Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, predložio sam amandman kojim sam tražio da se član 1. potpuno Predlog zakona o porezu na promet, briše. U vašem obrazloženju piše da nije reč o povećanju stope poreza na promet robe i usluga, već o integraciji stope posebnog saveznog poreza na promet za finansiranje vojske od 3% i sada važeće republičke stope na promet proizvoda, odnosno usluga od 17%. Tu ste sasvim u pravu. "Objedinjavanjem stopa posebnog saveznog poreza na promet i republičkog poreza na promet u jednu jedinstvenu stopu, sa jedinstvenim uplatnim računom i uz jedinstvenu primenu rešenja poreskih olakšica i oslobođenja, postupka utvrđivanja i naplate, bitno se pojednostavljuje sistem plaćanja poreza na promet, povećava efikasnost naplate i smanjuje administriranje". Gospodine ministre, mogu da vam kažem da u tom delu niste u pravu. Trenutno se porez plaća po više osnova. Npr. porez na promet usluga, porez na promet robe na malo, porez na finansijske transakcije, porez na lična primanja, porez na imovinu, porez na dobit korporacija. Sviti porezi se vode na posebnim računima i na posebnim hartijama u odeljenjima Republičke uprave javnih prihoda. Ako niste znali, odeljenje Uprave javnih prihoda ima računare. Ako se interesuje inspekcija ili sam poreski obveznik koliko duguje i po kom osnovu, dovoljno je da se javi Republičkoj upravi javnih prihoda, da zatraži svoje stanje sa svojom šifrom i sve njegove obaveze, po bilo kom osnovu i po bilo kom porezu, biće mu dostupne za nekoliko minuta. Sama ta tvrdnja da hoćete da objedinjujete stope zbog lošeg načina vođenja evidencije i uplata nije tačna, zato što se porez uplaćuje najčešće virmanskim nalogom, odnosno obrascem 40 ili 41. Ne znam da li ste neki put videli, recimo, svežanj virmanskih naloga kada se uplaćuje plata. Tu je gužva. Kada se uplaćuje porez, obično ih ima pet ili šest i tu se sve završava. Kao da je u pitanju marketing kada je ovaj zakon u pitanju i kao da je pravi cilj zakona taj da se konačno Ministarstvo za odbranu stavi u podređen položaj u odnosu na Republičku vladu, odnosno Zorana Đinđića. Još jedan jedini organ državne uprave je ostao koji gospodin Đinđić ne može da kontroliše, to je vojska. Samim tim, ako Ministarstvo odbrane bude zavisilo od vas da li će dobiti para da kupi hranu za vojsku ili opremu, dovodi do toga da i vi i predsednik Vlade možete da rukovodite kadrovskom strukturom vojske, odnosno politikom savezne države. To je pravi cilj ovog zakona, a ne, kako vi kažete, objedinjavanje stopa poreza na promet proizvoda, odnosno usluga, da se vode na jednom jedinom računu. Vi sada možete da kažete da vi obaveze prema vojsci izvršavate redovno. Možda, ali to zavisi od vaše dobre volje. Nije regulisano ni jednim jedinim zakonom, niti imate obavezu da to radite. Kada je u pitanju oslobađanje poreza na promet mesa, poslednjih nekoliko meseci slabo se prodaje, a što se tiče voća i povrća uvek se prodavalo 99% na pijacama, vi ste imali samo jedan procenat od tog prometa robe. Kada je reč o lekovima koji su bili na pozitivnoj listi, za te lekove plaćao se porez. Znači, samo su se sredstva koja su ustvari pripadala državi, vrtela od jednog poreskog obveznika do drugog. Hvala.
Hvala. Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima ministar Đelić.
Što se tiče posebnog poreza na promet, kao što sam napomenuo, on je uveden posle bombardovanja naše zemlje od strane NATO pakta i što se tiče ustavnog osnova on je veoma problematičan na saveznom nivou. Tu nema nikakvih problema, to je usaglašeno sa saveznim nivoom. Jednostavno, stopa se objedinjuje. Što se tiče finansiranja vojske, od januara ove godine i savezna država je prešla na princip bruto budžeta, tako da novac koji se stvarao od tih 3% nije ulazio u budžet. Znači, ni u kom slučaju se ne menja situacija što se tiče vojske. Što se tiče akciza, koje su usaglašene između saveznog i republičkog nivoa, mi smo našli pravu meru za to. Samo sam hteo da napomenem da,naravno, ove godine imamo više računa. To je dobra stvar. Možemo da pratimo koliko je uplaćeno, po kom vidu poreza na promet. To je isto, kao što sam juče pokazao, slučaj sa akcizama. Ono što je boljitak za preduzeća, to je da će se taj savezni porez uzimati tamo gde se plaćao porez na promet od 12% i tamo gde se plaćao porez 17%.imati različita događanja, plaćaće se negde gde se nije plaćao porez na promet od 12%, nije se plaćao na nekima gde se plaćao porez 17%. Samim tim će se pojednostaviti njihovo poslovanje, privrednici to dobro znaju. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima gospodin Vojislav Šešelj, predstavnik poslaničke grupe Srpska radikalna stranka. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je vrlo ozbiljan, ali je neozbiljno ministrovo obrazloženje. Ministar se pojavljuje u ulozi čuvara ustavnosti i zakonitosti, umesto da to radi Ustavni sud. Ministar zna pouzdano, neko mu je možda negde rekao da nešto nije ustavno. Međutim, savezni poreski zakon još uvek postoji i primenjuje se. Vi ste već jednom ovde uvodili zakone o porezima koji nisu bili u skladu sa saveznim zakonom, pa ste posle nekoliko meseci u Saveznoj skupštini menjali savezni zakon da bi se prilagodio republičkom; umesto da radite obratno, da se prvo menja savezni zakon, pa da se onda republički prilagođava saveznom. Jer, po saveznom Ustavu osnove poreskog uređenja određuje Savezna skupština. U ovom slučaju, vi teorijski imate situaciju da porez bude 23%, ako ostane savezni zakon. Možda vi pretpostavljate da će se on ukinuti, možda znate unapred da će se ukinuti, ali to nije ozbiljno pravničko rezonovanje. Dok se to ne promeni, dok ne dobijete ovlašćenje da ovde naplaćujete u okviru poreske osnovice koja je propisana republičkim zakonom, vi nemate pravo da ovo uradite. Ali, vi ste navikli te stvari da radite. Zato ste i ukinuli Ustavni sud. Zato ometate rad Saveznog ustavnog suda. To je suština. U principu sam za to da se objedini naplata poreza i da se obračuna jedinstvena poreska stopa na sve poreske osnovice, ne samoporez na promet. Ali, to mora biti urađeno u skladu sa ustavom i saveznim zakonom, a ne da ovde ministr nagađa da li je nešto po Ustavu ili nije. Ta ministarska nagađanja ništa ne znače. Ovde treba postaviti stvari u skladu sa ustavnom normom. Ustavna norma kaže da prvo savezni poreski zakon treba propisno da se reguliše, a republički poreski zakoni moraju biti potpuno saglasni sa saveznim zakonom.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik poslaničke grupe SPS, Dragan Tomić.
Poštovana gospodo narodni poslanici, ovaj amandman ima smisao zato što nisu raščišćena neka prethodna pitanja. Ta pitanja predstavljaju niz koji se tiče opstanka Savezne Republike Jugoslavije: kako će se finansirati Vojska Jugoslavije u narednom periodu, kakvo nam je to međunarodno okruženje u ovom momentu, koliko smo mi ekonomsko stabilni i koliko smo uopšte u mogućnosti da ukidamo ovu vrstu poreza. Ima još jedna stvar, ova stopa od 3% uvedena je iz razloga da se štete nastale tokom agresije delimično saniraju, ali i da se nađe način da se pomogne Vojsci Jugoslavije u vanrednim okolnostima; da se isprati tok događaja, a iza toga saniraju, štete nastale na vojnim objektima i isprave sve one nelogičnosti koje su nastale u tom periodu. Bez obzira što u ovom momentu prestaje da važi jednokratna uredba koja je imala ograničen rok trajanja, možda je trebalo očekivati od Vlade jedno suptilnije objašnjenje, jer šta se događa sa ratnim štetama, hoće li neko u ovoj zemlji pitati za ratnu štetu i šta znači izjava potpredsednika Savezne vlade, gospodina Labusa, koji kaže - oni ne smatraju da su krivi, ni mi ne smatramo da su krivi. Onda ostaje da jedino bude kriv ovaj narod.
Hvala. Pošto se više niko ne javlja za reč, stavljam na glasanje amandman. Za 43, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo devet, ukupno 171 prisutan narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Marko Ćulibrk i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. U ime grupe podnosilaca, amandman će obrazložiti narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovajamandman. Ima reč narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SRS su predložili da se član 2. zakona menja, u smislu da se u članu 16. procenat 17 zamenjuje procentom od 10. Radi se o porezu na usluge i mi smatramo da on treba da iznosi najviše 10%, kao što je to nekada bilo. Neophodno je da se predložena stopa smanji na 10% zbog veoma teške ekonomske i socijalne situacije u kojojse nalazi naša država i poreski obveznici. Srpski radikali smatraju da treba oporezivati sve ono što je luksuz, ono što nije dostupno većini građana, ono što može jedna grupa građana ili elita da poseduje, ali da u ovom slučaju treba to smanjiti i da je stopa od 10% sasvim dovoljna. Videćete kasnije, kada budemo raspravljali o budžetu, mi smo to i predvideli. Smanjili smo iznos budžetskih sredstava, tako da se izbaci sve ono što nije neophodno, a da država finansira sve one potrebe koje su neophodne svim građanima Srbije.
Da li se još neko javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Mene iznenađuje zašto Vlada ne prihvata ovaj amandman, iako ima iskustvo skoro jednogodišnje primene poreskih zakona, koji su proletos usvojeni. Povećanje poreske stope sa 10 na 17% u uslužnim delatnostima gotovo je uništilo uslužne delatnosti, pogotovu ovajsitni privatni sektor uslužnih delatnosti. Pošto ne mogu da podnesu toliki porez, već su mnogi odjavili radnje, ukinuli firme. Posledica je smanjivanjebroja poreskih obveznika. Danas ima mnogo manje poreskih obveznika po ovoj osnovi, brojčano, dakle u kvantitativnom smislu, kada je reč o subjektima, nego što ih je bilo pre nepunih godinu dana. Vi ste ove godine imali uspeha u naplati poreza i popunjavanju budžeta najviše zbog toga što ste svim silama naplaćivali tajporez, čak i kad nije bilo osnova za naplatu i kada niste imali gotovo šta da naplatite. Ali, sledeće godine nećete imati poreskih obveznika, pa vam ta odredba poreskog zakona jednostavno ništa neće značiti. Ako biste smanjili i vratili poresku stopu na 10%, što je bilo do proleća ove godine, vi biste omogućili, potpomogli biste sektor uslužnih delatnosti, da se bar malo oporavi. JednojpametnojVladi je cilj što niža poreska stopa, a što više poreskih obveznika, a ne obrnuto.Drugo, vi se ovde rukovodite principom koji postoji u Evropskoj uniji.Jedinstvena poreska stopa 20% primenjuje se skoro na sve, ali treba imati uslove da se primenjuje tako visoka poreska stopa i treba imati prethodne uslove da se sve stvari u sferi poreza na promet - dakle i trgovina, i usluge itd. - oporezuju bukvalno po istojstopi. Videli ste već kod ove inicijative, koja je od Vlade potekla, da se za neke robe na neke osnovne prehrambene namirnice, dve godine (na godinu ili na dve), obustavi naplata poreza. Tu ste došli u situaciju da nam je cena mesa skuplja nego u Nemačkoj. Na sličan način vi ćete sledeće godine morati da postupite. Naravno, Vlada će vam pre toga pasti,pa će to neko drugi da radi, da smanjuje poreske stope i da ukida određene poreze bar na izvestan brojgodina, da ne bismo ostali bukvalno bez svih poreskih obveznika.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmani? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 48, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 8, ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe SRS. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovajamandman. Amandman na član 3. obrazložiće narodni poslanik Nataša Jovanović.
Ovaj amandman na član 3. koji sam podnela ispred poslaničke grupe SRS govori u prilog onome što sam rekla juče, a to je da su ovakve izmene zakona o porezu na promet i o akcizama samo marketinški potez ministra Đelića, kome se očigledno spava, pošto lagano zeva. Ovajčlan 3. odnosno način na koji ministar želi neke proizvode da oslobodi stope poreza na promet, aspolutno ništa neće pomoći građanima Srbije i mi moramo sa ovog mesta unapred to da im kažemo, iako to oni znaju, iako znaju da mnogo teže žive pod DOS-ovskom vlašću i pod ovakvim eksperimentima, koje sprovodi ministar Đelić. U stvari, treba jasno da se kaže da su ovo zakoni koji se usklađuju sa diktatima koji dolaze spolja, pre svega od strane Evropske unije. I ta pohvala koja stižeod Evropske banke za razvoj, kao što je juče rekao ministar Đelić, nije u stvari nešto što će doneti dobrobit građanima, već će Vlada Republike Srbije, sa ministrom Đelićem, nastaviti da ionako osiromašeni džep građana i dalje pljačka. Kad ste predvideli već da kroz ovajmarketinški potez, navodno neke proizvode, koji neće uticati bitno na poboljšanje standarda stanovništva, oslobodite poreza na promet, prosto je neverovatno, gospodine ministre, ako ste vi tako brižni za građane Srbije, ako, kao što juče rekoste, pomno pratite standard stanovništva, kako vi uopšte možete tako nešto da izjavite pred poslanicima i pred celokupnom javnošću, kada znate da vaš navodni skok zarada nije dovoljan ni za polovinu potrošačke korpe danas u Srbiji. Kako se niste setilida, kao što to predlažu srpski radikali, pored ovoga štoste naveli, i to na ograničeni rok, samo na dve godine, ako bi to uopšte moglo bar malo da popravi tešku socijalnu i ekonomsku situaciju u kojojse nalaze građani, da oslobodite poreza na promet šećer, jestivo ulje i mast, i to isključivo domaće proizvodnje. Pa kada ste predvideli da bude sveže, odnosno smrznuto voće i povrće, sveže, odnosno smrznuto meso i ribu, i sveža jaja, zašto niste to ograničili na domaću proizvodnju, a juče ste rekli da treba u daljojperspektivi da budemo jedan od većih izvoznika i da Srbija bude centar za tržište koje će da objedinjuje 55 miliona stanovnika? Kako se niste setili, kada su vaša Vlada i opštinske vlasti podigle cene komunalnih usluga za godinu i nešto dana zapreko 300 i 400%, da u tu tačku stavite i električnu energiju, kada znate da stižu astronomski računi za struju, koja je povećana četiri puta. Kada građani dobiju, a prethodnih deset dana su dobijali obračune za oktobar i novembar mesec, bili su bukvalno u šoku kada su videli koliki porez moraju da plaćaju na tako visoku cenu utrošene električne energije. Kako se niste setili da, pored toga, oslobodite dečije pelene, dečiju konfekciju i galanteriju, dečiju hranu, udžbenike i školski pribor za osnovne i srednje škole, kao što smo vam predlagali u februaru mesecu, a vi nikakvu pouku niste izvukli, jer vama očigledno, ni celokupnoj Vladi uopšte nije jasno u kakvoj se situaciji nalaze naši građani i kako se teško živi. Pretpostavljam, kako ste krenuli i kako štitite vaše monopolske klanove i one koji su direktno iz Vlade Republike Srbije umešani u takve poslove, da ćete u neko dogledno vreme, ako gospodin Marković iz "Krmivoprodukta" nabavi opremu za proizvodnju jaja u prahu da i jaja u prahu oslobodite plaćanjaporeza na promet.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Tomić.
Ja bih da reklamiram povredu Poslovnika, s obzirom da je prekršen član 146, gde Narodna skupština odlučuje o podnetim amandmanima po redosledu članova Predloga zakona. Narodni poslanik iz poslaničke grupe SPS Marko Ćulibrk je podneo amandman na član 2. i uopšte mu nije pružena mogućnost da obrazloži svoj amandman. Mislim da je ovde direktno prekršen Poslovnik. Bez obzira na treću verziju, javio se za reč, jer dok vi gospodo čitate novine on treba svima pojedinačno da se javi kako bi mogao da dobije reč. Prema tome, pored toga što se beži od rasprave o amandmanima, mi smo izbegli raspravu i na odborima. Na Odboru za finansije uopšte nismo razgovarali o ovim amandmanima, iako je on matični odbor. Doduše, vi ste uveli poslovničku mogućnost da može i bez toga. Mislim da je uobičajena stvar da se sve to razmotri na nadležnim odborima, a oni su upravo formirani radi toga da bi narodni poslanici, odnosno odbori rekli šta misle. Mi ovde radimo bez mišljenja odbora o amandmanima, bez mišljenja Vlade o amandmanima, a sada nećemo da damo narodnim poslanicima pravo da obrazlažu svoje amandmane. Gospodo, zaključajte i mi idemo kući, ako se žurite.
Gospodine Tomiću, uopšte se ne žurim, ali možete da proverite u stenografskim beleškama. Pročitala sam da je narodni poslanik Marko Ćulibrk podneo amandman i pitala da li još neko želi reč. Niko se nije javljao. Možete da proverite. Mislila sam da ste odustali od diskusije. Niste dobro pratili. Žao mi je, to je vaša greška. Drugo, prema članu 160. stav 2, što se tiče odbora, "ako nadležni odbori ne podnesu izveštaje u utvrđenom roku, pretres predloga zakona može se obaviti u Narodnoj skupštini i bez izveštaja odbora", a pored toga Narodna skupština je donela odluku da se pretres obavlja bez izveštaja odbora. Reč ima predstavnik poslaničke grupe SRS Vojislav Šešelj, po amandmanu.
Ovo je, dame i gospodo, ključni amandman Srpske radikalne stranke. Nažalost, ovde nema ministra, a hteo sam da mu ponudim, ako prihvati ovaj amandman, (ministre, ministre, slušaj malo ministre, pusti Maršićanina, on je smenjen, slušaj malo ovamo) ako Vlada prihvati ovaj amandman možemo da glasamo i za zakon u celini. Zašto? Ovaj amandman popravlja zakon i dovodi ga u sklad sa opštim društvenim interesima. Gde su ti interesi? Društvo nema interesa da se na određeno vreme oslobodi poreza na promet robe koja je uvezena. Zašto? Uvezena roba već konkuriše našim proizvođačima, pošto su veliki svetski izvoznici svoje troškove proizvodnje odavno snizili u odnosu na naše. Gde se to najbolje pokazuje? Na primer, na ceni šećera. Uvek je svetska cena šećera bila najmanje dvostruko niža od naše domaće cene, nekada i višestruko. Svet uglavnom šećer proizvodi od šećerne trske, a kod nas je ta proizvodnja skuplja i zbog zastarele tehnologije. Vi se niste ni setili da šećer, ulje i mast unesete u ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o porezu na promet, ali štitite prava uvoznika hrane određeujući im isto oslobađanje poreza na promet kao domaćim proizvođačima. Tu nikakve logike nema. Koja je priroda ovog zakona? Ovaj zakon spada u red privremenih zakona, interventnih zakona, zakona koji važe za određeno vreme. Po svojoj prirodi ovo su vanredne mere zbog vanrednih okolnosti. Koje su to vanredne okolnosti koje su vas naterale na ovaj zakon? Prvo, opala je značajno kupovna moć stanovništva, a drugo ovakve poreske stope su dovele na prosjački štap domaće proizvođače hrane. Morali ste malo da im popustite te stege, ali zašto usput stege popuštate i uvoznicima hrane koji su konkurenti domaćim proizvođačima na određeno vreme;to nema nikakvog smisla, osim što štitite klanove koji se bave isključivo uvozom. Dalje, vi niste predvideli uopšte šećer, jestiva ulja i masti, ali niste predvideli ni dečije pelene, dečiju konfekciju i galanteriju, hranu, udžbenike i školski pribor. Niste predvideli ni sredstva za ličnu higijenu, ni medicinski materijal. Od domaćih proizvođača kod nas niko ne proizvodi aparate za brijanje. To vi koji se ne brijete verovatno zbog toga i ne znate. Zašto ovde niste uneli električnu energiju? Osnovna stavka koja opterećuje budžet svih porodica u Srbiji je električna energija. Zašto o tome niste vodili računa? To je najjednostavnije sprovesti. Bilo bi korisno da je samo skinut porez sa cene električne energije, pa da se oseti na domaćem budžetu prilično olakšanje. Nije vam palo na pamet. Tu ne može biti nekog naročitog prikrivanja i tu uvoznički klanovi ne mogu imati velike koristi po ovom osnovu, jer se oni formiraju po sasvim drugom osnovu, tako što će odlučivati da li će se struja uvesti od skupljeg ili jeftinijeg stranog prodavca. Mi smo imali slučaj u protekloj zimskoj sezoni da je kupovana skuplja bugarska struja umesto jeftinije rumunske zato što je neko od onih koji su taj posao obavljali u ime Vlade Srbije i Elektroprivrede imao lične koristi. Dalje, veoma je problematično što oslobađate poreza samo lekove koji su navedeni u listi lekova koji se propisuju i izdaju na teret sredstava za zdravstveno osiguranje. Zašto? Tu vi građanima ništa ne olakšavate. Vi olakšavate samo Fondu za zdravstveno osiguranje. (Predsednik: Vreme.) Nema nikakve logike da se ne oslobode svi lekovi tog poreza na određeno vreme, kao i komunalne usluge. Ministar bi trebalo da se izjasni po ovom pitanju. On tendenciozno ne želi ni da sluša. Treba, ako ne prihvata, da objasni zašto ove stavke ne prihvata. Prvo, zašto ne prihvata razlikovanje hrane domaće i strane proizvodnje i zašto ne prihvata ove druge robe da dođu u isti status kao i robe koje se oslobađaju.
Reč ima predstavnik poslaničke grupe DOS, gospodin Čedomir Jovanović.
Gospođo predsednice, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je jasno zbog čega je neprihvatljiva ponuda u tržišnoj ekonomiji za domaću i stranu proizvodnju. Zbog toga što se time krše međunarodne konvencije koje je naša država potpisala i koje je dužna da poštuje, a koje nije potpisao DOS. Zbog politike i zdravog razuma će naravno na tako nešto pristati. Konačno, od toga će koristi imati potrošači tih proizvoda. Slažem se da će proizvođači biti u poziciji u kojoj će morati da paze na kvalitet svog proizvoda i da se takmiče sa cenom tog proizvoda. To je tržišna utakmica i mi ne možemo pristati na takvu vrstu politike u tržišnom segmentu. Što se tiče oslobađanja poreza na promet po onim stavkama koje vi ovde predlažete, gospodine Šešelj, bili ste potpredsednik Republičke vlade koja je te proizvode opteretila sa porezom od 18%, 9+3+3+3, železnica, savezni i 3% beogradske takse. Ona nije ostala u kasi Beograda, već je išla direktno u Republički budžet vašom odlukom. Naravno da su okolnosti bile drugačije. Na sve ove proizvode koje ovde pominjetenaplaćivan je porez na promet samo u periodu prelazne Vlade od jednog meseca. Ti proizvodi su bili oslobođeni od poreza na promet zbog toga što je država obezbedila sredstva kojima je pokrivala onu vrstu troškova koja je do tog trenutka bila pokrivana prihodima ostvarenim naplatom poreza na promet. Dakle, jasno da se naravno u etapama može vršiti oslobađanje određenih proizvoda poreza na promet i to oslobađanje će biti vršeno u onoj meri u kojoj naša država bude u stanju da drugim prihodima nadoknadi tako potrebna sredstva. Mi moramo vraćati staru deviznu štednju, moramo isplatiti penzije Srbije, mi smo društvo u kome na jednog zaposlenog dolazi 1,2 penzionera. Imamo stotine hiljada izbeglica, imamo probleme sa milion i po nezaposlenih ljudi. Naša državna kasa je opterećena i ta sredstva se moraju pronaći u ovom trenutku, mi ih pronalazimo naplatom poreza na promet na odrđenu grupu proizvoda. Oslobođeni su u prvoj godini proizvodi koji su pomenuti izmenom Zakona o porezu na promet. Nadam se da ćemo u narednoj godini biti u prilici da izađemo u susret vašem amandmanu i da, pošto ostvarimo potrebna sredstva kroz neki drugi oblik naplate, ovako nešto podržimo. Mislim da je to jedino logično što u ovom trenutku možemo učiniti, uz konstataciju da je vaš amandman dobronameran. Nažalost, u ovim okolnostima nije realno primenljiv, jer mi ne možemo obezbediti potrebna sredstva nekom drugom ekonomskom politikom. Možemo liberalizovati segment tržišta u onoj meri u kojoj smo to učinili. Što se tiče naplate poreza na promet, želim da verujem da ćemo tokom rasprave o budžetu za 2003. godinurazgovarati o daljoj liberalizaciji ovakve vrste fiskalne politike. Hvala vam.
Zahvaljujem, replika, narodni poslanik Vojislav Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo, gospodin Jovanović bi trebalo prvo da se podrobnije informiše kako su stvari stajale ranije, dok je SRS bila u Vladi. Porez na struju je bio svega 9%. Imali smo najjeftiniju struju na svetu, pola centa za kilovat. Imali smo dovoljno struje uvek. Zatim, dok je SRS to kratko vreme bila u Vladi nismo uopšte imali porez na lekove. Porez na lekove vi ste prvi uveli. Nemojte onda da sabirate nešto što se sabrati ne može ili nešto što nije postojalo. Nula plus nula plus nula na kraju je nula ili, je na kraju 18, prema Čedomiru Jovanoviću. Hvala vam iz vaše poslaničke grupe, lepo mi pomažu gospodine Jovanoviću, i vama zahvaljujem kao šefu tako konstruktivne poslaničke grupe. Prema tome ovde postoje mogućnosti. Drugo, sada se uvozi struja, a koliko samčuo po 2,9 pfeniga za kilovat. Umesto da uvozite iz Ukrajine po 1,4; da,iz Ukrajine, struja u Ukrajini je najjeftinija. Zašto, to bi znali da objasne samo oni koji trenutno upravljaju elektroprivredom. Koji su to lični i klanovski interesi koji njih motivišu da kupuju skuplju od jeftinije struje. Treće, osnovno, gospodin Jovanović se po jednom osnovu poziva na međunarodne organizacije i njihove propise, obaveze koje proističu iz članstva, insistiranja Evropske unije, kada je reč o jedinstvenoj poreskoj stopi od 20%. To je dakle osnov da se poziva na njih. Međutim, sam ovaj zakon je odstupanje od onoga što spolja nameću, jer je trenutno neizdrživo. Ovaj zakon je privremene vrednosti i privremene primene. Pošto je privremeni zakon interventni zakon, privremen po primeni, po vremenu primene, onda može biti privremen po oslobađanju domaćih proizvođača, jer je njihov položaj veoma težak. Ne možete vi sada domaćeg proizvođača da ubijete, ili vi možete, zato što on trenutno nije u stanju da podnese konkurenciju stranih i jeftinijih roba. Na ovaj način podstičete uvoznike u situaciji kada je u našoj zemlji inače uvoz prevazišao sve moguće granice podnošljivosti, a kada izvoz iz meseca u mesec sve više opada. (Predsednik: Vreme.) Po realnoj vrednosti izvezenih roba, nama izvoz neprekidno opada.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne) Stavljam na glasanje. Za 45, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 10, ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Živanko Radovačev, Marko Ćulibrk i Joca Arsić. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane kolege poslanici, kao što je već predsedavajuća rekla, Živanko Radovančev, Ćulibrk Marko i ja smo podneli ovaj amandman na član 3. Predlažemo da se u članu 3. tačka 1) doda "i sve vrste sireva". U istom članu dodaju se tačka 4) "nastavna sredstva, školski pribor, udžbenici, knjige za lektiru"; tačka 5) "dečija obuća, odeća i oprema za novorođenčad"; i tačka 6) "dečija hrana". Ovde je bilo dosta reči o tome da je predloženim oslobađanjem, što se tiče hrane, predloženo oslobađanje poreza na promet usluga samo za sveže, odnosno smrznuto voće i povrće, sveže, odnosno smrtznuto meso i ribu i sveža jaja. Juče u načelnoj raspravi dosta toga je rečeno oko ovog predloženog rešenja. Takođe, dosta je bilo reči oko predloženog oslobađanja poreza na promet, što se tiče lekova, kao i komunalnih usluga. Da podsetim narodne poslanike, ovu skupštinu i javnost da se upravo za komunalne usluge do sada nije ni plaćao porez na promet, da je zaveden tzv. moratorijum na ove obaveze koje su imali građani prema porezu na promet. To praktično ne znači nekakvo naročito oslobađanje, ako se ima u vidu da se promet svežeg voća i povrća, ili smrznutog voća i povrća u većem delu, odvijao na pijacama. Samim tim sve to nije ni bilo predmet oporezivanja porezom na promet od 17 plus 3, odnosno sada 20%. Praktično, nema nekog oslobađanja ovim predloženim rešenjem ili su ona minimalna. Kad se tiče sireva, juče sam govorio da se samo 10% prometa i proizvodnje sira obavlja preko društvenih, državnih ili privatnih firmi i da je upravo taj deo predmet oporezivanja, u ovom slučaju od 20% porezom na promet, a da se 90% ove proizvodnje, koja nije mala, nalazi i obavlja na pijacama, mimo većeg dela kontrole i nadzora inspekcijskih službi, što su minimalna sredstva koja su potrebna za dopunu budžeta. Takođe, Predlogom ovog zakona nisu obuhvaćena nastavna sredstva, školski pribor, udžbenici i knjige za lektiru. Ove godine u martu mesecu predlagali smo da i ovo bude predmet oslobađanja, jer je to direktni atak na budžet. Ovo nisu sredstva koja nisu bila predmet, nego su sva predmet oporezivanja i sva utiču direktno na budžete porodica. Dete mora da kupi školski pribor, mora da kupi udžbenik, mora da se opremi za školu, mora da ima knjigu, mora da ima i lektiru. Ako hoćemo da vodimo računa i da govorimo o nekoj pomoći, to treba da bude predmet oslobađanja poreza na promet. Takođe, mislim da je sasvim logično da to budedečija obuća,odeća i oprema za novorođenčad. Ako nećete da prihvatite sve ovo, prihvatite makar opremu da novorođenčadne bude predmet oporezivanja stopom poreza na promet od 20%. Na kraju, mislim da je sasvim u redu i sasvim korektno prihvatiti da dečija hrana, ako već oslobađamo meso, ne bude predmet oporezivanja po stopi od 20%.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, predstavnik poslaničke grupe SPS.
Kao i prethodni amandman SRS i ovaj amandman se osvrnuo na ono što je velika stavka u budžetu svakog domaćinstva i predstavlja zaista značajan izdatak. To su: oprema i hrana za novorođenčad, pelene, dečija odeća i obuća i sve ono što predstavlja jedan značajan trošak, plus školski pribor itd. Kad na to dodamo rast komunalnih usluga u prošloj godini, kad dodamo povećane školarine na početku ove godine i kada sve to sastavimo zajedno, to su vrlo visoke stavke na budžet svakog prosečnog domaćinstva u Srbiji. Želja predlagača amandmana i ove poslaničke grupe je bila da malo pomognemo budžetu svakog porodičnog domaćinstva, da pomognemo građanima ovim rasterećenjem, zato što su plate u Srbiji jako niske. Juče sam rekao da ta takozvana bruto zarada, kada od nje odbijemo topli obrok, regres koji je nakada postojao i troškove putovanja, dođemo na iznos koji je oko 150 maraka, znači oko 4.500 dinara. To je prosečna plata u Srbiji. Možete vi to zvati 6.000 dinara ili 200 maraka, to nije to. Bez ovih dodataka, to je ovo. Prema tome, sa ovom bruto zaradom smo napravili zamenu teze o plati. Mislim da, kao i prethodni amandman, ovaj amandman govori o porodici, o domaćinstvu, o onome o čemu svi imamo upisano nekoliko rečenica u svojim programima političkih partija. Kada idemo u izbornu kampanju pokušavamo da dođemo do svakog domaćinstva, u želji da ti građani Srbije glasaju za nas, a očigledno je kad dođemo ovde u Skupštinu, mnogo toga se zaboravi. Mi nismo zaboravili na te činjenice i želja nam je da i vi shvatite da je najveći temelj ovog društva ipak porodica. Ova rasterećenja upravo treba da se tiču svakog prosečnog porodičnog domaćinstva. Kada ste juče sa ove govornice rekli da je industrijska proizvodnja nula, da je na niskim granama, da je pitanje kako će biti u narednojgodini, valjda je imalo smisla, kada usvajamo ove amandmane, da proširimo listu. Složio bih se čak i sa mnogo većim proširenjem negošto je ovo što je predloženo od strane naših narodnih poslanika ili što je predloženo u prethodnom amandmanu.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto Vlada DOS-a još uvek nije uspela da poreski sistem uskladi tako da ne menjamo više poreske stope i da o tome građani Srbije više ne razmišljaju, bilo bi dobro da se ne prepustite stihijskom glasanju protiv amandmana, a za predlog zakona, nego da po malo pomislite i na to kolika je vaša odgovornost zato što ste stihijski početkom ove godine, glasali za budžet za Zakon o porezu na promet i Zakon o akcizama, iako ste i tada bili upozoravani da ćemo doći u situaciju da građani Srbije neće moći osnovne proizvode da nabavljaju zato što ste uveli porez na te osnovne proizvode. Sada deo proizvoda i deo usluga oslobađate poreza, a onda se postavlja pitanje pravičnosti - da li ste baš uspeli da sve građane podjednako tretirate ovim novim poreskim sistemom, ako danas to izglasate. O čemu se ovde radi? Vlada u obrazloženju za član 3. kaže da ukida porez na sveže, odnosno smrznuto voće i povrće, sveže odnosno smrznuto meso i ribu i sveža jaja da bi izjednačila poreski tretman proizvođača prehrambenih proizvoda pravnih lica i preduzetnika sa poreskim tretmanom individualnih proizvođača, zato što oni svoje proizvode prodaju uglavnom na pijacama. Ali, evo amandmana koji vas pita - šta sa preduzetnicima i šta sa pravnim licima koji proizvode sir? Zašto Vlada nije dosledna, zašto ne primeni dosledno princip izjednačavanja poreskih obveznika? Zašto sir na dve tezge da ima različite cene ako je istog kvaliteta, samo zato što je jedan sa porezom a drugi nije? Hoće li to biti osnov za kriminal? Ubeđen sam da hoće, dame i gospodo narodni poslanici. Trebalo je da razdvojite tretman domaćih proizvođača od uvoznika, odnosno prehrambene proizvode domaćih proizvođača, da za ovu godinu ili dve, koliko ste to planirali, razdvojite poreskim stopama od uvoznika. Nemojte da nas ubeđujete da Srbija može, samo zato što je promenjena vlast, da odmah uđe u konkurenciju i u trku sa evropskim proizvođačima hrane. Omogućite našim prozvođačima da uđu u konkurenciju i u trku sa evropskim proizvođačima hrane ili bilo kojim proizvodom koji sada uleće preko naših granica. Omogućite vi našim proizvođačima takvu tržišnu utakmicu. Nemojte da držite kurs dinara već godinu dana i da na taj način uništavate našu privredu. Držite realni kurs dinara, da vidimo da li će onda strani proizvođači biti konkurentni. Da vidimo da li će onda naši proizvođači moći da izvoze svoju robu. Ovako naše blokirate kao u kavezu, strancima obezbeđujete najbolje lokacije za ogromne trgovinske kuće u kojima će prodavati svoju robu. Strancima obezbeđujete povoljniji tretman nego domaćim proizvođačima, zato što su proizvođači hrane u Evropi subvencionirani od strane države, a naša država i to malo što izdvoji za poljoprivredu, Veselinov i njegovi potroše ubijajući ptice po lovištima. Zbog toga, dame i gospodo narodni poslanici, morate zrelo, ozbiljno da razmišljate. Niste više nova vlast. Sada ste ljudi od čijih odluka zavise sudbine mnogih građana Srbije. Pogledajte malo diskusije u vreme usvajanja Zakona o porezu na promet i Zakona o akcizama, pogledajte šta su pojedini od vas tada govorili, pa mi recite zašto da sada skidamo porez, kada ste tada svi bili jednodušni da to uopšte neće ugroziti standard, da je to fenomenalno, da je to naše srce u Evropi, da će nam Evropa zbog toga pomoći.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman na član 3. Za 43, protiv 112, uzdržanih nema, nije glasao 21, od 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Janković. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ima reč podnosilac amandmana Vojislav Janković.
Gospođo predsedniče, uvaženo predsedništvo, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem vam da obratite pažnju na ovaj amandman. Naime, ovim amandmanom predložio sam da u grupu proizvoda na koje se ne plaća porez uvrstimo i ogrevno drvo jer za to postoje barem tri dobra razloga. Prvi razlog leži u činjenici da je tržišno neprihvatljivo da jedan proizvod u dužem vremenskom periodu bude različito oporezovan u zavisnosti od toga ko je proizvođač. Mi danas imamo situaciju da u Republici Srbiji postoji 50% privatnih šuma i da te šume nisu oporezovane porezom na promet, a drva iz državnih i društvenih šuma su oporezovana sa 20%, što sve društvene i državne proizvođače - ogrevnog drveta dovodi u apsolutno neravnopravan položaj. Sve ono što je rekao gospodin ministar kada je obrazlagao Predlog zakona vezano za voće, povrće, jaja i meso, važi i za ogrevno drvo. Drugi razlog je potreba da dovedemo naše građane u ravnopravni položaj. Naime, predloženo je oslobađanje za komunalne usluge, što znači oni građani koji se greju kroz komunalne usluge, znači oni koji su priključeni na gradske toplane za to grejanje ne plaćaju porez od 20%, a oni građani koji se greju na ogrevno drvo taj porez plaćaju. Na taj način smo privilegovali stanovnike velikih gradova, jer obično je daljinsko grejanje prisutno u velikim gradovima, a u malim gradovima i u selima, stanovništvo nema priliku da se priključi na gradske toplane i time, praktično, privilegujemo ovu grupu stanovništva. Treći razlog je potreba za štednjom električne energije. Očigledno je da mi ovog momenta ne proizvodimo dovoljne količine električne energije, tu su apeli za štednju struje. Nema boljeg načina da se struja štedi nego što je stimulisanje alternativnih načina grejanja. Upravo je ogrevno drvo proizvod koji mi imamo u dovoljnim količinama u našoj državi, postoji potreba da se na ovaj način pojeftini taj proizvod i da omogućimo građanstvu da se preorijentiše na grejanje ogrevnim drvetom. Prema tome, u krug obaveznih artikala koji značajnu utiču na socijalni položaj građanstva spada i ogrev i to je razlog zašto vam ja predlažem da ovaj amandman prihvatite. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč ministar finansija gospodin Božidar Đelić.
Heteo bih da u ime Vlade, koja me je ovlastila da to uradim na jučerašnjoj sednici u 14,00 časova, da kažem da uz konsultacije koje smo imali sa predlagačem, sa strukom, uistinu je situacija veoma slična sa onim što se dešava na pijacama. Vlada u ovom momentu nije u stanju da uvede red na ovo tržište. Imamo situaciju gde pola tržišta drže privatna lica koja se ne oporezuju, zato Vlada prihvata ovaj amandman i predlaže vam da glasate za njega.
Zahvaljujem. Ima reč predstavnik poslaničke grupe SRS gospodin Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, jutros smo neformalno u razgovoru sa predlagačem amandmana rekli da je amandman dobar i da je prihvatljiv sa stanovišta SRS. Ali, nemojte ovako sporadično, parcijalno, samo u zavisnosti od toga ko je amandman podneo, da amandman prihvatate ili odbijate. Samo pet minuta ranije govorio sam o veoma sličnom problemu, o proizvodnji sira. U neravnopravnom položaju su mlekare u odnosu na individualne poljoprivredne proizvođače. On mora da plaća porez na promet sira i zato je njegov proizvod skuplji, a individualni poljoprivredni proizvođač, odnosno svako ko tamo prodaje sir, mahom preprodavci, su tog poreza oslobođeni. I ako ima osnova, a ima osnova da se drvo za ogrev izjednači u tretmanu, onda u neravnopravni položaj dovodimo ljude koji se greju na ugalj, na gas. To je jako teško. Ministre, ne može ovako - izleće ovde kao da ga je izbacio ringišpil, nešto je prihvatio a nešto nije. Mora da postoji sistem. Hoćemo li ljude koji se greju da oslobodimo poreza na energente. Onda je to i drvo, i ugalj i gas. Hoćemo li da izjednačimo prozvođače. Onda to nije samo drvo. Onda su to mnogi proizvodi gde su privatni proizvođači, individualni proizvođači konkurencija preduzetnicima, odnosno pravnim licima. Nemojte da napravite grešku koja je poslednjih godina činjena: da oni koje možete da kontrolišete, plaćaju sve. A, da unapred prihvatite da postoji ogromna grupa onih koje ne možete da kontrolišete i onda ih oslobodite plaćanja da ne biste morali da priznate svoju slabost i grešku što ne možete da ih kontrolišete. Raspravlja se o sistemskim zakonima, iako ima samo četiri člana zakon je sistemski. Na njemu se prelamaju odnosi države i Vlade prema građanima Srbije. Potpuno su u neravnopravnom položaju građani Srbije. Šta će onaj u Vojvodini, odakle da nađe drva za ogrev? Pa gde gas? Pa, odmah ima porez.
Ima reč narodni poslanik Dragan Tomić, predstavnik poslaničke grupe SPS.
Moram da kažem da nemam ništa protiv što je usvojen amandman gde je pomenuto ogrevno drvo, ali, pored električne energije, postoje takođe i alternativni izvori koji nisu samo drvo. Mislim da ovde postoji apsolutno parcijalan pristup i mi se slažemo da i drva budu tretirana na ovaj način. Međutim, ovde je istaknut jedan drugi problem. Mislim da su i "Srbijašume" i svi drugi koji se bave proizvodnjom drva u teškom položaju, zato što je prisutna izuzetno visoka divlja seča šuma. Nije ona produkt nikakvog vremena, već je tradicionalno ukorenjena u našim prostorima, dešava se dugi niz godina i mislim da se sada najviše dešava, jer je cena električne energije oterala veliki broj građana da pređe na drva. Cena drveta, kao jednog od osnovnih artikala za grejanje je visoka. Pitam da li će "Srbijašume", kada su oslobođene poreza na promet u ovoj oblasti, izaći sa svojom ponudom, koja će bitiznačajno niža od sivog tržišta i onoga što se dešava na pijacama, da li će građani Srbije biti u prilici da po nižim cenama od onih koje su pijačne kupuju drva od proizvođača, kao što su "Srbijašume" i ostali. Naravno, kada govorim o tome, šta je sa onima koji se greju na gas. Preko 700.000 ljudi u Srbiji se greje na gas. Šta je sa njima. Predlažem da ovde Vlada napravi jedan vid parcijalnog pristupa. Da napravi jedan pravi prikaz i pošto se bavi analitikom u više oblasti, da i u ovoj oblasti sagleda kompletnu situaciju i da izanalizira stanje, da sagleda platežnu mogućnost građana u ovoj oblasti. Ako "Srbijašume" rade u ovoj situaciji ispravno, onda ćemo verovatno unarednom periodu imati jednu bolju situaciju. Znači, mi nismo protiv toga da se i ovo uradi, ali smo saglasni da se sagleda kompletna situacija i da se u svakoj od tih oblasti učini sve što je neophodno da bi građani imali isti tretman. Hvala.
Hvala. Pošto se niko ne javlja za reč, Vvvvlada je prihvatila amandman, ali nemamo izveštaj Odbora. Stavljam na glasanje amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Vojislav Janković. Za 130, protiv jedan, uzdržanih 24, nije glasalo 28, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Vojinović. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na promet podneo sam amandman na član 3. Citiram: "Bliže propise šta se u smislu ovog zakona smatra ortotičkim, protetičkim i medicinskim sredstvima - proizvodima koji se hirurški ugrađuju u organizam - donosi ministar nadležan za poslove zdravstva, po pribavljenom mišljenju ministra nadležnog za poslove finansija i ekonomije." Predložio sam da se menja i da poslednja rečenica glasi "donosi ministar nadležan za poslove zdravstva, po pribavljenom mišljenju lekarske i farmaceutske komore." Mogu da razumem, gospodine ministre, da ste vi nadležni da određujete da li će se neko sočivo ugrađivati.(On ne sluša, vidim da ne sluša.) Ranije sam izlazio i vi ste se izgleda svi složili sa mnom da je zdravstvo delatnost od posebnog društvenog interesa. Međutim, već tri meseca nemamo ministra zdravlja. Izgleda da nije tako. Ovakvim načinom odbijanja ovog amandmana, izgleda da zdravstvo može da bude regulisano i od strane ministra finansija. Predlažem da se ovaj amandman prihvati, jer ko bi drugi bio stručniji da iznese mišljenje o tome šta su to ortotička i protetička sredstva nego komora koja daje licencu za rad lekara, a ne ministar finansija.
Hvala. Reč ima gospodin ministar, Božidar Đelić.
Što se tiče ovog amandmana, ako pogledamo mišljenje Lekarske farmacetuske komore, naravno da svaki put kada treba da se napravi lista nečega što treba da bude oslobođeno, prva i glavna adresa je struka koja se time bavi. Ako pogledamo zbog čega bih predložio da ne prihvatite ovaj amandman, to nije zbog nipodaštavanja struke, ona zna kako treba da sudi međutim, iskustva pokazuju, dobijao sam brojne dopise od društava koja pribavljaju ortopedska pomagala za invalide gde ukazuju na brojne nepravilnosti. Imajući u vidu kakvo nam je društvo, sistem i možda manjkavost kontrole, kada se sve prepusti samo jednoj strani, odnosno struci, dolazi do mogućeg lobiranja. Stoga, ako pogledamo listu koja je danas prvi put sačinjena od 1995. godine i koja se posle širila, dolazimo do toga da u stvari pod firmom ortopedska pomagala prolaze i neke stvari koje su posve komercijalne, pa čak i neki luksuzni proizvodi. Znači, to nije odbijanje, pa ni manjak poverenja prema zdravstvu. Iskustvo je pokazalo. Isto je i u domenu kulture, što se tiče nekih pravilnika, gde je glavna ideja i pravilna ideja da struka napravi tu listu. Uvek je dobro imati unakrsni pogled na to, da i neko ko nije iz struke može da ima mogućnost, ne da promeni listu, nego da iznese mišljenje i ukaže na neke moguće čudne stvari koje se dešavaju. To je jednostavno druga mogućnost da u Vladi dođe do unakrsne kontrole ovoga što se dešava i verujte da moj predlog za odbijanje ovog amandmana nema veze sa tim da ne postoji poverenje, ali iskustvo pokazuje da četiri oka vide bolje nego dva.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, sve ovo moglo je drugačije - kao što se kaže u onom crtanom filmu: "Do ovoga ne bi došlo da je Pera ranije otišao u policiju" - da ste vi prihvatili amandman da lekove oslobodite poreza. Onda vam ne bi trebale kontrole, superkontrole, superrevizije, a posebno ne bi trebalo da ministarstva kontrolišu jedno drugo. Evo prvi put čujem da je u političkom životu jedne države potrebno da jedno ministarstvo vrši kontrolu nad drugim ministarstvom, tako da u Vladi dolazi do međusobne kontrole. Recite mi, za poslove Ministarstva unutrašnjih poslova, koje drugo ministarstvo je nadležno da vrši reviziju njegovih poslova, zatim i za mnoga druga ministarstva, koja su to ministarstva određena da vrše nad njim kontrolu. Šta to znači 1. januara 2002. godineod kada se primenjuje zakon? Mada, i to je nelogično i na to smo imali amandmane. Drugo, "zakon počinje da se primenjuje 2.januara 2002. godine", a mi nemamo ministra zdravlja. Vlada Republike Srbije nema ministra zdravlja. Ima ministra finansija. Hoće li biti preskakanja, pa se uopšte više neće ni pitati ministar zdravlja, jer ga nema. I onda će odjednom da se pojavi ministar nadležan za poslove finansija i ekonomije, pa će reći - koja su to ortotička i protetička sredstva koja treba osloboditi poreza na promet. A zašto se tako igrate, zašto ste napravili koaliciju u kojoj više niko nikome ne veruje? Vi sada ne znate iz koje će političke stranke biti ministar zdravlja, a znate da neće biti menjan ministar finansija, pa hajde za svaki slučaj da ustanovimo kontrolu nad ministrom zdravlja, jer se može desiti da ovi koji su do sada to radili ponovo dobiju to ministarstvo, i hajde da mi vršimo kontrolu nad Ministarstvom zdravlja, odnosno nad ministrom, koji je do sada uvek bio lekar. I sada će doći ekonomista da kaže - izvinite, gospodine ministre, po mom mišljenju, a zakon me je ovlastio da vam dam mišljenje, to sredstvo nije ortotičko i nije protetičko. Kako ti to, Đeliću, znaš - pa znam, pao sam sa neba i sada sve znam, a to što si ti lekar, to što si ti mašinski inženjer, to ti obriši, ti si iz DSS, ti si iz one Veljove, ti si iz ove, iz one, i na kraju ćemo doći do toga da će se vaš rad svesti samo na to - koji će ministar kog ministra da kontroliše. A mi ćemo ovde da sedimo i čekamokada će ministri da se dogovore, kada će da se slože, da dođu pred skupštinu da nam daju dan vremena da pročitamo zakon o budžetu i da se o tom zakonu izjasnimo. I još jedna stvar, obećanje - poslanicima radovanje. Neko nam je juče obećao da ćemo imati na klupama prihode budžeta za ovu godinu, za 2001, pa toga nema.
Ima reč gospodin Đelić [[pravo na repliku]]
Imamo dva primera sa liste: imate uloške koji se stavljaju u cipele i sočiva koja nisu nešto specijalno za dioptriju, nego da se menja boja očiju. O tome pričam. Ne pričamo naravno o tome da sada treba neki ekonomista da zna bolje od lekara šta je ortopedsko pomagalo, nego kolegijalno, kao što radimo i u mnogim drugim delovima, da vidimo šta se tu dešava. Ipak, mislim da nije loše, tako pokušavamo u Vladi danas da radimo, bez ikakvih političkih opredeljenja. Ko zna ko će biti ministar finansija sledećeg meseca, za šest meseci, godinu dana. Pokušavamo da ustanovimo sistem koji će pomoći da radimo kolegijalno i da, eventualno, kao Vlada, ne samo u momentu kada dođu neki zakoni pred vas, nego i u svakodnevnom životu, budemo što otporniji na lobiranje. To je jedini razlog. A što se tiče prihoda, u pravu ste. Dao sam nalog, a i dalje se radi, nadam se da ćemo do kraja današnjeg dana, do rasprave, znači posle pauze, da vam dostavimo izvršenje budžeta na prihodnojstrani.
Ima reč narodni poslanik Dragan Tomić.
Mišljenje poslaničke grupe SPS-a je takođe bez obzira što nema ministra zdravlja u Vladi Republike Srbije, da ovo upravo treba da pripadne onom delu koji se tiče poslova zdravstva i upravo ministru koji je nadležan za to, a po pribavljenom mišljenju lekarske i farmaceutske komore. I ovaj amandman ima zaista puno smisla iz više razloga. Ovde je rečeno da su lekarska i farmaceutska komora određeni lobi. U širem smislu može to da se tako i kaže, ali rekao bih, pre svega stručni lobi i stručni ljudi koji znaju šta treba raditi u ovoj oblasti. Moram još nešto da kažem - samo lekari u ovoj državi su na platama tamo gde jesu, za razliku od vozača u farmaceutskim kućama i zaposlenih u farmaceutskim kućama, gde su zaista plate ovih nižih zaposlenih, bar portira, svedene na nivo lekarske zarade. Prema tome, i u toj oblasti ništa se značajno nije promenilo, iako nemamo ni ministra, koji treba da vodi računa oko toga. U naše vreme mnogo se galamilo i na sam termin da postoji ministar, a sada to što ga nema, nikome nije ni važno i nije ni bitno, funkcioniše kako funkcioniše, a ne funkcioniše gotovo nikako. Znači, kada kažete da nema ministra, onda nam ne trebaju ni ministarstva, a ni ministri nadležni za ova pitanja. Kod vas sve može, ali ne mislim da ministar finansija bolje zna od ministra zdravlja, a opet ovaj, u saglasnosti lekarske i farmaceutske komore, koja su to ortotička i protetička sredstva, koja su neophodna i koja treba da budu oslobođena i gde treba da se napravi lista za oslobođenje kad je u pitanju ova oblast. Upravo je to njihov deo i resor. Ovaj amandman ima puno smisla i poslanička grupa SPS će ga podržati.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 74, protiv 91, uzdržana dva, nije glasalo 15, od ukupno 182.Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovajamandman. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovajamandman. Amandman će obrazložiti narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, odredbom člana 4. predviđeno je od strane predlagača da ovaj zakon stupa na snagu jedan dan nakon objavljivanja u "Službenom glasniku", a da će njegova primena otpočeti od 1. januara 2002. godine, mada je članom 120. Ustava Republike Srbije predviđeno da se zakoni po pravilu primenjuju osmog dana od dana objavljivanja. Razlozi na koje se poziva predlagač ne stoje, da će doći do špekulativnih radnji od strane onih koji se bave trgovinom i uslugom, iz prostog razloga što je predlagač ovde zaista pogrešio utoliko što je otvorio mogućnosti da se u vremenu od dana stupanja na snagu, do dana prijema, odnosno primene ovog zakona, otvaraju velike i brojne mogućnosti u trgovini, jer će prodavciimati mogućnosti da za tajperiod robu prodaju, a dnevni pazar tek da predaju nakon stupanja, odnosno primene ovog zakona. Kolike su tu mogućnosti za sedam dana, ako se ovajzakon danas usvoji, mislim da je šteta velika i da tu stoje špekulativne mogućnosti, da se odvijaju u ovom vremenskom periodu. Šta je trebalo uraditi - trebalo bi istoga dana kada zakon stupa na snagu, da njegova primena otpočne, jer se na tajnačin sprečavaju zaista zloupotrebe i špekulacije onih koji u trgovini to koriste. Dakle, ako je cilj predlagača bio da se ostvare neka sredstvai da se poboljša materijalni položaj građana, onda je trebalo sniziti cene svih proizvoda sigurno za 80%, za koliko je ove godine povećan budžet Republike Srbije. Naime, prošle godine, dame i gospodo narodni poslanici, budžet je bio 129 milijardi, a ove godine budžet Republike Srbije je 234 milijarde. Dakle, u pitanju je povećanje za oko 105 milijardi dinara. Stoga se treba pridržavati utoliko i da inspekcijske službe budu osposobljene i da budu spremneda od dana stupanja na snaguovog zakona izvrše popis roba u svim prodavnicama, a njihova primenada se kontroliše, dakle primena ovog zakona, od dananjegovog stupanja na snagu. Ponovo ističem da nema pravne logike da ovaj zakon, čiji je cilj bio da se smanje cene i da se navodno građanima olakša položaj, omogućava da im se sa druge strane dere koža. U pogledu donošenja zakona primene prava i ova pravna nelogičnost nije održiva i zato predlažem da se ovo uskladi.
Reč ima Tomislav Nikolić, predstavnik poslaničke grupe.
Nama predlagač zakona nije obrazložio član 4. Predloga zakona ili ga bar nije obrazložio tako da nam bude jasno zašto odstupa od pravila koja se primenjuju pri donošenju zakona. Neshvatljivo je, dame i gospodo narodni poslanici, da jedan zakon stupi na snagu danas, a da se primenjuje kroz 10 dana. Kakav je to zakon koji je stupio na snagu, a ne primenjuje se, odnosno ako zakon danas usvojimo, a očigledno je da ćete glasati za njega ako budete imali kvorum, on će stupiti na snagu sutra. Pokreće se ogromna mašinerija i u svim trgovinama moraju da se obave popisi onih roba koje su bile na jednoj poreskoj stopi, a sada će biti robe bez poreza. Šta će taj popis da znači kada se zakon primenjuje od 1. januara ili možda tvrdite da ne moraju do 1. januara da popisuju robu, ali zašto onda zakon nije stupio na snagu 1. januara? Kakav je to zakon koji stupa na snagu, a ne proizvodi nikakvo pravno dejstvo? Koji je osnov uopšte da se ovako razvrstava, da se odvaja dan stupanja na snagu od dana primene? Šta će se destiti u ovih 10 dana što je zakonom moguće, iako se zakon ne primenjuje? Ako neće proizvesti nikakvo dejstvo za ovih 10 dana, zašto ne stupa na snagu onog dana kada tvrdite da će moći da bude primenjen? Zakonodavni odbor je prihvatio Predlog zakona u načelu i nije se bavio ovim problemima, ali zato za amandmane Srpske radikalne stranke išao je tako duboko u meritum da je rekao da Zakonodavni odbor ne prihvata amandmane na članove 2, 3. i 4. Mnogo bi bolje bilo kada bi Zakonodavni odbor stao iza Predloga zakona, pa rekao da je Predlog zakona pravno moguć, ali tu se onda nameće pitanje kako je pravno moguć član 4, kako je pravno moguće da zakon stupi na snagu, a primenjuje se kroz 10 dana. Da li je stupio na snagu ako se ne primenjuje i kakvo će biti ponašanje poreskih obveznika, odnosno hoće li tu robu za ovih 10 dana prodavati sa porezom, što im nalaže dan primene zakona, ili će tu robu prodavati bez poreza, što im nalaže stupanje na snagu zakona kojim je ta roba oslobođena poreza.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić.
Moram da kažem da poslanička grupa Socijalističke partije neće podržati ovaj predlog zakona zato što, bez obzira što oslobađa svega nekoliko proizvoda i kada se oslobode od poreza na promet, cene tih proizvoda će biti i dalje izuzetno visoke i neće se značajno osetiti poboljšanje u kućnom budžetu građana. Kada se govori o segmentu oslobođenja trebalo je zaista sagledati ceo set oslobođenja koja se tiču porodičnog budžeta građana i koja će zaista u ovom momentu pomoći građanima Srbije. Ovakve kozmetičke promene ne omogućavaju građanima da bolje žive, iako su svi novinski stupci danas puni priče da će građanima Srbije biti bolje kada se usvoje izmene Zakona o porezu na promet. To nije tačno i ne stoji, jer mnogo toga i dalje ostaje kao opterećenje na drugim delovima i otežavanje za budžet građana. Naravno, ako je sledeća tačka dnevnog reda budžet kako ćete objasniti građanima, ako je budžet prošle godine bio 129 milijardi, a sada je za 103 milijarde uvećan, iz koje to vrste prihoda će biti napunjen kada industrija u Srbiji slabo radi i ne mislite valjda da su donacije jedina stvar čime treba da se bavimo u ovoj državi.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 44, protiv 118, uzdržan jedan, nije glasalo 18, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč?
Hteo bih samo da se zahvalim na diskusiji i da kažem u slučaju da vi za koju sekundu glasate za ove promene u Zakonu o porezu na promet, mi ćemo u 14,15 časova imati sastanak u Vladi Republike Srbije sa predstavnicima industrije hrane, klanica, kao i organizovanih trgovina, a sledeće nedelje sa svim relevantnim subjektima u domenu lekova, ortopedskih pomagala. Na dan 31. decembra će biti obavljen popis, tako da od 1. januara niže cene budu realnost za naše građane i ne samo to, time ćemo staviti do znanja da inspekcijske službe, pre svega; tržišna inspekcija je veoma pomno snimila situacija na tim tržištima, tako da se ne dešavaju neke čudne stvari u sledećih nekoliko dana, navodno povećanja cena i posle naravno smanjenje. I posle toga, naravno, dodatna kontrola u nedeljama i mesecima koji dolaze sa strane tržišne inspekcije, ali i sa saveznog nivoa što se tiče antimonopolske komisije. Nadam se da ćete glasati za to i to će već za koji sat krenuti.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na promet, u celini. Za 125, protiv 48, uzdržanih nema, nije glasalo 9, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na promet. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Dragan Todorović i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Primili ste izveštaje Odobra za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto Odbor za finansije nije dostavio izveštaj, a Vlada mišljenje o amandmanima podnetim na Predlog zakona, podsećam vas da, prema članu 136. stav 5. Poslovnika, Narodna skupština može odlučiti da se Predlog zakona razmatra i bez njih ili utvrditi novi rok u kome su dužni da to učine. Predlažem da Narodna skupština odluči da se Predlog zakona razmatra bez izveštaja Odbora za finansije i mišljenja Vlade. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 114 , protiv 40, uzdržanih nema, nije glasalo 21, ukupno prisutna 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da razmatra Predlog zakona bez izveštaja Odbora za finansije i mišljenja Vlade. Pošto je Narodna skuština, nakon što je zaključen zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmotren i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, prihvatila Predlog ovog zakona u nečelu, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostim. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe SRS. Amandman će obrazložiti poslanik Božidar Vučurović. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovaj amandman. Izvolite.
Ne mogu stalno da pevam, ovo je ozbiljna stvar. Drago mi je što ste nam konačno objasnili da rad u odborima ne znači ništa i da odbori ne treba da postoje. Rekoh, možemo da raspravljamo o zakonu, i u načelu i u pojedinostima, bez izveštaja odbora i bez izveštaja Vlade. To znači da nam ne trebaju odbori, a ne treba nam, bogami, ni Vlada. Amandman na član 1. sam dao u ime poslaničke grupe SRS, sa namerom da se otkloni disproporcija u onim segemntima efekata oslobađanja zakonom o porezu na promet i finansijskih efekata, koji će se dobiti usvajanjem izmena Zakona o akcizama. Ministar nam nije rekao koliki su finansijski efekti oporezivanja u prošloj godini, onih stavki koje smo sada oslobodili poreza na promet. Ja ću da mu kažem; finansijski efekti naplate poreza, za one stavke koje smo sada oslobodili poreza na promet, u prošloj godini su se kretale negde oko 500 miliona dinara. Zakonom o akcizama će se za negde 10-ak milijardi dinara povećati ukupna primanja budžeta. Da bi se pokrilo ono što smo oslobodili poreza na promet, dovoljno je, hajde da kažemo, ne 500 miliona, nego dve milijarde. Ovih osam milijardi će otići na popravku puteva. Naravno, zna se ko tu popravku radi; naravno, ko i konstrukciju puteva radi. Akciza na derivate nafte je ionako velika. Nisu svi derivati nafte obuhvaćeni akcizom. Tu su mogućnosti šverca, manipulacija i svega ostalog. Skoro smo pričitali u novinama naslov: "Razređivač se zove, a na naftu liči". Naravno, razređivač za bitumen je dizel gorivo, i po sastavu i po svemu ostalom. Samo se zove razređivač za bitumen i samo se na njega ne plaća akciza. Nije razređivač za bitumen jedini srednji derivat na koji se ne plaća akciza. Svaka rafinerija napravi jedan proizvod koji je u stvari dizel gorivo i onda ga krsti. "Novosol" od 1 do 10, "veld" od 1 do 30, korabno gorivo od 1 do 50 itd. Na to se ne plaća akciza. Ako bi se akciza plaćala na te srednje derivate, himna mi svira izvinite, postigli bi se isti efekti kao kada bi se podigla akciza na benzin. Sada vi nama tvrdite da je bezin luksuz. Vi nama tvrdite da oni koji voze zastavina vozila pretežno, stara 10, 15 i 20 godina, da oni treba da plate porez na luksuz, u stvari akcizu na luksuz. Oni koji voze džipove, koji voze turbo dizel mašine, oni su siromašni i njih ćemo osloboditi akcize. Smatram da je neophodno da se ovaj amandman prihvati, jer će finansijski efekti, tvrdim vam, biti potpuno isti.
Hvala. Reč ima ministar za finansije, gospodin Božidar Đelić.
Prvo, i to smo konstatovali u momentu diskusije novog zakona o akcizama u martu ove godine, gospodin Vučurović veoma dobro zna ovu materiju. Siguran sam da je kao građanin naše zemlje, a mislim da je u toj struci već nekoliko godina, veoma zadovoljan efektima Uredbe Vlade Republike Srbije, koja je u mnogo čemu prebacila novac iz privatnih džepova u budžet Republike Srbije. Time smo uspeli da uvedemo red na to tržište i uspeli smo da isplatimo mnogo toga iz budžeta, a što je pre išlo u neke privatne džepove. Siguran sam da je on veoma zadovoljan tim ishodom. Što se tiče finansijskih efekata, vi ih imate u Predlogu zakona o budžetu. Kao što sam rekao, tu ne krijem ništa. Efekti fiskalni predloženih mera ove godine su neutralni. Međutim, ono što imamo, a to je da naši građani koji puše cigarete, i to pre svega oni iz kategorije A, tj. one skuplje, uvozne, platiće veću akcizu. I oni koji imaju putnička vozila će platiti i već plaćaju sada benzin nešto skuplje nego što su pre plaćali. To nas dovodi samo do cene benzina koja postoji u Crnoj Gori. U međuvremenu, plate i penzije u Srbiji su veoma bliže onome što se dešava u Crnoj Gori. Što se tiče "novosola", tu ste, gospodine Vučuroviću, u pravu. Postojao je jedan šverc i jedna zloupotreba, gde je kroz mešanje dolazilo do dizela. Međutim, Ministarstvo energetike je pre tri mesecakrenulo u jednu akciju. Preseklo je u velikoj meri to što se dešavalo u tom domenu. Nije moguće u ovom momentu uvesti akcizu na "novosol", jer on je jedan veoma važan uvozni materijal za tri ključne industruje u našoj zemlji, a to je koža, boja i lakovi. U tom momentu bi imali jednu nepravičnost: u te branše bi ušlo nešto što bi bilo opterećeno akcizom, a oni ne proizvode akcizne proizvode, pa to ne bi bilo u redu. Ako pogledamo i strukturu akcize koja je uvedena ove godine, i te kako smo slušali mnoge, pa i vas u momentu pretresa. Tako da neke stvari, kao petrolej za osvetljenje, a to je pre bilo zloupotrebljeno, sada ima akcizu od 3,8 dinara i time smo izbegli privlačnost tog proizvoda za mešanje. Znači, u pravu ste, ali u ovom momentu uvoditi akcizu na "Novosol", ne bi bila prava stvar. Zloupotrebe su bile, nema ih više, krenulo se protiv toga, a bilo bi nepravično za tri veoma važne branše koje nisu baš u najboljem stanju u našoj zemlji u ovom momentu. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu?
Dame i gospodo narodni poslanici, ministar nam je u završnoj reči, povodom Predloga zakona o izmenama Zakona o porezu na promet, rekao da su evidentne pojave na tržištu da mnogi proizvođači onih proizvoda koji će sada biti bez poreza naglo podižu cene tim proizvodima da bi, uz smanjenje poreza od 20%, odnosno brisanje poreza, maloprodajna cena tog proizvoda ostala ista kao što je sada. Odnosno, da preliju nekadašnji porez u svoje džepove. Šta ćemo da kažemo za Vladu Republike Srbije koja je ove akcize već predvidela i ugradila u povećanje cene benzina. Zar to nije isto? Zar nije to isto trgovački mentalitet i duh? Optužujete pojedince da će to raditi. To je uradila Vlada cenom motornog benzina. Sada nas ubeđujete da ovo povećanje akciza neće uopšte povećati cenu u maloprodaji i da će ovo povećanje akcize biti uklopljeno u cene koje važe, a to su cene koje važe od pre četiri - pet dana, ministre. Podigli ste cenu benzina da biste nas ovde u raspravi u Skupštini ubeđivali kako neće biti podizane cene benzina. Pa, znam da neće biti bar 5, 10, 15 dana. Da ima malo pameti, trebalo bi da vas zapitamo zašto je već 1,50 - 1,60 litar benzina u Srbiji? Otkud to? Što, kada treba ovde da nas upozorite na nešto, parametar vam je Austrija, kad treba nešto drugo, parametar Crna Gora, kad treba nešto treće, Makedonija? Ne može čovek više da vas pohvata sa kim se upoređujete. Ko je sad parametar za Republiku Srbiju, da znamo jednom konačno zasvagda? Hoćemo li da se upoređujemo sa Republikom Srpkom, hoćemo li sa Amerikom? Dajte da znamo sa kim se upoređujemo, a ne - ako su cene, sa ovom državom, ako je proizvodnja, sa onom. Bog više ne može da shvati o čemu se ovde radi. Pričali vi šta god hoćete, ali dostignuta akciza na benzin se sada povećava za 46%,a zakonska akciza se povećava za 80%, ona koja je u nominalnom iznosu bila navedena u Zakonu kao 10 dinara. To je sve istina. Nemojte da nas ubeđujete da je šverc naftnih derivata sprečen tako što uvozimo isključivo preko hrvatskog naftovoda i njemu dajemo još 20%. Mi, građani Srbije, dajemo Hrvatskoj, pomažemo njenu izgradnju, kako vi to nazvaste ovde -"ciljeve razvojne politike Hrvatske" pomažemo mi, samo zato što ste nas nekom neustavnom uredbom osudili da trošimo derivate koji nam stižu preko hrvatskog naftovoda. (Božidar Đelić: Nisu derivati.) Dobro, sirove nafte. Nije bio šverc uvoz sirove nafte našim brodovima. Nije tačno, ministre. Nije bio šverc uvoz sirove nafte našim železničkim kompozicijama, nije bio šverc uvoz sirove nafte ni pojedinačno automobilskim cisternama, za jednu država koja to hoće da kontroliše. To je cisterna dugačka 12 metara. Nađite mi tu cisternu koja može da prođe granični prelaz da je ne vidi država, da jedan državni organ ne zabeleži da je prošla, da niko ne priđe da mu potraži vozačku dozvolu, a ne papire, a ne krajnju destinaciju, rafineriju u kojoj će sirova nafta biti prerađivana. Sve te priče o građanima koji imaju mnogo para pa voze putnički automobil na motorni benzin i drugimgrađanima koji su sirotinja i voze putnički automobil koji pokreće dizel, padaju u vodu, gospodine ministre. To je priča za malu decu, jer 60-70% automobila u Srbiji je proizvodnja Fabrike automobila u Kragujevcu. Prosečna starost tih automobila je preko 12 godina i svi su na benzin. Zar nas to sada upućujete da krenemo svi u kupovinu uvoznih automobila koje pokreće dizel gorivo, a imaćemo jeftiniju vožnju zato što, tobož, nije luksuz dizel gorivo. Nađite vi modus za besne automobile, neka plaćaju besnu cenu, bez obzira na to koje je pogonsko gorivo. Spreman sam da prihvatim da onaj ko može da vozi džip od 2.500 kubika, pa iako je na dizel, da treba da plati mnogo veću cenu gorivu, nego onaj ko vozi jugo star 12 godina; ako na taj način hoćete socijalnu pravdu, mada u svetu takav slučaj nisam primetio, da se i na taj način socijalna pravda sprovodi. (Predsedavajuća: Vreme.) Ali, pričama za malu decu, koje nam ovde iznosite, ne postižete ništa. Zato, ne optužujte druge da će podići cene da se ne bi osetio efekat smanjenja poreza na promet; država je to uradila pre samo nekoliko dana.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman na član 1. Za 35, protiv 98, uzdržanih nema, nije glasalo 27, ukupno 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. stav 1. amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić i Dragan Todorović. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, znam da je malo vreme nezgodno, približava se ručak, pa ima malo više nervoze, a i sve nas je manje u sali, no to ne smeta da vašu pažnju nakratko vežem za ovoj predloženi amandman, kako je to predsedavajuća rekla, koji smo predložili Jović Nebojša, Todorović Dragan i ja. Radi se o sledećoj stvari - u članu 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama ("Službeni glasnik RS", broj 22/01) u članu 9. stav 1. u tački 1) iznos: "10,00 din/lit" zamenjuje se iznosom: "18,00 din/lit", a u tački 2) iznos "7,00 din/lit" zamenjuje se iznosom "10,00 din/lit". Ili, prevedeno na srpski jezik - akciza na ove naftne derivate, odnosno proizvode od nafte povećava se sa 10 na 18, odnosno sa 7 na 10 dinara, uz obrazloženje da je neophodno potrebno zbog povećanja budžeta ubrati veća sredstva od akciza i da će to da se uradi na način predložen ovim zakonskim rešenjem. Mi smatramo da je ovo predloženo povećanje veliko, da nije adekvatno, da će to platiti građani.Da li se radi o direktnom plaćanju ili indirektnom, kroz povećanje cena, da li se radi o uslugama ili proizvodima, svejedno, platiće to krajnji potrošač, odnosno građanin. Obrazloženje da ovo neće zadirati u promenu cene nije potpuno tačno. Da je ono izvršeno i usklađeno sa rastom troškova na malo od 38%, koliko su iznosili ako se uporedi 2001. godina u odnosu na 2000. godinu, a po izveštaju Zavoda za statistiku broj 67/01, u zadnjem tom objavljenom podatku u "Službenom glasniku RS", ono iznosi tačno 38,5%. Mi smo predložili da se ova akciza koriguje upravo za taj iznos. Znači, da se u članu 9. stav 1. u tački 1) iznos "od 10,00 din/lit" zameni iznosom "13,85 din/lit", a u tački 2) iznos "od 7,00 din/lit" zameni iznosom "od 9,60 din/lit", što će ispratiti postojeći porast troškova, odnosno cena na malo i neće bitno uticati na postojeću cenu. Ima i druga mogućnost, a to je da se iz postojećih rezervi, pošto ministartvrdi da neće doći do povećanja, uzme porez na razlike u ceni koje se ostvaruju kod proizvođača i da to ne šteti, odnosno ne utiče na krajnje korisnike, odnosno potrošače. Obrazloženje da će se od ovih sredstava finansirati obrazovanje i putna mreža, kao i od sredstava od cigareta, mislim da nije primereno jer iznosi koji su predviđeni za finansiranje dela zdravstva i dela obrazovanja, što se tiče određenih intervencija u popravljanju materijalnog položaja ova dva bitna segmenta društva, mislim da su mnogo manji od iznosa za osnivanje raznoraznih agencija, za plaćanje raznoraznih putnih troškova predviđenih novim budžetom. Ministar, naravno, ne sluša, Vlada ne sluša. Vlada neće da se javi ni po predlogu, ni po amandmanima, iako se kaže da je juče u 14,00 sati imala sednicu, nismo dobili ni jedan papir od Vlade. Nije uvažila ovu skupštinu ni malo. Pa, da li je vama dobro ili nije ne znam, ali nama sa vama sigurno dobro biti neće. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić, u svojstvu predstavnika poslaničke grupe SRS.
Da li je vama stalo da Skupština radi ili da vreme protiče u neradu? Ne pominjem kvorum, iako ga u sali nema i to malo što vas ima galami kao da vas ima dve stotina. Imajte malo strpljenja, vama je stalo da zakon bude donet što pre. Nama je stalo da ukažemo na ono što ne valja u zakonu jer smo na to isto ukazivali i u martu mesecu i bili smo potpuno u pravu. Dakle, mislim da sam stav SRS povodom akciza predviđenih članom 1. ovog predloga zakona detaljno obrazložio. Ostaje jedno pitanje koje bi građani Srbije trebali da postave Vladi, pogotovu ministru za finansije i ekonomiju. Pitanje je prosto, odgovor na njega takođe. Ako ga ministar ima, naravno, i ukoliko hoće da ga da. U godini u kojoj je inflacija bila od 30 do 35%, u toj godini za devet meseci akcize smo duplirali. Postavlja se pitanje, zašto smo sve izdatke koje imaju građani, od cene vode do cene struje, povećali u proseku duplo, a struju troduplo i četvoroduplo za crvenu tarifu. Zašto, kada je inflacija bila između 30 i 35% i zašto kada se to uopšte nije odrazilo na standard stanovništva? Odnosno, da pitamo čuvara državnog blaga Republike Srbije gde je potrošio taj novac, gde je otišao ogromni novac koji su građani Srbije izdvojili za budžet Republike Srbije, u godini u kojoj je inflacija bila 30%, u kojoj su sva naša izdvajanja za državne namete duplirana. Mi smo pokušali amandmanom na član 1. da vratimo akcize na nivo koji nije bio prihvatljiv u martu ove godine kada ga je Vlada predložila. Ove akcize, koje mi tražimo, su one za koje ste vi rekli da će ove godine važiti. Vi samo posle devet meseciposle toga povećavate ih u nominalnom iznosu za 46%. Ali, za preko 80% u procentima koji su po zakonu bili predviđeni. Pa, dugujute nam objašnjenje, zato što smo vam poverili ogroman novac koji nam oduzimate zakonom, mimo naše volje. Odlukom skupštinske većine, koja će i sada biti veoma sumnjiva, jer ako od 250 poslanika u sali nema ni 126, a Vladu podržava 176 poslanika, građani imaju pravo da pitaju sa kojom to većinom nama uvodite namete. Imate li pravo da tuđim karticama uvodite namete građanima Republike Srbije? Rigorozno ćemo kontrolisati kvorum kada bude glasanje u celini o ovom zakonu i o zakonu o budžetu. Tvrdim vam, SRS će od sada podnositi krivične prijave protiv onih poslanika čija je kartica u ovoj skupštini zloupotrebljena. Ne mogu da kontrolišem ko je njegovu karticu ubacio u jedinicu, ali znam čija je kartica ubačena u poslaničku jedinicu kada on nije tu. Pa, neka taj kaže ko mu je ukrao karticu i njome se koristi u Narodnoj skupštini.
Ima reč narodni poslanik Čedomir Jovanović, predstavnik poslaničke grupe DOS.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, nas je sasvim dovoljno za ovakvu vrstu rasprave i mislim da je jasno da pozivanje na kvorum i izbegavanje postavljanja tog pitanja nije ništa drugo do obična politička demagogija. Što se tiče izmena i dopuna Zakona o akcizama, vrlo rado ćemo podržati izmene i dopune kojima će se dodatno opteretiti ta vrsta proizvoda, a istovremeno ostvariti sredstva kako se ne bi u državnoj kasi pojavio minus, s obzirom na onu liberalizaciju koja je bila prisutna kroz imene i dopune Zakona o porezu na promet. Jasno je da mi imamo jednu kasu i da bi distanciranjem od ovakve vrste aktivnosti mi, zapravo, proizveli minus, ne u parlamentu i ne u "Službenom glasniku" koji će ovaj zakon objaviti, već zapravo u državnoj kasi u kojoj moramo izdvojiti sredstva za penzije, za dečije dodatke, za restrukturiranje privrede, restrukturiranje sredstava za energetiku. Tačno je da je struja poskupela, ali takođe je tačno da ovoga puta imamo struju, da je EPS proizveo 150 miliona kilovat časova, da je oborio sve rekorde u proizvodnji i da, istovremeno, uprkos svim izazovima Srbija ima uredno snabdevanje električnom energijom. Tačno je da je inflacija ispod 40%, ali ne zbog toga što je neko u ovom društvu štampao novac, već zbog toga što se otklanjaju dispariteti u cenama. Svako ko u ovoj zemlji radi mora realno da naplati svoj proizvod i mislim da će poslanička grupa DOS-a sasvim sigurno podržati takvu vrstu politike. Uveren sam da će je podržati i druge stranke, mimo poslaničke grupe DOS-a. Što se tiče svih budućih amandmana na Predlog zakona o izmenamaZakona o akcizama, mislim da je jasno da mi nećemo odustati od te vrste politike; da se dodatno oporezuje, recimo, paklica cigareta; barem u onoj situaciji dok ta paklica ne bude fiskalno opterećena koliko je opterećena i u drugim društvima: 57% je standard i taj standard će biti postignut u narednih godinu dana.
Ima reč narodni poslanik Dragan Tomić, predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, želja poslanika SPS-a je bila da se uvede realno opterećenje kada je u pitanju povećanje akcize na motorno ulje i dizel gorivo, iz prostog razloga što se mi nalazimo u takvoj ekonomskoj situaciji da nerealna opterećenja ne mogu a da ne dovedu do povećanja cena. Mi smo ovih dana imali jedno povećanje cena derivata nafte od 5 dinara. Sada imamo uvećanje akciza u iznosu od 8 dinara po litru. Prosto je neverovanto kako će proizvođači, odnosno prodavci pronaći svoju računicu, iako znamo da je ranijom odlukom Vlade ostavljeno prodavcima tri dinara po litri kao njihova marža. Ako sada imamo povećanje cene od 5 dinara i povećanje akcize od 8 dinara, će doći do toga da im se i ona marža koja je ranije postojala definitivno izbriše. Znači, po meni, može se na neki veštačkinačin, za jedno kraće vreme, držati situacija bez uvećanja cena, a mislim da ćemo u naredna dva meseca apsolutno imati uvećanje cena nafte i naftinih derivata. Da ne bude da je Socijalistička partija protiv svega. Nije tačno. Mi se zalažemo za uvođenje dinara koji će biti uložen u puteve, samo realnog dinara, dinara koji mogu da plate građani. Jer, ovo se i dalje preliva na potrošače, na građanina koji navodno ima platu od 200 maraka. E, pa nema platu od 200 maraka i ne može da plati ovu novu cenu. Jer, on plaća evropsku cenu, a vozi srpski auto, vozi auto star devet ili deset godina. Prema tome, moramo voditi računa da li građani to mogu da plate. Ponovo kažem, ni ovu cenu ne mogu da plate, a da li će onu drugu, to je zaista relativno pitanje. Prema tome, amandman ima puno smisla, on govori i o uvećanju rasta cena na malo prema poslednjem zvanično objavljenom podatku. To je 38,5% i mi predlažemo da cena po litru benzina bude 13,85 dinara, a za naftu i naftne derivate 9,60.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 41, protiv 96, uzdržanih nema, nije glasalo 22, od ukupno 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Amandman će obrazložiti narodni poslanik Tomislav Nikolić. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovaj amandman.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam znao da ću biti predstavnik poslaničke grupe. Ovo je mogao još neko od poslanika Srpske radikalne stranke da obrazloži. Motivi zbog kojih smo predložili ovaj amandman su isti kao i oni kojima smo se rukovodili kada smo pisali amandman na član 1. Ovde se samo radi o cigaretama, o jednoj bolnoj, rekao bih čak i rak-rani Vlade Republike Srbije, koja je u prometu tih proizvoda zatekla haos i učinila sve što je bilo u njenoj moći da haos ostane. Ako smo imali duvansku mafiju do dolaska DOS-a na vlast i ogroman šverc cigareta kao akcizne robe, tu pojavu Vlada Republike Srbije nije suzbila, na istom je nivou i sada, pošto su podaci o tome kako je bilo i kako je sada potpuno nedostupni javnosti. Imamo neke izveštaje Savezne urpave carina, koja se drzne da kaže - smanjili smo šverc cigareta na samo 17%, a niko da ih pita, pa čak i da je to tačno, kuda ulazi tih 17%, zašto Savezna uprava carina i svi naši inspekcijski organi dozvoljavaju da budžet bude umanjen za 17%, odnosno da građani po osnovu potrošnje drugih proizvoda i usluga budu opterećeni nekim novcem više, samo zato što država neće da naplaćuje svoje prihode. Vi ste izmislili kategoriju Kosovo i Metohija, kao eksteritorijalnost od Republike Srbije, kao teritoriju na kojoj se nijedan naš zakon ne primenjuje. Nije inostranstvo, nego služi kao inostranstvo da mogu papiri da odlaze tamo i da se vraćaju u Srbiju, a da robauopšte ne ide na Kosovo i Metohiju. Bilo bi zaista jako ludo i glupo da organizujete da šleperi idu na Kosovo i Metohiju i da se sa Kosova i Metohije vraćaju, kad se oni ionako zadržavaju u Srbiji. O čemu se radi u članu 2. Predloga zakona? Povećavate akcize na duvan, koje su uvedene u martu ove godine i tada povećane za 50%. Sada ih drastično povećavate i pravdate time da još uvek opterećenja nisu po paklici cigareta 57% od vrednosti cigareta. To znači, za većinu građana Srbije, za mene i za moju porodicu ne, ali za većinu građana Srbije to znači - očekujte novo poskupljenje cigareta. To znači - očekujte sve veći šverc cigareta. Malo je neprijatno o tome govoriti. Svetske države se izdržavaju uglavnom od ovakvih proizvoda, od naftnih derivata, alkohola, cigareta. Međutim, na ovaj način opterećujete ljude koji su već zavisni od jednog velikog zla. Cigareta je veliko zlo.Vlada Republike Srbije zna da se nijedan pušač neće odreći cigareta, ali će zato možda u kući biti manje mleka. Jer, pušač više neće plaćati kutiju cigareta 35 dinara, već 45 dinara. Dobacujte vi meni iz DOS-a koliko god hoćete, tako ste dobacivali marta meseca ove godine, pa se dokazalo da smo bili potpuno u pravu. Nemojte to što smo politički suparnici da vas vodi da nas mrzite zato što izlazimo za govornicu. Voleo bih da vi izađete za govornicu, da sve ovo odbranite što radite i da mi kažete na konkretnom primeru da oi je to donelo bolje Srbiji ili nije, da mi kažete zašto se tako otimate za fabrike cigareta koje ćete sada graditi, gde god je naumio neki lokalni beg ili vođa. Fabrike koje već postoje u zemlji hoćete da zatvorimo. Fabrika cigareta u Zrenjaninu uopšte ne radi. Niko je ne pominje. Gde su ovi novi duvanski bosovi koji se sada verovatno reklamiraju na televiziji, radiju i novinama (o tome ću posebno govoriti). Zašto ne koriste postojeće kapaciteta u zemlji? Zašto da gradimo nešto novo. (Predsednik: Vreme.) Pošto je već, kako kažete, "vreme", da obrazložim. Mi vam samo nudimo amandmanom da akcize ostanu na nivou na kojem su sada, da ih ne povećavate dodatno, a usput vas, kao jednu transparetnu vlast, da opomenem da vam se mnogo reklamiraju na televiziji, pred očima naše dece, u udarnim terminima, i alkohol i cigarete. Nikoga ne možete da ubedite da reklama za "Džoni voker", za Džonija šetača, nije reklama za viski, ne postoji nijedan drugi proizvod na svetu koji se zove "Džoni voker", ne postoji nijedan drugi koji se zove "tičers" osim alkohola. Nemojte one nove cigarete, koje su se pojavile, kada ste se pomirili sa onom malom poslaničkom grupom, nemojte da ih predstavljate kao časopis i kao knjigu, oni su, dame i gospodo, cigarete. Zabranjeno je njihovo reklamiranje. Izazivaju rak pluća minimum, ako ne utiču i na druge organe. Zaboravite malo na profit i okrenite se malo narodu.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu. Izvolite, gospodin Čedomir Jovanović.
Poštovani poslanici, dame i gospodo, akcizama na cigarete dobijamo milijardu dinara, od kojih će 700 miliona biti prosleđeno Fondu za zdravstvo, a 300 miliona Fondu za infrastrukturu škola. Dakle, to su sredstva koja će biti dobijena povećanjem akciza i mislim da je to povećanje opravdano. Naravno, uvek ćemo podržavati onu logiku u kojoj neće stajati znak jednakosti između hrane i cigareta, s tim što ostavljamo svakome da proceni da li mu je značajnije mleko za porodicu ili duvan za njega lično [[Tomislav Nikolić traži repliku.]]
Niste spomenuti uopšte, a niste ni pogrešno interpretirani. Nije ništa uvredljivo. Nema osnova za repliku. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 42, protiv 99, uzdržanih nema, nije glasalo 23, ukupno 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. stav 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić i Dragan Todorović. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovajamandman. Ima reč gospodin Joca Arsić.
Kao što je već rečeno, ponovo smo nas trojica poslanika podneli amandman na član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Naš amandman se razlikuje od amandmana prethodnika utoliko što smo po istom principu, kao kod akciza na naftne derivate, pokušali da povećanje uskladimo sa rastom troškova na malo, po metodologiji koja je utvrđena, odnosno po izveštaju koji je dostavljen od zvaničnog organa, od Zavoda za statistiku; rast cena na malo iznosi 38,5% u posmatranom periodu 2001. - 2002. godina. Tako usklađena povećanja bi iznosila, umesto predloženih, ovako:da se u članu 2.(član 10. stav 1.) u tački 1) iznos od 12 dinara po paklici zameni iznosom umesto 19) u tački 2) iznos od 5 din/pak. zameni iznosom ne 8,50 din/pak. 6,92 din/pak. i u tački 3) iznos od 2 din/pak. zameni iznosom ne 4) 2,77 din/pak. Mislim da je to primereno i pored ovog objašnjenja iz obrazloženja da će se sredstva, koja predstavljaju razliku između ubranih sredstava, u ovom, u odnosu na prethodni period, koristiti za zdravstvo i obrazovanje. Ima u budžetu dovoljno rezervi koje mogu da se nađu, npr. da se kod finansiranja raznoraznih agencija, a čini mi se da ih ima sedam, ta sredstva preusmere i na tajnačin smanji budžet, smanje uzimanja od naroda, a završi isti taj posao, uštedom, neplaćanjem drugih stavki iz budžeta, kao što su ove za agencije, putne troškove, ili ugovore, sa različitim agencijama, koje su otprilike između dve ili četiri milijarde dinara. Stoga sam siguranda ima rezervi u budžetu i iz tih sredstava mogu da se finansiraju ove stvari koje želimo da se finansiraju. Hvala lepo.
Ima reč gospodin Dragan Tomić.
Poslanička grupa SPS-a je svojim amandmanom pokazala da je za uvećanje cena akciza i za preraspodelu sredstava, kako je predlagač i objasnio. Znači, mi se zalažemo da zdravstvo, odnosno prosveta, dobiju sredstva od ovoga, kako je predviđeno u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Međutim, moramo da kažemo da je predloženi nivo drastično otišao od prosečnog rasta cena na malo u zadnjem kvartalu i cenimo da bi već ovo uvećanje podiglo cene cigareta na domaćem tržištu značajno. Bez obzira što to posmatramo na određeni način i o cigaretama se izjašnjavamo kao o nužnom zlu, znamo da mnogi građani Srbije konzumiraju cigarete i da smo mi jedno visoko potrošačko tržište kad su u pitanju cigarete. Takođe, kad smo razgovarali pre neki dan o famoznom anketnom odboru, konstatovano jeda se potrošnja cigareta u Srbiji meri milionima, odnosno milijardama maraka na domaćem tržištu. Smatramo da bi i ovajnivo povećanja, znači, od 38,5 akcize, kako je rekao mojprethodnik,bio dovoljan za obezbeđenje ovog nivoa sredstava. U protivnom, mislimo da ovo povećanje u sebi krijeodređene rezervei da se ovde predlagač nije do kraja izjasnio u smislu da li je to milijarda ili nešto više od milijarde. Mi mislimo da je više od milijarde i pretpostavljavamo da ta sredstva Vlada, odnosno predlagač, Ministarstvo finansija i ekonomije, nije pokazalo javnosti. Prema tome, mislimo da će ovajnivo biti dovoljan da se ostvari milijarda, o kojojse ovde razgovaralo. Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, izašao sam, da kažem da mi nažalost, ne možemo da se složimo sa ovim amandmanom, mada ga je predložila opoziciona poslanička grupa; principijelo ne možemo da budemo za to da predviđamo nekakvu inflaciju i da Vladi širimo malo okvir koji joj nameće trenutna situacija. Zašto to govorim - mi smo marta meseca povećali akcize. Tadašnje povećanje je pokrilo celokupnu inflaciju, koju smo posle toga ove godine doživeli u Srbiji. Zašto mi sada povećavamo ponovo akcize i pravdamo to inflacijom iz ove godine? Inflaciju iz ove godine pokrili smo u martu mesecu, kada smo podigli akcize. To je bilo opravdanje ministra finansija i vladajuće većine - da se predviđa tolika i tolika stopa inflacije i da bi smo potpuno pokrili budžet povećavamo akcize za toliko i toliko. Nema uopšte opravdanja za povećanje akciza, izuzev onog trgovačkog mentaliteta - poskupeće za toliko i toliko, daj da to odmah ugradim u cenu, pa i ministarstvo da odmah u akcize ugradi neku predviđenu inflaciju za iduću godinu. Polako, neka počne iduća godina, pa ćemo da vidimo kako se odvijaju stvari. Možda neće biti dovoljno ni ovih 38%, koje im vi sada dajete. Zbog toga je naš amandman bio jasan - akcize ostaju na nivou na kome su zateknute danas, jer su pokrile inflaciju za ovu godinu. Mnogo je veće povećanje akciza bilo nego što je zvanično priznata inflacija od strane Vlade Republike Srbije. Ima tu samo još nešto što bi trebalo dodatno obrazložiti, a toje vaše famozno prihvatanje i stavljanje u ravnopravni položajstranih i domaćih proizvoda. Ne može, propašće nam sva industrija, gospodine ministre, ako samo fiskalno i samo čitajući strane propise kod nas ovde sprovodite monetarnu politiku. Ma ne može da izdrži naša privreda ista opterećenja koja izdržavaju razvijene svetske privrede, ne može ne može da bude konkurentna. Moramo da odvajamo bar još nekoliko godina svoju proizvodnju od strane. Očigledno je da moramo, inače i sami ste svedok toga koliko proizvodnje izgubismo ove godine. Možda ne vidim dobro, ali fabrike nam ne rade. Neko bi trebalo da me ubedi da fabrike rade. Ja vidim da ne rade. Svemanje je naših proizvoda na tržištu, sve više strane robe. Krenite po gradovima Srbije da vidite šta radi slovenačka roba. Kako će "Elektronska industrija" svoj prizvod da proda kada ste potpuno uveli "Iskru", "Gorenje", sve ostale slovenačke proizvođače i već diktiraju cenu. Kako će naši konfekcionari, to je oblast koju sam svojevremeno dosta dobro poznavao, kako će oni izdržati konkurenciju sa slovenačkim proizvodima? Znate šta će da rade? Dizaće cene naše konfekcije prema slovenačkoj konfekciji i biće niže za 5 do 10%. Zato što više nema kontrole, nema naše proizvodnje, nema naše korekcije koju vrši naša proizvodnja, a kako će sa ovakvim zahvatanjima naša proizvodnja da bude konkurentna, kako će da bude konkurentna kada je 30 dinara marka već godinu dana? Nemci rade 24 sata dnevno, a kod nas ne radi niko ništa i njihova marka ne može uopšte da pobegne od dinara. Ako imate velike devizne rezerve dajte da narod od toga vidi neku korist. Nemojte da čuvate kao Kir Janja po šifonjerima. Pokažite narodu zašto se namučio godinu dana i neka ima bar nekog boljitka među građanima Srbije, zato što se mučio prošle godine. Ne, vi nastavljate tako i sada ćete još i zavisnika da opteretite i da mu kažete - ti sada razmisli hoćeš li da kupuješ cigarete ili mleko. Mnogi od vas znaju kako to izgleda kada je čovek zavisnik, pa vidim ni oni se od toga nisu odvikli.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić.
Samo jedna rečenica, da ne bude nedoumice, zašto se Socijalistička partija zalaže za uvećanje cena akciza. Razlog je vrlo prost, od Vlade smo čuli da su sredstva namenjena zdravstvu i prosveti. Mislimo da je nivo onoga što smo mi predložili sasvim dovoljan, takođe mislimo da ima i prostora za ovaj nivo povećanja, ali on mora da bude u skladu sa platežnom moći stanovništva.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 27, protiv 120, uzdržanih nema, nije glasalo 20, ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Amandman će obrazložiti narodni poslanik Slobodan Janjić. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić.
Čedo, možeš da sedneš, ne moraš da stojiš dok ja govorim. Namera predlagača zakona je da se ministru da diskreciono pravo da po svojoj volji i simpatijama dozvoli uvoz akciznih proizvoda i njihovo uskladištenje na neodređeno vreme, a da pri uvozu državni uvoznik možda nije platio nijedan jedini dinar, pa se može desiti da se za par meseci, kada se slegne uvozna prašina, ta roba proda, a da novac završi u džepovima privatnika. Svedoci smo kakve je prljave radnje radila vladajuća većina prethodne nedelje prilikom smene i imenovanja predsednika Skupštine. Bilo je tu trgovine ne cigaretama, nego fabrikama cigareta. Čanku ste dozvolili da napravi fabriku "Ronhil" cigareta ili neku drugu fabriku iz lepe njihove, da bi vam dao glasove u Skupštini. I gospodin bagerista nije prošao loše. Em jedan dobar džip, pa malo reklame, pa ne kupujete novine nego njegove cigarete na trafici. Ono što mi srpski radikali podržavamo je da akcizna skladišta mogu imati samo domaći proizvođači cigareta i akciznih roba, sa jasno propisanim načinom uskladištenja i otpremanja, a da dažbine plate državi kada domaća akcizna roba napusti akcizno skladište. To je jedino što mogu srpski radikali da prihvate što se tiče ovog. Ako se zna da se u trgovini akciznom robom ostvaruje ogroman profit, što bi država dovodila sebe u situaciju da vodi evidenciju o uskladištenju robe, kada je državi najsigurnije da uvoznik strane akcizne robe sve poreze, carine i akcize plati na granici, a neka onda uvoznik radi sa robom šta god hoće. Ovaj predlog zakona nije dobar, ali miriše na pljačku. On neprijatno zaudara. Kao i većina dosadašnjih predloga zakona kojima legalizujete mafijaške radnje raznih mafijaških lobija iz vlasti. Ovakva ovlašćenja dati čoveku koji je persona non grata u svim zemljama gde je učestvovao u tranziciji je prava ludost. Gospodin ministar je u Srbiji samo u prolazu, na proputovanju kroz Srbiju. U početku nas je svojom pojavom jako uveseljavao, međutim, sada taj zločesti dečko želi da nas učini saučesnicima u legalizaciji šverca cigareta i ostalih akciznih roba. Mi, srpski radikali, nećemo u tome učestvovati, a nadam se da će i ostali časni poslanici glasati za ovaj amandman. Time ćete pomoći ministru da se odupre pritisku Kajzera i ostalih lobista akciznih roba da carinu i akcize izbegnu, odnosno da plate kada hoće, ako hoće, a obično neće.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 109, uzdržan jedan, nije glasalo 20, ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Amandman će obrazložiti narodni poslanik Goran Cvetanović. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je podnela amandman na član 4. s obzirom da se u Predlogu zakona akciza na so za ishranu ne plaća u 2002. i 2003. godini, odnosno vremenski je ograničen, ovaj član zakona. U amandmanu SRS stoji da se akciza na so za ishranu uopšte ne plaća, znači vremenski uopšte ne postoji ograničenje. Pre svega, da vas podsetim, još u vreme marta mi smo isključivo insistirali da se akciza na so uopšte ne uvodi. U ekspozeu mandatara Vlade stoji, između ostalog, kada je obrazlagao: "Cilj Vlade je da u ovoj godini znatnije popravi životni standard građana. Prema zvaničnim podacima, od prosečne porodične zarade četvoročlana porodica može da plati 70% potrošačke korpe. Naš cilj je da na kraju 2001. godine prosečna porodica od svoje zarade može kupiti najmanje celu potrošačku korpu. To je jedna od mera uspešnosti naše ekonomske politike". Da li je Vlada uspela u tome, vi sami procenite. Znači, ciljevi Vlade apsolutno nisu ostvareni, čak ni onaj minimum. Interesantno je obrazloženje ovog člana. Kaže, doprineće povećanju konkurentnosti naših prerađivača soli i povećanju plasmana soli na Kosovu i Metohiji. Da li na taj način Vlada indirektno priznaje da jednostavno ingrencije više nemamo na Kosovu i Metohiji, da suverenitet i integritet Srbije više u celini ne postiji. Očigledno da obrazloženje nije adekvatno i zbog toga bih zamolio ministra Đelića da shvati zbog čega je so i te kako bitno, a ja ću to probati da mu obrazložim. S obzirom da on već konkuriše da bude i ministar zdravlja, onda ću mu više, medicinske indikacije značajnosti soli objasniti. Potreba u natrijum hloru se zadovoljava unošenjem kuhinjske soli. Kuhinjska so je čist natrijum hlorid i dobija se iz minerala. To je kamena so, a može da se sakuplja u solanama, odnosno to je morska so. Dnevno se hranom unosi u organizam negde od 9 do 15 grama soli, a od toga 50% kuhinjske soli, 30% iz hleba, 20% iz mleka, sira i kobasice. So ima značajnu ulogu u organizmu, ima energetsku, hranljivu ulogu, ulogu u metabolizmu, biohemizmu ćelije i telesnih tečnosti, u sekreciji i ekskreciji. Osnovna fiziološka uloga je zaštita zdravstvene kondicije organizma, osiguranje i regulisanje metabolizma hranljivih materija i vode. Zbog regulacije ozonskog pritiska i procesa u ćelijama i tkivima održava konstantan sastav krvi, tkiva, tkivnih tečnosti i reguliše mišićnu i nervnu nadraženost. Deficit u hrani izaziva specifična oboljenja iz grupe karencija. Nedostatak joda izaziva hipertirodizam, a u vidu endemske strume koja je obavezna jodna profilaksa, tj. jodiranje soli za ishranu, odnosno soli za kuhinjsku, veterinarsku, industrijsku upotrebu. Zbog toga se vrši dodavanje 10 miligrama kalijum jodida na jedan kilogram soli. Mislim da su ovo dovoljni razlozi da se zaista prihvati amandman SRS. Ono vaše obrazloženje zaista nije adekvatno i verovatno vi to niste ni pisali. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, u svojstvu predstavnika poslaničke grupe. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno da Vlada nema sekretarijat za zakonodavstvo, a očigledno je da ne postoji ni sekretarijat Narodne skupštine, jer ovakav predlog zakona uopšte nije mogao da se nađe u našoj skupštinskoj proceduri. Posebno ne ovaj član 4. na koji je SRS i podnela amandman. Da vas podsetim, radi se o predlogu zakona o izmenama i dopunama nekog zakona. Mi odjednom u tom zakonu imamo član 4. koji ne menja ni jedan član zakona na koji se odnosi. Uvodi potpuno novu odredbu, akciza na so ne plaća se za 2002. i 2003. godinu. Koji se to član zakona menja i dopunjuje, to niko ne zna. Dalje, zamerka skupštinskoj službi, gde su nam ovde u Predlogu zakona članovi zakona koji se menjaju ovim predlogom zakona, a to je poslovnički uslov da bi nešto uopšte ušlo u skupštinsku proceduru. Sada, za jedan dan, moraju poslanici da trče i jure da traže do sada važeći zakon, da bi mogli adekvatno da govore za skupštinskom govornicom. Ili nam to radite svesno, da ne bismo imali dovoljno podataka i da rasprava ne bi bila adekvatna uloženom trudu narodnih poslanika. Cinično je obrazloženje za član 4. Zbog javnosti da kažem, članom 4. ovog zakona predviđa se da na so za ishranu ne plaćamo akcizu samo u 2002. i 2003. godini. Obrazloženje kaže: Očekuje se da će ukidanje obaveze plaćanje akcize na so za ishranu u 2002. i 2003. godini doprineti povećanju konkurentnosti naših prerađivača soli, posebno kroz povećanje plasmana soli na teritoriju AP Kosovo i Metohija". Da li iko od vas, dame i gospodo narodni poslaci, zna ko u Srbiji prerađuje so? Kako se zove ta firma koja prerađuje artikal koji mi uopšte nemamo u proizvodnom programu na teritoriji Republike Srbije? Da li vi pod uvozom i pakovanjem računate preradu soli ili možda stiže so nedovoljno ispravna za ljudsku ishranu, pa je tobož ovde obogaćujete jodom ili joj nešto radite. Uglavnom, so srpskog proizvođača u trgovini ne postoji. Ako ne postoji naš domaći proizvod, zašto onda da oslobađamo akcize strane proizvode. Malopre nas ubeđujete da ne možemo da razdvojimo strane od domaćih proizvođača. Sada odjednom i za uvoznika oslobađanje od akcize, kao da će to uticati na cenu po kojoj će naš građanin da kupuje taj proizvod. To je monopol, monopolski proizvod. Koliko cenu on bude odredio, toliko ćemo plaćati so. Samo ga još oslobodite i akcize, tako da može da radi šta god hoće. Kakvo je to opravdanje, da bismo so našeg prerađivača plasirali na teritoriju Kosova i Metohije. Zaista ne shvatam, valjda treba da bude opravdanje jasno, hoćemo da građanima Srbije obezbedimo jeftiniju so za ishranu. Lišavamo se 20 ili već koliko procenata koje su išle državi. Evo, građani Srbije polako spuštamo nivo vaših opterećenja. Krenuli smo od određenih proizvoda preko poreza na promet, evo sada i preko akciza omogućujemo vam jeftinije, da vi živite, a šta me briga koliko će da plaća KFOR i koliko će da plaćaju Šiptari na Kosovu i Metohiji. Nemojte da me ubeđujete da Srbi imaju priliku da izađu, da odu u prodavnicu i da kupe so za jelo našeg prerađivača iz Srbije.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 40, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 17, od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika SRS. Amandman će obrazložiti narodni poslanik Milorad Mirčić. Zakonodavni odbor nije prihvatio ovaj amandman. Izvolite.
Predlagač je prvenstveno imao u vidu, predlažući ove izmene i dopune zakona, kako prihodnu, tako i rashodnu stranu budžeta, kao i mogućnost gde Vlada traži prostor, da se poveća dodatni porez, a da se neki osnovni porezi, kako je to Vlada ovde predočila ili prezentovala, ukinu ili smanje. Međutim, ni sam ministar, koji je nadležan za budžetsku politiku i donošenjem novog budžeta, nije siguran da li će ovakve promene, a pogotovo akciznih proizvoda, izazvati poremećaje na tržištu ili ono što najviše interesuje građane Srbije, da li će doći do povećanja cena. To je juče i u medijima potvrdio, da nije siguran, da on ne zna da li će doći do povećanja cena. Uz jednu ogradu, da on veruje da neće doći do povećanja cena. A pogotovo kada je u pitanja povećanje cena nafte i naftnih derivata. Uzročno - posledično je vezano povećanje cene energenata sa povećanjem troškova života. To smo se bezbroj puta uverili do sada, na uporno tvrđenje Vlade da neće doći do poremećaja na tržištu, da neće doći do povećanja cena, ipak se to desi. Naravno, već prepoznatljiv mehanizam, nije to ništa novo, to je ono sa čim se susrećemo u Srbiji, sa nestašicama pojedinih artikala. Tako će sada biti i kada je u pitanju nafta i naftni derivati. Zbog čega mi, srpski radikali, želimo pre svega amandmanima da pomognemo Vladi, odnosno predlagaču da kompletira ovu izmenu i dopunu? Iz prostog razloga što pri svakom poremećaju, a u ovom slučaju prilikom donošenja novih poreskih zakona, konkretno akciznog poreza, dolazi do špekulacija, dolazi do nečeg što niko ne bi želeo. Od trenutka stupanja na snagu ovog zakona posle objavljivanja u "Službenom glasniku", od trenutka kad počne da se primenjuje ovaj zakon, bez obzira koliko je administracija, sa kojom trenutno raspolaže Vlada, brojčano i na svaki drugi način osposobljena, ne može da spreči špekulacije u ovom slučaju. Zbog čega ne može? Zato što se ove izmene i dopune zakona primenjuju na proizvode koji su novostvoreni i novokupljeni, a po automatizmu ili po do sada stečenoj navici pod ovaj zakon će spadati i oni proizvodi koji su ranije proizvedeni, ranije kupljeni i nalaze se na zalihama. Ko ima korist? U suštini, imaju korist trgovci, prodavci, oni koji su i do sada sticali enormno velike koristi, naravno protivzakonito, upravo zahvaljujući ovakvim stvarima, jednoj nepromišljenosti ili nepažnji, bolje rečeno, od strane predlagača. Zato je bolje da se ostavi jedan period gde bi Vlada, koristeći svoje raspoložive instrumente, popisala stare zalihe, popisala svu onu robu koja se sada nalazi u skladištima, da bi mogla da napravi tačno presek na koje proizvode može da počne obračunavanje novog akciznog poreza. Pričati priče da se to neće desiti nisu svrsishodne, na kraju krajeva nisu ni poželjne, jer svi mi znamo šta se radi u Srbiji. Drugo, ono što je jako bitno, za akcizne robe do današnjeg dana Vlada nije uvela način i pravilo kako se vrši kategorizacija. Ovde smo čuli, ministar se potpuno složio, da na primeru novosola, to je jedan od niza naftinih derivata, ne može nikako Vlada da interveniše. Zamislite kako će biti kada su u pitanju cigarete, pogotovu uvozne cigarete. Kategorizaciju vrši proizvođač i svojom deklaracijom određuje koja je kategorija cigareta u pitanju. Šta je čitava suština ovoga što radi Tvornica duhana ili Fabrika cigareta iz Rovinja? Tako što na srpskom tržištu zarađuju, sami unapred određujući koja je kategorija cigareta u pitanju. Srpsko tržište je regulisalo kategoriju tako što je to uradilo preko naziva cigareta, a nigde nema standardizovano šta je potrebno u sastavu cigareta da bi bila ta kategorija. (Predsednik: Vreme.) Ovde je najviše zahvaćena kategorija cigareta koju proizvode domaći proizvođači duvana. Ta ista kategorija cigareta, koju uvozimo iz Rovinja, biće manje obuhvaćena sa akciznim porezom, veća korist onima koji budu uvozili taj duvan, a da ne govorimo kolika je korist onima koji proizvode i plasiraju na srpsko tržište.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 46, protiv 122, uzdržanih nema, nije glasalo 10, ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima, da li predstavnik predlagača želi reč? (Želi.) Reč ima ministar Đelić.
Poštovani poslanici, samo nekoliko reči ako za nekoliko sekundi glasate za ove promene. Što se tiče efekata, imaćemo ih već od 1. januara. Cene benzina i dizela neće biti povećane, jer za to postoji uredba Vlade i ta uredba je promenjena pre nedelju ili 10 dana. Cene će ostati na nivou gde su danas. Što se tiče cigareta, videćemo, pošto smo mi sada tržišna ekonomija. Međutim, ima nagoveštaja da se te cene neće bitno povećati, naročito za one niže kategorije koje puše naše narodne mase. Šta ćemo dobiti ovim? Dobićemo sredstva za izgradnju ili popravku 340 kilometara naših puteva, dobićemo milijardu za zdravstvo i za prosvetu. Što se tiče ovih branši o kojima se govori, što se tiče duvana, pitajte generalne direktore Duvanske industrije Niš ili Vranje, pitajte ih zašto su uspeli ove godine da povećaju proizvodnju za 40%, zašto su uveli treću smenu, zašto je ovo najbolja godina u istoriji ovih industrija? Što se tiče nafte, pitajte ih zašto efekti ove uredbe daju rezultate, da je po prvi put u polsednjih 12 godina Rafinerija nafte Pančevo uspela da napravi profit? I dobićete odgovor. Hvala vam i nadam se da ćete glasati za ovaj predlog.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, u celini. Za 126, protiv 47, uzdržanih nema, nije glasalo devet, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Određujem pauzu do 15,00 časova. [[Posle pauze - 15,45.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Dozvolite mi da pozdravim predsednika Vlade, potpredsednike i ministre u Vladi Republike Srbije. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2002. GODINU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Uz Predlog zakona primili ste materijal "Ekonomska politika i budžet za 2002. godinu", koji je Narodnoj skupštini dostavio gospodin Božidar Đelić, ministar finansija i ekonomije, radi korišćenja u raspravi o Predlogu zakona. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Đura Lazić, Goran Vesić, Pal Šandor, Marko Ćulibrk, Sreten Mitrović, Rajko Baralić, Živanko Radovančev, zajedno Petar Cvetković, Dušan Ilić i Predrag Mijailović, Slobodan Pavlović, Predrag Mijailović, Leila Ruždić-Trifunović, Ljubomir Mucić, zajedno Zoran Radovanović i Branko Ružić, Velimir Živojinović, Živodarka Dacin, Miomir Ilić, Joca Arsić, zajedno Milan Stanković i Borivoje Drakulović, Radojko Petrić, zajedno Milan Stanković, Slobodan Tomović, Bora Stanimirović, Nebojša Jović, Dragan Todorović i Radojko Petrić, kao i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Narodni poslanik Predrag Mijailović obavestio je Narodnu skupštinu da povlači amandman na član 9. Predloga zakona, koji je podneo 20. decembra 2001. godine. Primili ste izveštaj Odbora za finansije. Na sednici Odbora za finansije mišljenje je izdvojio narodni poslanik Ljubomir Mucić. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Otvaram načelni pretres. Dajem reč predsedniku Vlade, gospodinu Zoranu Đinđiću.
Dobar dan, poštovane kolege narodni poslanici. Ovo je uzastopno drugi budžet Republike Srbije koji istovremeno treba da obezbedi nekoliko funkcija: Kao prvo, naravno, izmirivanje zakonskih obaveza prema korisnicima budžeta, ali istovremeno i jednu vrlo složenu, komplikovanu višestruku tranziciju našeg javnog sektora, naših javnih finansija, naše ekonomije i društva u celini. Nažalost, ovo je ponovo jedan budžet štednje i preživljavanja, budžet koji ne ostavlja mnogo manevarskog prostora u javnim finansijama da bismo istinski definisali neke prioritete o kojima bi onda Skupština mogla da raspravlja i da bismo imali novca iz javnih prihoda koji bi nam omogućio, vama poslanicima i nama - Vladi i različitim ministarstvima, da definišemo šta je to razvojni prioritet i gde sa tim novcem možemo da intervenišemo, da upravljamo našom zemljom i našim društvom preko javnih finansija. Dakle, kada vidite strukturu ovog budžeta, videćete da ima jako malo prostora za razmišljanje. Naprosto, fiksni troškovi koji proističu iz zakonskih obaveza i socijalna situacija koja nas prisiljava da najveći deo prihoda usmerimo na pokrivanje tih socijalnih troškova ostavljaju malo prostora za politiku. Utoliko, ovo nije politički budžet, on ima neku svoju budžetsku filozofiju koju ću pokušati ukratko da vam izložim. Ali, ni mi kao Vlada, a, pretpostavljam, ni vi kao poslanici ne možete baš mnogo tu da pronađete prostora za neke ideje i investiranje u neke velike projekte. Oko 30% ovog budžeta, što je prema mojim pretpostavkama jedan od najvećih procenata uopšte u modernim ekonomijama, odvojeno je za pokrivanje socijalnih potreba, delom zato što neke druge delatnosti (kao fondovi, doprinosi) ne uspevaju u potpunosti da pokriju zakonska prava, tako da se iz ovoga budžeta, kao što ćete videti, delimično finansiraju i neka socijalna davanja koja bi se inače finansirala iz nekih drugih izvora. Ovo proističe iz veoma nepovoljne strukture i odnosa između privrede i vanprivrednog sektora u našoj zemlji. Grubo rečeno, bez pretenzije da baš u detaljima bude precizno, možemo reći da je u našoj zemlji zaposleno oko 1.800.000 ljudi. Od tih 1.800.000 ljudi oko 300.000 prima svoju platu iz budžeta. Dalje, 500.000 radi u preduzećima koja su nelikvidna, koja se delimično nalaze u procesu stečaja ili su neposredno pred procesom stečaja. Znači, oko 800.000 ljudi zapravo ne radi u preduzećima koja se bave nekom zdravom privrednom delatnošću. Imamo oko milion ljudi koji su zaposleni u takvim preduzećima. Na to dolazi oko 1.300.000 penzionera koji primaju penzije iz doprinosa koje plaćaju zaposleni. Imamo oko 700.000 nezaposlenih sugrađana koji ne uplaćuju nikakve doprinose, a koriste određena davanja i imaju određena prava. Imamo oko 400.000 izbeglica koji takođe ne plaćaju doprinose, a takođe su korisnici određenih servisa. Imamo oko 200.000 naših sugrađana proteranih sa Kosova i Metohije. Znači, na jedan milion ljudi koji rade u preduzećima, koja i u ovako teškim okolnostima privređuju, imamo oko 3,4 miliona drugih sugrađana koji zapravo ne stvaraju višak vrednosti. Da bi jedna privreda funkcionisala, da bi jedno društvo imalo novca da finansira i svoj javni sektor, odnos bi morao da bude ako ne obrnut, onda bar na dva zaposlena u zdravoj privredi jedno lice koje ne daje doprinose a koristi socijalni servis. To je jedna realna situacija koja nas veoma limitira u definisanju javnih finansija i koja čitav taj naš javni sektor, sve one službe koje čine jednu modernu državu, u ovoj fazi čini prilično skromnim. To je osnovna poruka i ove godine - da svi korisnici budžeta moraju da budu realistični i da shvate realnost ekonomske situacije u kojoj se svi zajedno nalazimo. To je manje dobra vest sa kojom počinjemo ovu analizu. Malo bolja vest je da smo, uprkos ovom stanju u privredi i ovoj vrlo nepovoljnoj zatečenoj strukturi odnosa privrede i vanprivrednih delatnosti, uspeli u proteklih godinu dana da učinimo jedan značajan napredak. Pre godinu dana je prosečna plata u našoj zemlji bila 80 maraka, što je otprilike 35 dolara. Poznato je da je granica siromaštva u svetu definisana kao dva dolara dnevno po odrasloj osobi, po zaposlenom, što znači oko 60 dolara mesečno. Polovina čovečanstva živi u toj zoni siromaštva. Mi smo se do 5. oktobra prošle godine nalazili u toj polovini čovečanstva, čak u njenom donjem delu. Danas možemo da kažemo da smo, sa prosečnom platom od 230 maraka u Srbiji, što je nešto preko 100 dolara, definitivno prešli, i to jednim malo većim korakom, u tu drugu polovinu čovečanstva. Još uvek se ne nalazimo u onom delu gde mislimo da nam je mesto, a to je među srednje razvijenim zemljama. Za taj status su definisani naši socijalni servisi, naše zdravstvo, školstvo, saobraćaj, komunalni sistemi su svojevremeno formatirani i ljudi ih doživljavaju po merilima srednje razvijenih društava. Mi se nalazimo još dosta daleko od bruto socijalnog proizvoda po glavi stanovnika koji bi mogao da zadovolji ta očekivanja, ali, naravno, ne odustajemo od toga. Znači, sa zadovoljstvom možemo da kažemo da danas, sa 100 dolara po glavi stanovnika, ne spadamo više u onu polovinu čovečanstva koja se smatra siromašnom ili ispod granice siromaštva. Naravno, građani će odmah da kažu da su istovremeno i cene porasle. To je istina. Međutim, tu moramo da razlikujemo dva elementa. Jedan element je onaj deo gde su cene porasle neopravdano. Kad kažem neopravdano, onda mislim na objektivno neopravdane razloge: prvi je - niska produktivnost u našim preduzećima i kod naših proizvođača. Cena te niske produktivnosti se prebacuje na cenu krajnjeg proizvoda koju onda plaćaju kupci. Zatim, plaća se cena prevelikog broja zaposlenih u našim preduzećima. Ima i monopolskog položaja, jer naše tržište još nije dovoljno ni dinamično, ni otvoreno, da bismo imali pravu konkurenciju; neki proizvođači sada koriste taj svoj položaj pa su podigli cene i više nego što bi ekonomski razlozi to omogućili. To su problemi koje moramo rešavati prestrukturiranjem naše privrede u sva ta tri elementa. Znači, u prvom redu povećanjem produktivnosti rada, u drugom redu smanjivanjem broja zaposlenih do nivoa ekonomske opravdanosti i, naravno, uspostavljanjem jednog normalnog tržišta koje funkcioniše i koje će omogućiti da se za svaki proizvod pojavljuje realna konkurencija koja će cenu držati na nivou ekonomski opravdane cene. To je ono što je veliki izazov za naše društvo u narednoj godini. Kroz restrukturiranje naše ekonomije doći ćemo do onog napretka i do tog nivoa srednje razvijenih zemalja, što svi želimo. Međutim, na drugoj strani moramo da imamo i razumevanja za liberalizaciju cena koja se desila početkom ove godine i koja je u maju mesecu, pre svega, izazvala jedan blagi udar na standard stanovništva. Naime, i proizvođači koji dobijaju te više cene nego što su bile tokom proteklih 10 godina su naši sugrađani. Ti proizvođači, pre svega prehrambenih proizvoda, komunalnih usluga i struje, stvaraju proizvod koji ima svoju ekonomsku cenu i čija ekonomska cena nije bila priznavana proteklih desetak godina, i utoliko je naše društvo trošilo svoju supstancu i svoju budućnost dnevno, kupujući socijalni mir nerealno niskim cenama osnovnih usluga i proizvoda. Mislim da ne treba da sanjamo i da ne treba da žalimo za tim vremenima kada su cene bile nerealno niske, jer posledica toga je bila ili da tih proizvoda nije bilo u našim prodavnicama ili da je trošena ta supstanca, da smo trošili glavnicu, praktično, naše nacionalne ekonomije. Nismo imali nikakvu amortizaciju i kao posledica toga veći deo naše infrastrukture se nalazi u katastrofalnom stanju. Procena je da smo samo na tome što nismo rehabilitovali našu putnu mrežu gubili oko dve milijarde nemačkih maraka godišnje. Znači, troškovi koji su kasnije nastajali da bi se ta putna i saobraćajna mreža vraćala u isto stanje su bili za dve milijarde maraka veći zbog toga što ona na vreme nije bila održavana. To je bila cena tih administrativnih - kontrolisanih cena naših proizvoda. Hoću da kažem da to ne opravdava ovo nerealno povećanje koje se desilo liberalizacijom cena, za koje mi u Vladi procenjujemo da je negde oko dvadesetak procenata, ali to ne znači da treba vratiti administrativnu kontrolu. To znači da treba restrukturiranjem naše privrede i dinamizovanjem našeg tržišta postepeno doći do realne ekonomske cene. Zbog toga mi očekujemo da u narednoj godini ne dođe do rasta cena, nego naprotiv - da dođe do snižavanja određenih cena. Očekujemo jedan lagani rast realnih primanja i jedan realni rast standarda stanovništva. Međutim, uprkos oslobađanju cena, što je glavni problem našeg stanovništva, došlo je u protekloj godini (već sada možemo da kažemo da je protekla)do realno povećane kupovne moći stanovništva. Nažalost, mi još uvek kupovnu moć stanovništva merimo prema tzv. potrošačkoj korpi. Jer, još uvek hrana i osnovni proizvodi predstavljaju glavni izdatak jedne normalne, prosečne porodice u Srbiji. Međutim, ako pogledamo, prema toj prosečnoj potrošačkoj korpi, kakav je bio standard jedne prosečne porodice, recimo, u istom mesecu ove godine i u oktobru i novembru prošle godine, videćemo da tu ima znatnog pomaka. On nije spektakularan u onom smislu u kome bi ljudi bili zadovoljni time, ali daleko je od toga da bude zanemarljiv. Recimo, u oktobru mesecu 2000. godine, kada je prosečna plata bila 2.925 dinara, a potrošačka korpa 8.586 dinara, jedna prosečna porodica (sa dva prosečna primanja) mogla je za 2,9 prosečnih primanja da kupi jednu potrošačku korpu. Pošto najveći deo porodica u Srbiji prosečno ima četiri člana i dva člana aktivno zaposlena, to znači da ta porodica ukoliko je radila samo u legalnoj ekonomiji, tj. ako su njihova primanja bila evidentirana u statistici, nije mogla da kupi jednu potrošačku korpu sa prosečnim primanjima jer je bilo potrebno 2,9 prosečnih primanja, a prosečna porodica je imala dva prosečna primanja. U novembru mesecu 2001. godine, znači prošlog meseca, prosečna plata po zaposlenom je bila 6.889 dinara, prosečna potrošačka korpa 12.067 dinara, što znači da sa 1,75 plata jedna porodica može da plati potrošačku korpu. Od 2,9 pre godinu dana došli smo na 1,75. Ponavljam da je dosta tragično da u 21. veku standard stanovništva merimo potrošačkom korpom. ali mislim da je još tužnije to što nam je trebalo više od dve plate za jednu potrošačku korpu - to je bilo stanje od pre godinu dana - 2,9 plata. Danas smo na 1,75. To je jedan značajan napredak i mislim da su pažljiva finansijska politika koju smo vodili, štednja koja je praktikovana u javnom sektoru, disciplina u finansijama koja je vodila tome da nije bilo štampanja novca, da nije bilo popuštanja pred interesima interesnih i ciljnih grupa koje su s pravom tražile povećanje svojih prihoda iz budžeta (čemu je Vlada uspela da se odupre), dovede do toga da je nešto više novca ostalo ljudima koji primaju platu i da je jedna prosečna porodica danas u Srbiji u znatno boljem položaju nego što je bila pre godinu dana. Rast socijalnog proizvoda u 2001. godini je bio 5,5%, zvanično, pretpostavljamo da je verovatno negde između 6 i 7%, ako uključimo sivu ekonomiju koja u našoj zemlji, ako pogledamo građevinarstvo, ako pogledamo privredu, još uvek zahvata neku zonu od 30%. To je jako teško proceniti. Ali, to znači da je nešto iznad 5,5,% realni rast društvenog proizvoda. Mi smo jedina zemlja u tranziciji koja je u prvoj godini tranzicije imala rast društvenog proizvoda. Sve druge zemlje su u prve dve godine imale pad, u trećoj godini su se neke zemlje, kao što su Mađarska, Poljska i Slovenija, oporavile. Neke druge zemlje su imale pad do četvrte ili pete godine tranzicije i tek posle pete godine su imale lagani rast. Jedan od razloga za to su prinosi u poljoprivredi. Međutim, ma koliko da možemo da budemo zadovoljni ovim uspehom, jer je to zaista i od međunarodnih organizacija specijalizovanih za ovu temu procenjeno kao jedan veliki uspeh, mislim da treba da budemo veoma realistični u onom važnom delu društva i privrede - u industriji nije zabeležen rast. Procenjeno je čak da će, verovatno, u zavisnosti od novembra, decembra, biti i pad od 1% u industrijskoj proizvodnji, u odnosu na prethodnu godinu. Razlog za to je što nije bilo subvencija za velike sisteme i što je ovo prva godina realne ekonomije. Znači, novac je davan samo za proizvodnju, samo za izvozne projekte, nešto novca je i ostalo u fondovima koji su bili za kreditiranje, jer nije bilo dovoljno takvih projekata sa garancijom banaka. To znači da je državna i društvena, velika industrija u krizi. Mi to znamo svi. Mislili smo, kao Vlada, da nemamo pravo da pare građana, poreskih obveznika dajemo da bi se isplaćivale plate u preduzećima koja ne proizvode i to je dovelo do jednog relativnog pada industrijske proizvodnje. Ovde ostaje rezerva jer jedan veliki deo preduzeća nije evidentiran zvaničnom statistikom, a to su mala i srednja i preduzeća u privatnoj svojini. Utisak je da je tu bilo dosta uspeha. Ako gledamo potrošnju određenih dobara, imamo podatak da je građevinska industrija zabeležila pad od 18%, ali ako imamo i evidenciju potrošenog repromaterijala u toj industriji, onda vidimo ogromnu razliku u odnosu na prethodne godine, što znači da je tu bilo nekih aktivnosti koje nisu evidentirane. U svakom slučaju, zahvaljujući velikom uspehu u poljoprivredibeležimo rast bruto socijalnog proizvoda od 5,5, možda 6 ili 7%. Realistično je da ćemo naredne godine imati rast - uz ovaj postignut sada teže je ostvariti neki značajniji i naredne godine - naša procena je da će taj rast biti 4%. To je jedna veoma konzervativna procena koja se zasniva na veoma realističnoj, rekao bih pesimističkoj, proceni investicija, privatizacije u našoj zemlji. Dozvolimo da nas razvoj događaja iznenadi pozitivno. Za ovu godinu smo predviđali manji rast bruto socijalnog proizvoda na početku godine, nego što je on zaista bio, a pretpostavljamo da će možda i naredna godina doneti neke pozitivne efekte koji će dovesti do većeg rasta bruto socijalnog proizvoda. Ovo je poruka upućena budžetskim korisnicima - da rast njihovih primanja može da bude adekvatan rastu bruto socijalnog proizvoda plus inflacija. Znači, ne može se vršiti pritisak na Vladu Srbije od strane budžetskih korisnika da se plate realno povećaju više nego što se povećava produktivnost rada u našem društvu. Posle 50 godina nerealne ekonomije, to je jedna gorka pilula. Ali, to je pilula koja vodi ozdravljenju. Siguran sam da će naši budžetski korisnici, pre svega u zdravstvu, školstvu, u onim delatnostima koje su dugo godina bile sa depresiranim ličnim dohocima, razumeti da je i u njihovom interesu da se postepeno vanprivredne delatnosti dovedu u vezu sa razvojem privrede. Mi ne možemo da prihvatimo drugi princip nego ovaj i, uprkos snazi pritisaka i argumenata koji dolaze sa te strane, mi već na početku sledeće godine moramo da kažemo, dakle - to je ono što imamo, to je ono što narod može da proizvede i to je ono što možemo da delimo. Da sada sa opšte procene kretanja ekonomije u ovoj godini pređem na javne finansije. Svima koji su pogledali ovaj budžet jasno je da na strani rashoda nema mogućnosti za bilo kakvo povećavanje. Učešće realne potrošnje u bruto socijalnom proizvodu sa oko 50% definitivno je preterano. Da nemamo fiksne socijalne obaveze i davanja koja su zatečena i zakonom definisana, ne bi mogao da opstane taj procenat učešća javne potrošnje u bruto socijalnom proizvodu, jer bi ono što bismo mi smatrali kao prihvatljivo ili kao optimalno bilo 5 do 8% niže. Znači, realno bi bilo da jedna zemlja u razvoju rastereti svoju privredu, rastereti prihode građana, da smanji doprinose i da javna potrošnja u bruto socijalnom proizvodu učestvuje sa 35 do 40%.Mi smo 5% definitivno iznad onoga što je naša želja.Svaki procenat iznad toga ugrožava stabilnost budžeta i javnih finansija, i time stabilnost zemlje u celini, i vodi nas u deficitarno finansiranje, što bi bilo loše za sve - i one koji primaju platu iz budžeta i one koji primaju platu iz privrede. Ako uzmemo u obzir tu surovu ravnotežu prihoda i rashoda, postavlja se pitanje šta je uopšte politička filozofija ovog našeg budžeta, da li je on nešto više od evidentiranja jedne realnosti koja je takva kakvu sam vam opisao. Mislim da je filozofija našeg budžeta vrlo jasna, impresivna. Ona se sastoji u tome da mi plaćamo obaveze iz budžeta koje su zakonom definisane, da ih plaćamo na vreme, iz realnih izvora, da ih ne plaćamo štampanjem novca,skrivenim deficitima, koji su postojali u svih prethodnih 50 godina, tako što se na račun infrastrukture, na račun dobavljača u zdravstvu, u energoprivredi, zapravo trošio jedan novac koji nije bio realno zarađen. Znači, sve se to ovoga puta ne dešava, ni ove godine, a ni naredne. To je nešto što je revolucionarno u politici budžeta u našoj zemlji. Prvi put imamo iskazano sve što je prihod, sve što je rashod i sve što je deficit. Taj deficit će ove godine biti tri puta veći nego što je bio 2001. godine, zato što procenjujemo da možemo da izdržimo taj deficit i što ćemo naći vanbudžetska sredstva za njegovo finansiranje. Ali, nema nikakvih skrivenih stavki, nema štampanja novca i skrivenih deficita. To je ono što je novina u ovom budžetu i u ovom pristupu budžetu. Mislim da je to nešto što našu zemlju vodi na put ozdravljenja. Ovaj pristup budžetu i ova koncepcija budžeta je možda najznačajnija poruka reformske vlade. Zatečeno stanje je bilo suprotno. Svake godine je bila inflacija koja je bila posledica štampanja novca, time je bilo i obezvređivanja budžetskih obaveza, bilo je kašnjenja u regulisanju budžetskih obaveza. Rekao bih samo nekoliko podataka o tome šta smo zatekli, šta je isplaćeno u smislu zaostalih prava budžetskih korisnika, što se neće desiti 2001. godine. Za materijalno obezbeđenje porodice isplaćeno je 26 meseci duga. To je koštalo 12,5 miliona maraka. Za dodatak za negu i pomoć drugog lica isplaćena su 32 mesečna duga. To je koštalo 6 miliona maraka. Za domski smeštaj isplaćeno je tačno 5,5 meseci, za hraniteljske porodice isplaćeno je kašnjenje od 2,5 meseca; obveznice za dečiji i materinski dodatak, koji su dospevale za naplatu u toku 2001. godine isplaćene su u iznosu od 17 miliona maraka. To je čitava jedna lista od petnaestak socijalnih nadležnosti koje su bile obaveza budžeta, koje su bile u kašnjenju, što se 2001. godine nije desilo i 2002. godine se takođe neće desiti. Takođe, socijalna davanja, koja čine oko 30% iznosa ovog budžeta, i ove godine predstavljaju prioritet. Zbog smanjenja doprinosa na plate, doprinosi na penziono osiguranje ne pokrivaju ceo iznos penzija, tako da se oko 40% penzija zapravo plaća iz budžeta. To je neuobičajeno. Mi smo se opredelili za ovo rešenje, jer smatramo da su penzije stečena prava i da moraju prava da dođu na dnevni red. Zbog toga je njihovo finansiranje delimično budžetsko. Ako govorimo o glavnim korisnicima budžeta, a to su pre svega prosvetni i zdravstveni radnici i njihove plate, njih ima oko 260.000; mislim da su u 2001. godini oni definisani kao prioritet i mislim da to nije urađeno tako loše. Mislim da oni mogu, uprkos generalno lošoj finansijskoj situaciji, da budu zadovoljni. Ako pogledamo udeo plata za prosvetu u ukupnom fondu plata iz budžeta u 2000. godini to je bilo 36%. Znači, sa 36% je prosveta učestvovala u fondu plata. U 2001. godini to je bilo 38%,a u 2002. godini će to biti 41%. To je jedno natprosečno realno povećanje njihovih plata. Ako to dovedem u vezu sa već spomenutom potrošačkom korpom, videćemo da je u oktobru 2000. godine za jednu potrošačku korpu bilo potrebno 3,9prosvetnih prosečnih plata, a u oktobru 2001. godine, znači samo godinu dana kasnije, 1,58 plata. Znači, po tome je taj odnos prepolovljen. Dvostruko više su prosvetni radnici u oktobru 2001. godine (u odnosu na cene života) imali, nego u oktobru 2000. godine. Slično je i sa zdravstvenim radnicima. U oktobru 2000. godine bilo je potrebno 2,65 plata za jednu potrošačku korpu, a u oktobru 2001. godine 1,52. Nastavićemo sa pokušajem da se stanje standarda zdravstvenih i prosvetnih radnika popravi i u 2002. godini, ali, ponavljam, u skladu sa realnim rashodima bruto socijalnog proizvoda i u skladu sa stanjem ekonomije. Dakle, to je realan presek stanja onog dela našeg društva iz koga se prihodi ubiru (to je proizvodnja, to je stvaranje viška vrednosti) i onog dela našeg društva gde ti prihodi idu, a to su budžetski korisnici. Ministar finansija će vam detaljno izložiti i videćete kakav odnos između tih budžetskih korisnika je uspostavljen. Ono o čemu mi možemo, ako smo odgovorni ljudi, danas da diskutujemo je kako ćemo tu definisanu sumu prihoda možda još malo korigovati u delu rashoda, a ne kako ćemo ih povećati. Svako povećanje je nerealno. Ja vas molim, kada razmišljamo o budžetu, da razmišljamo samo o reorganizaciji dela rashoda, a nikako o povećanju rashoda i o zahtevu da se rashodi povećaju, ma koliko to opravdano bilo. Dobra vest je da nam naredne godine predstoji privatizacija, koje ove godine nije bilo, da nam predstoji restrukturisanje preduzeća i kroz privatizaciju i kroz neke druge procese, da nam predstoji konsolidacija finansijskog sektora i mogućnost da se finansira zdrava proizvodnja, konsolidacija institucija koje regulišu tržište i naravno, nadamo se, dalje suzbijanje sive ekonomije i nešto više prihoda u budžet sa te strane. Pošto smo rešili pitanje starih dugova naše zemlje, uklonjene su prepreke za investicije u našu zemlju i, ako kažemo da je proces restrukturacije preduzeća onaj deo koji mi treba da pripremimo sa naše strane, reprogramiranje stranih dugova prema inostranstvu i otpis jednog dela tih dugova omogućava da ozbiljne strane investicije uđu u one delove naše privrede koji mogu profitabilno da posluju. Time sledeća godina može da bude godina velikih privrednih aktivnosti. Ova godina je bila godina uvođenja reda u javne finansije, donošenja nekoliko osnovnih zakona koji našu zemlju održavaju u standardima poslovanja u normalno uređenim zemljama. Sledeća godina može da bude godina realne ekonomije, toznači razvoja preduzeća. Normalno je da ljudi imaju radna mesta gde proizvode i gde dobijaju plate. Budžetska disciplina uslov je za ovaj ubrzani ekonomski razvoj. Test budžetske discipline biće danas i ovih dana, kada budemo glasali o budžetu. Postoje dva uslova, i time želim da završim: prvi uslov je da poslanici prihvate činjenicu da se rashodi ne mogu povećavati, da poslanici pokažu odgovornost prema odnosu rashoda i prihoda u našem društvu; drugi uslov je da budžetski korisnici budu realistični, da svi oni koji dobijaju plate iz budžeta shvate da naspram njih ne stoji neko ko ima skrivene rezerve novca, ko može da štampa novac, nego da mogu da dobiju samo onoliko novca koliko se realno, putem poreza i doprinosa, prikupi iz našeg društva. Uz ta dva uslova imamo dobru šansu da u narednojgodini učinimo drugi veliki važan korak u pravcu definitivnog ozdravljenja naše zemlje. Ja sam siguran da će ovajparlament razumeti ovu poruku, da će ovajbudžet bitiprihvaćen na jedan realističan način i nadam se da ćemo imati i vašu podršku u budućim pregovorima sa budžetskim korisnicima oko traženja rešenja, kako da se zadovolje njihovi interesi u ovakvom budžetu koji jedefinisala stvarnost, mnogo manje ministar finansija nego stvarnost koju smo zatekli u našojzemlji. Ta stvarnost jeste teška, ali ako uzmete u obzir sve ovo što sam vam rekao, ona nije tako loša. Mi smo zemlja u ozdravljenju, mi smo zemlja koja je vrlo blizu toga da postane jedna zemlja normalnog poslovanja, normalnog života. Jedan normalan budžet je pretpostavka za jedan takav normalan razvoj. Mi vam nudimo jedan takav budžet i ja sam siguran da ćete vi imati razumevanja za njega. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem gospodinu Đinđiću. Molim poslaničke grupe da, ukoliko to nisu uradile, odmah dostave listu sa prijavljenim govornicima. Dajem reč ministru finansija, gospodinu Božidaru Đeliću. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, želeo bih samo da vam u nekoliko rečenica objasnim strukturu ovog budžeta koji je danas pred nama. Sigurno je, kada bi neki putopisac došao danas u Srbiju, snimio situaciju, dolazeći iz neke bogatije zemlje, on bi opisao jednu dosta siromašnu sredinu. I uistinu, teško je biti zadovoljan trenutnom situacijom u Srbiji, sa platom od 230 maraka u proseku, sa trećinom stanovništva koje je siromašno, sa velikim zaduženjem; i posle reprograma duga naša zemlja ima velike probleme i velika iskušenja. Sigurno je da ta slika ne bi bila naročito povoljna, ali to je naša realnost. Međutim, da je tajputopisac bio ovde u januaru ove godinei vratio se sada, u decembru ove godine, šta bi on video u ekonomskom delu- nekoliko pozitivnih stvari, koje bi pokazale da seizmeđu te dve slike desio pozitivan početak jednoga filma. Pod jedan, konstatovao bi da je stabilnost očuvana, i to prvi put u dugom nizu godina - uspeli smo da imamo inflaciju koja je veoma blizu one koja je bila projektovana, 30-35% je bio plan, a 40% će biti ostvareno, mnogo bolje nego onih 0% predviđenih u 2000. godini i 116% realizovanih; zatim stabilni kurs, konvertibilni dinar - svaki građanin ove zemlje može da menja marke za dinare, i dinare za marke, slobodno i bez ograničenja , na svakom uglu naših velikih i malih gradova. Pod dva, uspostavili smo mnogo veću pravičnost u našojzemlji,a da možda toga još nismo dovoljno svesni, jer, jednostavno, to je veoma sveže. U ovojzemlji fond zaradajavnih preduzeća (gde su plate bile značajno iznad proseka Republike) zamrznut je od januara meseca, pa sve do danas, uprkos velikim pritiscima. U ovojzemlji plate oružanih snaga, pa iMUP-a, koje su bile značajno iznad proseka uprave rasle su po nižojstopinego kod ostalih budžetskih korisnika. Istovremeno je, zahvaljujući rasterećenju privrede koje se desilo sredinom ove godine kada smo smanjilistope socijalnog doprinosaza nekih 10%, dat prioritet nekim budžetskim korisnicima, kao zdravstvu i prosveti, čije su plate ove godine brže rasle od 15%, koliko su prosečno porasla realna primanja u zemlji. Imamo jednu sliku Srbije gde su relativne plate raznih ljudi koji žive i rade u našojdržavi raspoređene na mnogo pravičniji način, nego što je bio slučajpre 10-11 meseci. Pod tri,video bi jednu zemlju gde su izglasani, zahvaljujući vama, mnogobrojni sistemski zakoni: Zakon o privatizaciji, koji je proglašen najboljim zakonom u tranzicionim zemljama, od strane onih koji znaju o čemu pričaju, zato što rade sa takvim zakonima i sprovode privatizaciju već desetak godina,Zakon o radu, zakoni o penzionom sistemu, koji su sada izglasani na saveznom nivou, poreski zakoni, naša zemlja je napravila jedan veliki korak prema onome što se zove napredna tranziciona zemlja. Video bi isto uređene finansijske račune, bruto budžet, reformisani poreski sistem, koji ne ostavlja nikakvu diskreciju za nekoga ministra, za neku vladu, da na ovaj ili onajnačin izbegne sud parlamenta, i samim tim i javnosti, ako želi da nešto promeni u njemu. Sreo bi jednu zemlju gde su regulisani unutrašnji dugovi i gde je blokada računa prešla sa 200 milijardi dinara na nekih 35 milijardi dinara, i mnogo su sređeniji dužničko - poverilački odnosi; jednu zemljugde su najzad krenule investicije u infrastrukturu, koja je uspela, uprkos svemu, da odvoji 3,5 milijardi dinaraza remont EPS-a, zahvaljujući čemu je danas, i u vreme Nikoljdana, proizvedena rekordna količina električne energije u našojzemlji, u celojnjenoj istoriji, a da nismo imali nikakvu havariju, ili veći kvar; jednu zemlju u kojoj smo krenuli sa investicijama u puteve, posle deset godina zastoja; jednu zemlju koja je ponovo počela da popravlja bolnice, socijalne institucije i škole; i najzad, jednu zemlju koja je konačno uspela da nađe zajednički jezik sa svetom u ekonomskom delu, koja je sada priznati član svih finansijskih institucija i koja je u rekordnom vremenu uspela da reguliše spoljni dug,pod uslovima koji su najpovoljniji za jednu zemlju na našem stepenu razvoja. Naravno da današnja situacija ne može zadovoljiti nikoga ko želi dobro našojnaciji, ali mora se priznati, akoima iole objektivnosti u onome ko gleda, i nadam seda bi taj putopisac tako i napisao danas, početak ove priče je izuzetno ohrabrujući. Koji su naši ciljevi za sledeću godinu - naravno, da nastavimo ovim putem. Imamo četiri ključna cilja, o kojima sam pričao juče, i neću ih ponoviti nikako u detalje. Prvi je da očuvamoovu nastalu i najzad stečenu stabilnost. Prvi i veliki izazov za našu zemlju, za naš narod, za one koji će pregovarati o platama,penzijama, cenama, biće da prihvatimo da više nećemo biti drogirana nacija, nacija koja se drogirainflacijom, kao što je pokojni guverner Avramović rekao, nacija koja ne može da smogne snage u sebi da prihvati šta je realnost, šta su raspoloživa sredstva, šta se može dati, šta se može prihvatiti, i koja neće više, kao toliko puta poslednjih decenija, štampati novac i neminovno, u jednom srednjem roku, imati pad svojih realnih primanja u odnosu na naše susede, a da ne govorim o onim najrazvijenim nacijama Evrope i sveta. Znači, to je prvi i veliki izazov - očuvati stabilnost i reći - kada je planirana inflacijaod 20%,onda je povećanje plate od 24%ekvivalentno, a nekih 120, 130% povećanja plate kada je planiranaefektivna inflacija od 100%. Moramo kolektivno ući u tu dezintoksikaciju od inflacije, i ja se žarko nadam da ćemo svi kolektivno u tome uspeti, jer će se ta prelomna stvar desiti, ili ne, u godini koja predstoji. Drugi cilj je, naravno, poboljšanje životnog standarda.Jutros ste tome veoma puno doprineli, glasajućiza ukidanje poreza na promet na hranu i na lekove, ukidanje poreza na promet na komunalije ostavili ste prostor da najsiromašniji slojevi našeg društva imaju više u kućnom budžetu za neke druge stavke. Uz to,očigledno jeda će dalje smanjenje našeg poreza na finansijske transakcije, koje će vam biti predloženo za koju nedelju, kada prođe i Zakon o budžetskom sistemu, omogućiti da kamate,koje ste lančano posle toga propagirali kroz našu ekonomiju, budu značajno manje. Uz to, sigurno je da treći naš cilj, a to je strukturiranje uz privatizaciju banaka i preduzeća, mora biti prioritet ako želimo da obnovimo našu privrednu sliku i imamo veliki brojkonkurentnih preduzeća. Naravno, četvrti i zadnji cilj naše ekonomske politike u sledećojgodini mora biti dalje uključivanje u međunarodne tokove.Mnogo toga je urađeno, ali ono najvažnije tek predstoji, a to je da, sa jedne strane, sveži kapital u velikojkoličini počne da pristiže - on je već počeo da pristiže, jer je Evropska banka za razvoj, primera radi,već locirala 220 miliona eura i nekih 500 miliona nemačkih maraka našojzemlji. Beograd to zna, "Tigar" to zna, Niš, Kragujevac i Novi Sad će to veoma brzo znati. To znaju neka druga preduzeća, koja su dobila mikro-kredite, njih 1000, preko Mikrofinans banke;to je odličan početak. Naravno, obnavljanje štednje od 360 miliona nemačkih maraka je odličan početak i sledeće godine, kada dođe zamena nemačke marke za evro, imamo jednu veliku šansu da nastavimo,da se taj novac koji se nalazi danas u slamaricama vrati u legalne tokove i da može da bude na veoma kontrolisan način ponovo upotrebljen za dalji privredni rast. Dalje, stabilnost, poboljšanje životnog standarda, restrukturiranje, privatizacija preduzeća i banaka, najzad dalje uključivanje u međunarodne tokove, to su ta četiri ključna cilja. Javne finansije moraju biti u potpunosti podređene tim ciljevima. U tome mogu da kažem,imamo iznenađujuće dobru startnu poziciju. Kada su došle razne međunarodne delegacije i pitale koliki će biti budžetski deficit Srbije ove godine i kada smo im saopštili da će on biti između 1,1 i 1,5 bruto nacionalnog dohotka, oni to nisu mogli da veruju. Mogu da vam kažem da ne bi bilo dobro da nastavimo sa ovakvim podvizima. Mi smo ove godine - mi, vi, naš narod - uspeli da veliki preokret napravimo bukvalno uz svoje sopstvene snage. Taj napor na tom nivou nije nužan i zbog toga projekcija budžeta za sledeću godinu predviđa značajno veći deficit, koji znamo kako ćemo pokriti i koji će nam dati, u ovakvim ograničenjima, ipak dovoljno mesta za delovanje. Primera radi, Hrvatska danas ima budžetski deficit od 6,2% i ona je napravila jednu grešku koju mi moramo sledeće godine da izbegnemo po svaku cenu, a to je da su plate, naročito budžetskih korisnika, penzije i socijalna davanja porasla mnogo brže od onoga što je njihova privreda mogla da podnese. Naravno, to se vrati uvek kao lastiš u čelo, kao bumerang i danas su oni u situaciji da moraju da smanjuju penzije i plate i to u realnom iznosu, a to je izuzetno teško. Mi sledeće godine moramo sve uraditi sve da naša objektivna ograničenja ne budu prekoračena, što se tiče budžetskih korisnika, pre svega, ali to se tiče i preduzeća. Plate, ma kolike one danas bile, relativno niske prema nekim merilima, značajno su porasle i mi očekujemo da sledeće godine u društvenom i privrednom sektoru one ne rastu mnogo više od planiranih 25 do 30%. Druga startna pozicija nam omogućava da krenemo u jednu novu ravnotežu javnih finansija. Znači, ako smo ove godine imali budžetski deficit otprilike 1,5%, možemo sledeće godine imati budžetski deficit otprilike 4,3%, zbog dva faktora. Prvi faktor je povećanje učešća javnih prihoda u bruto nacionalnom dohotku od nekih 1,3%. To nije zbog povećanog poreza, već zbog toga što smo uspeli da suzimo sivu ekonomiju, suzbijemo šverc i bez povećanja, čak smanjenjem nekih stopa, uspeli smo kroz tu proširenu osnovicu da uberemo više prihoda. Sa druge strane imamo, i to ne smemo kriti, značajno povećanje budžeta Republike Srbije u učešću bruto nacionalnog dohotka. On će preći sa 18,4%, koliko je planirano ove godine, na 24,1%. Taj rast od 5,6% nije dobra vest. Bilo bi bolje, kao što je premijer napomenuo malo ranije, da naša zemlja ima za nekih 5 do 8% manje javne potrošnje u procentu bruto nacionalnog dohotka. To bi bilo primerenije našem nivou razvoja, zemlji koja ima 1.200 američkih dolara po glavi stanovnika i time se kvalifikuje. Nažalost, i dalje je među najsiromašnijim zemljama u Evropi. Međutim, iza tog povećanja od 5,6% kriju se tri i samo tri faktora. Prvi faktor je najzad plaćanje starih dugova i tih 15,6 milijardi dinara ili 1,7% bruto nacionalnog dohotka predstavljaju prvi napor koji nismo imali ove godine i koji ćemo imati sledeće godine. Kako bi rekao narod - ne možemo i jare i pare, ako želimo kredite, ako želimo dalje uključivanje u finansijske tokove, moramo da počnemo da vraćamo naše dugove. Drugi element su penzije. Penzije su porasle realno i to je dobra vest za onu trećinu penzionera koji žive u velikim teškoćama i još bolja vest za one koji imaju nešto komotnije penzije. Isto tako, sa povećanjem starosne granice, nekoliko desetina hiljada naših sugrađana se penzionisalo ili se penzionišu ovih dana i to je dodatno opterećenje. Kadadodate i neka druga prava koja nosi Fond PIO imate situaciju da će ceo Fond PIO sledeće godine iznositi 127 milijardi dinara što je cifra koja će biti veća nego sadašnji budžet za celu Srbiju (127 milijardi spram 122 milijarde dinara), i to je jedan veliki, narodni, rekao bih nacionalni napor prema toj ključnoj klasi i sloju našeg stanovništva. Treći i zadnji element je restrukturiranje privrede i banaka. On će učestvovati sa nekih 2,1% našeg bruto nacionalnog dohotka i to nam je nužno ako želimo da razdvojimo ekonomsku i socijalnu funkciju u preduzeću i da omogućimo da ljudi koji ostanu bez posla budu ne samo zbrinuti, ne samo da im se isplate otpremnine, kao što je slučaj kod "Zastave", nego i da dobiju mogućnost da se prekvalifikuju, da nauče nešto novo i da nađu bolju budućnost, da istovremeno što se tiče ekonomije ta preduzeća koja hrabro kroče u restrukturiranje dobiju sredstva kroz koja će moći da dobiju novu opremu i da kroz novi obim radne snage postanu konkurentni na tržištu. To je dodatni napor. Ako onda pogledate šta se u stvari dešava u našim javnim finansijama tu vidite da će ono što se zove tranzicioni trošak biti u stvari pokriveno povećanjem našeg deficita, i taj deficit znamo kako ćemo finansirati. Tih 540 miliona dolara će biti finansirano od 150 miliona dolara privatizacije i odluka koja bi trebalo da nastupi 28. decembra oko prva tri preduzeća koja će biti prodata, ove tri cementare, će pokriti značajni deo onoga što je predviđeno. Drugi deo su budžetske donacije iz inostranstva i predviđeno je 126 miliona dolara. Mi već znamo da će pola od toga biti pokriveno kroz programe Evropske unije. Treća stvar su krediti od Svetske banke, koji su baš predviđeni za tu namenu, za finansiranje troškova tranzicije, veoma povoljni krediti na više decenija, sa više godina počeka i niskom kamatom. Tu već imamo izvesnih 190 miliona dolara. Najzad, krediti od Narodne banke Jugoslavije i poslovnih banaka koji su na 77 miliona dolara na minimalnom nivou od 0,6% bruto nacionalnog dohotka. Znači, još manji nego što će biti ove godine i kao što vidimo, to nije imalo nikakvog lošeg efekta na našu ravnotežu, na kurs ili pak na inflaciju. Da zaključim oko javnih finansija, pre nego što napomenem nekoliko stavki u našem budžetu. Znači, jedan budžet čije je učešće veće za 5,6% u bruto nacionalnom dohotku, ali koji je pokriven kroz jedan budžetski deficit od 4,3%, koji znamo kako ćemo finansirati, i povećanje učešća prihoda koje ne dolazi od povećanih stopa nego kroz suzbijanje šverca i sive ekonomije. Znači, i dalje jedna stabilnost koja će obezbediti da se kao što mnogi građani koji nam pišu kažu, polako, ali pouzdano vraća poverenje u državu. Jer, kada porodica koja ima decu zna da može da računa na dečiji dodatak, kada invalid koji ima neko pravo može da računa na invalidninu, kada borac može da računa na boračko pravo, kada penzioner zna da će penzije doći svakih 15 dana, onda se polako na realnim osnovama vraća ono što je i te kako važno, a to je poverenje između građana i države. To ćemo održati zahvaljujući očuvanoj stabilnosti kroz javne finansije i sledeće godine. Zbog toga je ovaj budžet planiran sa 12 penzija, sa 12 plata, sa 12 dečjih dodataka, sa svim onim što je zakonski uređeno ovih dana. Istovremeno, moramo odmah misliti o štednji, jer naša zemlja ne bi trebalo da ima zahvatanje na bazi od 48,6% bruto nacionalnog dohotka. Tu cifru dobijate kada dodate budžet Republike, budžet Federacije, budžete fondova i budžete lokalnih samouprava i Vojvodine. To je previše i naš cilj će biti u sledeće tri godine da smanjimo za nekih 5 do 8%učešće tih rashoda u bruto nacionalnom dohotku, tako da će delimično rast bruto nacionalnog dohotka u tome pomoći, ali isto tako konsolidovaćemo, i to od početka ove godine, neke institucije koje se preklapaju između republičkog i saveznog nivoa. Nema razloga da naša zemlja plaća dva zavoda za statistiku, dva hidrometeorološka zavoda, duplirani zavod za razvoj. (Samo da napomenem nekoliko institucija koje moramo spojiti.) Uz to, moramo ući u racionalizaciju i optimizaciju naših javnih rashoda. To ni u kom slučaju neće uspeti, ako se tome priđe na neki nasilnički način, slepo, govoreći - želimo da smanjimo troškove bolnice za 20%, škola 30%, policije 40%. Moramo naći, i na tome već radimo sa sindikatima, socijalni dogovor gde svi oni koji rade u tim ustanovama imaju interes, koji se zove efikasnost, ali isto tako i materijalni interes da se ti troškovi smanje. Deo tih ušteda mora ići njima, u poboljšanje njihovog materijalnog položaja. Taj socijalni dogovor će biti jedna od ključnih stvari za sledećih nekoliko godina. Najzad, nekoliko reči o prioritetima u ovom budžetu i o nekoliko specifičnih stavki. Prioriteti, ako gledamo naše socijalne klase ili socijalne slojeve u našem društvu, ostaju isti kao ove godine: pre svega, prosveta, zdravstvo i pravosuđe. Što se tiče prosvete, premijer je već napomenuo, učešće njihovog platnog fonda u ukupnog platnom fondu koji se isplaćuje iz budžeta za dve godine će biti povećano za 5%. Timedokazujemo da ono što obećamoi izvršimo. Tako će biti i sledeće godine, to ćemo kontrolisati sa njima, njihovo učešće u platnom fondu, pa i zarade će biti povećane za 2%. Uz to, zahvaljujući vašoj odluci i glasanju jutros, formiraćemo jedan fond jednog dinara iz akciza cigareta koji će omogućiti da 700 miliona dinara bude upotrebljeno za obnavljanje infrastrukture u bolnicama. To naravno nije puno, ali to je realno. Isto tako, 300 miliona dinara za prosvetu, još je manje ali je realno i to je dobar početak. Taj novac neće biti za plate, neće biti za materijalne troškove, on će biti za neke nužne objekte, infrastrukturu i opremu. Što se tiče pravosuđa, primetićete da se prvi put u istoriji srpskih finansija pravosuđe i tužilaštvo ne nalaze u razdelu Ministarstva pravde. Time na simboličan način pokazujemo da su neke stvari odvojene. Uz to, kao što je najavljeno za nosioce pravosudnih dužnosti, sudije i tužioca, njih 3.400, napraviće ovaj budžet i cela naša nacija jedan specijalni napor da njihove plate ubrzano porastu do prosečnog nivoa od 1.000 nemačkih maraka u ovoj godini. To ne može imati zarazni efekat, jer jednostavno svima je jasno da mi ne možemo da isplatimo tolike plate iz budžeta. Za te ključne ljude, na tim pozicijama, zbog specifičnosti njihovog položaja, da oni ne smeju ništa drugo raditi osim suditi i tužiti,mislim da je veoma važno i mislim da ćete svi to prihvatiti da napravimo specijalni napor prema njima ove godine. To će nam se, siguran sam, vratiti višestruko kao investicija. Ne samo u tome da ćemo imati manje korupcije i bolje suđenje, već ćemo vratiti dostojanstvo jednoj ključnoj funkciji u društvu, sudijama i tužiocima. Hteo bih da napomenem nekoliko tačaka u ovom budžetu, a pre svega želim da napomenem da ono što smo počeli ove godine sa dosta uspeha (to priznaju svi oni sa kojima sam razgovarao na nivou lokalne samouprave) mi nastavljamo sa fiskalnom decentralizacijom. Ovaj budžet će biti tehnički rebalansiran kada i ako parlament usvoji zakon o lokalnoj samoupravi. Posle tog zakona čak 86 % prihoda lokalne samouprave u gradove će dolaziti iz izvornih prihoda ili pak iz poreza gde nema ograničenja. To je suština decentralizacije. Naravno, tražićemo i neki podsticaj u onome što se deli, ali se limitira za lokalnu samoupravu - ako neke lokalne samouprave i gradovi puno rade na suzbijanju sive ekonomije i rada na crno da dobiju isto tako i neke finansijske efekte. Uz to, ako pogledamo Vojvodinu, posle usvajanja omnibus zakona koji će se naći pred vama za koju nedelju i u zavisnosti od forme koja bude usvojena u ovom domu, mislim istovremeno i za lokalnu samoupravu, biće izvršen taj rebalans. Očekujemo da AP Vojvodina preuzme na svom budžetu nekih 25-30 milijardi dinara, mada je ta računicapreliminarna. Naravno, taj prenos nadležnosti će biti uravnotežen. Niko tu neće dobiti više ili manje. Jednostavno, na ravnomeran način će to biti preneseno. Najzad, nešto što je stvar dogovora, koji će se izvršiti ove godine: 50% prihoda od privatizacije, od prodaje preduzeća koja se nalaze na teritoriji Vojvodine, ići će u projekte infrastrukture na teritoriji Vojvodine. Mi ćemo to dokazati i naravno ceo iznos će zavisiti od toga koliko će preduzeća na kraju biti prodato i koliki će biti taj iznos. Na kraju godine mi ćemo izvesti tu računicu i dokazaćemo da će naše čvrsto obećanje Vojvođanima i njihovoj Autonomnoj pokrajini biti izvršeno, da će 50% sredstava biti upotrebljeno za infrastrukturu na teritoriji Vojvodine. Što se tiče Agrarnog budžeta, kao što je premijer napomenuo agrar je vukao privredu ove godine. Sa rastom od 28% ove godine, on je povukao celu privredu ove zemlje. Mi očekujemo još iz tog ključnog sektora naše privrede. Za njega je odvojeno čak 8 milijardi dinara i realno taj budžet je ponovo povećan. Tu su klasične stavke, kao premije za mleko sa 2,6 milijardi dinara. Prvi put, kroz dug niz godina, sve mlekare priznaju da premije za mleko dolaze na vreme i da su realne. Zahvaljujući tome imamo značajan boljitak u tom sektoru. Prvi put se planira podsticaj zasada novih vinograda sa 60 miliona dinara i šljive sa 80 miliona dinara. Evo jedne tradicionalne kulture gde je naša zemlja nekada bila neprikosnovena. Kroz nemar, rekao bih i fušerstvo, mi smo izgubili onu poziciju koju smo imali dugi niz godina. Tako da neki sada prodaju pod imenom "šljivovica" nešto što je navodno njihovo, a bilo je i trebalo je da bude naše. Uz to, što se tiče otkupa pšenice, predviđeno je i već obećano da će do 300 hiljada tona pšenice biti otkupljeno po ceni od 8 dinara. To obećanje ćemo ispuniti, kao što smo ga ispunili i ove godine. Najzad, jedna ključna stvar u našoj zemlji, a to je voda. Vodoprivreda će dobiti milijardu dinara, čak četiri puta više nego u budžetu ove godine. To je nedovoljno. To je pomak i mi ćemo uspeti u nekoliko ključnih objekata da poboljšamo situaciju. Socijalna davanja, a premijer je o tome dosta govorio i neću se vraćati na to, sa 18 milijardi dinara dečijih dodataka i drugih socijlanih prava mi nastavljamo sa onom pravom socijalnom politikom koju već imamo. Najzad, infrastruktura. EPS će dobiti 200 miliona maraka kredita od Evropske banke za razvoj, 100 miliona od nemačke banke za razvoj i budžet predviđa još skoro 4 milijarde dinara subvencija za restrukturiranje EPS-a. To već daje rezultate. Ako danas nemamo restrikcija, to je zahvaljujući velikom naporu ovog leta. Ako nastavimo ovim ritmom, već sledeća zima će sigurno biti bez restrikcija i za dve do tri godine imamo uverenja da ćemo i taj ključni element naše privrede izvesti na zelenu granu. Treba za to četiri godine, ali po ovakvom ritmu mi ćemo veoma brzo uspeti. Najzad ono što će biti vidljivo golim okom našim građanima, a to će biti putevi i cela mreža. Čak 850 miliona nemačkih maraka sledeće godine će biti upotrebljeno za te svrhe. Naravno, ne sve iz budžeta. Iz budžeta će biti izdvojeno ovo što ste glasali jutros, a to je 6,5 milijardi dinara iz akcize za benzin i na dizel, 3,5 milijardi dinara iz putarine, a uz to ostatak dolazi iz veoma povoljnih kredita koje ćemo dobiti. Siguran sam da će to u mnogo čemu poboljšati ne samo transport naših ljudi, nego što je isto tako važno transport dobara. Tako da Srbija postane kroz tri do četiri, i deset godina, nezaobilazna raskrsnica svih puteva i celog transporta Evrope. Poslednja stvar i veoma dobra vest za one koji su očekivali da do kraja ova vlast i ova država opravda njihovo poverenje: nastavljamo sa vraćanjem ne samo inostranih dugova, nego i naših domaćih dugova. Nastavljamo sa vraćanjem stare devizne štednje u još većem obimu od 550 nemačkih maraka po štediši i to je vest za mnoge štediše, za one koji su poverovali u onaj zajam za preporod Srbije pre 12 godina. Sledeće godine počinjemo sa isplatom 1/4 tog zajma. Za četiri godine mi ćemo tih 40 miliona dolara vratiti. Za sledeću godinu je predviđeno 10 miliona dolara ili otprilike 720 miliona dinara. Zaključio bih time što želim da se zahvalim što ste prihvatili i naše izvinjenje i naš proces da ovaj zakon bude pred vama po hitnom postupku. Verujte, nije bilo nikakve želje da se skrati mogućnost za diskusiju. Mi smo čekali neke druge odredbe - omnibus zakon, zakon o lokalnoj samoupravi, a nadajući se da ćemo moći da izbegnemo tehnički rebalans i da imamo glasanje tog budžeta jednom za celu godinu. Kada smo uočili da to nije moguće, mi smo onda vama predložili ovaj budžet. Ja se iskreno izvinjavam vama kao parlamentu. Jednostavno, nagoveštavam da kada budete izglasali zakon o budžetskom sistemu, to zakonski neće biti moguće. Sledeća budžetska procedura će krenuti 13. aprila i zakonski će Vlada biti u nužnosti da dostavi vama nacrt, odnosno predlog budžeta do 15. novembra. Ipak, mada je došao malo kasno, ovaj budžet, za one koji su uspeli da ga pročitaju malo detaljnije, donosi jedan novitet, a to je ekonomska klasifikacija. Hteo bih, možda bez mnogo nadahnuća da završim sa tim. U ovom budžetu možete mnogo detaljnije pogledati na šta se novac troši, ne samo po broju razdela, nego i po namenama, tako da možete kroz godinu zatražiti neke preciznije informacije. Danas bih preuzeo na sebe, u ime Vlade, odgovornost da do kraja januara, najkasnije do sredine februara, dostavimo parlamentu,to još neće biti zakonski uređena stvar već stvar transparentnosti Vlade prema parlamentu, još preciznije račune budžeta za sledeću godinu. U dodatku koji ste dobili videli ste celu klasifikaciju, takozvanu GFS, sa kojom je ovo prikazano. To će i šefovi poslaničkih grupa dobiti. Imaćete uvid, mnogo precizniji, u to šta država namerava da učini sa novcem naroda. Zaključujem, slika danas još nije ona koju bismo svi mi hteli da vidimo. Film koji je počeo je prilično dobar. Sledeća godina, u datim ograničenjima, će biti još bolja.
Dajem reč ministru za ekonomske veze sa inostranstvom, gospodinu Goranu Pitiću.
Uvažene kolege narodni poslanici, u ne više od desetak minuta pokušaću da posebno obrazložim jednu poziciju koja se odnosi na popunjavanje budžetskog deficita, to je pozicija donacija. Naime, kraj je godine i prilika da o poziciji koja će u velikoj meri popunjavati ovaj budžetski deficit u narednoj godini, inače je u ovoj godini značajno uticala na pitanja u delu socijalnog programa i u delu razvoja privatnog sektora, da vam dam neke informacije koje mislim da treba da imate kada se ima u vidu budžet za narednu godinu, kao i dešavanja u ovoj godini. Bilo je puno, rekao bih, informacija u okruženju i baratalo se raznim ciframa. Ono što znamo kao zvaničnu informaciju jeste da možemo da očekujemo u naredne tri godine, otprilike četiri milijarde dolara donacija, koje će se realizovati u saradnji sa Svetskom bankom i Evropskom unijom. Tačnije, iz današnjeg ugla, radi se o otprilike oko devet milijardi dolara. Juna ove godine milijarda i 300 miliona dolara ili skoro tri milijarde maraka je bilo dobijeno i očekuju se u naredne dve godine otprilike slični iznosi. Šta je od toga realizovano? Od oktobarskih promena realizovano je, otprilike, dve milijarde maraka, od čega je prošle godine, do januara realizovano negde oko 350 miliona maraka. Znači, govorim o realizaciji, ne o ugovorima i alokaciji sredstava, nego o onome što je potrošeno. Milijardu i 250 miliona maraka će biti potrošeno do kraja ove godine i ostatak od nekih 450 miliona maraka dobijen je kao pomoć za premošćivanje onog kredita koji je ostao kao dug ovoj vladi od prethodnih vlada, a koji se odnosi na Evropsku investicionu banku. Time je stvorena šansa da se opet ova moćna institucija pojavi u kreditiranju, posebno infrastrukture. Kada se pogleda po sektorima ovaj iznos od milijardu i 250 miliona maraka, ove godine, su ova sredstva potrošena na sledeće prioritete: prvo, to je energetika; za nju je potrošeno 420 miliona maraka; drugi prioritet je bio socijalni sektor, otprilike 280 miliona maraka je potrošeno za ovaj sektor; za poljoprivredu je potrošeno oko 160 miliona maraka; za zdravstvo oko 80 miliona maraka; još dva prioriteta bili su -prvo, razvoj privatnog sektora, od koga se u narednoj godini posebno očekuje da donese koristi prvenstveno kroz proces privatizacije, razvoj malih i srednjih preduzeća i generisanje nove zaposlenosti; i drugo, značajna stavka, od 270 miliona maraka, uglavnom je data lokalnim sredinama (inicijativama za razvoj građanskog društva, za podršku restrukturiranju bankarstva i u nekim segmentima koji se odnose na rehabilitaciju saobraćajne infrastrukture). Malo detaljnije o dva ključna sektora gde je potrošena i najveća količina sredstva. Energetika - otprilike je pola sredstava otišlo na uvoz struje.Očekuje se da će da se jaz koji je bio otprilike 80 miliona dolara, zahvaljujući i onome što se radi u EPS-u i saradnji sa donatorima, da ne bude planiranih restrikcija. Ostatak je bio oko 100 miliona dolara ili 200 miliona maraka. Obezbeđivani su rezervni delovi, oprema i tehnička pomoć, tako da je jako puno toga urađeno. Postoji detaljan spisak projekata gde su urađene ozbiljne reparacije i održavanja u okviru elektroprivrede. Kada se pogleda socijalni sektor, samo da nagovestim par projekata koji su realizovani i kojima je omogućeno da se pomogne najugroženijim slojevima stanovništva. Za materijalno obezbeđenje porodice dobijena su sredstva, čime su eliminisana kašnjenja u isplatama 26 meseci; otprilike je isplaćeno oko 400 maraka po porodici i svi zaostaci. Kada se pogleda stanje kod dečijih dodataka, targetirano je oko 300.000 porodica, isplaćena su dva kupona dugoročnih obveznica. Takođe, za 200.000 korisnika su isplaćene zemljoradničke penzije i potpomognuto je za Fond zaposlenih, preko švajcarske donacije, otprilike oko 190.000 korisnika. Takođe, nakon Briselske konferencije, znači od polovine ove godine, donacijama francuske vlade, Velike Britanije i Austrije isplaćeni su dupli dečiji dodaci, nadoknada za korisnike tuđe nege i novih 14 meseci materijalnog obezbeđenja porodice. Daću vam primer samo Evropske unije, kako Vlada Srbije, sarađujući sa donatorima, uspeva da nametne svoje prioritete i da donatori finansiraju ono što je stvarno potrebno ovoj zemlji. Od 200 miliona eura Evropske unije, što je oko 400 miliona maraka, najveći deo je otišao u remonte velikih sistema u energetici - "Nikola Tesla" A i B i "Kostolac B", remont elektrane u Kolubari. Očekuje se isporuka lekova krajem ove godine i početkom naredne godine, oko 50 milioina maraka za lekove koji se ne proizvode u ovoj zemlji, a u delu poljoprivrede oko 40 miliona maraka je išlo za nabavku MPK đubriva itd. Ako je ove godine bilo otprilike milijardu i 300 miliona maraka, naredne godine očekujemo oko dve milijarde maraka donacija, koje će ući po onim prioritetima o kojima smo se već dogovorili sa donatorima, na način da se ispoštuje ono što je u okviru plana reformi Srbije. U okviru budžetskih efekata, ministar finansija već je rekao da će otprilike devet milijardi dinara biti obezbeđeno kroz donacije. Uglavnom će to u najvećoj meri biti kroz makro pomoć Evropske unije, kao i kroz neke manje donacije koje će doći od bilateralnih donatora. Na kraju, želim da vam kažem da je izveštaj o donacijama dat šefovima poslaničkih klubova, da ćete dobiti detaljan izveštaj u vidu spiska po projektima, po zemljama, po sektorima, da ćete ga dobiti u najrudimentarnijoj formi, a da se nalazi i u javnosti, transparentno na veb sajtu Ministarstva za ekonomske odnose sa inostranstvom. Želim da kažem, na kraju, da do sada od donatora nije stigla nijedna pritužba na tok donacija, niti primedba da su donacije iskorišćene na način da nisu došle do krajnjeg korisnika, do onoga kome su bile namenjene. Znači, od ovih otprilike milijardu i trista miliona maraka, ni jedna donacija do sada, a bile su ozbiljne presije, bili su ozbiljni donatori, ni jedna od tih donacija nije bila pod nekim karakterom sumnje, pritužbe ili nečega što bi moglo da naruši dalji dotok donacija. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Pitiću. Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? Da li narodni poslanik koji je izdvojio mišljenje na sednici Odbora želi reč?
Gospođo Mićić, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, gospodo potpredsednici, dame i gospodo ministri, na sednici Odbora izuzeo sam svoje mišljenje iz nekoliko razloga. Neke sam rekao već juče kada smo razmatrali ova dva zakona, odnosno izmene Zakona o porezu na promet i Zakona o akcizama jer sam shvatio da sam, što se toga tiče bio u pravu. Isto tako mislim u pogledu današnje rasprave, brzo smo preko toga prešli, nismo produžili vreme za raspravu, da je malo četrdesetak minuta za našu poslaničku grupu da iznese svoje stavove i argumente povodom ovog budžeta. Zašto ovako brzo donosimo budžet? Zaista sam, juče, noćas i danas pokušao da nađem pravo obrazloženje. Pravo obrazloženje su vaši politički odnosi i vidite, poluprazna je sala već nakon uvodnog ekspozea. Neslaganje sa ovakvim postupkom oko donošenja budžeta je nezamislivo, jer ministar je prvo predložio zakon o budžetskom sistemu i budžetsku klasifikaciju, pa je povučen zakon o budžetskom sistemu, predložen je novi budžet, tako da mislim da ne može imati veći značaj zakon o budžetskom sistemu za izmenu Zakona o porezu na finansijske transakcije, nego na sam zakon o budžetu za ovu godinu. Takođe, prisutna je nekompletnost i nedostatak određenih pratećih odluka i zakona; smanjuje se jedan izvor prihoda, a to je porez na finansijske transakcije, a nema izmene tog zakona. Čuli smo da će on tek za nekoliko nedelja biti predložen; kao i prošle godine, imali smo zakon o učešću opština u iznosima poreza na promet, odnosno o stopama zahvatanja i izdavajanja tih sredstava za opštinske budžete. Treće, želim da stvorim mogućnost svojim kolegama poslanicima iz poslaničke grupe SPS da iznesu što više argumenta o ovom budžetu i o njegovom neprihvatanju. Moram da kažem da je budžet nominalno povećan za 90 milijardi i 147 miliona dinara, znači oko 70% i on ukupno iznosi negde oko sedam milijardi i 300 miliona maraka. Primanja budžeta, ono što građani i svi poreski obveznici treba da plate, iznose negde oko šest milijardi maraka i ona su veća za 77%. Što znači da tekući prihodi predstavljaju i imaju veći rast za 7 procentnih poena u odnosu na ukupna sredstva rasta budžeta. Planirani prihodi po osnovu poreza na promet beleže rast od 227% i veći su za 2,27 puta, a to plaćaju ko drugi nego naši građani.Takođe, ovu konstataciju potkrepljuje i podatak da su penzije obezbeđene 60% putem doprinosaa 40% iz sredstava budžeta dobijenih putem donacija. To ilustruje činjenicu da lična primanja radnika koji primaju zarade rapidno opadaju. A, mislim da će posle Zakona o privatizaciji to biti još izraženije. Potvrđuje se konstatacija da na dohodak građana prihodi rastu 65%, odnosno za 62 procentna poena u odnosu na porez na promet. Nismo dobili podatke o ostvarenim prihodima budžeta za prethodni period ove godine, tako da je to neuporedivo, imajući u vidu da ove godine porez na promet iznosi negde oko 68 milijardi, a akcize su povećane sa 25 na 38 milijardi dinara. Ako uzmemo ovo povećanje po osnovu stope, znači da je akcizapovećana za nekih pet milijardi dinara. Što se tiče rashodnog dela,moram da kažem da klasifikacija jeste dobra tačka. Međutim, i u njoj ima određenih stvari koje meni nisu jasne: porez na takse, nametnut od jednog nivoa vlasti drugom nivou vlasti, naknade u naturi za prevoz zaposlenih. Pa, ne kupujemo mi njima vozila. Zaista, ako smo se dogovorili da toga nema u naturi, nema ga u naturi. Po mom shvatanju, porez na finansijske transakcije zaista je zanemaren za onaj deo za koji je uveden samodoprinos putem doprinosa na finansijske transakcije za otklanjanje posledica zemljotresa u Kolubarskom okrugu. Prošle godine je bio milijardu, prethodne godine milijardu i dvesta miliona, ove godine samo 867 miliona. Na nama je da tražimo da ova sredstva budu što veća. Jer, zaista, kako gospodin Šumarac reče, ako gradimo svake godine sto kuća, još 4.000 kuća je ostalo. Znači, narednih 40 godina treba da se otklanjaju posledice ove katastrofe. Zaveden je doprinos solidarnosti Srbije prema Kolubarskom okrugu, a u ovom trenutku ispada da je to doprinos solidarnosti Kolubarskog okruga prema Srbiji, jer samo 20% tih sredstava dobija Kolubarski okrug. Na kraju, mogu da kažem da je dobro da sve one kapitalne investicije koje su rađene u prethodnom i u ovom periodu, budu i u ovom budžetu prihvaćene i opredeljena sredstva da se što pre završe. Hvala.
Da li predsednici poslaničkih grupa žele reč? Ima reč gospodin Tomislav Nikolić, predstavnik poslaničke grupe SRS.
Ovo je jedinstvena prilika da Vlada počastvuje Skupštinu svojim prisustvom. Dame i gospodo narodni poslanici, već je juče rečeno i prihvaćeno kao opravdani prekor da je poniženje Narodne skupštine od strane Vlade da joj na jedan dan da na uvid predlog budžeta za 2002. godinu i da očekuje od Narodne skupštine raspravu u kojoj će poslanici argumentovano podržati ili osporavati predlog budžeta. Da je to Vlada htela i zaista želela raspravu o budžetu, obratila bi se Narodnoj skupštini početkom decembra sa Predlogom zakona o budžetu, pa bismo imali vremena da čujemo izveštaj nadležnih odbora, barem o tome kako nam izgleda iduća godina. A, izgleda kao godina u kojoj se nastavljaju neispunjena obećanja Vlade Republike Srbije. Da podsetim predsednika Vlade, obraćajući nam se prošle godine, obećao nam je sve i svašta. Jeste to bilo u revolucionarnom zanosu, ali ipak je morala da se meri svaka reč, zato što se ne samo u 21. veku, nego i u 20. veku i 19. veku pisalo ono što se govorilo i ostajalo je kao trajno svedočanstvo. Da podsetim predsednika Vlade da nam je kao primarni zadatak, pre kretanja u ozbiljne reforme ili istovremeno sa njima, kako je on rekao, obećao rešavanje najtežih krivičnih dela. Rekao je da to nije pitanje, da se ne radi ni o sedmicama, već o danima kada ćemo saznati i imati rasvetljeno ubistvo Stanka Ćuruvije, ubistvo na Ibarskoj magistrali, otmicu Ivana Stambolića ... (Predsednik: Gospodine Nikoliću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.) ... ima ubistava koja su očito imala političku pozadinu i (citiram predsednika Vlade) "Svi prethodnici pre mene govorili su o onome što smo doživeli u ovih godinu dana". Zašto samo meni uskraćujete pravo da govorim o tome šta smo uradili u ovih godinu dana. Ne možete da govorite o Predlogu budžeta a da se ne osvrnute na situaciju kroz koju je zemlja prošla. Podsećam vas, gospođo Mićić, da ste predsednik Narodne skupštine i da sam ja sa vama ravnopravan, a da vam je ovde Vlada u podređenom položaju i da, ako već omogućavate predsedniku Vlade i ministrima da govore o svemu što smatraju da je potrebno da bi obrazložili predlog budžeta, dozvolite i meni da govorim o svemu što smatram da je potrebno da bih rekao zašto sam protiv budžeta. Ako upotrebim ružnu reč, ako nekoga uvredim, opomenite me a nemojte da me opominjete onda kada na to nemate pravo. Postojao je jedan koji je tako uzurpirao pravo predsednika Narodne skupštine i više nije predsednik Narodne skuštine.
Gospodine Nikoliću, molim vas da se vratite na temu.
Pustite vi mene da ja govorim kako ja hoću, a vi gledajte tamo u taj sat. To vam je jedini posao dok sam ja za govornicom. Dalje, obećali ste nam, gospodine predsedniče, da ćete osnovati parlamentarnu komisiju koja će ispitati umešanost državnih službi u teška krivična dela, a vaša većina je samo pre nekoliko dana odbila da formira anketni odbor, koji bi utvrdio ima li šverca duvana ili ne i ko se njime bavi. Vaša većina u Skupštini ne reaguje na naš zahtev da se formira anketni odbor koji će utvrditi šta je sa firmom "Jugoskandik", ko je opljačkao, za koliko novca, tim pre, što se sada već javno saznaje da je novac tada davao mnogima koji su sada na vlasti, a tada su bili u opoziciji. Moram da priznam da ste jedan deo posla obavili na zadovoljstvo svojih nalogodavaca, a to je obećanje da ćete one, koji su ukaljali, tobož, lice naše zemlje, nacije, predati sudovima - pojedine građane Srbije i pojedine Srbe koji nisu naši građani, svojom uredbom koja je sigurno predmet ispitivanja Saveznog ustavnog suda, jer steukinuli Republički ustavni sud (to vam je najveći uspeh prošle godine) izručili ste Haškom tribunalu. Obećali ste nam beskompromisnu borbu protiv organizovanog kriminala, pre svega u domenu: otmica, reketiranja, trgovine drogom, krađe automobila, trgovine naftom i cigaretama. Obećali ste nam paket zakona koji će biti pred parlamentom i biće posvećen upravo različitim, u našem parlamentarnom životu do sada nepoznatim, vidovima kontrole Vlade i državnih službi. Nažalost, za nas ovde to su još uvek nepoznati vidove kontrole Vlade idržavnih službi. Taj paket zakona mi ne dobismo u Narodnoj skupštini. Obećali ste nam odricanje od privilegija, rekli da neće biti članstva u upravnim odborima, da neće biti primanja skupih poklona. Obećali ste na prvoj sednici ukidanje delova zakona o privilegijama funkcionera, a u stvari, samo ste ukinuli obezbeđenje MUP-a za bivšeg predsednika Srbije da biste jedne noći, nažalost, noći koja je bila diktirana od strane Amerike, 31. marta, uhapsili, a onda druge noći, koja će zauvek ostati upamćena u srpskom narodu kao noć blaćenja svetog Vida, izručili u Hag. Dalje, zanimljivo je šta ste danas rekli u vezi zaposlenih; u vezi onih koji su na budžetu, i onih koji su zaposleni u firmama koje ne rade dobro. Podaci su frapantni, ako ih uporedimo sa podacima koje ste izneli prošle godine. Rekli ste prošle godine da je oko 820 hiljada nezaposlenih i da oko 500 hiljada radi u preduzećima koja su krajnje nelikvidna. Međutim, sada ste nam rekli da oko 300 hiljada radi u preduzećima koja su krajnje nelikvidna, ja sam to dobro slušao predsedniče, znači 200 hiljada ljudi je već izgubilo posao u Srbiji otkako ste vi na vlasti. Dalje, prošle godine ste nam rekli da je 400 hiljada zaposlenih na budžetu, sada kažete da je 500 hiljada. Obećali ste prošle godine smanjenje zaposlenih u državnoj administraciji za 20%, a ispada da smo povećali za 25% broj zaposlenih u državnoj administraciji i one koji se izdržavaju od budžeta. Molim vas dapreispitate službe. Ne bih voleo da vas optužujem za nešto što nije istina, a što je moguće da vam je neko napisao. Samo upoređujem cifre. Ne služim se drugim pričama. Obećali ste nam da ćena kraju 2001. godineprosečna porodica od svoje zarade moći da kupi najmanje celu potrošačku korpu. Sada ste nam rekli ... (Milisave, zamolio bih te da malo ućutiš, da vidiš kako bi bilo lepo kada bi ti ćutao. Bio bi pametniji, a lep si kao lutka.) Obećali ste nam novi Zakon o lokalnoj samoupravi, obećali ste nam istinsku autonomiju Vojvodine, i sve to za prošlu godinu. Naravno,podržavam to što vi ne dozvoljavate Vojvodini da uradi ono što je Čanak zamislio, ali ne podržavam to što tog Čanka ne isečete jednom za svagda, što nemate snage, nego vam se i Čanak i čankolisci razvijaju do neviđenih visina. Predložite zakon o vraćanju oduzete imovine. Ne bismo vampodržali taj zakon ovde, ali vas podsećam na obećanja koja ste dali Narodnoj skupštini Republike Srbije. Rekli ste da ćete izvršiti finansijsku deblokadu privrede pretvaranjem dugova u suvlasništvo, reprogramiranjem ili kompenzovanjem. Odoše firme sve u stečaj. Kakvo reprogramiranje, kakvo kompenzovanje? Obećali ste nam nove direktore u društvenim preduzećima zato što dosadašnji socijalisti bez ikakve finansijske odgovornosti diktatorski raspolažu tuđom imovinom. Od toga nema ništa, zato što o tome niste razmišljali. Kao obrazloženje za ukidanje Ministarstva za informisanje rekli ste da u demokratskoj Srbiji nema cenzure. To je bila velika laž. U demokratskoj Srbiji cenzurisana je Srpska radikalna stranka na svim medijima koji se izdržavaju iz budžeta ili Republike Srbije, ili iz lokalnih budžeta na nivou lokalne samouprave, da ne pričam o Vojvodini. Obećali ste, za šest meseci Vlade, da osnujete ministarstvo za upravljanje prirodnim resursimai zaštitu životne sredine. Da ste to uradili, ne bi Veselinov i njegovi izvršili odstrel ptica, pa se oko toga napravio najveći skandal u Evropi. Ne vidim da je Vlada pokrenula bilo kakvu istragu u svojim redovima ko je to obrukao Srbiju i uništio jadne male ptičice u celoj Vojvodini. Video sam da je ministar Veselinov i danas bio pod gasom. Zato je i otišao sa sednice Narodne skupštine Republike Srbije.
Gospodine Nikoliću, na osnovu člana 103. izričem vam opomenu.
Sve ovo prihvatam kao vaše nepoznavanje demokratije, draga gospođo Mićić.
Gospodine Nikoliću, upozoravam vas da ovo nisu poslanička pitanja...
A kada ste vi to omogućili poslanička pitanja, draga gospođo Mićić?
Možete pismeno.
Ja neću da koristim vreme zato što očekujem da i predsednik poslaničke grupe dr Vojislav Šešelj iskoristi vreme.
Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, predstavnik poslaničke grupe SPS.
Poštovana gospodo narodni poslanici, dame i gospodo ministri, pred sobom bi trebalo da imamo ekonomsku politiku za 2002. godinu. Naravno da smo čuli neka obrazloženja. Kada neko nešto radi, on to nešto dobro i uradi. Međutim, moram da kažem ono šta mi mislimo o prošloj godini, šta mislimo o Predlogu budžeta za ovu godinu i šta je stav Socijalističke partije po ovom pitanju. Molim vas da umirite poslanike. Nisam čuo nijednu reč, iako sam pažljivo slušao (skoro 60 minuta) obrazlaganje budžeta, da je neko pomenuo industrijsku proizvodnju, rast industrijske proizvodnje, otvaranje novih kapaciteta, zapošljavanje mladih. Ima u budžetu jedna stavka, zove se prekvalifikacija radne snage, znači, to nije otvaranje novih radnih mesta. To se verovatno odnosi na zatvaranje radnih mesta i pokušaj da se nešto od toga što će biti zatvoreno prekvalifikuje i zaposli. Znači, u celom satu obrazlaganja ekonomske politike za narednu godinu, termin "industrijska proizvodnja" nije pomenut. Kada govorimo o industrijskojproizvodnji, ministar Đelić je rekao da ćeod prodaje cementara biti pokrivendeo budžetskog deficita. Znači, nije rečeno, iako smo pažljivo slušali ministra Vlahovića kad je obrazlagao Predlog zakona o privatizaciji, da će prvo ta sredstva biti korišćena kao obrtna sredstva za podsticajrazvoja u industrijskojproizvodnji, da će nam služiti kao osnova za otvaranje novih kapaciteta, da će najveći deo sredstava biti lociranu opštine u kojima se nalaze sedišta onih preduzeća čija je privatizacija završena i od kojih je država Srbija ubrala neki dolar, odnosno marku. Dakle, tražim, u ime SPS-a i u ime poslaničke grupe SPS-a, odgovore na ova najvažnija pitanja. To su pitanja ekonomske politike za 2002. godinu. Kada uporedimo ciljeve ekonomske politike u 2002. godini, o kojima je govorio ministar Đelić, a to su - očuvanje stabilnosti, inflacija od svega 20%, kako možemo uopšte to napisati i o tome govoriti, kada ništa nismo rekli o industrijskojproizvodnji, o rastu industrijske proizvodnje, i kako ćemo uopšte obezbediti rast ličnih dohodaka o kojem se ovde govorilo,a on se pominje negde u iznosu od 4do 19%. Naravno, sledeća stavka u cilju ekonomske politike je poboljšanje životnog standarda. Naravno, da poboljšanje životnog standarda može doći samo onda ako ovi prethodni ciljevi budu ispunjeni. Znači, ne možemo fingirati poboljšanje životnog standarda kvazimerama, a to su ove mere o kojima se ovde obrazlagalo. Znači, nećemo imati umereni rast plata. I danas sam, u toku prepodnevne rasprave, nekoliko puta rekao da bruto plata ne odslikavarealnu platu, neto platu, neto prihod zaposlenog radnika. Ona ipak nije dvesta maraka, dosta je niža od toga, iako je 200 maraka, za 200 maraka ne možete da kupite ono što ste mogli kupiti prošle godine za 200 maraka. Ne možete da kupite ni za 10 maraka ono što ste mogli da kupite ranije. Šta će nam doneti restrukturiranje preduzeća i banaka - kad smo govorili o bankama, danas sam pročitao podatak da u Hrvatskoj ovih dana nemamo ni jednu jedinu nacionalnu banku. Naša predviđanja su da će se do kraja 2002. godine takođe u Srbiji desiti ista ili slična situacija - nećemo imati nijednu nacionalnu banku, nijednu banku koja će štititi nacionalnu privredu, industriju i razvoj, kreditirati domaću proizvodnju, koja će podsticati izvoz. Nema podsticaja izvoza iz domaće privrede, i u ovom momentu deficiti Srbije u industriji su izuzetno visoki. Ako samo pomenem podatak da smo u ovojgodini u razmeni sa Slovenijom, koja je iznosila 200 miliona maraka, imali platni deficit od 167 miliona, znači, iz Srbije je izvezeno robe u iznosu od 37 miliona. Kada bismo još pogledali strukturu te robe, onda bismo lako zaključili da je pretežni deou tojrobnojrazmeni poluproizvod, polufabrikat, a malo je gotovog proizvoda. Znači, nastavlja se priča iz one bivše Jugoslavije - isto stanje, ista meta, isto odstojanje. A onda, prema nama dolaze tzv. visokokvalitetne robe; centar Beograda je prepun i radnji, i prodavnica i mogućnosti da kupite te robe. Znači,uvozni lobije u Srbiji značajno ojačao. Ako se ima u vidu ukupna razmena u ovojgodini, ako smo imali stagnaciju industrijske proizvodnje, rast uvoza, i to značajanrast uvoza u Srbiji,gubitke u srpskojprivredi koji su i veći i značajniji,prosto se pitam- na koji način ćemo rast budžeta, za nekih 100 milijardi,uspeti da pokrijemo iz realnih prihoda države. Koji će to biti realni prihodi? I, molim vas, nemojte samo da pominjemo donacije. Više bih voleo da pomenemo rast društvenog proizvoda,rast industrijske proizvodnje od 5% ili 6%, ali da je to realni rast proizvodnje, iz koga ćemo pokrivati i imati prihode kao država Srbija, nego da pokrivamotrajnim donacijama ili drugim deficitima, ili kreditima. Zanima me, u ime SPS-a, jer ovih dana smo razgovarali o tome- da li ova vlada ima nameru da zaštiti domaći bankarski sistem, da sačuva neku domaću banku, koja će biti temelj razvoja srpske privrede i na koju će se srpska privreda moći osloniti? Znači, da bude domaći oslonac. Ima li namereda se bilo koja banka u Srbiji sačuva? Pošto je trend takav , prosto ne mogu da shvatim, i mislim da bi bilo dobro, i ako postoji u Ustavu pravo da se osnuje Narodna banka Srbije, da se neko pametan seti i krene u osnivanjeNarodne banke Srbije, jer izgleda nećemo moći drugačije sačuvati srpsku privredu u ovom momentu. Šta je odslikalo ovu godinu - ovu godinu je odslikalavelika nestabilnost, žestoki napadi na SPS, priča kako je ona kriminalna organizacija. Iako se nalazimo u vremenukada više od godinu dana nismo na vlasti možemo da konstatujemo da je korupcija u društvu i dalje na visokom nivou, da su tokovi šverca u ovojdržavipojačani, i postoje i dalje, da na tom planu nisu urađene korenite i brze promene, .... bivši predsednik države Srbije, Slobodan Milošević, je izručen Hagu na neustavan način. Brojni ljudi u SPS-u nalaze se na kojekakvim kvazioptužnicama, vrše se razne represijeprema ljudima u SPS-u, a sve sa razlozima da se opravda neka buduća politika ili očuvanje tendencije rasta. SPStraži od ove vladetrajnu odgovornost i ozbiljnost, ka očuvanju srpske privrede, ka očuvanju srpskog bankarskog sistema, ka očuvanju interesa, nacionalnog interesa srpskog naroda, ka očuvanju dostojanstva srpskog naroda, i naravno, najviše traži od ove vlade borbu protiv kriminala, traži da na svaki način položi račune ovom narodu, a ako ne može,tražimo da se raspišu vanredni izbori i da se na narednim izborima izjasni narod za koga je. Hvala lepo.
Da li još neko od predsednika poslaničkih grupa želi reč? ( Ne želi.) Ako ne, reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Poštovano predsedništvo, gospodine predsedniče, dame i gospodo ministri, prvo mi je velika čast da mogu posle toliko meseci rada ove skupštine i nas u Skupštini da vidim da nam je Vlada skoro u kompletnom sastavu ovde, i kada bi bilo sreće da budžet i rebalansi budžeta budu češće na dnevnom redu verovatno bismo i predstavnike Vlade viđali češće. U ime poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva moram prvo da izrazim veliko nezadovoljstvo, i smatram da je to uvreda za nas narodne poslanike u ovoj skupštini, što smo materijal, odnosno Predlog zakona o budžetu Republike Srbije dobili 19. decembra, na najveću srpsku slavu Svetog Nikolaja, koja je, uzgred budi rečeno, i slava Stranke srpskog jedinstva. Iz tog razloga poslanici Stranke srpskog jedinstva nisu mogli juče da učestvuju u radu ovog parlamenta i izvinjavamo se ne samo kolegama poslanicima, nego i građanima Republike Srbije. Kada kažem da je uvreda za narodne poslanike smatram da je, ako smo već ovde izabrani od naroda da prenesemo narodno raspoloženje, narodne primedbe itd. na ovaj zakon, bilo normalno da bar imamo četiri, pet dana za razmatranje Predloga zakona o budžetu; bez obzira koliko ko sebe smatrao pametnim mislim da je za 24 sata nemoguće pogledati stavke budžeta, uporediti ih sa budžetom iz 2001. godine i dati određene, najdobronamernije predloge, sugestije da bi budžet bio bolji i da bi bio bolji život građana Republike Srbije u 2002. godini. To neka ide kao primedba Vladi, da ubuduće ne bude takav pristup, jer smatram da je bilo bolje da smo imali nekoliko dana mogućnosti da to pogledamo, a ne da ne radimo na katolički Božić, kao što se čuje da se neće raditi 24. i 25. a da veliku srpsku slavu Svetog Nikolaja iskoristimo za budžet. Inače, slušajući uvodi ekspoze gospodina predsednika Vlade i nekoliko ministara, verujte mi, dame i gospodo, da sam se zapitao i na kraju sam morao da pozovem moju kuću, da se malo našalim i pitam da li još uvek živim sa svojom porodicom u Srbiji, jer toliko bolje živimo u 2001. godini nego u 2000. godini, da sam jednostavno ostao zapanjen. Mislim da gospoda ministri na čelu sa predsednikom Vlade, treba da se kreću našim gradovima, našim selima, našim ulicama, da kontaktiraju malo sa građanima Srbije, pa da vide kako se to i koliko bolje živi u 2001. godini, nego što se živelo u 2000. godini. Možda neki bolje žive, i verovatno da ima nekih koji bolje žive, ali velika populacija, veliki broj građana živi lošije. Ne mogu da govorim o svim pozicijama iz predloga budžeta, iz razloga što Odbor za ekonomske odnose i finansije Stranke srpskog jedinstva nije imao vremena, upravo zbog slave, da kao stručno telo da određene primedbe, pa ću, koliko mogu kao poslanik, da dam određene primedbe i sugestije na budžet, a one se sastoje u sledećem: Kada je u pitanju poljoprivreda, odnosno resor Ministarstva poljoprivrede vidimo da po prvi put unazad nekoliko godina nema agrarnog budžeta. Sve je to po pojedinim tačkama drugačije spakovano, ali nema naziva agrarni budžet. Nema u Predlogu, kada već govorimo o delu budžeta koji se odnosi na resor poljoprivrede, da je predviđena stavka u budžetu da će se konačno isplatiti šećerna repa poljoprivrednim proizvođačima koji su taj proizvod predali 1997, 1998. i 1999. godine, i do dana današnjeg nemaju šećera, ni para, a vidim da je u budžetu predviđena stavka da se daje premija za proizvođače šećerne repe, premija za mleko itd. Mislim da bi to moralo da uđe u budžet za 2002. godinu. Takođe, poznat je stav Stranke srpskog jedinstva da smo se mi uvek zalagali za bolji natalitet na selu, jer nam je selo zamrlo, i u selu nema više ko da proizvodi, domaćinstva su staračka itd. i zato smatramo da bi preko Ministarstva za socijalna pitanja, trebalo da se nađe stavka i da se obezbede sredstva na bilo koji način, da li iz donacija ili izdvajanjem iz realnih prihoda, da se svim majkama koje rađaju decu, a žive na selu i poljoprivredna proizvodnja im je osnovno zanimanje, obezbedi dečji dodatak kao i svim zaposlenim majkama. Treće, na brzinu gledajući kolika su opredeljena sredstva za pomoć izbeglim i raseljenim licima koja se nalaze na teritoriji Republike Srbije i deleći sa procenom da u Srbiji ima oko 600.000 izbeglih i raseljenih lica, dolazimo do jedne cifre da se za ovu godinu predviđa pomoć tim licima od svega 2.000 dinara. Ako to podelimo sa 365 dana uvažene dame i gospodo, sami ćete doći do cifre koliko je to dinara dnevno. Da li ti ljudi mogu da obezbede dovoljno sredstava za sebe i svoju porodicu, ako imamo stalne priče da ćete pored ovolikog broja nezaposlenih u Srbiji, zbog privatizacije i ostalih promena koje će se dogoditi u 2002. godini, biti još više nezaposlenih lica. Mislim da ćemo se naći u stanju da će mnogo veći broj lica biti u stanju socijalne potrebe nego što je danas. Nešto što prošle godine u budžetu nismo imali, a danas imamo dosta u Predlogu, jeste i veliki broj agencija, raznoraznih agencija, protiv kojih lično nemam ništa, ali mislim da je veliki deo sredstava u budžetu predviđen za rad tih agencija. Lično mislim, a i poslanički klub SSJ to smatra, da te agencije treba da obezbede sredstva za svoj rad na drugi način, a da iz budžeta ostvaruju minimalna sredstva za svoj rad. Na kraju, kada su u pitanju sredstva opredeljena za rad okruga, pošto dolazim iz Pomoravskog okruga, vidim da je u predlogu budžeta za 2002. godinu predviđeno da od ukupnih sredstava, a to je 7.063.000 Pomoravski okrug treba da dobije 1.938.000, a da od prihoda zarađenih iz izvornih aktivnosti obezbedi 5.125.000 dinara. Ako to uporedimo sa drugim okruzima koji su u daleko boljem položaju, daleko razvijeniji, imaju daleko veći prosek plata, mislim da je ovo za Pomoravski okrug dosta velika stavka da mora da obezbedi sredstva sopstvenim načinom, a da iz budžeta dobija vrlo malo. Vidite neke druge okruge, kao što je, recimo, Rasinski, za koji lično mislim da je u boljem privrednom položaju nego što je Pomoravski okrug. Na kraju svega ovoga mogu da kažem da, iz razloga koje sam izneo, poslanici SSJ ne mogu da podrže Predlog zakona o budžetu za 2002. godinu i neće glasati za njega.
Dajem reč predsedniku poslaničke grupe DOS - Demokratska stranka Srbije gospodinu Dejanu Mihajlovu.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, poštovani predsedniče Vlade, dame i gospodo ministri, pravljenje budžeta je svakako jedan od najozbiljnijih poslova kojim se bavi kako Vlada, tako i Skupština i on zahteva posebnu pažnju. Pre svega, treba dobro analizirati situaciju u kojoj se država nalazi, potrebe države i praviti budžet, skrojiti ga sa onim čime država raspolaže, tako da svi budu zadovoljni u meri u kojoj je to moguće. Analizirajući za ovo kratko vreme, koliko nam je ostavljeno pred sednicu na kojoj se raspravlja o budžetu, situaciju u kojoj se država nalazi i ono što je predviđeno budžetom, došli smo do zaključka da u trenutku kada se u Srbiji, bez obzira na sve pokušaje, beleži pad industrijske proizvodnje, kada je rast društvenog bruto proizvoda, kako je rečeno, posledica jedino uspešne poljoprivredne godine, odnosno uspešne sezone pre svega zahvaljujući povoljnim meteorološkim uslovima i onome što možda nije bilo puno u nadležnosti Vlade Republike Srbije, došli smo do toga da se beleži rast bruto društvenog proizvoda, što je dobro i što je svakako nešto što će nas opredeliti za odlučivanje i raspravljanje prilikom donošenja ovog budžeta. Ukoliko imamo rast budžeta za 2002. godinu 90% u odnosu na 2001. godinu, i ukoliko se predviđa rast bruto društvenog proizvoda za 4% i nominalni rast cena za 20%, možemo da zaključimo da budžet znatno više odskače od porasta koji se beleži u ovim drugim oblastima. Naravno, ukoliko je prisutna i činjenica da je javna potrošnja oko 51% od bruto društvenog proizvoda, neki standard u svetu je otprilike 38 do 40%, vidimo da je zahvatanje od privrede mnogo veće nego u nekim drugim zemljama. To je ono što u svakom slučaju u ovoj situaciji opterećuje državu koja treba da podmiri sve obaveze. Naravno, ukoliko se beleži veliki rast budžeta, 90% u odnosu na budžet iz prošle godine, a vidimo da privreda neće beležiti taj rast, dolazimo u situaciju da vidimo kako će se taj budžetski deficit koji, hteli mi to ili ne, mora da nastane u ovoj situaciji, jednostavno zatvoriti, kako će se napuniti budžet. Mi imamo deficit od 15%, i to je isto nestandardno za svetske prilike i za evropske prilike u ovom trenutku. Jeste da postoji neki trend budžetskog deficita, ali daleko manji, od svega par procenata, a mi predviđamo 15% budžetskog deficita u sledećoj godini. Interesantno je kako se predviđa da se budžetski deficit zatvori. Tu ima više načina i više modela. Jedan od njih je, pre svega, privatizacija, odnosno sredstva koja se uberu iz procesa privatizacije poslužiće za zatvaranje budžetskog deficita. Mi smatramo da će proces privatizacije, koji je, doduše, počeo malo sporo, a koji će se očigledno efikasnije nastaviti u narednoj godini, biti taj koji će puniti budžetski deficit. Možemo da zaključimo da nije dobro imovinu koja je generacijama sticana u ovoj državi, čiji je dobar deo nacionalizovan i posle toga unapređen, trošiti jednokratno u budžetu za jednu godinu. Mislimo da to možda nije pravi način da se popuni budžetski deficit, već je bolje da se sredstva od privatizacije kanališu u investicije i na taj način utroše. Mislimo da bi to bilo mnogo korisnije. Druga stvar su donacije. Donacije su u ovom budžetu dosta optimistički predviđene. Znamokako su donacije išle ove godine, mada se kaže da će iduće godine biti bolje, vidimo da su one ispod očekivanja sa kojima smo ušli u budžet za 2001. godinu. Danas imamo samo jednu informaciju da su Sjedinjene Američke Države, odnosno Kongres SAD je rekao da će pružiti pomoć od oko 115 miliona dolara Srbiji, ali zauzvrat traže saradnju sa Haškim tribunalom. Pravljenje budžetskog deficita, odnosno socijalne potrebe koje se u ovom slučaju finansiraju iz budžeta, a koje država ne može da isfinansira i koje finansira putem donacija, stvaraju državu zavisnom od tih donacija, odnosno kupovinu socijalnog mira zasnivamo na donacijama. Ako je vaš socijalni mir zavisan od donacija, vi dolazite u situaciju da budete politički zavisni od volje donatora. To je ona posledica jednog sistema koji se u ovom trenutku uspostavlja, a koji nije dobar. Jednostavno, politička zavisnost od donacija stavlja nas u poziciju da donatori mogu da diktiraju pojedine političke odluke u državi. Da li je to u ovom trenutku saradnja sa Haškim tribunalom, sutra će biti isporučivanje vukovarske trojke, isporučivanje nekih drugih službenika MUP-a ili nekog drugog. To je nešto što je možda samo jedan segment tog načina kupovanja socijalnog mira, ali je u svakom slučaju nešto na šta moramo posebno obratiti pažnju i pokušati da ne dovedemo državu u poziciju da se socijalni mir kupuje preko donacija, da onda zbog tih donacija budemo politički zavisni, odnosno da izgubimo tu političku nezavisnost za koju smo se borili i koju treba da stvaramo u ovom trenutku u našoj državi. Treći vid pokrivanja budžetskog deficita su krediti koji se predviđaju ovim budžetom. Prvo, to je kredit od Svetske banke koji bi se, kako se kaže, dobio pod veoma povoljnim uslovima i koji bi se koristio za pokrivanje budžetskog deficita. Drugi je zaduživanje kod Narodne banke Jugoslavije ili kod drugih poslovnih banaka. Uzimati kredit za pokrivanje budžetskog deficita je nešto što je moguće, ali što mi smatramo da nije dobro. S jedne strane, ovim budžetom je u visini od oko 15 milijardi planirano vraćanje kredita, odnosno kamata na kredite koje smo uzeli. S druge strane, mi vršimo novo zaduživanje za pokrivanje budžetskog deficita. Očigledno da je u Srbiji jako velika potreba, da proizvodnja u Srbiji nije u mogućnosti da potpuno isfinansira sve potrebe koje je država nametnula sebi i da mora da se pribegava sredstvima koja mogu teško da opterete naredne generacije. To je ono o čemu valja dobro razmišljati i ne tako lako prihvatiti. Moram da kažem da se planira uzimanje kredita od oko 600 miliona maraka kako bi se pokrio budžetski deficit, što je izuzetno velika cifra, naročito ukoliko ulazimo u jedan period tranzicije kada nam jedne dugove otpisuju, a druge dugove pravimo. Tu treba voditi računa da se ne prezadužimo kako kasnije naši budžeti ne bi bili sve lošiji i lošiji. Što se tiče rashodovne strane, Demokratska stranka Srbije je podnela više amandmana. Ono što je za nas jako važno ovde istaći je da Ministarstvo poljoprivrede Agrarni budžet nije prikazalo onako kako je prikazivan ranijih godina, zato što smo prešli na jedan nov način pravljenja budžeta. Suštinskiodredbe koje su bile sadržane u Agrarnom budžetu postoje u ovom budžetu, samo treba posmatrati jednu drugu stvar. Učešće Agrarnog budžeta u budžetu za 2002. godinu je za oko 0,40% manje nego prošle godine. Ove godine je Agrarni budžet učestvovao u budžetu sa 3,96%, a sledeće godine učestvuje sa 3,54% u budžetu. Mislimo, u trenutku kada nam je poljoprivreda jedino štodoprinosi rastu bruto društvenog proizvoda u Srbiji, da moramo više investirati u poljoprivredu. Naročito treba ići na nove koncepte poljoprivrede, a to su mini-farme i individualni proizvođači. Treba investirati u tu oblast i pomagati razvoju sela, naročito što Srbija mora da bude visoko razvijena poljoprivredna zemlja - da se preorijentiše na mala i srednja preduzeća. Zato smatramo da subvencije u poljoprivredu, moraju da povećaju promene, zato što je poljoprivreda ta koja može da nam otpiše ili da nam da najveći deo bruto društvenog proizvoda koji može da posluži da se podmire sva socijalna davanja. Videli smo da je bruto društveni proizvod skočio samo zato što je bila dobra poljoprivredna godina. Znači, treba ulagati u poljoprivredu, jer mi tu vidimo mogućnost da se napuni budžet, možda lakše i bolje nego preko akciza ili drugih stvari. Imamo situaciju da treba povećati sredstva koja su predviđena za izbeglice i da postoje neki dogovori da će to sigurno biti urađeno, možda čak i namenski za rešavanje stambenih problema izbeglica. Ono što nam je zapalo za oko, to je da imamo veliku budžetsku rezervu. U razgovoru smo čuli da će ona biti korišćena namenski za otkup pšenice. Mi bismo voleli da to bude drugačije konstatovano i samom odlukom o budžetu, da ne bismo došli u situaciju da oko 2,5% budžeta bude predviđeno za budžetsku rezervu. To je oko 4,5 milijarde dinara. Smatramo da je to, ukoliko to ostane bez jasnog obrazloženja, velika cifra. Isto tako, želeli bismo da se ubace odredbe o redovnim finansijskim izveštajima, odnosno prihodima i rashodima budžeta, kako bismo mogli lakše da raspravljamo o samom budžetu. Da smo jedan takav izveštaj dobili pred ovaj budžet i da smo imali završni račun budžeta za 2000. godinu, da smo dobili izveštaj o prihodima i rashodima budžeta za ovu godinu, daleko lakše bismo mogli da učestvujemo u ovoj raspravi, bez obzira što smo Predlog odluke zakona o budžetu dobili samo dva dana pred ovu sednicu. Otprilike, ovo su osnovne primedbe i osnovna zapažanja koje je DSS imala povodom ovog budžeta i Demokratska stranka Srbije će glasati za predlog budžeta u načelu,dok ćemo našu odluku o glasanju o budžetu u celini vezati za, pošto smo predložili jedan broj amandmana, raspravu i glasanje o amandmanima.
Hvala. Ima reč narodni poslanik Dragan Maršićanin, posle njega Veroljub Arsić.
Poštovana gospođo predsedniče, poštovani narodni poslanici, neću sigurno danas govoriti mnogo o onome što je predsednik Vlade govorio. Mislim da ćemo mi imati priliku posebno da analiziramo, kako i nalaže obaveza Vlade, jedan celovit izveštaj o radu Vlade, da ćemo imati prilike da se sa tim izveštajem upoznamo i pretpostavljam da će to do sredine januara biti dostavljeno Narodnoj skupštini. Želeo bih u ovom momentu ukratko da kažem, da način na koji prihvatamo da raspravljamo o budžetu, kada ga donosimo, predstavlja jedan veliki šamar Narodnoj skupštini, najveći koji smo do sada primili. Imali smo ih više, ali ovo je najgrublje omalovažavanje Narodne skupštine. Mislim da će se i sam gospodin Đelić, koji je dakako najodgovorniji iz resora iz koga dolazi ovaj predlog složiti sa mnom da npr. u Francuskoj ministar koji bi jedan dan pre otvaranja rasprave o budžetu podneo Skupštini predlog takvog zakona, sigurno ne bi bio onaj ministar koji bi taj zakon parlamentu obrazlagao. Sigurno da u tim zemljama koje na drugačiji način grade i ustanovljavaju odnos između izvršne i zakonodavne vlasti, u ovakvim slučajevima, u slučajevima krupnih političkih gafova i incidenata, (jer ovo nije ništa drugo nego je zaista skandalozno ponašanje kada se radi o Zakonu o budžetu i Narodnoj skupštini, i odnosu Vlade prema Skupštini) da bi prema veličini tog gafa podneli i odgovarajuće političke sankcije. To je u svetu normalno i to i mi treba da sledimo. Nije dobro da pravila i iskustva razvijenih zemalja iskoristimo samo u onim oblastima gde nam odgovara, izbegavamo upravo ta iskustva da koristimo kada se radi o izgradnji institucija i mislim da je to nešto čime sami sebi nanosimo veliku štetu. Naravno, jedan dan, tu ćemo se takođe složiti (ukoliko smo odgovorni prema funkciji narodnog poslanika, a moramo biti odgovorni, makar onoliko koliko smo plaćeni da budemo odgovorni, a bogami, nismo baš tako malo plaćeni) jedan dan je nedovoljan da se na čak letimičan, način narodni poslanici upoznaju sa Predlogom ovako ozbiljnog zakona, pogotovo, što sami nisu, naravno, po prirodi stvari sposobni da ga razumeju i da ga protumače. Naravno da poslaničke grupe moraju da angažuju ekipe eksperata koje će analizirati Predlog zakona i brifovati narodne poslanike da o njemu u Narodnoj skupštini govore, i da na osnovu toga zauzmu konačan stav. No, tako je kako je. Mi ćemo zakon o budžetu doneti. Tu smo gde smo, ali iz ovoga zaista treba izvući odgovarajuće pouke. Međutim, ako sam strog prema drugima, moram reći da ću biti strog i prema gospodinu Mihajlovu i prema sebi samome. Naime, ne slažem sa gospodinom Mihajlovim. Mislim da on nije mogao ozbiljno da razmotri ovaj zakon za jedan dan. On je napravio jedan pokušaj. Verovatno je tu učinio dosta propusta. Pretpostavljam da će gospodin Đelić sa lakoćom da opovrgne sve njegove argumente i tvrdnje. Ali, videćemo u daljem toku rasprave. Zato sam analizirao i sebe samoga i svoje ponašanje. Dnevno se preispitujem i ustanovio sam, krajnje ozbiljno, da sam u prethodnom periodu činio neke pogreške koje su nedopustive za narodnog poslanika. Naime, dopustio sam sebi da sumnjam u reformsku vladu, da unapred ne dajem poverenje njihovim predlozima. A, ne davati poverenje reformskoj vladi,ona je reformska zato što sama sebe takvom naziva, pa, ko će bolje od nje znati da li to jeste ili nije, time sam izražavao nepoverenje prema reformama uopšte. A, deset godina sam imao jedno jasno političko delovanje upravo u tom pravcu i sam sebe doveo, preispitujući svoje političko delovanje, u situaciju da sam sebe zbunim i da konstatujem da se potpuno nejasno ponašam. Dakle, dozvolio sam sebi jednu ogromnu grešku da sumnjam, kao narodni poslanik u izvršnu vlast. Danas ću pokušati da tu grešku ispravim. Ceo dan danas ću biti reformista. Glasao sam za dva predloga Vlade Republike Srbije danas, a reći ću vam da ću glasati i o Predlogu zakona o budžetu u načelu zaiako ga nisam pročitao; i u celosti za, iako ga nisam pročitao; kao i za sve amandmane koje Vlada Republike Srbije prihvati, iako i njih nisam pročitao, jer želim da sebe dovedem u situaciju da se nađem na, kako se to kaže - reformskom kursu. Dakle, tragom tog reformskog kursa, kada bih otvorio Predlog zakona o budžetu koji je podnela Republička vlada, unapred bih izrazio sumnju u taj predlog. Jer, zašto bih otvarao nešto ako verujem da je to najbolji mogući predlog i da boljeg od toga nema. Dakle,ne želim da sumnjam u reformsku vladu i zato taj predlog nisam otvorio i zbog toga ću ga prihvatiti. Jer, ne smemo dozvoliti da onaj đavo u nama, narodnim poslanicima, proradi, jer kada otškrinete vrata sumnji, onda kraja nema. Onda možete pomisliti da postoje bolji predlozi, da taj predlog dostavljate ekipi eksperata, onda te ekipe eksperata ustanove da, možda, može nešto bolje da bude u tom zakonskom predlogu, pa onda predlaže amandmane. Onda ulazite u jedno dodatno izražavanje nepoverenja prema predlagaču. Zaista želim ovom prilikom na zakonu o budžetu, koji je najvažniji akt Narodne skupštine koji ona donosi, da potvrdim svoje reformsko opredeljenje i da ostanem dosledan tome da Predlog zakona neću pročitati, ali da ću ga podržati u svemu. Kada to posmatram tako, onda čak i ona prva primedba za koju sam rekao da je nesumnjiva, ne izgleda baš tako ozbiljna. Zapravo, ta kasna dostava i ono što sam govorio o omalovažavanju Skupštine itd, ne mora da stoji. U stvarividim da je to bio jedan dodatni doprinos Vlade Republike Srbije razvoju reformskih procesa. Naime, kada vi dostavite Predlog zakona o budžetu 24 sata pre otvaranja rasprave, vi one kolebljive narodne poslanike dovodite u situaciju da im se na minimum uskraćuje vreme u kome ta kolebljivost može da se pretvori u sumnju, a sumnja u čitanje Predloga zakona. Tako je to, bez obzira na ono što je gospodin Mihajlov istakao (gospodin Đelić ili gospodin predsednik Vlade, ne mogu da se setim, izvinjavam se) da je granica učešća javne potrošnje u bruto nacionalnom dohotku od 50-51% ovde za 5% viša od željene i da je to već granica na kojoj se postavlja pitanje kako će funkcionisati cela stvar. Dakle, da sam čitao taj predlog, konsultovao sam eksperte, mogao bih da istaknem niz primedaba i da izrazim sumnju da li je to moralo tako da bude, da li je možda moglo da se ide na manji budžetski deficit, da li je budžetski deficit od 39 milijardi dinara prava mera, da li su prihodi iz republičkih izvora realno procenjeni. Sigurno da se tu ne bih složio sa gospodinom Mihajlovim mislim da su prihodi od donacija realno procenjeni i možda čak i potcenjeni. Možda su čak i potcenjeni. Pri tom, na nekoj drugoj strani su precenjeni. Uostalom, to će pokazati izveštaj koji će ministarstvo podneti. Zaduženje kod Narodne banke, gospodin Đelić je rekao, nije uticalo ove godine na porast inflacije. Ipak je ove godine inflacija veća za 10 u odnosu na planiranu. Možda je to jedan od uzroka zbog čega je došlo do prekoračenja inflacije. Ali, u svakom slučaju, nesumnjivo je dazaduženje kod Narodne banke predstavlja podsticaj inflacije, a da rast cena uvek prati povećanje i mogućnost povećanja novčane mase u opticaju, tako da je nesumnjivo da ona mora da utiče na inflaciju. Da li će ona ostati u granicama planirane, to je drugo, ali ne može da ne utiče. To je ono što je sigurno. Takođe, da sam čitao i da sam spreman, a nisam, da izrazim sumnju u Predlog, moglo bi da se postavi pitanje saglasnosti ovog predloga zakona o budžetu sa Zakonom o privatizaciji. Jer, u Zakonu o privatizaciji stoji da će se troškovi privatizacije finansirati na teret preduzeća, odnosno kupaca, a ovde je izuzetno visoka stavka predviđena za planirane agencije. Mislim da jeste u budžetu, a da jeste po zakonu, o tome možemo kasnije raspravljati. U Zakonu o privatizaciji stoji da se troškovi privatizacije vrše na teret preduzeća. Dakle, to bi bilo možda i više sumnji nego što je gospodin Mihajlov istakao. Ali, on je valjda ono tvrdo krilo u DSS, a ja sam meko i podržaću ovaj zakon podržavajući reformsku Vladu Srbije.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, slušajući izlaganje predsednika Vlade i gospodina ministra Đelića, u njihovim izjavama da je oko 30% stanovništva na ivici siromaštva, pitam se i čini mi se kada se pogleda ova rashodna strana budžeta, da to nije u istoj zemlji, kao da je ova rashodna strana napravljena u nekim zemljama gde je blagostanje, bogatstvo. Na primer, u budžetu su planirani troškovi za poslovna putovanja milijardu i 135 miliona dinara. Samo se pitam koliko će Srba biti isporučeno u Hag sa tim parama. Dalje, fond za prestrukturiranje banaka u iznosu od četiri milijarde i 50 miliona dinara mi ćemo da plaćamo, a gospodin Dinkić će da zatvara. Tekući transferi za jug Srbije, Kosovo i Metohiju, gospodinu Čoviću, u iznosu od 964 miliona dinara, a svim ostalim gradovima i opštinama u Republici Srbiji 919. Ne znam ni kako je onih 500 miliona potrošeno. Zgrade i građevinski objekti su verovatno sredstva koja će biti utvrđena za stanove vaših funkcionera i trpe predviđen iznos od tri milijarde 267 miliona,a mašine i oprema u iznosu od dve milijarde 208 miliona za kupovinu stranih automobila, verovatno za te iste vaše funkcionere.
Reč ima ministar finansija Božidar Đelić.
Samo nekoliko elemenata. Prvo, što se tiče načina donošenja ovog budžeta. Ja sam bio iskren u mom izvinjenju. Ima više razloga za donošenje ovog budžeta ovako kasno. Prvi je što smo očekivali, zakon o lokalnoj samoupravi i omnibus zakon o nadležnostima Vojvodine, pa da onda pripremimo jedan budžet koji će biti budžet za sledeću godinu i koji neće iziskivati rebalans. Kada je postalo izvesno da to neće biti moguće, mi smo bili prinuđeni da krenemo što brže. Postoji i drugi razlog, o kome nisam puno pričao, a to je da istovremeno na saveznom nivou budžet nije bio spreman. Vojska Jugoslavije nije bila spremna sa budžetom, kao ni ostali budžetski korisnici. Vlada Savezne Republike Jugoslavije tek na današnjoj sednici usvaja Predlog budžeta i on će biti dostavljen sledeće nedelje Saveznoj skupštini. Možete reći da je to koji dan više. Ali, istina je da sam lično obavio, u ime Vlade Republike Srbije, nekoliko konsultacija sa raznim grupama; ne sa zakonom, i to je manjkavost. U svakom slučaju, ono što nas očekuje je da od onog momenta kada Narodna skupština usvoji zakon o budžetskom sistemu ovo zakonski neće biti moguće. Nekoliko elemenata prvo o ovim basnoslovnim sumama, o putovanjima. Vidite, ova budžetska klasifikacija je veliki korak u duhu parlamentarizma. Jednostavno, kada bilo koja vlast i bilo koja vlada ustanovi ovu klasifikaciju do kraja januara ili sredine februara, kada vam dostavi ispunjene sve budžetske stavke, do poslednje stavke u svakom ministarstvu, u tom momentu vi kao poslanici ćete biti u stanju da pratite veoma pomno šta se dešava sa državnim novcem. To se odnosi na razdele koji neće biti veći od nekoliko desetina miliona dinara, za neke stavke čak i nekoliko stotina hiljada dinara. Znači, imaćete knjigu u kojoj ćete do pete i šeste decimale, takozvane klasifikacije, koja je međunarodno priznata, biti u stanju da pratite šta se dešava u državnoj kasi. To je doprinos ovog budžeta onome što će se dešavati sledeće godine. Naravno, da Vlada neće potrošiti milijarde na putovanja. Mi smo iskazali na strani 12. ovog budžeta, sedmi razdeo - Ministarstvo finansija, troškove za poslovna putovanja za celu Vladu, i to ne samo za izabrana i postavljena lica, već za sve činovnike svih ministarstava. To će biti milijardu i 135 miliona dinara. Kada vam dostavimo dodatnu informaciju moći ćete da znate koliko je trošeno za bilo koja putovanja. Ne vidim da je moguće imati bolju kontrolu od ovoga što je tu, jer ta klasifikacija u velikoj meri smanjuje diskreciju. Nekoliko komentara o tome što su govorili gospodin Maršićanin i gospodin Mihajlov. Ako gledamo ono što se tiče finansiranja, naš monetarni režim je takozvani ... na dobrom srpskom jeziku,polumonetarna korpa, jedina koja može da dovede do štampanja novca samo ako je pokriven dodatnim deviznim rezervama. Znači, ovo što se vidi je implicitno povećanje deviznih rezervi koje očekujemo u trezoru Narodne banke Jugoslavije. Ni manje, ni više, to je otprilike ono što se desilo ove godine. Kada bismo smanjili ili pak, ako bismo ukinuli tu mogućnost, to bi značilo da bismo de fakto uzeli euro ili nemačku marku kao našu valutu. To bi bio previše tvrdi kurs, imajući u vidu kakvo je stanje naše ekonomije. Ako znamo da je štampanje novca zaduživanje, onda znamo da to ne može imati inflatorne efekte. Mislim da bismo sami sebe terali na preveliku disciplinu kada bismo smanjili ovo zaduživanje od 0,6% bruto nacionalnog dohotka. Što se tiče budžetske rezerve, sve dok ne donesemo zakon o budžetskom sistemu i sve dok ga vi ne usvojite u jednoj formi, jedini način za nas je da pozajmimo robnim rezervama za otkup pšenice kroz tekuću budžetsku rezervu. Moguće je, ako želite, da mi iskažemo u toj budžetskoj rezervi koliki je predviđen iznos za otkup pšenice. Taj iznos može biti samo indikativan kao maksimalni iznos. Jednostavno, ono što se kupi od pšenice se kroz neko vreme vraća. Mi smo razdelili u onih 300.000 tona po osam dinara 20% koje predviđamo kao element subvencije ili onoga što je naše predviđanje, a to je da će cena od 8 dinara biti veća za 20% od tržišne cene. To je čista subvencija. Ostatak je pozajmica robnim rezervama, koju one mogu da nadoknade prodajom pšenice na tržištu. Dostavićemo tu informaciju. Međutim, nemamo mogućnost u zakonu da kažemo da je to to, jer u toku godine ta budžetska rezerva za otkup pšenice će se i puniti i prazniti. Što se tiče poljoprivrede, uistinu, ako pogledate učešće onoga što se daje za poljoprivredu, za koji promil je nešto manje. Ali, ako pogledate realni rast, realni rast je tu i veći je od mnogih budžetskih stavki. Da, tri, 54% od ovoga budžeta, to je tačno. Ali, to je zato što ovaj budžet ima neke stavke koje su posve nove, kao na primer otplata inostranih dugova koje nismo imali prošle godine a imamo ih ove godine.Ili pak, značajno povećana stavka, koja se zove dotacija za PIO fond, koja će iznositi 44,1 milijardu a iznosila je ove godine, po izvršenju , nekih 20 milijardi dinara, sve u svemu. Znači, mislim da se očekuje jedna interesantna diskusija i nadam se da će što veći brojposlaničkih grupa podržati ovajzakon, u načelu i u celosti. Hvala vam puno.
Zahvaljujem ministru Đeliću. Ovim bismo završili današnji rad. Nastavljamo rad u sredu, 26.12.2001. godine, u 10,00 časova. Prijatno. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Treću sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 176 narodnih poslanika. Molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum, možemo nastavitirad. Obaveštavam vas da je do zakašnjenja došlo, jer su zasedala dva odbora, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Vladimir Andrić, Dušan Budišin, Nataša Milojević, Mihajlo Jagodić, a samo pre podne Išpanovič Ištvan i Dragan Vukšić. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Odbor za pravosuđe i upravu, u smislu člana 159. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložio je da sepo hitnom postupku, u okviru 5. tačke dnevnog reda ove sednice, razmotri predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama sudova opšte nadležnosti, koji je podneo Narodnoj skupštini 21. decembra 2001. godine. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu da se po hitnom postupku, u okviru 5. tačke dnevnog reda ove sednice, razmotri Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama sudova opšte nadležnosti. Za 128, protiv 40, uzdržan jedan, nije glasalo 6, ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Odbor za pravosuđe i upravu, usmislu člana 159. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložio je da se po hitnom postupku, u okviru 5. tačke dnevnogreda ove sednice, razmotri Predlog odluke o prestanku funkcije nosiocima javnotužilačke funkcije, koji je podneo Narodnoj skupštini 21. decembra 2001. godine. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu. Za 125, protiv 45, uzdržan jedan, nije glasalo 7, ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. V.d. republičkog javnog tužioca, u smislu člana 159. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložio je da se po hitnom postupku stave na dnevni red ove sednice i razmotre u okviru 5. tačke dnevnog reda predlozi za izbor nosilaca javnotužilačke funkcije, koji su dostavljeni Narodnoj skupštini 25. oktobra, 6. novembra i 18. decembra 2001. godine. Stavljam na glasanje predlog Odbora za pravosuđe i upravu. Za 120, protiv 43, uzdržan jedan, nije glasalo 15, ukupno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2002. GODINU (nastavak) Dajem reč narodnom poslaniku gospodinu Pal Šandoru, a posle njega reč ima narodni poslanik Radojko Petrić.