zdravstvu da pruži tu uslugu. Treba samo izdvojiti sredstva za kupovinu stomatološkog materijala, a podsetiću vas, ono što sam vam govorio prošli put, u budžetu RFZO na poziciji stomatologije imate neraspoređenih 350 i nešto miliona dinara, što je sasvim dovoljno za kupovinu materijala da u zemlji Srbiji ljudi mogu da imaju pravo na stomatološku zdravstvenu zaštitu preko Republičkog fonda. Vlada mi je odgovorila da u budžetu nema para. Ja sada pitam vas, poštovane kolege, ako u budžetu RFZO, koji je deo budžeta Republike Srbije, koji smo mi usvojili ovde u Skupštini, piše da ima nesraspoređenih 350 miliona dinara, a nije bilo rebalansa, a premijer je pre par dana rekao da neće ni biti rebalansa, znači da je stanje u kasi budžeta Republike Srbije dobro, ne vidim razlog zašto ne bi doneli odluku da pomognemo našim sugrađanima i omogućimo im u ovo teško vreme, kada ima veliki broj nezaposlenih, kada ljudi imaju vrlo niska primanja, da im pomognemo da od dela svog novca koji uplaćuju, znači, to je njihov novac, mogu da imaju stomatološku zdravstvenu zaštitu. Pozivam vas da glasate i podržite moj predlog. Zahvaljujem se.
Hvala. Stavljan na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i konstatujem za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Blagoje Bradić predložio je da se dopuni dnevni red tačkom PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNIM MEDIJSKIM SERVISIMA Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Koleginice i kolege, poštovani građani, predložio sam izmenu Zakona o informisanju i medijima i sledećeg zakona koji ću posle ovog obrazlagati, o javnim medijskim servisima. To je nekako bilo u paketu i kada smo donosili takvu odluku. Podsetiću građane Srbije, taj zakon je donesen pre nešto više od godinu dana, i tim zakonom je juna ove godine ukinuto pravo lokalnim samoupravama da mogu da finansiraju lokalne javne medijske servise. Tim zakonom kao javni medijski servisi u Republici Srbiji postoje dva medijska servisa: RTS i RTV, sa svoja tri, dva televizijska kanala i tri radio programa. Tim zakonom koji je usvojila ova Skupština građani Srbije su dovedeni ispod Save i Dunava u podređen položaj. Objasniću zašto tako mislim. Zakonom koji smo tada usvojili pretplata je prevedena u nivo takse, i ona će biti obavezna da se plaća od januara meseca sledeće godine, a do januara meseca sledeće godine ista količina novca koja će se ubirati tom taksom, koju će plaćati svi građani Republike Srbije, se izdvajaju iz republičkog budžeta. Znači, to su opet naše narodne pare, građana Republike Srbije. To bi sve bilo u redu da, pošto pretplata mora da se plaća ja Javni medijski servis, da svi imamo pored istih obaveza, da imamo ista prava. Ali, nije tako. Građani ispod Save i Dunava nemaju ista prava kao što imaju građani grada Beograda i Vojvodine, Vojvodina zato što ima RT Vojvodine, a Beograd ima RTS i Radio StudioB. Dakle, RTS je medijska kuća koja pokriva teritoriju cele Republike Srbije, ali gro programa koji ima RTS se bazira na Beogradu i onome što se dešava u Beogradu. Ostali delovi Srbije, naročito južno od Save i Dunava, su zastupljeni u informacijama dopisništva. Evo, za grad Niš ja mogu da kažem da je to otprilike 15 sekundi dnevno, pa da vidimo šta vi možete da vidite iz Srbije šta se dešava u Nišu i okolini, šta mogu građani Niša da vide u 15 sekundi koje imamo mogućnosti preko RTS. Šta da kažu manja mesta, Prokuplje, Vranje, Lebane, Raška, Novi Pazar? Zbog toga smo predložili da se naprave regionalni javni servisi, koji će biti finansirani isto onako kao što se finansira RTV, tj. 70% pretplate će ostati…
Hvala, nastavićete. Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 poslanika od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Blagoje Bradić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O INFORMISANjU I MEDIJIMA Nastavite.
Zahvaljujem. Nastaviću gde sam stao. Dakle, finansiranje tog radio-televizija uža Srbija, kako smo mu dali radni naziv, a naziv zavisi kako Skupština, kada budete usvojili, donela odluku, će biti 70% će ostati radio-televiziji uža Srbija, a 30% će ići za finansiranje RTS, koji nesporno treba da postoji. Zašto to insistiramo? Dva su razloga. Prvo, informisanje lokalnih sredina. Mnogo bolje će biti informisanje u Nišu i okolini ako postoji regionalni javni servis. Mnogo bolje će biti informisanje u Kragujevcu, Kraljevu, Šapcu i ljudi će znati ono što im život znači, za šta su zainteresovani da imaju, koji nivo informacija. Lepo je to znati da li ima vode na Dorćolu, lepo je znati da li je iznešeno smeće sa Senjaka, ali ja to hoću da imam kao drugu informaciju, kao moguću informaciju. Ne želim da mi to bude osnovna informacija. Mene interesuje šta se dešava u mome gradu, da li su, recimo, one četiri ulice koje su raskopane pre tri meseca napokon završene ili nisu završene, da li autobus ide na relaciji Niš – Niška Banja, ili ne ide ili kasni, da li će distribucija u nekom delu grada da isključi struju zbog toga što radi redovni remont trafo stanice. Druga stvar koja je vrlo bitna za regionalni javni servis je ono na šta smo obavezni zakonom, a to – zastupljenost u javnom servisu nacionalnih manjina. Nacionalne manjine u Vojvodini i u Beogradu su u prednosti u odnosu na nacionalne manjine ispod Save i Dunava. Zašto? Nemaju regionalni javni servis. Onda imate paradoks da je zakon dozvolio da nacionalne manjine imaju pravo da organizuju svoje glasilo, a mi koji smo većinski narod na toj teritoriji nemamo pravo da imamo svoje glasilo finansirano od sredstava koje uredno plaćamo i koje ćemo davati uredno preko takse za javni servis. Zbog toga, drage moje kolege i koleginice, ja vas molim da prihvatite moj predlog, da damo šansu da svi imaju jednaka prava kod informisanja, kod javnog medijskog servisa, kao što imaju jednake obaveze, tj. kao što su po ovom zakonu koji ste vi predložili i usvojili, imaju obavezu plaćanja pretplate. Zahvaljujem.
Hvala. Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 poslanika od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Branka Karavidić, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Zakona o javnom informisanju medijima. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila predlog. Narodni poslanik Slobodan Homen, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 143 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Biljana Hasanović Korać, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o predlaganje zakona. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, ponovo predlažem da se dnevni red dopuni Predlogom zakona o predlaganju zakona. Zato što je ova materija regulisana sada podzakonskim aktima i to vladajuća većina koristi da većinu zakona donosi po hitnom postupku bez javne rasprave, a ako ima javne rasprave, pitanje je kada se ona sprovede na adekvatan način. Zatim, većina zakona predviđa da stupa na snagu u roku kraćem od osam dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Ne dostavljaju se predlozi podzakonskih akata zajedno sa predlozima zakona, kao što je predviđeno Rezolucijom o zakonodavnoj politici. Donose se zakoni bez prethodne rasprave, uvide javnosti u predloge i bez uvažavanje mišljenja državnih organa. Posebno je bitno da se pribave mišljenja državnih organa Zaštitnika građana, Agencije za borbu protiv korupcije, Poverenika za slobodan pristup informacijama od javnog značaja i zaštita podataka o ličnosti i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, kada se zakoni iz njihove oblasti. Sve ono što je izuzetak kod ove vladajuće većine je u postupku donošenja zakona ostalo pravilo. Zato predlažemo da se donese ovaj zakon koji to na čvrsti način regulisao ovakvo postupanje dovodi često u praksi do toga da se potkradaju nepravilna i nezakonita rešenja u zakonima, da se zakoni često ponovo nalaze na dnevnom redu radi izmena i dopuna i da se na nedovoljno poznavanje propisa u javnosti zbog čestih izmena i nepostupanja po usvojenim zakonima pa i do toga da predsednik Republike koji je do skoro bio predsednik najveće pozicione stranke odbija da potpiše zakona koji je izglasala ta stranka u ovoj Skupštini i to uglavnom iz razloga koje smo i mi navodili u raspravi po zakonu kada smo osporavali njegovo donošenje. Zato predlažem da se ovaj zakon stavi na dnevni red i da se ova materija reguliše zakonom.
Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Biljana Hasanović Korać,predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Po ne znam već koji put predlažem da se na dnevni red stavi zakon o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi. Suština je da se dopuni član 20. tako što će se proširiti nadležnosti lokalne samouprave i predvideti uvođenje i obezbeđivanje i stipendiranje učenika i studenata. Lokalne samouprave i sada iznalaze sredstva da pomognu svojim sugrađanima, učenicima i studentima koji su lošijeg materijalnog stanja, kao bi mogli da se iškoluju i dovijaju se na različite načine jer nemaju pravni osnov. Donošenjem dopuna Zakona o lokalnoj samoupravi mi bi pružili samoupravama pravni osnov da to rade legalno. Mislim da je vreme da se sada donese ovaj zakon, odnosno da se stavi na dnevni red i izglasa, kako bi lokalne samouprave imale vremena da u budžetu na pravi način imenuju ova sredstva i da donesu kriterijume i merila za raspodelu ovih sredstava. Ovo je važno da se donese na pravi način da ne bi imali problema pri reviziji završnog računa, a višestruko je korisno kada lokalna samouprava stipendira mlade studente. Ona kod njih stvara moralnu obavezu da oni posle školovanja ostanu tu i da rade, da ne odlaze u inostranstvo kao što većina radi ili u veće centre. Ovim načinom lokalna samouprava može da utiče da se školuju i stipendiraju kadrovi koji su deficitarni na tom području i koji će kasnije lakše doći do posla. Zato još jednom apelujem da imate razumevanje za ovu materiju i da stavite na dnevni red Predlog zakona o dopuni Zakona o lokalnoj samoupravi.
Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 143 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Goran Bogdanović, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović. Izvolite.
Hvala gospođo predsednice. Poštovani narodni poslanici, po drugi put želim da vam iznesem i obrazložim razloge za stavljanje na dnevni red sednice Narodne skupštine Predlog zakona o izmeni Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Kao što ste videli ovaj zakon suštinski sadrži samo jednu izmenu, jedan član, ali sa dalekosežnim i dugoročno pozitivnim efektima po ekonomiji Republike Srbije. Pojedini ekonomisti, finansijski stručnjaci, ali i oni koji se tako predstavljaju, a i ova Vlada sigurno smatraju da opšti porezi ne mogu biti niski, jer bi ovo dovelo do rasta deficita i javnog duga. Stopa poreza na dobit u Srbiji povećana je u mandatu ove Vlade sa 10% na 15%, što znači 50%. Podaci sa kojima raspolažemo ukazuju da nije došlo do rasta prihoda od ovog poreza. Podsetiću narodni poslanici, da direktne strane investicije su u periodu od 2008. do 2012. godine iznosile bezmalo dve milijarde evra godišnje, danas su one tri, skoro četiri puta manje. Znači porez na dobit je bio samo jedan od faktora za privlačenje stranih investicija. Mnoge tranzicione zemlje imale su relativno niske stope poreza na dobit kompanija i to se pokazalo kao važan fiskalni instrument u funkciji razvoja ekonomije, povećanja zaposlenosti i obezbeđivanje visoke stope rasta u budućnosti, pre svega kroz povećanja izvoza. Sa ovim poreskim rasterećenjem počećemo da stvaramo za investitore i sve one koji posluju jedan atraktivni poreski sistem u službi privrede i postepeni rast BDP. Samo sniženje poreske stope na dobit sa 10% neće rešiti sve strukturne probleme naše ekonomije, ali svakako može biti jedan od važnih fiskalnih instrumenata za ozdravljenje i rast naše ekonomije. Zbog toga vas narodni poslanici pozivam da glasate da se ovaj zakon stavi na dnevni red. Hvala.
Stavljam na glasanje. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marko Đurišić predložio je da se dnevni red dopuni tačkom – Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju i načinu isplate penzija. Da li želite reč? (Da.)
Hvala poštovana predsednice. Naša poslanička grupa Boris Tadić,Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije predložili su zakon o prestanku važenja Zakona o privremenom uređivanju načina isplate penzija. Krajem ovog meseca navršiće se godinu dana kako je skupštinska većina na Predlog Vlade usvojila zakon kojim je za preko pola miliona građana, penzionera Republike Srbije, umanjen iznos penzija od 10, 15, u nekim slučajevima i preko 20%. Razlozi za ovakvu meru bili su da u vreme finansijske krize mora da se izvrši štednja i konsolidacija javnih finansija. Od početka ove godine slušamo kako je stanje u budžetu savršeno, nikad bolje, toliko dobro da nas je sramota, da je kao u apoteci i slične stvari. Mi smatramo, ako je to stvarno tako, danas godinu dana posle usvajanja zakona, koji u samom nazivu, ima reč privremeno, znači označava privremeni karakter, da je došlo vreme da ovaj zakon stupi van snage i da se teret ušteda koje su napravljene u budžetu ravnomernije podele. Naime, ako gledate stanje u srpskom budžetu stvarno, bez ovih opisnih karakteristika koje dobijamo od Vlade, nego gledate sirove brojeve, videćete da velikih ušteda, osim smanjenja na iznose penzija i plata, nema. Najveća ušteda je tu. Sledeća druga ušteda je negde na nivou 15 milijardi dinara, na nivou godine su kapitalni rashodi. Znači, ono što bi država trebala da potroši kako bi podigla domaću privredu, podigla rast bruto nacionalnog dohotka. Ove mere, nažalost, su kratkoročne inaš je strah da ne mogu da ozdrave srpske finansije, pre svega zato što srpske finansije ne mogu same od sebe da ozdrave. Da bi one ozdravile mora da ozdravi privreda, mora da se poveća privredna aktivnost, da se podignu investicije, da se zaposle ljudi. Svega toga nedostaje. Nedostaje. U poslednjih godinu dana, to nismo videli i zato smatramo da je danas došao trenutak da prestane da važi Zakon o privremenom smanjenju penzija, pre svega zato što smo uvereni da će krajnji ishod ovog zakona biti da će ona suma, koja je ušteđena, na osnovu ovoga morati da se nadoknadi građanima kada sud u Strazburu bude doneo svoju presudu. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 poslanika od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ova predlog. Narodni poslanik Marko Đurišić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Poštovana predsednice, jedan od razloga za podnošenje ovog zakona - naša poslanička grupa imala je brojne pozive početkom leta kada su stigla poreska rešenja za 2015. godinu. Tada su građanima Srbije stigli računi za porez na imovinu koji su bili veći u iznosu od 10, 20, 80, u nekim slučajevima i preko 200%. Sve to u istoj godini kada je država rešila da zavuče ruku u džep građana i smanjila plate i penzije, a na drugoj strani traži da građani napune budžet, ne znam od kojih para, u iznosima nekoliko puta većim nego što su bili u 2014. godini. Smatramo da je to nepravedno i da postoje druga mesta za štednju koja ova država ima, a ne da povećanjem poreza na imovinu pokušava da popuni rupe u budžetu. Kada gledamo analizu budžeta, to povećanje poreza na imovinu koje je došlo usled povećanja poreskih rešenja dovelo je do toga da su budžeti lokalnih samouprava naplatili tokom avgusta meseca 10 milijardi dinara više nego što je bilo planirano budžetom za ovu godinu, odnosno njihovim budžetima za ovu godinu. Naš Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o porezu na imovinu se sastoji iz sledećeg – to je da se promeni način oporezivanja tako da ne postoji više oslobođenje od 50%, a najviše do 20 hiljada dinara za vlasnika objekta, nego da se uvede oslobađanje na površinu do po 25 kvadrata za svakog člana porodice. Smatramo da je ovo primerenije rešenje, da je 25 kvadrata po članu domaćinstva nešto što je neka mera pristojnog života i da stan u kome ljudi žive, u kome žive njihove porodice ne može da bude predmet plaćanja poreza na imovinu. Porez na imovinu treba da se plaća na višak u odnosu na ovu kvadraturu, treba da se plaća na one stanove i kuće koje se izdaju u kojima porodice ne žive, treba da se plaća na zemljište koje je veće od 10 ari, veće površine od 10 ari, zato što na površini od 10 ari smatramo da domaćinstvo živi i može da ostvari elementarnu egzistenciju i da to ne može da bude predmet oporezivanja. Takođe smatramo da porez na imovinu, odnosno ne može da se uvećava više od 7% godišnje. Hvala.
Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 146 poslanika od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ova predlog. Narodni poslanik Marko Đurišić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Poštovana predsednice, poslednja dva zasedanja govorili smo o ovome, jednom u raspravi kod izmena i dopuna Zakona o porezu na dodatu vrednost koji je predložila Vlada, a poslednji put na početku Prve sednice jesenjeg zasedanja u ovoj godini. Ideja Zakona o izmenama Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji je predložila naša poslanička grupa, je da se hrana za bebe oporezuje posebnom stopom PDV od 10%. Puno smo govorili kada je bio Predlog zakona o izmeni PDV koji je predložila Vlada i sam ministar je rekao da nema ništa protiv, da bi to pre svega uvelo dodatno administriranje države, otvorilo možda vrata za određene zloupotrebe, ali naše mišljenje je da i pored toga postoji potreba za jednom ovakvom izmenom. Ta izmena naravno ne može da reši problem bele kuge koji postoji u Srbiji, ne može da dovede sama po sebi do povećanja nataliteta, ali može da bude polazna tačka, tačka gde ćemo pokazati da država brine o svojoj budućnosti, brine o tome na koji način će ostati sa stanovništvom u nekoj budućnosti, jer ako se trend, koji danas postoji, nastavi, u nekoj ne tako dalekoj budućnosti pitanje je ko će živeti u Republici Srbiji. Iz svega ovoga smatram da treba da glasate da se ovaj Predlog zakona nađe na dnevnom redu, da otvorimo diskusiju, da vidimo šta još sve može država da uradi kako bi se promenio loš trend koji postoji godinama i smatramo da je ovo polazna tačka, tačka oko koje lako možemo da se dogovorimo, oko koje nema ništa sporno. Ponavljam, sam ministar je rekao da je to izvodljivo. Postoji praksa u drugim državama da se na hranu za bebe primenjuje posebna stopa. U našem slučaju to bi bilo, po našem predlogu to je bila stopa od 10% i pozivam kolege poslanike da glasaju za ovaj zakon i pokažu brigu za budućnost Republike Srbije i njenih građana. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 poslanika od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ova predlog. Narodni poslanik Aleksandar Senić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopuni Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Dakle, predloženim zakonom o dopunama Zakona o porezu da dobit pravnih lica se predviđaju podsticajne mere i poresko oslobođenje za pravna lica kako bi smo kao zemlja bili što atraktivnija za nove investicije. Podsećam vas da je Tomislav Nikolić još 2012. godine rekao da je će, ako on pobedi za predsednika Srbije, u Srbiju doći preko 100 milijardi evra novih investicija, posle toga je taj iznos smanjio na 10, ali, nažalost, ni tih 10 milijardi za ove tri godine nije došlo u našu zemlju. Očigledno da je politika Vlade pogrešna u smislu privlačenja stranih investicija i mi želimo da izmenom Zakona o porezu na dobit pravnih lica Srbiju učinimo privlačnijom za nove investicije. Dakle, predviđamo da svaki poreski obveznik koji na neodređeno vreme, a najmanje na dve godine, zaposli nove radnike ima poreske olakšice, na taj način što će mu se poreska osnovica umanjiti za iznos uplaćenih zarada novozaposlenih radnika. Takođe, određuje se i odredba ili predviđena je odredba kojom bi novoosnovana pravna lica u privredno nedovoljno razvijenim opštinama bila oslobođena poreza na dobit u koliko obavljaju proizvodnu delatnost. Na ovaj način bismo omogućili priliv stranih investicija u opštine gde nema dovoljno zaposlenih, dakle, gde je stopa nezaposlenosti prevelika i na taj način bismo smanjili razliku između nerazvijenih i razvijenih područja. Zahvaljujem.
Hvala. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – deset, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 narodna poslanika od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Babić predložio je da se obavi zajednički načelni jedinstveni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o međunarodnom kombinovanom transportu između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o drumskom prevozu putnika i stvari i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o drumskom prevozu putnika i stvari, zajednički načelni jedinstveni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i zdravlju na radu, Predlogu zakona o uslovima za upućivanje zaposlenih na privremeni rad u inostranstvo i njihovoj zaštiti i Predlogu zakona o potvrđivanju Konvencije o nadležnosti, merodavnom pravu, priznanju i izvršenju odluka i saradnji u materiji roditeljske odgovornosti i mera za zaštitu dece, zajednički jedinstveni pretres o Predlogu za donošenje odluke o prestanku funkcije predsedniku Privrednog suda u Čačku i Predlogu odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju i zajednički jedinstveni pretres o Zbirnoj listi kandidata za izbor prve polovine članova Nacionalnog prosvetnog saveta na period od šest godina i Predlogu odluke o razrešenju člana Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje. Stavljam na glasanje predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 139, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 22 narodna poslanika od ukupno prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 23 narodna poslanika od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, u celini. Molim službu da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda ove sednice. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici; 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona bezbednosti i interoperabilnosti železnice; 3. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o međunarodnom kombinovanom transportu između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike; 4. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o drumskom prevozu putnika i stvari; 5. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o drumskom prevozu putnika i stvari; 6. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i zdravlju na radu; 7. Predlog zakona o uslovima za upućivanje zaposlenih na privremeni rad u inostranstvo i njihovoj zaštiti; 8. Predlog zakona o potvrđivanju Konvencije o nadležnosti, merodavnom pravu, priznanju i izveštavanju odluka i saradnji u materiji roditeljske odgovornosti i mera za zaštitu dece; 9. Predlog za donošenje odluke o prestanku funkcije predsedniku Privrednog suda u Čačku; 10. Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju n sudijsku funkciju; 11. Zbirna lista kandidata za izbor prve polovine članova Nacionalnog Prosvetnog saveta na period od šest godina; 12. Predlog odluke o razrešenju člana Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje; 13. Predlog autentičnog tumačenja odredaba čl. 27, 28, 40. i 71. Zakona o porezu na dobit preduzeća („Službeni glasnik RS“, broj 25/01, 80/02, 80/02-dr. Zakon, 43/03, 84/04 i 18/10) i člana 41. stav 3. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji („Službeni glasnik RS“, broj 80/02, 84/02 – ispravka, 23/03 – ispravka, 70/03, 55/04, 61/05, 85/05 – dr. zakon, 62/06 – dr. zakon i 61/07. Obaveštavam vas da sam danas na sednicu pozvala prof. dr Zoranu Mihajlović, potpredsednika Vlade i ministra građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, i Miodraga Poledicu i dr Dejana Trifunovića, državni sekretari u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, i Nenu Tomović i Sašu Stojanovića, vršioce dužnosti pomoćnika ministra građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Molim poslaničke grupe, u koliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Molim poslanike da sednu. Poslanici, molim vas da sednete da možemo da pređemo, ili ko ima neke druge obaveze, da napusti salu. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stavu 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona bezbednosti i interoperabilnosti železnice, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o međunarodnom kombinovanom transportu između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o drumskom prevozu putnika i stvari i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o drumskom prevozu putnika i stvari. Da li predstavnik predlagača prof. dr Zorana Mihajlović želi reč? Izvolite.
Poštovana predsednice, potpredsednici, drage poslanice i poslanici, ispred vas su izmene i dopune dva predloga zakona – Zakona o železnici i Zakona bezbednosti i interoperabilnosti železnice, naravno, i dva predloga o potvrđivanju sporazuma sa tri države Tunisom, Mađarskom i Slovačkom Republikom. Osnovni cilj zašto smo pred vas danas stavili izmene i dopune ova dva zakona, jeste da nastavimo reforme koje se sprovode u železnici, odnosno u železničkom transportu. Želimo da i operativno i finansijski železnica bude, pre svega, profitabilna, zatim da bude efikasna i zatim da sve ono što smo uradili prethodnih godinu dana bude samo početak našeg usklađivanja i uključivanja naše železnice u železnički sistem zemlja EU. Novine koje jesu u izmenama i dopunama oba zakona tiču se poboljšanja i povećanja bezbednosti u železničkom saobraćaju, tiču se uspostavljanja konkurencije u železničkom transportu, što je veoma važno i, rekla bih, do sada se mnogo više pričalo o tome, nego što se zaista realizovalo, i uvođenja pristupa i korišćenja železničke mreže. Železnički transport u Srbiji je dugi niz godina nekako uvek bio poslednji kada govorimo o vrstama transporta. Prioritet i interes Vlade jeste da železnica i železnički transport se vrate na mesto koje zaista i zaslužuju, 3809 kilometara pruge ima Srbija, samo 36% je elektrificirano. U isto vreme, krenuli smo uporedo u određene promene. Promene se tiču i reformisanja, ali smo isto tako uporedo učinili sve da pokrenemo investicioni ciklus u železnici, imajući u vidu da milijardu i po evra stoji u železnici, a tiče se investicija, sve sa željom da železnice, zaista, kao što sam rekla, dođu na nivo koji zaslužuju. Verujem da ćemo u današnjoj raspravi, kao i u raspravi u pojedinostima, učiniti ovaj zakon još boljim, odnosno predloge za izmene oba zakona još boljim. Otvoreni smo za sva vaša pitanja i verujem da standardi koje želimo da uspostavimo u železnici, učiniće železnicu Srbije jednako konkurentnom kao i sve druge železnice u regionu zapadnog Balkana.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li neko od prijavljenih izvestilaca želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo, kratko izveštavam o stavu Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije Narodne skupštine Republike Srbije. Na sednici koja je održana danas, Odbor je u načelu razmatrao predložene izmene i dopune Zakona o železnici, Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice, kao i tekstove tri međudržavna sporazuma u domenu saobraćaja sa Slovačkom Republikom, sa Mađarskom i Republikom Tunis. Predstavnici predlagača su detaljno obrazložili rešenja koja se nalaze u tekstovima koji su danas na dnevnom redu. Istaknute su dobre strane koje podrazumevaju u prvom redu usaglašavanje sa standardima EU, ali takođe i pojednostavljenje procedura, kao i omogućavanje da se otklone neki praktični problemi, kao i da se obezbedi kvalitetniji pristup i korišćenje infrastrukture. Nakon diskusije Odbor se izjasnio glasanjem i tom prilikom Odbor je jednoglasno podržao predložena rešenja. Hvala lepo.
Hvala. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice, poštovani ministre, poštovani saradnici, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću pokušati da iznesem stavove poslaničke grupe SVM u vezi Zakona o železnici i o jednom sporazumu. Važeći Zakon o železnici je donet 2013. godine, sa ciljem da se poboljša efikasnost železničkog sistema Republike Srbije i da se integriše srpska železnica u železnički sistem EU. U postojećem Zakonu o železnici izvršeno je delimično usklađivanje sa direktivom 2012/34/EZ, kojim se uspostavlja jedinstveno evropsko železničko područje. Rok za implementaciju ove direktive u zemljama članicama EU je sredina ove godina, tj. sredina 2015. godine. Jedan od najbitnijih razloga što je danas ovaj zakon ispred nas je neophodnost usklađivanja našeg Zakona o železnici sa relevantnim propisima EU. Činjenica je da su železnice jedan od najvitalnijih dela transportnog sistema zemalja članica EU. Mi moramo naš železnički sistem poboljšati da bi se mogao integrisati u sistem železničkog transporta EU. Ovde je najbitnija reč - konkurentno tržište prevoza roba i usluga. Evropska unija je počela proceduru za ujedinjenje železnica zemalja EU, a nije reč o jedinstvenom evropskom sistemu železnice, nego je reč o jedinstvenom i efikasnom sistemu koji će omogućiti rok ili tok robe i usluga bez prepreke i diskriminacije svih učesnika. Znači, ako hoćemo da se integrišemo u ovo veliko tržište, onda moramo što-šta da odradimo, jer, iskreno rečeno, naš sistem železnica je jako daleko od evropskog standarda, nažalost. Ovaj posao moramo odraditi što pre, tim bolje, jer se već osećaju neke posledice, kao npr. zaobilaženje Koridora 10. Svi iz Evrope znaju da put od zapadne Evrope do Bliskog istoka je put preko Srbije. Ali, ako nemamo traženi kvalitet transporta usluga i roba, onda će se ovaj tok nažalost promeniti i skrenuće prema Rumuniji i Bugarskoj. Nažalost, ovaj deo trase se već koristi. Što se više koristi zaobilazni tranzit, veće su štete za našu privredu. Ovo su nažalost činjenice. Znači, moramo da počnemo da radimo da bismo prevazišli ovaj problem. Kao što su i činjenice da je sadašnja struktura „Železnice Srbije“ neodrživa, prevaziđena, kao i najveći deo naše železničke infrastrukture. Do sada su „Železnice Srbije“ imale monopol i nivo ulaganja u tehnologiju, u infrastrukturu, a u poslednjih 30-35 godina nažalost su na minimalnom nivou. Daću jedan primer koji sam ovde sebi zapisao. Mi imamo srebrnu munju kod nas gore u Vojvodini za šinobuse, koji kreću u pravcu Subotice prema Kikindi, preko Sente. Mi ih zovemo srebrna munja pošto su kola srebrna, ali nažalost brzina nije brzina munje, nego je poslednjih godina sve manja i manja. Kada sam počeo svoje studije osamdesetih godina u Subotici, sa ovim šinobusom sam išao u Suboticu i dan danas je relacija ista, ista su kola, ali sve je manji broj putnika i, nažalost, manja je brzina ovih šinobusa. Ako pogledamo budžet Republike Srbije, subvencije za železnice su dosta velika stavka u našem budžetu. Nadamo se da će se ubuduće ove subvencije koristiti za poboljšanje sistema „Železnice Srbije“. U analizi efekata ovog zakona istaknuto je da će nivo ovih subvencija ostati isti. Jednom rečju, to znači da za sprovođenje ovog zakona neće biti potrebno obezbediti dopunska sredstva iz budžeta. O samom zakonu bih još prokomentarisao još nekoliko članova. U članu 8. Predloga zakona promenjen je stav 1. član 9. važećeg Zakona o železnici i glasi: „Poslovi upravljanja na delu železničke infrastrukture za koje upravljač infrastrukture nema ekonomski interes, prenose se upravljaču infrastrukture koga osniva AP, odnosno jedinica lokalne samouprave“. U odnosu na odredbu važećeg zakona iz 2013. godine stav 1. člana 9, razlika je u tome što u važećem zakonu poslove upravljanja mogu preneti, dok se sada nameće obaveza prenosa poslova upravljanja. Ostaje jedno veliko pitanje – odakle će se obezbediti novčana sredstva AP Vojvodine ili lokalnim samoupravama? Znači, ovde se radi o prenosu prava upravljanja na pruge od regionalnog i lokalnog značaja, na zahtev AP, odnosno jedinica lokalne samouprave, s tim da odluku o prenosu poslova donosi upravljač infrastrukture, a na tu odluku saglasnost daje Vlada. Izmena je i da odluku o prenosu poslova upravljanja donosi upravljač infrastrukture, a ne društvo, jer je u tački 39. člana 3. Predloga zakona, tamo je značenje izraza, navedeno da je upravljač infrastrukture javno preduzeće, što do sada nije bilo, društvo kapitala ili preduzetnik koji je ovlašćen za upravljanje javnom železničkom infrastrukturom. Poslanička grupa SVM neće dati amandmane na ovaj zakon. Mislili smo da ne treba da damo, jer oni amandmani koje smo dali 2013. godine na Zakona o železnici u neku ruku su i u ovom tekstu. Podsećam na jedan amandman što smo tada dali, 3. maja 2013. godine na Predlog zakona o železnici, koji je u jednom delu identičan sa tekstom izmenjenog stava 1. člana 9. važećeg zakona, jer je bila upotrebljena formulacija: „prenosi se“, a ne: „mogu se preneti“. Drugim amandmanom što smo tada dali poslanička grupa je predlagala definisanje modela javnog privatnog partnerstva u cilju izgradnje, rekonstrukcije, modernizacije i održavanja pojedinih delova železničke infrastrukture na nacionalnom nivou, na nivou autonomne pokrajine ili lokalne samouprave. Kao što smo videli iz predloženog zakona, uvodi se poglavlje 11 – koncesija i javno privatno partnerstvo. U novom članu 64a definiše se koncesija i javno-privatno partnerstvo. Mogu se davati za izgradnju, rekonstrukciju i upravljanje železničkom infrastrukturom, u skladu sa propisima kojima se uređuje javno-privatno partnerstvo i koncesija. Znači, i ovaj amandman prethodni u 2013. godini je u neku ruku u tekstu ovog zakona. Što se tiče novog člana 49a, ako do ukrštanja železničke infrastrukture i puta dođe po zahtevu lokalne samouprave, privrednog društva ili drugog pravnog lica ili preduzetnika, troškove izgradnje nadvožnjaka, podvožnjaka, odnosno putnog prelaza, troškove postavljanja uređaja i naprave i druge troškove osiguranja bezbednog i nesmetanog saobraćaja na tom prelazu snosi upravljač putne infrastrukture, odnosno podnosilac zahteva. Isto se i postavlja još ono pitanje kao što sam prethodno postavio – da li će imati lokalne samouprave toliko sredstava da to obrade ili moramo u Zakonu o budžetu nekako da predvidimo ta sredstva za pomoć lokalnim samoupravama ili ponekad i AP Vojvodini? Kao poslednje, u članu 43. Predloga zakona menja se rok tri meseca na donošenje propisa za izvršavanje ovog zakona. Malo mi je neverovatno one dve godine što je tamo pisano i zato sam ovo i istakao jer do sada to nije bilo tako izrečeno, npr. od nekoliko meseci prelazimo na godine. Na kraju, za ovaj zakon poslanička grupa Saveza vojvođanskih Mađara će da glasa. Na kraju, jedan sporazum - Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske u drumskom prevozu putnika i stvari. Usvajanjem i stupanjem na snagu prestaju da važe ona tri sporazuma koji su svojevremeno sklopljeni između tadašnje Jugoslavije i Narodne Republike Mađarske. Jedan sporazum je u Budimpešti potpisan 1962. godine, drugi sporazum 1965. u Beogradu, a treći u Segedinu 1982. godine. Ovim sporazumom što je danas ispred nas unapređuje se ekonomska i trgovinska saradnja između dveju zemalja, što je pozitivno, i Sporazum se odnosi samo na drumski saobraćaj, znači, za ostale vidove saobraćaja, kao što su rečni, vazdušni, železnički, nije u pitanju samo drumski saobraćaj. Znači, ovaj sporazum je potpisan na Samitu Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske, koji je održan u Beogradu, dana 1. jula 2014. godine. Sporazum koji se nalazi ispred nas je detaljan, moderan akt koji će omogućiti lakši, brži i efikasniji prevoz lica i stvari drumskim putem. Primenom ovog sporazuma očekuje se poboljšanje na tlu privrede između Republike Srbije i Mađarske. Još jednom da istaknem da poslanička grupa Saveza vojvođanskih Mađara će glasati na ove zakone. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik mr Đorđe Kosanić.
Zahvaljujem. Poštovana ministarka sa saradnicima, predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, danas je pred nama zajednički načelni jedinstveni pretres više predloga zakona, dakle: Zakon o železnici, Zakon o bezbednosti i interoperabilnosti železnice i tri sporazuma – prvi između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke, drugi između Vlade Republike Srbije i Vlada Mađarske o drumskom prevozu putnika i stvari i Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunisa o drumskom takođe prevozu putnika i stvari. Naravno, na samom početku reći ću da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati pomenute predloge zakona. Moje izlaganje na samom početku biće usmereno svakako na Predlog zakona o železnici. Na početku, reći ću da će poslanička grupa JS podržati ovaj predlog zakona jer njegovim donošenjem stvaraju se prvenstveno uslovi za poboljšanje efikasnosti železničkog saobraćaja u Republici Srbiji, sa druge strane, njegovo integrisanje u tržište transportnih usluga, kao i integrisanje srpske železnice u železnice sistema EU. Kada sam već pomenuo EU, reći ću neke značajne stvari, da je EU počela proceduru za ujedinjenje železnica zemalja u jedinstven sistem. Ovde treba reći da se ne radi o stvaranju jedinstvene evropske železnice, već o jedinstvenim i efikasnim uslovima za saobraćaj bez prepreka i diskriminacije bilo kog od učesnika. Svakako da je cilj da se podstaknu privatni operateri za bavljenje ovim poslom, a povećanje konkurencije treba da dovede do povećanog kvaliteta usluga, kako u smislu bezbednosti, tako i u smislu konkurencije cena proizvoda. U stvari, sve je krenulo devedesetih godina, kada su zemlje Evropske zajednice pridale veliki značaj rešavanju problema u železničkom saobraćaju. Doneta je prvo direktiva kojom su države članice Evropske zajednice preuzele obavezu da garantuju da će železničkim preduzećima obezbediti status samostalnih operatera koji će se ponašati na komercijalni način i prilagođavati tržišnim potrebama. Ova direktiva praktično je postala osnov za sve buduće normativne akte. Dakle, prvi paket propisa EU donela je 2001. godine, kojim se reguliše način pristupa tržištu i izdavanju dozvola operaterima, drugi paket iz 2004. godine u okviru koga je formirana Evropska agencija železničkog saobraćaja i 2013. godine usvojen je četvrti paket mera kojim se definišu procedure za jedinstven sertifikat za železnička vozila u zemljama EU i svakako liberalizacija unutrašnjeg putničkog saobraćaja. Praktično, moram da kažem, železnica se sve više vraća u modu kao ekološki najprihvatljiviji, sa jedne strane, vid suvozemnog transporta, koji uz dobru organizaciju svakako može biti i ekonomski veoma, veoma konkurentan. Ovde ću samo reći jedan primer, da, recimo, Švajcarska skoro da je zabranila tranzit kamiona i forsirala železnički transport. Što se tiče EU, donela je posebnu agendu kojom se predviđa rasterećenje puteva, postavlja cilj da se do 2050. godine polovina ukupnog teretnog prevoza odvija železnicom. Moram da kažem, u prethodnim decenijama industrijska železnica, potisnuta od drumskog saobraćaja, ponovo postaje veoma, veoma aktuelna. Recimo, daću samo jedan primer, možda malo ili više poznat, da, recimo, u samoj Rusiji ima 63.000 kilometara industrijskih pruga, a isto tako veoma malo je poznato da, recimo, „Etihad“, jedna od vodećih svetskih vazduhoplovnih kompanija ima deo koji se bavi železničkim transportom. Sada, što se tiče Srbije, malo je poznato da, pored državnih firmi, i privatnici se bave železničkim prevozom. Evo, ministarka, ja dolazim, recimo, iz Kragujevca, tamo je „Fijat“, jel tako, oni su za prevoz industrijskim kolosekom angažovali privatnu firmu „Kombinovani prevoz“. Ali, da kažem, oni nisu radili samo za „Fijat“. Pored „Fijata“, tu je, recimo, i NIS, „Petrohemija“, zatim „Železara“, odnosno sistemi koji Železnici Srbije zbog nedostatka lokomotiva nisu bili u mogućnosti da pruže uslugu. Ali, samo da napomenem, da se vratimo malo unazad, dakle, od 2005. godine ovim zakonom je omogućeno da i privatnici mogu da koriste železničku infrastrukturu. Sada, vraćajući se na Železnicu Srbije, da kažem kako je stanje izgledalo. Reći ću samo dve stvari koje mogu da budu značajne. Znači, preko 20.000 zaposlenih, sa druge strane, najviše dotirana transportna firma u zemlji, sa više od 10 milijardi iz budžeta Republike Srbije. Kažem – bilo je. Ali, mislim da je već sada ova ozbiljna i odgovorna Vlada napravila veliki iskorak unapred i zasigurno dolaze bolji dani za železnicu. Kada to kažem, reći ću samo neke podatke značajne. Mislim prvenstveno da je vrednost aktuelnih železničkih projekata veća od jedne milijarde evra, znači, jedan zaista ohrabrujući podataka. Samo u narednih nekoliko godina Srbija će imati više od 500 kilometara modernizovanih pruga kojima će saobraćati 60 modernih vozova. Ministarka, moram još i ovo da kažem, lepo i ohrabrujuće zvuči podatak da na našim prugama potpuno novim vozovima kreće se do 120 kilometara na čas. To je možda nekad bilo nezamislivo, ali došli smo i do tog trenutka. Dakle, još od 1981. godine, kada su nabavljeni novi elektro-vozovi iz tadašnjeg Sovjetskog Saveza, posle toliko godina imamo prve elektromotorne garniture na srpskim prugama. Od „Železnice“ su stvorena tri nova preduzeća – Preduzeće za infrastrukturu, Preduzeće za putnički saobraćaj i Preduzeće za teretni saobraćaj. Neko bi sada zlonamerno rekao – novi kadrovi, nova zapošljavanja. Ja mislim da ovo restruktuiranje svakako znači racionalizaciju, a ne širenje ovih preduzeća. Složićete se sa mnom da je tako i to će se pokazati i na delu. Da zaključim, što se tiče ovog zakona. Železnica Srbije mora da bude moderna, razvijena, a ne kao pre 131 godinu, kada smo formirali našu železnicu, da nam se vozovi kreću 40 km na čas. I na kraju, ovaj zakon donosi ispravljanje nedostataka uočenih prilikom praćenja važećeg zakona, zbog efikasnosti same „Železnice Srbije“, zatim zatvorenost i regulisanost tržišta železničkih usluga i integrisanje srpskih železnica u železnički sistem EU. Svakako da će Poslanička grupa Jedinstvene Srbije u Danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona. Kada je reč o Predlogu zakona o bezbednosti i interoperabilnosti, treba reći da se njime stvaraju uslovi kojima se omogućava da naša železnica bude bezbedna, interoperabilna, u cilju nesmetanog odvijanja železničkog saobraćaja. Bezbednost železnice u smislu ovog zakona obuhvata uslove koje ispunjava železnički sistem i železnički radnici, kao i druge uslove od značaja za ostvarivanje bezbednog i nesmetanog odvijanja železničkog saobraćaja. Interoperabilnost železnice u smislu ovog zakona je sposobnost železničkog sistema da omogući bezbedan i neprekidan saobraćaj vozova koji ispunjava potrebne zahteve za određenu mrežu. Ta sposobnost zavisi od svih regulatornih, tehničkih, eksploatacionih uslova koji moraju biti ispunjeni da bi se zadovoljili osnovni zahtevi za interoperabilnost. Odredbe ovog zakona ne odnose se na metroe, tramvaje i druge lake šinske sisteme, a odredbe na interoperabilnost ne primenjuju se na turističko-muzejsku železnicu. Na samom kraju, govoriću o tri sporazuma, veoma kratko. Prvi Sporazum je između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke Republike o međunarodnom kombinovanom saobraćaju, potpisan u decembru 2014. godine u Bratislavi. Šta praktično znači ovaj sporazum? Ovim sporazumom ove države, u skladu sa Preporukama Evropske komisije, nastoje da unaprede robnu razmenu korišćenjem ekološki prihvatljivog vida transporta. Ja moram ovde uvek da napomenem da je nama Slovačka prijateljska zemlja, imamo izuzetne odnose i oni nas po pitanju teritorijalnog integriteta i evropskog puta podržavaju. Kada je reč o druga dva sporazuma između Vlade Republike Srbije i Mađarske i Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o drumskom prevozu putnika i stvari, reći ću da su potpisani u julu 2014. godine sa Mađarskom i u martu 2014. godine sa Tunisom. Praktično, ovim sporazumima je uređen drumski prevoz putnika i stvari između država, tranzit preko teritorija dveju država i prevoz iz i za strane ugovornice vozila za drumski saobraćaj. Zaključivanjem ovog sporazuma daje se pravni okvir za unapređenje bilateralne, trgovinske i ekonomske saradnje. Na samom kraju ću reći da će Poslanička grupa Jedinstvene Srbije u Danu za glasanje podržati sve pomenute predloge zakona. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik dr Ivan Bauer.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, uvažena potpredsednice Vlade, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, u prethodnom skupštinskom sazivu 2013. godine doneli smo dva veoma važna sistemska, krovna, zakona sa idejom da se zaustavi proces propadanja železničke infrastrukture i urušavanja kvaliteta ali i nivoa saobraćaja, bilo da se radi o železničkom saobraćaju, bilo da se radi o prevozu putnika ili prevozu robe. Radi se o Zakonu o železnici i Zakonu o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Naravno, bilo je i tada onih koji su ukazivali na određene manjkavosti predloženih zakonskih rešenja, ali verujem da danas svi možemo da se složimo da su ova dva zakona u tom trenutku predstavljala veoma važan iskorak unapred i da su ta dva zakona učinila da je zakonodavstvo Republike Srbije u ovoj oblasti došlo u ravan sa evropskim zakonodavstvom. Međutim, primena je pokazala da postoje određene stvari koje u ovim zakonima mogu da se unaprede, odnosno da postoje određeni nedostaci koji mogu da se otklone i kada na to dodamo i našu želju i obavezu da usklađujemo naše zakonodavstvo sa pravnim tekovinama EU, onda vidimo da postoje dovoljno važni razlozi da se danas govori o izmenama i dopunama ova dva zakona. Za početak, hteo bih da kažem nekoliko reči o političko-ekonomsko-geografskom aspektu značaja donošenja, odnosno, bolje rečeno, danas unapređenja ova dva zakona. Naravno da niko građane ne pokušava da dovede u zabludu da ćemo donošenjem ovih izmena i dopuna sve rešiti, kao što ni donošenjem ta dva zakona pre dve godine nismo mogli da rešimo sve probleme koji postoje u železnici, jer se to ne može rešiti jednim potezom nekakvog čarobnog štapića. Sa druge strane, verujem da je svima jasno da se kvalitetna, postojana, trajna kuća gradi samo na dobrim temeljima. Ja mislim, a verujem da se slaže i većina mojih kolega, da ova dva zakonska rešenja i njihove današnje izmene i dopune predstavljaju dobar osnov za rešavanje problema koji postoje u železničkom saobraćaju svugde u svetu pa i u Srbiji, a, rekao bih čak, naročito u Srbiji. Železnički saobraćaj se suočava sa brojnim izazovima, nažalost, ne od juče već više od pola veka, iz različitih razloga. Na prvom mestu, zbog toga što su sektor saobraćaja i transporta doživeli ogromne promene, a na drugom mestu i što je moderno doba donelo određene promene. Pre 60-ak godina, otprilike, u čitavom svetu se sve više ulaže u putnu infrastrukturu, rekao bih, u priličnoj meri i na uštrb železničke infrastrukture, a automobilski i kamionski saobraćaj dobijaju primat. Sa druge strane, imamo, rekao bih, pravi bum avio-saobraćaja, koji je zahvaljujući tom bumu, odnosno zahvaljujući njegovom sve većem obimu, postao takođe sve dostupniji sve većem broju korisnika, bilo da se radi o prevozu putnika, bilo da se radi o prevozu karga, odnosno robe, što sve utiče na železnički saobraćaj. Kada na to dodamo izvesnu preraspodelu u privrednom razvoju na globalnom nivou, odnosno, sve veći rast usluga koje predstavljaju neproizvodnu delatnost u odnosu na proizvodne grane privrede koje su opet po svojoj prirodi i suštini više oslonjene na železnički saobraćaj, odnosno železnički transport, onda postaje jasno zbog čega je nastala kriza železničkog saobraćaja svugde u svetu, čak i u daleko razvijenijim zemljama od Srbije. Međutim, te zemlje su, za razliku od Srbije, u međuvremenu ulagala ogromna sredstva u razvoj železničke infrastrukture i železnice uopšte i na taj način pokušavale da smanje taj jaz koji je nastao i koji nastavlja i dalje da se razvija. Sa druge strane, verujem da je svima poznato da je naša država u poslednjih nekoliko decenija ulagala gotovo ništa u železnice i da samim tim je logično da je naš železnički saobraćaj, odnosno železnice u celini spale na tako niske grane. Osim što je naš železnički saobraćaj u tako ozbiljnom problemu, predstavljam problem za budžet, odnosno za sve građane koji pune taj budžet, jer se iz tog budžeta subvencionišu svi oni troškovi, odnosno svi minusi koji se proizvode iz „Železnice Srbije“ i što da kažem, pod znacima navoda, to predstavalja neprijatnost za građane i privredu koji su prinuđeni da koriste usluge železničkog saobraćaja. Ona je istovremeno i ozbiljan strateški problem za Srbiju upravo zbog tog lošeg kvaliteta železničke infrastrukture. U Srbiji imamo pojavu da se sve više operatera, bilo da su putnički ili teretni operateri odlučuju za izmeštanje saobraćaja, govorim o međunarodnom saobraćaju iz Srbije, odnosno da se rute koje idu iz zapadne Evrope prema Bliskom Istoku, Turskoj i dalje izmeštaju iz Srbije i da idu preko Bugarske i Rumunije. Dakle, ona čuvena ruta koja postoji već dva milenijuma a koja ide kroz Srbiju danas zbog našeg neodgovornog ponašanja koje traje više decenija se praktično menja i mislim da je to nešto što je nedopustivo. Naša država i Vlada RS su ovaj problem prepoznali i odlučili da, na prvom mestu, ulaganjem u železničku infrastrukturu, povećaju konkurentnost naših železnica i da na taj način pokušamo da povučemo međunarodni saobraćaj koji želimo da preuzmemo iz nekih drugih pravaca. Iz tog razloga se pristupilo razgovorima sa Ruskom Federacijom, od koje je dobijen kredit pod veoma povoljnim finansijskim uslovima, upravo za obnovu železničke infrastrukture ali i železnica u celini, i taj program se već realizuje. S druge strane, imamo plan na kome radimo sa našim partnerima iz Mađarske i Kine na realizaciji brze pruge Beograd – Budimpešta, koji treba da počne da se realizuje ove jeseni. To su dakle ti planovi koji treba da vrate Srbiju na mapu, na ozbiljnu železničku mapu Evrope. Samo snažnim investiranjem, čini mi se, Srbija u budućem periodu može da prevaziđe taj gep koji ima u odnosu na razvijene zemlje, ali na žalost, i u odnosu na neke zemlje u okruženju, odnosno u regionu. Taj gep je, kao što sam već rekao, stvaran višedecenijskim, neozbiljnim i neodgovornim ponašanjem i neulaganjem u železnice. Kao što sam rekao na početku, najbolji osnov za nesmetan, ubrzan razvoj železničkog saobraćaja, odnosno sistema železnica u Srbiji, predstavlja upravo donošenje kvalitetnih zakonskih rešenja i u tom smislu će Poslanička grupa SDPS, u Danu za glasanje, podržati ove izmene i dopune zakona, ali naravno i prateći paket zakona koje je predložilo Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Osim iz navedenih strateških razloga dugoročnog razvoja železnica u Srbiji, samim tim i međunarodnog saobraćaja, koji može da postane jedan od budućih generatora rasta i razvoja Srbije, razlog zašto želimo da unapredimo ova zakonska rešenja jeste i to što je naš spoljnopolitički prioritet broj jedan, pristupanje zajednici evropskih naroda, odnosno EU, a uslov za to jeste usvajanje pravnih tekovina EU, tzv. kikomoniter, na čemu mi i radimo kroz izmene i dopune ovih zakona, jer dodatno harmonizujemo naše zakonodavstvo sa odgovarajućim direktivama EU, Evropske komisije, Evropskog saveta, sve zavisi ko ih je donosio, ili Evropskog parlamenta. U tom smislu, pozdravljam to što je Ministarstvo poslalo oba ova zakona Evropskoj komisiji na mišljenje i naravno, pozdravljam što su sve one primedbe koje su dobijene od Evropske komisije bile inkorporirane u ove zakone. Zahvaljujući tome, mi imamo podršku Evropske komisije za ove izmene i dopune zakona i imamo, na kraju krajeva, i podršku naše Kancelarije za evropske integracije. Potpuna harmonizacija našeg zakonodavstva iz ove oblasti očekuje se do 2017. godine, do kada je rok da se donesu svi potrebni podzakonski akti. Hteo bih da kažem još nekoliko reči o nečemu što do sada niko od kolega nije pomenu, a mislim da je vrlo važno jer pokazuje ozbiljnost u pristupu, da kažem, zakonodavne obaveze Ministarstva o kome govorimo. Dakle, od trenutka kada su ovi zakoni doneti, a to je 2013. godine, krenulo se sa monitoringom, odnosno sa praćenjem primene, odnosno sa eventualnim pronalaženjem nekakvih nedostataka koji u tim zakonima postoje. Mislim da je to jedan ispravan način na koji treba da se bavimo zakonodavstvom u Republici Srbiji, ukoliko mislimo da imamo makar te temelje kako treba za kuću koju pokušavamo da izgradimo. Nakon toga, usledilo je formiranje radnih grupa u koje su uključeni eksperti iz svih mogućih oblasti koje tangiraju ovi predlozi zakona. Konsultovani su i ljudi koji nisu bili članovi radnih grupa, organizovano je po pet javnih rasprava i za jedan i za drugi zakon, dakle, ispoštovana je u potpunosti demokratska procedura i to je način na koji treba zaista da radimo i mislim da mi kao poslanici treba da javno pozdravimo. Samo još nekoliko reči, vezano za najvažnije izmene, mada je o tome bilo već govora od strane kolega i ciljeva koji treba da se postignu ovim zakonima. Dakle, osim daljih usaglašavanja sa direktivama EU, rekao bih da je vrlo važno, nije o tome bilo reči, nešto što je takođe urađeno kroz izmene i dopune ova dva zakona koji na izvestan način čine celinu, a to je bolja preraspodela nadležnosti između ova dva zakona, pa je tako bezbednost, da kažem, dislocirana i više stavljena u nadležnost Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnica, što je i logično. S druge strane je pitanje ukrštanje pruga i puteva prebačeno, pod znacima navoda, u nadležnost Zakona o železnicama. Nadalje, ovim izmenama i dopunama zakona izvršili smo usaglašavanje ovih zakona sa zakonima koji su doneti u međuvremenu, od 2013. recimo, Zakon o planiranju i izgradnji, koji ste, takođe vi, ministarka, predlagali ovoj Skupštini, a na koji se opet odnosi ovo pitanje ukrštanja puteva i pruga. Nadalje, opet jedna vrlo važna stvar, koja do sada nije pomenuta, rekao bih naročito važna, jeste proširenje delokruga, odnosno davanje novih nadležnosti direkciji za železnicu, što je nešto što je u skladu sa najboljim evropskim praksama. Nadalje, opet jedan, na izgled, banalan problem, a u stvari potencijalno izuzetno ozbiljan problem, a to je pitanje kaznene politike u odnosu na bezbednost saobraćaja na železničkim prugama, gde su takođe izvršene određene intervencije. Nadalje, nešto što je u prethodnim zakonskim predlozima, čini mi se, propušteno da bude tretirano, a to je pitanje kombinovanog transporta koje je sada uređeno a to je opet nešto što je vrlo važno i što pomaže daljem unapređenju železničkog saobraćaja. Kombinovani transport je, da uputim građane koji gledaju ovaj prenos, kombinovani transport predstavlja jedan miks transporta železnicom i nekim drugim vidovima saobraćaja i to je nešto što takođe ima potencijal za razvoj kada govorimo o železničkom saobraćaju. Na kraju krajeva, uvođenje ugovornog odnosa između vlade, odnosno autonomne pokrajine, odnosno lokalnih samouprava, vezano za korišćenje zajedničke infrastrukture, odnosno upravljanje njome, koje podrazumeva određene naknade ili nadoknađivanje troškova ukoliko se radi o neprofitabilnim deonicama. Ciljevi koji treba da se ostvare jeste možda ne na prvi pogled najvažnije, ali uvek najvažniji cilj povećanje bezbednost železničkog saobraćaja smo imali problem da su određene neodgovorne osobe, rekao bih na prvom mestu, osim što čine krivična dela, krale delove neke vrlo važne, na prugama, koje su predstavljali ozbiljnu opasnost po bezbednost saobraćaja našim prugama. Mislim da čak, sva sreća te se nikada ništa nije dogodilo. Bojim se kakve bi tragične posledice bile i koliko bismo tek onda bili u stanju da shvatimo šta sve može da se dogodi kada se neko tako neodgovorno ponaša. Nadalje, naravno, optimalnije korišćenje železničke infrastrukture, što je povezano sa ovim izmenama o kojima sam govorio. Naravno, racionalnije poslovanje preduzeća „Železnice Srbije“ i u krajnjem slučaju povećanje efikasnosti i konkurentnosti celokupnog železničkog sistema u Srbiji i samim tim u budućnosti povećanje konkurencije u njemu. I na kraju krajeva, ono što je rekao i moj kolega pre mene, potpuno integrisanje našeg železničkog sektora u evropski sistem železnica. Eto, toliko od mene, hvala vam najlepše.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite gospođo Mihajlović.
Prvo želim da vam se zahvalim na vašoj diskusiji o izmenama i dopunama ova dva zakona i naravno o sporazumima. Potpuno se slažem u svemu što ste rekli, ali želim da naglasim jednu važnu stvar, a to je zašto uopšte radimo samo ove izmene i dopune zakona. Radimo zbog toga što zaista želimo da se taj procenat učešća železničkog transporta poveća u Srbiji. Kod nas je to negde oko 30%, može i treba da bude više, a takođe i da vas informišem da u 2015. godini, po kvalitetu železničke infrastrukture, koja naravno, daleko od toga da još uvek na najboljem nivou, a nadamo se da će biti, Srbija se jeste na svetskoj listi pomerila za čak 19 mesta. Bili smo 102, danas smo 83. Kada poredimo dakle 2012. danas, 2015. godine. Znači, možemo da uradimo i to je upravo zbog toga što su toliko pokrenute investicije, odnosno novac koji jeste država opredelila, zadužila se, garantovala određene kredite, u poslednjih godinu i po dana železnica, zajedno sa Vladom Srbije je to zaista pogurala najviše što je mogla i u tom smislu mi sada imamo i nove vozove, naravno, ali imamo pre svega i bolju infrastrukturu na određenim deonicama. Ne kažem da je dovoljno. Mi ćemo ove godine modernizovati oko 130 km železničke pruge, i verujem da u godinama koje su ispred nas, u naredne dve, tri godine, ćemo moći da govorimo o jednoj potpuno drugačijoj železničkoj mreži i to će biti jedan od razloga da se, recimo preduzeće „Srbija voz“ ima mnogo bolje karakteristike, ili „Srbija infrastrukture“ ili „Srbija kargo“ jer ćemo prosto učiniti sve da povećamo i prevoz putnika. a i karga. Evo samo toliko da dodam. Hvala.
Zahvaljujem gospođo ministarko. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade, mislim da je korisno što su danas na dnevnom redu zakoni koji treba da poboljšaju stanje u srpskim železnicama i složićemo se svi da je ono daleko od idealnog. Ja kao poslanik moram da priznam, pre svega jednu zamerku da vam iznesem, ja nisam uspeo čitajući obrazloženje zakona da shvatim razloge za donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Sam zakon govori o tome da je javna rasprava postojala i da je završena još decembra prošle godine, tako da verujem da je ovaj zakon dugo bio manje-više spreman i da nije bilo potrebe da poslanici raspravljaju o njemu, koristeći tu poslaničku mogućnost rasprave po hitnom postupku, pre svega gledajući razloge. Vi ovde govorite da se posledice u zaostajanju, ne restrukturiranju, zastarelom organizovanju i neefikasnoj železnici, osećaju da je to zaobilaženje Koridora 10. Ne vidim da je ovih osam dana koliko bi bilo da smo ovaj zakon raspravili po redovnom postupku, moglo da utiče na rešavanje svih ovih problema, niti da donošenje ovog zakona danas po hitnom postupku će ove razloge koji su navedeni otkloniti. Ovo govorim principijalno zato što ovaj parlament po pravilu usvaja zakone po hitnom postupku, a to nije dobro. Nije dobro jer onda ni poslanici ne mogu na kvalitetan način da se spreme. Nekada se desi da zakoni prođu bez javne rasprave,pa onda konstatuje ili predsednik države da su neustavni, ili Ustavni sud pojedine članove oceni da su neustavni i sve to ne doprinosi stvaranje jednog boljeg ambijenta u kome će se razvijati ekonomija i privreda Srbije. S obzirom da ovaj zakon, stvarno ja ne vidim te razloge, moje pitanje je zašto je to urađeno i mislim da jednostavno nije bilo potrebe za tim? Ono što mi je bilo zanimljivo čitajući obrazloženje su neke formulacije vezano za postojeći Zakon o železnici koji se sada menja, pa se kaže da se zakonom o ovim izmenama i dopunama ispravljaju greške i nedorečenosti važećeg zakona, da su konstatovani nedostaci zakona. Znači, ja vas podsećam, zakon je donet pre nešto više od dve godine, ne znam da li je tu kolega Mrkonjić koji je tada bio ministar, obrazlagao zakon, da li se on sada slaže sa svim ovim konstatacijama na važeći predlog zakona. U svakom slučaju, ono što jeste činjenica i što se govori u obrazloženju, to je da je potrebno osavremenjivanje zakona i tu se slažemo i to najveći deo ovih članova zakona koji se menja je dalje usklađivanje sa evropskim direktivama. Ono što na žalost je recimo propušteno, a to je usklađivanje u delu koje treba da obezbedi nezavisnost u radu direkcije i transparentnost u izboru koji treba pre svega da garantuje stručnost. U ovoj tabeli koja je tamo stavljena, vezano za usklađenost sa evropskim direktivama stoji da ovaj deo nije zakonom usklađen i da će biti usklađen u budućnosti, što znači da ćemo u nekom periodu verovatno ponovo imati izmene i dopune zakona, ali mislim da propuštamo priliku, s obzirom da postoje već te direktive, one sumalo novije iz 2013. godine, 2014. godine EU, ali da smo mogli i to ovom prilikom da iskoristimo ovu priliku kod ovih izmena i dopuna zakona, pa da sa svim trenutno važećim direktivama za koje znamo da postoje, izvršimo usaglašavanje našeg zakona. Ovaj deo o kome sam baš govorio, vezan za rad direkcije, njenu nezavisnost u odnosu na druge državne organe, ovaj deo usklađivanja koji je urađen, urađen je vezano za direktora i direkcije gde zakon sada dodaje jedan stav kojim se definiše da najmanje godinu dana po razrešenju sa dužnosti, lice koje je obavljalo tu funkciju ne može da radi u pravnim licima koji su bili korisnici ili su sarađivali sa direkcijom. Evropska direktiva govori da taj rok ne može da bude manji od godinu dana, ali naš Zakon o sprečavanju i borbi protiv korupcije govori o roku od dve godine da funkcioneri sa odlaskom sa neodređene funkcije dve godine ne mogu u nekoj srodnoj delatnosti da obavljaju aktivnosti. Mislim da je, da kažem, ova evropska direktiva govori o minimalnom roku, a mislim da smo mi trebali da usaglasimo sa našim zakonima koji postoje i imaćete naš amandman gde se taj rok predlaže da bude dve godine, jednostavno da se uskladi sa važećim zakonima Republike Srbije. Ono što je kolega govorio iz stranke Saveza vojvođanskih Mađara, ja se slažem, to je princip, ovim zakonom se dodaje nekoliko članova koji regulišu radove na železničkoj infrastrukturi kod pružnih prelaza, izgradnje podvožnjaka, nadvožnjaka i onda definišu kojim slučajevima, ko je nadležan za pokrivanje troškova tih radova. Naše mišljenje je da princip koji zakon prepoznaje, a to je da se najveći deo i u većem broju slučajeva taj trošak svodi ili na lokalne samouprave ili na privredna lica koja bi koristila određenu infrastrukturu, da li železničku, da li putnu, kod tih radova da te sve troškove, da se ti troškovi prebace sa upravljača infrastrukture na nekog drugog smatramo da nije dobro. Jednostavno, govorio je kolega o tome, pitanje je da li lokalne samouprave imaju dovoljno sredstava danas da recimo obezbede dovoljan broj pružnih prelaza. Na žalost, i u ovoj godini imali smo nesreće na neobeleženim, a nekoliko slučajeva i na obeleženim putnim prelazima. Pitanje je u budućnosti ako se to ostavi lokalnim samoupravama, da li će biti povećana bezbednost, da li će se ti putni prelazi urediti. Mi smo stavili nekoliko amandmana koji treba da definišu to, tako da upravljač infrastrukture kome i kada se izgradi neki novi objekat ostaje upravljanje, bude onaj koji će i snositi troškove izgradnje. Pogotovo član 49a recimo govori da setroškovi osiguranja bezbednog i nesmetanog saobraćaja na putnom prelazu snosi upravljač putne infrastrukture, odnosno podnosilac zahteva. Znači, ne znamo ko odlučuje da li će to snositi upravljač ili podnosilac zahteva i u kojoj meri i u kom procentu će eventualno ako zajedno finansiraju to, na osnovu kojih kriterijuma će se odlučivati? Smatramo da nije dobro da u zakonima stoje tako nejasne formulacije, da je potrebno jasno definisati ko je nadležan za šta, ko je nadležan i za troškove. Smatramo da je potrebno u ovom konkretnom slučaju, u ovom zakonu da u najvećem broju slučajeva, i videćemo i kroz naše amandmane, ti troškovi budu stavljeni na teret upravljača železničke infrastrukture. Ja moram da priznam, ovi ostali članovi, kažem, uglavnom su neke tehničke izmene i usaglašavanje, ono kako ste vi nazvali otklanjanje uočenih nedostataka, mi smo dali nekoliko amandmana, ostaje nada da će izmene i dopune ovog zakona dati efekte o kojima su govorili kolege narodni poslanici, a to je da će Železnice Srbije prestati da budu teret o vratu države Srbije, da neće se više subvencionisati iz budžeta i da će postati u najkraćem roku profitabilno preduzeće. Ja ne delim taj optimizam da će tako brzo doći do toga, ali svi ovi razlozi da se to desi postoje. Srbija jeste na Koridoru 10. Neverovatno je da je danas, više puta to se to govori u javnosti, prosečna brzina na srpskim prugama na nivou od pre 100 godina i možemo mi, naravno, u raspravi da sad govorimo ko je za to manje ili više odgovoran, to je činjenica i treba da vidimo na koji način to može da se promeni. Govorili ste o tome da je Vlada uzela određene kredite kako bi se železnička infrastruktura, pre svega, poboljšala, kako bi to trebalo samo u ovoj godini 130 kilometara pruge da obnovi i to su dobre stvari. Rekli ste na početku, čini mi se, da ima preko tri hiljade pruga kilometara u Srbiji, znači, tih 130 kilometara je, nažalost, jako mali deo. Mislim da je potrebno razgovarati i u Skupštini i u javnosti o viziji srpskih železnica, o razvoju, da li su možda projekti koje trenutno Železnica razvija baš najsvrsishodniji u ovom trenutku i da li će u najkraćem roku dovesti do toga da ne budemo zaobiđeni, kako ste rekli ovde u zakonu, tražeći hitan postupak, da nas zaobilazi železnički transport zato što imamo neadekvatno stanje u srpskim železnicama. Mi ćemo kao poslanička grupa podržati u principu ovaj zakon. On ne donosi ništa sporno. Ali, mislim da je bilo mogućnosti da se dodatno unapredi i usaglasi sa evropskim direktivama, a ostaje da verujemo da će primena zakona i rad ministarstva i drugih pravnih lica koja se osnivaju ovim zakonom, odnosno kojima se omogućava bolji rad, dovesti do poboljšanja u srpskim železnicama.
Zahvaljujem se, gospodine Đurišiću. Reč ima potpredsednik Vlade prof. dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Prvo, želim da vam se zahvalim na svemu što ste rekli i da nekoliko stvari objasnim. Pre svega, zbog građana Srbije, da objasnim šta znači hitan postupak, da građani Srbije ne bi pomislili da ovaj zakon, i jedan idrugi predlog ovog zakona, i na kraju krajeva, svi zakoni koje radi ovo ministarstvo nisu nigde viđeni. Dakle, ovo su zakoni koji su prošli javne rasprave, ne samo ova dva predloga zakona, nego zaista svaki zakon koji ovo ministarstvo radi. Nekada su te javne rasprave trajale i po nekoliko meseci kao što su, recimo, bile izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji. Rekla bih da je to bila najduža javna rasprava od gotovo šest meseci. Za ove zakone ste u pravu, odnosno pogotovo ste u pravu kada govorite o jednom od zakona. Jedan od zakona je bio potpuno spreman, a drugi zakon nije bio u potpunosti spreman, a smatrali smo da je to celina i da treba da idu zajedno i to je jedan od razloga zašto su tek sada došli na dnevni red. Da li je moglo osam dana više ili manje, možda ste to u pravu, slažem se, vodićemo računa sledeći put da to ne bude, da i tih osam dana koje zovemo hitan postupak, a to je da poslanici dobiju osam dana da mogu da pogledaju zakone. Ali, isto tako, podvlačim da su ovi zakoni prošli javnu raspravu, da su bili na svim ne samo internet stranama, nego da smo bili u osam gradova u Srbiji, da su i radne grupe koje su radile na zakonu i sva pitanja koja smo dobijali, dakle, dobijali ne samo od članova radne grupe, fakulteta, zatim, mnogih drugih stručnjaka koji se bave ovim poslom. Svi su imali mogućnost da daju svoj doprinos da bi predlozi ovih zakona bili bolji, što ne znači da sada u raspravi i o amandmanima koje poslanici budu dali, ne budemo učinili ove zakone, predloge zakona još boljim. Zatim, kada pominjete Direkciju za železnicu, koja mislim da je vrlo važna, pre svega Direkcija jeste nezavisna. To je nezavisno regulatorno telo formirano već 2005. godine. Kada govorimo o onom roku od godinu dana, koja je razlika i zašto je godinu dana u ovom zakonu, a imali smo predlog, vezano za Zakon o borbi protiv korupcije, gde se govori da dve godine, onaj ko je radio u Direkciji za železnicu, recimo, po vašem predlogu, ne bi mogao da radi ni na jednom drugom mestu po Zakonu o borbi protiv korupcije. U čemu je razlika? Po Zakonu o borbi protiv korupcije ta osoba, ko god to bio, bi mogao da radi u Železnici, ali ne bi mogao da radi u drugim privatnim kompanijama. Po ovom zakonu on ne može da radi uopšte u oblasti železničkog transporta godinu dana. Zato smo stavili rok da je malo manji, budući da onda praktično sve što je vezano za železnički transport ne može raditi, što opet ne znači da možda uz jedno adekvatno obrazloženje ne razmislimo još jednom trebamo li taj rok da povećamo. Znači, tu nemam nikakve dileme da je to stvar, možemo razmišljati i o tome. Pominjali ste takođe Koridor 10, prioritete i naš položaj i sa druge strane pitanja lokalnih samouprava, da li će moći eventualno da učestvuju u sufinansiranju ili da se oni bave određenim rutama koje možda danas nisu isplative. Šta je prioritet Železnice danas i svih kompanija koje su stvorene? Da se tačno utvrde šta su prioritetne rute, šta su strateški interesi države, dakle, to svakako jeste Koridor 10 i pozivanje zemalja zapadnog Balkana, a da one rute za koje smatramo da možda nisu u grupi prioriteta, zaista da bude data mogućnost lokalnim samoupravama da ili naprave ugovor sa Železnicama, sa jednom od kompanija Železnica, ili da to ponude nekom privatnom operateru koji će to raditi. Da li lokalne samouprave imaju ili nemaju novca? Mislim da je krajnje vreme da svuda u svim oblastima se utvrđuju prioriteti i da se tako struktuiše budžet, dakle, kao što to radi država na republičkom nivou, tako isto i lokalne samouprave moraju da se opredele šta će raditi u godinama koje su ispred njih. Nema više toga da država može da izdrži da finansira sve železničke pruge, čak i one kojima gotovo ne prolazi nijedan voz. S druge strane, pitanje naše brzine, i tu ste u pravu, ali 120 kilometara je ove godine, 500 kilometara će biti završeno sa prosečnom brzinom od 100 do 120 kilometara na čas u naredne tri godine. Ne znam zašto ranije to nije moglo da ide brže, ne znam zašto krediti jesu stajali. Samo ruski kredit je stajao tri godine. Mi smo tek sad pokrenuli ruski kredit. Iz tog ruskog kredita mi već otvaramo određene deonice železničkih pruga koje sada već imaju brzinu od 100 kilometara. Ovo je proces i ne može odjednom da se završi, ne može ni za godinu ni za dve, ali sam sigurna da ako ovako se nastavi, ovom brzinom, i sa investiranjem, a i sa reformisanjem Železnica, da mi možemo u nekim godinama, dve, tri naredne godine da već imamo potpuno drugačiji izgled naših pruga i infrastrukture i samih vozova, a samim tim, da onda imamo i povećanje broja prevoza putnika i naročito tereta, koji za sada jedni ostvaruje profit u železnici. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DS.
Poštovani građani Srbije, poštovana ministarko, poštovane kolege poslanici, danas imamo priliku da pričamo o veoma važnim zakonima i što se tiče stava DS, mislim da smo i sa predlogom preko 20 amandmana koje smo uložili u ovaj zakon, u primedbe ovog zakona, dali do značaja samom radu u izradi zakona, ali dali smo i značaj na tome koliko su ovi predlozi loši. Mislim da je nedopustivo da ministarka samo dva minuta u svom uvodnom izlaganju obrazlaže razloge zbog čega se danas razmatra ovaj zakon, imajući u vidu da je posle analize koja je izvršena u primeni ovog zakona u prethodnih godinu dana, došlo se do zaključka da postoji niz propusta, niz stvari koje treba menjati i da je danas predloženo da se od 111 tačaka ovog Predloga zakona menja 45 članova. U obrazloženju razloga donošenja zakona iz maja meseca 2013. godine kaže se da je osnovni cilj donošenja tog zakona postići što bolje i efikasnije uslove funkcionisanja železnice, nezavisno poslovanje železničkih preduzeća, stvaranje uslova za pojavu više železničkih prevoznika, razdvajanje železničkog sistema na razne sisteme itd, i kaže – delimično usklađivanje sa direktivama EU. Kasnije, u obrazloženju stoji da je u toku jednogodišnjeg perioda praćenja i kontrole primene ovog zakona ustanovljeno da je dosta propusta, da efekti nisu postignuti i da je neophodno pristupiti donošenju novog zakona, sve sa ciljem efikasnije primene itd. Dalje, u obrazlaganju problema koje treba rešiti, kaže se da nakon stupanja na snagu važećeg Zakona o železnici, pojavili su se raznorodni problemi koji su rezultovali nezadovoljavajućim efektima primene tog zakona na situaciji na terenu, na železnici, a najdrastičniji slučajevi su i nemogućnosti praktične primene nekih odredbi ovog zakona. Ovaj zaključak, koji se ovde nalazi u obrazloženju, otvara pitanje i dileme – da li je postojala vizija i da li je postojao jasan plan 2013. godine kada se predlaže zakon koji danas razmatramo? Očigledno je da i u tom trenutku nije bilo ni vizije ni plana i da je to posledica upravo loših odnosa, odnosno loše primene zakona u prethodnih godinu i po dana. Dalje, u obrazlaganju razloga za donošenje se zakona kaže da bi ne donošenje zakona po hitnom postupku dovelo do značajnih štetnih posledica za železnički saobraćaj u Republici Srbiji. To se direktno kosi sa uvodnim izlaganjem ministarke Mihajlović koja kaže, u ta dva minuta koliko je obrazlagala zakon, da je osnovni cilj donošenja ovog zakona da nastavimo reforme i da sve što smo uradili u prethodnom periodu i dalje u obavezi da potvrdimo, nastavimo, sa ciljem da Železnice budu efikasnije itd, itd. Ako analiziramo taj uvodni deo izlaganja ministarke i ako izanaliziramo ova obrazloženja koja smo dobili za razloge usvajanja novog zakona, videćemo da se tu ne radi o istim stvarima i da je bilo jako važno i potrebno da ministarka obrazloži detaljno razloge i efekte primene ovog zakona, odnosno očekivanja od primene ovog zakona. Ono što je suština nalazi se u analizi efekata primene ovog zakona, gde se jasno kaže da je potrebno ne samo uskladiti ovaj zakon sa direktivama EU, već je potrebno da se poprave nedostaci koji se, pre svega, odnose na smanjen broj putnika i smanjen broj robe koji su bili kao efekti primene zakona iz 2013. godine. Znači, vi ste u ovoj analizi jasno i nedvosmisleno rekli da je zakon, koji je usvojen 2013. godine, imao niz manjkavosti, potvrdili ste to sa činjenicom da od 111 članova, koji se nalaze u ovom zakonu, menjate 45. Sada dolazimo do toga da li vi kao ministar, zajedno sa svojim saradnicima, verujete da će i promene, odnosno izmene ovih 45 članova, bitno uticati da bi se ostvarili ciljevi o kojima kasnije govorite? Ja vam tvrdim da postoje tri osnovne stvari, odnosno izmene koje su obuhvaćene ovim članovima. Prvo, vezane su za neke gramatičke izmene, jezičke, leksičke, itd, i to je oko 50% od tih 45 članova koji se menjaju. Ako to tako gledamo, da li vi mislite da onda tih 20 i nešto članova koji se odnose na ove izmene suštinski mogu da poprave neke stvari koje vi ovde u zakonu planirate? Drugi deo koji je jako važan jeste pitanje licenci i pitanje dalje uloge Direkcije za železnice, odnosi se to na član 10, 11, 12, 13, itd. Po našoj proceni nedopustivo je da krećete u reforme, da krećete u neke nove modele rada železnice i velikog sistema na takav način da praktično izuzimate mogućnost kontrole rada tih preduzeća koja se sada osnivaju, pa i kontrole rada nekih budućih preduzeća. To se odnosi na one koje planirate kasnije da uvodite u sistem, jer ovde jedan od ciljeva jeste razbijanje monopola, uvođenje tržišta, konkurencije itd. Smatramo da taj deo treba da ostane kao što je bilo u prethodnom zakonu. Treći deo je upravo vezan za tu ideju oko monopola, tržišta. Tu bih vas upozorio na sve amandmane koje smo dali kao poslanička grupa, a posebno na član 88. zakona, koji se tiče tih procedura. Znači, član 88. zakona, po našem mišljenju, direktno urušava sve osnovne pozitivne namere ovog zakona i ciljeve koji se tiču efikasnosti, transparentnosti i procedura primene zakona, pogotovo Zakona o javnim nabavkama. Ovaj član, poštovana ministarko, u svom uvodnom delu, u prvom članu, kaže da na osnovu odluke nadležnog organa o neposrednom dodeljivanju ugovora o obavezi javnog prevoza se potpisuju ugovori, itd, itd. Znači, mene živo interesuje šta znači „neposredno odlučivanje i pogodba“ po pitanju angažovanja nekih društava, preduzeća, da li su oni iz javnog sektora ili su iz privatnog sektora? Smatramo da, ako uspostavljate kriterijume i tržište, ovaj stav, odnosno ovu tačku treba izbrisati, pogotovo što se u drugoj tački kaže da se na osnovu javnog konkursa, otvorenog za sve železničke prevoznike, itd, itd, otvara mogućnost da se sklapaju ugovori 15 godina, a u skladu sa načelima o kojima se ovde govori. Ono što je sporno jeste da vi u nastavku, trećem i četvrtom stavu, dajete mogućnost da se i u neposrednim pogodbama i u ovom delu, koji se tiče javnih konkursa, produžava taj rok sa 15 godina na polovinu potpisanog ugovora, ako se ispoštuju neki uslovi i neki kriterijumi. To znači da ugovori mogu da važe i na 22, 23, godine, itd, a niste definisali kriterijume šta to zapravo znači da se ispunjavaju ti uslovi i da će taj neko opet zameniti monopol državnih preduzeća na neki drugi način. U ovom slučaju samo se još čeka slika tog koji će u ime vas biti u prilici da potpiše ugovore sa Vladom Republike Srbije. Znači, ako je cilj da se napravi transparentan postupak, smatramo da treba zadržati ovaj stav 2, odnosno tačku 2), da treba dati mogućnost da se potpisuju ugovori na 10 godina, da treba obavezati te partnere u smislu da se na godišnjem nivou daju izveštaji koje će potvrđivati ministarstvo ili Vlada. Mislim da ste vi, poštovana ministarko, propustili priliku da se možda malo ozbiljnije uključite. Verujem da sa vašimautoritetom ste mogli da ispravite sve te nedostatke koji se tiču članova koji se predviđaju za zamenu. Dali smo dosta predloga koji se odnose na to da li se radi o jednom ili drugom terminu u nekim članovima, pa smo kroz amandmane predložili zamene, odnosno promene. Videćete u našim amandmanima da smo upravo ukazali da na jednom, dva ili tri člana gde kažete ili koristite jedan termin, recimo, „mereći“, a u nekom drugom članu ste koristili termin „mereno“,da to nije usaglašeno, pa treba obratiti pažnju na te amandmane o kojima smo želeli da govorimo. Ovde se otvara pitanje i jasno je da u principu ovaj zakon jeste prilagođen vašoj viziji da se u narednom periodu podrži ovaj rad društava, četiri društva železnice, infrastrukture, „Srbija kargo“ i „Srbija voz“, ali ovde nedostaju jasni kriterijumi, nedostaju jasni ciljevi i nedostaju jasne procedure koje se tiču tih ugovora i prava na monopol. Ono što DS hoće posebno da istakne jeste ovaj deo koji se odnosi na dalje angažovanje ovih sistema. Imamo od pre nekoliko dana vrlo interesantan intervjuu u dnevnim novinama, da ne navodim koje su, koje se tiču stava sindikata železnice i koji počinje sa jednom rečenicom za koju mislim da možemo da kažemo da definiše sve ove odnose i da lepo oslikava stanje i vaše vizije i planova, pa i ovog zakona, primene ovog zakona u narednom periodu. Ta rečenica kaže – sklepali ih na brzinu, natenane će se kajati. U tri novoosnovana društva, „Kargo Srbija“, „Srbija voz“ i „Infrastruktura“ vlada potpuni haos. U nastavku ovog intervjua, a naravno i u razgovoru sa ljudima koji su zaposleni u „Železnici“, koji su članovi sindikata, mi smo stekli utisak da imate vrlo skrivene namere i oko statusa zaposlenih i otpuštanja ljudi u narednom periodu iz „Železnice“. Po proceni sindikata dolazimo do saznanje da će prilikom transformacije ovog sistema doći do otpuštanja oko 6.000 ljudi. Ako samo vratimo malo film unazad i analiziramo šta se to desilo u periodu od 2012. godine po tom pitanju zapošljavanja ljudi u „Železnicu“ dovodimo sebe prvo u dilemu, da li to znači da ćete vi preko 5.500 ljudi koji su zaposleni, pre svega, iz SNS u „Železnicu“ od 2012. godine primiti sada na posao, ali ćete u isto vreme 6.000 ljudi otpustiti koji godinama tamo radi i verovatno ćete ih obeležiti kao partijske neposlušnike itd, i ostaviti bez posla, (Zoran Babić, s mesta: A oni su iz DS.) Oni koji dobacuju gospodine predsedavajući treba da imaju strpljenja da čuju…
Molim vas, gospodine Markoviću, da ste na temi ne bi se možda ni dobacivalo. Tako da vas molim, molim poslanike da ne dobacuju, a vas da se vratite na temu.
Gospodine predsedavajući, pošto sam ja otprilike očekivao i ovakvu reakciju gospodina Babića i vašu reakciju, imam ja skriven i drugi govor u levom džepu, pa ako hoćete da vam pričam ono što vi volite da čujete, mogu i to, ali to nije interes ni građana Srbije, ni ove skupštine…
Gospodine Markoviću, ja bih vas zamolio ponovo da se vratite na temu.
Tako da nemojte mi oduzimati vreme i usmeravati moju priču u interesu…
Sami sebi oduzimate, jer pre par minuta niste imali problem gospodine Markoviću.
Znači, posebno me zanima član 51. poštovana ministarko, koji govori o statusu Direkcije za „Železnicu“, o tome ćemo verovatno pričati i u delu kada govorimo o amandmanima. Ono što danas mislim i pored ovih upadica predsedavajućeg i gospodina Babića, da ste dužni da odgovorite građanima Srbije, posebno građanima zapadne Srbije, Užica, jeste ova namera da Šargansku osmicu prebacite u infrastrukturu i da umesto da bude u delu gde se angažuje u prevozu putnika, prebaci u drugi sistem iako sam svestan da tamo postoje prihodi i da ste posmenjivali sve one ljude koji su godinama uporno, vredno i predano radili da se taj projekat završi, da ste ih posmenjivali i doveli neke svoje poslušnike i kadrove koji misle da od tog profita koji se ostvaruje na godišnjem nivou treba da se taj profit usmeri u nekom drugom pravcu, da razmislite o toj odluci i da posvetite posebnu pažnju tom sektoru. Naime, Mokra gora i čitavo područje Tare, Zlatibora je upravo posle izgradnje Šarganske osmice i u toku te izgradnje počelo da živi. Tamo su ljudi počeli da se vraćaju, tamo su počela ulaganja. Tamo je samo nekoliko ljudi svojim radom, zalaganjem i trudom uspelo da napravi prvi korak. Kasnije je došao gospodin Kusturica, kasnije su se razvili projekti, kasnije su se zapošljavali ljudi, ali ako to ukinete i ako taj projekat budete gledali samo kroz novac i interes, da se novac usmeri ili isisa iz tog područja u neke druge promašene projekte, vi pravite veliku štetu za čitav taj kraj. Bio sam pre dva meseca u Mokroj gori, na železnici, tamo je počela da raste trava, tamo je počeo da raste korov. Tamo ljudi koje ste vi delegirali da se bave tim poslovima ne rade svoj posao. Tamo je drastično opao broj putnika, nema više priče oko toga da Šarganska osmica treba da bude veza sa Republikom Srpskom. Zaustavljen je projekat izgradnje pruge uskog koloseka prema Kremnima, Biosi i ka Užicu. Znam da možda nemate vremena, čak i ako helikopterom letite, da obilazite radove, da vidite šta se radi tu, ali od pre tri godine sve je stalo, ništa se više ne radi. taj projekat je došao u stanje da ćete još malo doći u priliku da se taj posao potpuno zaustavi, odnosno da tamo više nema gostiju. Na godišnjem nivou, 100.000 ljudi je koristilo usluge tog prevoza. Naš pokušaj da usku prugu od Mokre gore sa Višegradom bio je naš pokušaj da pomognemo tim ljudima da tu što kvalitetnije i bolje žive. Gospodine predsedavajući imam li još vremena
Imate još nepuna dva minuta.
Neka ostane to za kasnije. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Reč ima potpredsednik Vlade, prof. dr Zorana Mihajlović.
Moram da priznam da, pošto sam često u parlamentu, jer dosta zakona ovo ministarstvo predlaže, svaki put kada vi ispred poslaničke grupe DS krećete da objašnjavate određeni zakon, odnosno imate određene komentare na to, svaki put su potpuno iste rečenice, iako su zakoni potpuno drugačiji. Neki o planiranju i izgradnji, neki o železnici, neki o vodnom transportu, ali vi imate identične rečenice koje sam ja i prošli put i sada zapisala. Tako da bih vas zamolila da bar učinite toliki napor da se zaista zainteresujete za zakone koji su ispred vas, jer oni zaista mogu da donesu dobro Srbiji. Podsetiću vas 1884. godine, kada je prva pruga napravljena od Beograda do Niša onda je njena prosečna brzina bila 40 kilometara na sat. Kada je SNS 2012. odnosno 2013. godine sačinila Vladu, vi ste nam ostavili pruge koje su prosečno išle ispod 30 kilometara na čas. Znači, od 1884. godine kada je bilo 40 kilometara na čas, DS je ostavila ispod 30 kilometara na čas. Tako da svaka priča o tome kako nešto nije sada urađeno, prvo pogledajte šta ste uradili. Ja ću vam reći šta smo mi uradili za godinu i po dana. Za godinu i po dana Srbija se po stanju infrastrukture pomerila za 19 mesta na svetskoj listi. Dakle, baš zato što smo pokrenuli sve investicije koje smo mogli, baš zato što modernizujemo pruge koje sada jednim delom u Srbiji idu već prosečno 100 kilometara na čas. Ne kažem da je to savršeno, ne kažem da je to sjajno, može bolje, ali smo za godinu i po dana to uradili. Za svih deset godina vlasti koliko je bilo kod vas, vi ste nas doveli u situaciju da niko neće da uđe ni u jedan voz u Srbiji, jer pre svega nije bilo vozova, strašno su izgledali, da ne kažem, katastrofalno, a brzina je bila ispod 30 kilometara na čas, na nekim deonicama 15 kilometara na čas. Tako su izgledale pruge kada smo mi došli na vlast. Danas već to izgleda potpuno drugačije. Kada govorite da nismo trebali da menjamo ovaj zakon, mislim da treba da znate jednu stvar. Transport, pogotovo železnički transport je živ transport. To znači kao što se u EU donose desetine direktiva i to ne godišnje nego mesečno, tako je logično valjda da se i Srbija uskladi sa tim direktivama i da ima moderne zakone. Zato ovaj zakon menjamo. Ne razumem uopšte rečenicu o skrivenim namerama. Ne znam šta to znači. Možda ste vi tako funkcionisali i radili, pa ste stalno imali neke skrivene namere iza zakona i reformi. Kod nas je stvar vrlo jasna. Mi smo za godinu i po dana uspeli da završimo prvu fazu reformisanja železnice. Železnica danas ima tri preduzeća i holding koji će trajati ograničeno. Železnica danas ima „Srbija kargo“, „Srbija voz“ i „Srbija infrastruktura“. „Železnica Srbije“ danas već izgleda potpuno drugačije i svi ti sindikati nisu izopšteni. Za vašu informaciju, postoji stalni komitet u Vladi Srbije koji se održava na temu reformisanja. Na tom komitetu nalaze se svi predstavnici sindikata. Ne samo to, mi nemamo strah da razgovaramo sa ljudima. Nakon prve faze mi smo bili u „Železnici“ i razgovarali sa radnicima „Železnice“, otvoreno, onako kako to treba da se radi. Oni znaju da činimo zajedno, ali mi smo u partnerskom odnosu i činimo sve da železnica zaista uzme primat u odnosu na drumski saobraćaj, koji danas nažalost nema još uvek. Takođe, ne razumem šta znači da ugine projekat? Rekli ste – Šarganska osmica i da ne dozvolimo da ugine projekat. Da ugine projekat ne može nikako. Svi dobri projekti koji donose dobro Srbiji će raditi, može samo da ugine nešto drugo. Tako da, nadam se da u amandmanima koje ste dali ima više suštine i svega onoga što zaista želite da postignete i poboljšate ovaj zakon. Mi ćemo sa dužnom pažnjom te amandmane pogledati. Hvala.
Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Da li imam pravo na ona dva minuta?) Imate na kraju rasprave. Kada se iscrpi lista govornika, onda možete na kraju rasprave. Reč ima narodna poslanica Stefana Miladinović, ovlašćeni predstavnik SPS.
Hvala vam predsedavajući. Poštovana ministarka, uvažene kolege iz ministarstva i kolege narodni poslanici, za poslaničku grupu SPS saobraćaj je jedan od tri razvojna prioriteta Srbije i samim tim posebnu pažnju posvećujemo svim zakonima koji su iz oblasti saobraćaja na dnevnom redu. U tom kontekstu smo i razmatrali ove predloge zakona, koji imaju za cilj razvoj železničkog saobraćaja. Prema aktuelnoj Strategiji razvoja saobraćaja za period 2010.-2015. godina značajno mesto ima železnički saobraćaj kao vid saobraćaja koji ima značajne i ekonomske i ekološke prednosti u odnosu na druge vidove saobraćaja i naravno veću efikasnost masovnog prevoza putnika i robe. Republika Srbija je značajno čvorište Evrope i upravo takav geostrateški položaj Srbije treba i jeste da bude osnov za mnogo intenzivniji razvoj saobraćaja. Srbija jeste na Koridoru 10, ne samo drumskom već i železničkom koridoru koji povezuje južnu i zapadnu Evropu, i ovakav potencijal Srbija mora da iskoristi, pogotovu ako imamo u vidu da je železnički saobraćaj i jedan od najjeftinijih vidova transporta. Kada smo 2013. godine usvajali novi Zakon o železnici, tada je i predlagač, Vlada Republika Srbija, ali i stručna javnost bila svesna da će efekti primene novog zakona biti vidljivi posle nekoliko godina upravo jer taj zakon je doneo suštinske novine, možemo reći jedan od savremeni koncept, upravo u skladu sa ovom strategijom. Usvajanjem ovog zakona mi smo raskinuli sa tradicionalnim modelom organizacione strukture železnice, koji je podrazumevao neefikasnost i nerentabilnost. Taj novi zakon takođe je obezbedio formalne uslove za novi koncept upravljanja i razvoja železničkog sistema, a suština novog koncepta jeste efikasna, rentabilna i bezbedna železnica. Druga suštinska novina bila je razdvajanje infrastrukture i samih usluga na železnici, polazeći od savremene prakse u razvijenim državama sveta, a to jeste da razvoj železnice i njeno poslovanje mogu da se unaprede samo odvojenim upravljanjem infrastrukturom i dvema delatnostima. Važno je istaći na kraju da ovaj zakon jeste bio osnov za restrukturiranje koje je aktuelno današnjih dana, Akcionarskog društva „Železnice Srbije“, koje je u ime države upravljalo železnicom. Transformacija postojećeg sistema upravljanja jedan je od zahteva i Svetske banke i EU, a cilj jeste bio da se ustanovi jedan racionalan, moderan i održiv sistem, a naravno za je nas važno, i to su i moje kolege govorile, da taj sistem bude i konkurentan, kada je u pitanju međunarodni transport. Procesom restrukturiranja železnica formirana su tri nova preduzeća, Preduzeće „Infrastruktura“, „Srbija voz“ i „Kargo“ i ostalo je postojeće preduzeće a.d. „Železnica Srbije“, koje je ostalo da postoji kao deo sistema i upravljaće, koliko smo shvatili imovinom železnice. Formiranjem ovih preduzeća pruža se šansa da država konačno pokaže šta železnica za nju znači i šta zaista želi od železnice, a ovim novonastalim preduzećima se otvorila mogućnost da na zdravim osnovama počnemo konačno da razvijamo sve sisteme i usluge na samoj železnici. Socijalistička partija Srbije smatra da ovako organizovan sistem železnice može i treba da obezbedi uslove za angažovanje svih raspoloživih ljudskih resursa, posebno imajući u vidu ambiciozne razvojne ciljeve. Izmene i dopune o kojima danas raspravljamo jesu upravo u skladu sa ovom vizijom i strateškim ciljevima Vlade Republike Srbije i jesu korak napred u smislu unapređivanja uslova za uspostavljanje savremenog koncepta razvoja, o kome i govorim. Važna izmena u ovom zakonu jeste da Republika Srbija zadržava odgovornost za upravljanje i razvoj železničkom infrastrukturom. Razdvajanjem delatnosti upravljanja od usluga sistem svakako će postati efikasniji, a samim tim i ekonomičniji i to svakako podrazumeva smanjenje izdataka iz budžeta. Zakonom se uvodi plaćanje naknade za korišćenje železničke infrastrukture za prevoznike, čime će upravljač imati sopstvene prihode i u značajnoj meri rasteretiti budžet. Ono što država mora da obezbedi jeste javni prevoz svojim građanima i da ukoliko postoji potreba za linijom od javnog interesa država to i subvencioniše, naravno vodeći računa o nepotrebnim troškovima kojih u prethodnim godinama bilo dosta. U predlogu ima nekoliko novih odredbi koje su preuzete iz Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Novine su i odredbe koje se tiču davanja zakonskog okvira već postojeće prakse prema kojoj lokalne samouprave, ali i drugi zainteresovani subjekti mogu graditi i pružne prelaze, nadvožnjake, podvožnjake i slično na teritoriji uz saglasnost upravljača železničke infrastrukture. Ovim izmenama i dopunama rešavaju se pitanja postupaka prava rokova za pristup železničkoj infrastrkturi, a bliže se definišu poslovi koje obavlja Direkcija za železnice.Takođe, Zakonom o bezbednosti i interoperabilnosti železnice proširuju se nadležnosti Direkcije. Direkcija dobija nova ovlašćenja od donošenja propisa, preko izdavanja dozvola i sertifikata čime praktično postoje jedno regulatorno i kontrolno telo. Iako se u Zakonu o bezbednosti interoperabilnosti železnice menja mnogo članova. O tome su neke kolege govorile, većina ovih odredbi u sebi sadrži izmenu termina i većina njih je u skladu sa direktivama EU. U zakonu je izvršeno srodnije i logičnije povezivanje pojmova i usklađeni su termini Zakona o železnici i Zakona o interoperabilnosti železnice. Takođe, uvedena su i dodatna pojašnjenja za osoblje koje radi u sistemu, bilo da je u pitanju vozno ili statično osoblje i ukazala se potreba za objedinjavanje odredaba koje se odnose na ukrštanje puteva i pruga. Imam jednu dopunu koja je važna za široku javnost, to jeste pooštravanje kaznenih odredbi za fizička lica koja krađom ugrožavaju bezbednost na železnici, budući da smo svedoci koliko je zapravo štete ovim krađama naneto i direktno utiče na bezbednost saobraćaja. Sva rešenja, sve izmene u ovom predlogu jesu u cilju razvoja i unapređenja bezbednosti železničkog saobraćaja i oba predloga, kao što sam rekla, jesu u skladu sa strategijom i postavljenim ciljevima koje je država kada je u pitanju razvoj celokupnog saobraćaja postavila 2010. godine. Ono što se mi nadamo kao poslanička grupa jeste da će i strategija za budućih pet godina biti zapravo kontinuitet ovih ciljeva. Kada su u pitanju sporazumi, na dnevnom redu imamo tri sporazuma. Sporazum o međunarodnom kombinovanom transportu između Vlade RS i Vlade Slovačke koji je potpisan 1. decembra 2014. godine. Odredbe ovog sporazuma odnose se na međunarodni kombinovani transport, a ovakav sporazum upravo ukazuje na razvoj železnice, odnosno potrebu za razvojem železnice budući da se taj intermodalni transport najčešće obavlja železničkim saobraćajem. Kada je u pitanju Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RS i Vlade Mađarske o drumskom prevozu putnika i stvari, on je potpisan prošle godine u Beogradu. Odredbe ovog sporazuma odnose se na drumski prevoz putnika i stvari između država strana ugovornica, prevoz putnika i stvari u tranzitu preko teritorija država strana ugovornica itd. Ovim sporazumom prestaju da važe dva sporazuma između Narodne Republike Mađarske i SFRJ iz 1966. godine i još jedan sporazum iz 1962. godine. Poslednji sporazum jeste još jedan u nizu sporazuma koje ratifikuje ovaj parlament kada su u pitanju bilateralni odnosi RS i Republike Tunisa. To je sporazum između dve vlade o drumskom prevozu putnika i stvari. Na samom kraju želela bih da još jednom ponovim da je za nas izuzetno važan saobraćaj. Smatramo ga velikom razvojnom šansom Srbije. Kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe kažem da ćemo glasati za sve predloge koji su danas na dnevnom redu i ovom prilikom odgovoriću na pitanje mog kolege koji trenutno nije u sali, a to je da naš bivši ministar podržava sve predloge, što je i na sednici Odbora za saobraćaj rekao. Hvala.
Zahvaljujem se gospođo Miladinović. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SNS, gospođa Katarina Rakić. Izvolite gospođo Rakić.
Hvala, poštovani predsedavajući. Poštovana ministarsko, dame i gospodo narodno poslanici, pre svega, želim da kažem da se danas na dnevnom redu nalaze dva zakona o železničkom saobraćaju, a ono što mene prvo asocira kada se pomene železnički saobraćaj jesu brze pruge, a onda se setim činjenice da naši vozovi na tim prugama jure čitavih 30 kilometara na čas. Svakako da situacija u železnicama Srbije nije idealna, o tome svedoči iglobalni izveštaj o konkurentnosti Srbije za 2014. godinu, koji je svrstao Srbiju na 83. mesto od mogućih 104. rangiranih država, što je svakako mnogo bolje u odnosu na 2012. godinu, kada smo bili 102, znači skoro, pa poslednji. Kao što već znamo, ukupna dužina železničke mreže u Srbiji iznosi 3809 kilometara, što svakako nije loš podatak i zaista je dobra činjenica da imamo toliko dugačku putnu mrežu. Međutim, ono što je poražavajuće jeste da je starost te mreže preko 40 godina. Ono što je još gore od toga jeste da se na toj mreži koristi električna oprema koja je stara isto toliko, između 30 i 40 godina. Upravo iz tog razloga imamo situaciju da se na preko 62% od ukupne dužine pruge vozovi ne mogu kretati brzinom većom od 60 kilometara na čas, ta brzina mora biti drastično niža. Ono što je poražavajuće jeste da se samo na 3% od ukupne dužine pruge vozovi mogu kretati većom brzinom od 100 kilometara na čas. Međutim, ovo nisu svi loši podaci koji se tiču železnice Srbije, ja ih sada neću sve navoditi, ali, svakako, ja lično, kao jedan od razloga za ovakvo stanje u železnici mogu da vidim ne domaćinsko ponašanje, koje se u ovoj oblasti decenijama unazad dešavalo. Takođe, kada pogledamo istorijske činjenice, možemo da primetimo ogromnu i konstantnu razliku u tome koja su sredstva uplaćivana u železnicu u odnosu na ona sredstva koja su železnici zaista i bila potrebna. Kao što sam već rekla, ukupna dužina pružnog dela u Srbiji iznosi 3809 kilometara i na osnovu ove dužine realno je da se godišnje obnovi negde oko 190 kilometara pruge. To u prethodnim godinama, ne da se nije dešavalo, nego na osnovu podataka dobijenih od železnice Srbije u periodu između 1980. godine i 2014. godine u železnice Srbije ulagano je svega 18% u odnosu na ono što je železnici zaista i bilo potrebno da, prosto, samo normalno funkcioniše. Veoma je teško kada nešto godinama zanemarujete, prosto ne ulažete u to, veoma je teško tako nešto staviti na zdrave noge, a, evo, po izveštaju železnica, nešto što su železnice Srbije, što su pruge u Srbiji zanemarivano je 34 godine, prosto 82% sredstava koja su trebala biti uplaćena u železnicu neko je možda koristio za nešto drugo. Međutim, da su samo železnice u Srbije nešto što se godinama zanemarivalo, nešto na čemu se nije radilo, možda ne bi bilo toliko strašno. Međutim, u Srbiji zadnjih godina mnogo toga je zanemareno, mnogo toga je, svesno ili nesvesno, upropaštavano, a ova Vlada na čelu sa premijerom Aleksandrom Vučićem uspela je da stavi na zdrave noge. Najbolji primer za to jeste naša nacionalna avio kompanija, koja je od jednog gubitaša, koja je godinama upropaštavana, svesno ili nesvesno, za samo godinu i po dana od svog osnivanja uspela da napravi lidera u regionu u oblasti vazdušnog saobraćaja. Kažu da je lako biti dobra domaćin kada je kuća puna. Međutim, ova Vlada ne samo da je zatekla praznu kuću, nego je ta kuća bila i urušena, opljačkana, a zadužena kreditima i raznim zajmovima, kao da je najbolja bila na najboljoj poziciji na svetu. Ono sa čime bi se složila, Srbija se zaista nalazi na dobroj poziciji, na geografskoj dobroj poziciji, što svakako moramo iskoristiti. Međutim, lošom infrastrukturom koju trenutno imamo dolazimo do toga da Srbiju mnogi obilaze. Ono što se dešavalo u prethodnih par godina jesu mnoge aktivnosti u radu u železničkom saobraćaju i to aktivnosti u mnogim oblastima, u zakonodavnoj oblasti, u oblasti izvođenja raznih projekata, kao i u samoj reformi železničkog sistema. Što se tiče same reforme železničkog sistema, ona jeste proistekla iz sistemskih zakona koje smo doneli 2013. godine, međutim, takvu obavezu Srbija je preuzela i u procesu pristupanja EU. Rekonstrukcija železnice svakako je predstavljala jedan od osnovnih uslova za ulaganje u ovu oblast, jer ulaganje u železnicu kakva je bila ranije, prosto, niti bi bilo efekta, niti bi dalo bilo kakav pozitivan rezultat. Što se tiče same reforme železnica, ona je zasnovana na odvajanju preduzeća koja će voditi infrastrukturu, odnosno upravljati infrastrukturom i preduzećima koja će obavljati transport robe i ljudi. Nadležno ministarstvo je prethodnih godina radilo zajedno u saradnji sa ljudima iz MMF-a i Svetske banke i došli smo do rezultata da su se osnovala tri nova preduzeća, odnosno tri nove železničke kompanije, i to „Infrastruktura železnice“ a.d, koja će upravljati javnom železničkom infrastrukturom, zatim „Srbija voz“ a.d, društvo za prevoz putnika i „Srbija kargo“ a.d, društvo za prevoz tereta. Pored toga, ostala je kompanija „Železnica Srbije“, koja će voditi računa o imovini. Vlada Republike Srbije je 2. jula ove godine usvojila odluku o formiranju ovih preduzeća, a 10. avgusta imenovani su novi direktori i počeo je operativni početak rada ovih preduzeća. Jedini ko će ova preduzeća kontrolisati jeste njihov jedini osnivač i jedini akcionar, a to je Vlada Republike Srbije i ono što jeste bio cilj jednim ovakvim osnivanjem ovakvih društava jeste da se uspostavi režim po učinku i da se „Železnice Srbije“ od 1. januara 2016. godine zdrave noge, što znači – sredstva za ova preduzeća biće planirana u budžetu, ali će ta preduzeća ta sredstva dobiti samo ukoliko budu uradili, odnosno ukoliko budu pružili usluge koje su od njih i zahtevane. Ovo nije ništa novo, ovo je sistem koji se svakako već dugo primenjuje u svim razvijenim zemljama EU. Pored toga što je došlo do reforme železnice, kao što sam već rekla, ova Vlada je radila na mnogim infrastrukturnim projektima i prosto imam obavezu, obzirom na to koliko se dugo ova oblast zanemarivala, da pomenem deset projekata na kojima se trenutno radi u Republike Srbije. To su Projekti IBRD 3, vrednost ovog projekta je 100 miliona evra, a zatim Projekat IBRD 4, vrednost ovog projekta je takođe 100 miliona evra, zatim Projekat IBRD 5, vrednost ovog projekta je 95 miliona evra, zatim Projekat IIB 5, vrednost ovog projekta je 80 miliona evra, zatim ruski kredit, vrednost ovog projekta je 800 miliona evra, zatim Projekat „Beograd na vodi“. Pored toga, imamo projekte koji se realizuju iz sredstava kuvajtskog fonda, zatim projekat rekonstrukcije i modernizacije pruge Beograd-Budimpešta, izgradnja pruge Beograd-Tirana, izgradnja pruge Beograd-Sarajevo. Ovo je deset projekata koji su trenutno aktivni, na kojima se trenutno radi. kao što vidite, reč je o milijardama evra koje su uložene, a kao što sam rekla, godinama unazad, tačnije decenijama, 34 godine ulagano je 82% manje nego što je za železnicu bilo potrebno da funkcioniše na jedan normalan način, te možemo da kažemo da je na ovakav način Vlada Republike Srbije i nadležno ministarstvo napravilo ogroman iskorak, što se svakako i pokazalo podizanjem 19 mesta na listi. Pored toga, naravno, dosta je rađeno i u zakonodavnom pogledu. Vlada je donela, odnosno skupština izglasala dva sistemska zakona u ovoj oblasti, a pored toga mogu da navedem da smo samo u toku 2015. godine doneli tri zakona iz oblasti železničkog saobraćaja – Zakon o ugovorima u železničkom saobraćaju, Zakon o žičarama i prevozu lica, Zakon o istraživanju nesreća i ozbiljnih nezgoda u vazdušnom, vodnom i železničkom saobraćaju. Pored toga, ministarstvo je donelo i tri uredbe i dva pravilnika i u ovom delu slobodno možemo da kažemo da je napravljen ogroman iskorak. Svakako da i analize u radu ministarstva pokazuju dobar rezultat. Što se tiče prevoza robe u 2013. godini u odnosu na 2012. godinu ostvaren je porast u iznosu od 10,1%. Takođe, u 2014. godini ostvaren je dodatni porast u odnosu od 3,6%. U prva četiri meseca 2015. godine zabeležen je porast u količini prevezene robe od 3,2% u odnosu na isti period prethodne godine, a što se tiče prevoza putnika u 2013. godini u odnosu na 2012. godinu, ostvarene je porast u odnosu od 8,9%. Što se tiče ova dva zakonska predloga iz oblasti železnica, ono što je bitno, jeste da se kaže da su njihovi osnovni tekstovi doneti 2013. godine i da je potrebno da se oni ponovo donesu u paketu, jer je potrebno da međusobno budu sinhronizovani. Kao što smo već čuli, za ove zakone održana je veoma široka javna rasprava u osam gradova širom Srbije. Svi oni koji su bili zainteresovani mogli su da daju svoje primedbe i mnogi od tih primedba i uvršteni su u tekst Predloga zakona. Takođe, ono što je bitno, za ove zakonske predloge nisu potrebna planirana sredstva, tj. nije potrebno planirati sredstva u budžetu. Pored ova dva predloga zakona, danas na dnevnom redu imamo i tri međunarodna sporazuma. Prvi od njih je Sporazum o međunarodnom kombinovanom transportu između Vlade Republike Srbije i Vlade Slovačke. Ovaj sporazum potpisan je 1. decembra 2014. godine. Potpisane strane nastoje da unaprede robnu razmenu korišćenjem ekološki prihvatljivog vida transporta i žele da ulože zajedničke napore kako bi stimulisali ovakav vid transporta. Pored toga, imamo Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Mađarske, kao i Sporazum Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o drumskom prevozu putnika i stvari. Svakako da zaključivanje ova dva sporazuma daje pravni osnov za unapređenje trgovinske i ekonomske saradnje ove dve zemlje. Iz svega što sam navela, što se tiče ova dva zakona koji su danas na dnevnom redu sednice, veoma je jasno i veoma se jasno može videti da oni uglavnom imaju za cilj da doprinesu ekonomskom i trgovinskom razvoju Srbije, te vas u ime toga pozivam da u danu za glasanje svi damo podršku ovim zakonima. Hvala.
Zahvaljujem se, gospođo Rakić. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom jedinstvenom pretresu. Gospodine Markoviću, vi imate pravo, ali tek kada se završi redosled poslanika po prijavama za reč i kada po članu 96. damo reč ovlašćenim predstavnicima kojima je ostalo vreme, tako da ne možete sada u ovom trenutku. Reč ima narodni poslanik Žika Gojković. Izvolite.
Hvala. Pošto je danas prioritet Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici i o tome smo dosta čuli, ja ću iskoristiti priliku da kažem samo nekoliko stvari kada je u pitanju 4. tačka dnevnog reda, tačnije Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mađarske o drumskom prevozu putnika i stvari. Naravno, zbog nedostatka vremena koje poslanička grupa ima, iskoristiću vreme samo da se dotaknem jedne, ali izuzetno važne stvari za Zapadnobački region, i ne samo za Zapadnobački region, već i za jedan poprilično veliki broj ljudi koji je zainteresovan za ovu temu. Naime, radi se o rekonstrukciji i izgradnji putnog pravca Vrbas-Kula-Sombor, koji sam zajedno sa gospodinom Vladanom Batićem amandmanom uspeo da unesem u prostorni plan Republike Srbije 2010. godine. Ovaj putni pravac ima ogroman značaj za razvoj Zapadnobačkog upravnog okruga, ali i šire. Posebno govorim za Zapadnobački okrug koji se naslanja na mađarsku granicu i na hrvatsku granicu. Dugogodišnje neulaganje u putnu infrastrukturu u našoj opštini i okrugu od strane države dovelo je do toga da postanemo slepo crevo, iako sam grad Sombor i okolina poseduje ogromne potencijale. Suvišno je trošiti reči da bi objasnili koliko je to važno za potencijalne investitore. Rekonstrukcijom ovog putnog pravca opština Sombor ima priliku da napravi ozbiljnu strategiju razvoja, gde bi uz pomoć ovog velikog iskoraka napravio plan koji bi omogućio mnogo veću iskorišćenost prednosti koje Sombor poseduje. Naša zemlja se nalazi pred vratima EU, a Sombor je kao jedno istureno odeljenje i to mora da iskoristi. Mađarska je u EU, Hrvatska je u EU i regionalna saradnja kroz korišćenje raznih evropskih fondova prosto nam se nameće kao imperativ, a dobri putevi su osnov svega. Prosto, ja koristim svaku priliku kada govorim o drumskom saobraćaju, a mislim da je Sporazum između države Mađarske i Republike Srbije sjajna prilika da se dotaknemo i ove teme, koja nažalost mnogo godina unazad nije imala razumevanja ni kod jednog ministra, tačnije kod vaših prethodnika. Dugo godina unazad po političkom ključu ogromna finansijska sredstva su odlazila za Suboticu, iako je preko Sombora najbliži pravac ka zemljama Evrope, pogotovo ka onim gradovima gde je dijaspora najrazvijenija. Upravo ovaj podatak govori da je izgradnja ovog putnog pravca nužna potreba koja prevazilazi regionalnu korist, jer ima veliki značaj za ljude iz cele Srbije koji su direktno ili indirektno povezani sa našom dijasporom. Konačno, izgradnjom i rekonstrukcijom puta Vrbas-Kula-Sombor državna granica će u velikoj meri unaprediti bezbednost u saobraćaju. Ovo možda nije direktna tema o kojoj bi danas mogli da govorimo, ali smatram da je izuzetno važna za bar jedno 500 hiljada građana koji dugo godina, čak bih rekao i decenijama iščekuju da se neko ozbiljnije pozabavi sa ovom temom. Zato koristim priliku, gospođo ministarka, što ste danas prisutni da ovu temu još jednom iznesem i zamolim vas da ozbiljno prihvatite kada vaši prethodnici nisu imali razumevanja za to. Sada je prilika da se ponovo priča i oko Aerodroma Sombor, ali i graničnih prelaza, povećanja kapaciteta graničnih prelaza u Bezdanu i Bačkom Bregu i eventualno otvaranje novog Riđica i Gara bi preko noći oživela naša sela. Ovo je prilika i za naš agrar, prilika za bolju iskorišćenost Dunava, prilika za banjski turizam, kao i prilika za mala i srednja preduzeća koja pune budžet, a koja su nažalost veliki gubitnici u ekonomskoj krizi. Činjenica je da se otvaraju određene mogućnosti, a da bi se one ostvarile potrebno je malo više odlučnosti i komunikacije, što nažalost nije bio slučaj u prošlosti. Ja ipak verujem da ovakvu šansu nećemo propustiti, verujući u vašu energičnost i želju da pokažete i potvrdite rezultate, kao i da realizaciju istoga nećemo dugo čekati, kao što je to bio slučaj do sada. Nekoliko puta sam u Skupštini govorio koliko je ovaj put važan, kao i na temu prekategorizacije graničnih prelaza. Na nivou lokalne samouprave godinama unazad smo aktuelizovali ovu priču pokušavajući da animiramo i druge. Mogu reći da je do sada jedino tadašnji gradonačelnik Vrbasa i član DS, dr Vidović, a današnji pokrajinski poslanik i član SPO, imao razumevanja i pokušavao da ovu inicijativu podigne na viši nivo, ali gotovo da nijedan ministar nije ovu temu shvatao za ozbiljno. Zajedno sa gospodinom Vladanom Batićem sam pre tačno pet godina podneo amandman i ovim amandmanom je izgradnja, tj. rekonstrukcija ovog puta ušla u prostorni plan. Ponovo ponavljam, i ponavljaću dokle god me neko ne bude ozbiljno shvatio, da je to jedini prosperitet i jedini način da Zapadnobački okrug zajedno sa Vrbasom oživi. Kada govorim o saobraćaju, ne mogu da se ne dotaknem da Sombor ima aerodrom, ne mogu da se ne dotaknem toga da i u Osijeku postoji jedan aerodrom gde su lou kost kompanije uspele da za 50 do 60 evra dva puta nedeljno imaju letove u pet najvećih gradova u EU. Sasvim sam siguran da bi izgradnja ovog puta, imajući u vidu da je Sombor ipak jedan ruralni deo naše Srbije, gde postoji velika količina poljoprivrednog zemljišta, verovatno dovela do toga da se neko ozbiljno pozabavi i aerodromom preko kojeg bi mogao da se vrši kargo saobraćaj tamo gde je to moguće. Ja znam da sam na ovaj način možda malo iskočio iz teme o kojoj govorim, svi moji prethodnici su govorili o železničkom saobraćaju, ali smatram da je ovo izuzetno važno pitanje, ne samo za Sombor grad, nego i za ceo ovaj put, kako sam rekao, put dijaspore kojim se ljudi kreću. Naravno da nemam ništa protiv građana Subotice, ali isto tako želim dobro mome Somboru i da na bilo koji način više ne budemo diskriminisani, već da imamo priliku kao i svi drugi gradovi. To je onaj krak puta, za one koji ne znaju, tačnije silazak sa autoputa od Vrbasa do Sombora. Smatram da je konačno došlo vreme da ova temabude prioritet za ljude u Ministarstvu i ja verujem da ovu šansu nećete propustiti. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Gojkoviću. Reč ima prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici. Ja putujem srpskim železnicama, gospođo ministarka. Za razliku od vas, plaćam i putarinu na naplatnim rampama na autoputevima, iako ste vi obećali da ćete vi plaćati putarinu, a to ne radite.
Gospodine Veselinoviću, molim vas da se vratite na temu. Govorimo o železnici, a ne o autoputevima.
Čisto radi kontinuiteta, gospodine Bečiću. Želim da ukažem da je usaglašavanje Zakona o železnici sa evropskim standardima važno. Pokret za preokret se zalaže svaki put za to da se normativno uskladi naše zakonodavstvo sa evropskim. Međutim, ono što Preokret traži od vas i za čega ima podršku građana Srbije, jeste da se u stvarnom životu desi preokret i promene. Nažalost, gospođo Mihajlović, toga nema. Dešava se suprotno. Dešava se suprotno. Gospođo Mihajlović, pričamo o Zakonu o železnici, znate li da su pre neki dan obustavljeni radovi na Žeželjevom mostu? Znate li da ljudi štrajkuju? Dakle, ja prolazim pored tog mosta. Možete da kažete šta god hoćete, ali ima ovde koleginice koja stanuje pored tog mosta. Dakle, nema više tamo radnika. Ima po koji radnik. Ljudi štrajkuju zato što od maja meseca nisu primili plate. Tri godine praktično tamo, odnosno dve godine i nešto, stoje radovi, bez obzira na to što je, kao i grad, i Pokrajina i Republika izmirila svoju obavezu. O čemu se radi, gospođo Mihajlović? Ko vas opstruiše? Ko vas opstruiše? Zašto tako jedan važan koridor ne funkcioniše? Znate šta vidim u vozu od Novog Sada do Beograda ili, recimo, u šinobusu od Novog Sada do Sombora, kojim sam putovao pre mesec dana? Kolega je pričao o tome. Šinobus od Novog Sada do Sombora, hteo sam sa sinom da vidim, on putuje često, da vidim kako izgleda vožnja na relaciji od sto kilometara sa srpskom železnicom. Znate šta sam video, gospođo Mihajlović? Ovo što piše u članu 37, turističko-muzejsku železnicu, odnosno bez ovoga - turističko. Dakle, to je muzejska železnica. To su vagoni koji nigde više ne voze u svetu, ne samo što su stari, nego su i zapušteni i prljavi. A, znate šta vidim pored pruge? Evo, krenite, sedite jednom, vi ste mene pozivali na otvaranje radova na Žeželjevom mostu, evo ja vas pozivam da sednemo u voz od Beograda do Novog Sada. Znate šta vas čeka na Novom Beogradu? Čeka vas od korova podignut asfalt, betonske ploče, nepokošena trava, zapuštene železničke pruge, zapuštene stanice. Tim vozovima se ne voze samo siromašni građani, kako je praksa postala za srpske železnice, voze se i profesori i studenti i ljudi koji se inače voze evropskim železnicama, čitaju knjigu, itd. Međutim, ovde, nažalost, sa tim železnicama se voze tri, četiri ili pet puta duže. Pitam vas, gospođo Mihajlović, kada je u pitanju ovaj zakon – da li će on promeniti ovo stanje od sutra? Bio bih spreman da glasam, da ne znam da se dešava obrnuto. Pitam vas – šta ste učinili dovođenjem nestručnih kadrova, tri direktora u tri preduzeća koja ste postavili na v.d. direktorska mesta, koji su nestručni, nesposobni, nekompetentni? Sa pravom sindikat ukazuje na to da će oni dokrajčiti srpske železnice i ovaj zakon to neće promeniti, gospođo Mihajlović. Imam empatiju prema vama zato što nemate previše podrške u vašoj stranci. U tom smislu bih podržao sve ono što predlažete, međutim, nemamo pravosuđe i nemamo pravdu.
Vreme. Zahvaljujem se, gospodine Veselinoviću. Navili ste da vređate ljude koji nisu prisutni i koji ne mogu da se brane. Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Poštovani samostalni poslaniče, ja sam uvek prvo za akciju a zatim tek za poziciju, znači, da se vide rezultati. Čini mi se da kada ste postali samostalni poslanik, kao da ste izbrisali svoju prošlost, ali ne možete je izbrisati, znamo i u kojoj stranci ste bili i šta su te stranke radile i šta je ta stranka ostavila. Ja sam to pomenula, pomenuću opet, a to je da je 1884. godine, kada je napravljena prva pruga, prosečna brzina tih pruga bila 40 kilometara na čas, a da je prosečna brzina bila kada je DS sišla sa vlasti i ostavila SNS da to popravlja bila ispod 30 kilometara na čas. Znači, to je ono što je bilo. Možda se možemo složiti, a ne treba da se vraćamo u prošlost i nećemo se, verujem, nikada više vratiti u tu prošlost, a za vašu informaciju, Srbija je u poslednjih godinu dana dobila 21 elektromotornu lokomotivu Štadlerovu, dakle, vozove. Dobiće još 27 iz ruskog kredita. U Srbiji se modernizuju pruge – 130 kilometara ove godine, 500 kilometara za naredne tri godine, sa prosečnom brzinom do 120 kilometara na čas. Kada pominjete Žeželjev most, žao mi je, kasnite, nemate informaciju. „Mostogradnja“ je podizvođač na Žeželjevom mostu. Imali su problem sa isplatama. Podizvođač, znači, podizvođač, koji je prekinuo svoju obustavu rada i dogovorio se sa svojim izvođačem i to jeste njihov ugovorni odnos. Prema tome, radovi na Žeželjevom mostu se nastavljaju. Žeželjev most će biti završen. Vrlo sam ponosna i na sve one koji rade na Žeželjevom mostu, kao što sam ponosna i na srpske železnice. Ono što je urađeno na srpskim železnicama za prethodnih godinu i po dana nije urađeno za 30 prethodnih godina. Prema tome, nastavićemo to da radimo i uživaćemo u vožnji srpskim vozovima na srpskim prugama. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite, gospodine Markoviću. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Nemate mogućnost na repliku. Gospođa ministarka je samo na vaše uvrede odgovorila bez istog načina ophođenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, predsedavajući. Gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ne bih se osvrtao na ono o čemu je pričao prethodni govornik. On je već postao prepoznatljiv po tome da daje vrlo neozbiljne i neodgovorne izjave i ocene. Mislim da ne bi trebalo da trošimo vreme danas na to. Znate otprilike kako to funkcioniše? Izađe ovde u hol, održi konferenciju za štampu pred novinarima, naravno, niko od novinara ga ništa ne pita, onda tamo da sijaset nekih besmislica i, naravno, notornih neistina, a onda tako nadahnut dođe ovde i fantazira ceo dan. To se ponavlja iz dana u dan. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.)
Molim vas, gospodine Markoviću, morate da se vratite na temu.
Zahvaljujem što ste me opomenuli. Današnji dnevni red obiluje veoma važnim tačkama, prvenstveno mislim na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici, kao i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnica. Dakle, to je ono što je vrlo važno, bez obzira na to šta je prethodni govornik malopre govorio o stanju u železnicama, o stanju u srpskim vozovima itd, kako mu je i ministarka lepo odgovorila i ukazala na sve to. Meni nije jasno kako je propustio da spomene, dok je pričao o stanju u srpskim vozovima i železnicama, jednu činjenicu, jednu situaciju da su železnice Srbije morale da plaćaju penale, i to vrlo veliki novac da izdvajaju u te svrhe. Dakle, u pitanju je oko pet miliona evra penala koje smo morali da plaćamo zbog nepovučenih kredita koji su potpisani u njihovo vreme, dakle, u vreme kada su na rukovodstvu u železnicama bili ljudi koje je imenovala stranka kojoj je pripadao prethodni govornik, dakle, DS. Kada neko izađe iz stranke, ne staje vreme. Nije se završilo vreme time što je neko izašao iz stranke. Dakle, tu ne prestaje odgovornost. Dakle, pet miliona evra je plaćeno po raznim osnovama zbog neplaćanja već odobrenih i potpisanih kredita. Čija je to odgovornost? Ja ću vam reći – odgovornost prethodnog režima, odgovornost rukovodstva koje je vršilo funkciju od 2008. do 2012. godine, a to je propustio da spomene ovde. To ga nije interesovalo. Na početku svog izlaganja u načelnoj raspravi, želeo bih da istaknem da podržavam ovaj predlog zakona, kao i ostale današnje predloge, zbog svih onih problema koji su uočeni tokom primene važećih, odnosno dosadašnjeg zakona koji reguliše ovu oblast. Smatram da se ovim predloženim rešenjima preciziraju i popravljaju sve navedene, već kako smo rekli, problematične odredbe ovog zakona, a čime se postiže olakšana i efikasnija praktična primena ovog zakona kao i otklanjanje svih onih negativnih efekta, kako smo i čuli, a koji su nastali nemogućnošću dosadašnjom primenom. Jasno je da je cilj ovog zakona povećanje kvaliteta i konkurentnosti železničkog saobraćaja u odnosu na neke druge vidove saobraćaja, dakle, avio saobraćaj, drumski saobraćaj itd. a samim tim i unapređenja samog železničkog saobraćaja. Svi ti nedostaci o kojima smo imali prilike i da čujemo danas u raspravi, rezultirali su potrebom donošenja novog zakona, pogotovu ako uzmemo u obzir potrebu za potpunim usaglašavanjem, odnosno usklađivanjem propisa koji regulišu ovu oblast, sa propisima EU, odnosno direktivama o kojima smo isto takođe danas mogli da čujemo. Ako imamo u vidu situaciju na železničkom tržištu odnosno tržištu železničkih usluga, koja nije na najzavidnijem mogućem nivou, dakle, praktično nepostojanje konkurencije u ovoj oblasti, zatvorenost tržišta, prilično neefikasan sistem, zatim broj prevezenih putnika i robe koji takođe nije na najzavidnijem nivou, i konačno, visoka zavisnost od budžetskih subvencija, što predstavlja značajno opterećenje, onda je jasno da je donošenje novog zakona prosto jedan prirodan i logičan korak ka prevazilaženju svih tih problema. Značajan doprinos razvoju konkurencije na tržištu usluga u ovoj oblasti predstavljaće olakšan pristup infrastrukturi i njenoj daljoj eksploataciji, koji su predviđeni upravo ovim zakonskim rešenjima. Ništa manje važno je i olakšanje procedura koje takođe uvodimo ovim rešenjem. Pre svega, u smislu izdavanja odgovarajućih licenci i dozvola, odnosno sertifikata. Unapređenje efikasnosti po ovim pitanjima nedvosmisleno doprinosi postizanju, da kažem, proklamovanog odnosno zajedničkog cilja a to je tržište usluga, dakle, standarizovano i konsolidovano tržište na kom je osnovno merilo uspeha kvalitet ponude, a čija je osnovna odlika zasnovanost na fer tržišnim principima. Kada je reč o „Železnicama Srbije“, koje smo pominjali kao privredno društvo, i tu ću završiti da ne bih ponavljao sve ono što su kolege malo pre iznele, treba istaći reformu i reorganizaciju samog preduzeća koje je letos sprovedena, odnosno primenjena, izdvajanjem tri nezavisna privredna subjekta, a što će doprineti unapređenjuefikasnosti poslovanja, povećati kvalitet usluga na tržištu i smanjiti finansijske izdatke iz državnog budžeta i to u dugoročnom smislu, odnosno na dugoročnom planu. Iz svih ovih razloga predlažem da usvojimo današnja rešenja. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. (Janko Veselinović, s mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku? Izvolite. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Povređen je član 27. poštovani predsedavajući. Dakle, predsednik Narodne skupštine stara se o primeni ovog Poslovnika. Poštovani predsedavajući, vi ste povredili i ovaj član i još neke druge članove. Vi ste dozvolili prethodnom govorniku da se on meni obraća, da dovodi u pitanje, prvo ne sme lično da mi se obraća, drugo da dovodi u pitanje moje pravo da dam izjavu novinarima jer kaže – oni mene ništa nisu pitali. Dakle, vi ovde ne dozvoljavate da kažem ono što mislim, a čak mi sada dovodite u pitanje pravo i da kažem u holu ono što mislim, jer zaboga, ništa mene novinari nisu pitali. Pa, nas pitaju građani gospodine predsedavajući, pitaju nas, šta je sa njihovim pravima, šta je sa njihovim penzijama, šta je sa njihovim platama, šta je sa njihovim standardom…
Ovo nije tema, gospodine Veselinoviću.
… i mi smo obavezni da im damo odgovor gospodine predsedavajući. Molim vas da nam to omogućite i da niko se ne usuđuje da ovde ograničava pravo da traži propusnice za hol, za „Beograd na vodi“, za neko drugo mesto. Nemamo mi nikakve na rukama oznake da nam je zabranjeno kretanje. Nemojte dozvoljavati to u Narodnoj skupštini. Da li će mene novinari nešto pitati ili ne, ja imam pravo da iskažem svoj stav. Oni imaju mogućnost da to prenesu ili ne prenesu. Nema niko pravo ovde u Narodnoj skupštini da zabranjuje meni pravo da kažem i kaže da fantaziram, zato što pričam o ugroženim pravima građana, ja fantaziram. Zato što sam doneo peticiju danas sa 17.000 potpisa. Ja fantaziram. Možda ti građani fantaziraju, ne znaju kako žive.
Zahvaljujem. Gospodine Veselinoviću, vi ste profesor na univerzitetu, i vrlo dobro znate i možete da koristite kada koristite termin – lično obraćanje. Gospodin Marković ni u jednom trenutku vam se nije lično obraćao. On je kroz svoj govor pominjao delove vašeg izlaganja, ali ni jednog trenutka vam se nije lično obratio, tako da ja nisam mogao da reagujem, kao što nisam mogao da reagujem sa rečenicom - ko je davao izjave novinarima, mi smo ovde u sali, ja ne mogu da znam ko je davao izjave novinarima i koga pominje gospodin Marković. Tako da, gospodine Veselinoviću, kad sledeći put želite da zloupotrebite Poslovnik, da se javite po Poslovniku da replicirate, bar recite istinu, a ne ono što nije rečeno i što ni ja nisam mogao da sprečim. Izvolite gospodine Markoviću.
Poštovani predsedavajući, smatram da ste povredili 107. član Poslovnika koji govori o dostojanstvu Skupštine. Niste reagovali u momentu kada je govornik, ispred SNS, kolega rekao da poslanici fantaziraju davajući izjave i iznoseći svoje stavove u ovoj Skupštini. Kada vidim način na koji vi reagujete, ne samo u obrazloženju, nego dok slušate obrazloženje kako reagujete vi, kako reaguju kolege poslanici iz vladajuće garniture, onda prosto čovek dolazi u dilemu sa pitanjem da li ima razloga… [[Isključen mikrofon]]
Ne vredi gospodine Markoviću, jer vi ne želite da obrazložite kako sam ja povredio Poslovnik, nego tumačite izlaganje i govore narodnih poslanika, tako da moram samo da vas pitam da li želite da se Skupština izjasni? (Jovan Marković, s mesta: Želim da završim rečenicu koju sam započeo.) Pa, ne možete tako što replicirate gospodine Markoviću. Molim vas, da iskoristite vaše pravo da se malo podsetite Poslovnika i da znate kad u kom trenutku možete, na koji način da se javljate za izlaganje. Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Želim da završim rečenicu koju sam započeo, sa svojim komentarom o garnituri…) Skupština će se izjasniti u Danu za glasanje. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem. Samo trenutak, ja ću malo da se strpim dok kolega završi. Reklamiram član 103. stav 8, čini mi se, ne sporno je pravo narodnih poslovnika gde reklamiraju Poslovnik, ne sporno je čak pokušaj prava da zloupotrebe povredu Poslovnika za neke druge svrhe. Stoga, u ovom članu 103. u jednom stavu piše – slučaj iz stava 7. ovog člana, predsednik Narodne skupštine je dužan da vreme koje je narodni poslanik koristio zloupotrebljavajući pravo iz stava 1. ovog člana, oduzme od ukupnog vremena koje pripada njegovoj poslaničkoj grupi, u pretresu o tekućoj tački dnevnog reda, ako je njegovoj poslaničkoj grupi preostalo vremena za pretres. Mislim da je pripadniku „udruge za obrtaj“ ostalo vreme ako ne po ovoj tački, ono po amandmanima. Mislim da je i kolegi Markoviću, njegovoj poslaničkoj grupi preostalo vremena i stoga mislim da iskoristite ovo vaše pravo s obzirom da se ovde govorilo o nekoj peticiji, o žutim patkama, o Beogradu na vodi. Mogu da razumem zabrinutost žutopatkastih ali ubuduće gledajte da, a ne želeći da komentarišem njihovo pravo na njihovo mišljenje ako je to njihovo mišljenje, ali ubuduće koristite ovo vaše pravo iz stava 8. člana 103. jer naprosto ja ne mogu više da slušam o Beogradu na vodi, žutim patkama, prava žute patke i tako dalje. Ne mogu da slušam više o udruženju koje se zove „udruga za obrtaj“ jer jednostavno to je žena, svastika i on, formiraju jedno udruženje i onda pričaju o pravima svog udruženja i tako dalje. Jednostavno, morate primeniti Poslovnik i ovo vreme im uskratiti, ako ne ovog puta, a ono makar svakog desetog puta kada zloupotrebe Poslovnik, da iskorististe to vaše neprikosnoveno pravo. Hvala. Ne tražim da se o ovome glasa.
U pravu ste i moraću to da primenim od sada. Nisam želeo prvo što gospodin Veselinović nema vremena koje bih mogao da mu oduzmem , a gospodin Marković ima samo dva minuta koje žarko želi da iskoristi i nisam želeo ta dva minuta da mu oduzmem, nego sam prekinuo, ali ću morati to da uradim ako se bude i dalje zloupotrebljavalo javljanje po Poslovniku. Povreda Poslovnika, reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Član 107. Neću tražiti da se Skupština o povredi izjašnjava. Ali, ono što je ostala nedoumica, to je da li je kolega Aleksandar Marković nekoga uvredio rečju – fantazirati? Podsetiću vas, gospodine predsedavajući, a podsetiću i one koji su se javili po povredi Poslovnika, jer im je zasmetala reč „fantazirati“, da ta reč znači - maštati, sanjariti, uobražavati, zanositi se. Ko je tu povređen i čime je povređen? Isti oni su sada tražili povredu Poslovnika jer im je zasmetala reč „fantazirati“, a nije im zasmetala reč „stoko jedna“, koju je uputio kolega koji je sedeo pored njega. Tada je aplaudirao. Tada se smejao. Nazivali su nas: „đubre“, „ološu“, baš kolege koje sede pored njega, a tada mu nije smetalo. Sada mu smeta – fantazirati, maštati, sanjariti. Ko od nas nije tako nešto uradio nekada? Međutim, ono što je mnogo opasnije, gospodine predsedavajući, ono što je promaklo i drugim narodnim poslanicima, a to je da je kolega iz udruge za obrtaj rekao i spominjao neke trake oko ruku, neke oznake na rukama. Mene je to zgrozilo. Mene je to podsetilo na period Drugog svetskog rata, na period fašizma, na period kada su, nažalost, Jevreji, koji su zna se kako su završili, u takvom režimu nosili žute trake. Mene su te oznake na rukama podsetile na holokaust, podsetile su me na neke mnogo ružne stvari i zbog toga mislim da ste morali da opomene kolegu Veselinovića, koji se takvih reči dotakao.
Vreme, gospodine Babiću. (Jovan Marković, s mesta: Po Poslovniku.) Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Mislim da malo diskriminatorno pristupate u davanju reči za Poslovnik, gospodine predsedavajući, pošto ste šefu većine dali reč onako na šapat.
Gospodine Stefanoviću, da li ćete po dnevnom redu? Pošto su ovde počele teške reči da se govore, ja moram ovo da prekratim i da se vratimo na temu. Izvolite, gospodine Stefanoviću, da li želite o dnevnom redu?
Ne samo da ne razumem pitanje, što bi rekao Berisavljević, ne slažem se s vašim pitanjem. Ono što je ovde očigledno, uvažene kolege i poštovana ministarko, jeste da je ovaj zakon donet da bi se određene stvari u njemu upodobile sa direktivama EU i to je pozitivno. Ono što nije dobro je koren tih promena koje se tiču parcelizacije, tj. cepkanja „Železnice Srbije“ na četiri društva – Železnica AD, Infrastrukture, Srbija-kargo i Srbijavoz, koje su isto sprovedene po nalogu i u dogovoru sa MMF-om. U toj situaciji, neke izmene su napravljene da se daju veća ovlašćenja infrastrukturi i to je vrlo interesantno. O tome smo govorili i prethodni put kad ste bili ovde, ministarka, i tad sam vas molio, ako se sećate, da se povede mnogo više računa o tome da, kako nama javljaju ljudi iz železnice, određeni kadrovi se guraju baš u to društvo, i to baš kadrovi koji su bliski vladajućoj stranci, jer se tu očekuje i veće ulaganje u infrastrukturu, zbog kredita koji se spominju već godinama. Članom 51. Zakona, tj. članom 21. Predloga zakona koji se briše, kaže se da se izgradnjom i rekonstrukcijom pruge moraju poštovati određeni propisi. Evo, recimo, to se briše i to mi nije jasno zašto se briše. Ali, ono što mi je jasno iz svega ovoga, definitivno, i što potvrđuju ljudi iz železnica i što su čak govorili i javno, ono malo koji su se usudili da imenom i prezimenom govore, jeste da, i vi i ja ćemo se složiti, i sve kolege poslanici će, siguran sam, potvrdno odgovoriti na pitanje da li su nam železnice u jako lošem stanju – jesu, da li su bile u boljem stanju ili lošijem pre tri, četiri, pet godina – bile su jednako loše ili lošije i ja tu zaista ne vidim apsolutno nikakvog prostora da aboliramo na bilo koji način bilo koje prethodno rukovodstvo. Vozovi su nam spori, vozovi nam kasne, pruge su u užasnom stanju, ima zaposlenih na železnici koji u ovom trenutku ne znaju šta su im zaduženja, ne znaju ko šta radi, neki nisu ni prve plate dobili po novoj sistematizaciji i neki zaposleni u ovom preduzeću koje resorno pripada Ministarstvu saobraćaja nam to i kažu, a kažu i za sredstva javnog informisanja. Prema proceni određenih konsultanata iz kompanije „Železnice Srbije“ treba da se otpusti više od šest hiljada zaposlenih. Dakle, poštovani građani, očekuje vas otpuštanje više od šest hiljada zaposlenih u „Železnici“. Nakon što su podelili „Železnice“ na četiri društva, da bi u jedno od tih društava stavili gro kadrova bliskih vladajućoj stranci, dok su druga zapostavili, usvojili su sistematizaciju, isplatili su platu nekima, nekima nisu, većina ljudi apsolutno funkcioniše u neregularnom stanju, ne zna se ko šta radi, ne zna se šta je čije zaduženje. To se ide dotle da po novinama, ja ne znam da li je to tačno, voleo bih da nije, direktor jednog od tih društava, „Kargo Srbija“, Miroljub Jeftić, koji je spominjan, ovde i prethodni put, ministarka, sećate se, kada sam vas molio da sa tim čovekom se stvari sprovode na stručan način, da treba dati šansu itd, on je recimo poželeo da ide u Zagreb, i to piše u novinama na dva dana, na službeni put, i morao je da vas moli,a Vi ste mu rekli – gledajte da budete u zemlji, uglavnom i to maksimum na par sati. Dakle, šest hiljada ljudi će ostati bez posla, restrukturiranje, reforme tržišne, privatizacija delova Železnice, sve užasno loše stvari koje treba zaustaviti. Svaka država u Evropi kojoj je stalo do sebe, gleda da ako nema, da vrati monopol, i da vrati železnice u svoje ruke, a samo mi gledamo da ih prvo rascepkamo, pa da ih prodamo i pre toga šest hiljada ljudi da gurnemo na ulicu, dobiće otpremnine koje će da iskoriste, da plate dugove koje su napravili, jer Srbija danas u senci Visoke peći, jede na crtu, poštovana gospodo i to je istina i šta kada vrate te dugove, šta će tada da rade? Pa idite na tržište, pa na koje tržište? Gde će da rade? Vi se sećate da smo se zajedno složili oko nekih ranijih puta, čak možda i u prethodnom sazivu kolega se seća, da su nam pruge u takvom stanju, da onaj Mile iz one pesme može komotno da legne i da spava na njima. Da, i to je istina. To je tužno, vlasti se smenjuju, a situacija se nije popravila. Dobili smo kredit od Rusije, koji se realizuje, a to je dobijeno za vreme one prethodne loše vlasti, i taj kredit se ne realizuje dinamikom kojom je potrebno da se realizuje u delu i priznajem to. U kakvom su nam stanju pruge, ali ćemo otpustiti šest hiljada ljudi, pa ćemo uštedeti novac, i to da, to se slažete, jel? Puno se o tome pričalo, o restrukturiranju Železnice i očigledno je da je urađeno nešto što je dogovoreno sa MMF, u određenoj vrsti žurbe. Ja ne želim da kritikujem to, ali očigledno da nit je urađena dobra procena, nit dobra analiza, govorim o ovoj parcelizaciji društava i naravno da je posledica toga konfuzija koja tamo vlada. Ima ljudi tamo koji su navikli da dobijaju platu , a da ne rade ništa, ali većina ljudi su pošteni i stručni ljudi koji drže jedan strateški resurs ove države, svake države. Samo što su menjani, recimo zaposlenima, koeficijenti, nekima nisu obračunate plate kako treba, pa onda nisu dobili iznose koje treba, trebalo je ići po fazama, trebalo je da se uradi temeljeno, trebalo je napraviti profesionalnu, a ne na vrat-na nos analizu, itd. Ukratko, mi imamo jedan sistem koji se prenosi iz jedne vlade u drugu bez nekih većih konkretnih rezultata. Svaka garnitura na vlasti kupuje svoju garnituru vozila. Te vozove nam škrabaju ili razbijaju. Oni se voze po prugama koje su zaparložene u korovu i koje su spore. U međuvremenu, recimo, u Nišu nikako da se reši problem za koje ova država od Svetske banke uzela kredit za vreme prethodne vlasti, devet miliona evra koje nikad nije realizovala i šta je bilo s tim? Nemamo pojma. Hoćemo da elektrifikujemo, kako se kaže, prugu kroz grad. To nema nigde u Evropi. Nema. Za vreme prethodne vlasti i za vreme ove vlasti, su i ono malo pruga što je bilo, recimo u Vojvodini, potpuno zapostavljene, napuštene i ljudi koji zavise od šinobuskog prevoza mogu da zaborave uskoro da to uopšte postoji. Neki napredak je napravljen u okviru „Beovoza“. Neki napredak je urađen u okviru realizacije ruskog kredita na određenim deonicama, ja to priznajem, jer to je činjenica, ali je problem, poštovana ministarka, što vi vrlo dobro znate, da je u pitanju jedan sistem koji duboko neefikasan, koji je isparcelizovan, koji je pod vlašću uvek bio partijskih direktora, koji je i sada takav, ima tu i stručnih ljudi, ali koji suštinski nije reformisan kako treba? U članu 88, recimo, vi ukidate državni i uvodite privatni monopol. Kažete - Na osnovu odluke nadležnog organa o neposrednom dodeljivanju ugovora o obavezi javnog prevoza, ugovora o obavezi javnog prevoza se može dodeliti. To kažu građani da znate, da će moći da se pravi neposredni dogovor ugovora o prevozu. Pa, onda idu dalje od toga - Na osnovu javnog konkursa otvorenog za sve železničke prevoznike, uz poštovanje načela transparentnosti i nediskriminacije ja bih ovde stao, što je inače i deo našeg amandmana, ali ne, vi idete dalje - Koji može nakon dostavljanja ponude i eventualnog prethodnog izbora uključivati pregovore u skladu sa tim načelima. Prethodnog izbora. To znači dogovorimo se prethodno pa onda idemo na to. To je to. Dakle, vi imate situaciju u koju u dogovoru sa međunarodnim finansijskim institucijama dobrovoljno parcelizujete železnice, što može biti dobra stvar, uzimajući u obzir prirodu delatnosti određenih delova železnica, neke su teretni saobraćaj, neki putnički. Dakle, ja nemam ništa protiv u tom smislu, ali način kako je to urađeno je loš. Posledica te reforme je otpuštanje, potencijalno podvlačim, potencijalno otpuštanje šest hiljada zaposlenih koji neće imati gde da rade u ovoj državi, koji nisu glasali za ovakvu „Železnicu“ i za ovakvu državu koju ste napravili. Oni su glasali za nešto drugo. Oni su glasali da budete bolji od gospodina Markovića, ne vas, nego prethodnog direktora. I znam, mnogi će reći - Nije to teško. Pa znam, slažem se, ali vam ponavljam, nikako ne mogu da vidim napredak u onome što su najveći izazovi, a „Železnica“ je svakako jedan od najvećih izazova. Ogroman broj ljudi, ogroman broj porodica zavisi od plate koje, njihovi članovi tamo porodice rade. Šest hiljada je ogromna cifra. Šest hiljada na ulicu, a uz to devet hiljada, ovo što Kori Udovički spominje, koliko će to na kraju biti, videćemo, pitanje je da li će gospođa Udovički to uopšte i sprovoditi na kraju, ali, to je posledica, dozvolite mi to da kažem jedne političke i ekonomske filozofije. Ta filozofija kaže – Ako vi gospodo niste rentabilni i tržišno profitabilni, vi nam ne trebate. Problem je samo u tome, ja to poštujem. Što to ne kažete građanima pre izbora, nego kažete građanima kroz ovakve izmene zakona koje donosite? Vi potencijalno omogućavate neposredne pogodbe za učesnike na konkursu pre toga pa im onda produžavate rokove na čak 22 godine korišćenja, 22 godine za ugovor o prevozu. To je slika buduće „Železnice“, ne ove sada, ova sada je vrlo loša. Ona nova će biti možda efikasnija sa mnogo manje zaposlenih, mnogo skuplja za naše građane, mnogo skuplja i to će biti „Železnica“ koja će teško da funkcioniše onako kako smo svi želeli, da to bude uz energetiku kičma ovog društva, toga sada nema, a neće ga ni biti, plašim se, ako se ove stvari, svakako poljoprivreda, ako se ove stvari sprovedu na ovaj način. Moja kritika je, dakle, da završim, usmerena na način podele „Železnice Srbije“, na određenu vrstu konfuzije koja je nastala u „Železnicama Srbije“ nakon toga, na favorizovanje određenih rukovodilaca, na potencijalno otpuštanje šest hiljada ljudi i na problem koji nas očekuje zato što je cela „Železnica“ strukturirana, sada nameštena tako da određeni delovi treba i mogu i verovatno hoće da se prodaju i onda ćemo mi, kao i Britanci, jednog dana možda imati privatnu železnicu u Srbiji, pa da će neka nova vlast da dođe ovde pa će da kaže – Mi hoćemo da vratimo našu „Železnicu“ u državni posao. To je sukob između mene i vas, politički naravno, zato što ne verujem u tržište i ne verujem u ekonomske odnose eksploatacije kao jedinog merila vrednosti, a naročito ne verujem u tržište i reformu „Železnice“ uz svo uvažavanje koje sprovodi Naprednjačka Vlada. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović.
Hvala na vašoj diskusiji, hvala što brinete o „Železnicama“, ali dragi poslaniče da vam kažem, mi ćemo „Železnicu“ srediti tako da od Beograda do Novog Sada se ide za 30 minuta za dve godine. Da vas podsetim takođe i da vam kažem da nije zbog SNS situacija takva da mi moramo u „Železnicu“ godišnje da dajemo najmanje 10 milijardi dinara, nije to zbog SNS. To je zbog toga što se prethodnih 10 godina ruinirala i uništavala „Železnica“. Takođe ću vam reći da 2000. godine u „Železnici“ je radilo 30 hiljada ljudi. Godine 2015. radi 17 hiljada ljudi. Vi ste te ljude otpustili, nije to uradila SNS. Ne samo to, tako ste ih otpuštali da ste otpuštali one ljude koji su bili glavni izvršioci, pa sada „Železnica“ nema dovoljno mašinovođa, na primer, i nema dovoljno ljudi koji zaista treba da rade posao na „Železnici“. Kada govorite o brojkama, ne smete to da radite zato što te brojke prvo nisu tačne i za nas ljudi nisu brojke. Dakle, mi smo reformu „Železnice“ počeli da radimo jednako onako brzo kao što smo pokrenuli i sve kredite. Vi ste ti koji ste ugovorili povlačenje kredita IBRD 2010. godine za lokomotive, odnosno za vozove. Niste uradili ništa, mi smo plaćali penale kada smo došli na vlast, a uspeli smo 2013. godine, krajem godine da potpišemo ugovor i da dobijemo Štedlerove vozove. Šta ste radili tri godine? Zašto tri godine mi moramo da plaćamo penale zbog toga što niste mogli da se dogovorite, odnosno da javnim pozivom zaista uspostavite da ova zemlja dobije vozove. To nije greška SNS, to nije greška ove Vlade, to je vaša greška. Pet zarez sedam miliona evra, koliko je država platila, samo kamata zbog nepovučenih kredita, nije greška SNS i ove Vlade, nego je greška vaša, tako da te sada priče o tome kako jako brinete o zaposlenima na „Železnici“, kako vam je jako stalo do „Železnice“, ne može niko da poveruje. Ja ne mogu da verujem. Vrlo važna stvar vezana za preduzeća. Ne postoji, kako ste rekli, parcelizacija preduzeća. To možda možemo da pričamo o građevinskim parcelama ili zemljištu, ali ne možemo da pričamo o preduzećima. Za nas su preduzeća vrlo važna i upravo u skladu sa direktivama EU koje ste vi sami sada pohvalili, napravljena je određena podela, ali ne zbog toga da bi smo partijske kadrove, kako vi kažete, stavljali u ta preduzeća, jer to je radila DS, nego baš zbog toga da bi došli ljudi koji znaju da rade svoj posao, da bi zajedno sa Vladom i sa svim drugim institucijama u isto vreme, kao što sam rekla, uradili i reformisanje i pokretanje investicija. Ono što mislim da je veoma važna priča o privatnom monopolu, nije tačna, pogrešili ste, niste čitali zakon. Razumem da niste možda stigli da ga pročitate, ja ću da vam pročitam. Privatni monopol ne postoji i privatni monopol neće postojati u „Železnici“. Vrlo jasno u članu 88. zakona stoji, vrlo jasno - ugovor o obavezi javnog prevoza može se dodeliti: pod jedan, na osnovu odluke nadležnog organa. Znate li ko je nadležni organ? To vam piše u članu 85, to je Vlada, to je Autonomna pokrajina, ili, to je lokalna samouprava, dakle, nadležni organ neposrednom dodeljivanju ugovora o obavezi javnog prevoza. Dakle, nadležni organ, recimo, jedna opština, može da odluči da sklopi ugovor sa „Srbijavozom“, npr. to je jedna mogućnost koja se nudi. Zašto? Da bismo zaštitili domaćeg operatera. Ali, isto tako, u isto vreme, može da odluči da to ne uradi, nego da raspiše javni poziv i da dobije nekog drugog privatnog operatera koji će raditi na toj liniji. To nije privatni monopol. Dakle, vrlo je jasno i vrlo je pregledno i postoje kriterijumi. Zato što postoje kriterijumi, zato će i postojati ovo što sam rekla s početka, a to je da ćemo imati prugu Beograd – Budimpešta, ili da ćemo imati prugu, od Beograda do Novog Sada ćete putovati 30 minuta, ono, da se ručak ne ohladi, da se stigne za 30 minuta, u modernim vozovima, modernom železnicom. Što se tiče, još jednom, zaposlenih u železnici, veoma ćemo voditi računa, da rade ljudi koji su potrebni železnici. Vodićemo računa o strukturi ljudi koji rade u železnici. Nećemo dozvoliti da odu oni izvršioci koji su neophodni da bi ta železnica zaista funkcionisala. Još jednom da vas podsetim, upravo zbog vrlo neodgovorne politike prethodnih 10 godina, pruge, odnosno brzina na prugama je bila ispod 30 kilometara na sat. Ne možete reći da li je bilo bolje ili lošije pre četiri ili pet godina. Bilo je jako loše. Nije ni sada najbolje, ali ove godine i u poslednjih godinu i po dana Železnice i Vlada Srbije su napravile pomak. Pomak je 130 kilometara modernizovane pruge koja će ići u proseku 100 kilometara na sat. To je ogromna stvar. Ne postoji kredit koji nije pokrenut. Od tog ruskog kredita koji vi pominjete, i treba da se stidite zato što niste pipnuli ruski kredit, znači, niste ga pipnuli, u poslednjih godinu dana po svakom aneksu ruskog kredita se radi. Iz ruskog kredita se isporučuju lokomotive, iz ruskog kredita otvaramo deonice koje idu prosečno 120 kilometara na sat, iz ruskog kredita se kreće u rekonstrukciju i barske pruge. Prema tome, bilo bi poštenije da kažete da ste grešili, i da date podršku onome što je dobro u ovoj zemlji, ukoliko zaista želite dobro građanima Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo ministarka. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite. (Jovan Marković, s mesta: Poslovnik.)
Gospodine predsedavajući, vi ste mi dali reč, a gospodin Marković mi ne dozvoljava. Ne znam ko predsedava Skupštinom.
Izvolite, nastavite gospodine Babiću.
Zahvaljujem. Poštovana gospođo Mihajlović, saradnici iz Ministarstva saobraćaja, građevine i infrastrukture, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, daleko je naša zemlja po izgrađenosti infrastrukture u odnosu na one zemlje na koje se ugledamo, ali imamo pravo da maštamo, imamo pravo da kada se iz te mašte probudimo, da zasučemo rukave kao što je zasukala rukave Vlada Republike Srbije i da gradimo osnove i temelje takve države i takve infrastrukture. Verujem da će kolege i koleginice iz Novog Sada u budućnosti putovati pola sata od Narodne skupštine, odnosno od Beograda do Novog Sada. Verujem da ćemo se i mi u budućnosti radovati i imati infrastrukturu, imati pruge kao što ih imaju Japanci, pri čemu je njihov Maglev, voz, koji je u probnoj vožnji napravio brzinu od 603 kilometra na čas, istina, u probnoj vožnji. Međutim, do tog željenog cilja se ne dolazi preko noći. Do tog željenog cilja se ne dolazi tiradama ovde u Narodnoj skupštini, pa onda izađete na konferenciju za novinare, pa odete kući. Tu infrastrukturu je potrebno uraditi. Kakav je odnos u železnici, pokazuju, evo, ja sam uzeo stenogram iz 2011. godine, gospođo Mihajlović. Bio sam tada narodni poslanik. Neka druga skupštinska većina je odlučivala sudbinu ove zemlje. I tada su, gospođo Mihajlović, verujem da znate, i tada je predložen Zakon o železnici i o tom Zakonu o železnici se raspravljalo 26. decembra 2011. godine. Raspravljalo se i u pojedinostima i u načelu, ali nikada zakon nije izglasan, nikada. Hvalili su ga, govorili su da je najbolji, da je reformski, da je ne znam ti kakav, ali ga nikada u Narodnoj skupštini nisu izglasali. Zašto? Zato što nisu mogli da se dogovore oko plena, zato što nisu mogli da se dogovore ko će kome i koji deo da pripadne. Sada kažu – strašno je stanje na železnici, spore su pruge. Evo nekoliko rečenica koje je tada izgovorila sada koleginica narodni poslanik, žao mi je što nije tu, gospođa Aleksandra Jerkov. Rekla je – reći ću jedan podatak, da je pre Prvog svetskog rata voz od Beograda do Subotice išao brže nego što je to slučaj danas i ljudi su stizali brže iz Beograda u Suboticu vozom, nego što danas mogu to da učine, ako je uopšte moguće to danas raditi. To je izgovorila gospođa Aleksandra Jerkov u decembru 2011. godine. Da li je za takve vozove i takvu brzinu odgovorna SNS? Ja znam da se kolega Marković tada bavio nekim drugim stvarima u Užicu. Nije propratio tada ni to zasedanje, ni to šta su govorile njegove kolege o stanju u srpskoj železnici. Kako je to tada bilo katastrofalno? Ko je odgovoran, možda tadašnja opoziciona SNS? Ne, naravno da nije. Reče kolega malopre – strašno je stanje, mnogo je smeća oko pruge. Hvala vam što ste me podsetili na akciju „Očistimo Srbiju“, međutim, samo se očistio budžet Srbije. Ponovo ću vas podsetiti gospođo Mihajlović na reči drugog narodnog poslanika, nije više u ovom sazivu, moj zemljak iz Kruševca, uvaženi gospodin Srđan Milivojević, narodni poslanik DS. Znate li šta je on u svom izlaganju rekao? „Takođe, imamo u članu 59.“, tog Zakona o železnici koji nikada nije izglasan u Skupštini, „još jednu važnu odredbu, a to je“, kaže: „zabranjeno je odlaganje otpada i smeća. Kada pođete prugama Srbije, vidite depoe smeća koje tu svako odlaže onako kako mu je drago.“ Mi sada imamo gradove u Srbiji koji imaju komunalnu policiju. Komunalnoj policiji treba dati nadležnost itd. I tada je uvaženi kolega Milivojević rekao realnost, rekao istinu, o tonama i tonama smeća pored srpskih pruga. Govorim o 2011. godini. Ko će biti odgovoran za to smeće iz 2011. godine? Siguran sam za kolegu Markovića da će i tada reći – odgovorna je gospođa Mihajlović i SNS. Samo nikako on da se pogleda u ogledalo. Ovde su neki ljudi imali dovoljno hrabrosti da kažu šta je realnost. Ono što je zanimljivo je da je ispred poslaničke grupe DS govorio samo Srđan Milivojević, da se otprilike znalo da taj zakon nikada neće biti izglasan zato što dogovora nije bilo ko će, šta i kome pripasti, ali o tome ću nešto kasnije, bar kad je to rasparčavanje, kako je uvaženi kolega malopre rekao. Mislim da je gotovo sa vođenjem jedne i rizikovaću da me opomenete, a to je sa vođenjem jedne šizofrene politike, bar kad je izgradnja…
Molim vas, gospodine Babiću, svesni ste kada ste to izgovorili da ta reč, taj termin ne bi trebalo da se koristi.
Ja se izvinjavam, pogrešne politike, bar kad je železnica i izgradnja železničke infrastrukture u pitanju. Zato što smo o te 2008, 2009, 2010, 2011. godine, uvaženi gospodine Bečiću, bili ste narodni poslanik tada, gledali ste i tada zakone kojima se potvrđuju ugovori o zajmu, i da su tada desetine i stotine miliona evra kao zajam, kao kredit smo uzimali i obavezivali se, obavezivali budućnost. Znate šta je kupovala tadašnja Vlada i tadašnja država? Vagone, lokomotive. Pazite, kada nemate infrastrukturu, kada nemate temelj, a vi kupujete crep, nemate temelj, a vi ste već nameštaj kupili koji će propasti dok ne napravite kuću. Kupovane su lokomotive, a nije bilo pruga po kojima su te lokomotive morale da vuku svoje kompozicije i teret. Nisu postojala tržišta, ali ste kupovali lokomotive. Zašto? Meni je zadovoljstvo sada kada prođem i voleo bih da naša infrastruktura, bar kada je „Železnica“ u pitanju, bude svuda, jer kada idem ka Vrnjačkoj banji idem preko Malog Požarevca i Mladenovca ka Topoli, Kragujevcu i dalje kroz Šumadiju, pa vidim onu prugu oko Mladenovca ka Beogradu i zadovoljstvo je videti novu prugu. Žao mi je što neke kolege ne putuju tuda ili kada prolaze ne žele da vide ono što je zaista urađeno. Ja moram da se vratim ponovo na tu 2011. godinu i moram da se vratim na ovu tvrdnju da se nešto rasparčava. Jedno je rasparčavanje koje je korporativno, kadajedno pravno lice delite na više celina zbog boljeg poslovanja, rentabilnijeg, bržeg poslovanja, a drugo je jedna opasna stvar zbog koje Zakon o železnici 2011. godine nije ni usvojen. Ponovo ću vam pročitati izlaganje gospođe Jerkov: „Zahvaljujem se, gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, meni je žao što Vlada Republike Srbije nije prepoznala princip koji se pokušava uspostaviti amandmanima određenih poslaničkih grupa koje je podržala i Vlada AP Vojvodine, a to je princip da onaj ko je nešto finansirao, izgradio i održavao mora imati upravljačka, osnivačka, vlasnička prava nad istim tim što je u potpunosti ili pretežno finansirano, što je godinama održavano, a da ta prava ne treba da ima onaj koji nije ulagao nikakva sredstva u to i koji je, šta više, pokazao da ni na koji način ne ume da odgovarajuće održava svu tu infrastrukturu“, itd, itd. Tadašnji Zakon o železnici amandmanima koji nisu usvojeni, pa nije usvojen ni zakon, trebao je da se rasparča i trebala je da se rasparča po teritorijalnoj osnovi, da ovo rasparčavanje po korporativnoj osnovi je uslov za bolje poslovanje, za efikasnije poslovanje. Kome je tada dao saglasnost na to rasparčavanje i predsednik Vlade AP Vojvodine, koji je to i sada, istina, sa 6% podrške? Tada je Bojan Pajtić dao nalog, dao saglasnost za rasparčavanje „Železnica Srbije“. Kako to da sada toliko disonantni tonovi dolaze iz njegove poslaničke grupe koji kažu – ne, kakvo crno rasparčavanje? Da li su to promenili mišljenje ili su promenili predsednika ili su promenili predsednika poslaničke grupe? Nešto jeste, ali da disonantni tonovi apsolutno postoje, da ono što je tada planirano da se uradi na autonomaškoj osnovi, a za šta su imali saglasnost Bojana Pajtića, tadašnjeg i sadašnjeg sa 6% podrške predsednika Vlade AP Vojvodine, je zaista veoma opasno. Za SNS i zakon koji smo usvojili ovde 2013. godine je imao punu podršku, imaju podršku i ove izmene i dopune Zakona o železnici koje su u najmanjoj meri usklađivanje sa evropskim normama. Siguran sam da je ovo uvod i posvećenost izgradnji infrastrukture, da je to jedna usklađenost sa železnicama u Evropi. Trebaće nam vremena za tako nešto, trebaće mnogo prolivenog znoja da do tog nivoa dođemo, ali mislim da je ovaj zakon put do ispunjenja naših snova.
Zahvaljujem se. Samo momenat. Imam prijavljenog gospodina Stefanovića i gospodina Markovića. Koji je osnov vašeg javljanja? (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Imate pravo, kao ovlašćeni predstavnik, gospodine Markoviću, jer je pomenuta stranka, a i vi lično. Reč ima mr Jovan Marković.
Ako prvo gospodin Stefanović ima reč za ministarku, onda je red da on govori. (Borislav Stefanović, s mesta: Dvadeset minuta čekam.)
Gospodin Stefanović, misli da ima pravo na izlaganje gospođe ministarke? Ne, nemate pravo. (Borislav Stefanović, s mesta: Zašto?) U njenom izlaganju nisam video nikakvu mogućnost da možete da dobijete repliku. Reč može da dobije samo gospodin Marković zato što je pomenuta DS. (Borislav Stefanović, s mesta: Izvinjavam se, niste znali, pričali ste telefonom.) Gospodine Stefanoviću, vrlo ste duhoviti. Gospodine Markoviću, da li želite da iskoristite vaše pravo od dva minuta? Izvolite.
Poštovani gospodine Bečiću, ne javljam se sa replikom zato što je pomenuta stranka, mada jeste više puta, već zbog toga što sam direktno pomenut od gospodina Babića. Mislim da je bio red da ga opomenete nekoliko puta…
Da ste me slušali gospodine Markoviću, rekao sam da imate pravo zbog pominjanja DS, a i vas lično i zato sam vam dao taj osnov. (Jovan Marković, s mesta: Tražim da mi se vrati vreme. To uvek radite.) Izvolite, nastavite.
Kada gospodin Babić u svom izlaganju koje je trajalo 11 minuta 7,5 minuta prepričava i čita šta se desilo na Skupštini 2011. godine, onda on govori o tome koliko se dobro spremio za ovu raspravu i koliko je zajedno sa kolegama koji su danas došli u ovu salu posvećen ovoj temi, koliko površno gleda na ove probleme. Otvorili smo nekoliko suštinskih pitanja, a to je – zašto godinu dana od primene ovog zakona menjate 45 članova u okviru 111 članova ovog zakona i pričate nam o reformama u koje ni vi sami ne verujete. Otvorili smo temu da vas pitamo zbog čega nema nikakvog efekta u primeni ovog zakona, a po predlozima koje ste predložili? Zbog čega nećete da pričate o 6.000 ljudi koji će dobiti otkaz posle primene ovog zakona? Zbog čega nećete da pričate o 5.500 ljudi koje ste u vremenu od 2012. godine do sada primili na „Železnicu“? Vaš jedini odgovor na sve te teme, koje smo danas otvorili, jeste da pričate šta je ko izjavio 2011. godine u ovoj sali. Vas nije briga za sve te ljude koji će da ostanu bez posla, vas nije briga što ćete za godinu dana ponovo doći u ovu salu da kažete – menjamo 35 članova, jer treba da se usaglasi direktiva, jer treba da se usaglasi jedno i drugo, itd. Ko je odgovoran što posle godinu i po dana primene ovog zakona do danas menjate 45 članova? Gospodin Babić očito nije spreman za diskusiju i jedino što on ima da kaže jeste da optuži ljude koji su nekada radili na ovim poslovima. Hvala.
Zahvaljujem se. Poslanička grupa SNS ima jako puno vremena, tako da ne možete da uskratite nekome pravo da govori sedam minuta. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. (Jovan Marković, s mesta: Po Poslovniku, gospodine Bečiću.) Gospođo Mihajlović, nastavite.
Mislim da je vrlo važno zbog građana da se… (Jovan Marković, s mesta: Gospodine Bečiću, tri puta mi ne date reč po Poslovniku.)
Gospodine Markoviću, vrlo dobro znate Poslovnik. Kada dam reč nekome, ne mogu da ga prekinem da bih dao reč ponovo vama. (Jovan Marković, s mesta: Niste mi dali reč...) Gospodine Markoviću, već sam dao reč potpredsedniku Vlade kada ste se vi javili po Poslovniku. Morate sačekati. Osnovna je kultura da sačekate da završi govornik koji je dobio reč da bi vi imali pravo da se javite. (Jovan Marković, s mesta: To je treći put danas sa istim obrazloženjima.) Ja ne mogu da rešim vaše probleme, gospodine Markoviću. Izvolite, gospođo ministarka, nastavite.
Poštovani poslaniče, hvala što ste dozvolili da kažem nekoliko rečenica, a na osnovu vašeg izlaganja, pre svega zbog građana Srbije, ne zbog vas, jer mi je potpuno jasno da niste pročitali izmene i dopune zakona i da niste shvatili, razumeli da ove izmene i dopune zakona treba da doprinesu, da pre svega „Železnica Srbije“ i železnički transport bude efikasniji. Ne znam da li ste vidoviti pa znate da ćemo opet sledeće godine da dođemo sa istim zakonom u parlament. To nije plan. Ukoliko EU bude donela još dodatne direktive koje mogu da pomognu da železnički transport bude efikasniji, zašto da ne. Takođe bih vas zaista zamolila da zbog građana Srbije i pre svega zbog železnice koje jesu na dobrom putu, i reformi koje zaista sprovodimo u interesu svih, takve brojeve ne govorite o tome da će Vlada Srbije ili „Železnica“ ostaviti 6.000 ljudi bez posla, da će ih baciti na ulice ili kako god, jer to pre svega nije tačno. Isto tako ono što mi sada radimo, što stoji ispred tri preduzeća koja jesu formirana i drago mi je da su formirana, jeste da se prave planove poslovanja, da se radi na tome i definiše šta su prioriteti, u šta će se ulagati, da se nadalje pokreću dodatne investicije. Opet, ne mogu da se ne vratim, postoji još jedan kredit zbog čega je Vlada Srbije dodatno plaćala kamate, pored onih 5,7 miliona evra, zbog vašeg nerada. Recimo, kredit Evropske investicione banke koji ste zaključili 2006. godine, niste ga pipnuli od 2006. godine dok nije formirana Vlada 2013. godine SNS. Do tada država Srbija je plaćala kamate za ono što vi niste radili, a tiče se rekonstrukcije i modernizacije deonice Batajnica – Golubinci, i Gilje, Ćuprija – Paraćin. Prema tome, možda ne bi bilo loše da pročitate zakon. Ne bi bilo takođe loše da date podršku „Železnici“, svim onim radnicima u „Železnici“, koji vredno rade godinu i po dana, upravo na reformisanju „Železnice“ i na boljem poslovanju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, po Poslovniku.
Poštovana predsedavajuća, reklamiram član 108. Poslovnika o radu Skupštine, koji kaže da se o redu na sednici Narodne skupštine stara predsednik narodne skupštine. Tri puta sam pokušavao da dobijem reč i gospodin Bečić sve vreme izbegava da meni da priliku da kažem gde je povređen Poslovnik. Gospodine Bečiću, za sve to vreme, koliko insistiram na dobijanju reči, vi razgovarate na telefon, ili razgovarate sa saradnicima, ne pratite diskusiju, ne reagujete kada čujete sa druge strane optužbe da je neko šizofren, da je neko vidovit, da neko fantazira i dovodite u pitanje dalju raspravu na ovoj sednici. Zbog čega tri puta nisam mogao da dobijem reč i da reagujem na vaš odnos prema nama i na odnos poslanika koji sa druge strane govore? Kako posle svih tih rečenica koje su ovde rečene možemo normalno da razgovaramo o ovim temama koje ministarka nameće? Vi ne reagujete na takve stvari, a kamoli da očekujemo da reagujete na ove izjave koje se tiču kredita, loših plasmana itd, nekih ugovora koji se ovde pominju, a o kojima nemamo priliku da se izjasnimo. Znači, sat i po poslednjih, upravo diskusija ide u tom pravcu da ste vi potpuno nezainteresovani na naše primedbe, vi ili razgovarate na telefon, ili se onako vešto smejuljite, tako da poslanici SNS, od vas dobijaju podršku da ovde na vrlo neprimeren način razgovaraju u parlamentu. Hvala vam.
Hvala. Da li hoćete da glasamo o povredi Poslovnika? (Da) Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospođo predsednice, reklamiram povredu Poslovnika član 27, niti sam stručan, niti želim da bilo čiji advokat, pa ni advokat predsedavajućeg, gospodina Bečića. Ali, ukoliko jedan narodni poslanik, kao što je to uradio malopre gospodin Marković govori, dobije reč, govori, sa pažnjom ga slušamo šta govori, a odmah nakon toga traži povredu Poslovnika, znači da samim tim on traži i on govori i on priznaje da je radio nešto što nije u skladu sa Poslovnikom i o pravilima rada Narodne skupštine, ili zloupotrebljava Poslovnik. Ako traži povredu Poslovnika zato što je bilo juče, to je nemoguće. Mora da se uradi odmah. Ako traži povredu Poslovnika zbog onoga što je on rekao, a možda ga predsedavajući nije u tom trenutku opomenuo ili oduzeo reč, onda i to priznanje mogu da prihvatim da je to priznanje gospodina Markovića, veoma ljudsko priznanje, da u svakom njegovom izlaganju, prvo sam on, a onda i svi mi moraćemo da tražimo povredu Poslovnika, jer nema nikakve veze ni sa temom, ali ni sa jednim skupštinskim dostojanstvom.
Recite na koji član? (Jovan Marković, s mesta: Član 103.) Član 103. kako sad 103.?
Narodni poslanik je dužan da navede koji član Poslovnika sam povredio.
Naveo je, 27. Poslaniče, nemojte zbog zloupotreba to malo vremena od poslaničke grupe da oduzimam. Naveo je.
I povredio sam ga?
Izvolite. Jel treba ja da vam se pravdam da li znam ili ne znam da vodim sednicu. Izvolite, član 27. je rekao. Replika, Zoran Babić, na neko davno vaše izlaganje.
Gospođo predsedavajuća, gospođo ministarko, odgovornost. Odgovornost jeste zaista ključna reč. Srpska napredna stranka insistira na odgovornosti, svesni smo naše odgovornosti, ne bežimo od nje, ali tražimo odgovornost zbog čega se 2011. godine nije ova Narodna skupština izjasnila o Zakonu o železnici. Tražimo odgovornost za sve što je izrečeno. Tražimo odgovornost zato što neko odavde uporno tri godine plaši ljude u Srbiji i nikom ništa. Kada se izglasavala Vlada Republike Srbije 2012. godine, isti narod i poslanici bivšeg režima su govorili – biće sankcija, biće ovoga, neće imati ni hleba, ni goriva, ne znam ti ni čega. Isti ti narodni poslanici sada kažu – 6000 ljudi ćete da otpustite sa železnice, vi ste ovo, vi ste ono. A niko da ih pita za odgovornost za izrečeno? Da li gospodin Marković i gospodin Stefanović, koji je izašao, da li su spremni na odgovornost da ukoliko se to ne desi, a neće se desiti na osnovu reči gospođe Mihajlović, da li su spremni da snose odgovornost? Moralnu? Da kažu – izvinite, slagali smo. Neće biti ni prvi, ni poslednji put. Izvinite slagali smo, idemo sada u Užice, podnećemo ostavu. Hoćete li podneti ostavku gospodine Markoviću zbog ovakvih izjava? Zbog izjava da će se otpustiti 6000 ljudi, a do toga neće doći? Zato što ste plašili ljude u železnicama, zato što plašite ljude u Srbiji, bez ikakve odgovornosti. Znate, onda kada sam sa vašim kolegom menjao sat, ja sam mu sat dao, ali vi ste skinuli sat pa rekli – nemam ga. Ne možete da taj način da se odnosite prema odgovornosti, budite iza onih reči koje ste izrekli.
Saglasno članu 27. i članu 81. stavovi 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da danas završimo raspravu o predloženom dnevnom redu. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Izvolite.
Gospodine Babiću, za razliku od vas, ja sam i pre i danas i u buduće ću uvek biti spreman da podnesem i političku i svaku drugu vrstu odgovornosti za ono što govorim. Na moju sreću vodio sam računa u prethodnih 15 godina šta govorim u javnom obraćanju i u javnom životu, za razliku od vas. Danas, niste bili prisutni, upravo kada sam govorio o 6000 ljudi koji se eventualno otpuštaju po primeni ovog zakona, naveo upravo intervju koji je izašao 6. oktobra u jednom dnevnom listu, gde predsednik sindikata „Železnice“ govori zabrinuto o tome i govori zabrinuto o činjenici da u poslednjih godinu i po dana, posle vaših čuvenih reformi imate sve manje, odnosno imamo sve manje putnika u železničkom saobraćaju, sve manje prevozimo robe, imamo sve lošije efekte primene zakona. Danas sam upravo postavio to pitanje. Vi umesto da se angažujete i uključite u tu problematiku, po starom dobrom običaju zamajavate građane Srbije, pričate o tome kao hroničar šta je bilo 2011. godine na nekoj skupštini, ko je i šta čistio u zoni železničkih pruga 2008, 2009. i 2010. godine i ne dajete suštinske odgovore na ono što interesuje građane Srbije. Isključen mikrofon. (Jovan Marković, s mesta: Znači, vi kada mi pokažete tako nešto, ja treba da stanem?)
Ne. Mislite pogledom sam vas presekla. Nisam. Izgleda imam neku moć koju ste vi sad otkrili. Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Sada baš vidimo to uzmicanje od odgovornosti. Do malopre, pa ja mislim da su i ptice na grani oko Narodne skupštine zapamtile - vi ste ovakvi, vi ste najgori na svetu, vi će te da otpustite šest hiljada ljudi. Kada zatražimo odgovornost, pošto se tako nešto neće desiti, istog trenutka drugačija formulacija, pa se kaže - eventualno ako budete, znate, eventualno ako se nešto desi, znate, eventualno ako se, ne znam ugase ovi reflektori, šta će eventualno da se desi. Nema eventualne odgovornosti. Ili stanite do kraja iza reči koje ste izrekli i iza takvih katastrofičnih najava kojima plašite ljude u Srbiji, pa, kako ih plašite, tako i završavate. Kako stojite iza vaših reči, tako ste i prošli u Užicu na izborima. I ne samo u Užicu, nego i u celoj Srbiji. Sada, kada nije ti bilo dovoljno - eventualno znate ostavku dati, a to u demokratskom rečniku to ne postoji. Odmah prelazimo na eventualno, ali da bi se zaštitili do kraja onda kažemo - ne, nije to rekao gospodin Marković, to je rekao predsednik sindikata, pa neka predsednik sindikata podnese ostavku. Znate, samo nemojte demokratske ostavke, nikako ne dolaze u pitanje, niti dolazi to demokratsko odgovornost. To ne postoji. Odmah će žrtvovati i predsednika sindikata. Žrtvovaće koga god je neophodno samo da ostanu u foteljama u kojima jesu i samo da rade ovo što su naučili da rade, a to su optužbe bez ikakve računice, optužbe bez ikakve istine, ali nisu računali na jednu stvar, a to je ljudi u Srbiji vam više ne veruju i to su pokazali na svim dosadašnjim izborima.
Vreme. Hvala. Završavamo replike. Dajem reč narodnom poslaniku Goranu Ćiriću, vraćamo se na raspravu, ali to traje 45 minuta ukupno i mislim da… (Jovan Marković, s mesta: Ja sam pomenut.) Puno vam se zahvaljujem. Da li narodni poslanik Goran Ćirić želi reč?
Poštovana predsednice, poštovana gospođo ministarka, poštovane koleginice i kolege, naravno da želim reč, pošto sam se prijavio za reč i koristim je onog trenutka kada mi date tu tehničku mogućnost. Mislim da, pošto imam nekih četiri minuta vremena, čini mi se, do kraja, pet minuta, hvala, mislim da i nije potrebno da bilo ko od nas iz opozicije kritikuje ovaj zakon, niti se ima puno vremena za tu analizu. Mislim da sami sebe na najbolji način kritikujete, jer, evo kada, napravimo analizu i kada smo već čuli u ovoj raspravi da je 2013. godine donet zakon i da se samo posle godinu dana primene tog zakona, koji je izglasan u ovoj Skupštini od ove većine, menja 50%, polovina članova, dovoljno govori o kvalitetu prethodnog rešenja i prethodnog zakona i mislim da je to najbolja poruka o vašoj samokritičnosti i onome što je taj saziv Skupštine uradio u prethodnom periodu. Pošto je gospođa ministarka imala reči kritike za mog kolegu Jovana Markovića zbog toga što je primenjivao iste rečenice ili govorio iste argumente i u prethodnoj raspravi, pozivala se na stenograme, mislim da je sasvim logično da o istoj temi koju sada ponavljamo posle dve godine govorimo sa istim argumentima i dovoljno dosadno. Ali, u prilog ovoj tezi da ste sami samokritičari onoga što ste danas nama predložili pred Narodnom skupštini je i ono što piše u obrazloženju za donošenje ovog zakona gde se u delu - analize efekata zakona kaže - pre izrade novog zakona kojim će se urediti oblast železnice analizirani su efekti važećeg Zakona o železnici koji su se pojavljivali u praksi od početka primene navedenog zakona. Dakle, takođe jedan od značajnih problema koji ovaj zakon treba da reši je zatvoreno i nedovoljno regulisano tržište železničkih usluga. To su efekti dve godine primene ovog zakona. Sami sebe kritikujete. Nedovoljno regulisano tržište železničkih usluga sa nepostojanjem konkurencije. Dakle, nema dovoljno konkurencije. Jasan je cilj razdvojiti i infrastrukturu, razdvojiti operacije i uvesti konkurenciju sa ključnim ciljem da pokrijemo infrastrukturom, kvalitetom infrastrukture čitavu teritoriju Republike Srbije i tu je naša odgovornost o definisanju javnog interesa u pokrivanju čitave teritorije Republike Srbije dovoljno kvalitetnim saobraćajem. Dalje se kaže, sa istim tim argumentima koje nam predlažete, da to nepostojanje konkurencije neefikasnim sistemom sa sve manjim brojem prevezenih putnika i robe, pa vi priznajete da je sve manji broj prevezenih putnika i robe. Dakle, to je očigledno ovom definicijom i obrazloženjem Predloga ovog zakona, vaše priznanje da imamo efekte primene prethodno usvojenog zakona, da imamo sve manje robe i putnika prevezenih u železnici, za koju smo čuli pak da je u sve boljem stanju. I naravno očekuje se glasanje za ovaj zakon. Zatim, povećanim vremenom putovanja i prevoza sa visokom zavisnošću od budžetskih subvencija. Znači, i ovde se priznaje da se povećava vreme prevoza i da rastu subvencije u budžetu. To su argumenti koje vi sami pominjete. Dalje, ako analiziramo posebno zanimljiv član 88. u kome je, i moje kolege Marković i Stefanović su pominjali, moguća neposredna pogodba. Otkud sada ta spremnost o neposrednoj pogodbi u ovom zakonu ukoliko je ključni argument ove većine i ove Vlade bio donošenje, u ekonomskom smislu, novog Zakona o javnim nabavkama, u kome se pozivamo na transparentnost, u kojoj se pozivamo na otvorene postupke i na konkurenciju koju je potrebno obezbediti u svim procesima dodeljivanja javnih ugovora. Dakle, ovo je zakon koji sada poziva na mogućnost direktnog ugovaranja. Ja vas samo pozivam da ispunite ono obećanje da ćete insistirati na primeni Zakona o javnim nabavkama koji smo pre par meseci ili nešto više ili manje od mesec dana menjali u ovoj skupštinskoj sali. Šta je takođe važno? Mislim da ti argumenti koji su pominjani od 1884. godine, prve pruge izgrađene na deonici Beograd – Niš i brzine koje su tada pominjane, mislim da je važan argument i to što ste zaustavili proces realizacije projekta obilaznice oko Niša. Dakle, Skupština grada Niša je 2011. godine usvojila odluku i odobrene su kontragarancije za povlačenje desetak miliona evra iz IPA fondova. Krenula je i eksproprijacija. Posle 2012. godine apsolutno ništa nije urađeno jer lokalna samouprava koja je kompatibilna sa koalicijom koja sedi i ovde u Skupštini…
Vreme.
… nije ništa učila da se realizuje taj projekat, a to je izuzetno važno za sve građane Niša i zbog bezbednosti, ali i zbog infrastrukturnog deljenja Niša na dva dela.
Hvala. Odgovor, ministar Zorana Mihajlović.
Pošto vodite računa o Nišu, ne znam samo kakve veze ima 1884. godina sa današnjom obilaznicom, ali sada ću vam ja reći da možda možemo to i da povežemo ovako – 1884. godine su vozovi išli 40 kilometara na sat, a obilaznica je projekat koji je pokrenula ova Vlada iz IPA projekata koji se trenutno radi. To su podaci koje možda niste znali, ali sada da kažem da prosto imate informaciju kada govorite da znate pravu informaciju. To je tačna informacija. Drugo, da ponovim pitanje, pošto očito da se ne razumemo, da li država Srbija, da li Vlada Srbije od 2012. godine, 2013. godine zbog SNS plaća subvencije preko 15 milijardi dinara Železnici, da li smo mi odgovorni zbog toga što Železnica, odnosno što je Železnicama Srbije ide sa ispod 30 kilometara na sat do 2013. godine? Ja bih rekla da nije odgovorna SNS, niti Aleksandar Vučić, nego je odgovorna DS koja je sve vreme i pregovarala i ugovarala kredite koje nije koristila zbog čega smo plaćali i veoma velike kamate. Vezano za broj zaposlenih u Železnici, nije SNS otpustila od 2000. godine do 2015. godine. Dakle, sa 30 hiljada zaposlenih, koliko je bilo, 17 hiljada zaposlenih koliko smo zatekli. Nije naš interes da mi otpuštamo. Sve što radimo, radimo da bi ljudi bili zaposleni, da bi imali posao i da bismo u strukturi zaposlenih imali one koji su potrebni Železnici. Železnica će da se razvije, u Železnici posla ima. Projekti se rade, projekti su pokrenuti, novi projekti se pregovaraju. Prema tome, oni ljudi koji su zaposleni u Železnici i oni koji će jednog dana biti dodatno zaposleni, kao što su npr. mašinovođe kojih nemamo, jer ste ih vi sve poslali i otpustili, dakle, imaće posla, imaće svoje plate. Dalje, kada govorite o tome zašto menjamo zakon, jer je bio 2013. godine u parlamentu. Zato što hoćemo da se uskladimo sa svim novim standardima EU i zato što ćemo uvek to da uradimo, kako bismo bili efikasniji i uvek ćemo ići napred u želji da Železnica zaista umesto 30% transporta ima mnogo više od 30% transporta. Taj čuveni član 88. pročitajte još jedanput, a isto tako uzmite i zakon iz 2005. godine, iz 2013. godine takođe. To je isti član zakona, nije se ništa promenilo u tom članu zakona, to je član zakona koji je postojao i pre deset godina. Dakle, to što niste uspeli da uvedete i da povećate konkurentnost Železnice, vama na dušu. Sada vam kažem i obećavam da će Železnica biti efikasna i da će biti konkurentna i da ćemo mi voleti da se vozimo srpskim železnicama. Toliko.
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, replika. Izvolite.
Poštovana ministarka, zaista mi je drago da smo sada čuli veoma važan podatak, da vi suštinske reforme zasnivate na primeni zakona za koje kažete da su iz 2005. godine, a možda prepisani i iz 1988. godine. Član zakona 88, na koji smo ovde ukazivali, je jedan od suštinskih članova koji se kosi sa onim što vi govorite da ćete u narednom periodu garantovati da se ovaj zakon sigurno, sa dobrom primenom, može upodobiti potrebama građana Srbije i ovoj oblasti i da će dati pozitivne efekte. Mi kažemo – ako ste dobili izbor, između ostalog, na temi javne nabavke, zbog čega onda suštinski u ovako važnoj oblasti vi dajete priliku za direktna pogađanja, da li na lokalnom nivou, državnom nivou ili bilo kom, primenjujete Zakon o javnim nabavkama, i onda je to sve u redu? Drugo, oko tih ugovora koje pominjete više puta. Mislim da je važno i to vaše priznanje i mislim da treba da delimo tu zajedničku odgovornost, vi ste bili član G17 plus u to vreme kada su ti ugovori potpisivani. Nikada nisam pročitao u javnosti da ste rekli reč protiv tih ugovora, nikada nismo dobili informaciju o tome da ste od momenta kada ste postali ministar Vlade Republike Srbije rekli kako su oni bili štetni i kako ste delimično bili deo tih ugovora, odnosno bili ste u to vreme član te stranke. Prema tome, mislim da je potpuno u redu da danas otvorimo i tu temu. Više puta govorite o tome kako je DS odgovorna i kriva što je sa 30 hiljada radnika 2000. godine taj broj smanjen na 17 hiljada, pa još treba više da se smanjuje. Pa, da nije bilo tih poteza, da nije bilo tih aktivnosti, da nije bilo tih pokušaja da se taj sistem dovede u red, vi biste danas, po našem razmišljanju, morali da otpustite 15 hiljada ljudi, to je logično.
Vreme, dva minuta. Hvala. Reč ima ministar, replika.
Pa, opet ne zbog vas, zato što vi, sasvim sigurno, ništa ne razumete od ovoga što je rečeno. Upućujem vas ponovo da pročitate zakon, naročito taj čuveni član 88. Zbog građana Srbije da objasnimo šta to znači. Trenutno u Srbiji postoji samo jedan operater i zove se „Srbija voz“, državno je preduzeće. Dakle, trenutno lokalne samouprave, Vlada ili pokrajina mogu i treba da naprave ugovor o železničkom prevozu sa operaterom koji postoji, trenutno je to samo „Srbija voz“, pričam o putničkom saobraćaju. Nadamo se da će se možda pojaviti neki drugi operateri. Onog trenutka kada se to desi, nadležni organi, opet Vlada, pokrajina i lokalna samouprava raspisuju javni poziv, transparentno i pregledno biraju onoga ko će im ponuditi najbolje uslove za njihove građane. Znači, nema nikakvih direktnih dogovora u četiri oka, koji jesu sasvim sigurno postojali u vaše vreme, jer vi polazite očito od sebe, ljudi uvek polaze od sebe kada govore takve stvari, kada govore takve kritike. Možda mogu i to da razumem kod vas, polazite od sebe, ali kažem vam – zakon je vrlo jasan i zakon se primenjuje i nadam se da ćemo mi pokazati u vremenu koje je ispred nas vrlo brzo da može Železnica da bude konkurentna, upravo tako što ćemo otvoriti infrastrukturu za prevoz putnika i ka nekim drugim operaterima. Drugo, 2006. godine, 2010. godine, za vašu informaciju, ja nisam bila član G17 plus, 2006. godine ste sklopili ugovor sa Evropskominvesticionom bankom na 80 miliona evra. Niste ni jedan jedini evro potrošili svih godina dok ste bili na vlasti, za svo to vreme, kako se to kaže, taksimetar radi. Mi smo došli na vlast i plaćali kamate na kredite koje niste povukli. Za te dve rekonstrukcije za koje je uzet kredit od Evropske investicione banke, da obavestimo građane, ova Vlada je za godinu i po dana te rekonstrukcije završila.
Vreme.
U novembru mesecu će biti puštena i ta druga. Izvinjavam se.
Hvala. Završavamo. Vi ste potrošili svo vreme i onda replike. Hajde, izvolite, nemam ništa protiv. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, replika.
Poštovana ministarko, mislim da je gospođa predsedavajuća potpuno u pravu da treba da prekine sa ovim replikama, jer što više i duže pričate o ovoj temi, sve više pokazujete da u stvari vi ne razumete. Vaša rečenica da ja ništa ne razumem, prva rečenica, a u drugoj rečenici obrazlažete tu prvu rečenicu i kažete – trenutno je to „Srbija voz“, znači, on je potpisao ugovor sa Vladom itd, i mi ćemo, odnosno Vlada će ili državni organi će, sa „Srbija vozom“ potpisivati taj ugovor koji će biti dogovorni, potvrđuje vaše namere da vi ovaj član 88. zakona tretirate kao stvar koja će se dešavati danas za danas. U drugoj ili trećoj rečenici kažete – u narednom periodu očekujemo da ćemo otvoriti tržište, da ćemo ukinuti monopol i da ćemo otvoriti mogućnost za tržišnu utakmicu. Ako to budete uradili, onda se prva tačka u članu 88. neće primenjivati. Praktično donosite zakon i ovaj suštinski član zakona vezujete za sadašnjost, za današnji dan, za uslove koje danas imamo, a pričate o reformama i budućnosti i meni kažete kako ja ne razumem, a ukazujemo na suštinski problem, a to je da vi sa ovim članom u stvari nećete otvoriti tržište, imaćete i dalje monopol, sklapaćete ugovore kako se vama svidi ili neko u vaše ime u Vladi, ko bude u tom trenutku. Umesto da nam obrazložite vaše poslednje namere, vi kažete da ja ne razumem, a sami u svojoj diskusiji kažete kako vi u stvari ne razumete.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jasmina Obradović. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana ministarka sa vašim timom, kolege poslanici, poštovani građani, iskoristiću mogućnost da danas sa skupštinske govornice i ja nešto kažem o izmenama i dopunama Zakona o železnici. Pre svega, želim da se osvrnem na probleme koje ovaj zakon treba da reši, kao i koji su to ciljevi koji se ovim zakonom postižu. Naime, ovim zakonom se domaća rešenja usklađuju sa direktivama EU i on donosi otvaranje tržišta, odnosno precizira i osavremenjuje pristup, stvarajući uslove da i strani operateri budu korisnici infrastrukture Srbije. Zakon je zasnovan na neophodnosti usklađivanja propisa iz oblasti železničkog saobraćaja sa relevantnim propisima EU, jer je u postojećem Zakonu o železnici, usvojenom 2013. godine, izvršeno samo delimično usklađivanje sa direktivama EU, kojima se uspostavlja jedinstveno evropsko železničko područje. Imajući u vidu da su železnice vitalni deo transportnog sektora država članica EU, da efikasnost železničkog sistema treba da se poboljša da bi se taj sistem integrisao u konkurentno tržište prevoznih usluga, kao i da železnički saobraćaj treba da se učini efikasnijim i konkurentnijim u odnosu na druge vidove saobraćaja, neophodno je da države članice železničkim prevoznicima omoguće status samostalnih operatera koji će poslovati na komercijalan način u skladu sa zahtevima tržišta. Operaterima će biti dostupna svaka deonica na kojoj se odvija saobraćaj. Strani špediteri već su zainteresovani da svojim vozovima prevoze robu preko teritorije Republike Srbije. Način na koji je predviđeno buduće funkcionisanje železničkog sektora u našoj zemlji omogućiće efikasnu primenu sva četiri železnička paketa EU. Evropska unija je otpočela proceduru za ujedinjenje železnica zemalja Evropske unije u jedinstveni sistem, pri čemu ovde nije reč o stvaranju jedinstvene evropske železnice, nego o jedinstvenim i efikasnim uslovima za saobraćaj bez prepreka i diskriminacije bilo kog učesnika. Posebna pažnja je posvećena uređivanju kombinovanog transporta, kod koga se veći deo prevoznog puta obavlja železnicom, a koji je, uprkos svom značaju i potencijalima, u velikoj meri zanemaren u važećem Zakonu o železnicama. Predlogom se štite interesi svih učesnika u železničkom saobraćaju, odnosno svih upravljača infrastrukture, železničkih prevoznika, odnosno korisnika mreže, magistralnih, regionalnih i lokalnih pruga. Posebno bih akcentovala na odredbe članova 14. do 16. kojima su utvrđeni postupak i način pristupa železničkoj infrastrukturi, dodele kapaciteta železničke infrastrukture, naknade za korišćenje železničke infrastrukture i usluga koje pruža upravljač železničke infrastrukture, popusti, sistem, pokazatelja za poboljšanje kvaliteta prevoza i upravljanje i praćenje dodeljenog kapaciteta infrastrukture. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici predviđeno je izmeštanje odredaba koje se odnose na bezbednost železničkog saobraćaja u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici se preciziraju, ispravljaju i osavremenjuju mnoge odredbe, čime se postiže olakšana i efikasnija praktična primena tog zakona. U tom smislu, donošenjem Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici štite se interesi svih učesnika u železničkom saobraćaju, odnosno svih upravljača infrastrukture, železničkih prevoznika, odnosno korisnika mreže magistralnih, regionalnih i lokalnih pruga. Izmene i dopune Zakona o železnici su jedina mogućnost za prevazilaženje svih navedenih problema i jedini način da se primena zakona učini praktičnom i efikasnom. Ja sam, gospođo ministarka, čitala upravo ono, a namerno sam čitala, mogla sam da naučim napamet, ali sam čitala ono što su ljudi iz železnice čitajući Predlog zakona dostavili meni kao njihova zapažanja i odobravanja onome o čemu ste vi danas govorili. Svakako ću u danu za glasanje o ovom zakonu glasati, ali ću upotrebiti ovu govornicu da vas lično zamolim nešto. Ja dolazim iz Futoga, mesta gde su ljudi posebno emotivno vezani i za prugu i za voz, kao i većina građana Vojvodine. Meni je sada jasno zašto 80 miliona evra nije investirano u železnicu. Pa, to je jedan vojvođanski kantautor u svojoj pesmi jako lepo otpevao. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege, zarad naših građana i zarad javnosti ja ću se isključivo držati predloga izmena i dopuna današnjih zakona. Ako ih malo bolje pogledamo, onda ćemo da vidimo i zašto su predložene izmene i dopune. Ovo svakako nije za kritiku, već za pohvalu. Kada smo i usvajali ovaj zakon 2013. godine, ja sam govorila da zakon u svojoj osnovi ima ISO standard 9001, koji je pretrpeo izmene od 1994, pa 2000, pa 2008, pa 2015, godine, što, ako uzmemo u obzir, možemo da očekujemo i neki dodatak i neku izmenu i u narednoj godini kada je ovaj Zakon o bezbednosti i interoperabilnosti železnice u pitanju. Prema tome, mi možemo samo da se ponosimo osnivačem, odnosno Vladom, odnosno našim Ministarstvom koje je pažljivo za ovih godinu i po dana analiziralo predloženi zakon, uočilo sve manjkavosti, pravilno postupilo kao dobar menadžer i otklonilo ono što smatra da može biti smetnja u daljem razvoju naše železnice i u usaglašavanju sa zakonima EU. Kako je i ministarka rekla, ako EU menja svoje zakone u ovoj oblasti, svakako i mi ćemo se prilagođavati i pratićemo taj tempo. To nikako nije za osudu i za pokudu, već za pohvalu, jer time pokazujemo da imamo jasnu politiku kada je železnica u pitanju, jasne ciljeve, planiranje, realizaciju, a i ono što je veoma bitno, a to je sistemsko preispitivanje. To što je železnica podeljena na određene celine, to kazuje samo na jednu ozbiljnost Ministarstva da proprati sve aktivnosti koje se dešavaju u ovim preduzećima, da ih lakše kontroliše i lakše ispravlja. Da ne bih svojim kolegama oduzela vreme za diskusiju, ja neću ponaosob da se osvrćem na svaku izmenu i dopunu koju ste dali u ovom zakonu, ali jasno se može videti da su na osnovu nekih prethodnih događaja koji su se dešavali u našoj železnici, naročito akcidentnih situacija, uvedene mere bezbednosti koje će veoma olakšati i učiniti naš železnički saobraćaj bezbednijim. Takođe, ono što je veoma bitno, jeste to da je ostavljen i prostor za mogućnost da i ovaj sistem može da funkcioniše i onda kada sve baš nije potpuno usaglašeno sa predloženim tehničkim specifikacijama, a može da se odnosi na deo saobraćaja koji će se obavljati na lokalnom nivou, znači samo u zemlji Srbiji, pod uslovom da budu ispoštovane sve norme bezbednosti. Takođe, kada imamo unapređenje procesa možemo imati takozvana odstupanja u cilju unapređenja, i kada imamo takozvane nezgode ili akcidentne situacije. Tako da, mislilo se uglavnom na sve kada se govori o ovim izmenama i dopunama, a u cilju samopoboljšanja uslova za prevoz putnika i robe, a naravno i povećanja profita. Malo mi je čudno da smo imali u toku rasprave takozvano plašenje građana. Iz svega ovog mi možemo da zaključimo da će na osnovu ovoga biti više posla, a samim tim i veće zapošljavanje, a ne otpuštanje. Kao što dobro znamo, kolege iz opozicije su veoma manipulativno sposobne, pa onda krenemo od otpuštanja do potencijalnog otpuštanja, do javljanja iz neimenovanih izvora itd, ali ne dozvoljavam da neko ko nije ni mogao da pregovara sa MMF-om danas nama spočitava da u saradnji sa MMF-om parčamo našu železnicu i to u cilju rasprodaje. Kao što je rekla ministarka, svako ceni prema sebi, a mi ćemo da se trudimo da naša železnica bude na svetskom nivou i da naši putnici budu zadovoljni, a da profit u budžetu bude dobar. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege, stvarno neću oduzimati mnogo vremena, s obzirom da sam i 2013. godine govorio upravo o ova dva krovna zakona, o Zakonu o železnici i o Zakonu o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Tada sam mnogo vremena oduzeo, s obzirom da sam bio i član Skupštine „Železnice“ upravo ispred Republike Srbije. S obzirom da znam da je ovo ministarstvo učinilo sve napore, a pominjali smo ovde danas upravo taj famozni ruski kredit, da nije bilo ovog ministarstva i napora ovog ministarstva teško da bismo došli do realizacije ovog kredita. Upravo angažovanjem ministarke i njenih saradnika mi smo tu priču i pokrenuli krajem prošle godine i rezultati su vidljivi. Vidi se to i gore na Severnom koridoru, a vidi se to i na Koridoru 10, tako da se ne brinem za budućnost naše železnice. Sve govori da će naša železnica biti ono što i treba da bude – jedna evropska železnica, a i ovi predlozi zakona vode u tom pravcu. Ovi predlozi zakona su dopune nekih dobrih zakona koje smo doneli u prethodnom periodu i upravo usklađivanje sa nekim tekovinama svih zemalja u okruženju i onih koji su mnogo odmakli od nas, što se tiče tog železničkog saobraćaja, i da ukupno učešće železničkog transporta ne bude samo 30%, kako je to ministarka danas rekla, nego da bude na mnogo višem nivou. Ovde se pominje reorganizacija, restrukturiranje „Železnice Srbije“. To je nešto dobro i drago mi je da sam i ja u jednom deliću učestvovao u tome, makar u donošenju nekakvih odluka u Skupštini „Železnice“. Sigurno je da ima problema i da će biti problema, jer železnica je nešto živo, nešto što funkcioniše, a što morate da menjate i da prilagođavate i ovom vremenu i nekoj budućnosti koja nas čeka. Na kraju krajeva, svi smo mi ljudi, smrtni smo i sigurno je da se nećemo slagati u mnogo čemu, a, na kraju krajeva, tako i oni ljudi koji treba da sarađuju u tim velikim preduzećima i velikim kompanijama. Ali, s obzirom da znam da iza svih odluka, i Skupštine železnica i sva tri ova preduzeća, stoji Vlada Republike Srbije i ovo ministarstvo sa svojim savetima, ako ništa drugo, znam da ćemo to rešiti na pravi način. Ovde bih se još samo malo osvrnuo, a da vam ne oduzimam mnogo vremena, jer vidim da se velika većina kolega, sem nekog malog broja poslanika, pohvalno izrazila o ovom zakonu, što se tiče i pozicije i opozicije i da ćemo u Danu za glasanje imati veliku većinu koja će glasati za ove zakone, reći ću samo šta nam treba. Znači, infrastruktura. Infrastruktura treba da bude osnov svega ovoga. I upravo kad govorimo o železnici i infrastrukturi, meni dođe neka slika koju ja danima gledam, jedna lepa slika, a to je onaj veliki voz koji kreće iz Kragujevca preko Kraljeva, Čačka i dolazi do Bara. Mogu vam reći da je to nešto lepo i mene vrati u neku moju mladost, kad je železnica bila nešto lepo, a bili su i mnogi filmovi iz tog vremena koji su pominjali železnicu, nešto što je funkcionisalo i što je zapošljavalo veliki broj ljudi. I stvarno impozantno deluje kad vi vidite par stotina automobila na onakvoj kompoziciji. Nešto što nam nedostaje, to je i ministarka napomenula da i lokalne samouprave treba da se uključe, a to je neka deonica od Stalaća do Lapova. Mi od Kraljeva pa sve tamo do Bara imamo elektrificirane pruge. Prema Kragujevcu, s obzirom da znam da smo energetski onaj čvor postavili u Kraljevu, prema Kragujevcu je u planu i radi se elektrifikacija, imamo veliki problem one deonice od Guberevca pa do Vitanovca ispred Kraljeva, gde se vozi ta lagana vožnja od 20 km, ne moramo da vozimo 100, ne moramo da vozimo 120, dovoljno je da tu donji postroj oporavimo i da tu napravimo nekih 60-ak kilometara. Zato bi trebalo uključiti sve one lokalne samouprave, od Stalaća preko Kruševca, Vrnjačke banje, Kraljeva, Kragujevca, pa do Lapova, da zajedničkim snagama, i to nek bude neka preporuka Ministarstvu, da pokrenemo priču da se osposobi ta deonica pruge i da na taj način vežemo i Niš i onaj krak 10 koji vodi prema Solunu, sa ovim krakom koji vodi prema luci Bar i prema Crnoj Gori. Ne bih vam više oduzimao vremena. U svakom slučaju, u Danu za glasanje, kao i cela poslanička grupa, i ja ću glasati za ovaj dobar zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa svojim osobljem, dame i gospodo narodni poslanici, cilj donošenja ovog zakona, i svakog drugog, jeste da se usklade naši zakoni sa evropskim zakonima, jer tamo stremimo, ali i sa našim zakonodavstvom i pozitivnim propisima i vremenom u kojem živimo, a to je 21. vek. Imam utisak da bi opozicija htela da nas vrati negde u 19. vek. Čudan smo mi narod. Što god se počne kapitalno da se radi, opozicija će drvlje i kamenje na onoga što je započeo gradnju, ili na onoga što je dao ideju. Da nije bilo takvih ljudi, ne bismo danas imali Beograđanku, Palatu Albanije, visoke zgrade u Beogradu, Kalemegdan, Novosadsku tvrđavu, Smederevsku tvrđavu, Nišku tvrđavu. Gora vremena nisu mogla biti od onih posle 1945. godine prošlog veka, pa su ašovima i lopatama izgradili prugu Šamac-Sarajevo, Brčko-Banović i te pruge i do dan-danas rade. To je prošlost za one ljude koji uživaju da žive pored dve reke, a njene obale da budu onakve kao što su bile pre 100 godina ili 70 godina, da takve obale odbijaju posetioce i da oni nemaju šta da vide sem rugla. Predsednik Vlade se pobrinuo da to tako ne bude, već će taj deo grada da promeni sliku Srbije i Beograda. Mora se nešto preduzeti. Kao što i Vlada Srbije i njen predsednik preduzimaju, sve mora iz korena da se menja, kao što je „Beograd na vodi“ ili započete reforme koje daju odlične rezultate. Na kraju, i ovaj Zakon o železnicama moramo poboljšati predloženim izmenama i dopunama zakona. Železnica je u katastrofalnom stanju. To možemo zahvaliti prethodnom režimu, kao i njena infrastruktura, tehnika, objekti, dozvoljena brzina kretanja naših vozova, sve ostalo što tehnički, tehnološki pripada „Železnici Srbije“. Donošenjem ovog zakona i njegovom primenom u praksi, „Železnica Srbije“ ima perspektivu, pogotovo što će se ovo pomno pratiti od Ministarstva za saobraćaj i infrastrukturu. Zaostajanje u primeni i usklađivanje propisa Republike Srbije koje se odnosi na železnički saobraćaj, u odnosu na propise EU, kao i restrukturiranju „Železnice Srbije“ i celokupnog železničkog saobraćaja u Srbiji, jeste postojeće stanje u preduzeću „Železnice“. Došlo je do njihovih neusklađenosti sa železnicom u okruženju zemalja EU. To je dovelo do neusklađenosti i ulaganja u našu železnicu, u poređenju sa drugim investiranjima u Srbiji. Najveći razlog neulaganja u našu zemlju je što „Železnica“ nije izvršila restrukturiranje, tj. reorganizaciju. Niko neće da ulaže u ovako organizovanu „Železnicu Srbije“. Ovim zakonom se nadam da će se sve nedoumice investitora otkloniti i da ćemo u narednom periodu privući investitore. Neke posledice već se osećaju. Primera radi, a to je zaobilaženje Koridora 10, koji je najkraći put iz zapadne Evrope za Tursku i Bliski Istok, sada se te ture voze kroz Rumuniju i Bugarsku. To moramo što pre i u kraćem roku rešiti. Ovim zakonom Srbija daje prednost sistemu interoperabilnim železničkim koridorima kod kojih su na celoj dužini zadovoljeni određeni standardi i u infrastrukturi i u kvalitetu. Takav sistem ulaganja doprinosi povećanju redovnosti i bezbednosti saobraćaja. Ishod takvog sistema jeste ekonomski razvoj Srbije. Ovim se olakšava i razvija međunarodniželeznički transport, u skladu plana rekonstrukcije, izgradnje i opremanja železničkih pruga, u skladu sa budućim potrebama međunarodnog transporta prema AGC-u. Republika Srbija će orijentisati kapacitete prema tražnji železničkih usluga. Republika Srbija u narednom periodu, u Strategiji primene ovog zakona, imaće stratešku poziciju na železničkom tržištu Jugoistočne Evrope. Ovaj vid prevoza predstavljaće efikasan i ekološki prihvatljiv transportni sistem. Sve mere koje će se usvojiti i primene ovog zakona, primenjivaće se i sprovoditi ovim načinom reda „Železnice Srbije“, orijentisaće se kapaciteti prema tražnji, zadovoljavajući sve zahteve unutrašnjeg i međunarodnog transporta. Trebalo bi da Strategija razvoja železničkog, drumskog, vodenog, vazdušnog i intermodelarnog transporta u Republici Srbiji u narednom periodu da utvrdi stanje u tim oblastima transporta, uspostavi se koncept razvoja infrastrukture i transporta, definišu se dugoročni ciljevi razvoja transportnog sistema, kao i akcioni plan za njegovu realizaciju, imajući u vidu potrebe za održivim razvojem transporta u Republici Srbiji. Na kraju, što je najvažnije u ovom zakonu jeste restrukturiranje ili reorganizacija železnice, što bez njega sve bi palo u vodu, a podrazumeva reformu železničkog preduzeća institucija države u transportnom sektoru, a posebno železničkog restrukturiranja odnosa između države i železnice sa osnovnim ciljem stvaranje finansijski sposobnog i tržišno orijentisanog preduzeća koji može pružiti kvalitetan i bezbedan prevoz putnika i robe tj. u kome država ima značajnu ulogu. Ja ću, kao i svi članovi SNS podržati ovaj Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana potpredsednice Vlade, poštovani gosti iz ministarstva, poštovani građani, već nekoliko sati razmatramo u ovom trenutku dva vrlo bitna i za Železnicu Srbije najbitnija zakona, a boga mi i za infrastrukturne radove koji su vezani za samu železnicu i za saobraćaj u Srbiji. Kada je Zakon o železnicama u Srbiji u pitanju i Zakon o bezbednosti interparabilnosti saobraćaja, odnosno železnice, jasno je da zakoni koji su usvojeni 2013. godine nisu davali dovoljno odgovora na pitanja. U 2013. godini, u tom trenutku da, ali na današnji dan ne i u skladu sa tim mi menjamo taj zakon. Menjamo zakon o našoj železnici, menjamo zakon u skladu sa potrebama naše železnice, naših građana i to jednostavno treba da bude praksa. Skupština jednostavno treba da razmatra sva ona pitanja na koja nemamo odgovore, a u ovom trenutku ima dosta promena i u jednom i u drugom zakonu što znači da ćemo uraditi sve što je potrebno da zakon prilagodimo upravo železnici i upravo našim građanima. Ono što je bitno, a verovatno i najbitnije i ne samo za ovaj zakon nego za sve one zakone koje donosi SNS i ova Vlada koju predvodi Aleksandar Vučić, to je da posle ovih zakon nema direktnih dogovora, nema štetnih ugovora i nema dogovora koji će biti na štetu građana, a na korist malog broja ljudi. To građani vrlo dobro znaju i prepoznaju i znaju da sve ove zakone koje donosimo, donosimo upravo sa ciljem i samo jednim ciljem da život građana Srbije bude što bolji. Napravićemo jednu paralelu, podsetiću one koji ne znaju, pričam o pruzi Šabac-Banja Koviljača. To je pruga koja je napravljena odnosno počela da se gradi daleke 1906. godine i to 28. avgusta na stogodišnjicu Mišarskog boja. Za nepune četiri godine napravljena je pruga u dužini od 54 km uskog kolovoza za samo četiri godine, za tadašnjih 2,5 miliona dinara. U to vreme dinar je bio malo jači od nemačke marke. Ono što je u narednim godinama bilo jeste da je 1950. godine posle Drugog svetskog rata rekonstruisana i otvorena pruga normalne širine da bi godinama unazad lošim ulaganjima i održavanjem te pruge ta pruga jednostavno 2005. godine prestala da obavlja putnički saobraćaj i obavljala samo teretni saobraćaj, imajući u vidu da se u nju uopšte nije ulagalo. Od 2005. godine pa do dana današnjeg na tom putu, železničkoj pruzi u dužini od 54 km obavlja se samo teretni saobraćaj. Godine 2012. urađena je rekonstrukcija pruge u dužini od 14 km i u tom delu sa brzine od 20 km na čas prešlo se na brzinu do 80 km na čas. Ono što želim da kažem građanima koji ne znaju da smo 2014. godine u poplavama imali jedan veliki problem na delu pruge u Lešnici u dužini do 2,4 km, verovali ili ne za samo 16 dana, dobro ste čuli za samo 16 dana urađena je rekonstrukcija te pruge i pruga je puštena u rad. Ono što je bitno to je da ova priča koju pričam pre više od 100 godina urađena je prva pruga na toj relaciji, pre više od 50 godina urađena je rekonstrukcija pruge i upravo ova Vlada i ovo ministarstvo će naći snage u narednim godinama da upravo tu prugu koja povezuje Srbiju sa Bosnom, odnosno Novi Sad i Rumu, Beograd i Rumu, Šabac sa Zvornikom i sa Federacijom BiH, naći ćemo sigurno načina da to bude brza pruga i pruga koja će ponovo vratiti putnički saobraćaj kao meru vrednosti za normalne i savremene evropske zemlje. Nastavljaju se sistemski zakoni i upravo reformisanje železnice će kroz ove zakone moći da bude dovršeno i sve što je urađeno i što će biti urađeno daje nam nadu i nama i našim građanima da Železnica Srbije ima budućnost. Ono čime ću završiti, a već su kolege nabrojale, a ja neću nabrajati koji su investicioni radovi u toku, odnosno koji su projekti u toku na železnici a ima ih dosta, a da se ne bi smo ponavljali, u ovoj godini koliko znam nekih 130 km pruge je rekonstruisano, odnosno podignuto na nivo brzine do 80 km, a u narednim godinama očekujemo čak 500 km. Ako budemo išli ovim tempom vrlo brzo će, pričam o pruzi Šabac-Mali Zvornik, odnosno Šabac-Banja Koviljača ili Šabac-Zvornik dobiti neko novo ruho i građani ne samo Šapca i Beograda i Srbije moći će da imaju uslugu koju zaslužuju. Još jedno i završavam, u danu za glasanje, mi naravno moramo podržati, ne moramo nego hoćemo i to hoće i naši građani, podržati zakone koji im garantuju pravu železnicu i koji im garantuju da u nekom periodu od nekoliko godina mogu računati na železnice evropskog nivoa. Ono što je bitno to je da u narednim mesecima očekujemo i druge zakone koji će kako za železnicu tako i za druge infrastrukturne objekte dati vetar u leđa i našem ministarstvu i našim preduzećima i firmama koje će zaposliti nove ljude i koji će jednostavno podići nivo saobraćaja kako putničkog tako i železničkog na nivo koji je već dostigao naš avio saobraćaj. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, na samom početku moram da kažem da ću se držati pre svega dva predloga izmena i dopuna Zakona i to Zakona o železnici i Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice upravo iz razloga što su to tokom današnje rasprave neki poslanici iz opozicije stalno potencirali temu koja u ovim zakonima nije na dnevnom redu, odnosno ne bi trebalo da bude razlog za današnju debatu. Takođe bih želela da uputim, da obavestim radnike koji su zaposleni na železnici da nijednim članom ova dva zakona ne tiče radnih mesta zaposlenih u železnici. Vizija i misija SNSi ove Vlade na čelu sa njenim premijerom Aleksandrom Vučićemjeste da se obezbede uslovi kako bi se građani Srbije zapošljavali, a ne da se stvaraju uslovi kako bi se radnici Srbije otpuštali. Naravno neophodno su strukturne reforme i neophodno je da u svakom preduzeću rade zaposleni koji imaju šta da rade. Prema tome, to je takođe jedan od prioriteta strukturne reforme. Ali, ponovo ću se vratiti na ova dva zakona. Najpre, želim da izrazim veliku zahvalnost Vladi, ali vašem Ministarstvu gospođo ministarka zato što ste prošle godine u vreme velike elementarne nepogode koja je zadesila našu zemlju, a to je vreme poplava uspeli da u propisanom i u periodu koje je pratilo dinamiku radova sanirate, rekonstruišete i obnovite kompletnu infrastrukturu na Koridoru 11, u pitanju je tunel „Savinac“ na međunarodnoj pruzi Beograd – Bar. Ta pruga je značajna i za građane jugozapadnog dela Srbije, pre svega opština Priboj, iz kojeg ja dolazim i Prijepolje zato što je to najbrža veza sa unutrašnjošću sa ostalim delovima Srbije, pre svega najbrža veza sa Beogradom. Ovde su moje kolege poslanici govorili da je pruga prvi put otvorena pre 131 godinu, i to pruga Beograd – Niš 1884. godine. Ta pruga kretala se brzinom 40 kilometara na sat. Za vreme prethodnog režima nažalost brzina pruga je smanjena i to smo već čuli da je na nekim deonicama pruga brzina vozova iznosila i 30 kilometara. Ali, poštovana gospođo ministar, nije to ono najgore što nam se desilo u vreme prethodne vlasti, a tiče se železničkog saobraćaja. S obzirom da sam i ja vrlo često konzument železničkih usluga, odnosno prevoza železnicom, odgovorno tvrdim da sem brzina od 15 kilometara vrlo često pune železničke stanice ostajale su pune putnika upravo iz razloga što su vozovi otkazivani i to otkazivani u onom momentu kada je trebalo da dođu u određeno službeno mesto. Takođe, želim da istaknem da je ovim zakonom o izmenama i dopunama Zakona o Železnici pre svega značajan aspekt unapređenja efikasnosti i unapređenja ekonomičnosti, unapređenja, stvaranje tržišnih uslova radi jedne zdrave konkurencije jer samo stvaranjem tržišnih uslova možemo da povećamo kakva bezbednost na železnici, kako naravno možemo da ostvarimo i adekvatnu cenu usluga koju plaćaju i prevoznici roba, ali i koju plaćaju putnici. Ono što takođe želim posebno da naglasim, a vezano je za ovaj zakon, za ovaj predlog, to je član 64. koji se odnosi na javno privatno partnerstvo i koncesije. Smatram, veoma značajnim, a u cilju stvari približavanja i konkurentnosti naše železnice, jedinstvenom evropskom tržištu. Naravno, strategije EU nije da stvori jedinstvenu železnicu, nego da stvori takve uslove koji će biti efikasniji, koji će biti jednaki za sve i neće biti diskriminatornog ponašanja ni prema jednom korisniku železničkih usluga. Ono što posebno želim da naglasim, a vezano je za drugi zakon koji se tiče bezbednosti, to je usaglašavanje ovog zakona takođe sa evropskim zakonodavstvom, ali i sa sporazumom zajednice evropskih železnica i evropske federacije, transportnih radnika, a vezano je upravo za radno vreme onih koji su najodgovorniji onda kada se prevoze putnici, ali i onda kada se prevozi roba, a to su mašinovođe. U ovom zakonu, njihov položaj izjednačen je sa položajem njihovih kolega koji rade na tržištu EU. Takođe, želim da naglasim da su ovde pridodate i nadležnosti direkcije za železnice i to posebno u delu koji se odnosi na kontrolu sertifikata, data je nadležnost železnicama, da periodično vrše kontrole tih sertifikata, upravo da bi utvrdili dali i dalje postoje uslovi za njihovo korišćenje, a sve u cilju bezbednosti i sigurnosti svih učesnika na železničkom saobraćaju. Takođe, želim da navedem da je Direkciji za železnicu data i nadležnost nezavisne ocene, zajedničke metode ocene rizika i to je nešto novo što se pojavljuje u ovom predlogu zakona, ali takođe želim da naglasim da je ovim predlogom zakona, pooštrene su kazne za nesavesna fizička lica koja na posredan ili neposredan način utiču i ugrožavaju bezbednost saobraćaja, pa i u tom smislu kazna sa 100 hiljada dinara, koja je inače bila gornja, povećana je na 150 hiljada dinara. Takođe, želim da naglasim da u delu stručne osposobljenosti zaposlenih na železnici, izvršene su neke izmene, pa se stručna osposobljenost radnika vrši, umesto na četiri, sada na dve godine a ono što je takođe značajno sa aspekta bezbednosti i sigurnosti putnika, jeste i činjenica da lice koje položi stručni ispit mora godinu dana da vozi, da upravlja vozom u prisustvu mašinovođe sa većim radnim iskustvom. U svakom slučaju, železnica jeste vitalni deo privrednog razvoja jedne zemlje. Ova Vlada i ovo Ministarstvo kao odgovorno, prepoznali su da je železnički sistem da je poboljšanje stanja u železničkom sistemu u stvari poboljšanje ekonomskog i privrednog stanja. Kao što je juče objavljen podatak, da je industrijski rast u Republici Srbiji 13% porastao, u odnosu na prethodni period, nadam se da će rast železničkog prevoza beležiti svake godine još veći napredak. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Uvažena potpredsednice Vlade gospođo Mihajlović sa svojim saradnicima, poštovane kolege, građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz najlepše opštine u Srbiji, opštine Svrljig, kroz koju funkcioniše železnica. Zakonom o železnici se uređuje železnički saobraćaj koji je jedna od najosetljivijih tema u ovom trenutku. Osnovni ciljevi koji su se želeli postići ovim zakonom bili su poboljšanje efikasnosti železničkog sistema Republike Srbije, njegovo integrisanje u tržište transportnih usluga, kao i integracija srpskih železnica u železnički sistem EU. Sa jedne strane, železnica se subvencioniše velikim iznosima i veliki je gubitaš. Sa druge strane, železnica je oduvek bila kičma privrede jedne zemlje, upošljava veliki broj ljudi, uslov je opstanka mnogih preduzeća. Jako je bitna za transport robe i ljudi. U mojoj opštini Svrljig, železnica je za nekoliko sela smeštenih u Svrljiškoj klisuri, a to važi i za opštinu Knjaževac, grad Zaječar i to je jedina veza sa svetom. Ta pruga koja prolazi kroz Svrljišku klisuru ima jako interesantnu istoriju. Zbog potrebe srpske vojske u Prvom svetskom ratu i snabdevanja iz Rusije, ubrzano se radilo na probijanju tunela i izgradnje mostova, kako bi se završio taj poslednji deo pruge od Prahova do Niša. Blizu 15 hiljada ljudi je danonoćno radilo na izgradnji, a ruska carevina je dala potreban novac. Pred sam završetak radova, srpska vojska je počela povlačenje i porušila tek izgrađene mostove. Mostove je inače projektovao jedan od naših najvećih umova Milutin Milanković, a u to vreme radio je kao građevinski inženjer i po nekim izvorima primenio je po prvi put određene revolucionarne tehnike gradnje. Uviđajući značaj te iste pruge i radove, redovno je obilazio i tadašnji predsednik Vlade, Nikola Pašić. Zbog čega sve ovo pričam? Hoću da ukažem na to da su našu železnicu gradile generacije uz veliku cenu i veliki napor i mi ne smemo sebi da dozvolimo da napustimo ono što su naši dedovi gradili i pustimo da propada. Ne sme više da se razmišlja i govori o zatvaranju pruge Niš – Prahovo, niti bilo koje druge pruge u Srbiji. Slažem se da su pojedini pravci nerentabilni, pa i sama železnica je donekle nerentabilna. To međutim ne znači da treba i da se predamo, zatvaramo i rušimo. Najlakše je da zatvorimo sve pruge koje ne donose profit, to može svako. Ali, mi treba da se potrudimo da uz organizacione i druge promene učinimo da sistem bude efikasniji, ekonomičniji i da vremenom postane samoodrživ. Zbog toga se i predlažu izmene zakona koje su danas na dnevnom redu. Direkcija za železnice je pratila primenu važećih zakona, utvrdila nedostatke i na ovaj način bi se vršilo njihovo otklanjanje, kao i usklađivanje sa propisima EU. U tom smislu, donošenjem zakona štiti se interes svih učesnika u železničkom saobraćaju, odnosno svih upravljača železničkih prevoznika i korisnika mreže, magistralnih, regionalnih, i lokalnih pruga. Izneću neke podatke, konkretno vezane, koje ste malopre čuli, recimo, starost pruge je više od 40 godina, ¾ pruga izgrađeno je Drugog svetskog rata, 3809 kilometara ukupne dužine pruge od kojih je 33% elektrificirano. Ispod 3% su pruge sa brzinom od preko 100 kilometara na čas. Godišnje održavamo 14 kilometara pruga, a prema starosnoj dobi pruga trebalo bi ih rekonstruisati i održavati 200 kilometara. Konstatacija, 2856,95 kilometara pruge izgrađeno je pre Drugog svetskog rata, 952,25 kilometara izgrađeno je nakon Drugog svetskog rata, odnosno u poslednjih 20-30 godina nije izgrađen ni jedan metar pruge. Šta drugo da kažem osim da je prethodna vlast do 2012. godine imala niz stvari koje su loše uticale na izgradnju infrastrukture u delu železnice. Ja u potpunosti podržavam predlog ovih zakona, kao poslanik ispred Ujedinjene seljačke stranke, izabran iz poslaničkog kluba SNS, sa liste SNS, i u potpunosti podržavam vas, potpredsednice Vlade, vezano za ovaj deo zakona, jer smo svedoci negativnih stvari koje su rađene u prethodnom periodu, vezano za „Železnice Srbije“. U razgovoru sa čovekom koji je meni dao puno informacija, ne želim da zamaram sve vas tim informacijama, a taj čovek je bio predsednik sindikata u periodu od 2001. do 2011. godine, ima niz informacija, a to su informacije koje je dobio od svih tadašnjih radnika, kolega koji su radili u „Železnicama“ i ljudi koji su bili donekle odgovorni za puno stvari koje su rađene loše. Ima podataka koji su, što se kaže, veoma alarmantni. Ja bih zamolio vas, potpredsednice Vlade, da tog čoveka primite kod vas, ili neko od vaših saradnika, da vam donese sve te informacije koje je imao kao predsednik sindikata, a on i sada radi u „Železnici“, radi tamo unazad 30 godina. Tako da, „Železnice Srbije“, infrastruktura u „Železnici“, sada se radi na tome da se poboljša. Koristimo sve one kredite koji su potpisani ranije, ali s druge strane to je trebalo mnogo ranije da se odradi, i zbog toga trpi cela Srbija. Rekao sam, ja dolazim iz Svrljiga, opštine koja se nalazi na jugu Srbije, opštine kroz koju prolazi železnica, gde je 2007. godine, govoreno da će ta pruga biti ugašena, da će na neki način biti zaustavljen prevoz putnika, a malopre sam rekao da veliki broj ljudi iz tih sela ima samo taj železnički prevoz. Prema tome, siguran sam, jer ja stvarno imam poverenje u vas, i u Vladu našeg premijera, da ćemo sve te stvari koje se govore, neće tako biti, već će se nastaviti sa prevozom robe u tom delu pruge Niš-Prahovo, jer je pruga veoma frekventna u tom delu zato što velika količina dolazi iz Prahova prema centralnoj Srbiji, a i veliki broj naših investitora, pravnih subjekata, radi i koristi tu prugu za prevoz svoje robe. Još jednom vas u potpunosti podržavam i siguran sam da ćete vi zajedno sa našim premijerom na čelu, uspeti da uspostavite brze pruge, i da ćemo mi te brze pruge da koristimo. Ja ću, normalno, kao uvek i do sada, kao poslanik Ujedinjene Seljačke stranke, ali izabran sa liste SNS, glasati za sve ove zakone, i dati vam podršku jer mislim da radite ispravno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Arsiću, poštovani narodni poslanici, poštovana gospođo ministarko i potpredsednice Vlade Republike Srbije, izražavan zadovoljstvo veliko što vas često vidimo u ovom visokom domu, što govori o vašem radu i aktivnosti Ministarstva, a i o predanom radu čitave Vlade Republike Srbije na realizaciji svog programa rada. Dozvolite na početku da saopštim jednu veoma važnu vest za građane Republike Srbije, koju je objavio Ekonomski institut u Beogradu, citiram: „Industrijska proizvodnja u nas u odnosu na prošlu godinu, porasla je za 12,9%, spoljna trgovina za 9,5%, a izvoz čak za 12%.“ Čestitam vama gospođo ministarko, čitavoj Vladi Republike Srbije, gospodinu premijeru, na postignutim rezultatima, a na sreću i zadovoljstvo svih građana Republike Srbije, zarad budućnosti naše dece, a valjda i na zadovoljstvo slabašne opozicije. Ja ću kratko, vrlo kratko o Zakonu o železnici, pošto su moje koleginice i kolege već dosta toga rekli. Ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici ima svoje uporište. U okvirnom ekspozeu predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, kojeg je on podneo narodnim poslanicima u ovom visokom domu, domu Narodne skupštine Republike Srbije, 27. aprila 2014. godine. Poštovani narodni poslanici, da ne zaboravimo, ekspoze predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića je najsveobuhvatniji, najprecizniji, najkonkretniji, najveći, 52 kucane gusto strane i najbolji od svih 72 prethodna ekspozea predsednika Vlada Srbije, od vremena prvog predsednika Vlade moderne Srbije Prote Mateje Nenadovića, 1805. godine do danas. Poštovani narodni poslanici, na stranici 17 ekspozea predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića piše, citiram: „Železnice Srbije treba restrukturisatii razdvojiti u tri celine – putnički prevoz, prevoz robe i infrastruktura. Prevoz robe je profitabilna delatnost za koju bi bili zainteresovani investitori i nju treba privatizovati. Putnički saobraćaj, infrastruktura bila bi u državnom vlasništvu, ali sa jasnim pravilima šta država subvencioniše.“ Završen citat iz ekspozea predsednika Vlade. Tako je to dame i gospodo i poštovani građani Srbije, napisano u ekspozeu predsednika Vlade Aleksandra Vučića i evo danas „Železnice Srbije“ upravo su rekonstruisane i podeljene u tri celine i proces se nastavlja dalje. Tako to radi Vlada Republike Srbije, tako to radi njezin premijer po sistemunapisano-ostvareno. Dakle, ono što nisu uspele prethodne vlasti DS bivšeg režima za 15 godina, uspelo je SNS i ovoj Vladi na čelu sa Aleksandrom Vučićem samo za jednu godinu rekonstruisati ovo preduzeće. Jedan od najvažnijih razloga zašto Vlada Republike Srbije ide na izmenu i dopunu Zakona o železnici jeste, pored ostalog i delimično usklađivanje sa direktivom Evropske zajednice, čiji je cilj uspostavljanje jedinstvenog, evropskog, železničkog prostora. Postoji još jedan, dame i gospodo drugi veoma važan razlog zašto Vlada Republike Srbije se opredelila za donošenje Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici, a to je neophodnost usklađivanja naših propisa iz oblasti železničkog saobraćaja sa odgovarajućim propisima EU. Donošenje izmena i dopuna ovog Zakona o železnici, ostvariće se tri cilja. Prvo, poboljšanje efikasnosti železničkog sistema. Drugo, integrisanje železničkog sistema Republike Srbije u tržište transportnih usluga i treće, integrisanje srpskih železnica u železnički sistem EU. Dame i gospodo narodni poslanici, bivši režim DS nije znao ili nije hteo, a biće da je i jedno i drugo, ići na restrukturisanje ovog železničkog preduzeća, o čemu su i danas govorili, što je dovelo do neusklađenosti sa železničkim sistemom EU. Time su doveli do toga da niti jedan investitor nije želeo da ulaže u zaostali sistem efikasne železnice. Posledice su drastične DS bivšeg režima u Železnicama Srbije, što je dovelo do toga da se zaobilazi Koridor 10, kao prirodno najpogodnijeg puta iz zapadne Evrope za Tursku i Bliski istok i skretanje tokova robe na alternativne pravce kroz Rumuniju i Bugarsku. Rukovodstvo bivšeg DS režima umesto rekonstruisana Železnica Srbije provodilo je javašluk, korupciju i kriminal neviđenih razmera u Železnicama Srbije. Evo, samo nekih podataka, poštovani građani Srbije, poštovani narodni poslanici, nemojte se šokirati kada čujete ovih nekoliko podataka. Prvo, bivše DS rukovodstvo Železnice Srbije potrošilo je 700.000 evra za gorivo i održavanje 103 automobila, naravno, poštovani građani, iz vaših džepova. Drugo, jedan bivši direktor bivšeg režima Železnice Srbije za jednu godinu potrošio je u svom restoranu 10 miliona dinara, opet, poštovani građani, iz vaših džepova. Treće, troškovi reprezentacije iznosili su za jednu godinu 106 miliona dinara, plus 20 miliona dinara u sopstvenim prostorijama. Četvrto, generalni direktor bivšeg režima Železnice Srbije potrošio je u inostranstvu za jednu godinu 300.000 dinara za ručkove, opet iz džepova građana Republike Srbije. Peto, na sajamske i druge manifestacije potrošio je za jednu godinu 26 miliona dinara, opet iz džepova građana Republike Srbije. Na poklone za jednu godinu potrošeno je 26 miliona dinara, opet poštovani građani iz vaših džepova. Sedmo, samo u 2012. godini bivši DS rukovodstvo u Železnicama Srbije potrošio je za dnevnice i službena putovanja preko 34 miliona dinara, opet poštovani građani, iz vaših džepova. Osmo, samo u 2012. godini bivši DS sindikalno rukovodstvo Železnica Srbije potrošila je 50 miliona dinara za dnevnice u zemlji i 94.000 evra za dnevnice u inostranstvu, opet, poštovani građani, iz vaših džepova. I, konačno, predsednik sindikata Železnice Srbije za vreme bivšeg režima je samo za tri godine pored plate potrošio za dnevnice, verovali ili ne, 970.000 dinara i 20.000 evra za dnevnice u inostranstvu. Gospodo iz bivšeg režima, zato niste išli u rekonstruisanje, jer vam je haos, javašluk odgovarao, u takvim situacijama ste vi lično najbolje prolazili. I na koncu, uništili ste našu prošlost, uništili ste našu sadašnjost, uništili ste budućnost dece naše, a da ste ostali na vlasti još samo jednu godinu, uništili bi i naše korene. Pozivam vas, gospodo narodni poslanici, da u danu za glasanje date glas za ovaj zakon i za ostale zakone, pogotovo pozivam vas iz slabašne opozicije da i vi date svoj glas, jer ćete makar i na taj način, makar malo demonstrirati svoju privrženost modernizaciji Srbije, za koju se tako zdušno zalaže predsednik Vlade Republike Srbije gospodin Aleksandar Vučić, sva Vlada Republike Srbije, predsednik Republike, Tomislav Nikolić, većina narodnih poslanika u ovom visokom domu, a i najveći broj građana Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Milan Petrić nije tu. Narodni poslanik Blagoje Bradić nije tu. Narodni poslanik Neđo Jovanović nije tu. Reč ima narodni poslanik Branka Janković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolege narodni poslanici, gospođo ministarko sa saradnicima, poštovani građani, govoriću o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici. Ukratko ću izneti neki svoj stav o predloženim rešenjima u ovom zakonu. Poznato nam je da je važeći Zakon o železnici ova Narodna skupština donela 22. maja 2013. godine i tada je izvršeno delimično usklađivanje sa relevantnim propisima EU, sve u cilju uspostavljanja jedinstvenog evropskog područja. Svima nam je dobro poznato da je EU otpočela tu proceduru za ujedinjenje železnica zemalja EU u jedinstveni sistem, a sa ciljem uspostavljanja efikasnijih, jedinstvenih uslova ovog saobraćaja, bez prepreka, bez diskriminacija. Takođe, cilj je i da se podstaknu privatni operateri na bavljenje ovim poslom, a kada je povećana konkurencija, svima nam je poznato, dobija se i na kvalitetu usluga, kako u smislu bezbednosti, tako i u smislu konkurentnije cene proizvoda. Međutim, u toku primene važećeg Zakona o železnici uočeni su nedostaci tog zakona, a pre svega trebalo ga je uskladiti sa novim paketima direktiva EU, a bilo je potrebno i proširiti delokrug Direkcije za železnice. Naravno, cilj ovih izmena i dopuna Zakona o železnici jeste i njegovo usklađivanje sa Zakonom o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Vidimo čitajući predlog ovog zakona da su neke odredbe osavremenjene, neke su precizirane, kao npr. deo zakona koji govori o uređivanju i korišćenju železničke infrastrukture, dok je posebna pažnja posvećena kombinovanom prevozu, kod koga se veći deo obavlja upravo železnicom, a napominjem da je u važećem Zakonu o železnici taj deo u velikoj meri zanemaren. Zaključićemo, ovim Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici u znatnoj meri se ispravljaju upravo greške i nedorečenosti važećeg zakona, koje su uočene u periodu njegove primene. U tom smislu, želim da pohvalim i aktuelnu Vladu u celini, na čelu sa premijerom gospodinom Aleksandrom Vučićem, kao i resornog ministra gospođu Zoranu Mihajlović i ceo njen tim, koji revnosno obavljaju poverene zadatke u konkretnom smislu, prate primenu zakona koji je predložen i izglasan u ovom domu, sumira kako pozitivne aspekte njegove primene, isto tako i nedorečenosti i propuste koje upravo na ovaj način i treba otkloniti. Predloženim izmenama i dopunama Zakona o železnici vidimo da su pre svega izmeštene odredbe o bezbednosti železničkog saobraćaja i to u pogledu Zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice. Nadalje, ovim Predlogom izmena i dopuna Zakona o železnici na potpuniji način se štite interesi svih učesnika u železničkom saobraćaju, i to upravljača infrastrukture, železničkih prevoznika, kao i korisnika mreže pruga. Predloženi razlozi za donošenje ovog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici po hitnom postupku prihvatljivi su, jer zaista niko nije spreman da uloži u nereformisanu, zastarelo organizovanu i neefikasnu železnicu. Poznato nam je svima šta se dogodilo prilikom zaobilaženja Koridora 10 i skretanja tokova roba na alternativne pravce kroz Rumuniju i Bugarsku. Našu železnicu možemo definisati kao zatvoreno i nedovoljno regulisano tržište železničkih usluga sa nepostojanjem konkurencije, sa sve manjim brojem prevezenih putnika, robe, povećanim vremenom putovanja i prevoza, sa visokom zavisnošću od budžetskih subvencija. Svima nam je dobro poznato i jasno da sadašnju strukturu Železnica Srbije nije moguće održati u dugoročnom periodu. Stoga, novi propisi koje donosi EU, a sa kojima Srbija mora da se usklađuje, što je upravo i učinjeno kroz ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o železnici, kao i rezultati restrukturiranja železnice, daju Republici Srbiji veliku šansu da obrazuje efikasan železnički sektor, a pre svega integraciju srpskih železnica u železnički sistem EU. Koliko je železnica u Srbiji zaostala najbolje se vidi iz poređenja sa EU, gde se vozovi kreću prosečnom brzinom između 200 i 300 kilometara na sat, dok je prosečna brzina na domaćim prugama 44 kilometra na sat. Dakle, samo nekoliko kilometara brže od prvog voza koji je saobraćao na tek sagrađenoj pruzi Beograd – Niš u septembru 1884. godine. Samo trećina pruga je elektrificirana, a na svega 3% deonica vozovi mogu da saobraćaju brzinom većom od 100 kilometara na sat. Vozni park je star 30, pa i 60 godina, a koloseci ruinirani. Zbog lošeg stanja železničke infrastrukture, u proteklih pet godina dogodilo se oko 100 iskliznuća vozova, otkazano je nekoliko hiljada polazaka, a trajanje putovanja na velikom broju linija zbog lagane vožnje je duplirano. Nedomaćinsko i neodgovorno ponašanje u železnici decenijama unazad dovelo je do ovako nezavidnog stanja. Rešenja koja su predložena u ovim izmenama i dopuna Zakona o železnici uticaće na sve učesnike u procesu odvijanja železničkog saobraćaja, a pre svega, kako sam već pomenula, na Direkciju za železnice, jer njoj je dato ovlašćenje za regulisanje tržišta železničkih usluga, što je u suštini sveobuhvatan pojam, a znači da će Direkcija za železnice pratiti i analizirati uslove konkurencije na tržištu železničkih usluga, kontrolisati nezavisnost upravljača infrastrukture, preduzimati mere za sprečavanje nelojalne konkurencije, donositi podzakonska akta i slično. Ujedno, uređenim sistemom železničkog saobraćaja podstaći će se interesovanje domaćih i stranih pravnih i fizičkih lica za ulaganja u domaći železnički saobraćaj, infrastrukturu i prevoz železnicom. Na ovaj način može se očekivati pojava novih privrednih subjekata koji će obavljati poslove upravljanja železničkom infrastrukturom i prevoza u železničkom saobraćaju i tako će se stvoriti konkurentnost na tržištu. Nakon usvajanja predloženog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici, preostaje da nadležno ministarstvo, kao i Direkcija za železnicu, donese podzakonske akte kojima će bliže regulisati pojedina zakonska rešenja. U danu za glasanje podržaću, naravno, predložena zakonska rešenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa višenema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege poslanici, mislim da današnja rasprava i pored svih pokušaja opozicije, odnosno mojih kolega i mene, da nametnemo teme i da pokrenemo suštinska pitanja koja su vezana za primenu ovog zakona, nisu urodila plodom. Pokušali smo da otvorimo pitanje odgovornosti onih koji su samo pre godinu i po dana usvojili zakon koji je doveo do toga, po vašem priznanju, da imamo smanjen broj putnika, da imamo smanjen broj robe, da imamo problem sa viškom radnika, da imamo problem sa primenom tog zakona i da danas predlažete 45 članova zakona koji treba da se menjaju od 111 koji su9 predloženi i da očekujete reforme. Demokratska stranka je predložila 20 i nešto amandmana. Ti amandmani su suštinski. Oni su usmereni u tom pravcu da se daju predlozi koji će unaprediti ovaj zakon. Imajući u vidu sve optužbe koje smo danas čuli ponovo, a vezane za DS, imajući u vidu koliko je danas neistina ponovo izrečeno u ovoj skupštinskoj sali, imajući u vidu i nezainteresovanost ministarke i njenih kolega za ovo što mi govorimo, očekujemo da će i u danu kada budemo analizirali amandmane atmosfera u ovoj Skupštini biti ista. To govori, gospodo iz SNS, da vi niste spremni da se suočite sa vašim greškama. To govori o tome da ćete verovatno vrlo brzo doći u situaciju da ponovo predlažete neke izmene zakona iz ove oblasti. To govori upravo o tome da u ovom trenutku nemate jasnu viziju i plan kako će dalje da se ovaj zakon primenjuje i kakve će refleksije biti za građane Srbije u primeni ovog zakona. hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko ne javlja za reč, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 1, 2, 3, 4. i 5. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo u utorak u 10,00 časova.