Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 19. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Janja Klasinc, dr. Luka Juri, Vili Rezman, dr. Peter Verlič, Milan Gumzar - od 16. ure dalje, Roberto Battelli in Marijan Pojbič. Na sejo sem vabil: predsednika Vlada in ministrice in ministre k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 5. in 7. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 19. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 2. 7. 2010. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za umik točke z dnevnega reda. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke Državnemu zboru predlaga, da se z 19. seje Državnega zbora umakne Predlog zakona o poroštvih Republike Slovenije za zagotavljanje finančne stabilnosti v evroobmočju, nujni postopek EPA-1153/V. Predlog umika ste prejeli z dopisom z dne 8. 7. 2010. Želi besedo predstavnik predlagateljev umika? Prosim, besedo ima Bogdan Barovič, Slovenska nacionalna stranka.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Prepričani smo, v Slovenski nacionalni stranki, da absolutno upravičeno zahtevamo umik Predloga zakona o poroštvih Republike Slovenije za zagotavljanje finančne stabilnosti v evroobmočjih, ne glede na dogovor predsednikov držav ali vlad in ne glede na dogovor na ECOFIN-u v mesecih april-maj letošnjega leta. Prvo osnovno za predlog umika daje mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki ugotavlja, da je predlog zakona o poroštvih neskladen z ustavo. Drugič, da je predlog zakona neskladen z Zakonom o javnih financah. Tretjič, da je predlog neusklajen z Obligacijskim zakonikom. Četrtič, da ni izpolnjena zahteva, da so predvidene obveznosti, opredeljene v Zakonu o izvrševanju proračuna, ki smo ga v torek v tej dvorani sprejeli in v njem ni razvidne te obveznosti. Petič, da ni iz rebalansa proračuna in iz proračuna razvidna nobena obveznost, ki izhaja iz tega zakona o poroštvu, ki se misli uveljaviti takoj po objavi v Uradnem listu, torej v letošnjem letu, in sodi v letošnji ZIPRO in sodi v letošnji rebalans proračuna. Prav tako poroštva v tem zakonu niso določno opredeljena, kot bi po zakonu morala biti. Poroštvo po tem zakonu naj ne bi bilo dano z zakonom, čeprav je zakonsko določilo tisto, ki zahteva, da se poroštva dajejo z zakonom, in s tem v zvezi, da poroštva potrjuje zgolj in samo Državni zbor, ne pa samo Vlada. Da je pri dajanju poroštev potrebno skrbeti za primerno raven državnega dolga, ki ima po stanju 31. 12. 2009 zapisnih 7,14 milijard evra že izdanih poroštev; da je s poroštvom absolutno ogroženo katerokoli državno premoženje; da bo Slovenija odgovarjala z vsem svojim premoženjem; da mora biti vsakoletno izdajanje poroštva države omejeno z nominalnim obsegom, pa po tem zakonu ni. Da poroštva, ki se dajejo za bodoče obveznosti, morajo biti natančno določena, kar v tem zakonu niso. In na koncu, še tista moralna zaveza, ki bo sedaj odločala: Slovenkam in Slovencem smo omejili vse, kar smo lahko, navzven pa se kažemo kot ena najbogatejših evropskih držav. Premislite, če je to pošteno do Slovenije, Slovenk in Slovencev. Zato predlagamo umik tega zakona.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica Vlade? Besedo ima Mateja Vraničar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance.
Hvala za besedo. Spoštovani zbor! Gre za zadnji korak pri vzpostavitvi stabilizacijskega mehanizma v evroobmočju. Prve zaveze so bile danes spomladi letos in sprejete so bile tudi s sodelovanjem Državnega zbora v skladu z zakonom o sodelovanju Vlade in Državnega zbora v zadevah Evropske unije. V skladu s temi mednarodno danimi zavezami smo se zavezali, da do konca julija izpeljemo vse potrebne notranje pravne postopke za sodelovanje Slovenije v mehanizmu, ki naj omogoči stabilizacijo evroobmočja. Druge države članice so to zavezo že izpolnile, razen dveh, Belgije in Slovaške, kjer se je postopek nekoliko zavlekel zaradi parlamentarnih volitev oziroma zaradi izvolitve nove vlade. Po mnenju Vlade je predlog zakona skladen z ustavo, zaradi specifičnosti vsebine, ki jo ureja, pa ga lahko štejemo za lex specialis v primerjavi z drugimi zakoni, ki jih je gospod poslanec omenjal v svojem nagovoru. Z uvrstitvijo te točke na dnevni red današnje seje Državnega zbora bomo omogočili in dopustili, da se o vprašanjih in tudi o domnevi, da je predlog zakona morebiti neskladen z ustavo, kar trdi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, dopustili, da se o tem razvije vsebinska razprava. Po mnenju Vlade, kot že rečeno, je predlog zakona skladen z ustavo, z določenimi dopolnitvami samega besedila zakona je še zadnje dvome odpravil tudi Odbor za finance in monetarno politiko na včerajšnji seji. Naj za konec omenim samo še to, da smo v letu 2008, konec leta 2008, z dopolnitvijo Zakona o javnih financah sprejeli mehanizem, ki na podoben način ureja stabilizacijo notranjega finančnega trga, slovenskega finančnega trga. S tem predlogom zakona pa na podoben način urejamo stabilizacijo evroobmočja, zato ocenjujemo, da je primerno in nujno, da Državni zbor danes opravi oziroma na tej seji opravi vsebinsko razpravo o predlogu zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Jože Tanko, Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, se opravičujem, Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani kolegi, predstavniki Vlade! Mi bomo podprli predlog Slovenske nacionalne stranke za umik točke z dnevnega reda. Tudi zato, ker vsebinske razprave ni več možno opraviti v Državnem zboru. Zakon obravnavate po nujnem postopku, možna je samo razprava o vloženih amandmajih, vsebinske razprave, spoštovana sekretarka z ministra za finance, pa ni več možno opraviti. Drugo, kar je, je pa problem v tem, da ta poroštveni zakon prinaša 2,1 milijarde evrov poroštev Republike Slovenije in o vseh teh poroštvih v Državnem zboru ne bomo odločali. Če povem drugače, prinaša poroštvene obveznosti državi za četrtino državnega proračuna in pri odločitvah o izdajanju poroštev bo Državni zbor v celoti izključen. Menim, da je potrebno ta zakon umakniti z dnevnega reda, da je potrebno o njem opraviti razpravo in natančno opredeliti vlogo in naloge vseh tistih, ki so v Državnem zboru po tej ustavni razmejitvi oblasti tudi pristojni za odločanje o teh zadevah. Prav tako je problem tega zakona v tem, da se ta poroštva ne bodo izdajala samo za stabilizacijo v evroobmočju, ampak je tam lepo napisano, da tudi za druge namene. Drugi nameni pa so lahko tudi kaj drugega, ne samo tisto, kar je pomembno za stabilizacijo. Lahko druge namene sprejme Vlada z nekim posebnim sklepom in gre za stabilizacijo kakšnega izmed zavoženih projektov v Republiki Sloveniji. Za to tudi ne bomo dali svojega soglasja, kajti ta vehemenca Vlade, da omogoča vsem v Evropski uniji, da participirajo pri naših proračunih in pa tudi pri naših poroštvenih kapacitetah, je nevzdržna, ob tem da doma radikalno zmanjšujemo pravice s tako imenovano modernizacijo sistemov pokojninskega, delovnega, zdravstvenega, itd. Doma bomo radikalno črtali pravice, tukaj pa na najbolj vehementen način omogočali vsem, da upravljajo in koristijo naše finančne kapacitete. Zato bomo tudi podprli predlog za umik te točke z dnevnega reda.
Želi svoj glas še katera od poslanskih skupin? Ne želi. Se opravičujem. Besedo ima gospodo mag. Borut Sajovic, Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Jaz mislim, da ta predlog ni vreden podpore iz vsebinskih razlogov. Na odboru smo se vsi strinjali, da Evropa ta mehanizem potrebuje. Če bi že sedaj ta mehanizem imeli, potem se s poroštvi Grčije ne bi ukvarjali na ta način, kot smo se, in zgodba bi bila za Slovenijo zagotovo cenejša. Naš prispevek v ta instrument, v to delniško družbo je 0,47 %, to je ravno toliko, kolikršen je naš delež v Evropski banki. Mehanizem je zagotovo pozitiven, je dober, je pravi, treba je pa razrešiti pravne dileme. Sam mislim, da smo včeraj na Odboru za finance storili nekaj pomembnih korakov naprej, gre v bistvu za eno samo poroštvo eni organizaciji. Mislim, da bo najbolje, če Slovenske in Slovenci tega mehanizma nikoli ne bomo potrebovali za sebe, da enostavno sestavi del te zgodbe v evropskem prostoru pa smo. Treba je razrešiti pravne dileme, vsebinsko pa zadeva o medsebojni pomoči zagotovo stoji in je na mestu, zato jo tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo. Hvala lepa.
Želi še katera poslanska skupina? Ja, gospod Frangež, Poslanska skupina Socialnih demokratov. Matevž Frangež, prosim.
Slovenija je del EU in kot taka je soodgovorna za to, da skupne evropske izzive v evropskem prostoru enotno in učinkovito rešujemo, zato nas čudi sebičnost, ki je izražena skozi nekatere razprave, ki je kratkovidna in ki se zaveda, da utegne destabilizacija evropskega območja prizadeti najprej prav Slovenijo kot majhno ekonomijo, v veliki meri vezano na evropske trge in na stabilnost skupnega evropskega monetarnega prostora. Zakon, ki ga danes obravnavamo oziroma o katerem odločamo o predlogu umika z dnevnega reda seje, ki jo danes začenjamo, je samo eden od ukrepov, ki jih Evropska unija sprejema v duhu krepitve skupnega evropskega gospodarskega področja v izogib vsemu temu, kar smo doslej v teku dosedanje gospodarske in finančne krize že videli. Vemo, kje je ta kriza nastala, vemo pa tudi, da se je z vso brutalnostjo preselila tudi v Evropsko unijo in tudi v Slovenijo. Grška dolžniška kriza daje tej krizi v Evropi nov zalet in pomembno je, da znamo Evropejke in Evropejci, znotraj Evrope pa tudi nacionalne države o teh vprašanjih odgovorno presojati. S stabilizacijskim mehanizmom bomo zagotovili varstvo naše lastne valute evra, zato da bo bolj odporen na zunanje vplive, zato da bo v Evropi zagotovljen nadaljnji dostop do finančnih virov in na ta način zagotovljena likvidnost in sposobnost evropskega gospodarstva, da preseže gospodarsko krizo, v kateri se nahajamo. Zato bomo Socialni demokrati odločno predlogu opozicije o umiku tega zakona s te seje nasprotovali.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav, Slovenska ljudska stranka. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Torej, mi bomo ta predlog kolega Baroviča podprli. Danes se pogovarjamo o dveh milijardah. O teh dveh milijardah smo se pogovarjali tudi na odboru in nismo se vsi strinjali, nismo bili soglasni. Človek je včasih dobil občutek, kot da se pogovarjamo o 100 tisoč evrih, ne pa o dveh milijardah evrov morebitnih obveznosti za to državo. Menim, da hitimo in da hitimo po nepotrebnem. Namreč, ne vemo, kako se bo celotna zadeva v Evropski uniji odvijala. Tokrat vemo samo za Grčijo in poroštvo za Grčijo smo že v Državnem zboru sprejeli za 400 milijonov evrov. Menim, da so te obveznosti, ki jih prevzemamo, previsoke in preveliko breme za Republiko Slovenijo, zato bi bilo modro, da še nekoliko počakamo in vidimo, kako se bodo zadeve v Evropski uniji odvijale – kaj bo s Španijo, kaj bo s Portugalsko, kaj bo z Irsko, Islandijo itn.– in se potem sproti odločali, kako bomo ravnali za stabilizacijo evra. Menim, da bomo največ storili za stabilnost evra s tem, da se bomo sami borili za to, da bo Slovenija imela stabilno gospodarstvo in stabilne finance. To bo največji doprinos k stabilnosti evra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti, Slovenska nacionalna stranka.
Hvala lepa za besedo. Umik tega zakona iz te razprave je nujen. Gre za neumnost brez primere. Dajati poroštvo nekomu, ki ga ne bo mogel vrniti, je izgubljena zadeva. Pojdite na slovenska sodišča ali na katerakoli sodišča po svetu in boste videli, da porok praviloma izgubi vse svoje premoženje. Vse tisto, kar je vložil, gre stran. Tega bi se morali zavedati in morali bi skrbeti za svojo državo, ne pa za ne vem koga vse. Zanimivo je, da je včeraj belgijski veleposlanik, ko je predstavljal bodoče belgijsko predsedovanje Evropski uniji, na vprašanje našega poslanca kolega Baroviča, odgovoril, da nič ne ve o kakršnikoli luksemburški združbi, o kakršnihkoli poroštvih za kakršenkoli denar itn. Skratka, bil je popolnoma presenečen. Izgleda, da Slovenija nekaj zopet dela pod prisilo nekih krog v Evropski uniji, tako kot je delala že pri teh grških posojilih. 2 milijardi in 73 milijonov denarja je ogromen denar. Tam spredaj so bili sindikalisti - to vas ne zanima. Ljudje ne morejo živeti - to vas ne zanima. Doktorji, učitelji, vsi mogoči hodijo na okrog, jokajo, jamrajo – vi jim boste vzeli plače, ampak dali pa boste nekim Evropejcem, najprej Grkom, pa Portugalcem, pa Špancem, pa Italijanom, Madžari so zdaj na isti poti in še cela vrsta teh držav, in ta denar bo izgubljen. Četrtina državnega proračuna bo vržena skozi okno, nekaj dni nazaj pa smo imeli rebalans! Če se govori o stabilnosti evra, potem je pametneje, če naš pametni premier gospod Pahor predlaga, naj se Turčija vzame v evroobmočje, ne v Evropsko unijo, vendar v evroobmočje, in naj o tej rešitvi razmišljalo in obenem naj se razmišlja o tem, da se Grčijo vrže ven iz evroobmočja. To je rešitev, ne pa, da vidimo, da je treba biti solidaren z nekimi grškimi delavci, ki imajo 3-krat večje plače kot Slovenci, da sploh ne bi govoril o drugih zadevah. Skratka, slovenska vlada v tem primeru dela gromozansko napako. Verjetno se niti ne zaveda te napake, kajti če bi bili pametni ljudje na pozicijah, potem tega ne bi delali. Pametni ljudje so v Evropi, ki bedake, kot smo Slovenci, lupijo; in to se bo zgodilo s tem zakonom.
Hvala lepa. Želi predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti svoj predlog? Želi, prosim, želi. Prosim, gospod Barovič. Bogdan Barovič ima besedo.
Veliko resnic je bilo slišanih, veliko besed, ampak jaz bi še enkrat poudaril, da bodimo pozorni na sama zakonska določila, ki o tem govorijo. Drugič, da je predvsem čudno to, da smo mi šli najprej v istem času v dajanje posojila Grčiji, v istem času, ko smo vedeli, da je pred nami predlog zakona o dajanju poroštev, kar dodatno daje sum na - ali nevedenje, kaj se počne, ali pa, da so tu zadaj kakšne druge skrivnosti. In ne nazadnje, še enkrat pravim. Še bolj čudno pa je, da gre zakon po nujnem postopku, da dejansko 1. točka predsedovanje države Belgije Evropski uniji nosi naslov Izboljšanje gospodarskega stanja v Evropi in da dejansko o tej vsebini ni vedel veleposlanik povedati nič. Pa tudi moram vam povedati, da sem bil pred tednom dni na COSAC-u, tudi tam o tej vsebini ni bilo z besedico govora. Tako res predlagam kolegicam in kolegom - umaknimo to točko z dnevnega reda, zakon je bil na seji odbora amandmiran kar tako, mimogrede, v pol ure, tako pametni smo vsi poslanci, da smo si v dveh dneh izmislili amandmaje in amandmirali zakon, ki je bil zelo slab in s tem zakon naredili najboljši in popravili vse tisto, kar Zakonodajno-pravna služba dan in noč študira. Skratka, vse to nam da misliti, da se tako zakoni ne pišejo, predvsem pa tisti, ki nosijo dvemilijardno obremenitev, kar pomeni 7,14 milijard plus 2 milijardi, je tu 9,14 milijard. Mimogrede pa smo še slišali, da še pol milijarde bo približno rabila Nova Ljubljanska banka. Tako, da 10 milijard bomo kar na hitro poroštev zbrali, ob tem, da poudarjam samo eno, česar noče nihče slišati - poroštvo pomeni, da država Republika Slovenija odgovarja z vsem svojim premoženjem. Pomeni, ko bo morala plačati, če ne bo imela tega denarja v rebalansu, bo morala odgovarjati s svojim premoženjem. Slovensko premoženje, kolegice in kolegi, pa vemo, katero je - premoženje Slovenk in Slovencev. Prosim, bodite razumni, sprejmite ta predlog za umik. Naj se zakon natančno pripravi, naj se točno pripravi in potem bomo o njem govorili, ko bo čas in ko bo Slovenija imela denar za tisto, za kar jamči.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o predlogu umika. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 42. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Odbor za zunanjo politiko predlaga Državnemu zboru, da dnevni red seje razširi z obravnavo predloga sklepa o razglasitvi odločitve, ki je bila sprejeta na zakonodajnem referendumu o Zakonu o ratifikaciji arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške, ki je bila 6. junija 2010, EPA 1020 /5. Predlog ste prejeli z dopisom z dne 7. 7. 2010. Želi besedo predstavnik predlagatelja širitve Milenko Ziherl, podpredsednik odbora? Ne želi. Želijo besedo predstavniki Vlade? Ne želijo. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ne želijo. Zaključujem razpravo o predlogu širitve in prehajamo na odločanje. Torej, glasujemo o predlogu širitve. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za razširitev sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 24.a točko v torek, 13. 7. 2010. Poslanska skupina LDS je predlagala Državnemu zboru, da dnevni red seje razširi z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanoviti občin ter določitvi njihovih območij, EPA 1031 /5. Predlog za širitev je v nasprotju s šestim in sedmim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora, zato Državni zbor o tem predlogu ne bo razpravljal in tudi ne glasoval. Proceduralni predlog, Anton Anderlič. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik! Na vaš predlog in vaše zagotavljanje, da je nujno obravnavati zakon v prvi obravnavi na izredni seji, je kvalificirano število poslanec vložilo zahtevo in je bil zakon tudi obravnavan ter sprejet v prvem branju na tej izredni seji Državnega zbora. Nesporno je, da gre za potreben čas, v katerem mora biti zakon sprejet, da ne bi zamudili določenih rokov, kar je predpisano s poslovnikom, ki dovoljuje razširitev dnevnega reda. Kot zaprisežen demokrat razumem, da ste se odločili drugače in da nasprotujete sprejemu tega zakona, vendar je nesprejemljivo, da s proceduralnimi in drugimi zapleti to onemogočate. V tem postopku od lanske pomladi se je Državni zbor vedno pozitivno izrazil in ugotovil, da so izpolnjeni vsi pogoji, da se ta postopek za sprejem tega zakona tudi zaključi, bila je izražena volja volivcev, tudi sami ste jim nekajkrat zagotovili, da boste storili vse, da boste v imenu demokracije omogočili Državnemu zboru, da bo Državni zbor odločil, ne pa, da boste s proceduralnimi zapleti onemogočili odločanje v roku, tudi s pomočjo nekaterih strokovnih sodelavcev, ki jih plačujete. za ad hoc svetovanje Državnemu zboru 2000 evrov mesečno za to, da vam svetujejo, kako je mogoče in treba zaobiti proceduro v Državnem zboru, zato da bi se volja uresničila. Proti temu nimam popolnoma nič, da se vsak odloča in glasuje, tako kot to misli. Mislim pa, da je nesprejemljivo, da Državni zbor ne more odločati o stvari, ki izpolnjujejo vse pogoje. V preteklosti ste bili seznanjeni z vrsto odločitev Ustavnega sodišča, ki govorijo o tem, da takrat, ko je izražena volja volivcev, Državni zbor ni v poziciji, da se arbitrarno odloča o tem, kako bo ravnal s temi izidi. Tudi kasneje so bila podana nekatera mnenja ustavnih pravnikov, ki so gotovo bolj utemeljena, kot to mnenje vašega svetovalca za 2000 evrov neto na mesec, ki vam je odsvetoval, da to izpeljete, zato predlagam, da Državni zbor preprosto odloči o tem, da se ta postopek zaključi: ali da po vaši volji zakon ne bo sprejet ali da bo sprejet.
Spoštovani, kolega Anderlič, na žalost, tako kot sem navedel, tega predloga sploh ne smem dati na glasovanje, ker sem povedal, da je v nasprotju s 6., 7. odstavkom 40. člena Poslovnika.In seveda dejstvo je, da poročilo odbora, ki bi bil lahko podlaga za obravnavo tega zakona, ni pripravljeno oziroma ni podpisano s strani pristojnega predsednika odbora oziroma tistega, ki bi to poročilo lahko in smel podpisati. Zadeva je, na žalost, končana. Po mojem mnenju ne posebno dobro, vendar na žalost, tukaj ne moremo storiti ničesar. Prehajamo na določitev dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi red, kot ste ga sprejeli s sklicem ter sprejeto dopolnitvijo dnevnega reda. Obrazložitev glasu, gospod Barovič, pri dnevnem redu. V imenu poslanske skupine? V imenu poslanske skupine.
Hvala, gospod predsednik. Zdi se nam zelo pomembno obrazložiti svoj glas, da bomo nasprotovali predlogu dnevnega reda. Mi se absolutno zavedamo, da smo kot zakonodajno telo tukaj za to, da sprejemamo zakone, da s temi zakoni oblikujemo življenje in delo v državi Republiki Sloveniji. V Slovenski nacionalni stranki pa nasprotujemo takšnemu načinu pripravljanja dnevnega reda. Ko se vsiljujejo na ta dnevni red točke, ki so slabo pripravljene, ki so nedodelane, ki jih oblikujemo kar tako, na pamet in počez z nekimi amandmaji, kot bi pisali proste spise. Mislim, da takšen način dela v Državnem zboru ni dostojen Slovenk in Slovencev. Težko je odločati o zadevah, ki jih prisiljeno dobimo na mizo, za katere vsi dobro vemo, kako so nastale, za katere smo mnogi mogoče v sebi, pa navzven ne upajo pokazati, prepričani, da ne moremo tak zakon, ki smo ga predlagali za umik, sprejeti tako, da neke amandmaje pišemo tik pred zdajci, kar na mizah in si jih izmenjujemo in se odločamo za ali proti. Tako ne sme delati Državni zbor. In ker je Državni zbor tako delal, ker tudi v prihodnosti je nekaj zakonov, o katerih je mogoče vsebina prava ali ni, o tem ne bom razpravljal danes, ampak enako ne gre tudi brez dialoga s poslanci znotraj oblikovanja dnevnega reda kakor tudi dialoga pri nekaterih zakonih s socialnimi partnerji, z delodajalci, z delojemalci. Ne gre. Najprej je treba zakon dodelati, potem se da na dnevni red, kjer se dokončno oblikuje. Zaradi vseh naštetih razlogov Slovenska nacionalna stranka nasprotuje predlaganemu dnevnemu redu te 19. seje. Hvala lepa.
Hvala. Tudi obrazložitev glasu, gospod Tanko? V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Jože Tanko. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovan! Tudi naša poslanska skupina nasprotuje dnevnemu redu te seje. Ne samo zato, ker je na njej ostal zakon o poroštvih, ki prinaša obremenitev v višini ene četrtine državnega proračuna, ampak tudi zato, ker so na dnevnem redu te seje tudi nekateri zakoni, ki niso usklajeni s socialnimi partnerji. Gre za zakon o zdravstveni dejavnosti, gre za zakon o delovnih razmerjih, gre za zakon o malem delu in še o kakšnem zakonu. Tukaj moram povedati, da naša stranka nasprotuje takemu nasilju koalicije, ki ga izvaja nad vsemi v tej državi. Ni problem, kadar je treba karkoli podariti članicam EU, zagotavljati, ne vem, finančno stabilnost držav EU, Grčije, za naprej tudi držav, ki se jim napovedujejo velike finančne težave. Problem je tudi za to, ker Vlada ni sposobna zagotavljati in pripeljati postopkov, kar zadeva urejanje socialnih razmer znotraj države. Socialni dialog je v celoti zamrl. Vlada ne uspe najti ustreznih komunikacijskih poti s študenti, s sindikati, z zdravniki itd. To nasilje, ki ga prinašate v Državni zbor, ko na vsak način poskušate dobiti legitimacijo večino, koalicijske večine v Državnem zboru, je za našo poslansko skupino nesprejemljivo. Zato takih predlogov, sklepov in dnevnih redov sej v Državnem zboru ne moremo podpreti in bomo tudi zato nasprotovali. Hvala lepa.
Hala lepa. Glasujemo. Pardon, se opravičujem, stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospa ministrica! Poslovnik določa pravila delovanja v Državnem zboru in ta poslovnik ne omogoča danes umika točk, če tega nismo storili včeraj do 12. ure. Zato seveda ni mogoče danes pri obravnavi dnevnega reda in odločanja o dnevnem redu storiti to, kar smo koalicijske stranke včeraj tudi napovedale, da bomo storile v procesu te seje Državnega zbora. Kot je vsem znano, smo napovedali umik zakona o zdravstveni dejavnosti, ker je potrebno še nekaj časa za dodelavo kvalitetnega zakona. Dogovorili smo se, da umaknemo oziroma ker ni moč umakniti, da zavrnemo zakon o delovnih razmerjih in s tem omogočimo nadaljevanje tega, kar mnogokrat slišimo – zveneče zveni – socialnega dialoga, ki bo pripeljal do tega, da bomo v zakonu o delovnih razmerjih uredili to, kar od nas zahteva dejansko stanje. Torej, slamnata podjetja, kako preprečiti to, kar se sedaj iz dneva tudi dogaja. Torej, možnosti za spremembe do septembra, ko naj bi se ta zakon ponovno znašel na poslanskih klopeh, je dovolj. Danes pa bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov tudi iz razlogov, ki sem jih navedel in v izogib nesporazumom tudi pojasnil, potrdili dnevni red te seje Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo o dnevnem redu. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 23. (Za je glasovalo 46.)(Proti 23.) Ugotavljam, da je dnevni red 19. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SISTEMU PLAČ V JAVNEM SEKTORJU V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavnici Vlade. Besedo ima Irma Pavlinič Krebs, ministrica za javno upravo.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik.
Prosim za pozornost v dvorani!
Spoštovane poslanke in poslanci! Novela zakona o sitemu plač v javnem sektorju, ki je danes pred vami, terja potrditev iz treh razlogov. Prvi je, da v roku šestih mesecev odpravljamo neustavno stanje na tem področju, torej na področju plač v javnem sektorju, kot ga je ugotovilo Ustavno sodišče v posameznem delu. Drugi razlog je, da smo v socialnem dogovoru obljubili, da bomo v letu 2010 opravili usklajevanje plač javnih uslužbencev do polovice glede na pomladansko napoved Urada za makroekonomske analize in razvoj. Ta dogovor implementiramo na način, da uzakonjamo vrednost plačnega razreda, usklajenega, povišanega za 0,65 %, kolikor je bila zaveza iz lani sklenjenega dogovora. In tretji del, ki ga urejamo, je ureditev sistemskih vprašanj, do katerih smo se uspeli v petmesečnem socialnem dialogu v pomembnem delu s sindikati javnega sektorja uskladiti. Teh 22 rešitev, ki je danes pred vami, je usklajenih v 18 členih, 4 členi niso s socialnimi partnerji usklajeni iz razloga, ker smo seveda skušali pojasniti argumente, ki Vlado pri tem vodijo. Gre za ureditev dežurstev, gre za ureditev položajnega dodatka, pa vendarle je Vlada po usklajevanjih, ki smo jih celo podaljšali za mesec dni, sklenila, da argumenti govorijo v prid predlagani ureditvi. V ostalih 18 členih so sindikati pritrjevali, da gre za odpravo pomanjkljivosti, ki se je ob evalvaciji novega plačnega sistema nesporno pokazala kot pomanjkljivost, kot nejasnost in jo je smotrno urediti. Nesporno smo sindikatom zaradi odprave pomanjkljivosti Zakona o sistemu plač v javnem sektorju predlagali tudi druge rešitve. Ker gre za sistemske rešitve, izboljšanje stanja na področju, kjer rešitve ob sprejetju zakona v letu 2007 oziroma 2008 niso dosegale ciljev, kot je bilo ob implementaciji nesporno ugotovljeno in kot je zakonodajalec ob potrditvi novega plačnega sistema želel. Gre za vprašanje ureditev nagrajevanja, bolj pravičnega nagrajevanja javnih uslužbencev glede na delovno uspešnost le-teh in vprašanja ureditve napredovanj. S socialnimi partnerji smo ugotovili, da gre za zahtevne sistemske spremembe, ki jih je treba trezno premisliti, in smo lani dogovorjen rok usklajevanja do 1. maja 2010 sporazumno, usklajeno premaknili na september 2010, da bomo tudi ta vprašanja z novelo zakona o sistemu plač v javnem sektorju v septembrskem oziroma v jesenskem delu predložili Državnemu zboru v obravnavo. V tem delu neusklajenih dveh rešitev želim poudariti, da smo v štirinajstdnevnih usklajevanjih med pogajalsko skupino Vlade in sindikati javnega sektorja skušali pred socialne partnerje predložiti vse relevantne argumente, ki govorijo v prid predlaganim rešitvam, in skušali jasno pokazati, da želimo odpraviti pomanjkljivost plačnega sistema. Prepričana sem, da danes v nadaljevanju, v razpravi bomo večino poslank in poslancev uspeli prepričati, da v tem delu res odpravljamo pomanjkljivosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku dr. Vinku Gorenaku. Prosim.
Hvala lepa. Torej Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sistemu plač v javnem sektorju je odbor obravnaval na svoji 20. seji 30. junija 2010. Predlagatelj je seveda Vlada Republike Slovenije, Kolegij predsednika Državnega zbora pa je 7. 6. sklenil, da se ta zakon obravnava po skrajšanem postopku. Članice in člani odbora so imeli na razpolago predlog zakona, potem mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta, odgovor Ministrstva za javno upravo na mnenje zakonodajne službe, predlog amandmajev pogajalske skupine reprezentativnih sindikatov. V poslovniško določenem roku so bili k predlogu zakona vloženi amandmaji Poslanske skupine SDS k petim členom in pa poslanskih skupin koalicije k šestim členom. Na sejo odbora smo povabili Ministrstvo za javno upravo, Zakonodajno-pravno službo, Komisijo Državnega sveta za državno ureditev, Sodni svet, vodjo pogajalske skupine sindikatov javnega sektorja, gospoda Janeza Posedija, in sindikat Pergam. Uvodno dopolnilno obrazložitev je podala ministrica, slišali smo jo pa pravkar v,skoraj podobni obliki, seveda v skrajšani obliki. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe z dne 16. 6. 2010, ki je navedeni predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika. K predlogu zakona so bile podane pripombe Zakonodajno-pravne službe, in sicer k 2., 4., 13., 14., 15., 18., 19., in 20. členu. Predstavnik Državnega sveta je povedal, da predlog zakona podpirajo. V nadaljevanju so svoje stališče in pripombe podali vodja pogajalske skupine sindikatov javnega sektorja gospod Posedi, predsednik FIDES-a gospod Kuštrin in gospod Bojan Popovič, predstavnik Konfederacij sindikata Slovenije Pergam gospod Jakob Počivavšek. V razpravi, ki je bila dokaj polemična, so članice in člani odbora in ostali vabljeni razpravljali o predlogu zakona. Koalicijski poslanci so zakon podpirali, vključujoč s svojimi amandmaji, v opoziciji pa smo poudarjali, da del zakona ni usklajen s socialnimi partnerji. Ob zaključku razprave je odbor prešel na glasovanje o posameznih členih predloga zakona. Odbor je podprl amandmaje koalicije k 4., 8., 9., 14., 18., 19., in 20. členu in Poslanske skupine SDS k 13. členu predloga zakona. Odbor ni podprl ostalih amandmajev Poslanske skupine SDS k 2., in 10. členu predloga zakona. Brezpredmetni pa je ostal amandma SDS k 19. členu. Odbor je nato glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel, predlog zakona pa je sestavni del poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica! Predlog zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju prinaša obširne in nikakor ne pomembne spremembe. Novela zakona o sistemu plač v javnem sektorju tako ureja: plačila za tuje osebe, ki se v Sloveniji zaposlijo za določen čas in imajo sklenjeno posebno pogodbo, s katero imajo zagotovljena vsa sredstva za plače in druge prejemke; ureditev plač za funkcionarje, ki so napoteni na delo v tujino; določitev drugačne osnove za obračun dodatkov v času dežurstva in znižanja višine dodatkov za delo v manj ugodnem delovnem času ter določitev delovnih mest, na katerih se izvaja dežurstvo pri posameznih porabnikih proračuna; znižanje višine položajnega dodatka in vezanost višine dodatkov, ki se izplačujejo v nominalnem znesku, na delovni čas zaposlitve, ureditev inšpekcijskega nadzora; uvrstitev delovnih mest s področja obvezne socialne varnosti v novo plačno skupino, ki bo vsebovala samo delovna mesta s področja obvezne socialne varnosti; odprava ugotovljenega neskladja zakonske določbe z ustavo in zagotovitev enake ravni vrste pravic za vse funkcionarje; spoštovanje določitev aneksa k kolektivni pogodbi za javni sektor, podpisanega s socialnimi partnerji, ter spremembe in dopolnitve posameznih členov zakona z namenom odprave dvoumnosti oziroma nejasnosti. Sistem dela v javnem sektorju se v zadnjih letih precej posodobil, za kar je bilo vloženega tudi veliko denarja, zato je smiselno razmišljati tudi v smeri racionalizacije zaposljivosti, in sicer v smislu, koliko se je na račun posodobitve zmanjšalo število delovnih mest, ki so na plačilni listi države. Menim, da se število zaposlenih na račun posodobitve sistema ni zmanjšalo, kvečjemu se je povečalo, saj vsaka vlada na novo zaposluje sebi lojalne ljudi in s tem zmanjšuje državni proračun. Na podlagi obravnavane novele pa naj bi se javnofinančni odhodki za plače zaposlenih v javnih sektorju zmanjšale za 4 milijonov evrov bruto letno. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke ne podpiramo vseh predlaganih rešitev, ki jih novela prinaša, vendar zaradi zaskrbljujoče javnofinančne situacije Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni. Poglavitni cilj predlagane novele zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sistemu plač v javnem sektorju je ureditev vprašanj, ki so v zakonu nejasno oziroma pomanjkljivo urejena, kar pomeni odpravo pomanjkljivosti v plačilnem sistemu javnega sektorja: ureditev plačila za tuje osebe, ki se v Sloveniji zaposlijo za določen čas in imajo sklenjeno posebno pogodbo, za katero imajo zagotovljena vsa sredstva za plače in druge prejemke, ureditev plač za funkcionarje, ki so napoteni na delo v tujino, določitev drugačne osnove za obračun dodatkov v času dežurstva in znižanje višine dodatkov za delo v manj ugodnem delovnem času, ki se javnim uslužbencem izplačuje v času dežurstva, ter določitev delovnih mest, na katerih se izvajajo dežurstva pri posameznih porabnikov proračuna. Na tem mestu bi radi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije opozorili, da ta predlog zakona s sprejetim amandmajem na matičnem delovnem telesu pomeni korak k razumevanju problemov v slovenskem zdravstvu. V času do 1. 1. 2011 pričakujemo, da se problematika zagotavljanja 24-urnega zdravstvenega varstva za uporabnike uredi na način, ki ne bo posegal v kvaliteto zdravstvene oskrbe državljank in državljanov Republike Slovenije. Znižanje višine položajnega dodatka ni vezano z višino dodatkov, ki se izplačujejo v nominalnem znesku na delovni čas zaposlitve. Ureditev inšpekcijskega nadzora. Uvrstitev delovnih mest s področja obvezne socialne varnosti v novo plačno skupino, ki bo vsebovala samo delovna mesta za področje obvezne socialne varnosti. Odprava ugotovljenega neskladja zakonske določbe z Ustavo Republike Slovenije in zagotovitve enake ravni varstva pravic za vse funkcionarje. Manj zahtevne spremembe in dopolnitve posameznih členov zakona, ki niso vsebinske narave, temveč gre za izboljšave besedila posameznih členov z namenom odprave dvoumnih oziroma nejasnosti posameznih členov. Novela zakona sledi načelom spoštovanja enakosti pred zakonom, zagotovitve enake ravni varstva pravic ter podrobnosti pravnega urejanja. Glede ostalih načel temeljnega zakona, to so vzpostavitev skupnega plačilnega sistema za javne uslužbence in funkcionarje, določitev ustreznih razmerij med plačami javnih uslužbencev in funkcionarjev, vzpostavitev fleksibilnega plačilnega sistema, ki bo višino plač bolj povezoval z učinkovitostjo in rezultati dela ter transparentnost in vodljivi plačilni sistem z vidika javnih financ, predlagana novela od temeljnega zakona ne odstopa. Poglavitne rešitve na področju dežurstva so obračunavanje dežurstva osnovne plače delovnega mesta, na katerem se dežurstvo opravlja, in ne od osnovne plače javnega uslužbenca, ki dežurstvo opravlja, in zmanjšane dodatke, ki pripadajo javnim uslužbencev v času dežurstva za 50 %. Odprava nedopustnega razlikovanja med pravosodnimi funkcionarji in ostalimi funkcionarji, katerih zakonodajalec, kot je ugotovljeno, v odločbi Ustavnega sodišča iz leta 2009 ni zagotovil enake ravni varstva pravic. S predlagano rešitvijo se tako vsem funkcionarjem ukinja 5 % znižanje varovane plače. Drugi odstavek 49. člena zakona določa, da v primeru, če bi funkcionar iz plačilne podskupine A1, A2, A4 – razen ustavnih sodnikov, državnih tožilcev, državnih pravobranilcev – in A5 po določitvi plače v skladu z 49.f členom tega zakona – prehod v nov plačilni sistem – prejel plačo v znesku, ki je za več kot 5 % nižja od plače, določene po predpisih, ki se uporabljajo za začetek obračuna plač. Po tem zakonu se mu do izenačitve obeh zneskov izplačuje znesek razlike do zneska plače, določenega po predpisih, ki se uporabljajo do začetka obračuna plač funkcionarjev po tem zakonu, zmanjšuje za 5 %. To pomeni, da se mu varovana plača zmanjša za 5 %. S predlagano rešitvijo pa se na podlagi odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije vsem funkcionarjem ukinja 5 % znižanje varovane plače ter se jim izenači s pravosodnimi funkcionarji. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo tudi ostale rešitve, ki jih prinaša zakon, zato bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Anton Colarič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik Državnega zbora. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov se zavedamo, da je urejati plače v javnem sektorju, kjer so uslužbenci z istimi stopnjami izobrazbe zaposlenih na različnih delovnih mestih, zahteven projekt predvsem zato, ker je najbrž težko določiti, kateri poklic je bolj ali manj pomemben, bolj ali manj odgovoren, bolj ali manj zahteven. Zaposleni v javnem sektorju smo uvrščeni v plačne skupine in podskupine od predsednika republike in funkcionarjev vseh treh vej oblasti, ravnateljev, tajnikov, direktorje, uradnikov v državnih organih, državni upravi ter v pravosodnih in občinskih upravah, policistov, vojakov, carinikov, diplomatov, vse do učiteljev na vseh stopnjah izobraževanja, vzgojiteljev, pa do zdravnikov, zobozdravnikov, medicinskih sester, zdravstvenih delavcev do umetnikov in kulturnih sodelavcev ter drugih poklicev s tega področja. Ne nazadnje tudi raziskovalcev in tako naprej. Več kot 150 tisoč nas je, in vsa ta delovna mesta so pomembna in so povezana z našim delovanjem in življenjem v vseh starostnih obdobjih. Iz gradiva je razvidno, da se je Vlada s predstavniki reprezentativnih sindikatov usklajevala in uskladila o večini predlaganih sprememb in dopolnitev, neusklajeni so ostali štirje členi. Zagotovo pomembni. Ob obravnavi novele na matičnem delovnem telesu se je razprava vrtela le okrog teh neusklajenih členov, ki so povezani s položajem dodatkov, ker se maksimum položajnega dodatka z 20 % zmanjša na 12 %, ter dopolnitvijo odstavka, ki določa, kdo je do položajnega dodatka upravičen in z dežurstvom oziroma s tem, ali je predlagana višina plačila dežurstva prava in ali je dovolj plačano. S sprejetjem amandmaja k 19. členu na matičnem delovnem telesu smo določili, da morajo do 1. januarja 2011 uporabniki proračuna s soglasjem pristojnega ministra iz nabora delovnih mest v veljavnih kolektivnih pogodbah, v internih aktih določiti delovna mesta, na katerih se opravlja dežurstvo. Predlog akta o določitvi delovnih mest pa je treba predhodno posredovati v mnenje reprezentativnemu sindikatu, kajti prvi predlagani rok je morda res bil prekratek in zato smo ga podaljšali. Ta novela pa prinaša tudi druge pomembne spremembe, in sicer: ureja plače javnih uslužbencev, ki so napoteni v službo v tujino, ureja plače tistih, ki izvajajo projekte in imajo sklenjene pogodbe – tu gre za urejanje statusa slovenskih in tujih raziskovalcev – uvaja inšpekcijski nadzor in v novo plačno skupino se uvrščajo delovna mesta s področja obvezne socialne varnosti. Z novelo se upošteva tudi določilo aneksa h kolektivni pogodbi javnega sektorja, kar pomeni, da se na podlagi tega aneksa osnovna plača s 1. 7. 2010 uskladi v višini polovice stopnje rasti cen življenjskih potrebščin v Sloveniji, kar pomeni 0,65 %. Prav tako se odpravlja tudi ugotovljeno neskladje zakonske določbe z Ustavo Republike Slovenije. Plačni sistem za javni sektor, ki je bil vpeljan avgusta 2008, je že takrat pomenil veliko breme za državni proračun, saj se je že takrat predvidelo, da se bodo plačna nesorazmerja odpravljala postopoma v tretjinah, in to kljub temu da je bila pred tem za odpravo plačnega nesorazmerja postavljena posebna proračunska postavka. Zaključim lahko z naslednjo mislijo. Vzpostavitev skupnega plačnega sistema za javni sektor je bil zahteven projekt in očitno ne dovolj premišljen. V Poslanski skupini Socialnih demokratov si želimo, da predstavniki Vlade in predstavniki reprezentativnih sindikatov nadaljujejo s pogajanji in skušajo najti rešitve, ki bodo v teh, če hočete, težkih časih sprejemljivi za večino javnih uslužbencev. Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli, ne bomo pa podprli vloženih amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Branko Grims.
Vsem prav lep pozdrav tudi v imenu Slovenske demokratske stranke! Danes je pomemben dan, pa ne samo zaradi tega zakona, ki je pred nami, ki je pravzaprav manj pomemben, ne zaradi skupine ljudi, ki jo zadeva, čeprav je vsaka skupina ljudi pomembna, napaka pa je, če se eno postavlja pred druge ali obratno. Danes gre za vrednote. Vsaka politika naj bi, kot uči politologija, temeljila na vrednotah, na pozitivnih vrednotah. In slovenska politika je vse obdobje obstoja samostojne Slovenije temeljila na dveh vrednotah, to sta socialni dialog in socialno partnerstvo. In v resnici gre danes samo in izključno za ti dve vrednoti. Dejstvo je, da danes ne zavidam ministrici, ki je v nehvaležni vlogi, da mora tapecirati avgijev hlev gospodarske neuspešnosti sedanje vlade z novimi tapetami z videzom varčevanja. Kajti varčevalni učinek tega zakona bo sorazmerno majhen, zlasti če ga primerjamo z nekaterimi lahkomiselnimi potezami, kot je, recimo, odobritev pomoči Grčiji v višini daleč preko 300 milijonov evrov, brez da bi se predhodno zahtevalo, da naredi Grčija red v svojih javnih financah, med svojimi javnimi uslužbenci, in uveljavi kriterije, ki bi zagotavljali bodoče uspešno poslovanje države, skladno s kriteriji evrskega območja. Sedaj je to tako, kot bi kroničnemu pijancu dali steklenico žganja in rekli: "no, čez nekaj mesecev, ko pa ne boš več žejen, jo boš pa vrnil." Bomo videli, kaj bo iz tega! Po drugi strani je ta ista vlada samo v prvem rebalansu od aktov, ki so bili sprejeti še na predlog prejšnje vlade, v prvem rebalansu svojega obstoja, gospe in gospodje, ko je že veliko govorila o tem, da je kriza tu, dvignila porabo za nič manj kot 800 milijonov evrov, ki so zdaj neznano kje - varčuje pa na način, ki je pred nami. In kaj je storila pri tem? Tisto, kar je v resnici danes pred nami, je test, test prave gospodarske politike te vlade, ki sledi povsem drugim realnim vrednotam, kot jih sama deklarira. Kajti danes je po eni strani tragedija, da umirata socialni dialog in socialno partnerstvo, ki ju je v hrbet zahrbtno zabodla prav tista vlada, ki, tragikomično, prisega na levo ideologijo in se predstavlja kot leva. To je tisto, kar je bistvo zgodbe, ki se danes odvija v parlamentu. V resnici je Vlada sedaj pokazala svoj pravi obraz: skrbi za ozek krog ljudi iz vrst kapitala, skrbi za nekatere privilegirane sloje [[točno veste, komu je v preteklosti dvignila plače in namenila določena sredstva]] in zateguje pas vsem drugim. In zato, da bi lahko s tem početjem nadaljevala in ga še stopnjevala, uničuje socialni dialog in socialno partnerstvo kot temeljni vrednoti. To je nekaj, kar smo v neki drugi državi videli pred mnogo leti, reklo se je temu thatcherizem. Vendar opozorilo: thatcherizem, ki je sicer res v prvi fazi temeljil na uničenju sindikatov, šlo pa je za sindikate rudarstva in ne za sindikate v splošnem sektorju in zdravstvu, je potem razvil uspešno gospodarsko politiko. Ta vlada pa ne zamudi prav nobene priložnosti, da bi vedno znova dokazovala, da je popolnoma nesposobna voditi učinkovito razvojno politiko in da se veliko raje ukvarja sama s seboj, tudi včeraj in danes; nič novega torej na sončni strani Alp. Zakaj je izbrala Vlada prav to skupino? Namreč, v veliki meri se dotika ta zakon predvsem zdravnikov, medicinskih sester in medicinskega osebja, ker računa na zavist. In to je žalostno, kajti vsako delo je dragoceno. In v tem primeru uveljavljanje rešitev, s katerimi se ljudje ne bodo strinjali, ker je bil poteptan socialni dialog, lahko – in kot se kaže, bo – pripeljalo do zniževanja kvalitete storitev, do zniževanja kvalitete življenja ljudi in do nadaljnjega odliva najbolj dragocenih, kvalitetnih kadrov v tujini. To je realna politika te vlade. Kajti pri tem, ne samo da je bil socialni dialog poteptan, tudi socialni partnerji so bili celo v tistem delu, ko je bil sprejet dogovor, grobo izigrani. O tem pa več, ko pridemo do 9. člena.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Zares bo predstavila Cvetka Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, spoštovani kolegi in kolegice! Spreminjamo tako imenovan Virantov zakon o sistemu plač v javnem sektorju. Zakon, za katerega bi bili verjetno v tem trenutku vsi v tej državi veseli, da ga nikoli ne bi bilo, kajti prinesel je toliko slabega, napake tega zakona so tako gromozanske, da pravzaprav v tem trenutku zaradi njega boli glava vsaj pol Slovenije. To, kar je bilo že takrat ob sprejemanju večkrat opozorjeno, se je izkazalo, da je še hujše, kot so bila takrat dana opozorila. Vsaj kar se govori, kar se ve o številnih zadevah, predvsem pa o finančnih posledicah. Izračuni so bili, namenoma ali ne namenoma, popolnoma netočni. Izvedbe tega zakona v prakso niso bile kontrolirane in v številnih zavodih je prihajalo do izjemno velikih odstopanj in napak pri uresničevanju in udejanjanju tega zakona. Med javne uslužbence smo stlačili vse, od novinarjev, raziskovalcev, do najbolj kreativnih ljudi in seveda tam naredili uravnilovko, ki danes med ljudmi povzroča zgolj pasivnost pri delu. Skratka, danes imamo pred seboj prvi paket ali pa paket sprememb, ki so bile narejene in pripravljene na osnovi številnih pomanjkljivosti, na katere je opozorilo v poročilih Računsko sodišče, na katere so opozarjala resorna ministrstva, sindikati javnega sektorja; skratka, tu v tem zakon, v teh spremembam naj bi prišlo do prvih resnejših in globljih sprememb tega. To delo ni bilo lahko in prav gotovo se boste strinjali, da je bilo vanj vloženo ogromno energije, dolgotrajno in mukotrpno delo, ki ga je usklajevala ministrica Irma Pavlinič Krebs in za katerega menim, da je še vedno veliko in vredno pohvale, ne glede na to, da nekateri členi enostavno niso mogli biti usklajeni. Gre predvsem dve vrsti sprememb, ki sta sistemske narave: gre za vprašanje napredovanj in vprašanje delovne uspešnosti. Vključene so tudi plače in drugi prejemki za funkcionarje, ki so napoteni na delo v tujino. Prav tako je ena od rešitev tudi odprava neustavnega stanja, ki naj bi ga popravili v roku šestih mesecev, v zvezi z ureditvijo za funkcionarje, ki jim je zakonodajalec določil kar povprek 5 % odbitek od plače, in to so tisti funkcionarji, ki so zaposlenih pri organih: varuhinje človekovih pravic, protikorupcijske komisije, predsedniku države in podobno. Prav tako je na novo ali na drugačen način, bolje urejena rešitev glede določitve pravne podlage za delovanje inšpekcijskega organa za nadzor nad izvajanjem določb sistema plač v javnem sektorju. Mislim, da je to zelo pomembna zadeva, kajti pravi, korekten nadzor do sedaj ni bil mogoč ali pa je bilo zelo neuspešen. Veseli nas tudi, da se je vendarle odprlo tudi vprašanje dežurstva. Zelo pereče je, zelo občutljivo vprašanje, kajti mi moramo vedeti in izhajati iz tega, da v okviru tega zakona se je zgodilo, da so se plače v zdravstvu povečale za več kot 30 %. Tega ni pričakoval nihče. In največ tega enormno visokega dviga, ki ga enostavno v času krize zdravstvena blagajna ne zmore, je povezanih z vprašanjem dežurstva. Tudi na tistih točkah, kjer je boleče. Seveda imajo zdravniki izjemno dobro pogajalsko pozicijo. Gradili so si jo leta in leta, tudi zaradi tega, ker v Sloveniji primanjkuje najmanj okoli 150 zdravnikov. Ampak žalostno je, da se včasih sliši in govori o tem, da je pravzaprav to bilo povzročeno tudi namenoma, da so bili omejeni vpisi. Kajti, zakaj nam ne primanjkuje pravnikov, zakaj nam ne primanjkuje drugih poklicev, ampak točno zdravnikov pa primanjkuje - zato da je seveda njihova pogajalska pozicija težka! Kar se Zaresa tiče, mi smo veseli, da bomo zadevo podaljšali, da roki podaljšani za ureditev te zadeve, kajti samo s tem zakonom ne bi tega lahko uredili na način, ki ne bi bil boleč. Pričakujemo, da bo Ministrstvo za zdravje to obdobje izkoristilo za to, da bodo pripravljene tiste podlage, da bo ta prehod pri ureditvi tudi dežurstev urejen na način, ki ne bo povzročil kolapsa zdravstvenega sistema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Gvido Kres. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica. Spoštovane kolegice in kolegi. Pred seboj imamo spet spremembe in dopolnitve Zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Govorimo torej o sektorju, v katerem bi se po našem mnenju dalo še veliko prihraniti. Povedali smo že, da javna poraba v mesecu decembru vsako leto enormno naraste. Verjetno nam je vsem jasno, zakaj. In prav tako nam je vsem kristalno jasno, da to ni v redu. Pa vendar; ali se tukaj kaj spreminja, ali se predlaga kakšna sprememba? Ne! Danes bomo govorili o znižanju položajnega dodatka in o vprašanju ureditve plačila dežurstev iz zdravstvene blagajne. Pred seboj imamo dve rešitvi, ki jih Vlada v okviru pogajanj s socialnimi partnerji ni bila sposobna uskladiti, in sedaj naj mi, tukaj, v parlamentu, sprejemamo take neusklajene predloge. Dejstvo je, da bi se Vlada morala pogovarjati, pogajati in izpogajati tisto, kar je dobro za to državo v danem trenutku. Če velja, da je potrebno znižati položajni dodatek in plačila dežurstev v okviru zdravstvene blagajne, potem nas zelo čudi vztrajanje nasprotne strani na svojih stališčih ali pa predlog Vlade le ni tako dober, tako zelo koristen oziroma tako učinkovit, kot ga Vlada predstavlja. Morda res velja razmisliti o izjavi, da če je dežurstvo največji problem v zdravstvu, potem v zdravstvu problemov sploh ni. A v zdravstvu problemi so in tega se najbolj zavedajo tisti, ki so imeli kakšen večji zdravstveni problem. Ko obležiš na urgenci in ne veš, ali se kdo ukvarja s tvojim problemom ali ne, ko te hospitalizirajo in nerazumljivo dolgo časa čakaš na postavitev diagnoze in potem še bolj nerazumljivo dolgo na operativni poseg in podobno. Probleme v zdravstvu imamo predvsem pacienti in kakorkoli že privoščimo zdravnikom in ostalemu medicinskemu osebju dobre delovne pogoje in dobro plačilo za delo, pa vsekakor še bolj sočustvujemo s tistimi pacienti, ki stojijo v čakalnih vrstah kot številke, mimo katerih se sprehajajo bogovi v belem. Prevečkrat je tako, žal. Predvsem iz teh načelnih razlogov bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli predlagane spremembe Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, pa čeprav so pomembne zgolj na simbolni ravni. Menimo namreč, da so tudi zdravniki del javnega sektorja, ki je primoran varčevati na tak ali drugačen način, in da so tudi zdravniki del te države in tega trenutka, ki obdaja vse nas in se mu še vedno reče kriza. Od Vlade pa vsekakor pričakujemo efektnejše ukrepe za obvladovanje javnih financ v skladu z našimi predlogi v okviru rebalansa proračuna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil gospod Urh. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Ureditev plačilnega sistema v javnem sektorju v Sloveniji je kamen spotike praktično od njegove uveljavitve. Opozarja se na nepreglednost, nesorazmernost, pomanjkljivost in anomalije v smislu primerljivosti plač. Kljub temu ne gre za tako drastične primere, kot je slišati za grške javne uslužbence, po drugi strani pa tudi ne za tako urejen sistem, kot ga prakticirajo skandinavske države in tudi organi Evropske unije. Znašli smo se nekako v "post" kriznem obdobju, ko je treba, preprosto rečeno, obrniti vsak evro in znižati tiste stroške oziroma odhodke javne porabe, kjer je to mogoče in ki to vzdržijo. Vrečo, ki je namenjena plačam javnih uslužbencev, je sicer možno zmanjšati, vendar opozarjam - slednje zgolj na podlagi ugotovljenih plačnih anomalij ob hkratnem neslabšanju položaja zaposlenih. V Poslanski skupini DeSUS smatramo, da je tokratni predlog zakona, ki to področje ureja, naravnan v tej smeri in zato primeren za podporo. Vendar opozarjamo, da večji, drastični posegi v ta segment, ki se napovedujejo, ne bodo zdržali tehtnih argumentov. Prepričani smo namreč, da je nujno pristopiti k odpravi vseh anomalij v plačnem sistemu, ki pogosto pomenijo sicer zakonsko dopustno, a vendarle zlorabo zakonskih določb, ki povzročajo nerazumno podvajanje dodatkov k plači, previsoke dodatke. Namen oblikovanja tega predloga zakona je praktično jasen, saj v bistvu zasleduje zgolj cilje izhodne strategije v zvezi z znižanjem stroškov dela v javnem sektorju. Seveda so posegi v plače izjemno občutljiva tema, sploh, če gre za enostranske posege oziroma za posege, ki niso usklajeni s sindikati delavcev. Napovedujejo se stavke javnega sektorja, ne zgolj tistih, ki jih te določbe najbolj prizadenejo, temveč vseh javnih uslužbencev, pod pogojem, če se bo nadaljevalo enostransko zavezovanje te blagajne. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je Zakon o sistemu plač v javnem sektorju potreben določenih sprememb, predvsem v smislu odprave anomalij, ki povzročajo neenakost, neupravičeno izplačilo višjih plač oziroma dodatkov in podobno - in tovrstne spremembe podpiramo in jih bomo tudi v bodoče. Prav tako mislimo, da je kot rešilni čoln za izhod iz te krize možno poseči tudi v plačno blagajno - do neke mere, kar pomeni, da poseganja in zmanjševanja pravic in položaja v nedogled, na neutemeljenih osnovah v bodoče ne bomo mogli podpreti, saj tudi ta vreča ni vreča brez dna. Tokratne spremembe pa poslanci DeSUS-a podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu, vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 8. julija 2010. V razpravo dajem 9. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Branko Grims, zatem pa ministrica. Prosim.
Hvala. Z velikim zanimanjem sem poslušal razprave spoštovanih kolegov, zlasti iz vladajoče koalicije, in težko verjamem, da so tako naivni, da bi res verjeli, da gre danes za to skupino ljudi, ki so jo toliko navajali. Prej bi verjel v politično prefriganost, da so toliko poudarjali skupino ljudi, predvsem zdravnike, ker pač računajo na fovšijo, kot tisto staro slovensko žalostno lastnost. Saj vsi vemo, če bi fovšija gorela, bi imela Slovenija fantastičen izvozni artikel. Kajti, v resnici - in to poudarjam - ne gre zanje, ne gre niti za varčevanje, ki je sicer deklarativni cilj tega zakona. Učinek je v javnih financah samega tega zakona sorazmerno majhen. Če vas tiste primerjave 800 milijonov zapravljenih evrov v prvem rebalansu te vlade, ki je dvignila za toliko, v času krize, predvidena sredstva v proračunu in jih potem porabila bog vedi za kaj, niti vas ne prepriča sporna pomoč Grčiji, brez da bi se prej zahtevalo od Grčije, da naredi red v svojih financah in v sistemu javnih uslužbencev v Grčiji, kjer 100.000 ljudi sploh ne hodi na delo, pa dobiva za to pol višjo plačo kot delavec, ki trdo dela v Sloveniji. Če vas vse to ne prepriča, se prepričajte iz te primerjave: po odločitvi te koalicije in te vlade gre vsako leto v Srbijo okoli 60 milijonov evrov samo dodatka za razliko v penzijah. To je tisto, kar je ta koalicija sprejela in izglasovala in je bilo podpisano ob obisku Vlade konec lanskega leta. To se pravi, da samo v treh mesecih gre iz javnih financ v Srbijo več denarja, kot bo celoten prihranek iz tega zakona. Potem je jasno, da stvar ni v tem. Namreč, stvar je v testu. Danes je test, vlada testira svojo dejansko ekonomsko politiko, novodobni balkanski thatcherizem uničevanja sindikatov, izigravanja celo zaupanja sindikatov. In ta člen, o katerem govorimo, je zato najboljši dokaz. Po drugi strani poskuša svojo gospodarsko neuspešnost pretapecirati z videzom tega varčevanja, ki je sicer nujno. Toda način, kako se je Vlada tega lotila, je zelo slab, za Slovenijo, trdim, tragičen. Kajti, pri tem je povsem pohodila socialni dialog in socialno partnerstvo kot temeljni vrednoti, ki jih je Slovenija spoštovala ves čas svojega samostojnega obstoja. In trdim, da bi danes socialni dialog in socialno partnerstvo bolj potrebovali, kot smo jih kadarkoli v preteklem obdobju, pa vsi, od gospoda Semoliča in Zveze svobodnih sindikatov, če kdo ne verjame, naj pogleda zapisnik seje Državnega sveta, do sindikata Neodvisnost, sindikata Pergam in Zveze sindikatov 90. Govorijo enako. Socialni dialog nikdar ni bil na tako nizki točki v zgodovini samostojne Slovenije, kot je prav danes, v tem trenutku. Kajti, ne samo, da Vlada dobesedno izsiljuje, in to v pogojih, ko se bo jeseni, in se v tem trenutku že žvižga, smo slišali malo prej, bo soočila ta vlada, ne z nami na ulicah, kot se vedno obračajo neke besede, ampak se bo soočila na ulicah s sindikati, z ljudmi, z grenkimi plodovi svoje lastne gospodarske neuspešnosti in lahkomiselnosti pri rušenju socialnega dialoga. Ampak takrat bo prepozno, gospe in gospodje. Pot, ki ste jo ubrali, ne pomeni samo rušenje socialnega dialoga, še več, prav pri tem členu je bilo celo izigrano še tisto zaupanje, ki je preostalo med Vlado in predstavniki zaposlenih. In če kdo med zaposlenimi sedaj še misli za to skupino ljudi, ki jo ta zakon zajema, "oh, saj ti imajo visoke plače", naj se zaveda, da točno isto bo doletelo vsakega zaposlenega že pri prvem naslednjem zakonu, ki pride na dnevni red, ko bo ravno tako izigrano zaupanje socialnih partnerjev, poteptan socialni dialog, ko bo šlo za vprašanje delovnih mest, zaposlitve, malega dela in vsega ostalega, kar je Vlada brez soglasja socialnih partnerjev že poslala v parlament. In takrat, če se danes kdo nad tem dogajanjem zabava ali pa ga spremlja indiferentno, bo za žalost prepozno. Eden od velikih očetov ameriške ustave je rekel: "Če se nekdo zabava, ko se drugemu jemlje svoboda, potem sam ni vreden svobode in jo bo zelo hitro izgubil." In ko gre za socialne pravice in za socialno svobodo, je zgodba povsem enaka. In za te vrednote v resnici danes gre, na za eno skupino ljudi, pa ne za varčevanje. Namreč, pri tem členu je bil med socialnimi partnerji uveljavljen dogovor, da se ne bo posegalo v rešitve v tem členu in zaradi tega tudi sindikati pri nekaterih rešitvah, ki so jih sicer hoteli predlagati, niti niso vztrajali. So jih sami umaknili. Potem je pa vladajoča koalicija še to spremenila, seveda v škodo tistega, kar so želeli sindikati, z amandmaji na seji delovnega telesa. Zato govorim o tem. Tu ne gre samo za umor socialnega dialoga in socialnega partnerstva kot vrednote, ampak gre za zahrbten umor. Gre za zavestno dejanje in testiranje določene politike, ki dela izključno v korist ozkega kroga vladajočih, privilegiranih skupin in kapitala, in pri tem to poudarja kot rezultat leve ideologije. Ja, pa kaj še! Vendar, zavedajte se, gospe in gospodje, rušenje socialnega dialoga in socialnega partnerstva, izigravanje zaupanja socialnih partnerjev, ki ga sejete danes, boste v kratkem želi kot vihar. V socialnem partnerstvu bi bilo najbolj normalno, da se uskladijo temeljne rešitve, predvsem pa, da vsaj tisto, kar je usklajenega, da se tam spoštuje dana beseda. Nič od tega niste storili. Govori se, treba je hiteti z varčevanjem. Ja, kako ste hiteli, ko je bilo treba zapraviti 800 milijonov evrov v vašem prvem rebalansu! Zdaj se pa mudi. Zelo zanimiva politika, moram reči. Kako sta se Vlada in vladajoča koalicija arogantno obnašali, ko smo predlagali ukrepe za krepitev gospodarske rasti, da po tovrstnem ukrepanju in ravnanju nikoli ne bi bilo treba poseči! Predlagali smo na eni seji 63 ukrepov v korist slovenskega gospodarstva in slovenske ekonomije, vse do zadnjega, tudi tiste, ki ne bi stali enega samega evra, samo prihranili bi ga malim in srednjim podjetjem kot najbolj občutljivemu in najbolj propulzivnemu delu slovenske ekonomije in, če želite, razvojnega sektorja. Tudi to ste zavrnili. Napuh je eden naglavnih grehov in grenke sadove tega plačujemo pa vsi – že ta trenutek! V kratkem bo v parlament prišla še zakonodaja, ki se dotika dela, pogojev dela, trga dela, delno tudi same pravne zaščite, konec koncev, delavcev. In pri vseh teh zakonih, ki ste jih do tega trenutka pripravili in jih poslali v parlament, je bil socialni dialog kršen. Test tega, koliko daleč greste, kot rečeno, se dogaja danes in tu. In zaenkrat kaže, da boste pri tem slepo vztrajali. Prosil pa bi vas, da bodite vsaj toliko fer, že v imenu temeljnega, če že ne etike, pa vsaj dobrega okusa, da nehate z zagovarjanjem svojih rešitev s primerjavami, ki sploh ne zdržijo. Reforma celotnega plačnega sistema, v tistem delu, ki je bil do zdaj izpeljan, govorim, plus - pa ne pozabite, da so za tisto reformo zaposleni v javnem sektorju leta in leta varčevali sami za odpravo plačnih nesorazmerij -, plus vse, kar je prejšnja vlada dejansko namenila ali pa vladajoča koalicija, če želite, v korist ljudem, in to v času ekonomske rasti, največje ekonomske rasti v zgodovini samostojne Slovenije, niti približno v seštevku ne dosega tistih 800 in še nekaj milijonov evrov, ki ste jih vi zapravili samo pri prvem rebalansu [[...]]
Spoštovani kolega Grims, zdaj vas bom prekinil, da vam ne bi jemal časa za opozorilo. Vam bom dal besedo nazaj, seveda, tako da veste. Prebral vam bom 9. člen, ki se glasi: "V prvem odstavku 24. člena se za besedilom 'in izvajanje dela' črta vejica in doda besedilo 'kot vodja notranje organizacijske enote'. V drugem odstavku se število '20 %' nadomesti s številom ‚12 %‛." Ta člen vi s tem predlogom želite brisati. Jaz dopuščam tudi širši kontekst razprave in je prav, vedno sem stal na tem stališču, pa vendar je predvsem od vas odvisno, gospod Grims, mag. Grims, do katere mere boste šli v tem in vam priporočam, da vendar ostajate vsaj v kontekstu, na katerega se nanaša ta amandma. Hvala lepa. Imate besedo.
Hvala za vaše protipravno poseganje v mojo besedo, kajti z njo ste potrdili, da sem zadel točno tisto točko, ki jo je bilo treba zadati, da sem zadel jedro zgodbe, ki se danes odvija tu, da gre v resnici za vrednote. In kot odgovor temu vam odgovarjam z besedami predstavnika sindikatov na seji odbora, ko smo govorili prav o tem členu, zakaj je ta člen tako sporen, zaradi amandmaja, ki je bil sprejet s strani vladajoče koalicije in o tem govorim. "Želeli smo, da naj bi bilo to nedvoumno zapisano v zakonu, vendar smo potem ta predlog umaknili zato, ker je Vlada zagotovila, da v ta člen v tem delu ne bo posegala. In skrajno nesprejemljivo je, da zdaj poslanci vladajoče koalicije ravno ta člen, 9. člen, ravno v tem delu amandmirajo, tako da še dodatno poslabšujejo položaj za tiste zaposlene, ki dejansko v praksi vodijo in usklajujejo ter organizirajo delo določenega števila javnih uslužbencev." Konec citata. To je iz magnetograma dogajanja na seji odbora, danes žal sindikalisti nimajo možnosti, da bi nam tu spregovorili, zato izkoriščam to priložnost, da povem njihove argumente. In moj odgovor na pripombo je tisti, s katerim sem začel: ne gre za to skupino, ki je formalno v tem zakonu, ne gre za neko silno varčevanje, kajti javnofinančni učinki tega zakona bodo sorazmerno majhni. Gre za test neke nove realpolitike, ki tepta socialni dialog in socialno partnerstvo, ki mislim, da ima mandat, da lahko počne, kar hoče, vendar ga nima. Jeseni, če ne prej, se boste soočili z žalostnimi rezultati tega svojega početja in socialne bombe, ki jo sami delate s tem, ko teptate socialni dialog. Ne vem, zakaj tako lahkomiselna politika, kajti danes bi socialni dialog in socialno partnerstvo potrebovali bolj kot kdajkoli, toda aroganca je vedno tek na kratke proge.
Hvala lepa. K besedi se je javila ministrica Irma Pavlinič Krebs. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predlagatelji amandmaja, spoštovani gospod Grims! Ponovili ste veliko trditev, na katere sem vam, jaz vsaj upam, odgovorila že na odboru, ampak dve terjata ponovno pojasnilo, ker sta pač enostavno napačni. Umor socialnega dialoga, ki mi ga očitate in tako naprej. Gospod Grims, izjemno zahteven je socialni dialog v teh časih za razliko od socialnega dialoga v vaših časih. Socialni dialog in pogovori s socialnimi partnerji v teh dveh letih, ko je Slovenija nesporno v krizi in ni mogoče zaradi zmanjšanja javnofinančnih sredstev razpolagati s takšnim obsegom, kot bi si želeli, je zahteven zato, ker se pogovarjamo o zmanjševanju pravic oziroma o tem, da se neke pravice, na katere ljudje računaje, ne izplačajo. Točno veste, da je tak pogovor bistveno bolj zahteven kot pogovor s sindikati, kako se naj porazdelijo posamezne pravice, ta je zahteven, ampak vendarle gre v drugi, pozitivni smeri. Zato vam zamerim, tudi osebno vam zamerim, tovrstno hujskaštvo ob tem, da vem, da osebno veste, da način socialnega dialoga je v takšnih zaostrenih razmerah zelo zahteven za sindikate. In lani po dveh sklenjenih dogovorih, ki po oceni ekonomistov niso bili zadosti, če hočete, učinkoviti oziroma premalo se je posegalo v položaj uslužbencev, vendarle lahko sklenete, da je bil dogovor dosežen; da smo se o socialnem dialogu strinjali in bilo je pomembno. V tem delu smo morali soglašati, kajti dinamika odprave plačnih nesorazmerij, ki ste jo vi preložili v naš mandat, je terjala dogovor – drugače pa interventni zakon, ki bi šel čez kolektivno pogodbo. Poglejte, tu vas pač prosim, saj to je vse, kar lahko pravzaprav naredim za več korektnosti. Ko ste povedali, da so varčevali javni uslužbenci sami – drži. V sklad, ki žal ni bil oblikovan, bi se nateklo 240 milijonov evrov. Ampak za plačno reformo bi po oceni mojega predhodnika, ministra Viranta, potrebovali v obeh kriznih letih 450 milijonov evrov. Torej, tega dela presežka ni bilo nikjer in tudi prejšnjega ni bilo nikjer, ker ni bil izoblikovan sklad. Vse bi bilo treba v letu 2009 in 2010, če se ne bi dogovorili s sindikati, zagotoviti iz osiromašenih in oropanih državnih blagajn, tako zdravstvene kot integralnega proračuna. Tako vas samo za korektnost prosim. In to govorjenje, da smo v tem primeru umorili socialni dialog. Moram, to pa moram ponoviti. Ko je moj kolega predhodnik, minister Virant, v prejšnjem mandatu v letu 2007, usklajeval novelo zakona o sistemu plač v javnem sektorju s sindikati, je uspel od 32 členov, ki je predlagal takratni večini v potrditev, uskladiti 25 členov. Sedem je bilo neusklajenih, med njimi tudi ta, ki je pomembno posegel v pravice uslužbencev, to je, dodatek za delovno dobo, ki se je znižal z 0,5 na 0,33 %. Pa je imel strokovne argumente za tako znižanje, ker se je osnova povišala itn. Sindikati so, seveda, absolutno na podoben način, kot nasprotujejo danes, nasprotovali taki ureditvi, ker je šlo za zmanjšanje obsega, ampak vladajoča koalicija, takrat vaša večina v parlamentu, je to rešitev, ker je bila argumentirana, seveda potrdila in se je danes izkazala kot pravilna. Ampak socialni dialog je bil kršen. Soglasja ni bilo s sindikati, strokovni argumenti pa so v tem primeru bili na vaši strani. In jaz preidem sedaj, zakaj mi menimo, da v tej predlagani ureditvi, kjer soglasja nismo dosegli s sindikati, so strokovni argumenti za drugačno ureditev položajnega dodatka na naši strani. Naredili smo natančno analizo. Položajni dodatek, kot ga je opredeljeval v Zakonu o sistemu plač v javnem sektorju dosedanji 24. člen, ki je rekel, da je položajni dodatek tisti del plače, ki pripada javnemu uslužbencu itn., ki izvršuje pooblastila v zvezi z vodenjem, usklajevanjem in izvajanjem del, torej vrednotenje teh vodstvenih del – gre za usklajevanje, vodenje – pa ni vključeno v osnovno plačo tega delovnega mesta, ki ga posameznik opravlja, naziva ali funkcije. Višina tega položajnega dodatka je po do sedaj veljavni ureditvi znašala najmanj 5 % osnovne plače in največ 20 % itn. Ko smo analizirali, evalvirali nov plačni sistem, smo ugotovili, da se je zaradi dejstva, ker so bili tisti javni uslužbenci, ki imajo položajni dodatek vključen v svoj položaj, če hočete, direktorji, načelniki, tisti, ki so zapisani v plačni skupini B kot prilogi temu zakonu, uvrščeni v te svoje plačne razrede, preden so se javni uslužbenci, uradniki, izpogajali za svoje pozicije. V procesu implementacije tega sistema se je ugotovilo, da zaradi višine položajnih dodatkov, uslužbenci, ki niso prvi v strukturi v posameznem organu, presegajo s svojo plačo javne uslužbence, ki vodijo notranje organizacijske enote. Razmisleka, kako rešiti ta problem, sta lahko šla v dveh smereh. Prva smer je, da se ustrezno višje uvrstijo predstojniki teh oddelkov, torej direktorji, uvrščeni v plačno skupino B. To seveda pomeni dodatno javnofinančne posledice, ki jih ta trenutek absolutno nismo sposobni realizirati. Druga rešitev, da uredimo ustrezno razmerje med najbolj odgovornimi in manj odgovornimi v strukturi posamezne organizacije, pa je bila, da posežemo po višini položajnega dodatka. Da bi znotraj uravnotežili posamezne odnašaje, je seveda bil temeljni razmislek, ali je utemeljena tudi rešitev, ki sedaj ni v zakonu, ampak je izvedena v uredbi, ko pripada po veljavni ureditvi dodatek v višini 5 % tudi posameznim javnim uslužbencem, ki ne vodijo notranjih organizacijskih enot, ampak poleg svojega dela usklajujejo delo najmanj treh javnih uslužbencev. To je stara določba, ki je pokazala ob analizi sledeče; mi smo naredili zelo natančno analizo in ugotavljamo, da porabimo v masi sredstev, gre za podatek informacijskega sistema za februar 2010, da je skupna vrednost izplačanih dodatkov take vrste od 5 % do 20 %, tako za notranje organizacijske enote kot tistega vsakega četrtega, ki usklajuje delo treh, skoraj 2 milijona, in pretežen del je v teh 5 %. Gre za strokovno vprašanje. Analiza je pokazala, opozorila ministrstva za finance so pokazala, da se je ta institut povišanja plače za 5 % v celoti uporabljal za višanje plač, če hočete, najbolj uspešnim v posameznih strukturah – v pomembnem delu. Menedžerji pač te ukrepe z željo izboljšati položaj posameznega javnega uslužbenca uporabljajo ukrepe do skrajnosti, to se nam je pri institutu napredovanja pokazalo, kjer je odličnost v vseh segmentih neizmerna. Torej, ureditev, ki je danes, če bo večina potrdila to, bo naslednja. Dodatki v višini od 5 % do 12 % bodo dani javnim uslužbencem, ki vodijo notranje organizacijske enote. Koliko delovnih mest bo morala šteti taka organizacijska enota, je stvar uredbe. Razmisleki strokovni, to sindikati točno vedo, gredo v smeri, da je enota, že potrebna koordinacije, okoli 10 posameznikov, za 8 bi v postopku usklajevanja mogoče lahko dosegli konsenz. Torej, notranje organizacijska enota z 8 zaposlenimi ali 10, tam bo pač posameznik, ki bo koordiniral posameznike, ki seveda morajo opraviti svoja dela in naloge, gre zgolj za koordinacijo teh posameznikov, bo dobil teh 5 %. Ne zdi se nam, ne razumem kot poseg v obstoječo ureditev, zdi se nam izboljšanje, ker veste, to tiho priznanje med uslužbenci je tudi že jasno. V trenutku, ko pooblastiš posameznike za vodenje, zelo hitro pride do situacije, da vzamejo vodenje kot zelo pomembno funkcijo in manj opravijo svojega delovnega procesa, kot bi bilo potrebno. Za vodenje treh pa mislim, da to ne terja moje dodatne argumentacije. Tudi smo mi edina država, ki se hkrati, ko se ukvarja z boljšo organizacijo ali optimizacijo poslovnih procesov, ukvarja tudi z vprašanjem višine položajnih dodatkov, v smislu zmanjševanja stroškov dela. Gospodu Kresu se danes izjemno zahvaljujem. Presegli so svojo opozicijsko držo, ker vedo, da smo s temi rešitvami na strokoven način posegli v tiste elemente, ki definirajo stroške dela ali obseg stroškov dela, pa niso nujno, tako kot so danes urejeni, najbolje urejeni. Torej, veliko držav članic Evropske unije je položajne dodatke definiralo kot tiste ukrepe, s katerimi zmanjšujejo maso stroškov dela. Kajti vse države se v tej težki krizi danes sprašujemo samo eno: kako najti ravnotežje med stroški dela na eni strani v segmentu javnega sektorja in obsegom storitev, ki jih opravljamo brezplačno. Ker če želimo ta obseg storitev ohraniti na nivoju, kakršen je danes, je pomembno vprašanje, ali so stroški dela, tako kot so definirani, v vseh segmentih upravičeni. In prav to smo, ko smo se ukvarjali s tem vprašanjem glede položajnih dodatkov, počeli. Skratka, da zaključim, drži, da s sindikati nismo bili usklajeni. Dokončne uskladitve glede predlagane rešitve, moram biti realna, nismo niti pričakovali. Sindikati zastopajo obstoječe položaje svojih uslužbencev, tu jih jaz celo zelo razumem, ampak strokovni argumenti, po moji oceni, govorijo v prid predlagani rešitvi in tudi nepomembno posegajo v položaj posameznega javnega uslužbenca, ki danes ta dodatek ima. Naloga menedžmenta bo, da bo organizacijo v skladu s to novo ureditvijo uredil tako, da bo javnofinančna vzdržna in da bodo tudi tisti, ki vodijo, ustrezno nagrajeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijave k razpravi. Besedo ima mag. Branko Grims.
Moram reči, da vedno znova vladajoča koalicija negativno preseneča, ko se postavi vprašanje politične kulture. Nič ni bolj hujskaškega kot to, če izigraš zaupanje partnerja v nekem procesu. Točno to ste storili vi, ko ste izigrali zaupanje socialnih partnerjev še v tistem delu, konkretno pri tem členu, o katerem zdajle govorimo. In to je napoved tega, kako boste ravnali v vseh bodočih primerih, pri vsej zakonodaji, danes pa gre za test. Preveč cenim spoštovano gospo ministrico, da bi verjel, da iskreno misli tisto, kar je govorila, ker so stvari pa le nekoliko preveč prozorne. Žal mi je, ker ji zmanjkuje argumentov in je sama nasedla na tisto, kar sem že prej opozoril, da ne zdrži resnega premisleka, ko je začela: "Ja, če bi šli v celotno reformo plačnega sistema, tako kot je bila sprejeta, bi potrebovali," citiram, "450 milijonov evrov." Lepo, ampak te reforme v celoti najbrž tako ali tako ne bomo doživeli. Tisto, kar je pa bistveno, da ste dvakrat toliko, 800 milijonov evrov, pa že zapravili v svojem prvem rebalansu, pa nihče ne zna niti povedati, kam je ta denar šel. In zdaj s prstom kažete na drugega, za pol nižji znesek, ki niti uresničen ni bil, in mislite, da ste prepričljivi. Ja, to lahko "kupi" nekdo, ki nima pojma o javnih financah, kdor pa številke pozna, se mora pa od srca nasmejati. A veste, kakšno zagovarjanje je tudi to, ko opozarja, da tudi prej ni bilo vse usklajeno med socialnimi partnerji. Res je, kakšen člen bi se našel, ki ni bil. In lahko tudi vi preverite, ko ste že to načeli, da sem vsakokrat v okviru poslanske skupine opozarjal, da to ni dobro. In točno v tej isti doslednosti bom vztrajal tudi v tem mandatu. In to javno povem. Ampak situacija je popolnoma neprimerljiva, kajti takrat so bile najvišje plače v zgodovini Slovenije, rast plač je bila največja. Nobenega problema te vrste ni bilo odprtega, ki se sedaj odpira. In zato je socialni dialog danes bolj potreben, kot je bil takrat, v resnici je pa mnogo slabši. To ni samo moje mnenje. Da je danes socialni dialog na najnižji ravni v zgodovini obstoja samostojne Slovenije, je izrecno potrdil tudi gospod Semolič, predsednik Svobodnih sindikatov, pa predsednik sindikata Pergam, pa predsednik sindikata Neodvisnost, pa predsednik Konfederacije 90. Vsi so v tej točki popolnoma soglasni. In to je tisto, kar je temeljni problem: odpirate socialno bombo, samo burite strasti s tem, ko niti lastnih dogovorov ne spoštujete, in potem s prstom kažete na drugega. Veste, kakšno zagovarjanje je to, češ, če prej ni bilo nekaj v redu, sedaj imamo pa proste roke pri petih zakonih, ki smo jih že pripravili, da popolnoma "povozimo" socialni dialog. To je zagovarjanje tistega tipa, da če je eden prej tekel čez cesto mimo prehoda za pešce, sedaj pa mi lahko povozimo cel avtobus šolarjev. Ja, ne smete! Nimate te pravice, nimate te legitimitete. To je tek na kratke proge, ki se bo maščeval vsem v Sloveniji. Kajti, ko bo prišlo do večjih socialnih nemirov, če bo prišlo, recimo, do generalne stavke, bomo vsi slabše živeli zaradi tega, ker niste bili sposobni iti preko lastnega ega, preko lastne arogance in spoštovati načela socialnega dialoga, si vzeti tisti čas, da bi dosegli dogovor tudi v teh točkah, ki so ostale neusklajene. Še huje pa je to, da ste izigrali še tisto zaupanje glede rešitev, ki so bile usklajene. Zakaj je bil potreben ta amandma, ki ste ga sprejeli? Točno proti dogovoru s sindikatom na seji Državnega zbora. Prej niste imeli očitno poguma, da bi to zapisali v zakon, in ste potem to reševali preko koalicije. S tem samo po nepotrebnem dodatno razburjate ljudi, vse zaposlene. Kajti, tisti, ki razume, za kaj gre, mu je jasno, da tu ne gre za to skupino, ki jo danes konkretno zadeva. To je precedenčen primer načina, kako bo ta koalicija ravnala z vsemi zaposlenimi v privatnem, v javnem sektorju, povsod, kjer bo lahko urejala z neko zakonodajo rešitve, ki so bistveno za kvaliteto življenja ljudi in konec koncev tudi za njihovo varnost, saj je socialna varnost eden od najpomembnejših elementov varnosti vsakega človeka. In tu padete na celi črti. Zato je ta današnji izpit lahko tudi popravni izpit: sprejmite naš predlog in črtajte ta del iz zakona. Gre za rešitev, pri kateri ste izrecno izigrali socialne partnerje. To ne sme postati zgled, po katerem boste ravnali pri katerikoli stvari, žal pa, očitno, sodeč po vaših besedah, gre prav za to. Sam prihranek, še enkrat povem, pri teh zgodbah je v resnici zanemarljiv. Sploh ne gre za to. Gre za vprašanje vrednot in za vprašanje metode dela. Toda, če smo o čem in če sem sam o čem, seveda sem trdno prepričan, potem sem trdno prepričan, da sta socialni dialog in socialno partnerstvo pomembni vrednoti, ki ju je vredno spoštovati, ker pripomoreta k mirnemu urejanju problemov v družbi, pripomoreta k večji ekonomski uspešnosti in sta torej vredni vsega truda, da se ju ohrani, da se ju oživi. In dobro bi bilo, če prisluhnete tem besedam, kajti sicer se bojim, da se lahko zgodi, da razmere v Sloveniji postanejo neobvladljive. Nekaj tega se sedaj že da slutiti, ampak ne razumem – ali je to vam cilj, si to želite, je želja po večji represiji, zato da boste lažje uveljavljali svojo oblast? Če pa je želja po uveljavljanju večje kvalitete ljudi, pa dajte danes storiti vsaj ta korak, pa črtajte ta člen in obnovite socialni dialog. Ne samo glede tega zakona, ampak glede vseh zakonov, ki so zdajle v Državnem zboru. Noben tak prihranek, o katerem se govori pri vsakem od teh zakonov, ni tako pomemben, kot sta ti dve vrednoti, ker zagotavljata dolgoročno stabilnost sistema, dolgoročno varnost ljudi, dolgoročno varnost vseh zaposlenih in če želite, mir in varnost vseh državljank in državljanov. Nikoli ne razumem vlade, ki od tega sistematično in načrtno odstopa, ki pristaja na tako izigravanje, ki ga izrecno podpira, kot je pri tem konkretnem členu, pri tem dejanju, s katerim se je ta rešitev v zakonu našla. To je očitno zgled, po katerem nameravate urejati delo s sindikati, če pa se motim, pa dokažite to in črtajte ta člen. Toda ta pot je napačna. To je tek na krtke proge, to je tek, ki se bo končal v še večji gospodarski neuspešnosti, v krizi, v povzročanju škode, v nezadovoljstvo ljudi in v slabši kvaliteti življenja, kot bi bilo tudi v danih razmerah mogoče. In vsa odgovornost za to je zgolj in samo vaša. Prisluhnite tem opozorilom, če ne zato, ker jih dajemo SDS, pa zato, ker ista opozorila s ponujeno roko ponujajo tudi vsi slovenski sindikati in gredo v resnici za zaposlene, ne samo v tem sektorju, ampak za vse zaposlene v Sloveniji, in gre za gospodarsko učinkovitost. Če kdo misli, da bo v pogojih nekih obširnih nemirov, stavk ali še česa hujšega, kar lahko sindikati povzročijo, koval neko večjo ekonomsko uspešnost, se strahovito moti. Zlasti pa je omenjati besedi "gospodarska uspešnost" v kombinaciji s to vlado, paradoks že sam po sebi. To pa tako in tako vsi vemo.
Hvala lepa. Besedo ima Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Res je, predlagani amandma, ki je bil sprejet in ki ga je zdaj vložila ponovno Demokratska stranka, govori o položajnem dodatku. Spreminja ga in ga ureja v višini ne od 5 do 20, ampak od 5 do 12 %. Predvideva, da se bodo konkretne rešitve, za katera delovna mesta bo ta položajni dodatek veljal, določale z uredbo kot strokovno vprašanje. Po vsem tem smo, spoštovane kolegice in kolegi, z ministrico in njenimi sodelavci temeljito govorili, preden smo vložili amandma, in temeljito govorili tudi včeraj, ob presoji, ali je mogoče in potrebno, ali bi bilo korektno ali ne sprejeti amandma, ki ste ga vi, demokrati, predlagali. Ugotovili smo, da ni nobenega razloga, da bi spremenili stališče, ki je bilo s strani strokovnih služb in ministrice predstavljeno ob vložitvi našega amandmaja, in verjamem, vsaj jaz, pa tudi kolegi, ki smo pri tem sodelovali, mnogo bolj – naj bo poudarek ne samo na "bolj", ampak tudi na mnogo – iskrenosti in stališčem, ki nam jih je povedala ministrica, gospa Irma Pavlinič Krebs, kot pa demagogiji, ki jo zganja gospod Grims. Rad bi poudaril, da je stanje, v katerem se odvija socialni dialog v tem mandatu, prav gotovo mnogo težje, kot je bilo kdajkoli doslej. Zaradi tega, ker je veliko vprašanj, ki jih je treba urejati, ker so materialne razmere težke, ker je razumljiva negotovost in nervoza socialnih partnerjev, ki pričakujejo ohranitev svojega položaja, mnogokrat upravičeno, in ki se bojijo, da bo prišlo do prevelikih sprememb. Ne trdim, razumeti pa morate, da je to moja diskusija, interno v okviru koalicije, ne pa na seji Državnega zbora, da so vsi postopki, ki jih ubira Vlada in posamezni ministri, idealni in da ni kdaj tudi kakšne napake v našem ravnanju, vsebinske in postopkovne. Samo trditi s skrajno demagogijo, da socialnega dialoga v Sloveniji ni, je čista neresnica. Res, čista skrajna neresnica, ker vam lahko pri vsakem zakonu, ki je v proceduri, Vlada in resorni minister pokažeta nič koliko, mnogokrat tudi preko 10 razgovorov in usklajevanj, ki so potekala, mnogo stvari, ki so bile usklajene in, na žalost – jaz verjamem, da najbolj na žalost tistega ministra, ki je usklajeval, ne samo nas – tudi posamezne rešitve, ki niso bile usklajene. Na podlagi tega je bila potrebna, tudi ne trdim, da vedno dovolj zgodaj ali prepozno, sprejeta odločitev, da se še o določenih vprašanjih usklajevanje nadaljuje, glede določenih pa z njim preneha, ker enostavno ni več realnih ocen o tem, da bi do uskladitve lahko prišlo. Zato, gospe in gospodje, ne dajte s tolikšno zlobo, s tolikšnim užitkom, s tolikšno neresnico in pretiravanjem govoriti o tem, da socialni dialog ne teče. Soglašam pa, če bi pripombe šle v smeri, da vsi čutimo, da ga je premalo, da ga ni dovolj in da se zavedamo, da ga je mogoče dosegati na dobrih vsebinskih podlagah, ampak tudi na pripravljenosti vseh partnerjev, ki pri njem sodelujejo, ne samo enega. In naj pri tem zelo na kratko, da ne bi vlekel stvari, povem dve stvari. Socialni demokrati smo bili stranka, ki smo 27. 1. 1998 v Državnem zboru zagotovili sklep, na podlagi katerega je socialni dialog postal sistem odločanja v Republiki Sloveniji. Pred letom 1998 to ni bil sistem. Tudi pogleda se lahko, ali je to, kar trdim, res ali ne. Sprejet pa je bil sklep:" Državni zbor priporoča Vladi Republike Slovenije, da v bodoče pri vseh zakonih, katerih vsebina je povezana z vprašanji, ki se urejajo s kolektivnimi pogodbami ali drugimi oblikami sporazumevanja med socialnimi partnerji, v obrazložitvi zakona izrecno navede, ali je glede teh vprašanj dosežen sporazum s socialnimi partnerji. Če pa ni dosežen, naj navede, kako in koliko časa je potekalo usklajevanje, katera so odprta in neusklajena vprašanja in kateri sporazumno dogovorjeni akti bi bili z morebitnim sprejemom zakona enostransko kršeni." In od takrat naprej so se vse vlade bolj ali manj, hote ali nehote, zavestno ali ne, trudile, da bi to upoštevale v čim večji meri, da bi bili Slovenska demokratska stranka in njena vlada tako zelo idealni in upoštevali ta socialni dialog v polni meri tako, kot ga vi danes razlagate, da če ni vsaka stvar dogovorjena do konca, dialoga ni in je propadel, to tudi ni res. Spomnite se, gospe in gospodje, ko ste bili v prejšnjem mandatu v vladi, kaj se je dogajalo z davčno reformo. Tudi glede enotne davčne stopnje ni bil dosežen konsenz, ampak je šla iz zakonodaje zaradi tega, ker socialni dialog ni bil dosežen in so bile demonstracije. Spomnite se, kako se je kasneje sprejemal zakon o dohodnini, katerega temeljni efekt je bil poslabšan položaj socialni najšibkejših in boljši položaj tistih, ki so imeli najvišje dohodke. Spomnite se posebej zakona o usklajevanju transferjev posameznikov in gospodinjstev, s katerim se je proti volji Ekonomsko-socialnega sveta za dve leti zamrznilo usklajevanje vseh socialnih transferjev na podlagi vaše zahteve. Spomnimo se zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju, ker ste v nasprotju s stališči Ekonomsko-socialnega sveta sprejeli vsebino zakona. Spomnimo se zakona o določitvi minimalne plače, in še bi se dalo naštevati. Zato gospodje, računajte s tem, da ima poleg vas še kdo kaj spomina, ne samo med poslankami in poslanci, ampak tudi v javnosti, in da stvari kazati črno-belo enostavno nima nobenega smisla. Kar mene zadeva, priznavam, da imamo izjemno težke materialne in sistemske okoliščine, v katerih je treba voditi socialnih dialog, da smo kdaj pri njem tudi premalo uspešni, da kdaj pa kdaj prehitevamo z odločitvami, da ni več realnih možnosti usklajevanja in gremo v parlament. Ampak, trditi, da ni vsebina dogovora odvisna od vseh partnerjev, ne samo od enega, da ni za to velike pripravljenosti, se enostavno ne da. In prosim - korektno in koristno bi bilo za nas vse, če želimo govoriti manj škodoželjno, ampak bolj v cilju reševanja problemov, da govorimo na drugačen način. Mi se bomo v tem in drugih primerih kot koalicija trudili še naprej, in danes je gospod Kontič pokazal na dva izjemno pomembna primera, posebej na vprašanje zakona o delovnih razmerjih, ki bo od točki dnevnega reda, ko bomo o njej začeli razpravljati, predlog, da se ga umakne z dnevnega reda, ker je možno še na nekaterih pomembnih vprašanjih, predvsem na vprašanju tako imenovanih slamnatih podjetij in odpuščanja delavcev, pa tudi na vprašanju odpravnin, rešiti nekatera vprašanja na podlagi dogovora. In mislim, da je prav, da to naredimo, in bomo videli, ali nas boste takrat tako hvalili, kot zdaj enostransko govorite o tem, da socialnega dialoga v državi ni. Ne verjamem, ker vam ne gre za objektiven prikaz stanja, ampak enostavno za to, da bi prikazali situacijo čim bolj črno iz političnih, da ne bom rekel še dodatno kakšnih razlogov. Zato bomo mi proti temu amandmaju in tudi proti amandmaju k 20. členu. To pa sta dve materialni vprašanji, ki jih je želel rešiti ta zakon. Hvala.
Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Pri amandmajih smo, čeprav je razprava nekako šla, se mi zdi, že kar malo širše, vsaj ta zadnja. "Ultimate postavljajo razmere ne vlada," sem pravkar prebral v zvezi s to tematiko. Gospa ministrica, jaz se z vami strinjam in s tem nimam težav. Ampak, pri tem, da pa smo prišli do takšnih razmer, pa imam hudo težavo, v razmerju ne do vas, ampak do koalicije. Globoko verjamem, da so bile razmere leta 2007, 2008 drugačne, da so bile boljše, bruto družbeni proizvod je rasel, plače so rasle – res da ob precejšnji inflaciji, ampak nominalno so rastle, ali po domače povedano: ljudje so dobili več. Zavedam se tudi tega, kakšna je situacija danes. In prepričan sem, da bomo v Državnem zboru imeli še letos bistveno strožje zakone, bistveno hujše zakone. Ministrica mi kima. Verjamem, da bo tako. Ampak, poglejte, v čem je problem. Mi smo leta 2007 in 2008, torej ko ni bilo gospodarskih težav in ne vem česa, povabili k sodelovanju koalicijo, takratno opozicijo. In smo rekli, da najpomembnejše stvari v tej državi moramo dogovoriti skupaj. To je delovno pravna zakonodaja, to je davčna zakonodaja in tako dalje. Gospod Potrč, midva sva se kar nekajkrat sestala na to temo, z mnogimi vašimi poslanskimi kolegi smo v sobi 110 usklajevali te zakone in smo kot vladna koalicija popustili marsikje. Tam, kjer ste vi želeli in želeli uveljaviti neko rešitev. In poglejte, 60 % zakonov – gospa ministrica, verjetno ne veste – ,je takratna opozicija v podobi SD, LDS pri tem ni sodelovala, to je res, Zares pa se je rojeval, podprla. "Za" so pritisnili. In to dobro stanje v razmerah, ko ni bilo potrebno vsega tega, ko so ljudje več zaslužili iz meseca v mesec, ko je število nezaposlenih šlo s 100.000 na 60.000, to so bile tiste razmere. Glejte, kakšne razmere pa imate vi danes, ministrica. Že večkrat sem rekel, da vas občudujem in da ste ena boljših ministric, pa naj mi ne zamerijo sindikati, ker vem, da se trudite, ker vem, da ste v nemogočem položaju. Vi morate s praznim žakljem zadovoljiti vse, kot da ste Kristus, pa ne gre, jaz vem, da vam ne gre! Saj ne more iti. Namreč, drugi del Vlade ali pa Vlada kot celota je pa tista, ki je pripeljala v to stanje, to je problematično. Tukaj smo se decembra 2008, ko ste nastopili mandat, novembra-decembra 2008, vsi zavedali, da prihajajo gospodarske težave. Vsi. Na vladi smo vam pustili paket zakonov, tak paket zakonov in smo rekli: "Izvolite, gospod Pahor! Mi menimo, da bi bilo treba narediti to in to," v razmerah, ko smo vodili tisto vlado že po volitvah, ko vlada ne more delovati v polni sestavi, v polnem obsegu svojega delovanja. V koš ste vrgli, pa ste rekli: "Mi znamo bolje. Mi znamo bolje narediti, ne potrebujemo opozicije, z vami ne bomo sodelovali." To je rekel Zares, to je rekel LDS, tudi vaša stranka, žal. Del SD-ja se je zavedal resnosti situacije in je bil po tihem za, ampak tisti najbolj udarni del koalicije je rekel: "Ne!" In predsednik Vlade – nič. Saj ste imeli roke zvezane, tako kot da bi vrgli zvezanega človeka levu. Saj ne gre drugače. Potem smo imeli dva paketa ukrepov, še dvakrat toliko zakonov smo vam skupaj spravili in povedali, kako bi mi to rešili, da bi bil vaš žakelj, gospa ministrica, vsaj približno toliko poln, da bi lahko zadovoljili vse. Ne! Na nočni sejo ste to zavrnili in še naprej trdili: "Mi znamo bolje." Ja, gospe in gospodje, potem pa pride mimo leto in pol, pa slišim predsednika Vlade pri zadnjih poslanskih vprašanjih, da bo povabil k sodelovanju opozicijo. Ja, krasno! Saj mi smo februarja 2009 ponudili sodelovanje in smo rekli: "Pomagali vam bomo, težki časi prihajajo, hudo bo v tej državi, stopimo skupaj za boga in potegnimo to državo iz krize!" Tudi odgovora nismo dobili, tudi odgovorili niste od februarja 2009. Potem pa slišiš predsednika Vlade: "Vabim opozicijo k sodelovanju." Ja, saj smo mi ponudili sodelovanje, saj smo vas mi prosili, pa ste nam rekli "ne". Tu je tisti problem, ministrica, zaradi katerega je ta žakelj čedalje bolj prazen in glede na to, da je čedalje bolj prazen, vas razumem in vse tiste vaše dileme o tem, ali boste ostali ali ne boste ostali. Jaz si vašega delovnega mesta nikoli ne bi želel, vam pošteno povem, ker trpite muke tam; verjamem, da jih. Ampak, ni krivda v vas, krivda je v Vladi, ki leto in pol ne sliši na uho, ki se mu reče večja gospodarska rast, ključ je samo tukaj in nikjer drugje. Višja gospodarska rast bo prinesla več denarja v državni proračun in tudi v tisti del državnega proračuna, s katerim se ukvarjate vi. Ampak, to je problem te države, problem je v enoumju koalicije, v ignoranci koalicije, saj smo vam ponujali, pa nočete. Enotna davčna stopnja, o kateri je bilo malo prej govora. Oprostite, na vsaki seji vlade sem sedel od leta 2005 in nikoli nismo imeli nobenega zakona, ki bi se mu reklo enotna davčna stopnja. Nikoli! Jaz ne vem, kje ste ga vi videli. Res pa je, da je obstajala neka delovna skupina, ki je proučevala, kako Slovaki, kako tisti, kako oni shajajo z enotno davčno stopnjo. To pa je res. Nikoli tak zakon ni prišel na vlado, nikoli. Še najmanj pa, da bi tak zakon prišel kadarkoli v parlament. Ker potem bi ga jaz z vami usklajeval, gospod Potrč, pa ga nisem, ker sva že imela partnerstvo za razvoj. Poglejte, kaj se je pa zgodilo? 40 tisoč ljudi je prišlo demonstrirat, in to v snegu in dežju. Prekleto srečo imate, da prihajate v Državni zbor z zakoni, ki niso usklajeni, pa vem, da se jih ne da včasih, vem, se strinjam, saj tudi mi nismo vse uskladili. To je treba priznati. Ampak, vi prihajate s paketom zakonov, pa slišimo pred parlamentom nekaj deset ljudi, ki protestirajo. Prav. Ampak, saj boste sami pripeljali državo v situacijo, ko ne bo nekaj deset ljudi in ko bomo morali na kakšni nočni seji na hitro za 20 % plače spustiti, da bomo prišli iz te krize. Ampak, vi znate bolje. Mi pa tako takrat kot danes smo vam ponujali sodelovanje. Tudi zadnji poziv predsednika Vlade ni ostal gluh z naše strani, nismo postali gluhi. Z vaše strani, razen predsednika Vlade, ni nihče nič naredil po njegovem nastopu za sodelovanje z opozicijo. Mi smo pa isti dan povedali, da seveda smo pripravljeni, odgovorite nam na pismo iz februarja 2009, saj smo vam ponudili rešitev, gospa ministrica, za to državo, za vaš delček, s katerim se vi ukvarjate, ki je strahotno pomemben, je jasno, če gledamo politično. Skupaj je treba stopiti, pa ne biti pameten. Pa tudi opozicijo povprašati za kakšen predlog. Ne pa, da se vse tisto, kar piše SDS, vrže v koš za smeti. Ne nazadnje je ta SDS, oprostite, uspešno vodila državo zadnja štiri leta in ne nazadnje je tista vlada uspešno vodila Evropsko unijo. Torej, ne trditi, da so to sami butci, ki nič ne vedo, in je treba v koš metati. Treba je priti k nam, tako kot sem jaz hodil, gospod Potrč, k vam usklajevat zadeve. Pa bomo tudi skupaj pritisnili na kakšen "za". Ampak z moje strani tega "za" ne bo, ko bo ladja že pod vodo, ampak ta ladja je že pod vodo. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Moram reči, da sem vesela, da je danes ministrica Irma Pavlinič Krebs deležna toliko pohval, tako velikega razumevanja, in moram reči, da iskreno. Mislim, da je tudi to, kar govorijo predstavniki opozicije zelo iskreno, kajti te pohvale si najbrž zares zasluži. Če gremo nazaj na vsebino, amandma, ki ga imamo pred seboj in v okviru katerega smo pravzaprav govorili o vsem mogočem, ampak tako to pač je. Mi ga podprli ne bomo. In to bom razložila na dveh zadevah. Predvsem zaradi vsebine, zaradi vsebine, o kateri je veliko govorila ministrica in nam zelo v detajl predstavljala to, kaj predstavlja ta amandma in ki pravzaprav bi lahko na grobo rekli, je takšen, da v sistemu slovenskih javnih uslužbencev vodstveni dodatek pravzaprav prejemajo, in to ne v tako majhnih količinah, ljudje za vodenje treh oseb. Ta vrednost naj bi bila preko 2 milijona na letni ravni za dodatek, ki ga dobivajo ljudje za to, da vodijo tri osebe. Mislim, da je to razumna rešitev, in moram reči, da v tej točki me pa celo na zanima, ali je bila rešitev usklajena v socialnem dialogu, kajti, če socialni partnerji niso zmogli na tej točki razumsko oceniti, kaj pomeni takšen vodstveni dodatek, da je to pravzaprav najbrž bolj povečanje plače skoraj za vse javne uslužbence na neki točki. Jaz mislim, da enostavno je absurd, da bi kdorkoli dobil dodatek za to, kar je pod njim troje oseb. Kar se pa tiče socialnega dialoga, mislim, da ministrica nikoli ni skrivala, nikoli ni tajila, da v vseh točkah zakona nima usklajenega. Mislim, da se v teh časih bomo morali na to navaditi In sem prepričana, da v vseh točkah, vseh členih, nobeden od tako imenovanih reform kriznih zakonov verjetno ne bo prišel in priromal v Državni zbor. Tudi, kot smo videli, z zgodovinskim pogledom. Virantov zakon takrat ni bil usklajen, pa bom rekla, res je nekoliko že kar perverzno danes govoriti in poudarjati socialni dialog v tistih časih. Virantov socialni dialog, to je bilo božanje. To je bilo igranje, to je bilo pravzaprav igračkanje s tem in samo na tem, da kdo bo iz neke vreče denarja, ki si ga je zamislil; pa je bila ta vreča potem trikrat večja kot tisto, kar so na začetku načrtovali, komu dati več in komu manj. Samo o tem so se kregali, kdo bo dobil več in kdo manj. Zato pravim, da je ta socialni dialog lahko tudi naporen, ker se med seboj ljudje redko lahko uskladijo, kdo zasluži več in kdo manj. V tem smislu je bil tudi naporen, vsekakor pa ni bil naporen v smislu, ki ga imamo pred seboj danes in ki ga je deležna ministrica Krebsova, ko mora pravzaprav sindikate prepričati na manj, na bistveno manj, kajti drugače bomo doživeli kolaps javnih financ. Zdi se mi, da danes poslušati neke levite od naslednikov vlade ali pa od soudeležencev vlade Janeza Janše, za katere mislim, da ne znajo in ne zmorejo in nam očitajo neko aroganco, pri sebi pa niti kanček samokritičnosti, niti kanček samokritičnosti. Jaz nisem slišala v tem cenjenem zboru niti enkrat, da bi rekli, mogoče smo ga pa tukaj tudi mi malo "pokronali", mogoče pa ta rešitev ni dobra, mogoče pa tole tudi pri nas ni bilo dobro. Pa je bila to vlada, bom spet rekla, ki je imela pravzaprav veliko srečo. V najbolj cvetočih časih, letih debelih krav – komaj kakšen problem, svet v konjunkturi, nikjer nobene recesije, nikjer nobenega šparanja, pravzaprav ste se prepirali samo o tem, če parafraziram, spet komu več dati pa kje več zapraviti pa kdo bo dobil še kaj. In zato smo lahko sprejemali zastonj vrtce v tistem obdobju, smo bili zelo prijazni do ljudi, smo sprejemali lahko rešitve v zvezi z dijaško prehrano, smo povečevali maso sredstev za plače v javnem sektorju do ekstremnih višin in danes biti tako nekorekten in govoriti, kako smo bili mi uspešni, ker smo imeli pač srečo in takšno obdobje, obenem pa žal, kolegi dragi, ste pustili prazne hleve, ste pustili prazne kašče, ste pustili nič, kar bi moral kmet, ki je razumen, pustiti tistemu, ki bo to nasledil. Še celo več! Pustili ste nam kup stvari, ki ste jih obljubili in sprejeli tik pred volitvami v vsebinskem smislu, potem pa je morala ta koalicija zagotavljati denar tudi za ta volilni zapitek, ki je bil potrošen. Zato se mi zdi, da če smo mi obtoženi arogance, potem pa vam jaz tudi lahko mirno očitam ali pa si želim, bom rekla, malo več samokritičnosti, malo več samokritičnosti in res tudi malo tega, da bi bili kdaj realni in pošteni pri teh zadevah. Trdim, da enostavno, in tudi včeraj smo lahko spremljali številne grafe pa projekcije, ki so bili zdajle narejeni s strani najbolj eminentnih uradov s področja ekonomije, kakšni trendi so se začeli že v Sloveniji na nek način s posameznimi zadevami takrat, ko bi morali dajati nastavke, in to vsak razumen človek ve, da je treba takrat, ko ti gre dobro, takrat, ko je v redu, ne vsega zapraviti pa še "čez iti", ampak tudi kaj prihraniti za slabe čase. Ampak te samokritike, dvomim, da jo bomo kadarkoli deležni oziroma če jo bo opozicija, predvsem pa tisti, ki so bili del vlade gospoda Janše, zmogli, ker enostavno tega, da danes lahko samo v miru v opoziciji sedijo in na nek način spremljajo to, kaj se nam dogaja tako v svetu kot tudi doma, je tisto, kar mislim, da ni korektno. Še okoli socialnega dialoga želim povedati, da se pa strinjam. Tudi jaz mislim, in naša stranka, da je potrebno vložiti enormno veliko energije v socialni dialog. Pri tem menim, da ministrica Krebsova socialni dialog vodi na najboljši možni način glede na razmere, v kateri je, prav gotovo. Imamo pa socialni dialog na številnih dialogih; eden je dialog z javnimi uslužbenci, imamo tukaj dialog s sindikati in podobne delodajalce. Tukaj se mi zdi, da bo potrebno enostavno v resnici vložiti ogromno energije, vendar pa mi moramo biti pa tudi na nek način realni. Do nekih točk bo socialni dialog možen, tudi v časovnih dimenzijah, na neki točki pa se bodo stvari najbrž polomile in bo potrebno sprejeti tudi odločitev, ki ne bo dogovorjena v socialnem dialogu, vendar pa to mora biti takrat, ko je vse izčrpano in ko pravzaprav tudi včasih pogrešam več razumnosti na obeh straneh, tudi na sindikalni. Mislim, da so mnogi izgubili kompas in enostavno še vedno ne vedo, v kakšni situaciji smo. Moram pa povedati, da tisto, kar se mi zdi pomembno tudi danes še enkrat poudariti, kar sem povedala tudi včeraj, ko smo obravnavali bodoče proračun za prihodnje leto, pa protikrizne ukrepe, pa reforme. Strinjam se s tistimi, ki menijo, da je zadeva, ki jo v tem trenutku peljemo, premalo uravnotežena pri tem, da bi enaki vatli veljali za vse sloje v družbi in da bi tudi tiste anomalije, ki ljudi, ki imajo najhujše težave oziroma ki so se znašli v najbolj kritični situaciji, pri njih ne povzročalo manj slabe volje. Prepričana sem, da določeni sloji v tej družbi še niso občutili krize ,niti pod razno. Pričakujem, da bomo v koaliciji zmogli in naredili tudi določene korake v to smer, da bomo pripeljali oziroma pripravili tudi zakone, ki so morda strokovno zelo zahtevni, vendar največje anomalije, ki jih v tem trenutku vidimo, in tiste probleme, ki so, rešujejo pa obenem enakomerno v smislu, kdor več ima, bo tudi več prispeval za krizo – zadenejo vse sloje v tej družbi. Tukaj mislim, da ta vlada, naša koalicija, ni bila uspešna, lahko smo samokritični, nekaj tega je bilo, pripravili smo tako imenovani Trofenikov zakon, kjer smo omejili plače v vodstvenih ljudi v javnem sektorju oziroma v firmah, ki so v večinski lasti države, obdavčili določene enormno visoke nagrade uprav in vodstev podjetij. Mislim, da moramo tu še marsikaj narediti na prihodkovni strani, na davčnih zadevah in podobno, kajti tisto, kar pri ljudeh povzroči največji upor, je enostavno, kadar občutijo krivico, kadar občutijo, da se samo od njih pričakuje zategovanje pasu, medtem ko nekateri sloji družbe tega ne občutijo. Upam, da bomo tu našli razum. Vesela sem tudi nekaterih potez, ki smo jih že ob tej seji zmogli, recimo, v zvezi z zakonom o delovnih razmerjih, ki pravzaprav tudi ni tako nujen, ker morajo določene stvari še biti nadgrajene, da pravzaprav rešujemo na eni strani zadeve z odpravninami, vendar pa obenem v tem zakonu lahko rešimo tudi problem slamnatih podjetij, za katere moramo najti rešitve, ker take anomalije, ki jih uporabljajo in izrabljajo ter iščejo neke sistemske vrzeli popolnoma sprevrženi ljudje, menedžerji ali kar že pač so, neki lumpi največje sorte – enostavno je to treba ustaviti. Prepričana sem in bom zahtevala, da bo septembra tudi ta del zgodbe na mizi in bomo istočasno sprejeli tudi rešitev za eno od anomalij, ki v takih kriznih časih izbijejo še bolj tragično pa tudi boleče na plano. Mi tega amandmaja ne bomo podprli brez kakršnegakoli občutka slabe vesti, ne zaradi tega, ker ni bil socialno usklajen, ampak zato ker, tudi če ni bil usklajen, enostavno menimo, da vodstvenih dodatkov oziroma dodatka za to, ker vodiš tri osebe, pa res lahko človek reče: adijo pamet!
Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 9. členu? Prijava teče. Gospod Bogdan Čepič, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav ministrici, kolegicam in kolegom! Pravzaprav niti nisem nameraval razpravljati o tem, ne zaradi tega, ker bi menil, da v Zakonu o sistemu plač v javnem sektorju niso potrebne določene spremembe, tudi zaradi tega, ker je zakon, ki je bil sprejet in uveljavljen. Pripravljal se je dalj časa, v septembru 2008, že takoj prvi mesec po uveljavitvi doživel veliko kritik, predvsem zaradi tega, ker ni izpolnil vseh pričakovanj in ni odpravil vseh nesorazmerij znotraj tega in je nekatere pravzaprav bolj nagrajeval kot druge ter tako povzročal še večje razlike, kot so bile v starem sistemu. Spodbudila me je pravzaprav razprava gospoda Gorenaka, ko je govoril o predlogih, ki jih je sedanja opozicija dajala tej vladi, da bi hitreje prišli iz krize, pa tudi o očitkih glede dialoga med opozicijo in pozicijo in tudi socialnega dialoga. Res je, predlagali so ogromno zakonov, tudi paketi so jih imenovali, in gospod Gorenak je pokazal špeh papirjev, med katerimi je, verjamem, kateri od zakonov tudi tako imenovani copy-paste, zaradi tega, ker smo obravnavali njihove predloge istih zakonov tudi dva- ali trikrat, pa tudi niso šli skozi Državni zbor oziroma skozi parlament. Res je tudi, da je bilo mnogo rešitev, ampak poglejmo, kakšne rešitve so bile. Rešitve, ki so povečevale dolg, ki so zmanjševale prihodke v proračun, ki so zmanjševale davke, ki so zmanjševale prispevke in na drugi strani širile nekatere pravice. Noben od teh paketov ni imel nekega izračuna, ki bi jasno povedal, kaj je v perspektivi. Ko smo delali ta izračun in ko smo obravnavali te stvari, smo ugotovili, da se za milijardo 600 milijonov ta deficit povečuje. To je bil ukrep, ki so ga takrat predlagali. Drugi del ukrepov, ki so jih predlagali kot protikrizne ukrepe, so bili mega amandmaji pri sprejemanju proračuna za leti 2010 in 2011 in sedaj mega amandma pri rebalansu. Šlo je za mogoče navidezno dobro potezo, zmanjšati stroške za 600, 700 milijonov, doseči cilj 3% primanjkljaja BDP, in sicer na katerih področjih - na področjih plač, osebnih prejemkov. To je socialni dialog. In temu se niso upirali ne sindikati ne nihče drug, kljub temu, da bi s sprejetjem tega 1. januarja 2010 ali pa zdaj, v mesecu avgustu, zmanjšali plače brez razlik za 25 do 30 in morda ponekod za še več odstotkov. V sodstvu, ki jim ne odgovarja, za katerega mislijo, da je slabo, bi šlo za preko 35% zmanjšanja osebnih dohodkov, brez dialoga. Ker možnosti sta samo dve: ali izplačujemo plače še dva meseca in naslednje tri mesece ne več ali pa porazdelimo denar, ki bi ostal v proračunu na mesece do konca leta. To je bil socialni dialog, ki so ga pravzaprav predlagali skozi to. Odgovornost za to prevzema ta vlada, ne tisti, ki je predlagal. Sprejeli bi mi ta amandma. Ta vlada se je odločila drugače. Odločila se je, da je treba sistemsko spreminjati nekatere stvari. Danes imamo eno od stvari, kjer poskušamo korak po korak usklajevati stvari. Ni lahko usklajevati, predvsem ne tistih stvari, ki pomenijo, da nekomu odvzameš nekaj, kar so mu zakon in pogodba in aneksi v pogodbi že odobrili. Od kod smo dobivali te anekse k pogodbam in te stvari? Z Ministrstva za javno upravo, ki ga je vodil dr. Virant. Od tam smo dobivali vsi tisti, ki smo bili v javnih službah in smo še danes v javnih službah, te pogodbe, samo ime in priimek in številko EMŠO in naslov smo vpisali, vse ostalo je že bilo izračunano v nekem uradu. Kdaj se bo, za koliko, na kakšen način, ob predpostavki, ki je veljala leta 2007 in 2008. Danes smo v drugačni situaciji. BDP se zmanjšuje. Ne raste več, se zmanjšuje in zato je treba seveda skrbno načrtovati te stvari. Zato je treba zarezati v nekatere pravice, nekatere pravice, ki so po mojem trdnem prepričanju bile že leta 2008 dane preširoko, neupoštevajoč razmerja. Že takrat s tistim zakonom, in zelo dobro ga poznam, ker sem seveda sodeloval v mnogih razpravah, niso odpravljali krivic, ki so se takrat pojavljale in še danes so v vojski, policiji, pa še kje, kjer razmerje med plačami vojakov, policistov in tako dalje na različnih delovnih mestih niso usklajene. Vsi so vojaki, vsi so policisti, ne glede na to, kje delajo, kako delajo in na katerih stvareh so. To je bilo tudi možno slišati na zadnji vaji na Počku, kjer smo se pogovarjali z vojaki, ki se pripravljajo za odhod na mednarodne misije, in pravijo, da so njihove plače, ko delajo v dežju, na terenu in te stvari, pravzaprav popolnoma primerljive s tistimi, ki so v vojašnicah, pisarnah, kakorkoli, ne glede na težave, ampak to je zakon, ki ga je sprejela prejšnja vlada, ki ga seveda ni odpravila in te anomalije bo treba v bodoče tudi odpraviti. To je problem tega zakona in verjetno bi bilo najboljše pravzaprav celoten zakon spremeniti in začeti znova, ampak vemo, kako težko je in na kakšen način je to bilo, saj smo ta zakon usklajevali kar nekaj let in nekaj stvari. Drugo pa je, ko govorimo o nekaterih stroških in teh stvareh. Ta vlada se je odločila, da bo seveda tudi na račun socialnih pravic in tudi zaščite ljudi, ki so žal izgubili delo v letih 2009, 2010, povečala tudi javni dolg. Povečal se je, res se je. Ampak zato, ker se je povečalo tudi število brezposelnih, tudi zato, ker je bilo tem ljudem treba zagotoviti nadomestila, pripadajo jim in seveda tudi zaradi nekaterih drugih stvari. Tako, da ne reči, da ta vlada ne skrbi za socialni dialog in da ne skrbi za ljudi, ki v Sloveniji živijo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Žnidaršič, oprostite, dr. Gorenak, imate repliko.
Hvala lepa. Tukaj je ta problem, gospod Čepič, ker ste me izzvali, da bruto družbeni proizvod pada, tukaj je bistvo vsega problema, zato denarja ni. Nekaj je treba narediti, da bo rastel. V času prejšnje vlade je rastel 6, 7, v Nemčiji 3. V času te vlade je pa v Nemčiji minus 4, v Sloveniji skoraj minus 8, tukaj je bistvo problema. Tukaj je tista težava in to je tisto. To je eno. Drugo pa, ko ste govorili o skrbi za socialo in tako dalje. Tukaj se pač razlikujemo točno tako, kot je v Evropi od Madžarske, Češke, Nemčije, vsepovsod boste videli isto zgodbo. Leve politične opcije, kar vaša je, pač vztrajajo sociala, sociala, sociala, sociala in sociala. Druge politične opcije pa gradijo na čem drugem, najprej ustvariti, pa potem deliti. Še nekaj je problem, ko ste rekli, da smo dali cel kup zakonov, ki so imeli finančne posledice. Gospod Čepič, ali me lahko, če ste toliko, poglejte, da smo dali cel kup zakonov, [[...]] [[oglašanje iz klopi]] ki so imeli finančne posledice. Veste, tako je, 1 % znižati, v prispodobi bom povedal, davke, ne pomeni 1 % minusa v proračunu, ampak lahko pomeni plus v proračunu, ker podjetja bodo zaposlovala in nezaposlenih ne bo. To je ta logika, ki je meni popolnoma razumljiva, vam pa tudi verjetno z vašega zornega kota. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica in predstavnik ministrstva, kolegice in kolegi! Tudi sam podpiram socialni dialog, ko gre za tako pomembne stvari, kot so plače, ampak ne tako, da so nekateri znotraj socialnega dialoga pripravljeni razumeti in sprejeti odrekanje v času finančne in gospodarske krize, drugi pa ne. Govoril sem z mnogimi zaposlenimi v zdravstvu, v šolstvu, tudi z delavci in tako naprej in so rekli, ja, kriza je in najbrž bo še nekaj časa hudo. Ampak najprej je treba malo pobrati onim, ki imajo več od tistih, ki delamo za 400, 500 evrov na mesec. V tem smislu tega amandmaja ni mogoče podpreti, kajti naravnan je proti temu, da bi onim, ki imajo več, odvzeli nekaj malega v času, ko ni kje vzeti in ko je morala država vzeti velik kredit na mednarodnem finančnem trgu zato, da je ohranila socialno državo in zagotovila kruh najrevnejšim v tej državi. Ni mogoče kar tako čez prst in čez noč spodbuditi gospodarske rasti, kajti če bi tako bilo mogoče ravnati tudi tej vladi, ki je kritizirana na to temo, potem lahko ocenjujemo, da so neumne, butaste vse vlade v Evropi, ki jim to ne uspeva, pa so mnogo bogatejše države od nas. Mi smo v času sorazmerne blaginje imeli razmere, v katerih bi lahko malo popravili plače, nekatera gospodarstva so imela velike dobičke, plače so več ali manj stagnirale, pa vendar je ta oblast storila vse, da bi se minimalna plača dvignila takrat, ko malodane ni kje vzeti, za 150 evrov. Zanimivo, da so to sindikati nekako izsiljevali v času krize, takrat, ko je bilo več možnosti za to, ni bilo velikih napovedi zbiranja na trgih in cestah in ulicah in tudi ni bilo groženj z generalno stavko in z nemiri, ki se lahko razvijajo v razmerah, ki bodo neobvladljive. Prepričan sem, da nekateri celo to želijo, da bi prišlo do takih razmer, da bi se potem lahko pojavili kot rešitelji, ki bodo s čarobno palico čez noč zagotovili visoko gospodarsko rast, dvignili plače in spet delili slepo, namesto varčevati, ustvarjene viške tistim, da bi preživeli naslednje volitve. Ko gre za jemanje kreditov države, opozicija zelo napada oblast, da je prezadolžila državo. Če pa ne vzame, potem seveda ni mogoče reševati socialne države. Sam mislim, da je bilo v tem trenutku in v teh časih nujno, da smo se zadolžili. Huje je, če bi terjali nadaljnje zadolževanje zato, da se nobenemu položaj ne poslabša, tudi tistemu ne, ki zaradi tega ne bo lačen, pa bi nam mednarodni sklad, recimo, postavil pogoj, kot ga je Srbiji – sem prebral v časopisu – če ne bodo zmanjšali števila občin za 100 ali nekaj takega, kredita ne bo od mednarodnega denarnega sklada. In kolikor sem informiran, so pač to naredili, drugače denarja ne bi bilo. Sem radoveden, če bi vi podprli to, da se 100 majhnih občin ukine, da ne bomo zapravljali zanje preveč denarja, tudi zaradi logistike, ki nekaj stane, zato da bi več sredstev ostalo za razvoj, za revne, za ohranitev vsega tistega, kar država mora financirati. Razumeti možne socialne nemire tako – potem bo pa stvar rešena – je po mojem prepričanju popolnoma zmotno. Če kdo misli, da bodo socialni nemiri in generalni štrajk omogočili to, da se nobenemu položaj v času krize ne poslabša, potem ne vem, zakaj bi čakali jesen. Ampak, sam sem prepričan, da takšne metode, da rušenje javnega reda in miru in nemiri ne morejo roditi nove vrednosti za to, da se nam položaj ne poslabša. Samo z delom in ustvarjeno novo vrednostjo se bomo rešili in s tem, da se v času krize odpovemo delu našega standarda za to, da bi iz nje izšli. Druge poti malodane ni. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi. Najprej bom povedal, da podpiram ta amandma in tudi naslednje tri, ker se potem ne bom več oglašal. Seveda soglašam z vsemi tistimi, ki pravijo, da so danes razmere drugačne. Seveda so in to krepko drugačne. In glede na to, da so si nekateri drugi vzeli pravico in so tudi kaj pokomentirali za nazaj, in si bom tudi jaz vzel isto. Želel bi vas spomniti, da decembra 2004, ko je prejšnja vlada prevzela oblast, ni bilo več za plače učiteljev. Upam, da to veste in da še niste pozabili, da je bilo treba pričarati za decembrske plače učiteljev po proračunu, ki je bil seveda že zdavnaj sprejet. Takšen je bil začetek prejšnje vlade. Drugo kar je, seveda v prejšnjem mandatu, ko smo imeli 7%, 8% gospodarsko rast v Evropi pa mogoče 2 do 3%, se je pri nas in tudi v parlamentu, posebno od določenih oseb, kar naprej slišalo, zjutraj se je začela seja z revščino, se končala z revščino. O revščini se ni nikdar prej toliko govorilo, ne na ulici ne tukaj v temu parlamentu, kot v tistem obdobju od 2004 do 2008. Ampak največja revščina je bila takrat ob 7%, 8% gospodarski rasti. Pa je bil socialni dialog, prejšnja vlada je tudi povabila takratno opozicijo, sedanjo vladajočo opcijo, da za tiste najpomembnejše zakone, gre za strateške zakone za državo, da ste bili z njimi seznanjeni preden je prišla zakonodaja v parlament, da ste lahko podali pripombe, sodelovali pri oblikovanju in tam, kjer ni šlo skupaj, tudi kakšen zakon sploh ni prišel več v parlament. Upam, da tega niste pozabili. Je pa bilo večkrat tako, da ste pa lahko seveda zaradi tega potem tudi minirali zakonodajo, ker ste bili z njo seznanjeni. Danes je seveda situacija drugačna, vi opozicije še niste povabili k sodelovanju, celo več, opozicija je predlagala ukrepe, ki ste jih krepko, nonšalantno zavrnili, češ da so nepopolni, neustrezni, da vlada pripravlja boljše, pa še danes nismo doživeli tistih ukrepov vlade. In glej ga zlomka, po osemnajstih mesecih predsednik Vlade ponudi sodelovanje opozicije. Ampak mi smo to že zdavnaj naredili, tudi v tem mandatu smo se celo sami ponudili, ker smo predlagali zakonodajo. Ampak, seveda, ta Pahorjeva izvaja je pač izjava dneva za javnost. In poglejte, v sedanjem času ima javni sektor prav gotovo svoje pravice. Tudi v zakonu so uzakonjene. Drži! Te pravice so nastale, kot vi pravite, v času debelih krav. Drži! Ampak, poglejte, če je čas debelih krav, ali nima tudi javni sektor pravice, da je deležen nekaj od tega? In te pravice so takrat nastale. Kdo pa bi naj imel pravice, če pa ne državljanke in državljani? Tudi javni sektor so državljanke in državljani. In pravite, takrat ste dali zastonj malico dijakom pa zastonj vrtce. Ja, kako ne, saj so vendar državljanke in državljani ustvarili to obdobje debelih krav. Oni so prispevali, da je bila država uspešna, da je imela 7%, 8% gospodarsko rast. Kdo pa bi naj potem dobil ta denar? Tajkuni? Tajkuni mogoče? Verjetno ne. In javni sektor je dobil določene pravice in prav je bilo, da smo vsi delili usodo, kot vi rečete, debelih krav. Vsi, tudi javni sektor! In poglejte, danes, ko so pa seveda razmere drugačne, saj mi ne trdimo, da niso drugačne, danes pa verjetno moramo zopet vsi deliti to usodo. In ne danes govoriti, ste dajali, ne vem kakšne pravice, ki jih moramo mi sedaj jemati. Takrat smo imeli veliko denarja, vsi smo od tega nekaj imeli, ne samo peščica ljudi, tako, kot izgleda, da je danes, ko samo prijatelji od ministrice dobijo kar tako šenkano 20 milijonov evrov pri najemu ene stavbe, da drugega ne govorim, ker bodo še kolegi kaj povedali. Vsi moramo isto deliti. Ja, spoštovani kolega iz SD-ja, ministričin prijatelj bo dobil 20 milijonov evrov šenkanja za stavbo. Tako, da se razumemo. In samo mimogrede, ko ste tolikokrat omenili enotno davčno stopnjo, ne od ministrice, ki je navzoča, da se razumemo, da ne bo napake. To moram jasno povedati. Ko ste govorili o enotni davčni stopnji; enotna davčna stopnje ni nikoli prišla v zakonodajo. Vlada se je pogovarjala o njej. In kaj se je zgodilo? Štrajk sindikatov, preventivni, proti enotni davčni stopnji, ki jo še sploh ni bilo. Preventivni štrajk. Lepo vas prosim, takrat pa niste nič protestirali, da se s štrajki ne dajo stvari rešiti, pa smo imeli 7 do 8% gospodarsko rast. Spomnite se na to. Tudi danes ne veljajo enaka pravila ali pa takrat niso bila enaka pravila. V tem je problem. In danes je seveda drugačna situacija. Danes pa ne zmanjšujemo števila brezposelnih, ampak jih povečujemo, zopet jih imamo 100 tisoč plus še 30 tisoč študentov, ki so se vpisali na drugo fakulteto, da ne bodo na cesti, zato da imajo status študenta. To je dejansko stanje. Več kot 100 tisoč je brezposelnih. In kar je še hujše, danes je drugačna situacija, ko se ta vlada ukvarja sama s seboj. Po en mesec iščemo novega ministra ali pa dva meseca, ko se koalicija, namesto da bi govorila o dejanskih problemih, se sestaja in se ukvarja sama s seboj, ali bo ta minister odstopil ali je že odstopil, kdo ga bo nadomestil, kakšne so razmere v koaliciji, namesto kakšne so razmere v Sloveniji. To. Drugo, kar je. Drugačne razmere. Ignorirate opozicijo. Mi smo vas v prejšnjem mandatu povabili, da ste zraven in ste sprejeli, vsaj v večini ste sprejeli. To je pa pozitivno. In ste bili zraven, ste bili obveščeni o pomembnih zakonih. Vi pa ignorirate. Dva ministra v tej vladi sta rekla, če bo opozicija sodelovala, bodo dostopili. Upam, da to veste. Res, bistveno drugačne so razmere. In ko toliko govorite o predlogih SDS, ki so bili takšni in drugačni, vi pravite negativni. Dejstvo je, da je v prejšnjem mandatu SDS bila pač največja stranka v takratni vladi, danes je v opoziciji, in tista vlada je uspešno vodila Slovenijo, uspešno je vodila tudi Evropsko unijo. In še en primer, ki je bil že desetkrat povedan, pa še bo treba stokrat povedati, v prejšnjem mandatu je Evropa napredovala dva do tri procente, Slovenija 7 do 8. V tem čas pa Evropa nima več recesije, je nima, Slovenija jo ima pa še vedno. Ali vam to tudi kaj pove? Se pravi, tako kot je bilo takrat nekaj dodanega v Sloveniji, v pozitivnem smislu, je danes tudi dodano, ampak v negativnem, da je Slovenija še vedno v recesiji, Evropa pa ni več. In ne misliti, ko tako nonšalantno zavračate vse predloge, ki vam jih v SDS dajemo, da edino vi nekaj znate. Saj smo hodili v iste šole. V iste šole smo hodili. Bile so takšne ali pa drugačne, iste so bile. In zato niste samo vi pobrali znanja, pač tisto znanje, ki je bilo na razpolago, smo ga verjetno tudi mi takrat dobili. In v prejšnjem mandatu, če ni bila vsaka vejica usklajena s sindikati in pa s partnerji, potem je bilo vse narobe. Vse je bilo narobe. Danes je seveda drugače. Tudi situacija je drugačna. Vendar se morate vprašati, če vi v prejšnjem mandatu niste malo pretiravali. In tudi vse te pravice, ki so zapisane v tem zakonu o javnem sektorju, ste tudi vi pripomogli, zato ker če ni bilo tako, potem je bil pač napovedan štrajk. Tudi vi ste k temu pripomogli. Vprašajte se, koliko ste pripomogli k temu, ko ste kar naprej govorili o revščini in podobnih stvareh. Danes se vam je seveda to vrnilo, kot bumerang. In to naj bo tudi poduk za vse, tudi za nas, ne samo za vas, da se razumemo. In cel ogenj je bil v strehi, če ni bila zadnja vejica usklajena. Vi ste tudi zahtevali, da mora imeti javni sektor več pravic v prejšnjem mandatu, jih je dobil, danes vam pa seveda hodi narobe, ker so situacije drugačne. Bom rekel, kje so pa danes potem nastavki za naprej. Res je, da ta sektor, ki ga vodi ta ministrica, ki ga danes obravnavamo, lahko rečem, da se trudi, tukaj ni dileme, dela. Je verjetno ena izmed tistih redkih ministrov in ministric, ki v vladi delajo in se pogovarjajo tudi s socialnimi partnerji, ne kar tako pišmevuhovsko, ker nekateri pa res delajo pišmevuhovsko in nekateri niti pojma nimajo. Da vam ne bi navedel primerov od včeraj iz ene seje, ko minister v bistvu pojma ni imel, o čem je govoril. In takih je veliko. Govorili ste, da smo pustili prazne štale. Štale so bile, res so bile prazne, ampak v tistem smislu, da Slovenija ni bila zadolžena. Slovenija je bila druga najmanj zadolžena država v EU. Danes, po letu in pol, smo pa že ena od najbolj zadolženih držav v Evropi. Ne najbolj, ampak ena od najbolj zadolženih in to je bistvena razlika med prejšnjo vlado in sedanjo. V prejšnjem mandatu smo vas povabili, da bi skupaj reševali tiste najbolj težke probleme, danes v tem času te vlade, ki trdi, da zna seveda bolje vladati, seveda na opozicijo sploh ne računa. Dva ministra te vlade, vsaj jaz vem za dva, sta rekla, če bo opozicija zraven sodelovala, potem bosta onadva odstopila. Prepričan sem, da bi bilo bolje, če bi odstopila, zato ker, dobro, vodita sektor, kot ga vodita. V tem kontekstu je pač treba gledati tudi to zakonodajo, kakšna je. V obdobju debelih krav je tudi javni sektor imel pravico, da si deli tisto, kar je nastalo, da si deli nekaj več, kar je slovenska družba ustvarila. Danes v tem času pa moramo zopet vsi deliti tisto, česar pa nimamo, česar nimamo in seveda zato je pač treba obravnavati zadeve realno in za vse enako. Jaz seveda podpiram te amandmaje, kot sem omenil, da se kasneje več ne bom oglašal. Hvala lepa.
Besedo ima gospa ministrica. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani, gospod Petan, sedaj na vse povprek govoriti, da se ignorira opozicija, jaz na to ne morem pristati. Vse ukrepe, ki ste jih predlagali, smo, vsaj na našem ministrstvu, skrbno proučili in ga ni takega, ki bi bil v vašem naboru in ne bi bil tudi v našem naboru. Da s tem končam. Skratka, dobrodošel je razmislek prav vsakega in nikoli ni bilo ignorance do vaših ukrepov, tudi tu smo ob ukrepih razpravljali na točki strinjanja, da je stvari pač treba narediti. Da se vas ne povabi k sodelovanju. Poglejte, ob pripravi projekta sprememb vodilne zakonodaje, Zakon o referendumu in ljudski iniciativi sem vas, ne samo povabila, prosila, da ste člani delovne skupine, ker gre za vprašanje, ki se dotika vseh političnih strank in je zelo nepomembno, komu pripadajo, večkrat nagovorila in prosila za sprejem pri obrazložitvi kakšne zgodbe, ki pač je taka, da terja usklajevanje. Tako črno, želim povedati, kot mogoče želite prikazati, upam, da ni. Ta problem s temi debelimi kravami in javnim sektorjem ima seveda eno pomanjkljivost. Ker je v letu 2008, ko še ni bilo te krize s takim pogledom, kot je takoj konec leta bila videti, so bile pravice dogovorjene, ne pa realizirane, v tem je problem. Če bi v času debelih krav, kot ste se vi izrazil, v javnem sektorju, ki se je dejansko štiri leta odpovedoval usklajevanju plač do polovice z inflacijo in se je nateklo, bi se nateklo v sklad, če bi bil oblikovan, okoli 240 milijonov evrov in bi bila odprava notranjih nesorazmerij med skupinami realizirana v realnem obsegu, če temu tako rečem, in takrat, ko so krave še bile debele. Velik problem, ki nam res povzroča težaven socialni dialog, pa je v tem, da je bila realizacija teh pravic prestavljena v leti 2009 in 2010, druga, tretja in četrta četrtina. Torej, morali bi zagotoviti povišanje mase plač, če odmislim, da je leto 2008 bilo še debelo, v naslednjih kriznih letih, 350 krat 100 je bilo že izplačanih v letu 2008. Tako da to je velik problem. In sodelovanje in vaš razmislek, da morajo sindikati javnega sektorja tu izkazati razumevanje za nedokončanje plačne reforme v teh kriznih časih, čeprav je to izjemno neprijetno za ljudi, ljudje to na papirjih imajo, imajo na svojih plačnih listah, pričakovanja, do katerih upravičeno gojijo upanje, ker je vendar organ oblasti, Vlada, z njimi podpisala dogovor, da si to zaslužijo. Zato je stiska toliko večja. In zato se z vami v celoti strinjam, da je potrebno dogovarjanje in usklajevanje in tudi vaše razumevanje. Zato sem danes rekla, da cenim držo Slovenske ljudske stranke, ki je ob videnju, da gre vendarle v delu tudi za zmanjšanje javnofinančnih odhodkov, izrazila podporo tem ukrepom, ker se zaveda, da javna poraba, kakršna danes je, ne vzdrži več resne presoje. Se strinjamo, vendar bi bilo zelo lepo, da bi poleg besed, besednega strinjanja, to pokazali tudi z dejanji. Hvala lepa.
Besedo ima gospod dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Spet se strinjava, ministrica, res. Ampak, glejte, kaj je problem. Saj to je res, da je bilo takrat to dogovorjeno. Saj je tudi SD pritisnila za tisti zakon, je torej tudi bila za. V času končanja našega mandata smo kljub vsemu računali, da Slovenija ne bo imela minus 7, ampak da bo Slovenija imela, vam bom dal za primer, vsaj povprečje Evrope. Če pa bi slovenska vlada, torej vaša vlada, peljala take poteze, da bi držala bruto družbeni proizvod tam, kjer ga je Poljska, ki jo je tudi kriza zajela, na plus 1,8. Veste, današnjega zakona tu ne bi bilo, pa vsaj kako četrtino bi že uskladili. Tako je pa res vse tisto, kar pravite – ker v žaklju ni denarja, je situacija taka. In se je povsem nesmiselno obtoževati, kdo je za to kriv, kako je do tega prišlo. Glejte, saj tudi pokojninska reforma – dobro se spomnim, da smo v času prejšnje vlade govorili, pa smo rekli, vse v redu, pokojninska reforma do leta 2020 ni potrebna, nekje leta 2015 sprejmimo, da jo bomo začeli po letu 2015 in naprej izvajati. Vi jo morate pa jutri narediti, seveda, ker je žakelj prazen. Ampak problem je še nekaj, tisto, kar je govoril gospod Žnidaršič, ki tako vehementno izstreli rafal in odide. Zadolžili smo se za socialo, da so ljudje imeli kaj jesti, približno tako. Ja, saj to je res, ampak tisto gospodinjstvo, če primerjamo zdaj državo z gospodinjstvom, ki vzame kredit za hrano, tisti podjetnik, ki vzame kredit za plače, je propadel podjetnik, tisto sekundo si je podpisal smrtno obsodbo. Tisti podjetnik, ki pa vzame kredit zato, da razširi proizvodnjo, bo pa kredit lahko plačeval. In to je naredila lani naša država, torej, jemlje kredit zato, da zadovoljuje socialo. Ja, saj, ko nam kredita ne bodo več dali, bo pa konec. To je tisto, kar je problematično. In to enostavno ne gre. Govorili ste tudi o ignoranci. Jaz je nisem nikoli čutil z vaše strani, vsaj z vaše strani ne. Ste se pripravljeni pogovoriti, ste pripravljeni predlagati, vse drži, kar ste govorili. Ne drži pa za Vlado kot celoto. Ne drži za finančno-gospodarski del niti slučajno. To je pa tudi bistvo vašega problema v nadaljevanju, ker finančno-gospodarski del v tej državi ne deluje, je žakelj prazen in vi imate težavo. To je problem. In jaz se ne čudim, bom rekel, ampak vidim še en problem. Tisti ministri, ki so se pripravljeni pogovarjati, včeraj sem na svoji spletni strani to tudi napisal, žal odhajajo, vidim pa, da tudi vi nekako za kljuko držite, po časopisih. In to je problematično, problem je to, ker ostajajo pa tisti, ki se niso pripravljeni pogovarjati. Hvala lepa.
Besed ima gospa mag. Potrata.
Hvala, gospod podpredsednik. Mislim, da je temeljni nesporazum, ki smo mu priča tudi v teh dialogih, ta, da Socialni demokrati menimo, da se z izhodno strategijo in s pametnimi ukrepi lahko pričakuje izhod iz nemogočih razmer, zaradi katerih nihče ni srečen, vsaj kar zadeva Socialne demokrate, in si jih tudi ne želi, da bi trajali. In govoriti o tem, da se ni dopustno zadolževati zato, da se urejajo najbolj pereča socialna vprašanja, je pa politično neodgovorno. Meni je popolnoma jasno, da so v predstavniški demokraciji vloge med opozicijo in koalicijo razdeljene, vsi smo pa dobili mandat od ljudi, da skušamo uravnavati javne zadeve tako, da bo čim manj ljudi prizadetih. Zato kakšnega posebnega vabila k sodelovanju pri tistih zakonskih predlogih, ki izboljšujejo stvari, res ni treba pričakovati, ampak pametni ljudje bodo že vedeli, kako morajo ravnati. In sama vidim predlog zakona, o katerem govorimo, ravno v sklopu tega – odpravljati tiste slabosti v plačnem sistemu in uravnavati zadeve tam, kjer je mogoče vzeti. V preteklih letih so socialne razlike v slovenski družbi enormno narasle. In zato je bilo treba ob bogatenju nekaterih opozarjati tudi na revščino drugih in si prizadevati za to, da se razmere za te revne izboljšujejo. In kar zadeva Socialne demokrate smo konsistentni v reševanju teh stvari. Poglejte, zakon o šolski prehrani smo uredili ravno v tem duhu, da zmanjšamo pravice pri tistih, ki lažje živijo, in dodamo pri tistih ali pustimo pravice neokrnjene pri tistih, ki težje zmorejo. In še bi vam lahko naštevala ukrepe, ki gredo v tej smeri. Kar pa zadeva socialni dialog, o katerem je toliko govora. Kolega Potrč je citiral predlog Socialnih demokratov iz leta 1998, ampak morebiti ste prezrli, tudi v tistem predlogu je socialni dialog razumljen kot proces, v katerem je nekatera vprašanja mogoče uskladiti, za nekatera vprašanja se pa ve, da žal kljub prizadevanjem ne bodo usklajena in tudi niso bila. Obžalujemo za tista, ki niso bila, ampak nekatera tudi ne morejo biti, ker takrat, kadar mora kdo več dati, kot je pripravljen dati, je treba pač računati s tem, da s tem ne bo soglašal. Ne bom podprla tega amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju? Prijava teče. Gospod mag. Žerjav, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi! Jaz moram reči, da danes pa že res težko poslušam to razpravo, da mi je muka sedeti tukaj v Državnem zboru. Od debelih krav, od tega kdo je kaj naredil, kdo česa ni naredil. Dajmo, prenehajmo enkrat s tem govoričenjem, da ne morem drugače reči. Pa ni bilo vse dobro, kar smo mi naredili v prejšnji vladi in ni dobro vse, kar dela ta vlada. In nekaj smo naredili mi dobro in nekaj dela ta vlada dobro, hudiča. Ni res, da je vse prejšnja vlada storila dobro in da vse kar dela ta vlada pa ni dobro, preprosto ni res, niti teoretično niti praktično, še manj pa statistično. In težko mi je to poslušati, resno mi je težko danes tu poslušati, ko se vleče od ne vem kod za nazaj in naprej, kaj je kdo naredil in česa kdo ni naredil. Ob rebalansu smo se pogovarjali, da je treba zategniti pas. Mislim, da je bil takrat en konsenz večine. Sam sem večkrat poudaril, da mora, pa če nam to paše ali ne, javna uprava deliti usodo gospodarstva, usodo realnega sektorja. Ta realni sektor je plačal velik, visok račun finančno-gospodarske krize in ga še plačuje. In prav bi bilo, pošteno, korektno in fer, da del tega računa plača tudi javna uprava. Ker namreč, če ga ne bo plačala, bo račun, ki bo izstavljen gospodarstvu, še višji. Torej, odgovorno od vseh nas je, tudi od nas poslancev, da pač svoj delež prevzamemo tudi mi, delež tega računa in da ga plačamo za dobro celotne družbe. Pred časom sem se pogovarjal z vrhunskim strokovnjakom s področja infektologije, primarijem, čisto naključno je prišel do mene in je načel ravno to temo plač in dodatkov, dežurstev in ne vem česa vse. In je sam dejal, da je najbrž res, da so ta dežurstva malo preveč nagrajena in da bi se tudi sam osebno strinjal, da se znižajo. Je pa rekel, da ga moti predvsem to, da se zadeva rešuje z ultimatom. Takrat je bilo rečeno tisto polovico. Da bi se bil tudi sam pripravljen odpovedati delu svojega dežurstva. Jaz se z njim na nek način strinjam. Je pa res tudi nekaj drugega, da za nekatere zadeve, nekatere ukrepe v socialnem dialogu nikdar, pa še takrat ne, ni možno najti soglasja. In tega se vsi zelo dobro zavedamo, še posebej tisti, ki ste se morda kdaj pogajali s sindikati o plačah, o pogodbah in tako naprej. Tisti zelo dobro veste, da včasih je pač točka, pri kateri ni moč najti soglasja. In če mislimo resno, predvsem s tem, da zaustavimo javno porabo, kar je po moji oceni nujno storiti in to čim prej, bo treba najbrž nekatere ukrepe, ki so morda tudi "nelepi", skratka nevšečni in tako naprej, pač sprejete. Ali pa, je tudi druga varianta, da dvignemo roke, prepustimo, da voz teče tako, kot pač teče in se bo nekje ustavil. Ustavil se bo približno tam, kjer se je ustavil grški voz, saj se drugje ne more. Odgovornost vseh nas poslancev pa je, pa ne glede na to od kod prihajamo, ali iz leve, desne, ali katerekoli strani, da pa res odgovorno pretehtamo, kaj storiti v tem času. In ne da takrat, ko pride nek nepriljubljeni ukrep, začnemo v opoziciji lomastiti, češ, ja, za naprej, pa za nazaj, pa če bi bilo to, ne bi bilo ono in tako naprej. Tu smo, kjer smo. Mislim, da smo tam, kjer bi morali začeti enkrat, za božjo voljo, pa res že iskati nek konsenz, nek pogovor in iskati skupne rešitve, da bomo voz, ki drvi, zaustavili, sicer ga pač ne bomo. Hvala lepa.
Gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospe ministrici, drugi predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Jaz se z mojim predhodnikom, kolegom mag. Žerjavom, seveda strinjam. Imam praktično napisanih nekaj opornih točk o podobni vsebini. Jaz sem že oziroma kot mnenje poslanske skupine smo rekli, da podpiramo ta zakon, zato ga bomo seveda tudi podprli in tudi jaz osebno ga bom podprl. Mi smo bili v začetku oziroma spomladi lansko leto zagotovo prvi, ki smo pri rebalansu proračuna za 2009 predlagali zmanjšanje javne porabe. Predvsem smo rekli, da je najenostavneje, torej jaz verjamem, da ni nič enostavnega, ampak da je najbolj učinkovito in tudi zakonsko najlažje izvedljivo to, da se zmanjšajo nekateri materialni stroški pri vseh proračunskih porabnikih. Ker za nekatere stvari, kot so pa plače, je pa zagotovo treba spremeniti tudi marsikateri zakon, treba se je tudi seveda s socialnimi partnerji dogovarjati in tako naprej. In seveda se strinjam tudi s tem, da se je lažje dogovarjati takrat, ko se dogovarjaš samo o višanju, težje pa zagotovo takrat, kadar je treba kakšne reze tudi napraviti. In zdaj, če je javna poraba, ker ta člen govori o tem - bom tudi jaz šel izven tega člena, kot so šli ostali izven tega 9. člena oziroma amandmaja k 9. členu - če sestoji v grobem iz plač, iz materialnih stroškov in iz investicij, mi smo zelo kritični do tega, da so tudi v tem rebalansu, ki smo ga pred nekaj dnevi sprejeli, rebalansu za 2010, izrazito zmanjšane nekatere pomembne investicije. Pa jaz vedno trdim, da ne samo zaradi teh investicij, ki so zamaknjene, ki bodo čez nekaj let nekaj pozneje narejene, izvedene, zgrajene, kakor koli že rečemo, predvsem zaradi tega, da smo na ta način prizadeli gospodarstvo in pa možnost gospodarskih spodbud tistega dela našega življenja ali naših firm, ki seveda plačujejo in polnijo tudi konec koncev proračun, dajejo plače ljudem in tako dalje. Torej, seveda se strinjam tudi s tem, da je treba več narediti za pomoč gospodarstvu, ne samo pri investicijah, tudi pri raznih olajšavah in tako dalje. Ampak to so seveda stvari, ki morajo teči v Vladi pri predlogih vzporedno, vzporedno pa je treba, kot smo rekli pri zmanjševanju javne porabe, tudi urediti te zadeve, ki so tukaj pripravljene. Kot rečeno, jaz ne bom podprl teh amandmajev, ki gredo v nasprotno smer od tiste, za kar se zavzemamo. Tudi kolegi se zavzemajo za zmanjšanje javne porabe in ne razumem, zakaj bi pa te stvari, ki poskušajo urejati nekatere stvari, zdaj vračali nazaj oziroma jih ne bi uveljavljali. Tega preprosto v celoti ne razumem. Končal bom s tem, da seveda podpiram te ukrepe, mnogo jih bo najbrž še treba, preden bomo voz zapeljali navzgor. Seveda tudi tistih za pospeševanje gospodarskih spodbud in tako dalje. Hvala lepa.
Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi spoštovanima gospodoma poslancema Žerjavu in Presečniku ponovno, res, izrekla zahvalo. Bom povedala, zakaj. Iskanje družbenega konsenza na točki, kjer se začnejo ukrepi, ki so nujni, so pa absolutno nepriljubljeni, je izjemno zahtevno. Gospod Posedi, vodja pogajalske skupine sporoča, da, ker ta neusklajen člen glede položajnih dodatkov, se je pač Vlada odločila, da z njim gre naprej. Pomeni, da se ne bodo pogajali z vladno stranjo. Čeprav gre za zakonsko materijo, ni predmet pogodbe, drugi elementi plačne politike so predmet pogodbe. Pravzaprav bi morali v procesu usklajevanja vrednostni plačnega razreda sodelovati na podlagi zakona, če so pogodbeni partnerji in je pritisk na ohranitev obstoječega stanja, ki ga pač je treba spremeniti ne samo zaradi krize, ampak tudi iz nekih drugih racionalnih razlogov, optimizacije poslovnih procesov res zahtevno. In da je drža opozicije tudi v takem postopku, torej manjšanje pravic, taka, kot jo izražate, izjemno pomembna, ker tukaj se lažje dosega potem družbeni konsenz. Vprašanje in razmislek, gospod Žerjav, zdravnika, ki vam je sporočil, da ni dobro, da se to rešuje z ultimatom. Samo pojasniti želim, da je vprašanje dežurstev v letu 2009 postalo izjemno izjemno aktualno za resorno ministrstvo za zdravje na točki, ko se je ugotovilo, da povem samo podatek za primarno zdravstveno raven, da se je za dežurstva, skratka za ta del porabilo, plačalo iz zdravstvene blagajne pred plačno reformo okoli 45 milijonov, po plačni reformi okoli 58 milijonov. Opustimo podatek, da se je nateklo v zdravstveno blagajno v teh kriznih letih manj sredstev. In je sam Zavod za zdravstveno zavarovanje, skupščina, in potem je tudi Vlada potrdila program dela zavoda za zdravstveno zavarovanje v smeri nujnega iskanja bolj racionalne ureditve tega vprašanja, torej plačila dežurstva. Ne bom ponavljala, ker so obrazložitve zadosti jasne že v predlogu zakona in terja nekaj časa, da je zadosti dobro pojasnjeno. Ampak z enim občutkom, da so vendarle dežurstva kot delo v manj ugodnem delovnem času, kot delo v nadurnem delu še vendarle zadosti dobro plačana, smo iskali rešitev, kako urediti to vprašanje. In odgovarjali na dileme, ali je pravično, da posamezniki dobivajo odstotek te povečane nagrade, ker se dela pač v nadurnem in manj ugodnem delovnem času, na svojo osnovno plačo, kot jo dosegajo tudi s položajnimi dodatki, dodatki za delovno dobo itn., opravljajo pa isto delo. Tu je pač bila ponujena rešitev s strani Ministrstva za zdravje, da je pomembno določiti dežurna mesta, kar je predmet te ureditve, in da dodatki iz razlogov bistveno povišane osnove in še kaj, samo za delo v manj ugodnem delovnem času jih je smiselno prepoloviti, pa bo še vedno plačilo dežurstva zadosti korektno. In to rešitev so, to hočem povedati, socialni partnerji, kjer je tudi Fides, dobili v usklajevanje v mesecu februarju 2010. Usklajevanja v okviru ožje pogajalske skupine, ki jo je vodila gospa Lidija Apohal Vučkovič, so potekala vsakih štirinajst dni do konca meseca maja, čeprav je bil dogovor, da bodo potekala do 1. maja 2010. Vse s ciljem, da socialni partnerji, torej tudi Fides, ponudijo bolj ustrezno, drugačno rešitev. Razen arogantnega zavračanja kakršnegakoli razmisleka o tem, kako bolj ustrezno urediti to vprašanje, ožja pogajalska skupina drugega ni bila deležna. Tako da ni bil nikakršen ultimat, socialni partnerji so bili pozvani k, seveda, en predlog je bil dan na mizo, bili so pozvani. Če znate poiskati boljšo rešitev, prosim, povejte jo. Tudi popuščali smo v tem procesu usklajevanja na dveh segmentih. Najprej je bilo predvideno, ponujeno v usklajevanje znižanje tega dodatka za delo v manj ugodnem delovnem času, to je delo ponoči, ob praznikih in v nedeljo za 75 %. Še vedno je bila ocena, da bi to delo v kombinaciji, ker se seštevajo ti dodatki z nagrado za nadurno delo, bilo zadosti. V postopku popuščanja smo tukaj prišli do 50 %, potem smo popustili na točki, da se dežurna delovna mesta določijo na način, da v postopku sodeluje tudi sindikat. In na način, da se implementacijska doba iz 1. 9. 2010, kot je bilo najprej predvideno, podaljša na 1. 1. 2011. Skratka, če se stvari dogajajo bolj kot ne za zaprtimi vrati vsakih 14 dni, veliko in veliko ur, na koncu ni konsenza, ne pomeni, da gre za oblastno aroganco, ker s polno odgovornostjo trdim, da smo se dogovarjali na način, kot pritiče, če hočete, socialnemu dialogu. Je pa res, da je problem, ki ga jaz razumem, tudi na sindikalni strani. Zelo težko je soglašati z zmanjšanjem neke že dosežene ravni pravic. To je problem, saj je tudi za Vlado kot delodajalca problem. Tudi mi moramo poiskati uravnotežene rešitve. Tudi, ko je kriza, mi ne moremo poseči v položaj posameznega uslužbenca tako, da absolutno porušimo neka razmerja, neke odnošaje in tako naprej. Naloga je zadosti zahtevna, zato še enkrat poudarjam in izrekam zahvalo za to razumevanje.
Želi še kdo razpravljati k 9. členu? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. Prehajamo na 14. člen. V razpravo dajem 14. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] V razpravo dajem 18. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] V razpravo dajem 19. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o amandmajih. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA – to je na drugo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O JAVNI AGENCIJI ZA JAVNO NAROČANJE, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Gospa ministrica za javno upravo Irma Pavlinič Krebs, prosim.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Ne ukvarja se Vlada samo z vprašanjem stroškov dela javnih uslužbencev, čeprav se mora. V letu 2009 smo ob analizi stanja na področju upravljanja z nepremičnim premoženjem na področju javnega naročanja prišli do ugotovitev, ki terjajo spremembe. Ne samo do te ugotovitve, ki terjajo spremembe, vse spremembe imajo cilj optimizirati poslovne procese, ki se danes odvijajo v državni upravi, če hočete na ministrstvih in organih v sestavi, in po analizi stanja terjajo spremembe. Ena izmed takih področij je področje javnega naročanja. Cilji te specializirane osebe javnega prava, ki bo centralizirano vodila določena javna naročila, so bolj učinkovito, gospodarno in transparentno javno naročanje in centralizacija, s ciljem, da bi omogočili nabavo cenejšega blaga in storitev za delovanje državne uprave in javnih subjektov. Nujno je treba zagotoviti z enega mesta, ker danes to ni urejeno, čeprav smo se leta 2005 že zavezali z Manchestrsko deklaracijo, da bomo do leta 2010 izvedli celovito informatizacijo procesov javnega naročanja, pa ta naloga ni še niti začeta. S tem bomo poenostavili postopke za naročnike. Predvsem želimo vzpostaviti tudi podporo tistim naročnikom, ki nimajo zadosti prakse, da bi izvajali javna naročila in oddajali le-ta najbolje, kot je možno. Zato so pomembnejše naloge, ki smo jih zaupali agenciji na podlagi predpisa, ki je pred vami, da bo izvajala za organe javne uprave skupna javna naročila, po predmetih oddaje. Potem, da bo za organe državne uprave izvajala javna naročila, ki presegajo mejne vrednoti za objavo na portalu Evropske skupnosti. Tu gre za javna naročila večjih vrednosti, na leto se jih opravi okoli 276 v vrednosti okoli 294 milijonov evrov. Naloga agencije je tudi, da bo vzpostavila, upravljala in vzdrževala informacijski sistem za kataloško naročanje državne uprave in tudi lokalnih skupnosti, upamo, v nadaljevanju, in v okviru tega sklepala okvirne sporazume. Vzpostavila bo bazo tržnih informacij. Tu gre za izvršilne naloge, tudi del sistemskih nalog, ki se nam zdijo izjemno pomembne in po naši oceni bodo prispevale k bolj racionalnemu trošenju v državi upravi. V sodelovanju z resornimi ministrstvi bo poskrbela za standardizacijo tipskih nabav; gre za enotne standarde posameznih predmetov, ki se danes naročajo v različnih kvalitetah za posamezne državne organe. Skrbela bo tudi za implementacijo zelenega javnega naročanja, ki je tudi ena izmed prioritetnih usmeritev, ki jo je treba skrbno in primerno centralno vpeljati v sistem javnega naročanja v okviru skupnih javnih naročil, 12 jih danes izvajamo na Ministrstvu za javno upravo in so zelena javna naročila že prisotna. Bistveno pri tem, kar bi želela poudariti, je, da ne gre za novo osebo javnega prava, ki bo terjala dodatne zaposlene in dodatna javna sredstva. Gre za popolnoma javnofinančno nevtralno situacijo. Ocenjujemo celo, da bo dolgoročno ta proces dela, torej javno naročanje, lahko opravljen z bistveno manjšim številom zaposlenih, kot se jih danes zaposluje v državni upravi. Tako da zaradi cilja, ki je optimizacija procesov dela v državni upravi, predlagam, da novelo podprete, saj bo centralizacija dolgoročno pomenila tudi dodano vrednost, to je, možnost zmanjševanja števila ministrstev, seveda z ostalimi centralizacijami, ki bodo še na dnevnem redu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval tudi Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je Predlog zakona o Javni agenciji za javno naročanje obravnaval na 20., seji 30. junija 2010, in na njenem 1. nadaljevanju, 1. julija 2010, kot matično delovno telo, predlagateljice Vlade Republike Slovenije. Na razpolago smo imeli naslednja gradiva: predlog zakona, objavljen v Poročevalcu številka 68/10, mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev. K predlogu zakona so bili za obravnavo na matičnem delovnem telesu vloženi amandmaji poslanskih skupin: SD, Zares, DeSUS in Poslanskega kluba LDS z dne 24. 6., njihovi popravki teh poslanskih skupin k 3. , 9. in 11. členu z dne 29. 6. 2010, amandma Poslanske skupine SDS z dne 24. 6. 2010 in ločen amandma Poslanske skupine Zares z istim dnem. Državna sekretarka gospa Tržanova je naredila uvod, jaz tega ne bom ponavljal, ker smo tudi ministrico poslušali, na odboru so bili povedani enaki razlogi. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe gospa Hrovat Pirnat je v predstavitvi mnenja navedla, da je Zakonodajno-pravna služba z vidika svojih pristojnosti podala pripombe k 1., 2., 3., 9. in 11. členu, pripombe Zakonodajno-pravne službe pa so bile v pretežni meri povzete v koalicijskih amandmajih. Odbora se je seznanil tudi z mnenjem Državnega sveta, katerega predstavnik je povedal, da predloga zakona Državni svet ne podpira. V razpravi so koalicijski poslanci povzemali stališče ministrice oziroma rešitve v predvidenem zakonu zagovarjali, medtem ko smo opozicijski poslanci večinoma nasprotovali, da takšna oblika rešitve na tem področju ni primerna. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije k 1., 2., 3., 5., 6., 9. in 11. členu, odbor ni sprejel amandmaja Poslanske skupine SDS k 2. členu, amandma Poslanske skupine Zares k 3. členu je postal brezpredmeten. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Je pa predlog zakona z amandmaji sestavni del poročila. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo. spoštovani ministrici, predsedujoči, kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo Predlog zakona o javni agenciji za javno naročanje podprli, saj smatramo, da je to področje treba urediti na enoten in pregleden način. V Republiki Sloveniji na leto oddamo približno 209 tisoč javnih naročil v skupni vrednosti nekaj manj kot 4,5 milijonov evrov, kar predstavlja približno 13 % bruto domačega proizvoda. Precejšen del teh naročil oddajajo organi državne uprave, torej ministrstva, organi v sestavi, vladne službe in upravne enote. Ob ukinitvi Urada za javna naročila leta 2004 so bile nekatere naloge z Zakonom o prenosu nalog nekaterih vladnih služb na ministrstva prenesene na Ministrstvo za finance, nekatere pa so bile opuščene. Vsak izmed neposrednih proračunskih uporabnikov oddaja naročila samostojno, z izjemo nekaterih skupnih naročil in naročil po pooblastilu, ki jih izvaja pretežno Ministrstvo za javno upravo. Nekatera naročila, ki se oddajo na podlagi pooblastil, v manjši meri izvajajo tudi drugi državni organi. S skupnimi javnimi naročili vsako leto država prihrani od 7 do 9 milijonov evrov, odvisno od uporabe storitev in števila oddanih naročil. Trenutno se skupno javno naročanje izvaja prek 12 predmetnih naročil, v skupni ocenjeni pogodbeni vrednosti 70 milijonov evrov. Prav tako se nekatera naročila oddajajo po pooblastilu predvsem na področju informatike, vendar v manjši meri, kot k temu težijo skupne naloge državne uprave. Z agencijo za javno naročanje se želi vzpostaviti enotno okolje javnega naročanja. Cilji predlaganega zakona so: doseči bolj učinkovito, gospodarno in transparentno javno naročanje, centralizacija javnih naročil, odpreti trg javnih naročil širšemu krogu potencialnih ponudnikov, s ciljem doseganja večje kakovosti za isti denar ter omogočiti cenejše blago in storitve za potrebe delovanja države, tudi z večjo informatizacijo procesov. Obenem se želi vzpostaviti podporo javnim naročnikom pri oddaji naročil, ker naročniki sami nimajo dovolj prakse in niso dovolj usposobljeni na področju postopkov oddajanja javnih naročil. Treba je vzpostaviti strokovno okolje s prenosom dobrih praks doma in iz tujine ter omogočiti naročnikom dostop do vzorčnih razpisnih dokumentacij, ki morajo odražati aktualno stanje na trgu. Zato bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona tudi podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav obema ministricama s sodelavkami! Kolegice in kolegi! Statistični podatki, ki jih navaja Ministrstvo za finance in povzema Ministrstvo za javno upravo pri obrazložitvi Predloga zakona o javni agenciji, in sicer da v Sloveniji predstavlja vrednost javnih naročil kar slabih 13 % bruto domačega proizvoda, kar pomeni, da je vrednost javnih naročil cca 4 in pol milijarde evrov in da je teh posameznih javnih naročil kar 210 tisoč. Velik del javnih naročil odda pravzaprav tudi državna uprava. Vse to so vzroki, da je treba javno naročanje posodobiti in tudi centralizirati v enotno inštitucijo, ki bo bolj učinkovita in gospodarna. Vlada predlaga, da je to javna agencija za javno naročanje in v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo ta predlog tudi podprli. Ob takšni podpori pa je treba povedati, da nova agencija ne pomeni nove zaposlitve v javni oziroma državni upravi, saj posegamo na področje državne uprave, temveč sedanje službe v ministrstvih, uradih in povsod tam, kjer so se ukvarjali z javnim naročanjem, povezujemo v skupno službo, ki jo imenujemo agencija. Od agencije pa pričakujemo, da bo vzpostavila enotno okolje javnega naročanja, da bo javno naročanje bolj učinkovito, gospodarno in transparentno. Cilji, ki jim bo morala slediti javna agencija, so: odprtje trga javnih naročil širšemu krogu potencialnih ponudnikov, doseganje večje kakovosti ter omogočiti nabavo cenejšega blaga in storitev, ki jih plačujemo skozi denar davkoplačevalcev oziroma vseh nas. S tem pa bomo ustregli tudi dvema temeljnima zahtevama, ki jih sedaj postavljata ponudnik in naročnik, to sta, da ponovim, dostopnost vsem ponudnikom in ne samo izbrancem in primerna cena za blago in storitev, ki ne bo kartelno dogovorjena. Če bomo s tem zakonom dosegli ta dva osnovna cilja, bo potem tudi dosežen še tretji cilj, ta pa je, da bomo zmanjšali stroške na področju javnega naročanja in da bomo s tem pridobili tudi cenejše blago in storitve. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je potrebno postopno prenašati pooblastila o javnem naročanju na agencijo, kot je to predvideno v samem zakonu. Prenos posebnih naročil na agencijo, ki jih sedaj upravlja Ministrstvo za obrambo s področja zaupnih naročil, je treba dobro preučiti in se odločiti šele čez čas, ko bo agencija delovala v svoji polni sestavi in bo imela že izkušnje s takšnim centraliziranim delovanjem. Že res, da smo imeli in še imamo probleme z največjim tajnim razpisom, ki ga je izvedlo Ministrstvo za obrambo pri nakupu osemkolesnikov in vseh afer okoli tega. Pri tem pa je treba poudariti, da preiskave o tej aferi še potekajo in da tukaj ni pod vprašajem razpis kot razpis, ampak nezakonito delovanje in vpliv uradih oseb pri nakupu oklepnikov 8x8. To pa bi lahko bilo tudi, če bi razpis izvajala agencija ali kdorkoli drug, saj gre za vpliv strokovnih delavcev in tako imenovanih lobistov, o tem bo moralo dati končno oceno še sodišče. Lahko pa pri MORS-u navedemo tudi dober razpis, ki se je izvedel v zadnjem času, za nakup specialnih vozil hammer po sistemu Vlada Vladi, ker je bila cena za novejša, boljša, sodobnejše opremljena vozila skupaj z vso zahtevano opremo in transporti sedaj v letu 2010 nižja, cenejša kot tista iz leta 2001 ali 2002. Takšnih naročil pa verjetno zaradi načina naročanja agencija, ki jo sedaj ustanavljamo, ne bi mogla izvesti, zato imamo do amandmaja Poslanske skupine Zares v Poslanski skupini Socialnih demokratov zadržek. Kot pa sem že dejal, Poslanska skupina Socialnih demokratov bo predlog zakona v drugem branju podprla.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Eva Irgl v imenu Poslanske skupine SDS.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovana ministrica, poslanke in poslanci! Predlagatelji Predloga zakona o javni agenciji za javno naročanje navajajo, da se želi z zakonom vzpostaviti enotno okolje javnega naročanja, s čimer naj bi zmanjšali razpršenost oddaj javnih naročil v organih naročil v organih državne uprave, s tem bi povečali učinkovitost in gospodarnost ter ustrezno dvignili nivo strokovnostipri delu državnih organov. Kljub na videz všečnim navedbam v obrazložitvi in v predlogih rešitev v predlaganem zakonu, s katerim se želi vzpostaviti novo okolje javnega naročanja in seveda urediti to občutljivo področje, je vendarle treba poudariti, da v poglavitni rešitvi, to je ustanovitvi nove javne agencije, vendarle obstaja dvom, ali je to v tem trenutku realno najboljša ali pa prava rešitev. Po naši oceni je takšna predlagana rešitev lahko tudi sporna. V zadnjem času je namreč opazen trend, da Vlada ustanavlja vedno znova nove agencije. Mislim, da podmladek SD-ja ponovno predlaga neko drugo novo agencijo. In zavedati se moramo, da s tem, ko dobimo novo agencijo, je treba upoštevati, da zraven dobimo še novega direktorja, nov svet agencije, ki bosta v prvi vrsti uslužna Vladi in koaliciji, saj jih bo ona postavila. S tem bomo pa dobili, seveda, tudi nove finančne obremenitve. In sedaj se moramo resno vprašati, ali je to pravi način oziroma prava rešitev v času, ko bi bilo treba sprejemati protikrizne ukrepe ter ko Vlada in predvsem Ministrstvo za javno upravo govorita o varčevanju v javnem sektorju. Namesto, da bi se danes pogovarjali o vsebini področja javnega naročanja, se pogovarjamo o obliki. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da bi bilo primerneje iskati rešitve v okviru že obstoječega stanja, na primer kvaliteto in preglednost je mogoče zvišati z večjo preudarnostjo pri pripravi javnih naročil. Verjetno pa bi se dalo postopke z javnimi naročili za isto ceno izvajati tudi v okviru direktoratov. Nesporno se danes tukaj vsi strinjamo, da je potrebna poenostavitev postopkov javnega naročanja in zagotovitev transparentnega pridobivanja poslov prek javnih naročil, vendar pa bi bilo po našem mnenju najprej nujno spremeniti operativne programe, da se spremeni predpise, ki določajo postopke javnega naročanja ter pripravi izobraževalne programe za naročnike. Na javnih razpisih lahko tako sodelujejo le podjetja, ki imajo poravnane obveznosti. Potrebno je tudi dosledno upoštevanje ureditve v zvezi s konflikti interesov. Sedaj to ureja Zakon o integriteti in javnem naročanju. Sporno je namreč, če družba, ki je v pomembni lasti člana Vlade Republike Slovenije, sodeluje v javnih razpisih ministrstev in tudi družb v večinski posredni ali neposredni lasti države. Te dni smo priča odstopu ministra za gospodarstvo Lahovnika, ravno zaradi teh razlogov. Zato, ker je opozoril na te probleme. Vendar pa koalicija, kot je že v stari navadi, sedaj s prstom kaže na gospoda Lahovnika, ker je na problem opozoril. Ščiti pa seveda tistega, ki problem povzroča. To je dejansko narobe svet, kot se je izrazil eden od kolegov. Vlada Janeza Janše je pripravila novelaciji zakona o javnih naročilih in zakona o reviziji postopkov javnih naročil. Navedeni noveli sta omogočili večjo poenostavitev in večjo fleksibilnost na področju javnega naročanja. Hkrati so bile vgrajene varovalke, ki so omogočale vpliv države preko naročnikov na plačno disciplino. Na navedenem področju Ministrstvo za finance ni naredilo ničesar, čeprav so bile podlage zapisane v zakonih. Vsekakor bi bilo tudi potrebno organiziranje tekočih izobraževanj naročnikov na področju javnih naročil. Obenem se izpostavlja tudi vprašanje, kaj bo z javnimi uslužbenci, ki se trenutno ukvarjajo z javnimi naročili. Načrt, da bi na novo agencijo sprva prešli določeni kadri s posameznih ministrstev, ni povsem jasen in tudi ni jasno, kako bo s poslovanjem v prihodnje. Ali se z ustanovitvijo nove agencije dejansko zagotavlja večja preglednost, transparentnost in kakovost izvajanja pri javnih naročilih? Tega zakon ne zagotavlja. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zato menimo, da obravnavanega predloga zakona ni mogoče podpreti, ker bi imel, po našem mnenju, zaradi vsebine, kot je predlagana, za posledico večjo obremenitev postopkov javnega naročanja. V Poslanski skupini SDS poudarjamo, da je možno na področju javnega naročanja z večjo poenostavitvijo javnega naročanja in zagotovitvijo transparentnega pridobivanja poslov privarčevati več, zato zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa.
Spoštovani podpredsednik, gospe ministrici, spoštovani kolegi in kolegice! Pred nami je zakon o javni agenciji za javno naročanje in treba je poudariti, da je razlog za sprejem tega zakona, ki ustanavlja agencijo za javna naročila, predvsem centralizacija javnega naročanja. Naj na začetku opozorim, da je področje urejanja javnega naročanja v Sloveniji izredno decentralizirano, kar posledično prinaša številne slabosti. Eden izmed bolj pomembnih ciljev predlaganega zakona je tudi ustrezna informatizacija javnega naročanja, saj so se države Evropske unije že leta 2005 zavezale, da bodo zagotovile elektronsko javno naročanje, vendar v Sloveniji celovitega sistema na tem področju še nimamo. Smisel ustanavljanja nove agencije je predvsem v transparentnejšem, gospodarnejšem in hkrati bolj učinkovitem oddajanju javnih naročil ter v centralizaciji javnih naročil. Namen zakona je tudi tipizirati naročanje tistih materialov, ki jih naročajo organi javne uprave, s tem pa bi preprečili vsakodnevne ali individualne nakupe na posameznih resorjih. Naslednja sprememba oziroma cilj na novo ustanovljene agencije je v standardizaciji nabav. Poudariti je treba, da tak način, ki ga predvideva nov zakon, poznajo tudi druge države, kjer ugotavljajo, da se tak način dela zelo obrestuje. Glavne naloge agencije lahko delimo na dva dela, na izvedbene in sistemske. Pri prvih gre za izvajanje javnih naročil, pri drugih pa za prenos dobrih praks, implementacijo javnega naročanja, svetovanje naročnikom pri pomembnejših javnih naročilih. V Poslanski skupini Zares – nova politika smo ponovno predlagali amandma, saj menimo, da bi morali na agencijo prenesti tudi naročila s področja obrambe in del tajnih naročil. V Poslanski skupini Zares želimo opozoriti, da z ustanavljanjem nove agencije ne prihaja do nikakršnega povečevanja števila zaposlenih v javnem sektorju, kajti agencija bo v celoti temeljila na kadrovskem potencialu, ki ga država že ima. V Poslanski skupini Zares - nova politika bomo zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres, v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministrici, spoštovane kolegice in kolegi! Predlagatelj v obrazložitvi navaja, da želi z zakonom in agencijo za javno naročanje vzpostaviti enotno okolje javnega naročanja. Cilj predlaganega zakona je tako doseči bolj učinkovito, gospodarno in transparentno javno naročanje ter centralizacijo javnih naročil, odpreti trg javnih naročil širšemu krogu potencialnih ponudnikov, s ciljem doseganja večje kakovosti za isti denar ter omogočiti cenejše blago in storitve za potrebe delovanja države, tudi z večjo informatizacijo procesov. Obenem se želi vzpostaviti podporo javnim naročnikom pri oddaji naročil, kjer naročniki sami nimajo dovolj prakse in niso dovolj usposobljeni na področju postopkov oddajanja javnih naročil. Naštete cilje in namere Vlade v Slovenski ljudski stranki podpiramo. Dotaknil pa bi se dveh stvari. Ustanavljanje novih agencij je očitno v tej Vladi postalo obsesija. Skorajda več ni zakona, sprejetje katerega ne bi za posledico prineslo ustanovitev nove agencije. Ali je inflacija novih agencij res najbolj optimalna rešitev vseh problemov v teh časih in tudi nasploh, v Slovenski ljudski stranki nismo najbolj prepričani. Raziskava gospodarskega in poslovnega okolja, poslovne etike in neuradnih plačil za leto 2009, ki jo je opravila Komisija za preprečevanje korupcije in je objavljena v njihovem poročilu za leto 2009, kot najbolj kritično oziroma izpostavljeno področje korupciji ocenjuje ravno področje nabave in javnih naročil. Ali ta zakon prinaša kakšen odgovor na to zaznano problematiko? Prav v ničemer se, žal, ta zakon ne spopada z omenjeno problematiko. Obstaja nevarnost, da bomo torej dobili velik center, poligon za izvajanje raznoraznih vrst in načinov korupcije. Zakaj predlagatelj ni vključil nobenih rešitev, ki bi preprečevala morebitna koruptivna dejanja zaposlenih ljudi na tej agenciji? Ravnokar smo sprejeli zakon o integriteti in omejevanju korupcije. Po našem mnenju bi morali zaposleni na tej agenciji biti podvrženi določbam tega zakona o nadzoru nad njihovim premoženjskim stanjem. Če v Vladi ne boste sami predlagali takšnih rešitev, jih bomo v zakonodajno proceduro vložili v Slovenski ljudski stranki. Kot rečeno, zakon je dobra podlaga, da bi v Sloveniji lahko dosegli bolj učinkovito, gospodarno in transparentno javno naročanje. Bo pa potrebno v teku njegovega izvajanja sprejeti tudi še kakšno dopolnitev, da bomo to področje uredili tako, da se bomo izognili preostalim in novim nevarnostim, ki jih nova ureditev prinaša. V Slovenski ljudski stranki bomo predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane gospe ministrice, kolegice in kolegi! Javna naročila so kot eden izmed poslovnih dogodkov uporabnikov javnih sredstev pogosto predmet aktualnih razprav v javnosti, saj se v postopkih javnih naročil nemalokrat pokažejo dvomi o pravilnosti poteka samega postopka in potem še o namembnosti porabe. Dejstvo je, da kljub stalnemu izboljšanju dotične zakonodaje in vnašanju elementov, ki dvigujejo transparentnost postopkov, področje javnih naročil še vedno pomeni zelo plodna tla za nečedne koruptivne posle. Dejstvo je tudi, da je ob tako pomembnem deležu, ki ga javna naročila predstavljajo, v BDP-ju potrebno optimalizirati tudi načelo gospodarnosti in ekonomičnosti ter tako maksimalno prispevati h gospodarni in skrbni porabi javnofinančnih sredstev, ki se napajajo iz davčnih prispevkov slehernega davčnega zavezanca. Torej z drugimi besedami povedano, varčevanju, ki je jedro vseh strukturnih reform, ki so že ali pa naj bi še dosegle med drugim tudi po krčenju določenih pravic na področju dela, pokojnin, pravic iz področja zdravja, naj bo ustrezno podrejeno tudi področje javnih naročil. Transparentnost in nadzor ter varčevanje oziroma gospodarnost na tem področju je na sploh ne samo v času krize, seveda, razumljivo, smotrno in edino pravilno. Predlagatelj tega zakona meni, da je z ustanovitvijo neodvisnega organa za področje javnega naročanja, ki ima funkcijo svetovalnega, razvojnega in izvršilnega organa, možnost skozi koncentracijo in centralizacijo danes razpršenih postopkov javnih naročil določenih vrst, realizirati prej omenjena načela. Hkrati naj bi bil prispevek agencije tudi k večji strokovnosti oddaje javnih naročil in boljši informatizaciji postopkov. Poslanska skupina DeSUS meni, da je možno in smiselno na način, ki je predviden v tem predlogu zakona, doseči odpravo anomalij v postopkovnem delu javnih naročil ter določene prihranke javnofinančnih izdatkov, in sicer vsaj v tem izvedbenem delu, ko se javna naročila nanašajo na skupna javna naročila, naročila po pooblastilu in tista, ki presegajo mejne vrednosti in jih je treba objavljati v Evropskem uradnem listu. V Poslanski skupini DeSUS bomo zakon potrdili. Kljub temu, da pa le imamo nekaj pomislekov, in sicer prvi se poraja okoli vprašanja ustanavljanja številnih agencij in drugih ustanovi, na katera se dejansko prenašajo področja dela resorjev posameznih ministrstev in v povezavi s tem se bojimo, da prihaja do podvajanja izvedbe nalog in s tem seveda stroškov dela. Ob tem naj dodam, da res nekaj od novonastalih, naj jim rečem v skupnem imenovalcu ustanov, pomeni realizacijo koalicijske pogodbe. Ampak pred kratkim je bila Poslanska skupina DeSUS postavljena pred dejstvo, da nekatere izmed njih pa le ne bodo ustanovljene. Na primer Urad za starejše Drugo, na kar želimo opozoriti, pa niti ni v neposredni povezavi s tem predlogom zakona, ampak se bolj nanaša na temeljni Zakon o javnem naročanju. Le-ta je bil pred kratkim noveliran in še preden je začel dobro veljati, so se že začele ustanavljati "obvoznice" med ponudniki in podizvajalci s pomočjo tako imenovanih slamnatih družb, kar je ključ do izogibanja odgovornosti, draženja javnih naročil in njihove nepreglednosti. Zato ne bo odveč razmislek o tem, kako bi lahko mogoče celo v sklopu podzakonskega akta, ki je v pripravi, preprečili tudi tovrstne anomalije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Silven Majhenič v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani ministrici! Predlog zakona o javni agenciji za javno naročanje ustanavlja novo agencijo, katere namen naj bi bil opravljanje nalog v zvezi s sistemom izvajanja javnih naročil, naloge v zvezi s spodbujanjem razvoja sistema javnega naročanja, priprave vzorčnih razpisnih dokumentacij in prenos dobrih praks. Vse z namenom zmanjšanja razpršenosti oddaj javnih naročil v organih državne uprave, povečanja učinkovitosti in gospodarnost pri javnem naročanju in dviga nivoja strokovnosti pri delu državnih organov v postopkih javnega naročanja. S predlaganim zakonom se želi zagotoviti večjo strokovno neodvisnost pri oddaji naročil, večjo in boljšo informatizacijo postopkov ter cenejšo nabave blaga, storitev in gradenj. Navedeni cilji in načeli predloga zakona so nedvomno dobrodošli, vendar pa imamo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke resne pomisleke o tem, da bi jih nova agencija za javno naročanje dejansko uresničila. Poleg tega se nam zdi ustanavljanje nove agencije ob znatnem številu že delujočih skrajno potratna odločitev ob pričakovanju prihodnjih znižanj plač v javnem sektorju. Dejstvo je, da so se dosedanja javna naročila izvajala razpršeno, vendar nisem prepričan, da je centralizacija boljša odločitev. Koncentracija storitev v enem organu ob visokem znesku sredstev, s katerim bi razpolagal, lahko prinaša še večje težave in zlorabe. Menim namreč, da v Sloveniji stopnja razvoja še ni dosegla ravni, da bi lahko takšen organ deloval popolnoma strokovno, apolitično in neodvisno od trenutno vladajoče opcije. Predstavnik predlagatelja pri tem pojasnjuje, da ustanovitev agencije ne jemlje odgovornosti ministru. Kajti vsa finančna sredstva, kot tudi vsebine javnih naročil naj bi bila še vedno pod objektivno odgovornostjo ministra. Ob prvi nepravilnosti pa bi verjetno znova slišali znani stavek, da minister ne more biti odgovoren za delo vseh zaposlenih v okviru njegovega resorja. Nadalje se mi poraja zaskrbljenost o znatnem poslabšanju položaja malih in srednjih podjetij v okviru javnih naročil. Odgovor predlagatelja, da so vse zakonske možnosti še vedno odprte, da se bodo ta mala in srednja podjetja povezovala v skupnih ponudbah in nastopala na večjih razpisih, me ne prepriča. Nenazadnje, zakaj bi se sploh morala povezovati, ko so do sedaj lahko samostojno nastopala. Pred koncem bi samo še opozoril na nejasen položaj izvajanja javnih naročil s strani občin, predvsem manjših občin. Glede na navedeno v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke predloga o javnih agencijah za javno naročanje ne bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o amandmaju in členu, se pravi k 3. členu in amandmaju k temu členu, ki je razviden iz pregleda. Vložila ga je Poslanska skupina Zares. Želi kdo k amandmaju razpravljati? Gospa Cvetka Zalokar Oražem, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani ministrici, kolegi in kolegice! Javna naročila so, se najbrž vsi zavedamo, ena od šibkih točk v sistemu javnih financ in v preteklosti so bila pravzaprav prav javna naročila deležna številnih kritik, nenazadnje tudi afer, ki so se pojavljale v zvezi s tem. Vsi vemo, da obstajajo določene ocene, koliko javnih sredstev je izgubljenih, zaradi netransparentnosti, neracionalnosti pri javnih naročilih, morda še česa, kar zdaj nisem omenila. Prav tako vsi vemo, da je velik problem tudi strokovnost, torej, kako so javna naročila pripravljena, kakšni so razpisi in pripravljena dokumentacija, kajti prav skozi ta del se da vplivati na marsikaj. Če je to dobro pripravljeno, potem po navadi tudi pogodbe ni problem pripraviti, ampak kakorkoli že, tukaj težave so. Jaz mislim, da je Vlada naredila velik korak naprej, ko bo odslej ta zadeva urejena na enem samem mestu. Jaz verjamem, da je pri mnogih ministrih in ministricah zadeva naletela na precej zadržan odnos, če rečem z najbolj milim izrazom, kajti na neki način mi je jasno, da si vsak od ministrov želi pravzaprav ta svoj vrtiček obdelovati sam in imeti tudi sam škarje in platno pri teh zadevah. Pravzaprav je to tudi eden od tistih vzvodov, s katerim želijo ministri včasih vplivati na določene zadeve in rešitve. Ampak, jaz sem prepričana, da je rešitev dobra in da bodo prihranki, ki jih bo prineslo to poenotenje bistveno večji kot pa karkoli, kar nas danes skrbi. Nenazadnje sem prepričana, da se agencija ustanavlja samo za to, da se iz različnih resorjev združijo ljudje, ki pokrivajo to področje in da jih je seveda treba sedaj dati na eno mesto in da tam skupaj pravzaprav delujejo in pripravljajo, vodijo javna naročila. Zato sem trdno prepričana, da, ne samo, da stroškov ne bo več, mislim, da bo, ko bodo pripravljali organizacijsko strukturo, celo, najbrž, kakšen javni uslužbenec lahko manj zaposlen na tem področju. Upam, da bosta šla razmišljanje in tudi sistemizacija v to smer. V tem smislu se mi zdi enostavno nenavadno ali pa vredno premisleka, da bi prav eno od ministrstev pa iz tega izvzeli, to je Ministrstvo za obrambo. Zato smo v Poslanski skupini Zares pripravili amandma, s katerim želimo tudi naročila, ki jih vodi Ministrstvo za obrambo vključiti in so v tem trenutku izločena oziroma niso del te zgodbe, enotne, ki jo in se gradi znotraj te nove javne agencije. Mi ne vidimo prav nobenega razloga za to, da bi moralo biti to ministrstvo izvzeto in da bi morala biti vojaška naročila izven sistema. Mislim, da tudi na nekaterih drugih resorjih bodo naročila, ki imajo določene stopnje tajnosti ali pa določene zadeve, ki morajo biti zadoščene v zvezi z varovanjem teh tajnih podatkov v zvezi z organizacijskimi, kadrovskimi in tehničnimi pogoji ter sredstvi za to delo. Mislim, da bi bilo tehnično popolnoma mogoče zagotoviti tudi ta javna naročila v okviru enotne javne agencije. Izjeme niso potrebne, po naši oceni ne. Mislim, da so tudi in predvsem slabe izkušnje iz preteklosti tiste, ki dokazujejo, da se enostavno na tem področju očitno želijo nekateri, bom rekla, fantje še naprej sami igrati s pištolcami, sami še naprej izbirati tanke, se sami še naprej poigravati s kolesniki, itd. Jaz ne vidim nobenega razloga, da bi teh stvari ne počeli seveda še vedno tako, kot bodo želeli v okviru sredstev, v okviru nacionalnih programov, v okviru vsega, kar imamo in kar bo sprejeto kot tisto, za kar se bomo odločili v družbi, da je na tem področju treba kupiti. Ampak ne vidim nobenega razloga, zakaj teh javni naročil ne bi mogla voditi ta enotna služba. Enostavno, izkušnje so slabe, izkušnje iz preteklosti. Naj ministrica, ki vem, da budno spremlja to razpravo, oprosti, jaz, kar se tiče nakupov pod njenim ministrovanjem, ne vidim nikakršnih težav. Celo več, jaz mislim, da je ministrica Jelušičeva najboljša obrambna ministrica, kar jih je doslej imela Slovenija; najbolj zagnana, najbolj predana vojski, bom rekla, najbolj kar je možno tudi korektna. Ampak seveda za njo bo pa prišel nek drug minister, drugačen, morda z nekimi drugimi, bom rekla, potezami, za katere pa ni rečeno, da bodo tudi tako korektne kot mislim in sem popolnoma prepričana, da to ni izražanje nezaupanja do konkretne osebe na tem položaju v tem mandatu. Ampak jaz sem prepričana, da zakon sprejemamo za neko daljše obdobje in za več ministrov in v temu smislu enostavno ne vidim nobenega razloga, da bi ta naročila imela nek poseben status v smislu tega, da pravzaprav vemo, da niti eno javno naročilo teh zadnjih petnajstih let na teh področjih ni minilo brez afere, brez tega, da smo potem brali kako, ne vem, se nekaj ne dela, neke puške so bile za odpad, tanke smo obnavljali samo za skladišča in zato, da smo jih pospravili. Skratka, jaz imam na tem področju enostavno občutek in bi to tudi rada ministrici povedala, nihče vam ne bo zameril, ministrica, in vem, da ste pod pritiski vojske in tistih ljudi, ki doslej te stvari urejajo, nekateri so v tem trenutku tudi osumljeni kaznivih dejanj, ki so včasih delali na tako imenovani logistiki, nihče vam ne bo zameril in vam očital, da ste te nekaj izpustili iz rok iz vašega ministrstva, če bodo ta javna naročila, bom rekla, v tej javni agenciji. Še vedno bodo stvari pripravljali ljudje, ki so strokovnjaki, s področja obrambe, še vedno, ampak drugače, tako da jaz se ne strinjam z enim od mnenje, ki je bilo povedano, da je bil pri patrijah razpis v redu. Niti pod razno, jaz sem bila v komisiji; že razpis je bil tisti, ki je, bom rekla, bil takšen in ki ga je pripravila vojaška stroka, da je potem bil podlaga za vse nadaljnje zadeve, ki so se nam tam žal zgodile in katerih ceno plačujemo. Ker zadeve zelo dobro poznam in mislim, da sem bila tudi v komisiji, kjer smo vse tiste metre proučevali in ugotovili, da je tudi tam pri pripravi razpisa in pri tem, kako se posamezne zadeve ovrednotijo, prišlo do nekaterih zelo zelo nenavadnih kriterijev in meril. Tako da jaz enostavno mislim, da bi se mnogi dvomi na ta način ovrgli, da bi bila ta agencija ena varovalka in eno sito pri teh naročilih, ki so vedno in v vseh državah sporni. Afer je v Evropi kolikor hočete, padajo vlade, padajo ministri. To je področje, ki je podvrženo velikim denarjem, velikim koruptivnim dejanjem, provizijam in tako naprej. Saj tiste provizije so celo javna tajna, koliko jih mora biti v okviru. Saj naša patrija je postala problem, ker je bila tista provizija bistveno večja, kot je ustaljena praksa po drugih državah. Takrat je nastala težava, ko je bil ta procent čez vse mere, ker je bil očitno nekdo preveč požrten in je hotel še več ali pa je bilo preveč tistih, ki so želeli iz tega korita neke stvari dobiti še za svoj žep, svoje stranke in tako naprej. Tako da jaz mislim, da amandma je vreden premisleka, mislim, da bi bilo prav, da bi to razpravo opravili zelo poglobljeno, ugotovili in jaz ne vidim nobenega razloga za to, da ta amandma ne bi bil sprejet in tudi vojaška naročila del celotnega sistema. Resnično ne vem, zakaj bi morala biti ravno vojska vedno pod nekimi drugačnimi lupami, še posebej, če je to takšna zadeva, da vemo, kaj vse se nam je dogajalo v preteklosti tudi pri nas. Zato mislim, pričakujem, da bo ta amandma tudi sprejet in da se boste kasneje ustrezno prilagodili tem zadevam in ne bo nobene velike škode.
Hvala lepa. Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Zakon o agenciji za javno naročanje spada v generacijo zakonov, ki omogočajo tretjo fazo privatizacije. To je popolnoma jasno in je kot tak zakon dvojček z Zakonom o agenciji za upravljanje kapitalskih naložb. To je širši program te vlade, kako omogočiti lastninjenje preostalega javnega premoženja. To namero v celoti razgalja tudi amandma k 3. členu Poslanske skupine Zares. Seveda je osnovni namen tega amandmaja obračanje pozornosti od korupcije in klientelizma v lastnih vrstah s strani njihovih visokih funkcionarjev, povezan je pač s situacijo predsednika te stranke gospoda Golobiča, ki jo je na tako transparenten način razgalil ponovno minister, ki je odstopil, gospod Lahovnik. To je zakon, ki spodbuja in omogoča plenilski instinkt v vrstah koalicije. Zakon za ptice ujede oziroma roparice iz vrst vladne koalicije. Tudi ta amandma je seveda popolnoma na liniji tega. Kajti problem aktualne ministrice je očitno, da nima dovolj razvitega tega plenilskega kromosoma. Je zavora, je ovira za koalicijo, očitno. Zaradi tega tej stranki in velikemu delu, enemu delu te koalicije ni problem nobeno diskreditiranje državotvornih ministrstev, državotvornih interesov ministrstva, Slovenske vojske in tako naprej. Glejte, seveda je osnovna skrb stranke Zares in tistega dela koalicije, kako se polastiti sredstev, ki so namenjena za obrambo države in ki so v tem trenutku nevarno skrčena. Ta interes je transparentno viden že nekaj časa. Lani so poslanci iz te stranke, tudi predsednik parlamenta, prvo podpisali pod amandma, ki je obrambnemu ministrstvu pri rebalansu jemal 33 milijonov evrov in so zapisali, ta sredstva se naj namenijo za nakup stanovanj, dokončanih v korist Mestne občine Ljubljana, gospoda Jankovića. Pred enim mesecem je gospod Janković na omizju na eni od televizij dejal, da bo vsekakor poskusil opleniti še kaj z obrambnega ministrstva, speljati denar. Ta amandma je seveda realizacija te težnje. S tem amandmajem skušate denar na obrambnem resorju prenesti pod jurisdikcijo gospoda Jankovića in njegovih interesov pri Stožicah, nepremičninskih agentov in tako naprej. Gospod Janković ima velike interese, njegovi sinovi in njihove firme in prijateljske, povezane familije imajo ogromne interese. Treba jih je pokriti. Na ta način zganjate meglo, govorite o tem, kot da je celo ministrstvo omadeževano in tako naprej. Jaz verjamem v ponos in patriotizem ljudi na ministrstvu. Vedno se bodo pojavili posamezniki, ki od tega odstopajo, ki imajo podobne kromosome, kot jih imate v stranki Zares, ampak zaradi tega ne smemo uničiti države. Če bi že šli to uvajati, to bi bilo bistveno dražje, kajti tu je treba, kot sami pravite, za zaščito interesov varnosti Republike Slovenije in varovanje tajnih podatkov zagotoviti ustrezne organizacijske, kadrovske in tehnične pogoje in sredstva. Potem mora biti v vsakem slučaju možen nadzor OVS-a in ne vem kaj vse. To tehnično ni izvedljivo in sem prepričan, da bi nas druge države na to opozorile, skoraj sigurno, ker ni v evropski praksi in nikjer v tej praksi takšnih rešitev, kajti tudi sami v tem amandmaju naročate določene omejitve, ki to izvzemajo iz predmeta javnega naročanja. Mi smo za to, da ta država zagotavlja sproti varnost državljanom in državi in ne da je to predmet plena, plenilskih interesov znotraj koalicije in da za nič drugega ne gre kot za izrazit plenilski interes. Bolj bi bilo prav, da bi neka stranka izstopila iz koalicije, ne pa da mora njihov minister, ki opozarja na korupcijo in na klientalizem in nesprejemljivo ravnanje in konflikt interesov, oditi. Pomislite v Zaresu, kakšna sporočila pošiljate v slovenski prostor? Zrušiti to državo, opleniti vse, kar se da, samo zato, da bo predsednik stranke preživel. In temu predsedniku stranke v zaščito in zamegljevanje prirejati amandmaje na sleherni zakon. Uspeli ste v koaliciji z Zakonom o upravljanju kapitalskih naložb. Verjamem, da jih boste opravljali tako, da bodo pristale v točno posvečenih žepih in parkiriščih. Saj nenazadnje vse razkrite afere imajo akterje, glavne akterje iz vaših vrst, pa kljub temu, da so se celo nekateri šopirili v času prejšnje vlade. Akterji so bili člani vaših strank, gospe in gospodje.
Gospod Jerovšek, omejite se na vsebino amandmaja, lepo prosim.
Ja, saj ta vsebina je [[...]]
Govorite o vsebini amandmaja, ne pa o tem, kaj vse [[...]]
Govorim o plenilski vsebini amandmaja. Lahko o tem govorim?
O vsebini amandmaja lahko govorite. Obtoževati v aferah pa ne.
Treba je ljudem pokazati, na kaj meri ta amandma – kako uničiti to državo. Verjetno je bila predpriprava tega amandmaja in te logike tudi peticija Ukinimo vojsko in propaganda, ki se je sicer ponesrečila. Jaz se s tega mesta ne zavzemam za vojaške nakupe, se pa zavzemam za to državo. In pomanjkanje tega odnosa, ki se je lani najbolj drastično pokazal skozi tisti amandma, kako iz vojaškega proračuna za ljubljanskega župana vzeti 33 milijonov in ko letos ljubljanski župan pravi, da bo nekaj denarja iz obrambnega resorja pa seveda speljal. Danes vidimo, na kakšen način si je to zamislil. Opozarjam Ljubljančane in Slovence, da je to večni interes in da ga je nemogoče pomiriti, kajti nekaterim iz vaših vrst se enostavno zdi, da 20 %, 30 % državnega proračuna mora pristati v privatnih žepih. In to je na papir prepisan ta interes in takšna politika in takšno ravnanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej ima repliko gospa Irma Pavlinič. Pa še repliko, gospa Oražem. Dobi, potem besedo ministrica Irma Pavlinič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Da bom lahko malo več povedala, bom uporabila potem in se prijavljam k razpravi. Zelo na hitro bi rada kolegu Jerovšku replicirala zgolj v tem, da ne vidim nobenega plenilstva v tem, kajti sredstva bodo popolnoma enaka za javno naročilo ali v okviru resorja gospe ministrice oziroma resorja ministrstva ali v okviru tega. Gospod Jerovšek, še to. Zdaj je v vaših očeh zelo cenjen naš bivši kolega Lahovnik in jaz sem vesela tega, ampak vesela sem tudi tega, da sem bila skupaj z njim vseskozi med tistimi, ki smo zelo glasno nasprotovali povečanju oziroma smo se zavzemali za znižanje sredstev na področju obrambe in znana so tudi stališča bivšega ministra Lahovnika, da Slovenija ne potrebuje in veste kolikokrat je povedal v tem cenjenem zboru, niti tiste ruske ladje, niti nekaterih drugih zadev, kakšno je bilo še takrat najino skupno stališče v zvezi s patrijami, tako da, žal, tukaj joker z Lahovnikom vam ni uspel.
Besedo ima ministrica Irma Pavlinič Krebs.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! O preveč resnem predlogu zakona se pogovarjamo in gospodu Jerovšku in ostalim, ki ste izrazili nasprotovanje predlaganim rešitvam, bom poskušala nanizati argumente, ki vas bi lahko in kanili v bodoče prepričati v drugačen način razmišljanja. Rada bi tudi povedala, zakaj je obseg javnih naročil, ki jih, kot ste opazili, celo sukcesivno, s časovnim zamikom prenašamo na to javno agencijo, omejen in zakaj iz tega razloga predlagana rešitev v amandmaju. Za predlagatelja, to je Vlado, iz razlogov, ki jih bomo pojasnila v nadaljevanju, je problematična in ni sprejemljiva. Zaostanki na področju javnega naročanja, zaradi ciljev, ki jih zasledujemo s to centralizacijo, z organizacijo osrednjega centralnega nabavnega organa, so veliki. Pri pripravi predloga zakona nismo izumljali nekih slovenskih posebnih rešitev, ampak smo se ozrli, če hočete, kar k sosedi, Republiki Avstriji, ugotovili smo, da obstaja centralni, osrednji, nabavni organ za organe državne uprave, ampak ne na poseben način in to je naša ambicija, da ubijemo dve muhi na eden mah. Gospod Jerovšek, v letu 2005 je vaša vlada podpisala Manchestrsko deklaracijo. S to deklaracijo so se države članice Evropske unije zavezale, da bo sistem elektronskega javnega naročanja zgrajen najkasneje do začetka leta 2010 in v vzpostavljanju vodenje vseh naročil izključno v elektronski obliki. Ker v Republiki Sloveniji ni bilo centralnega organa, ki bi se te naloge lotil, ta naloga ni bila opravljena. To je prvi velik problem. Drugi velik problem je, da so skupna javna naročila s pooblastilom Vlade v treh letih, kolikor so izvajana, ampak zaenkrat samo za 12 predmetov v vrednosti okoli 70 milijonov, ki jih izvaja Ministrstvo za javno upravo, pokazala, da so ob takem načinu nabav lahko doseženi znatni prihranki pri nabavi in trošenju javnih sredstev. Kaj manjka pri tej kombinaciji? Manjka standardizacija predmetov, ki naj jih državni organi za svoje delo nabavljajo približno v enaki kvaliteti. Danes ne vemo oziroma je dopuščeno, da vsak državni organ po svojem občutku, vesti, če hočete, nabavlja opremo, material, ki ga rabi za svoje delo. In da se vrnem nazaj, torej Republika Avstrija je že v letu 2001 ustanovila zvezno agencijo za javna naročanja. Bistveno pri tem modelu je, da koncept teh javnih naročil izhaja iz poenostavitve nakupov za uporabnike sredstev za delo, in da so ti nakupi organizirani preko elektronskega kataloga okoli predmetov naročil samih, torej centraliziranih, kajti to prinaša sinergijo. Kako se pride do ponudnikov, da ne bodo manjši, deprivilegirani? Ko se pozove kvalificirane ponudnike posameznih predmetov javnih naročil, je seveda na tej agenciji, da sklene okvirni sporazum in umesti predmete posameznega prodajalca v katalog, kar pomeni, da posamezni državni organi ne potrebujejo služb za javna naročanja, ker je iz tega portala možno nabavljati tipične in pomembne predmete, za kar so danes organizirane službe. Po pregledu tega krasnega sistema, ki ga je vzpostavila agencija Republike Avstrije, smo se odločili, da seveda pristopimo, glede na našo majhnost, k tej implementaciji takega sistema v letu 2011. Naloga agencije v letu 2011 bo, da pripravi standardizirane predmete, torej standarde teh predmetov, v sodelovanju z resornimi ministrstvi. Da pripravi informacijsko podporo temu kataloškemu naročanju in po vzoru Republike Avstrije zagotovi to storitev za vse proračunske uporabnike. To je zahtevna naloga. Do sedaj je nihče še ni naredil. Pa smo se zavezali, obljubili in te prakse poznamo. Zamislili smo si, da v letu 2011 tej agenciji zaupamo to zahtevno nalogo. V letu 2012 naj bi začela izvajati naročila večje vrednosti, in sicer v obsegu, ki sem ga navedla že ob predstavitvi. Glede predmetov. Če ste opazili, med temi predmeti ni zaupnih javnih naročil. Zaupna javna naročila so danes urejena po posebnem postopku in moderirana na način, da Vlada, medresorska delovna skupina Vlade določa ali obstajajo pogoji, da se posamezni predmet definira kot tajno naročilo iz točno določenih razlogov. V letu 2008, se mi zdi, je Računsko sodišče ugotovilo, da bi lahko bilo več predmetov tudi s področja dela Ministrstva za obrambo in Ministrstva za notranje zadeve lahko predano kot odprta javna naročila in ne tajna javna naročila. In v tem obdobju so se dejansko ta odprta javna naročila v obsegu bistveno povečala, in če bo šlo za vrednost, kot jo danes določamo, nad evropskim pragom, bo tako javno naročilo izvedla v izvedbenem delu javna agencija. Gre tudi za predmete, ki jih nabavljata Ministrstvo za obrambo in Ministrstvo za notranje zadeve, in za predmete splošne rabe, ki nimajo značaja tajne vojaške opreme in tajne opreme za Sovo in tajne opreme za Ministrstvo za notranje zadeve. Dejansko dolgoročno ni mogoče izključiti razmisleka o specializirani agenciji za opravljanje tovrstnih nakupov, ampak glede na obseg nalog, za katere menimo, da so izjemno velike, bi ta trenutek za dobro popotnico tej agenciji vendarle predlagala, da se ohrani obseg javnih naročil kot danes predvidevamo, da jih začne agencija izvajati. Sploh glede na dejstvo, da bo vse, kar bo pri tej agenciji stalo več, kot so stala javna naročanja danes, bo realizacija informacijskega sistema. Ta bi moral biti zgrajen prej, Ministrstvo za javno upravo bo to dejansko realiziralo v okviru svojega načrta, da bo zagotovilo sredstva za informacijsko podporo. To ne bo organ sam po sebi, vanj bodo prešli sodelavci, ki danes na resornih ministrstvih opravljajo in se ukvarjajo z javnimi naročili. Lepo je opisano in ne drži, da ni povedano, koliko oseb bo začelo delati v javni agenciji. Ta centralna oseba javnega prava je podobna kot v tujih sistemih. Tako da tukaj dodatnih sredstev za delo ne bo. Smo pa prepričani, da, ker se bodo ljudje specializirano ukvarjali s posameznimi opravili, bodo zagotovo bolje in bolj transparentno lahko delovali. Oni bodo vendarle pod nadzorom vseh ministrstev, če hočete, vlade kot kolektivnega organa. Pričakuje pa se zagotovo boljše delo, kajti razpršeno javno naročanje pomeni, da znani posamezniki v manjših organih za izvedbo dosti zapletenih postopkov, predpisanih po Zakonu o javnem naročanju, ne znajo racionalno izvajati. Iz tega razloga Vlada ocenjuje, da amandma, kot je bil predlagan, ni primeren.
Hvala lepa. Za besedo je prosila ministrica za obrambo. Ni najavljena zato sprašujem, ali kdo ugovarja njeni razpravi, sicer bi ji v okviru časa Vlade dal besedo? Ugovarjate? Potem ima repliko gospod Jerovšek in ministrica za obrambo ne bo govorila. Izvolite.
Spoštovana gospa ministrica! Rešitve, ki jih predlagate, so dobre za urejeno državo in za transparentno vodeno državo. Tega za Slovenijo v tem trenutku ne morem trditi. Povedal vam je gospod minister, je odstopil, kako je s transparentnostjo, kako je s spoštovanjem določil integritete, boja proti korupcije v tej vladi. To je bilo v teh dneh zelo nazorno pokazano in zaradi tega je edino, kar je od ciljev tukaj v temu zakonu, to, da omogoča centralizacijo in boljše izvajanje plenilskega instinkta. Kajti, poglejte, ozrite se samo po lastni stranki, nasprotovanje in zanikanje konfliktov interesov in nespoštovanje pravil integritete je vgrajeno v gene stranke. In to ni omejeno samo na vašo stranko. In zaradi tega seveda [[...]]
Gospod Jerovšek, prosili ste za repliko. To, kar sedaj govorite, nima nobene zveze z repliko. Vi ne pojasnjujete svojih stališč.
Čigava pa? [[smeh v dvorani]]
Polemizirate z ministrico, kar ni vsebina replike.
Gospod predsedujoči, jaz nisem daljinsko voden. Mogoče je kdo drug, mogoče je gospa ministrica tudi včasih malo naivna, ker je pridna, vestna, ampak meni očitati daljinsko vodenje, pa, gospod Potrč, res ne gre. Jaz pojasnjujem svoja stališča, in je žaljivo to, kar ste dejali.
Rekel sem, da polemizirate z ministrico, ne pa da pojasnjujete stališča.
Moram tudi reči, da to, kar mi je bilo prej rečeno, da joker z Lahovnikom meni ni uspel. Joker z Lahovnikom ni moj joker, ampak ste vi v današnjih časopisih z naročilom, menda gospoda Golobiča in še gospe ministrice, ene druge, nekaterim urednikom, kakšni naj bodo uvodniki, naredili vse, da ta joker ne bi uspel oziroma da to ne bi delovalo za transparentnost slovenskega prostora, saj se na daleč vidi, kaj je bilo naročeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prej sem videl še več rok za prijavo. Prosim, kdor želi razpravljati, naj se prijavi. Gospod Anderlič, vmes je bila ministrica in replika. Zdaj ima pa besedo gospod Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Težave imam, gospod podpredsednik, ko v Državnem zboru koalicija lastni ministrici ne dovoli govoriti, opozicija se pa s tem strinja, tu smo pa res daleč. Ampak gremo na temo, tema je amandma. Glejte, da je ta amandma neumnost, res čista neumnost, ki večja ne more biti, vam bom povedal na povsem drugem primeru, ampak razumeli me pa boste. Pred kakimi desetimi leti, ko sem opravljal naloge državnega sekretarja na notranjem ministrstvu, ob nekem nadzoru ugotovimo, da ima kriminalistična policija težave. Veste, s čim? S plačevanjem špijonov, pa verjetno tudi Sova, pa verjetno tudi vojaška obveščevalna služba v tistem času, ker so sprejeli nek unikatni zakon s finančnega področja, ki zavezuje vse državljane in zavezuje vse ustanove. In s takim unikatnim zakonom potem tudi obveščevalni službi, Sovi in kriminalistični policiji predpišete, tako kot vsem drugim, da morajo "špijoni", ki dobijo plačano od teh služb, odvesti davek. Kje ste videli take "špijone"? [[oglašanje v dvorani]] Kako? [[oglašanje v dvorani]] Ja, treba je povedati, da je bil potem zakon spremenjen z veliko težavo spremenjen na tem področju, zato vam govorim, da je nemogoče ta zaupna, tajna naročila vleči pod isti koš. Ne vidim nobenega razloga, zakaj bi morali ta naročila vleči pod isti koš, pa imeti neka dodatna preverjanja in ne vem kaj vse, ker bomo verjetno potem kmalu na tem, da bomo še kaka naročila zaupne narave kar javno objavili. Skratka, amandma ni v redu, to je enkrat ena, da ni v redu. Ampak vidim, da ga je podpisala samo ena stranka, in verjamem, da ne bo sprejet. Kar se tiče pa agencije same, je pa vendar treba nekaj reči. Tudi na odboru sem imel kar nekaj težav s to agencijo. Saj, če preberem obrazložitve, če poslušam ministrico in vse ostalo, nekako vse logično zveni, res nekako logično zveni. Ampak generalno gledano se mi pa zdi, da je tako, da bo zelo težko vse to združiti na enem mestu, ker bodo posamezna ministrstva še vedno morala imeti strokovnjake za svoje področje. Glejte, primer. Potne liste naročimo enkrat na 10 ali pa 15 let, in vi morate imeti usposobljene strokovnjake za tiste potne liste. In ne vem, kako se bo zdaj v agenciji nekdo znašel, ki bo obvladal te potne liste. Verjetno bo moralo takega strokovnjaka tudi naprej zagotavljati notranje ministrstvo. Ne rečem za tista splošna naročila, ki so taka kot so, ampak za neka tovrstna naročila se mi pa zdi, da bo prišlo do tega, da ta centralni organ bo, da bo obstajal, ampak ministrstva bodo pa za vsak slučaj imela še kaj svojih zaposlenih, ki bodo za komunikacijo s to agencijo ali pa za pripravljanje nekih strokovnih podlag, vsebinskih podlag, kaj takega. Skratka, občutek imam, da jih bodo obdržali in da boste v agenciji prej ko slej prisiljeni zaposliti nove ljudi. Ne vidim kakšnega pametnega izhoda in da bi to bilo v redu, ni me zadeva na noben načina prepričala. Pa še za nekaj gre. Gre za, glejte, gre za oddaljevanje neke odgovornosti, zamegljevanje odgovornosti, če želite. Spet kar zelo praktično. Ko bo neko ministrstvo nekaj naročilo, na primer uniforme za policiste, se bo zgodilo – kaj? Se bo tam na agenciji nekaj "zašuštralo", roki bodo potekli, pritožbe, opreme pa ne bo. Vi pa imate nekega momenta, nekega trenutka neko varnostno nalogo, ki jo morate opraviti danes in tukaj, obisk papeža ali kakega ameriškega predsednika in tako dalje. Pa policija rabi neko opremo, ki ne sodi pod zaupne narave. Potem pa kaj? Notranji minister bo rekel, saj je tisti direktor agencije kriv, on se bo skliceval na predpise, potem bodo pa direktorja odstavili, pa ne vem kaj vse. Pred mednarodno javnost pa se bomo, recimo, zaradi nekih takih varnostnih zadev celo blamirali. Ne vem, minister je tisti, ki je odgovoren in naj bo odgovoren. Na področju prometa je narejenega nekaj podobnega s to agencijo za varnost prometa. In se bosta lepo prometni in notranji minister malo izognila, saj imamo tam direktorja tiste agencije, on pa, lepo vas prosim, on pa nima mehanizmov, da bi kaj počel, ker tako ali tako to delata policija in prometno ministrstvo. Ni dobro. Minister je minister, naj bo odgovoren. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Lepo pozdravljeni, vsi prisotni! Gospod Jerovšek bi lahko zamenjal pisatelja Karla Maya, če bi še živel. Jaz vas pohvalim, kajti tako splesti stvari skupaj z bujno fantazijo, Jankovića dati v javna naročila in vse, odlični ste. Z marsikaterimi se pa res strinjam. Meni je zelo žal, da gospa ministrica nima besede, kajti gre za njeno področje in kdo drugi bo odgovarjal, jaz ne morem. Mislim, da je to agencijo treba podpreti, da zagotovila, da ne bo novih zaposlitev, morajo držati, da se bo strokovnjake zbralo iz posameznih resorjev in bodo tvorili to agencijo. Tam, kjer gre za specialne stvari, bo treba nekoga iz Ministrstva za obrambo ali za notranje zadeve ali pa ne vem od kod dobiti, ki bo po službeni dolžnosti kot strokovnjak sodeloval pri določenem javnem razpisu. Združevanje teh nalog je potrebno. Tudi na lokalni skupnosti, glejte, v občini smo združili javna naročila za, sicer ni primerljivo s temi državnimi, vendar obnova šolskih objektov v času počitnic, lakiranje parketov, ko naročiš za 40 učilnic ali pa za 3, je cena drugačna, pogoji so drugačni, kvaliteta je lahko drugačna in tako dalje. Zelo podpiram ustanovitev javne agencije s pogojem, da ne bo novih zaposlitev in podobno. Moram se pa tudi strinjati s tistimi, ki pravite, da je ta zakon o javnih naročilih neživljenjski, še vedno zelo kompliciran in možno ga je zlorabljati. Jaz mislim, da tudi pri Ministrstvu za obrambo niso bili toliko problem javni razpisi, ampak potem zlorabe teh nalog, ki so se tam začele odvijati. To bo možno tudi v javni agenciji, tako da neke varovalke, da tukaj bo pa zdaj čisto vse pošteno in 100 %, nikoli nimamo. Jaz predlagam, da tega tretjega amandmaja ne sprejmemo, da ostanejo tajna naročila v domeni ministrstev, tistih, ki so, da pa imamo možnosti drugih mehanizmov kontrole nabave teh zadev, o katerih pa ne more čisto vsakdo državljan ali pa vsak prijatelj v Evropi in še kje vedeti natančno, kakšni komadi, s kakšno kvaliteto in ne vem s čim se naša vojska ali policija ali kriminalisti opremljajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospoda Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz razumem ta zakon, kot iskanje optimalnih nabavnih poti. Tudi v gospodarstvu se velikokrat iščejo optimalne poti nabave, pa se enkrat poskuša nabava centralizirati, nato se poskuša nabava spet decentralizirati. To so skoraj ciklični procesi. Pride en direktor in poskuša zadevo združiti, pride drugi pa poskuša razdružiti in znotraj tega procesa se iščejo optimumi v smislu znižanja stroškov. Jaz menim, da gre v našem primeru ravno za to. Do sedaj je bila nabava ali bolje rečeno, so bila javna naročila vodena decentralizirano. Torej vsak po svoje, da ne bom rekel "kapom ili šakom", po domače. Skoraj tako. Iz izkušenj sodeč – in to ugotavljamo vsi – na tem področju nismo bili posebej uspešni. Še več. Menim, da smo na tem področju padli na izpitu, da ne bom rekel, pogrnili po celi črti. Zato bom sam ustanovitev te agencije podprl, čeprav imam težavo ob množici ustanavljanja različnih agencij, kar je v tem času nedopustno, predvsem ob težnji znižanja javne porabe, javnih stroškov. Ne strinjam se s tistimi, da tu ne bo dodatnih stroškov. Seveda, bodo. Pa tudi, če bomo prezaposlili obstoječe ljudi v to novoustanovljeno agencijo, dodatni stroški bodo. Če že ne drugo, z najemom novih prostorov in tako naprej, z nabavo pohištva in kar koli bo že treba. Pa vendarle, če katera agencija, potem po moji oceni ta. Dolžni smo zadeve spremeniti, če ugotovimo, da niso dobre, in sistem javnih naročil v Sloveniji na državni ravni pač ni dober in niso dobro vodene. Nedolgo tega smo govorili o avtocestnem križu. Takrat so bili mnogi glasni ,češ, kako smo avtocestni križ preplačali za 30 %. Jaz osebno se sicer s to oceno ne strinjam. Menim, da če je bilo preplačilo, je bilo veliko nižje. Pa vendarle je osnova tega preplačila, kakršno koli je že bilo, v javnih naročilih. Torej sistem očitno ni najboljši. Govorili smo o patrijah, govorili smo o operacijskih mizah in lahko bi naštevali do večera vsa javna naročila, ki so bila tako ali drugače problematična. Jaz menim, da je pač treba nekaj spremeniti. Ne vem, če je to optimalna rešitev, to, kar se danes predlaga, ampak zadeve je treba spremeniti in to generalno. Glede na pomembnost in glede na to, da skozi javna naročila gredo velike vsote denarja, jaz menim, da je vredno poskusiti. Če ne bo bolje, kot je danes, lahko čez čas spremenimo nazaj tako, kot je zdaj. Ne jemljem zadeve nikakor tragično, ampak glede na vse to, kar se nam dogaja na javnih naročilih, jaz menim, da je vredno poskusiti in sam osebno bom podprl tudi ta amandma, ki je tukaj predlagan. Kljub vsem argumentom proti, ki so bili tukaj navedeni, ampak tudi na teh vseh področjih, o katerem govori ta amandma, tudi tukaj so težave in to velike. Ne bom odpiral teme patrija, ki nas okupira, slovensko politiko in celotno državo že dve, tri leta. Zdaj bodo spet volitve, spet bo prišla kakšna zgodba ven okrog te patrije in spet bomo namesto o volitvah, govorili o patriji in najbrž še na naslednjih državnozborskih volitvah, vključno tema patrija. Jaz mislim, da je treba zadeve spremeniti. Hvala lepa. Oziroma, če ne bo boljše, bomo pa vrnili nazaj.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Grims.
Hvala za besedo. Že dolgo je vsem, ki se ukvarjamo s politologijo, znano, da je geslo Ustavite desnico, zamenjalo geslo Ustavite resnico. Da boste pa pri tem šli tako daleč, da boste svoji lastni ministrici, s strani svoje lastne koalicije, prepovedali besedo v parlamentu, ko obravnavamo zadevo, ki jo je predlagala prav njena vlada in se dotika njenega ministrstva, to pa, moram reči, dokazuje, da za vas tudi fizikalni zakoni ne veljajo, kajti do zdaj sem verjel, da iz tal ni mogoče več nikamor pasti. Vi pa ste že zdavnaj dosegli dno politične kulture pa ste danes potonili še malo globlje. Čestitam! Moram pa reči, da obžalujem takšen način dela, kajti zagotovo krni ugled parlamenta in zagotovo krni tudi kvaliteto dela parlamenta. Vsekakor pa strah pred resnico ostaja in ga razumem, ga pa ne odobravam. Danes samo še tega manjka, da bi bil sprejet amandma, ki je tukaj predlagan. Kajti celoten koncept je v temelju zgrešen. Kaj v resnici dokazuje ta koncept? Samo agencija, ki jo predlagate, dokazuje samo to, da sedanjo koalicijo zanima oblast brez odgovornosti. Kajti takšna koalicija uzakonja agencijo, katere posledica ne bo nič drugega kot takrat, ko bo šlo nekaj narobe in se je sedaj točno vedelo, da za to odgovarja resorni minister, bo sedaj služila kot izgovor: "Veste to je pa neka neodvisna agencija opravljala, tam se lahko zgodijo napake in podobno in zato minister ne more odgovarjati, ker nima neposredne ingerence nad to institucijo." Če bo to k čemu pripomoglo. Ne verjamem, da k večji finančni disciplini. Če bi pri postopkih javnega naročanja in sploh pri poslovanju v temu okviru želeli več finančne discipline in dejansko narediti red, potem bi danes odločali o zakonu, ki bi ustanavljal eno nadzorno institucijo, v katero bi izključno opozicija, vsakokratna opozicija, kajti vezana bi bila na mandat vsakokratnega parlamenta, v celoti imenovala vse poklicne funkcionarje, ki bi potem izvajala nadzor. Bi videli, kako medsebojni nadzor blagodejno deluje, ko je treba zagotavljati finančno disciplino. V formalno neodvisnost, politično postavljanje institucije pa ne verjamem. Prej verjamem v to, da je njen namen podaljševanje oblasti za obdobje, ko pade mandat, ki ga posamezni oblasti namenijo volivci.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič.
Vsak ukrep, ki prispeva h temu, da se znižajo javni stroški, ko gre za nabave ali kakršno koli drugo porabo, je dobrodošel. In jaz verjamem, da je ta zakon takšen, da bo prispeval k temu, nisem prepričan, da je Avstrija edini svetel primer, prej bi rekel, da se po Avstriji čim manj zgledovati pa nam bo bolje. Ampak, to je moja izkušnja z marsikaterim področjem, ki ga spremljam. O temu amandmaju je danes lepo razpravljati in prav lagodno, ker obstajata dva razloga; prvi je ta, da ni nobene, niti najmanjše nevarnosti, da bo sprejet. In zato se o stvari sami lahko pove tisto, kar dejansko je problem na temu področju in bi bilo treba razmišljati, kako to urediti bolje. Na to nas opozarja Računsko sodišče, nedavno nazaj, opozarjajo nas nekateri drugi, tudi evropska direktiva pove, da so seveda nacionalne države samostojne v določanju teh stvari, vendar morajo biti odgovorne na način, da je to kompatibilno in pregledno tudi za druge države. Direktiva, ki je bila sprejeta 13. julija 2009, se nanaša na to področje. Še bolj sladko pa je in seveda tukaj v demokratičnem duhu je treba to povedati, da glede na to, da gospod Jerovšek nima več časa, da je že vse naprej povedal, kje so izdajalci in kaj je tisto, kar je nevarno za to državo in da mu zdaj tega ne bo treba narediti. Ker sem bil že v naprej obtožen, da, če bom odprl kakršnokoli vprašanje, sem opravičen, da to tudi povem. Če bi bilo res tako, jaz sicer mislim, da na osnovi opozoril tako Računskega sodišča kot tudi direktive in še kaj drugega, da bo, bilo je govora tudi o posebnem zakonu o javnem naročanju za področje obrambe ali kakorkoli, da se bo o tem še govorilo in zato je ta amandma dragocen, sprejet pa zagotovo ne bo. Če bi bilo res vse tako kot pravite, potem trenutno gotovo ne bi imeli, vsaj po javno znanih podatkih, štiri ovadbe na sodišču, ki se nanašajo na javno naročanje s področja obrambe, sta pa dve stari kakšna dva meseca, dve sta stari kakšnega pol leta ali leto, pa še kakšna, za katero ne moremo vedeti, za kaj gre, ali je že speljano. Bilo je pa v javnosti že mogoče slišati, da so preiskave. Tudi gospod Jože Zagožen, ki je že 20 let kontinuiteta na področju logistike in obrambnih nabav, očitno je v preiskavah. In tukaj je ta srž razprave. Torej, nikar odpirati kakršnegakoli vprašanja s področja nabav vojaške opreme in vsega ostalega iz tega področja, kajti zadeli boste v interes neke stranke, ki to dela že 20 let najbolje, transparentno in seveda za mnoge račune, takšne in drugačne, in tako naprej, tako pravijo javni viri. To je mogoče tudi razumeti in jaz to razpravo razumem tudi tako, kajti drugače ne bi bilo mogoče razumeti tako nekaterih odredb sodišča kot tudi nekaterih drugih nadzornih institucij, da so mnoge nabave, ki se opravljajo pod šifro zaupno, interno ali kakorkoli naročila zaupne narave, ki tja ne sodijo, in so stvari, ki bi jih lahko nabavljali in bi jih morali nabavljati zelo transparentno, še toliko bolj, ker vi imate danes mnogo stvari tako na spletni strani EDA pa še kakšnih drugih ponudnikov, celo vrsto, še celo do orožja in nekaterih stvari, ki so specialne narave. So stvari, ki morajo biti zaupne narave in se temu primerno lahko tudi tretirajo in se morajo. Prav vse se pa to pod to krinko oziroma pod to formo ne more spraviti. Se pa je. In na to je med drugimi opozorilo Računsko sodišče. Tako, da nas čaka še diskusija o tem, ki gotovo ob nesprejetem tem amandmaju, kar ne bo tragedije in je prav, da ne bi tudi bilo treba tukaj skrbeti za to, ali imajo vsi besedo, ki so na današnjo sejo prišli, ali ne, ampak velja Poslovnik tako, kot velja zame, velja za Vlado, velja za vse. In tukaj tukaj mora vsak narediti, kar mora, prijaviti tiste, ki so pri točki predvideni za govornike in dobijo besedo, nobene drame okoli tega ni treba delati, samo to je pravilo. V tem mandatu smo brali kar nekaj stvari po medijih, kljub temu, da se strinjam s kolegico Cveto, da je marsikaj bolje in tako naprej, ampak smo tudi brali o nekaterih nabavah, za katere niti Odbor za obrambo, pa Državni zbor nista mogla dobiti pravočasno ustreznih podatkov in nista mogla vršiti nadzora nad tem področjem, ampak to je vedno meja, ki je zelo ozka Vprašanje je, kaj bi nadzornik rad nadziral in vprašanje je kaj, bi tisti, ki je nadzorovan, rad povedal javnosti. To je večni konflikt in to ni samo v tej državi Sloveniji, to je še kje drugje. V prejšnjem mandatu se je dogajalo tudi to, da tisti, ki so v javnem interesu spraševali za zadeve, zakaj so se nekatere prisluškovalne naprave in podobno nabavljale, pa niso bile namenjene za tisto vrstno dejavnost za OVS in podobno, da so tiste ovajali, ki so o tem spraševali, ne pa, da bi pojasnjevali, zakaj so nekaj kupili mimo, celo takrat je bilo mimo sredstev, ki so bile namensko predvidene. Celo ta diskusija o tem, do kje iti in koliko daleč te stvari odpreti, centralizirati, narediti enotno, je seveda vedno odprta in primerna. Jaz verjamem, da bo ta posebna komisija, ki naj bi bila medresorska in se s temi stvarmi ukvarja, odgovorila na prvi del vprašanja, da smo pristopili k neki boljši ureditvi, da pa nas še čaka. Jaz verjamem, da je tisti del informacije, ki pravi da, na osnovi tako sprejete direktive, kot nekaterih drugih izkušenj, da bo Ministrstvo za finance ali vlada, kakorkoli že pripravilo boljšo, bolj pregledno naročanje, tudi s tega področja, točen. Pri tem pa je še nekaj pomembno. Pomembno je to, da zagotovimo tak način, takšne postopke nabav, da bodo zagotavljali varnost in tistim, ki so odgovorni za varnost, da bodo imeli na osnovi zakona tudi to možnost, da pa na drugi strani javnost, v imenu katere se to počne, da bo vedela, koliko denarja, za kakšne namene gre in koliko se ga je zgubilo. In tukaj bi bilo ravno zaradi kontinuitete 20 let, ali znotraj nekaterih zaposlenih, ali tistih, ki imajo dobre zveze znotraj, pa so bili včasih zaposleni ali samo simpatizerji na nekaterih nivojih, da bi se ta popkovina prerezala in bi začeli delati na novo. Tukaj me pa nihče ne bo prepričal, pa če dobijo besedo od predsednika Vlade do zadnjega, da teh povezav, da teh nekaterih stvari ni. Celo tako daleč, da se nekatere stvari v nekaterih dokumentih pravzaprav zrcalijo na način, kdo te dokumente pripravlja in h komu je bolj nagnjen, katerim kanalom dobaviteljev je bolj naklonjen pri eni stvari, katerim pri drugi. In celo tako daleč, da so kar neki dogovori, kdo je kdaj na vrsti za kakšno porabo davkoplačevalskega denarja in za nekatere nabave. Zato ne bi bilo, ko boste vse to pogledali, ne boste presenečeni, da boste videli, da so nekatere stvari nabavljene prej, so nabavljene v večjih količinah, mogoče tudi neprioritetno, da pa na drugi strani zmanjkuje denarja za stvari, ki bi bile nujno potrebne za vzdrževanje celotnega sistema in tako naprej. In potem se najdemo pri proračunu, pri rebalansih in ostalih stvareh, ko se reže linearno, takrat pa se prizadene cel sistem, kar pa ni dobro, kar je slabo in s tem se jaz strinjam. In zdaj bo zelo težko, kljub temu, da sem bil očitke, precej glasne, da se zavzemam samo za svoje projekte, ne pa za cel sistem, jih je težko sprejeti in tudi težko akceptirati. In ta odgovor bom še terjal, da ga bom dobil, ker odgovor, ki sem ga dobil, je bil resnično podcenjujoč, šlo je za povsem enostavno zadevo. Tako da meni bo žal, če ne moremo narediti koraka naprej. Verjamem pa, da bo ta diskusija prispevala k temu, da napovedi, ki so, in tudi nekatera opozorila, ki so bila dana, ministrica je tukaj govorila o Računskem sodišču in še o nekaterih drugih stvareh, konec koncev tudi o teh zadevah v zvezi z uvedbo preiskav in nekaterih ovadb z naslova priprav razpisov, oddaje naročil, prevzemanja robe in tako naprej. To zanikati, da tega ni in da so to slabosti - jaz ne govorim, da gre za kaznivo dejanje a priori, ampak nekatere slabosti najbrž so, če na koncu tožilstvo poda ovadbo, ali o malomarnem delu v službi ali o sumu, da je šlo za to, da so nekatere stvari bile na račun davkoplačevalskega denarja opravljene in se je nek denar iz tega odtekel. Takrat, ko se take ovadbe pojavijo, je treba o tem razmišljati, videti, ali res v sistemu vse špila tako kot mora. Ne gre za nobene obtožbe. Gre za vprašanje, ki so vedno odprta. In lahko mi verjamete, kolegi parlamentarci iz drugih držav, tukaj je, vsaj gospod Grims pa gospod Jerovšek pa še kdo, dobro vesta, kako se vprašanje teh kontrol, teh diskusij, kako se porablja denar, kako pride do kakšnih zadev, če nič drugega, v zadnjih petih, šestih letih so bile preiskovalne komisije tako v Avstriji o eurofighterjih, tako v Nemčiji, tako še nazaj in naprej, tako še Nizozemska, Belgija, gospod Klaas je moral že odstopiti zdavnaj zaradi nekih sumov in tako naprej, ampak to je delo, ki ga mi opravljamo za isto stvar, vsi, ministrstvo, Vlada in tisti, ki se s temi stvarmi ukvarjajo zato, da za to skrbijo, mi zato, da zagotavljamo pogoje in na koncu, da opravljamo v imenu javnosti tudi ta dialog, to kontrolo itn. Vse druge stvari so, bom rekel, slabo razumljene in jaz se mnogokrat počutim res nelagodno, ko človek postavi neko vprašanje na osnovi poznavanja nekega problema, neke informacije, pa takoj dobi očitek, da gre za nerazumevanje, da gre za očitke, da gre za napade, da gre za ne vem kaj itn. Jaz bi rad slišal, javno bi bilo treba povedati, zelo jasno, zelo jasno bi bilo treba povedati, kako bomo šli v spremembo pogodbe s Patrio ali pa z razdrtjem pogodbe ali kakorkoli. Tudi, če hočete, sedeli smo tudi na koaliciji, na Odboru za obrambo in ne vem, kje smo te diskusije imeli, jaz moram reči, da v tem trenutku ne vem, v kakšni situaciji smo, ali bomo šli do konca z naročilom ali bomo zmanjšali zaradi tega, ker ni denarja, ali bomo šli v smer uveljavljanja protikorupcijske klavzule ali karkoli drugega. V zadnjem času berem, da je spet poizvedba na tožilstvu, če sem prav prebral, oziroma zaprosilo, da bi dobili, ja, Ministrstvo za obrambo bo za vpogled v spis v primerih s patrijo zaprosilo še tožilstvu. Zdaj, ker je bilo v zadnjih dneh nekaj nesporazumov o tem, ali se lahko vpraša tudi sodišče in podobno, je zdaj očitno to prava pot. Ampak to so vprašanja, ki se odpirajo takrat, ko se pogovarjamo o javnih naročilih. Še enkrat povem, vsaka razprava je dobrodošla, vsak pozitiven predlog je v redu. Ko gre pa za ta konkretni primeru tega zakona, pa kot rečeno, jaz bom podprl zakon o javni agenciji za javno naročanje, vem pa, da amandma tako ali tako ne bo sprejet in ste lahko brez zadrege. Še enkrat, tudi če bo skozi proceduralen predlog kakšen poskus, da gre spet za napad pa za ne vem kaj z moje strani, vam lahko že vnaprej povem, pa sem prihranil še kakšno minuto, ne bom pristal na to, da, če nekdo odpira vprašanja, če postavlja neke dvome v nekaj, kajti dvom je vedno tisti, ki te na koncu tudi pravzaprav mora preganjati, če hočeš, zaupanje je seveda krasna zadeva, ampak nek dvom mora obstajati, da se slučajno zadeve ne sfižijo na kakšnem koraku.
Hvala lepa. Gospod Grims, želite kaj?
Spoštovani! Predlagam, da kolego Anderliča, ki je zdajle pustil veliko število namigov o ljudeh, ki jih danes ni tukaj, primerno opozorite, in sicer predvsem, da mu dobrohotno pojasnite, da vsi v tej dvorani zelo dobro vemo, da je gospod Jure Cekuta sodil v najožji krog bivšega predsednika LDS gospoda Drnovška, in da nam je torej kristalno jasno, zakaj nam ministrica za obrambo danes tukaj ni smela spregovoriti.
Gospod Grims, to ni bil nikakršen predlog, ravno tako ocena razprave. Sicer pa jaz osebno si upam celo trditi, da sem vnaprej vedel, da ne bo proceduralnega predloga, res pa je, da niste edini, ki tako ravna. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem.
Ja, gospod Grims se veselo smeje, ker vedno zna preigrati in bom rekla, izkoristiti stvari, še posebej takrat, ko jim časa zmanjka in zdaj ni bilo več časa pa je bilo treba spet malo poskrbeti za to, da se pride do besede na drugačen način. Jaz bi najprej želela pojasniti, ker so prav navedbe gospoda Grimsa, mislim, da zelo zlonamerne. Nihče danes v tej dvorani ni želel preprečiti možnosti, da ministrica za obrambo lahko govori. To se je zgodilo zaradi njihove napake, ker med poročevalce Vlada očitno ni navedla vseh oseb, vidim, da jih je kar veliko tudi njenih sodelavcev, da je tukaj skoraj najvišje vodstvo ministrstva, ampak očitno so to spregledali in to ne očitati, da je kdorkoli prepovedal. Ali je kdo od nas prepovedal? To so poslovniška merila in zato danes ministrica ne more govoriti, ne zato, ker je tu nekdo njej zaprl usta. To je način, ki se ga poslužujete vi in kjer pravzaprav dobesedno, bom rekla, govorite stvari, ki niso resnične. Vi ste govorili, vi ste govorili, da smo mi zaprli oziroma preprečili ministrici govoriti.
Gospa Cvetka, jaz bi lepo prosil, dajmo nehat o tem govoriti. Veva pa obadva, ker sva bila ves čas notri, kakšno je bilo dejstvo [[...]]
Saj sem končala gospod Potrč.
Jaz sem opozoril, da na žalost ali pa na dejstvo, da Vlada ni predlagala ministrice za obrambo. Prosil pa sem in vprašal, ali lahko kljub temu govori in [[...]]
Moj čas teče.
[[...]]predlog iz vaše strani je bil, s strani gospoda Anderliča, ne. In ji nisem dal besede. Izvolite, vi imate besedo.
Ampak jaz bi bila čisto vesela, če bi lahko govorila, tako, da jaz nimam nobenih težav in bi celo želela slišati pojasnila s strani ministrice in tudi njene argumente, čeprav smo se včeraj o tem vendarle pogovarjali. Jaz moram reči, da je kar neverjetno in zanimivo, koliko argumentov je danes proti tej enotni agenciji, proti temu, da bi se to urejalo na enem mestu. Kot da bi bilo v preteklih letih v Sloveniji z javnim naročilom vse tako krasno, da pravzaprav sploh ne vem, zakaj se tega lotevamo. Saj tam je ja vse v redu. Ministri morajo to početi, imeti ta pooblastila, vsak mora kupovati svoj toaletni papir za svoj resor, vsak mora naročati svinčnike zase in tako naprej. Jaz mislim, da enostavno prihajajo do izraza neki popolnoma drugi interesi in druge stvari, ki nam jih želite povedati v teh svojih pomislekih. Ti pomisleki niso v tem smislu, da bi bili zaskrbljeni, ne vem, za vse kar vemo in se je dogajalo, je bilo že danes večkrat povedano, na tem področju, o milijonih, za katere, bom rekla, določene zelo resne inštitucije govorijo, da jih izgubljamo skozi netransparentna javna naročila. Tu se pač razlikujemo. Mi ocenjujemo, da je ta način, ki sta ga pripravila ministrica Krebs in Ministrstvo za javno upravo, pravi. Gre v pravo smer. Ni rečeno, da bo, bo rekla, vse tako idealno, ampak jaz mislim, da je način dober, pravi in pelje v to, da bo vendarle, če ne drugega, če kupiš več, potem jaz mislim, da se, vsaj kot so meni stvari znane, da z dobro voljo in z gospodarnostjo doseči, da če kupiš več, kupiš ceneje. Tako se tudi meni na tržnici dogaja. Če kupim več kilogramov, mi potem dajo popust pri ceni. In to je to. Mislim, da je bolje, da kupujemo za vse resorje skupaj, razen seveda, enostavno, tu pa bom, bom rekla, tudi sama se ozrla k ministrici za obrambo. Jaz ne vem ministrica, bodite previdni. Pozivam vas, naprošam vas. Jaz imam občutek, da vašo logistiko in vašo nabavo vodijo, usmerjajo in še vedno, bom rekla, imajo roko nad njo ljudje, ki očitno so te stvari počeli tudi v preteklosti in ki so imeli takšne in drugačne namene. Več ali manj, še enkrat poudarjam, jaz se ne spomnim javnega naročila s področja obrambe, ki ni povzročil vsaj nekaj odmeva, afer, težav, problemov. Upam, da stvari kontrolirate. Upam, da jih kontrolirate, ker je neverjetna zagnanost, skorajda smo tisti danes obsojeni, ki menimo, da bi javna naročila lahko tudi iz tega področja vodila ta agencija, izdaje države. Mislim, da ni bilo daleč stran, ampak bilo je zelo blizu. Še to bi želela reči o Računskem sodišču. Dve ministrici sta tam, vsaj za eno vem, da je prebrala poročilo, ki ga je pripravilo Računsko sodišče v zvezi z gospodarnostjo javnega naročila Patrie. Jaz vem, kaj tam piše in upam, da veste tudi vi. Tam piše, da je področje tajnih javnih naročil v Sloveniji izrabljeno, da se mnogokrat uporablja tudi za določene druge namene in da tu težave, problemi so in nam je tudi bilo naloženo, da je to področje treba spremeniti, da se tajnost izrablja za vse kaj drugega kot za tisto, čemur je ta tajnost namenjena. Skratka, skrivnosti o tem, koliko imamo, kakšne stvari pod to krinko in to je zapisalo Računsko sodišče, to je zapisalo Računsko sodišče, se je marsikaj skrilo oziroma sledilo popolnoma drugim interesom in prav zaradi tega, to je pa zdaj res moja zadnja beseda, smo mi želeli, da se ta razprava odpre in da se pogovorimo, zakaj bi ta naročila na segmentu obrambe bila izločena in še vedno vodena tam, kjer v preteklosti niso dajala tistih rezultatov, ki si jih želimo.
Hvala. Samo en moment. Za besedo se je prijavila gospa Silva Črnugelj. Pardon, da povem vsem, ker vem, da se boste vsi jezili, pa mislili, da se vam dela krivica, pa se vam ne bo. Gospod Anderlič je prvi dvignil roko, ni povedal ali proceduralno ali [[...]]Gospod Anderlič, prijava za razpravo? Ja. Potem, boste kasneje na vrsti. Gospa Breda Pečan je prosila proceduralno in gospod Jerovšek proceduralno. Gospa Breda Pečan, izvolite besedo.
Hvala lepa. Jaz bi samo rada opozorila, mislim, da nima smisla, da predsedujočemu razlagam, ampak kolegico Cveto Zalokar Oražem bi rada opozorila, da gospa ministrica ni mogla dobiti besede in zaradi tega je nekorektno, da jo [[...]]vseskozi si ministrico za obrambo nagovarjala in jo izzivala, da bi morala pravzaprav odgovoriti, pa ne more odgovoriti, ker nima besede.
Hvala. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči.
Gospod Jerovšek ima besedo.
Gospod predsedujoči, tudi jaz vam bom dal podoben proceduralni predlog oziroma opozoril. Vi ste zelo korektno pojasnili to, kar je bilo sedaj, da tam iz tistih klopi pač niso želeli, dovolili dati besedo gospe ministrici. Vendar je gospa Cveta Zalokar Oražem kljub temu trdila, nihče ni želel preprečiti ministrici nastopa. Vi ste to ponazorili. In zato je moj proceduralni predlog, ki ga bom obrazložil, da je vaša dolžnost, da daste javni opomin gospe Cveti Zalokar za govorjenje neresnice, zavestno. Kajti ignoriranje dignitete parlamenta je podobno [[...]]
Gospod Jerovšek [[...]]
Moram obrazložiti [[...]]
[[...]]ta stvar je bila pojasnjena nekajkrat, lepo prosim [[...]]
[[...]]bom obrazložil. Takšno ignoriranje dignitete parlamenta je podobno nizkotno in arogantno obnašanje, kot je bilo zadnjič na preiskovalni komisiji obnašanje gospoda Jankovića, ko je kot priča pobegnil iz dvorane. Kar se po 244. členu [[...]]
Gospod Jerovšek.
[[...]]ZKP-ja kaznuje z denarno kaznijo. Tukaj pri nas ni denarne kazni, je pa potrebno, da daste javni opomin gospe Zalokar.
Gospod Jerovšek, če bom dal javni opomin, ga bom dal tudi vam, ker vpletate stvari, ki res ne sodijo zraven. Gospa Zalokar, želite kaj? Kaj želite? Proceduralno? Boste res dobili javni opomin, če ne boste dali predloga. Izvolite.
Se bom opravičila. Opravičila se bom, ker sama nisem videla, kdaj je kolega Tone Anderlič rekel, da ne želi dati te besede. Jaz sem menila, da je bila zadeva izključno proceduralna in zato tudi proceduralno predlagam, da damo ministrici za obrambo besedo. Jaz nisem predlagala tega, da ji ne damo besede. Ker zdaj tako izpade [[...]]
Gospa Cveta Zalokar [[...]]
Nisem pa opazila kolege, ki je baje to predlagal.
Jaz ne bom še enkrat pojasnil, pojasnil sem že dvakrat [[...]]
In sebi dajem opomin [[...]]
Gospod Anderlič je na moje vprašanje rekel, da se naj ministrici beseda ne da.
[[...]]pooblastilo, pa bo.
Pooblastila pa ni imela. Sejo vodim jaz in ministrica besede doslej ni dobila zaradi tega, ker je nekdo iz dvorane, bil je pa to osebno gospod Anderlič, lahko bi bil kdo drug, rekel, če ni pooblastila, izjeme ne delamo. In prosim, tudi vi to veste in končajte z razpravo.
Ja, ja, saj jaz jih poslušam za druge [[....]]
Ker drugače se bo vsakih pet minut javil nekdo, ki bo rekel [[....]]
Ali lahko govorim sekundo [[...]]
[[...]]sedaj damo, sedaj pa ne damo [[...]]
Ali se lahko opravičim, ker očitno tega nisem opazila in sama sebi [[...]]
Izvolite [[...]]
[[...]]izrekam opomin.
Sprejmemo vaše opravičilo, da soseda niste opazili, ki je rekel, naj se ne da besede. Hvala. Besedo ima sedaj gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo. Vendarle sem prišla do te besede, zaradi tega, ker očitno nisem vedela in sploh mogla razumeti, da je ta amandma neka učna ura demokracije, ker so kolegi iz Zaresa in kolegi iz LDS-a na tem amandmaju poskušali, pravzaprav, koliko je ta demokracija težka oziroma koliko ni. Lahko bi dejansko dali tistemu, ki bi mogoče Toneta Anderliča zadovoljil z odgovorom, recimo, da bi imel možnost dati besedo ministrici. Glede na to, da je on predsednik poslovniške komisije točno ve, kako in na kakšen način se da tistemu, ki nima pooblastila, tudi možnost do besede. In to je demokracija. Pa vendarle. Na javna naročila na področju, recimo, kot je bilo tukaj rečeno, bistvenih interesov varnosti Republike Slovenije s področja obrambe in tako naprej, se ravno ne spoznam. Pa vendarle, tukaj imamo strokovnjake, ki bi lahko dali nek širši pogled na to področje in dejansko obžalujem, da se na področju javnih naročil, ki so tako pomembno zaznamovale, recimo, 20 let slovenske demokracije, vendarle ne damo ženski besedi, in to ženski ministrici in da predsednik poslovniške komisije pač ne dovoli do besede nekomu, ki mogoče ima nekoliko večji pogled na to. Sicer pa sem vzela zakon o javnih agencijah in komentar tega zakona in lahko rečem, da jaz sicer zelo spoštujem delo večine agencij in vem, da je treba delati tudi ciklične spremembe zakona o javnem naročanju in tudi zakona o javnih agencijah. Pa vendarle, če bomo tako nadaljevali v tem parlamentu, da ne bomo omogočali tudi tistim, ki kaj vedo na tem področju in strokovnjakom, do besede in tako izigravali bomo poslušali pravljične urice ne samo v obdobju, recimo, do šest let, ampak tam do leta 80.
Hvala lepa. Želi kdo o amandmaju k 3. členu še razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo, ker ne želi nihče več razpravljati, in zaključujem razpravo o tem zakonu. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljevali jo bomo v času glasovanj. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GORSKIH VODNIKIH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Darji Radić, državni sekretarki Ministrstva za gospodarstvo.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Za spremembo in dopolnitev Zakona o gorskih vodnikih obstajata dva temeljna razloga. Prvi razlog je črtanje pogoja vzajemnosti iz drugega odstavka 4. člena veljavnega zakona, kar je zaveza Vlade Republike Slovenije o postopku pridruževanja organizaciji OECD. Pogoje vzajemnosti namreč pomeni, da pod enakimi pogoji kot veljajo za naše gorske vodnike, pogoji za opravljanje dejavnosti v drugi državi, naj bi veljali tudi pogoji v naši državi. Ker zdaj pravzaprav prihajamo v situacijo, ko so pogoji vzajemnosti že tako ali tako zagotovljeni za vse države Evropske unije, zdaj tudi za članice OECD, ta pogoj vzajemnosti ni več potreben, ker vključuje skozi te že vse države, iz katerih lahko prihajajo gorski vodniki k nam. Drugi razlog, ki je bolj pomemben, pa je odprava pomanjkljivosti in slabosti, ki so se pokazale pri izvajanju veljavnega zakona. Najpomembnejše novosti tega zakona so v tem, da bolj natančno opredeljuje dejavnosti gorskega vodništva, tako da se jasno ve, kaj je njihova osnovna dejavnost. Potem se poudarja tudi samostojnost Združenja gorskih vodnikov Slovenije. Ta po novem samostojno določa člane izpitne komisije, samostojno določa višino zavarovalne vsote, nasploh gre v teh spremembah za zmanjševanje, bomo rekli, administrativnih ovir. Sedaj se daje tej organizaciji, Združenju gorskih vodnikov Slovenije, veliko več avtonomije in svobode pri določanju njihovih pravil igre. Sprememba je tudi v enotnem urejanju vodniških tarif. Do zdaj je moral celo minister dajati soglasje k tarifam, zdaj se bodo sami dogovorili. Ker je pa temeljno načelo tega zakona pravzaprav zagotavljanje varnosti, varnosti vodenih oseb, se nam pa zdi zelo pomembna novost tudi to, da z novelo zakona oziroma spremembami zagotavljamo boljšo usposobljenost vodnikov, saj usposabljanje in preverjanje znanja ne bo obvezno le enkrat na tri leta, ampak dvakrat na tri leta. To so ključne novosti in spremembe. Večinoma gre za odpravo administrativnih ovir in skratka za odpravo vseh tistih slabosti, ki so se pokazale pri izvajanju dosedanjega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Matjažu Hanu.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovana sekretarka, kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo predlog zakona obravnaval na 24. seji, in sicer junija 2010. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, na podlagi katerega so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine SD, Zares in DeSUS k 1. členu ter poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS k 4. in 5. členu. Seja je potekala tako, da je uvodoma državna sekretarka Ministrstva za gospodarstvo na kratko predstavila temeljne razloge za sprejetje predložene novele Zakona o gorskih vodnikih ter zlasti njegove poglavitne rešitve. Ob zaključku je poudarila, da se Vlada strinja z vloženimi amandmaji, saj sledijo pripombam Zakonodajno-pravne službe, čemur je pritrdila tudi predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Člani odbora in ostali vabljeni so v okviru razprave o posameznih členih razpravljali le o določbi 1. člena in amandmaju poslanskih skupin SD, Zares in DeSUS k temu členu. Predstavnik Poslanske skupine Liberalne demokracije je poudaril, da v poslanski skupini ne podpirajo niti besedila 1. člena predloga zakona niti amandmaja k temu členu. Glede predlaganih rešitev v zvezi z razmejitvijo dejavnosti gorskih vodnikov in dejavnosti poklicnih vodnikov imajo namreč pomisleke, saj po njihovem mnenju ni najbolj posrečena. Problema pa ne rešuje niti vloženi amandma, ki zgolj drugače definira turne smuke, ki naj bi jih smeli voditi poklicni vodniki Planinske zveze Slovenije. Predstavnica Vlade je pojasnila, da je bila o predlogu zakona izvedena večmesečna javna obravnava, v okviru katere je bilo opravljenih veliko pogovorov, tako s predstavniki Združenja gorskih vodnikov kot tudi s predstavniki Planinske zveze Slovenije. Rezultat teh pogovorov je bila kompromisna rešitev, ki je vključena v predloženem zakonskem besedilu v 1. členu. Ta kompromisna rešitev je v tem trenutku edina možna in tudi najboljša, saj sledi temeljnemu načelu zakona. Članom odbora so bila predstavljena tudi stališča ključnih akterjev, in sicer je predstavnik Planinske zveze Slovenije pojasnil, da se je v zvezi pred kratkim zamenjalo vodstvo, ki je temeljito spremenilo pogled na to problematiko, zato predloga zakona ne podpirajo. Po vložitvi predloga zakona v zakonodajni postopek, pa so se z Združenjem gorskih vodnikov ponovno pogovarjali ter uspeli doseči dogovor, na podlagi katerega bi vsi poklicni vodniki prešli pod okrilje Združenja gorskih vodnikov Slovenije, ki bi tudi prevzelo licenčno usposabljanje poklicnih vodnikov Planinske zveze. Doseženega dogovora pa na žalost ni mogoče realizirati v okviru predložene zakonske novele. Temu je pritrdil tudi predstavnik Združenja gorskih vodnikov Slovenije, ki pa se v celoti strinja s stališči Poslanske skupine LDS. Ugotovimo torej lahko, da vsebinska rešitev, s katero bi celovito uredili navedeno problematiko, sicer obstaja, terja pa obsežnejšo spremembo veljavne zakonodaje. Vsi ključni akterji so na seji odbora izrazili pripravljenost za sodelovanje pri pripravi novih zakonskih rešitev. Glede na to razpravo je bilo izraženo mnenje, da bi kazalo predlog zakona zavrniti ter takoj pristopiti k pripravi predloga zakona, s katerimi bi realizirali doseženi dogovor. Nima namreč smisla sprejemati rešitev, ki jih ključna akterja ne podpirata. Vendar pa je bila predstavnica Vlade mnenja, da to ne bi bilo smiselno, saj je predlog zakona treba sprejeti zaradi zaveze OECD pa tudi zato, ker se z njim odpravlja vrsta drugih slabosti, ki so se pokazale pri izvajanju veljavnega zakona. Edino, kar je sporno, je opredelitev pristojnosti opravljanja mejnih dejavnosti, kar je celoviteje mogoče urediti le na daljši rok. V razpravi je bila podana pobuda, da se med naloge gorskih vodnikov vključi tudi naravovarstveni nadzor nad vožnjami v naravnem okolju. Predstavnica Vlade je menila, da je ta predlog sicer umesten, da pa opravljanje tovrstnega nadzora ne sodi v Zakon o gorskih vodnikih, urediti bi ga bilo morebiti kazalo z nekim drugim predpisom. Predstavnika Združenja gorskih vodnikov in Planinske zveze sta poudarila, da je sestavni del vsakega vodenja v gorah tudi skrb za varovanje narave, da pa konkretnega nadzora nad vožnjami v gorah vodniki ne morejo opravljati, ker je njihova prvenstvena naloga varnost pohodnikov. Odbor glede navedenega predloga ni sprejel nobene odločitve. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval vse vložene amandmaje ter jih sprejel. V skladu s tem je pripravljen dopolnjen predlog zakona, ki je tudi sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Matjaž Han. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi boste v imenu Socialnih demokratov vi predstavili stališče.
Še enkrat lepa hvala. Zakon o gorskih vodnikih, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada, je predvsem posledica pristopa Slovenije k Organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj, in sicer v delu, ki nas zavezuje k črtanju pogoja vzajemnosti pri izvajanju dejavnosti gorskega vodništva. Drugo vodilo, zaradi katerega je sprejetje predlaganega zakona nujno, je varnost v naših gorah, kar je povedala tudi predstavnica Vlade, saj statistika kaže porast števila nesreč in tudi ponesrečencev. Deloma je zagotovo to posledica neurejene zakonodaje na tem področju in prepričani smo, da se bo ta trend slabšanja varnosti ob sprejemanju zakona tudi ustavil. Varnostne postavke v zakonu namreč zagotavljajo večjo usposobljenost gorskih vodnikov, obenem bolj natančno opredelitev samega pojma dejavnosti gorskega vodništva ter s tem bolj jasno razmejitev s pohodništvom. Kot je pokazala obravnava zakona na matičnem delovnem telesu, določene rešitve predloga zakona še niso dokončno dorečene oziroma so bile med predstavniki zainteresiranih javnosti in Vlado usklajene šele po začetku zakonodajnega postopka, njihovo implementacijo pa bi bilo v okviru predlaganega zakona nemogoče izvesti. Vlado zato pozivamo k ponovnemu razmisleku o pripravi z novimi iztočnicami prilagojenega zakona. Zaradi že omenjenih razlogov odprave pogoja vzajemnosti in povečanje varnosti v gorah, bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov ta zakon tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gorskih vodnikih. Predlogu zakona v Poslanski skupini Slovenske demokratske ne bomo nasprotovali, se pa sprašujemo o nujnih prioritetah pri sprejemanju zakonodaje ter smiselnosti in primernosti obravnave takih zakonov v času, ko je treba vso energijo vlagati v razreševanje gospodarskih problemov. Teh problemov ta zakon sigurno ne rešuje. Za spremembo in dopolnitev Zakona o gorskih vodnikih sta po navedbi predlagatelja, to je Vlade, dva temeljna razloga. Prvi je črtanje pogojev vzajemnosti iz drugega odstavka 4. člena veljavnega zakona. Iz vsebinskega vidika gre za manj pomembno vprašanje, ki pa ga je treba nujno rešiti, saj je Vlada v postopki pridruževanja organizaciji OECD sprejela zavezo, da bo v skladu svojimi pristojnostmi prilagodila zakonodajo tako, da pogoja vzajemnosti ne bo uporabljala za rezidente držav članic OECD. Ker ni utemeljenega razloga, da bi pogoj vzajemnosti obveljal za vodnike iz tretjih držav, ga je smiselno črtati iz tega zakona. Druga utemeljitev, za sprejem tega zakona, je po navedbah predlagatelja odprava pomanjkljivosti pri izvajanju veljavnega zakona. Ta sklop zajema predvsem ne dovolj natančno opredelitev pojma gorskih tur in vzponov iz prvega odstavka 2. člena zakona oziroma dejavnosti gorskega vodništva, kar ovira izvajanje zakona in tudi nadzor ter tudi neopravičeno omejuje konkurenco, krepitev pristojnosti združenja Gorskih vodnikov Slovenije, spremembe, ki so namenjene povečanju kakovosti usposabljanja, ukinitev enotnega določanja minimalnih tarif za vodenje in črtanje nekaterih preveč togih določb, še posebej tistih, ki se nanašajo na delo gorniških šol. Dejavnost gorskih vodnikov se razmejuje od dejavnosti poklicnih vodnikov Planinske zveze Slovenije tako, da se dejavnost slednjih nanaša le na vodenje oseb po poteh in v brezpotju v gorah, kjer ni potrebna uporaba vrvne tehnike ter na lažjih turnih smukah, s tem so mišljene tudi turne smuke, kjer ne glede na težavnost ni potrebno zavarovanje poti ali posebno varovanje vodenih. V Poslanski skupini SDS se strinjamo, da se zagotovi natančnejša ureditev, ki gre v smeri zagotavljanja večje varnosti vodenih oseb pri zahtevnejših gorskih turah, turnih smukah, plezalnih vzponih itd. Postavlja pa se vprašanje glede enakopravnosti statusov gorskih vodnikov v primerjavi z vodniki Planinske zveze Slovenije. Predvsem je to razvidno na področju nadzora, kjer je za nadzor nad vodniki Planinske zveze Slovenije, združenimi pod okrilje vodniške komisije Planinske zveze Slovenije, pristojen Inšpektorat za šport. Določba o inšpekcijskem nadzoru je jasno opredeljena v pravilih o usposabljanju strokovnih delavcev v športu, s pravili pa je opredeljena tudi javna listina, ki jo udeleženec pridobi po uspešno opravljenem izpitu in izkazuje naziv in stopnjo strokovne usposobljenosti. Nadzor je uveljavljen predvsem na področju izvajanja programov usposabljanja. V določilih Zakona o gorskih vodnikih pa ni jasno opredeljeno, kdo opravlja nadzor na področju izvajanja programov usposabljanja. Opredeljeno je le, da vsebino tečajev predpiše pristojno ministrstvo. Kljub temu, da je Združenje gorskih vodnikov Slovenije, poklicno združenje, ki je že od leta 1997 tudi član Mednarodne zveze združenj gorskih vodnikov, ni smiselno, da ni opredeljen nadzor nad programi usposabljanja kandidatov za gorske vodnike in bi bilo smiselno, da je to opredeljeno v posebnem členu v smislu zagotavljanja varnosti in javnega interesa tudi na tem področju. Pri obeh kategorijah je cilj, ki se zasleduje, zagotavljanje varnosti oseb, ki so udeležene oziroma vodene v gorskem svetu, zato ni jasno, zakaj obe kategoriji vodnikov, tako vodniki Planinske zveze Slovenije in gorski vodniki niso urejeni v enotnem predpisu, pa čeprav vsaka kategorija specifično, glede na svoje posebnosti. Na tak način bi bile zadeve vodništva veliko bolj pregledne in tudi izvajanje nadzora za to pristojnih organov bi bilo lažje. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavila gospa Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, dragi kolegi in kolegice! Veliko je nesreč v gorah v Sloveniji in jaz se ne strinjam s tem, da bi bile vsebine, ki niso strogo povezane s krizo in protikriznimi ali takšnimi in drugačnimi ukrepi, edine, ki bi jih morali v Državnem zboru obravnavati. Mislim, da je tudi vprašanje učinkovitosti oziroma vzpostavljanja takšnih razmer, ki bi prispevale k temu, da bi bilo nesreč v gorah manj, da so tudi take vsebine smiselne in popolnoma relevantne za obravnavo v parlamentu. In v tej smeri tudi zakon, ki ga imamo pred sabo, in spremembe prinašajo nekaj novitet, nenazadnje se mi pa zdi pomembnejše, ker sem sodelovala tudi pri pripravi tega, tudi tisto, kar se je dogajalo ob tem zakonu, to je bilo predvsem dejstvo, da je bil vzpostavljen dialog med Združenjem gorskih vodnikov in Planinsko zvezo in njihovo vodniško službo, kjer smo pravzaprav iskali številne rešitve in variante, kako narediti to področje bolj usklajeno, in mislim, da tudi žal na koncu ugotovili, da glede na to, da je ministrstvo svoj predlog že predložilo, bo treba nekatere stvari spremeniti tudi v prihodnje in jih doreči, rešitve pa smo po dolgih letih relativno konfliktnih situacij, ki so bile med njimi, vendarle dorekli. Mislim, da je to en velik napredek. Moram reči, da v Sloveniji gorskih nesreč je veliko zato, ker tudi tradicija gorskega vodništva ne v smislu organiziranosti, ampak v smislu tega, da bi obiskovalci gora, turni smučarji in drugi, si na nek način omislili gorskega vodnika, ni preveč zakoreninjena. V Sloveniji vsi mislijo, da stvari obvladajo, da bodo to lahko opravili sami, medtem ko je ta zadeva predvsem v tujini bistveno bolj prisotna, tam to, da se najame nekega vodnika, ki te varno spremlja ali pri posamezni planinski turi ali pri plezanju oziroma turni smuki, ni tako nenavadna. In jaz upam, da bomo prav v tem dosegli določene napredke in da ta zakon prinaša tudi v neki meri afirmacijo gorskega vodništva, afirmacijo v tem smislu, da to pomeni tudi eno pomembno, ker je področje pod gospodarstvom, pomembno panogo znotraj turizma, kjer bodo tudi tujci, ki v naših gorah niso tako osamljeni, ampak so v pretežni meri celo žrtve obiskovanja naših gora, večkrat vedeli, na kakšen način, kako in tudi uporabili naše gorske vodnike za varno pot po gorah. In tu mislim, da je pomembno, da so ti vodniki dobro usposobljeni, seveda pri prvem združenju so te stvari povezane tudi z mednarodnimi kriteriji in merili, ki so izjemno strogi, medtem ko se mi zdi pri usposabljanju domačih gorskih vodnikov prav, da so stvari tudi urejene, pod kontrolo, dovolj zaostrene, da je treba opraviti ustrezno izobraževanje, kajti situacije, ki se potem pojavijo pri tem delu, so lahko tudi zelo težke. Vzajemnost je tista zadeva, ki je formalnopravno najbolj visela pri tem zakonu in najbolj povzročila to nujo, da ga obravnavamo hitro, zato morda tudi ni bil dorečen še en del vsebin, za katere pa upam, da kljub temu, kot je bilo prej rečeno, da smo v krizi, bomo našli čas in jih tudi zakonsko uredili. Del teh zadev skuša na nek način sanirati tudi amandma, ki ga je vložila LDS, ampak nekaj stvari bo pa treba še spremeniti. V naši poslanski skupini bomo ta predlog sprememb Zakona o vodnikih podprli, prav tako pa tudi amandma.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Franc Bogovič.
Lepo pozdravljeni, kolegice, kolegi, spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka! Dovolite, da predstavim stališče Slovenske ljudske stranke glede zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gorskih vodnikih. Uveljavitev Zakona o gorskih vodnikih leta 1999 je pomembno prispevala k pravni urejenosti komercialnega vodenja v gorah, uveljavitvi poklica gorskega vodnika in je izboljšala varnost pri dejavnosti vodenje v gorah. Komercialno vodenje v gorah pa poleg Zakona o gorskih vodnikih ureja tudi Zakon o športu, pri tem za vodnike po tem zakonu za razliko od gorskih vodnikov veljajo omejitve glede zahtevnosti vodenja, ki je vezana na kategorijo vodnika Planinske zveze Slovenije. Stališče, po katerem kakršnokoli poklicno vodenje v gorah lahko ureja izključno Zakon o gorskih vodnikih kot področni zakon, naj bi bila sporna zaradi zelo pomanjkljive določbe 2. člena zakona, ki opravljanje dejavnosti gorskega vodenja na gorskih turah in vzponih pa tudi turnih smukah brez izjeme in brez opredelitve njihove zahtevnosti veže na obvezno angažiranje gorskega vodnika. Vendar pa, ker je pohodništvo eno izmed področji, ki je v Slovenij glede na njene naravne danosti premalo razvito, je smotrno, da se na tem področju dejavnosti poklicnega vodenja omogoči opravljati tudi poklicnim vodnikom Planinske zveze Slovenije. Temeljni razlog za sprejem tega zakona je torej bolj natančna opredelitev pojma gorskih tur in vzponov iz prvega odstavka 2. člena zakona oziroma dejavnosti gorskega vodništva, kar ovira izvajanje zakona in nadzor ter tudi neupravičeno omejuje konkurenco. S spremembo 2. člena bo tako natančno opredeljena dejavnost gorskega vodništva kot vodenja oseb v gorskem svetu, po poteh in v brezpotju, vodenja oseb na turnih smukih, vodenje oseb na plezalnih vzponih, vodenje oseb na ledeniških turah in strokovni pouk iz gorništva. Poklic gorskega vodnika obsega naštete dejavnosti in ga lahko opravlja le oseba, ki je vpisana v imenik iz 5. člena tega zakona. Dejavnost gorskih vodnikov pa je razmejena v dejavnosti poklicnih vodnikov Planinske zveze Slovenije tako, da se dejavnost slednjih nanaša na vodenju oseb po poteh in brezpotju v gorah, kjer ni potrebna uporaba vrvne tehnike ter na lažjih turnih smukih. V Slovenski ljudski stranki bomo predlagano spremembo zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala spoštovani predsedujoči. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gorskih vodnikih. V obravnavi imamo predlog novele Zakona o gorskih vodnikih. Gre za predlog zakona, ki je bil napisan v želji za zagotovitev večje varnosti v slovenskih gorah ter seveda ureditev še nekaterih drugih vsebin, kot na primer črtanje pogoja vzajemnosti iz drugega odstavka 4. člena veljavnega zakona, ki je v skladu z zavezo Vlade organizaciji OECD. Novela prinaša rešitve, s katerimi odpravlja mnoge pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene pri izvajanju veljavnega zakona. Tako na primer natančneje opredeljuje dejavnost gorskega vodništva, zagotavlja boljšo usposobljenost vodnikov in s tem večjo varnost, saj bo za izvajanje izpita na voljo bistveno več časa, redno usposabljanje pa bo obvezno dvakrat na tri leta, zagotavlja večjo samostojnost Združenja gorskih bolnikov Slovenije, ustanavljanje gorniških šol je razbremenjeno administrativnih postopkov in bo po novem opredeljeno kot ena izmed oblik delovanja gorskih vodnikov. Črtan je člen, ki določa, da tarife za vodenje ureja splošni akt, ki ga sprejme Zveza gorskih vodnikov Slovenije in ki določa minimalne zneske tarif na temelju zakona in podajanja soglasja ministra k tem tarifam. Glede na odzive predstavnikov gorskih vodnikov in vodnikov Planinske zveze Slovenije, gre za novelo, ki ni idealna, temveč predstavlja neke kompromisne rešitve. Še posebej so se mnenja kresala in se glede na vloženi amandma še vedno krešejo glede razmejitve dejavnosti, ki jih lahko upravljajo ali gorski vodniki ali planinski vodniki. Še posebej glede vodenja na turnem smučanju. Vsekakor moramo pritrditi argumentu gorskih vodnikov, da se še tako lahka turna smuka v slabih vremenskih razmerah lahko spremeni v zelo zahtevno. Zato se v Poslanski skupini DeSUS nagibamo k podpori vloženega amandmaja, saj nam gre konec koncev vsem skupaj za zagotavljanje maksimalne varnosti v naših gorah. Seveda pa bomo v Poslanski skupini DeSUS zagotovo podprli predlog zakona v celoti. Na koncu želim izpostaviti dejstvo, da smo v Poslanski skupini DeSUS veseli, da sta združenji Gorskih vodnikov Slovenije in Planinska zveza Slovenije poenotili stališče in dosegli kompromis glede najbolj pomembnih stvari, predvsem pa glede normiranosti dejavnosti. Dejstvo je, da je stroga normiranost v javnem interesu in je potrebna zaradi zagotavljanja čim višje ravni varnosti poklicnega vodenja v gorah. Seveda pa morajo biti normiranost tega področja pri nas ter osnovne rešitve na področju dejavnost vodenja enako primerljive z normiranostjo in s temi rešitvami v drugih alpskih državah. Torej sodelovanje Planinske zveze Slovenije in združenje gorskih vodnikov je po naši oceni pomemben mejnik na temu področju. Ker sicer ocenjujemo, da seveda je prav, da se pravno uredi to komercialno področje, vendar ima še večjo težo kot to zagotavljanje varnosti planincev, planink v naših gorah. Naše gore so zahtevne, terjajo tudi veliko smrtnih žrtev, na žalost, in zdi se nam, da bi takšna ureditev pripomogla h temu, da bi bila, ko naštejemo že skoraj že tri milijone turistov v naših gorah, zagotovljena ta varnost. Torej smatramo, da je zakon dobro pripravljen in ga bomo podprli tudi zaradi tega, ker želimo, da bi se to področje uredilo na najboljši način. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa. Kolegice, kolegi, predstavnica Vlade! Sprememba dopolnitve zakona naj bi uresničila dva razloga, temeljna. Prvi je, slišali smo že, OECD in vstop Slovenije v OECD. Zaradi tega je treba črtati pogoje vzajemnosti. Drugi temeljni razlog za sprejem tega zakona pa naj bi bila odprava pomanjkljivosti pri izvajanju že veljavnega zakona. Gre za to, da bi bolj natančno opredelili pojme gorskih kultur, vzponov in ostalih terminov, ki so vezani na vsebino tega zakona. Dobro bi bilo seveda tudi, če bi ta zakon, tako kot je namenjen, spodbujal razvoj turizma, poenostavil izvajanje dejavnosti gorniških šol, okrepil avtonomnost gorskih vodnikov, zagotovil varnost obiskovalcev, zagotovil varstvo vodenih oseb in zagotovil prosti pretok storitev na notranjem trgu. Spoštljivo, seveda, do dela vladnih služb in Vlade in pristojnega ministrstva, da bi ta zakon sprejel. Glej ga zlomka, če pa se tisti, katerim je zakon namenjen, torej Planinska zveza Slovenije in pa gorski vodniki s tem zakonom ne strinjajo. V Slovenski nacionalni stranki smo se odločili in logično sklepali, da je malce čudno, če bi mi podprli zakon, ki ga tisti, ki jim je namenjen, ne podpirajo. To je tudi edini razlog, zaradi katerega v Slovenski nacionalni stranki tega zakona ne moremo podpreti.
Havla lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Prijazen pozdrav državni sekretarki gospe Radičevi! Kolegice in pa kolegi! Pred enajstimi leti so bili poslanci Liberalne demokracije Slovenije nosilci zakonske iniciative, ki se je uspešno končala s sprejetjem Zakona o gorskih vodnikih. Zakona, ki je po kar petdesetih letih nekakšne ideološke prepovedi opravljanja poklica gorskega vidika ponovno ravno uredil področje komercialnega vodenja v gorah in s tem ponovno pravno uveljavil nekoč Sloveniji že cenjen in spoštovan poklic gorskega vodnika. Koliko se je od uveljavitve zakona dejansko uveljavila sama dejavnost in poklic gorskega vodnika pa imamo možnost videti v postopku sprejemanja obravnavane novele, katere glavni namen je na eni strani zagotoviti prosti pretok teh storitev na notranjem trgu, katerega del je tudi Slovenija, in v okviru držav članic OECD, in sicer tako, da se pogoj vzajemnosti ne bo uporabljal za rezidente držav članic OECD. S tem se v Liberalni demokraciji Slovenije zagotovo v celoti strinjamo, ob tem pa ugotavljamo, da pri samem razvoju dejavnosti komercialnega vodenja v naših gorah še vedno obstajajo velike rezerve, veliki neizkoriščeni potenciali, ki bi jih bilo treba izkoristiti. Da bi jih pa uspešno izkoristili, je pa prav gotovo potrebna korektna pravna urejenost komercialnega vodenja v Slovenijiin njena primerljivost z rešitvami v drugih alpskih državah z bogato in poslovno uspešno tradicijo komercialnega vodenja v gorah. To pa je tisti vidik obravnave novele, ki nas v Liberalni demokraciji Slovenije nekoliko moti in smo zaradi tega pripravili tudi amandma k 1. členu zakonskega besedila, ki ga bom na kratko predstavil in vas ne glede na strankarsko pripadnost prosim za podporo. Nova določba 2. člena osnovnega zakona, ki jo z amandmajem spreminjamo, namreč dejansko razmejuje dejavnost gorskih vodnikov in dejavnost poklicnih vodnikov Planinske zveze Slovenije. V Liberalni demokraciji Slovenije menimo, da razmejitev ni najbolj posrečena, da ne sledimo dobrim praksam iz ostalih alpskih držav z več kot stoletnim razvojem te dejavnosti ter da bo, če bo uveljavljena, vir nejasnosti in potencialnih konfliktov med obema oblikama komercialnega vodenja. Na nek način celo uzakonjamo nelojalno konkurenco gorskim vodnikom, kar pa ni dobro. V Liberalni demokraciji Slovenije smo prepričani, da lahko katerikoli turni smuk poklicno vodi le gorski vodnik z licenco in nihče drug. Le gorski vodniki z ustreznimi licencami so namreč tako usposobljeni, da lahko na turnih smukah, kjer se vremenske razmere lahko spremenijo v nekaj minutah, zagotavljajo ustrezno raven varnosti klientov. Zato predlagamo črtanje dela te odločbe, ki možnost poklicnega vodenja turnih smuk daje tudi poklicnim vodnikom Planinske zveze Slovenije. Ob tem želimo opozoriti še na dejstvo, da je bil že po vložitvi predloga zakona v zakonodajni postopek med Združenjem gorskih vodnikov in Planinsko zvezo naknadno dosežen kompromis v zvezi s tem vprašanjem. To ocenjujemo kot pravilno, potrebno in spodbudno. Prišli smo na usklajevanju do enotne rešitve, ki pa je, žal, še nismo uspeli vgraditi v obstoječi zakon in tudi z amandmaji se tega ne da storiti. Enostavno mislim, da imamo tu v bodoče še nekaj dela. Storili smo pa prve korake v pravo smer, v smer uspešnejšega razvoja gorskega turizma v Sloveniji. Le-ta ima realne možnosti za uspešen razvoj, saj slovenske gore po nekaterih podatkih letno obišče že preko tri milijone obiskovalcev, tako domačih kot tujih. Tudi ta podatek kaže na velik, še ne dovolj izkoriščen potencial gorskega turizma v Sloveniji. Zato vas v imenu uspešnejšega razvoja komercialnega vodenja, gorskega in pohodniškega, prosim za podporo amandmaja k 1. členu ter za podporo čimprejšnji uzakonitvi dogovora med Združenjem gorskih vodnikov Slovenije in Planinsko zvezo Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o 1. členu in amandmaju k temu členu. Imamo torej samo en amandma, in sicer k 1. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina LDS. Želite besedo? Izvolite, v imenu Vlade.
Hvala lepa, predsedujoči. Rada bi samo še enkrat predstavila razlog, zakaj ocenjujemo, da ta amandma v tem trenutku ni najbolj primeren. Že na razpravi na Odboru za gospodarstvo sem povedala, da je bila priprava tega zakona v večmesečni javni obravnavi. Več mesecev sta se usklajevali obe zainteresirani strani, se pravi, gorski vodniki in planinski vodniki, glede tega vprašanja. In ko so dosegli kompromisni dogovor, smo ga vključili v ta zakon. Po vložitvi tega zakona oziroma tudi že po sprejetju tega zakona na Vladi je prišlo do zamenjave v vodstvu Planinske zveze, ki je odprlo nova vprašanja, nove razprave, in tisti prvi dogovor, na podlagi katerega je ta zakon bil vložen tudi v Državni zbor, naenkrat ni več veljal. Seveda je bilo potem doseženo novo soglasje. Vendar je bil dejansko ta kompromis tako drugačen od tistega prvega doseženega, na podlagi katerega so pripravljene te sprememba zakona, da dejansko z amandmaji njihovega predloga ni bilo mogoče upoštevati. Vendar tukaj je treba poudariti, da govorimo samo o nestrinjanju o izvajanju ene, lahko rečemo, mejne dejavnosti. To je o dejavnosti izvajanja lažjih turnih smuk. Te sedaj lahko po tem predlogu opravljajo tudi planinski vodniki. Gorski vodniki ocenjujejo, da je težko definirati lažjo turno smuko in zato bi bilo bolje, da bi vse turne smuke opravljali gorski vodniki, češ, da so ti za to bolje usposobljeni. Samo o tem govorimo. Vemo pa, da spremembe in dopolnitve tega zakona vključujejo vrsto drugih novosti, drugih izboljšav, nenazadnje tudi ta zaveza, ki jo imamo do OECD glede vzajemnosti, je notri vključena. Zaradi tega Vlada predlaga, da se zdaj ta zakon sprejme, smo pa seveda odprti tudi na Ministrstvu za gospodarstvo, nosilci ali resorno ministrstvo tega področja, da Planinska zveza Slovenije in Združenje gorskih vodnikov takoj pristopita k pripravi novega predloga, takega, ki bo dejansko zadovoljil v čim večji meri interes obeh strani, kajti prepričana sem, da 100 % zadovoljstva na obeh straneh ne bomo dosegli. In ko bo ta kompromis dosežen, bomo pač šli v novo spremembo zakona. Hvala lepa.
Hvala mag. Radić, državni sekretarki Ministrstva za gospodarstvo. Odpiram prijavo za razpravo o tem amandmaju in členu. Gospod Sajovic, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Zakon je seveda politično nepomemben, kar se pa tiče tega, kakšne kriterije in pa merila želimo vzpostaviti v tej družbi, je pa izrednega načelnega pomena. Za kaj gre? Vodenje v gorah, predvsem tisto profesionalno, poklicno, ko nekdo najame vodnika in ga plača, zahteva poleg kondicijske pripravljenosti dobro opremo, odlično vrhunsko znanje in pa usposobljenost tistega, ki vodi. Če tega amandmaja ne sprejmemo, potem bomo uzakonili stanje, da nekomu, ki ima znanje, ne dajemo enakih možnosti kot tistemu, ki si je za licenco prizadeval več kot dve leti, potrošil za to ogromno sredstev in pa časa. Če pa parafraziram, to pomeni isto, kot če bi nekomu, ki je naredil izpit B kategorije, začasno, dokler se ne dogovorimo, izjemoma dovolili, da vozi avtobus ali pa vlak. Enostavno se nam v Poslanski skupini LDS zdi, da to ne gre, da je treba sprejeti amandma, da nam ostane to področje nerešeno in to nas bo prisililo k noveli zakona. Kar se pa tiče dialoga, usklajevanja, bilo je izredno vestno vodeno, odgovorno, korektno z vseh strani, s strani ministrstva, gorskih vodnikov in tudi Planinske zveze Slovenije, v vsem se strinja, samo nomotehnično tega nismo mogli vgraditi v zakon. Če bomo zakon sprejeli brez amandmaja, potem vam povem, gospe in gospodje, bo zakon s to sivo liso, ki pomeni potencialno nevarnost za tiste, ki jih nekdo, ki ima manj opreme, manj izobrazbe, vodi v gore, ostal še za nekaj let. Enostavno samo za to gre, kako visoki si postavimo lestvico in pa kriterije in pa kako daleč in pa globoko želimo piliti ta zakon. Zato še enkrat predlagam, da amandma sprejmemo. S tem bo velika večina problemov, ki jih prinaša čas, rešenih, ostala pa bo ta malenkost, ki jo bomo potem vsi skupaj na podlagi že uskladitve dolžni v zakon vnesti v noveli, ki jo pričakujemo potem relativno kmalu. Seveda pa ni prioriteten zakon. Je pa eden izmed pomembnejših zakonov. Slovenci nafte nimamo veliko, rudnih bogastev tudi ne, imamo pa zagotovo v tem delu Evrope ene najbolj čudovitih planin in imamo še številne skrite kotičke, ki jih lahko razkažemo Slovenkam in Slovencem in tudi tujim gostom. In ravno na področju gorskega vodništva bi ob še boljšem sodelovanju z gostinci, s hotelirji lahko dosegli bistveno večji obisk in tudi s tem dobili kakšen evro več iz te dejavnosti, ki pa na drugi strani zelo dobro skrbi tudi za našo naravo, za naše okolje, ge ne onesnažuje. In lahko bi rekli, da imamo opravka z eno od podvejic čistega ekološkega dela slovenskega gospodarstva.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ne, potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POTROŠNIŠKIH KREDITIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vladi mag. Radić, državni sekretarki Ministrstva za gospodarstvo. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci! Predlog zakona o potrošniških kreditih ureja kreditna razmerja, pogodbe med dajalci kreditov bančnega in nebančnega sektorja in potrošniki. Večina določb zakona se nanaša oziroma vključuje določbe nove direktive Sveta Evrope o potrošniških kreditnih pogodbah. Ta direktiva temelji na dveh načelih. Prvo je načelo popolne harmonizacije, ki državam članicam načeloma ne dopušča, da ohranijo ali uvedejo strožje ali blažje ukrepe glede varstva potrošnikov. Cilj direktive namreč je zagotoviti enoten zakonodajni okvir na tem področju, ki bo omogočil bolj enotno in učinkovito delovanje notranjega trga na področju potrošniškega kreditiranja, s tem tudi povečanja čezmejnega prometa potrošniških kreditov. Po drugi strani pa je cilj te direktive, da potrošnikom v državah članicah Evropske unije zagotavlja visoko in tudi primerljivo raven varovanja njihovih ekonomskih in tudi pravnih interesov. V ospredju je tudi cilj, da z ukrepi za urejanje in nadzor nad dajalci kreditov, ki se uvajajo, prispeva k zagotovitvi preglednosti in stabilnosti kreditnih trgov. Drugo načelo, na katerem temelji direktiva in ki se zdaj uvaja tudi v predlagani zakon, je načelo odgovornega posojanja denarja, in sicer v vseh fazah kreditnih razmerij do potrošnikov. V predlaganem zakonu se načelo odgovornega posojanja denarja konkretizira najprej skozi določbe, ki urejajo obveznost dajalcev kreditov, da potrošniku zagotovijo vrsto podrobnih informacij o ponujenem kreditu še pred sklenitvijo pogodbe. In druga taka določba je ta, da morajo dajalci kreditov pred odobritvijo kredita oceniti kreditno sposobnost potrošnika. Glavne rešitve, ki jih prinaša zakon glede na sedanjo ureditev, so tako: na novo opredeljen pojem skupnih stroškov kredita, ki je podlaga za izračun efektivne obrestne mere, potem je nova uvedba standardnih evropskih obrazcev o potrošniškem kreditu, ki uvajajo enoten sistem in prikaz informacij, ki jih mora dati kreditodajalec potrošniku še preden skleneta pogodbo. Nova je uvedba obvezne ocene kreditne sposobnosti potrošnika. V ta namen bodo tudi dajalci kreditov lahko dostopali do sistema izmenjave podatkov o boniteti potrošnika, seveda ob doslednem upoštevanju varstva osebnih podatkov. Potem je podrobneje predpisana tudi vsebina kreditne pogodbe. Na novo je uvedena tudi sicer precej omejena pravica dajalca kredita do nadomestila ob predčasnem odplačilu kredita. Narejena je tudi sprememba pri podeljevanju dovoljenj, ki tistim dajalcem kredita, ki prihajajo iz nebančnega sektorja, ne omogoča več pridobitve takega dovoljenja za nedoločen čas, ampak je zdaj uvedena zaveza, da morajo kreditodajalci iz nebančnega sektorja vsake tri leta to dovoljenje podaljšati. Predlagajo pa se tudi novi ukrepi za bolj učinkovit odvzem dovoljenja dajalcem kreditov iz nebančnega sektorja in tudi za boljši in učinkovit nadzor nad njimi. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Matjažu Hanu.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Še enkrat, spoštovana sekretarka, kolegi in kolegice! Odbor za gospodarstvo je predlog zakona kot matično delovno telo obravnaval na seji 30. junija 2010. Odbor je bil, kot običajno, seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, na podlagi katerega so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine koalicije. Odboru je bil posredovan tudi dopis Trgovinske zbornice Slovenije s predlogom za amandma odbora k 17. členu ter dopis Združenja bank Slovenije, v katerem je združenje odboru predlagalo spremembo amandmaja poslanskih skupin koalicije k 43. členu ter podalo stališče do predloga za amandma Trgovinske zbornice Slovenije k 17. členu. V uvodnem delu je državna sekretarka Ministrstva za gospodarstvo poudarila, da se s predlaganim zakonom v pravni red Republike Slovenije prinaša direktiva o potrošniških kreditnih pogodbah, ki uvaja načelo popolne harmonizacije, v nadaljevanju pa je predstavila poglavitne rešitve predloga zakona. Predstavnica ZPS je pojasnila, da so pripombe iz pisnega mnenja upoštevane v amandmajih poslanskih skupin koalicije, z izjemo pripomb k 9., 10., 24. in 26. členu. Člani odbora v okviru razprave o posameznih členih, predlaganih rešitvah in vloženih amandmajih praktično niso razpravljali, so pa svoja stališča, pripombe in konkretne predloge k nekaterim členom podali predstavnice in predstavniki zainteresirane javnosti, in sicer Trgovinske zbornice, Združenja bank Slovenije in Zveze potrošnikov Slovenije. V razpravi o 17. členu je predstavnica Trgovinske zbornice Slovenije opozorila na nejasnost določb predlaganega zakona, ki se nanašajo na obveznosti potrošnika v primeru odstopa od kreditne pogodbe. Nejasno je namreč, kako se v primeru odstopa potrošnika od kreditne pogodbe zagotavlja ustrezno varnost ponudnika blaga v primeru, ko je bilo blago že izročeno. Pisno je bil s strani zbornice podan tudi predlog za amandma odbora k 17. členu, ki pa bi ga bilo mogoče v skladu z opozorili Združenja bank Slovenije nekoliko spremeniti, in sicer v tem smislu, da mora potrošnik blago nepoškodovano in v nespremenjeni količini vrniti nemudoma in ne v 30-dnevnem roku, kot je bilo prvotno predlagano. Predstavnik Združenja bank Slovenije je poudaril, da je združenje na problematiko usode blaga ob odstopu od kreditne pogodbe vseskozi opozarjalo in podajalo konkretne predloge, vendar do sedaj ni bilo uspešno. To vprašanje namreč urejajo trije zakoni, kar v praksi pogosto prinese zmedo. V zvezi s tem je predstavnik Vlade pojasnil, da bo predlagatelj pri pripravi zakonskega besedila resno proučil vse predložene pripombe in predloge zainteresirane javnosti. Poudaril pa je, da se vsebina predloga zakona nanaša na potrošniške kredite in s tem na kreditne pogodbe, ne pa na kupoprodajne pogodbe oziroma varstvo potrošnikov. Izpostavljeno problematiko pa bo predlagatelj kljub temu še enkrat temeljito proučil ter po potrebi pripravil drugačno rešitev. Predstavnica Zveze potrošnikov Slovenije pa je izrazila mnenje, da 17. člena ni treba dopolniti, saj gre za dve pogodbi, ki sta pa med seboj ločeni. V razpravi o 43. členu je predstavnik Združenja bank Slovenije pojasnil, da se sicer načelno strinjajo s pripombo ZPS, da urejanje negotovega dejstva bodočega sistema izmenjave informacij o boniteti strank ni zakonsko primerno, se pa ne strinjajo s črtanjem tega odstavka oziroma z amandmajem koalicije. Menijo namreč, da bi bilo bolje določbo konkretizirati z vključitvijo točno določenega datuma 1. 1. 2012, ko bo sistem izmenjave zagotavljal podatek o kreditni bonitetni oceni fizičnih oseb. Predstavnica Zveze potrošnikov Slovenije je poudarila, da v zvezi podpirajo pripombo ZPS ter črtanje drugega odstavka 43. člena, ker z vidika pravne varnosti ni primerno v zakonu določati roka uporabe nekega instrumenta, ki sploh še nima pravne podlage. Ob tem pa je treba tudi upoštevati, da gre za občutljivo področje varstva osebnih podatkov. Glede predlogov predstavnikov zainteresirane javnosti odbor ni odločal, poudarjeno pa je bilo, da bo za drugo obravnavo predloga zakona na seji Državnega zbora mogoče k 17. in 43. členu vlagati amandmaje, tako da lahko zainteresirani skupaj s predlagateljem predloga zakona izpostavljena vprašanja ponovno proučijo ter po potrebni pripravijo tudi boljše rešitve. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval vse vložene amandmaje ter jih tudi sprejel. V skladu s tem je pripravljen tudi dopolnjeni predlog zakona, ki je tudi sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Andrej Vizjak bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka! V Slovenski demokratski stranki bomo podprli ta zakon o potrošniških kreditih zaradi tega, ker je to, kolikor vem, eden izmed izjem, torej eden izmed rešitev, ki sta nastajala v, recimo temu, partnerstvu med opozicijo in koaliciji. Pa ne v mandatu te vlade, ampak v dveh mandatih. Namreč ta zakon prenaša v slovenski pravni red direktivo o potrošniških kreditnih pogodbah, ki je bila eden velikih uspehov slovenskega predsedovanja Evropski uniji, kajti v razmeroma kratkem času je bilo treba zbližati stališča in najti kompromisne rešitve med številnimi evropskimi potrošniškimi organizacijami na eni strani in seveda dajalci kreditov oziroma bančnim, finančnim sistemom, ki je imel seveda dostikrat drugačne interese kot potrošniki. Ponavadi imajo dajalci kreditov interese, da so obresti oziroma stroški takih kreditov kar se da zamegljeno prikazani in visoki, da se na koncu seveda od potrošnika potegne več kot v začetku potrošnik misli, da bo plačal za tak kredit, ki ga najame oziroma ki ga vzame za takšno ali drugačno potrošniško aktivnost. Torej po drugi strani pa so seveda številne potrošniške organizacije zahtevale kopico varovalk v tej direktivi, ki bi preprečevale zlorabo finančnega sektorja nad potrošniki. Torej direktiva je na koncu bila, a moram reči, da so bili številni evropski poslanci in nenazadnje tudi komisarji kar precej pod vplivom različnih lobijev. Še posebej imam v mislih enega izmed komisarjev, ki je bil zelo pod vplivom finančnega lobija in je vseskozi nasprotoval sprejemu te direktive. Tako da je bila na koncu rešitev sprejeta aprila leta 2008. S tem zakonom jo prenašamo v slovenski pravni red in pomeni pomemben korak naprej. Za vse, tako za potrošnike kot za dajalce potrošniških kreditov, uveljavlja nekatere novosti, razširja obseg uporabe glede na veljavni zakon, v področje uporabe so po novem vključeni tudi krediti pod 170 evrov in finančni najem. Za nekatere vrste kreditov se uvaja blažji režim, pomembne so tudi določbe, ki govorijo o informiranju potrošnikov in načinu informiranja, o obrazcih kreditnih pogodb in nenazadnje tudi o efektivnih obrestni meri. Torej, zaradi tega, ker imamo tudi v SDS nekaj, recimo temu, avtorstva nad temi rešitvami, bomo seveda te rešitve z veseljem podprli.
Hvala. Gospod Franc Bogovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Lep pozdrav še enkrat! Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka! Po besedah predlagatelja je nov zakon o potrošniških kreditih treba sprejeti zaradi zagotovitve pravnega reda skupnosti, ki jo zahteva nova direktiva Evropskega parlamenta in Sveta. Vzrok za sprejetje nove direktive so bili številni dejavniki. Evropska komisija je predhodno pripravila poglobljeno analizo izkušenj držav članic pri izvajanju stare direktive in pri tem ugotovila, da so med zakoni različnih držav članic o potrošniškem kreditiranju velike razlike. Poleg tega je zaradi varstva potrošnikov in poštene konkurence na trgu treba zagotoviti bolj učinkovit nad dajalci kreditov, ki niso banke in hranilnice. Potrošniško kreditiranje se je v Republiki Sloveniji prvič posebej uredilo z Zakonom o potrošniških kreditih, ki je bil sprejet leta 2000. Pred letom 2000 potrošniško kreditiranje v našem pravnem redu ni bilo celovito urejeno. Zakon je bil prvič noveliran leta 2004. Prva novela zakona je med drugim zožila krog izjem, po katerih se Zakon o potrošniških kreditih ne uporablja, uredila potrošniške hipotekarne pogodbe, določila najvišjo dopustno efektivno obrestno mero, prepovedala zavarovanje kreditov z bianko finančnimi inštrumenti in razširila pristojnostjo Urada Republike Slovenije za varstvo potrošnikov glede izdajanja in odvzemanja dovoljen za potrošniško kreditiranje. Vzrok za spremembo zakona iz leta 2004 so bile hude zlorabe in oškodovanje potrošnikov zaradi posojanja denarja, ki ga je bilo mogoče označiti kot oderuštvo. Leta 2004 je bil zakon drugič noveliran. Tudi takrat so bile spremembe sprejete zaradi potrebe po večjem varstvu potrošnikov, predvsem tistih, ki najemajo posojila pri podjetjih, ki niso registrirana kot banke ali hranilnice. Izkazalo se je namreč, da so nebančni dajalci kreditov v praksi znova naši stran poti, kako zaobiti zakon. Tokratna novela zakona se, kot rečeno, sprejema zaradi zagotovitve pravnega reda skupnosti, ki jo zahteva nova direktiva Evropskega parlamenta in Sveta. Pomemben dejavnik za sprejem nove direktive je bil predvsem zastarelost predhodne zakonodaje, ki še zdaleč ni več ustrezala realnosti sodobnega časa. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo brez večjih zadržkov predlagani zakon podprli.
Hvala. Gospod Matjaž Zanoškar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala, predsedujoči. Še enkrat vsem lep pozdrav! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o potrošniških kreditih. S predlaganim zakonom se v pravni red Republike Slovenije prenaša nova direktiva Evropskih skupnosti o potrošniških kreditih in njihovih pogodbah. Le-ta uvaja načelo maksimalne harmonizacije, ki pomeni, da države članice v svojem nacionalnem redu ne morejo postavljati ne blažjih pa tudi ne strožjih ukrepov od tistih, ki jih določa direktiva. Potrošnikom v vseh državah članicah se tako zagotavlja primerljiva in visoka raven varovanja ekonomskih in pravnih interesov potrošnikov. Vidimo, da predlog zakona ustrezno sledi zahtevam direktive. Glede tistih vprašanj, ki pa niso zajeta v tej Direktivi in jih država članica lahko ureja sama, pa so večinoma ohranjene in povzete ali pa tudi dopolnjene določbe veljavnega zakona in Zakona o varstvu potrošnikov. Zelo je pomembno, da se z ustreznimi ukrepi za urejanje in nadzor nad kreditnimi razmerji zagotavlja njihova preglednost in varnost za obe strani, ker to pozitivno vpliva na stabilnosti kreditnih trgov. V Poslanski skupini DeSUS ugotavljamo, da predlog zakona vključuje vsa tista načela, ki so ključnega pomena za varnost potrošnikov pri jemanju kreditov, kjer pa je po naši oceni pomembno dvoje. Prvič, varnost potrošnika se zagotavlja z ustreznimi zavezami tistega, ki daje kredit, in drugič, varnost potrošnika je treba zagotoviti tudi v smislu, da bo le-ta zavarovan. Potrošniku je treba omogočiti možnost realne presoje obremenjenosti s kreditom in njegovih posledic. Zelo je pomembno odločitev potrošnika o najemu kredita, da je preudarna. Tukaj popolno informiranje s strani kreditodajalca že pred samo sklenitvijo pogodbe in seveda tekom celega trajanja pogodbenega razmerja igra ključno vlogo. Načelo odgovornega posojanja denarja pa se mora rezultirati tudi na strani kreditodajalca, ki je prav tako dolžan paziti na to, komu in koliko denarja bo posodil. Slednje se v zakonu odraža skozi obveznost ocenjevanja potrošnikove kreditne sposobnosti. Namen te obveznosti vidimo v zmanjševanju tveganja za potrošnika in seveda tudi kreditodajalca. Torej, veliko je stvari, ki so vključene v tem zakonu, in govorijo v zaščito potrošnika kakor tudi v zaščito kreditodajalca, zato bomo predlog v taki vsebini tudi podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa. V Slovenski nacionalni stranki bomo takšen predlog zakona o potrošniških kreditih podprli. Podprli ga bomo zato, ker ocenjujemo, da ta zakon bo, upajmo, da bo zagotovil visoko raven varovanja ekonomskih in drugih interesov potrošnikov. Torej bo zaščitil potrošnika. Podprli ga bomo zato, ker upamo, da bo, tako kot določila navajajo, okrepil nadzor nad dajalci kreditov. Tako bomo imeli preglednost in stabilnost na področju kreditnih trgov. V Slovenski nacionalni stranki bomo ta zakon podprli zato, ker bo po njegovih določilih potrošnik pravočasno dobil vse potrebne informacije pred sklenitvijo pogodbe, ne, da bo izvedel po sklenjeni pogodbi za tako imenovani drobni tisk, ki ga potem sleče in sezuje. Podprli ga bomo zato, ker bo določal, vsaj kolikor mi razumemo, neko enotno mejo stroškov kreditiranja. Še posebej pa smo veseli tega dela zakona, in zato ga bomo še posebej radi podprli, kjer se uvaja omejena pravica dajanja kredita tistim, ki niso banke ali hranilnice. Upam, da ne gre tukaj samo za to, da bodo morali za opravljanje tega posla vsi tisti, ki niso banke ali hranilnice, zaprositi vsake tri leta, da je to pravzaprav inštrument s katerim bomo prisilili vse takšne dajalce, da ne bodo oderuški, da bodo pošteni in, da ne bodo na takšen ali drugačen način potem izsiljevali ljudi. Torej podprli bomo vsa ta določila zaradi tega, ker so poštena do potrošnikov. Ob tem pa nas skrbi samo eno in to bi radi opozorili, ali bo nadzor nad izvajanjem tega zakona močan in kdo ga bo izvajal, ker lepo je napisati vse v zakonu, potem pa imamo spet razne posojilodajalce, ki imajo drugačne pogoje, za katere ne vemo, ki delajo na črno, ki izsiljujejo ljudi in tako naprej in tako naprej. Še posebej pa je ta zakon dobrodošel v tem trenutku zaradi tega, ker dejansko v tem stanju, v kakršnem je naša država, je potrošnja tista, ki nas lahko kot prva potegne iz te gospodarske in finančne krize, ker s potrošnjo se spodbuja proizvodnja in z večjo proizvodnjo se seveda zaposli več ljudi in gospodarski ciklus se ponovno zažene navzgor, ne pa navzdol. Skratka podpiramo, opozarjamo pa še enkrat in prosimo za nadzor izvajanje tega zakona.
Hvala. Gospod Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Še enkrat pozdrav sekretarki in pa direktorju direktorata! Kaj reči? Pred nami je ustrezen zakon, ki prinaša varstvo potrošnika, koristne rešitve in bo deležen podpore Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Pri predlogu zakona o potrošniških kreditih gre za prenos evropske direktive o potrošniških kreditih in uvaja načelo popolne harmonizacije. Tako se glavni razlog za sprejem zakona nahaja predvsem v povečanju varstva potrošnikov in zagotavljanju ustrezne konkurence na trgu in tudi v zagotavljanju bolj učinkovitega nadzora nad dajalci kreditov, ki pa niso banke in pa hranilnice. Direktiva, ki predvideva učinkovito delovanje notranjega trga na področju potrošniškega kreditiranja, zasleduje tudi cilj zagotovitve preglednosti in stabilnosti kreditnih trgov. Predlog vsebuje še dodatne rešitve, kot so obveznost dajalcev kredita, da potrošniku zagotovijo vrsto podrobnih informacij o ponujenem kreditu še pred sklenitvijo pogodbe. Kreditojemalci pa imajo ob tem še obveznost, da informacije posredujejo na tak način, da potrošnik razume tudi finančne in pravne posledice najema kredita. Na večjo varnost in skrbnost pri dajanju kreditov napeljujejo tudi določila, ki določajo obveznost kreditodajalcev, da predhodno oceni kreditno sposobnost potrošnika. Pomembne novosti v zakonu predstavljajo tudi na novo opredeljeni pojmi skupnih stroškov kredita, uvedba standardnega evropskega obrazca o potrošniškem kreditu, prav tako pa je podrobno predpisana tudi vsebina kreditne pogodbe, širše pa so definirane tudi pravice potrošnika ob povezani kreditni pogodbi. Za določene vrste kreditov se predvideva tudi tako imenovani blažji režim, kar v praksi pomeni, da zanje ne veljajo povsem vse določbe zakona, in sicer za kredite v obliki možnosti prekoračitve na plačilnem računu in pa kreditne pogodbe, v katerih je določeno, da bosta stranki sklenili pogodbo o odlogu plačil in s tem bo odvrnjena možnost sodnega procesa. Kot sem že v uvodu dejal, ker zakon prinaša ustrezne in za varstvo potrošnika koristne rešitve, bo deležen podpore Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Socialne demokrate veseli enotno izražena podpora temu zakonu, ki ga razumemo kot še enega od tistih zakonov, ki krepijo varstvo potrošnikov, tokrat v segmentu potrošniških kreditov, da zagotovimo pregledno ponudbo potrošniških kreditov in ustrezno primerjavo, ki bo zagotovo v interesu varstva potrošnikov – preprečevala bo izigravanje potrošnikov in hkrati z enotnim zakonodajnim okvirom zagotavljala pregledno ponudbo na celotnem evropskem notranjem trgu. Sprejeme zakona, kot so povedali že predgovorniki, pogojuje harmonizacijo z evropskim pravnim redom, katerega cilj je racionalno in odgovorno posojanje denarja dajalcev kredita, s čimer lahko v pomembni meri preprečimo tudi nastanek finančnih kriz v prihodnosti. Zakon jasno opredeljuje skupne stroške kredita in s tem efektivne obrestne mere, odpravlja možnosti zlorab dajalcev kredita, s čimer se bomo lahko v prihodnje učinkoviteje izognili marsikateri aferi, ki smo jim bili, žal, na škodo prejemnikov posojil priča v preteklosti. Kot še posebej pomembno novost Socialni demokrati razumemo obveznost za zagotovitev popolnih informacij pred sklenitvijo kreditnih pogodb, torej brez skritih stroškov. Zakon deluje v prid potrošnikom tudi v delu, kjer je predpisana vsebina kreditne pogodbe pa tudi omejeno trajanje dovoljenja dajalcev kreditov, ki niso banke ali hranilnice. V zakon o potrošniških kreditih skladno z evropsko direktivo uvajamo načelo odgovornega posojanja denarja z ustreznimi ukrepi, ki spodbujajo odgovorno ravnanje dajalcev kredita in kreditnih posrednikov. Sprejem zakona sledi popolni harmonizaciji evropske zakonodajne, to pa zagotavlja večjo varnost potrošnikov, večjo odgovornost kreditodajalcev in posrednikov, boljši zakonodajni okvir potrošniškega kreditiranja v funkciji popolne primerljivosti ponudbe na skupnem evropske trgu. Socialni demokrati bomo zato predlagan zakon podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključuje drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RUDARSTVU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Darji Radić, državni sekretarki. Izvolite, imate besedo.
Hvala predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci! Predlagani zakon o rudarstvu določa pogoje za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje mineralnih surovin ne glede na to, ali so v zemlji, na njeni površini ali v vodah. Nadalje določa pogoje za opustitev njihovega izkoriščanja ter pogoje za zagotavljanje varstva in zdravja pri izvajanju del, ki so v zvezi z raziskovanjem, izkoriščanjem in opustitvijo izkoriščanja mineralnih surovin. Ureja tudi inšpekcijski nadzor. Namen predlaganega zakona je pravzaprav odprava določenih pomanjkljivosti sedaj veljavnega zakona o rudarstvu, ki je bil sprejet že leta 1999. V temu obdobju desetih let so se seveda pokazale določene pomanjkljivosti. Pomemben namen tega zakona pa je tudi odprava vrste administrativnih bremen, ki jih je določal sedanji zakon. Prav tej odpravi administrativnih bremen bom dala malo večjo pozornost v tej uvodni obrazložitvi. Predlog zakona tako zdaj omogoča prosto iskanje mineralnih surovin, se pravi, da za iskanje surovin ni več potrebno posebno dovoljenje. Potem določa, da, recimo, pred začetkom raziskovanja ni več treba dovoliti koncesije, ampak se dobi samo dovoljenje za raziskovanje. In šele potem, ko pride do tega, da se surovina, mineralna surovina najde, se začne postopek pridobivanja koncesije, sklenitev koncesijske pogodbe, tako kot velja v zdajšnjem zakonu. No, izjema v zvezi s pridobivanjem koncesije je pa izkoriščanje geotermičnih virov z geokolektorjem oziroma geosondo, za katero pa ni potrebna pridobitev koncesije. Potem, kar je mogoče še za poudariti, je to, da predlagani zakon skladno z možnostmi, ki jih ponuja Direktiva 2009/31 o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida in spremembah teh direktiv, določa, da po temu zakonu ni mogoče pridobiti dovoljenja za raziskovanje in rudarske pravice za izkoriščanje z namenom vbrizgavanja in shranjevanja ogljikovega dioksida. Se pravi v Sloveniji te možnosti ne bodo dovoljene. Predlog zakona tudi omogoča, da se določene vrste mineralnih surovin opredeli kot mineralne surovine v javnem interesu. Zakon določa, da so takšne mineralne surovine v vsakem primeru energetske mineralne surovine, se pravi tudi ogljikovodiki, lahko bi rekli, da gre tudi za strateške surovine. No, te so že v zakonu opredeljene, zdaj pa, če se seveda v nadaljevanju izkaže, da je še kakšna mineralna surovina pomembna za državo, ki je potrebna za razvoj države, potem Vlada z uredbo lahko določi tudi druge mineralne surovine, ki so v javnem interesu. Zakaj je pravzaprav treba določiti te mineralne surovine v javnem interesu? Na tem temelji namreč postopek izdaj koncesijskega akta oziroma uredbe Vlade za izkoriščanje tovrstnih mineralnih surovin, in sicer če gre za mineralne surovine v javnem interesu, potem v tem primeru velja postopek, da se koncesija izda po uradni dolžnosti. V primeru, da gre za druge mineralne surovine, pa se uvede postopek za možno njegovo izdajo in ne več kot doslej, da bi morala Vlada izdati koncesijo na podlagi pobud, ko preteče 120 dni. Dovoljenje za raziskovanje se bo lahko izdajalo na podlagi poprej izvedenega javnega razpisa, enako bo tudi podeljevanje koncesij za izkoriščanje mineralnih surovin možno na podlagi poprej izvedenega javnega razpisa. V primeru, ko pa gre samo za širitev izkoriščanja nekovinskih mineralnih surovin, ali pa v primeru, če to izkorišča lastnik zemljišča, pa ni potrebno več javnega razpisa. Skratka, tukaj gre še za vrsto poenostavitev, s katerimi seveda vsem tistim, ki se želijo ukvarjati z raziskovanjem in izkoriščanjem mineralnih surovin, omogoča, bomo rekli, bolj sodoben in tudi bolj enostaven postopek ali bolj enostavno delovanje, vendar še vedno kontrolirano. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo članu odbora, gospodu Bogdanu Baroviču.
Kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je predlog zakona kot matično delovno telo obravnaval prejšnjo sredo na svoji seji 30. junija 2010. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, na podlagi katerega so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine koalicije. Te poslanske skupine so po preteku roka za vložitev amandmajev odboru posredovale še predloge za amandmaje odbora k 1., 3., 17., 59. in 146. členu. Odbor je prejel tudi naslednje gradivo: odgovor Ministrstva za gospodarstvo na pripombe iz mnenja Zakonodajno-pravne službe; mnenje Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Državnega sveta, ki predlog zakona podpira; dopis Ministrstva za gospodarstvo, s katerim ministrstvo premogovniku Velenje dokaj podrobno podaja pojasnila oziroma odgovore na konkretne pripombe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je državna sekretarka Ministrstva za gospodarstvo dokaj podrobno predstavila poglavitne rešitve predloženega zakonskega besedila. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe pa je poudarila, da so njihove pripombe v pretežnem delu upoštevane, in sicer v amandmajih poslanskih skupin koalicije. Posebej pa je izpostavila pripombe k 35., 61. in 63. členu, ki se nanašajo na inštitut razglasitve rudarskega prostora v javno korist. Zakonodajno-pravna služba namreč opozarja na spornost predlaganih rešitev, in sicer zlasti z vidika posega v avtonomijo lokalnih skupnosti. Člani odbora in ostali vabljeni so v okviru razprave o posameznih členih največ pozornosti namenili bistveni novosti, ki jo prinaša predlog zakona in na katero so ključne pripombe podali tudi Zakonodajno-pravna služba in Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, in sicer o inštitutu razglasitve rudarskega prostora v javno korist. V zvezi s tem inštitutom je bilo opozorjeno na njegovo spornost, zlasti z vidika posega v avtonomijo lokalnih skupnosti. Razpravljavci so poudarjali, da je sicer mogoče razumeti namen, ki je predlagatelja vodil pri oblikovanju tega inštituta, opozarjali pa so, da je morebiti še preveč nedorečen in bo v praksi lahko zlasti lokalnim skupnostim povzročal določene težave. Odpirajo pa se tudi druga vprašanja, na primer, kako ravnati v primeru, da bo ta prostor znotraj zavarovanega območja ali pa na nedostopnem območju. Predstavnik Vlade je pojasnil, da gre res za nov inštitut, na podlagi katerega bi Vlada lahko z uredbo določeno območje razglasila za rudarski prostor v javno korist, s čimer bi se prostorski akt na tem prostoru zamrznil. Poudariti pa je treba, da je ta inštitut predviden le za strateške mineralne surovine, in sicer nafto, plin in premog, in bi se uporabljal le izjemoma. Bojazen, da bi se tak prostor razglasil na zavarovanem terenu, pa se razrešuje z amandmajem k 62. členu. V njem se namreč doda nov, četrti odstavek, s katerim je predvideno, da minister, pristojen za rudarstvo, Vladi ne more predlagati izdaje uredbe o razglasitvi določenega območja za rudarski prostor v javno korist, če takšno zemljišče leži na območju, ki ga ureja akt o zavarovanju. V zvezi z določbami 27. člena je poslanec Anton Colarič podal predlog za amandma odbora, s katerim bi se v prvem odstavku obdobje veljavnosti dovoljenja za raziskovanje podaljšalo s treh na pet let. Predstavniki predlagatelja temu predlogu niso nasprotovali, zato je odbor predlog povzel v svojem amandmaju, s katerim pa je hkrati črtal drugi odstavek tega člena, ker je s spremembo obdobja veljavnosti dovoljenja postal nepotreben. V razpravi je bila pozornost namenjena tudi nekaterim drugim vprašanjem. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena oziroma osmim odstavkom 131. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval vse vložene amandmaje in predloge za amandmaje odbora ter jih sprejel. V skladu s tem je pripravljen dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del poročila odbora.
Hvala. Gospod Lojze Posedal bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Gospoda Lojzeta Posedela ni. Niste najavili zamenjave, ampak vseeno, ker ste bolj začetnik v tem našem zboru, izvolite, vam dajem besedo, ampak to je izjemoma. Drugič prosim, da se ne dela tako, zamenjave je treba vnaprej sporočiti. Izvolite, imate besedo.
Hvala podpredsednik. Predlog zakona določa pogoje za iskanje, raziskovanje in izkoriščanje mineralnih surovin. Njegov ključni namen pa je odprava pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene pri izvajanju veljavnega zakona ter odprava nepotrebnih administrativnih bremen, na katera so opozarjali tako posamezniki, nosilci in kandidati za pridobitev rudarskih pravic, kot tudi ustrezna rudarska združenja ter javne službe. Bistveni cilji predloga zakona so po našem mnenju trije. Prvič. Zavarovati za razvoj države in lokalnih skupnosti pomembne strateške mineralne surovine. Drugič. Nosilcem rudarske pravice, ki na določenem zemljišču že opravlja raziskovanje ali izkoriščanje mineralne surovine, zagotoviti dolgoročno možnost razvoja. In tretjič, zagotoviti sredstva potrebna za sanacijo z rudarskimi deli degradiranih območij. V Poslanski skupini Zares predlog zakona podpiramo. Kot pomembno novost pa bi radi izpostavili nov koncept, to je institut razglasitve rudarskega prostora v javno korist. Gre za institut, na podlagi katerega bi Vlada lahko z uredbo določeno območje razglasila za rudarski prostor v javno korist, s čimer bi se prostorski akt na tem prostoru zamrznilo. Poudariti je treba, da je ta institut predviden le za strateške mineralne surovine, nafto, plin in premog, in bi se uporabljal le izjemoma. Zavedamo se, da posega v avtonomijo lokalnih skupnosti, ki določajo namensko rabo svojega prostora, pri čemer jih veljavna zakonodaja s tega področja zavezuje le k medsebojni usklajenosti posameznih prostorskih aktov. Kljub pomislekom pa opozarjamo na njegovo uporabnost glede ohranitev zalog za razvoj države pomembnih mineralnih surovin tudi za bodoče rodove, upravljanje z njimi ter preprečevanje škodljivih vplivov na njih. V prihodnosti, ko bo ta institut zaživel, pa bi ga lahko uporabili tudi za druge in ne le za strateške mineralne surovine, saj bi s tem razrešili marsikatero težavo, s katero se v praksi pri izkoriščanju mineralnih surovin lokalne skupnosti srečujejo. Posebej bi izpostavili tudi odločitev, da v Sloveniji ne bo dovoljeno shranjevanje ogljikovega dioksida v opuščenih rudnikih. Ker tovrstna dejavnost v Sloveniji ni ekonomsko opravičena in ker je tudi procedura izvedbe tega shranjevanja izredno zapletena, se je Vlada na predlog pristojnega resorja odločila, da to shranjevanje ne bo dovoljeno. Kot izredno pozitivno pridobitev v zakonu o rudarstvu, pa pozdravljamo rešitev 59. člena zakona, ki med razloge za odvzem rudarske pravice za izkoriščanje uvršča tudi ravnanja pri izkoriščanju mineralne surovine, ki imajo negativen vpliv na okolje. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da moramo pred ekonomske interese, ki izhajajo iz pridobljene rudarske pravice, postaviti ustavno pravico do zdravega življenjskega okolja. V Poslanki skupini Zares bomo zato predlog zakona podprli. Hvala. Še enkrat se predsedujočemu opravičujem in se mu zahvaljujem za njegovo prijaznost! Hvala.
Hvala. Gospod Matjaž Zanoškar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala še enkrat. Vsem skupaj lep pozdrav! Dovolite, da predstavim stališče poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o rudarstvu. Ministrstvo za gospodarstvo je pristopilo k spremembi zakonodaje na področju rudarstva iz razlogov evidentiranih nejasnosti pri izvajanju sedanjega veljavnega zakona, potem zaradi nepotrebnih administrativnih bremen, na katera so opozorile osebe, ki so dolžne ravnati in postopati po zakonu, torej nosilci in kandidati za pridobitev rudarskih pravic, rudarska združenja in tudi javne službe. Po našem vedenju je bila opravljena temeljita analiza takšne problematike in na podlagi tega se je oblikovalo besedilo novele Predloga zakona o rudarstvu. Ta zakon zajema kar nekaj ciljev in nekaj načel. Pomembni se nam zdijo cilji, kot so zavarovati za razvoj države in lokalne skupnosti pomembne strateške mineralne surovine. Nosilcem rudarske pravice, ki na določenem zemljišču že opravljajo raziskovanje ali izkoriščanje mineralnih surovin, zagotoviti dolgoročno možnost razvoja. Pomemben se nam zdi tudi cilj, da se zagotovi stalnost dotoka sredstev, potrebnih za sanacijo z rudarskimi in drugimi deli degradiranih območij. Jasneje urediti naloge in pristojnosti inšpekcijskega nadzora ter v zvezi s prej opredeljenimi pogoji, ki jih morajo izpolnjevati udeleženci v rudarstvu, tudi opredeliti še dodatne prekrške in globe v zvezi z njim. Pomembna se nam zdijo tudi vsa določila in načela, ki govorijo o ohranitvi temeljnega načela zagotavljanja varstva in zdravja pri delu iz sedaj veljavnega zakona o rudarstvu, ter da se jih na podlagi najnovejših spoznanj rudarske stroke v tehničnem smislu posodobi in ob hkratni ohranitvi temeljnih načel zagotavljanja varstva in zdravja pri delu in njihovih tehničnih posodobitev zagotovi možnosti pridobivanja rudarske pravice brez nepotrebnih administrativnih bremen. V še večji meri kot do sedaj se zagotoviti razvoj rudarske stroke, v največji možni meri zagotoviti, da se izkoriščanje mineralnih surovin ne bo izvajalo brez poprej pridobljenih rudarskih pravic in predpisanih dovoljenj, kot smo bili priča do sedaj. Torej še v večji meri kot do sedaj zagotoviti varnost in zdravje ljudi pri izvajanju vseh rudarskih del ter v največji možni veri preprečevati rudarske nesreče. Skratka stališče Poslanske skupine DeSUS glede predloga je naslednje. Predlog zakona je izredno obsežen. V določenih segmentih celo preobsežen oziroma preveč podroben, kar morebiti daje videz težko razumljivega besedila. Slednjemu bi se mogoče lahko izognili z oblikovanjem splošnih določb, ki bi napotovale na podzakonske akte. Vendar moram priznati, prepustitev urejanje katerega področja v podzakonskih aktih lahko vodi v podnormiranost in s tem tudi v poseg pravne varnosti za vse zainteresiranih. Zato predlogu s tega stališča ne nasprotujemo in hkrati podajam pohvalo za prizadevnost vseh na tem področju. Drugače kot nekateri poslanci DeSUS-a, preko tega besedila ne vidimo enormnega povečanja obdavčevanja nosilcev rudarske pravice. Besedilo ima več pozitivnih učinkov, tako pri delu, ki se nanaša na koncesijske pogodbe, kot tudi pri posebnostih izkoriščanja. Pozitivne učinke je po naši oceni videti tudi v okviru rudarskega projektiranja, pri upravljanju rudarske storitve, kjer je v večji meri poudarjena strokovnost oziroma sodelovanje različnih strokovnjakov, tako rudarjev, geotehnologov in tudi geologov. Ocenjujemo, da je predlog zakona kljub njegovemu obširnem besedilu oblikovan strokovno, korektno in primerno, zato bo deležen naše podpore. Je pa res, da vedno, sploh v primerih nasprotujočih se interesov, ni mogoče vseh zahtevkov vključiti v besedilo zakona. Tu imam v mislih številne pripombe zainteresirane javnosti, ki so vedno dobrodošle. Zato je potreben nekakšen kompromis in poslanci DeSUS-a menimo, da so vse te zahteve ali vključene v ta predlog ali pa so argumentirane in potrjene. Torej vse to pomeni, da bomo v Poslanski skupini DeSUS, ta predlog zakona v celoti podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi najprej izrekel ministrstvu in vsem, ki so pripravljali ta zakon, kar čestitke za smelo potezo. Moram priznati, da je zakon s 160 členi zelo strokovno zahteven in dejansko je težko že iti skozi njegovo materijo, kaj šele, da bi človek, ki ni od stroke, lahko ocenjeval še strokovno in zakonsko osnovo, zato nič čudnega, da je bilo predlaganih kar nekaj amandmajev s strani Zakonodajno-pravne službe, ki ji gre prav tako velika zahvala, verjetno, za pregled tega zakona in vse popravke – tako nomotehnične kot včasih tudi kakšnega težjega, kot je nomotehnični popravek. Danes je pred nami odločitev o tem zakonu, in seveda nobena stvar ni idealna in danes smo že slišali tisto, kar je sporno. Sporen je 62. člen tega zakona, ki smo ga skupaj z amandmajem skušali najbolj ugodno rešiti. In spet smo tam, da z besedami stvari gredo, tečejo, je možno razumeti tako ali drugače, ampak predvsem razumeti, da smo na tem področju zavarovanega območja ali območja, kjer ni razvite infrastrukture, da nam ni treba biti v strahu, da bo neka diskrecija soodločala, pa vendarle je previdnost potrebna. Res je tudi, da smo danes v drugačnih časih, kot smo bili še nedolgo tega nazaj, čeprav na področju strateških surovin, kot sta recimo nafta in plin, bi, verjamem, da vsak od nas z veseljem zavriskal, če bi na svojem delu našli eno od teh strateških surovin, ker bi ogromno pomenila za to državo. Jaz trdim, da je enako pomemben tudi premog kot strateška, energetska surovina, na žalost pa je odnos družbe drugačen do tega energenta. Kakorkoli že, živimo v drugem času in zaradi tega mislim, da velikih nevarnosti, da se bomo zdaj kregali, govorim o vsebini 62. člena, da bomo nekje nekaj želeli na novo odpirati, kjer bo, ne vem, zavarovano območje ali pa nedostopno območje, ni veliko. Jaz bi bil zelo vesel, če bi Rudnik Trbovlje-Hrastnik, kot vsaj z zalogami še bogat, lahko uspešno živel in delal naprej tako, kot je. Čeprav sami vemo, kaj pomeni degradirana površina, degradirano področje tudi pri umeščanju zdaj tega področja v nadaljnji razvoj občin. Ampak, o tem kdaj drugič. V Slovenski nacionalni stranki je bil dogovor, da bomo takšen zakon, ki je predvsem strokoven, obsežen in je bil tudi potreben, posodobljen, sprejeli v upanju, da bo vse zapisano tudi dosledno spoštovano. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Miran Jerič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, predstavnik Vlade, cenjene kolegice poslanke, kolegi poslanci! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije soglašamo, da obstaja potreba ne samo po prenovi, ampak tudi po novem Zakona o rudarstvu, saj je bil veljavni sprejet leta 1999 in nato že dvakrat spremenjen. Kot navaja predlagatelj, se je že ob pripravah na sprejem Zakona o rudarstvu ob analizi izvajanja veljavnega evidentiralo, da so pri izvajanju zakona še vedno prisotni zapleti in problemi, predvsem zaradi nekaterih nejasno zapisanih določb ter zahtev, ki predstavljajo povsem nepotrebna administrativna bremena, na katera so opozarjali tako posamezniki, nosilci in kandidati za pridobitev rudarskih pravic, kot tudi ustrezna združenja ter javne službe. Med drugim je glavni razlog za težave pri rudarskih delih izhajal iz ločevanja med raziskovanjem in izkoriščanjem, saj je treba po pridobitvi koncesije najprej pridobiti še posebno upravno dovoljenje za raziskovanje in izkoriščanje, po njegovi pridobitvi pa za vsako rudarsko delo še posebej pridobiti posebno upravno dovoljenje za njihovo izvajanje. Prav tako se težave kažejo pri izvajanju trenutno veljavnega zakona pri opredelitvi tako imenovanih drugih rudarskih del. Ker je bilo treba pred začetkom gradnje pridobiti tako gradbeno kot tudi rudarsko dovoljenje, so nastale nejasnosti tudi pri izdelavi projektne dokumentacije, glede pristojnosti inšpekcijskega nadzora pri takšnih gradnjah in tudi pri izdajah uporabnih dovoljenj. Novi zakon bo torej poleg pogojev za pridobitev pravice do raziskovanja in izkoriščanja mineralnih surovin urejal samo tista rudarska dela in z njim povezane rudniške gradnje, ki so namenjene raziskovanju, izkoriščanju in prenehanju izkoriščanja. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije soglašamo s predlaganimi rešitvami zakona, ki zasledujejo cilje zavarovanja pomembnih strateških mineralnih surovih, stalnost dokumentiranja in interpretiranja raziskovanja mineralnih surovin, zagotavljanja enakovredne obravnave za pridobitev pravice in poenostavitev oziroma zmanjšanje administrativnih obveznosti. V Poslanski skupini LDS zato podpiramo rešitve, ki jih prinaša zakon, in sicer da se vzpostavi razlika med pogoji za pridobitev rudarske pravice za raziskovanje in pogoji za izkoriščanje mineralnih surovin in da se pred začetkom raziskovanja mineralnih surovin v določenem raziskovalnem prostoru pridobi dovoljenje za raziskovanje. Za to v prvi fazi ne bo treba pridobiti koncesije. Podpiramo tudi rešitve v smeri, da se kandidatom za nosilca rudarske pravice omogoči hitrejše sklepanje koncesijskih pogodb ter da se odpravlja nelogičnost, ko je moral nosilec rudarske pravice po pridobitvi dovoljenja za raziskovanje ali izkoriščanje še za vsako posamezno rudarsko delo pridobiti dovoljenje za izvajanje. V Poslanski skupini LDS podpiramo tudi rešitev, da se določene vrste mineralnih surovin opredeli kot surovine v javnem interesu. Vlada lahko sicer z uredbo razglasi rudarski prostor, kar je določen poseg v avtonomno pravico prostorskega načrtovanja, vendar je ta možnost omejena samo na strateške mineralne surovine, kot so nafta, plin in premog. Prav tako se nam zdi smiselna ureditev plačevanja rezervacij za sanacije in zapiralna dela, kjer se za zbiranje, upravljanje in namensko uporabo sredstev, pridobljenih iz plačil rezervacij, s tem zakonom zadolži eko sklad. Pri čemer je potrebo pojasniti, da se z dnem uveljavitve tega zakona šteje, da so do sedaj rezervirana sredstva po obstoječem zakonu že rezervirana kot sredstva za sanacijo po tem zakonu. Nov zakon pa je nenazadnje potreben tudi zato, ker je treba v pravni red Republike Slovenije prenesti kar šest direktiv in eno uredbo Evropskega parlamenta oziroma Evropskega sveta. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo zakon o rudarstvu podprli skupaj z obema vloženima amandmajema, tako 1. kot 70. člena zakona, ki so ju vložile poslanske skupine koalicije.
Hvala. Gospod Anton Colarič, bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predlog zakona o rudarstvu, ki je pred nami, vnaša v slovenski pravni red določbe raznih evropskih direktiv pa tudi določene pomembne spremembe. Ena od teh, ki jih prinaša, je razmejitev med raziskovanjem in izkoriščanjem, saj se je nejasnost pri tej razmejitvi v praksi kazala kot velik problem pri dodeljevanju koncesnin in rudarskih pravic. Razmejitev obeh pojmov, kot jih opredeljuje zakon, bo nedvomno prinesla tudi hitrejše raziskovanje geološke strukture tal. Pomembna je tudi odprava administrativnih bremen, saj zakon omogoča prosto iskanje mineralnih surovin. Prav tako pa je za raziskovanje potrebno zgolj dovoljenje in ne več koncesija. Jasna in podrobna razmejitev gradbenih in rudarskih del bo v prihodnosti preprečili zlorabe pri lastnikih rudarske pravice in omogočila lažji nadzor nad lastniki le-te, s tem pa se bo izboljšalo stanje tudi na področju varstva pri delu. Največje polemike so se pri zakonu pokazale v delu, ki kaže na razglasitev rudarskega prostora v javno korist, češ, da naj bi neprimerno posegal v pristojnosti lokalnih skupnosti, saj se v primeru uporabe tega instituta zamrzne prostorski akt. V Poslanski skupini SD s to ureditvijo, ki jo je predlagala Vlada, soglašamo. Poleg tega smo prepričani, da se bodo taki primeri v praksi pojavljali le izjemoma, zgolj za strateške mineralne surovine, kakršne so nafta, plin in premog. Amandma k 62. členu, ki je bil sprejet na seji matičnega delovnega telesa, dodatno preprečuje takšen inštitut v primeru, da je določeno zemljišče na območju, ki ga ureja akt o zavarovanju, kar očitke o neprimernosti tega instituta dodatno zavrača. Tehnična naravnanost in tehnične podrobnosti zakona tudi jasno kažejo na dejstvo, da je bil zakon pripravljen tudi v sodelovanju s stroko, ki zakon v praksi uporablja, in rešitve, ki so v njem opredeljene, so za nas primerne. V Poslanski skupini SD smo prepričani, da je zakon dober za rudarsko dejavnost in za rudarsko stroko ter ga bomo soglasno podprli, prav tako pa vložena amandmaja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani! Pred nami je Predlog zakona o rudarstvu, ki tako kot dosedanji zakon ureja iskanje, raziskovanje, izkoriščanje in gospodarjenje z mineralnimi surovinami kot naravnim virom, z izjemo raziskovanja in izkoriščanja mivke, peska, gramoza iz vodnih in priobalnih zemljišč, kjer pa veljajo določbe zakona, ki ureja vode. V zakonu so vgrajene zahteve iz novih direktiv Evropske skupnosti in poenostavitve, ki jih narekujejo izboljšave, preizkušene v izvajanju in dosedanji praksi predhodnega zakona. Predlog zakona omogoča prosto iskanje mineralnih surovin, določa, da je treba pred začetkom raziskovanja pridobiti le dovoljenje in ne koncesije, kot v preteklosti. Koncesija se po novem predlogu zakona pridobi šele takrat, ko raziskave pokažejo, da je mineralno surovino tudi smiselno izkoriščati. Pri tem je izjema izkoriščanje geotermalnih virov, kjer je v predlogu zakona določeno, da za to ni potrebna posebna koncesija. Nadalje predlog zakona na novo prinaša možnost, da se določene vrste mineralnih surovin opredeli tudi kot mineralno surovino v javnem interesu. Zakon določa, da so takšne v vsakem primeru energetske mineralne surovine, se pravi ogljikovodiki. Ob ugotovitvi, da so tudi druge mineralne surovine nujno potrebne za razvoj države, jih lahko Vlada na podlagi posebej določenih kriterijev določi za izrabo v javnem interesu. Zakon v tem primeru uvaja različen postopek izdaje koncesijskega akta, in sicer v primeru, ko gre za nameravano izkoriščanje mineralnih surovin, ki so v javnem interesu, in pa v primeru, ko gre za izkoriščanje drugih mineralnih surovin. Ko govorimo o nameravanem izkoriščanju mineralnih surovin v javnem interesu, je v predlogu zakona predlagano, da se izda koncesijski akt o uradni dolžnosti. Za vse druge primere pa se uvede postopek javnega razpisa z zbiranjem ponudb. To je velika novost v primerjavi s predhodnim zakonom. Bistvena novost tega zakona pa je razglasitev rudarskega prostora v javno korist, kar pa pomeni poseg v avtonomijo lokalnih skupnosti, saj je določitev namenske rabe prostora zelo podrobno in natančno določena v veljavni prostorski zakonodaji in je to ena bistvenih pravic in dolžnosti lokalnih skupnosti, da namenijo prostor določeni rabi. Ti postopki so dolgotrajni, ker vsebujejo usklajevanje vseh soglasodajalcev in interesentov v tem prostoru. Takšna predlagana razglasitev rudarskega prostora v javno korist bi lahko posledično pomenila, da bi določeno območje dobilo dejansko drugačno rabo, kot jo prostorski akti lokalnih skupnosti predvidevajo v svojih prostorskih aktih. Gre se za obid zakona v prostorskem načrtovanju, to pa je lahko problem, na kar opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Ker je to bistvena novost, ki delno določa tudi koncept tega zakona, bi bilo treba to rešitev dodatno pretehtati. Kljub navedenemu in opozorilom Zakonodajno-pravne službe v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke temu zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 9. 7. 2010. V razpravo torej dajem najprej 1. člen ter amandma poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k temu členu. Odpiram prijavo. Kdor želi razpravljati, prosim naj se prijavi. 1. člen in amandma k temu členu. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajam na 70. člen in amandma istih poslanskih skupin k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ne, potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 17. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali z glasovanjem ob 17.40.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 9. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 14. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 45. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 18. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 44. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 19. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 44. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 18. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o javni agenciji za javno naročanje v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zares k 3. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 53. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 53.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju, in zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakonu. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 25. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gorskih vodnikih, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine LDS k 1. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 15, proti 23. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju, s tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakonu. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o potrošniških kreditih, v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o rudarstvu, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 1. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 70. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predstavniku Vlade kot predlagateljici zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Imate besedo. Darja Radić, državna sekretarka.
Hvala lepa, predsednik. Predlagam, da Državni zbor sprejme sklep, s katerim po končani drugi obravnavi preide tudi na tretjo obravnavo zakona o rudarstvu že v okviru te seje. Hvala lepa.
Hvala. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka, torej 138. člena Poslovnika zbora, še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v torek, 13. 7. 2010, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bosta vključena sprejeta amandmaja in člena, h katerima sta bili amandmaja sprejeta. Amandmaje k tem dvema členoma lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbor. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval Obvestilo o odstopu dr. Mateja Lahovnika, ministra za gospodarstvo, Predlog sklepa o razrešitvi viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije, Predlog sklepa o imenovanju članov Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije ter Predlog sklepa o imenovanju člana izbirne komisije za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Prehajamo na obravnavo obvestila o odstopu dr. Mateja Lahovnika, ministra za gospodarstvo. Predsednik Vlade Republike Slovenije Borut Pahor me je 8. julija 2010 obvestil, da je dr. Matej Lahovnik, minister za gospodarstvo, odstopil s funkcije ministra. V zvezi s tem Državni zbor Republike Slovenije na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije ugotavlja, da je dr. Mateju Lahovniku prenehala funkcija ministra za gospodarstvo. Na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije opravlja tekoče posle do imenovanja nove ministrice oziroma ministra oziroma do obvestila predsednika Vlade Republike Slovenije v skladu z drugim odstavkom 234. člena Poslovnika Državnega zbora. Ministru dr. Lahovniku se zahvaljujem za sodelovanje in mu želim najboljše pri nadaljnjem delu. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi viceguvernerja in člana Sveta banke Slovenije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se Andrej Rant razreši dolžnosti viceguvernerja in člana Sveta banke Slovenije z dnem 8. 9. 2010. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju članov Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije za dobo petih let imenujejo: Aleksander Batič, dr. Mitja Brili, dr. Jožef Horvat, dr. Primož Kmecl, dr. Rajko Knez, dr. Janez Kranjc, Stanko Kristl, dr. Janez Drevec, dr. Franc Lobnik, Janez Matos, dr. Niko Samec, dr. Dušan Plut, dr. Jože Rakovec, dr. Miha Tomaževič in dr. Davorin Tome. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Če ne bi imel prižganega mikrofona, bi temu očitku pritrdil. Imel sem prižgan mikrofon. Prehajam na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju člana izbirne komisije za izbiro o primerih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Bojan Kontič. Prosim.
Hvala lepa. Zelo na kratko. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagani sklep o imenovanju člana izbirne komisije za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnika predsednika Komisije za preprečevanje korupcije podprli. Bil je korektno in skladno z zakonom voden postopek, postopek, v katerem smo vse poslanske skupine prejele poziv za predlaganje kandidatov. Poslanska skupina Socialnih demokratov je bila edina, ki je predlagala kandidata za to mesto. Predlagali smo Dušana Kumra in danes bomo o tem predlogu tudi pozitivno glasovali. Torej glasovali bomo za predlog, ki ga je Mandatno-volilna komisija posredovala Državnemu zboru v potrditev.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predloga SD, da je član izbirne komisije za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije gospod Dušan Kumer, ne bo podprla. Predloga ne bomo podprli zaradi gospoda Kumra osebno, ampak zato, ker je vse skupaj vnaprej dogovorjena farsa vladajoče koalicije, ki bo Komisijo za preprečevanje korupcije imenovala po svoji meri tako, da bo le ta služila predvsem političnim interesom vladajoče koalicije. Tudi sedanja komisija za preprečevanje korupcije, imenovana Kosova komisija, je zelo vdano služila interesom sedanje vladajoče koalicije oziramo levim političnim strankam. Glavni dosežki dosedanje komisije so bili tako imenovana načelna mnenja o posameznih primerih, ki si jih je praviloma izbiral gospod Kos sam ali pa so mu jih naročili akterji iz ozadja, s katerimi so skupaj v javnosti plasirali izmišljene afere. Seveda so vse imele cilj diskreditirati SDS, njenega predsednika, včasih pa tudi posameznega poslanca, če je le ta v okviru svojih zakonitih pristojnosti želel pridobiti poročila o delu Kosove komisije. Ni pa bilo zaslediti nobenih načelnih mnenj Kosove komisije o dokazljivih nepravilnosti z znaki korupcije glede poslov ministra Golobiča in njegove Ultre, o nacionalnem preiskovalnem uradu in aferah ministrice Kresalove, o prekupčevanju z zemljišči in še bi naštevali. Kosova komisija je do sedaj vsaj deloma imela nadzor preko komisije Državnega zbora, v kateri je imela večino opozicija. Ta komisija je bila v tem mandatu prevelik trn v peti za vladajočo koalicijo in Kosovo komisijo, zato jo je s spremembo zakona ukinila. Glavni razlog za spremembo zakona in ukinitev te komisije je bila zahteva te komisije, državnozborske, da mora gospod Kos poročilo za leto 2008 dopolniti z zadevo patrija, v kateri je bil gospod Kos verjetno glavni akter. Po novem zakonu se najprej imenuje izbirno komisijo za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Da bo ta izbirna komisija imela politični predznak vladajoče koalicije, se vidi že od daleč. Od petih članov, kar štiri imenuje s svojim vplivom vladajoča koalicija. Prvega se imenuje v Državnem zboru, to bo gospod Kumer, drugega imenuje Vlada, beri Golobič, tretjega Uradniški svet, ki je podaljšana roka vladne koalicije in četrtega nevladna organizacije, ki je finančno odvisna od Vlade. Ravno zato v Slovenski demokratski stranki nismo predlagali nobenega kandidata, ker vemo, da bi bil zavrnjen, saj je vse skupaj vnaprej pripravljena farsa z znanim ciljem, in to je podrediti to novo komisijo interesom vladajoče koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavila gospa Cvetka Zalokar Oražem. Prosim. [[Ne bo.]] Stališče Poslanske skupine LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Pozdrav gospe ministrici! Kolegice in kolegi! Čakali smo, mislili smo, da bo pri tej točki šla zgodba mimo tako, kot je normalno, in da bomo dober predlog za gospoda Dušana Kumra lahko vsi podprli, pa brez politizacije očitno ne gre. Pa še mi pristavimo svoj piskrček, kajti že nekaj časa nazaj je zaradi znanih dogodkov v zvezi s predsednikom parlamentarne protikorupcijske komisije koalicija predlagala zamenjavo predsednika, vendar je takrat pri opoziciji naletela na gluha ušesa, po načelu "Ni važno, kako dela, važno, da je naš". Če bi seveda takrat, ko smo to predlagali, ta zamenjava bila tudi sprejeta v največji opozicijski stranki, potem bi seveda iskrenemu namenu verjeli, da si želimo brezmadežen nadzor na tem področju. Tako pa danes seveda temu ne verjamemo. Glede na to, da je bil sprejet Zakon o integriteti in glede na pooblastila, ki jih po novem ima ta komisija v Državnem zboru, je predlog s strani vodij poslanskih skupin koalicijskih strank zagotovo povsem utemeljen in pa upravičeno pričakuje podporo. Kajti s prenosom vsebine dela te komisije na področje Mandatno-volilne komisije se ohranja parlamentarni nadzor, ki ga predvideva zakon, ki je bil sprejet in velja. Argument, da Mandatno-volilna komisija ne bo dobro opravljala tega dela, praktično ne vzdrži. Tudi, če bi ustanovili zopet neko posebno komisijo za to področje, se v praksi ne bi spremenilo nič. V kateremkoli delovnem telesu, ta telesa namreč sestavljamo parlamentarci, ki smo odgovorni za izvajanje zakonodaje, ki jo tudi dejansko oblikujemo in sprejemamo, bi seveda bil član tega parlamenta. Sistem, ki smo ga uredili s sprejemom Zakona o integriteti seveda pomeni, da se ohranja protikorupcijska komisija, da dobiva določena dodatna pooblastila, da "brezzobega tigra" opremljamo tudi z zobovjem in da bo lahko ukrepala drugače, kot je bilo moč ukrepati do zdaj. Zato je težko razumeti argumente, da je parlamentarni nadzor edini pravi nadzor, vse ostalo pa naj bi bilo vprašljivo. To je bilo dolgo časa prisotno mogoče tudi mandat nazaj, ko se je trudilo ukiniti protikorupcijsko komisijo, zato je seveda ravnanja in pa komentarje danes težje razumeti. V Poslanski skupini LDS se nam zdi bistveno in pa nujno, da imamo neodvisno komisijo, ki bo o teh zadevah lahko odločala nepristransko. Tudi ne zdrži trditev, da zmanjšujemo nadzor, kajti ravno je bil namen zakona in pa ukrepov, da nadzor na tem področju še okrepimo. Dejansko je bila komisija, ki je delovala v Državnem zboru v zadnjem času, po našem mnenju [[...]]
Prosim mir v dvorani [[...]]Gospod Jerovšek, prosim mir v dvorani.
Hvala lepa, predsednik. Sem pa vesel, da popestrim ta petek zaključek poslanskega dogajanja. Mislim, da se je do zdaj komisija preveč ukvarjala sama s seboj in zato v zvezi z Zakonom o integriteti in pa še z nekaterimi drugimi vsebinami zagotovo v tem mandatu to področje urejamo bolje. Želimo si, da bi bil zakon v določenih točkah še ostrejši, kot je bil prejšnji veljavni zakon. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo imenovanje gospoda Dušana Kumra podprli, saj menimo, da je ustrezen kandidat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima Luka Juri. [[Ga ni.]] Besedo ima Ivan Grill.
Hvala lepa. Prav vesel sem, da je imel pred mano razpravo gospod Sajovic, ki je potrdil našo ugotovitev, da je ukinitev tako imenovane Kosove komisije oziroma posledično tudi državnozborske, ki le-to nadzoruje, maščevanje, ravno zaradi tega, ker se je zahtevalo, da se predloži poročilo za leto 2008, kjer bi se moralo natančno pojasniti vse, kar se je odvijalo z zadevo Patria. Vendar, ker tega poročila ni bilo, gospod Kos ga ni želel pripraviti, imeli smo tudi presojo Ustavnega sodišča in tako naprej, se je izbralo drugo pot, ki jo ima vladajoča koalicija, da se preprosto ukine državnozborsko komisijo. In seveda sedaj se z drugačnimi metodami imenuje neodvisno komisijo. Gospod Sajovic, neodvisno komisijo bo imenovala odvisna komisija, ki bo izbirala, kot sem povedal, od petih članov bodo kar štirje neposredno povezani z vladajočo koalicijo. In če vam lahko tu kdo verjame, da bo potem neodvisna komisija, ste bili pa resnično prepričljivi. Nas v Slovenski demokratski stranki zagotovo niste prepričali. Naj še nekoliko pokramljamo o delu dosedanje komisije, za katero pravite, kako je bila učinkovita – koliko načelnih mnenj je bilo posredovanih o dogodkih v zadnjih mesecih? Za nobenega nismo slišali. O številnih nepravilnostih v aferi Baričević z bulmastifi, o prekupčevanju z zemljišči family Janković? Nobenih načelnih mnenj ni bilo. Zanimivo, pa že vrabci na strehah čivkajo, kako so bile tu številne nepravilnosti. Pa tudi kar se tiče gospoda Pogačarja in ministrice Kresalove, pa je gospod Kos obljubil, da bo takrat posredoval načelno mnenje, ki pa je bilo po interpelaciji, ki ste jo seveda zavrnili, dano v predal. Tako da je to edini izplen te tako imenovane neodvisne Kosove komisije, ki je bila v službi vladajoče koalicije v tem mandatu. V prejšnjem je bila seveda v vlogi opozicije, takratne, kajti že v stališču poslanske skupine sem povedal, da je bila podaljšana roka predvsem interesov levih političnih strank. Tako da ne slepiti javnosti, ne slepiti opozicije, da bo sedaj s to komisijo vse neodvisno, kako se bosta preganjala korupcija in klientelizem. Ali vam ni minister, ki je odstopil ravno zaradi vseh teh afer, klientelizma, nepotizma stranke Zares – stara politika, ne nova, stara politika? Ali vam to ne pove dovolj, kaj se dogaja? Tako da s to komisijo se teh stvari, žal, ne bo dalo reševati. Zato upam, da če ne prej, bo leta 2012 tista komisija, ki bo enkrat za vedno izbrisala ali zabrisala takšno ekipo, ki dejansko že 20 let vodi korupcijo in klientelizem v Sloveniji. Zato jaz seveda tega predloga ne bom podprl, pa ne zato, da bi imel kakršnokoli osebno nasprotovanje do gospoda Kumra, ampak zato, ker je to vnaprej dogovorjena farsa. Zagotovo je točno znano, kdo bo predsednik komisije, katera dva bosta podpredsednika, sedaj se samo še išče pot, da se bo to vse skupaj zavilo v celofan in bo na ta način "neodvisna" komisija imenovala "neodvisno" komisijo. Tega vam, žal, ne verjame nihče več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Jerovšek. [[nemir v dvorani]] Mir v dvorani!
Boste že zdaj ploskali? [[smeh]] Hvala lepa. Moram reči, da je koalicija pri pripravi zakona za boj zoper korupcijo oziroma pri tem, kako bomo prišli do predsednika, predvidela stroge filtre, da se ne bi zgodilo, da bi se Komisija za boj proti korupciji, tako imenovana, verjetno je treba reči, borila, kdaj lotila posvečenih besed. Tu že vnaprej vemo, da so posvečene osebe te koalicije oziroma tega režima zaščitene. Kajti tudi današnja izbira, z dolžnim spoštovanjem do poslanskega kolega, kaže na to, da je to zelo, zelo sofisticirana rešitev. Kajti v osnutku zakona je najprej pisalo, da bo tega člana komisije iz Državnega zbora imenovala Komisija za nadzor javnih financ in oh, groza, seveda. Ko je koalicija ugotovila, da je to manjšinska komisija in bi se lahko zgodilo, da bi en član te petčlanske komisije bil tak, ki ne bi bil čisto po okusu koalicije in posvečenih oseb, ki se tudi ukvarjajo s korupcijo v tej državi, je to seveda takoj spremenila in Državni zbor imenuje z večino svojo, seveda, to se prevede v navadni jezik, koalicija imenuje člana izbirne komisije. In če bi bili v Poslanski skupini Socialnih demokratov res za boj zoper korupcijo in načelni, potem bi po mojem predlagali poslansko kolegico Julijano Bizjak Mlakar, ki je tu edina pokazala, da se dosledno zavzema za transparentnost in se bori proti korupciji. Večkrat. Z načelno držo seveda ni prišla v vaš izbor, kajti cilj tega zakona in te komisije ni preprečevanje korupcije, ampak je cilj tudi pospeševanje korupcije, če se z njo ukvarjajo posvečene osebe. Najboljši primer preprečevanja korupcije po novem v tej koalicije je primer ministra Lahovnika. Kajti kakor hitro je dal na plano rabote predsednika svoje stranke, je seveda postal nezaželena oseba, persona non garata. Seveda je toliko bister človek, da je v trenutku odstopil, tako so mu tudi svetovali. S tem je korupcija v tej vladi in v tem režimu in v tej koaliciji zaščitena za naprej. To je nenavadno ravnanje in seveda, ker je cilj in namen, da se ne bi zgodilo kakšno presenečenje, da niti slučajno ne sme v bližino imenovanja za predsednika, podpredsednika te komisije, priti oseba, ki bi lahko bila taka, da ne bi ubogala vsaj tistih glavnih zahtev koalicije, je seveda predlog tak, kot je. Gospod Kumer se je posredno celo življenje ukvarjal s kadrovanjem in ima dosti izkušenj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Navdušenje v Državnem zboru na strani koalicije je čedalje večje, kajti očitno stvari tečejo v pravo smer. Ob zaključevanju mandata Ropove vlade, je tista vlada predlagala zakon o preprečevanju korupcije, v katerem je predvidela, da bo na področju korupcije delovala parlamentarna komisija, v kateri bo imela opozicija večino. In v prejšnjem mandatu je v tej komisiji dejansko imela opozicija večino in je izvajala tudi ustrezen nadzor. V tem mandatu lahko ugotovimo, da je bil nadzor komisije, protikorupcijske, parlamentarne nad delom Kosove komisije onemogočen in celo onemogočen do te mere, da kljub temu, da bi moral gospod Kos na osnovi Poslovnika poročati periodično, redno, teh poročil ni dal in se koalicija tu ni zganila. Celo več. Ko se je zahtevala dopolnitev poročila za leto 2008 v zvezi z zadevo Patria, v kateri je bil gospod Kos zelo aktiven in je celo posnel in nastopal v filmu finske televizije YLE Resnica o Patrii s temi svojimi aktivnosti in aktivnostmi svoje komisije, poročila ni želel dopolniti. Kljub temu, da je trikrat zgubil spor na Ustavnem sodišču, ker je Ustavno sodišče zavrglo te njegove pomisleke izglasovanega Poslovnik, ni poročal in koalicija tudi ni storila ničesar. Celo več, ko so se izčrpale vse pravne možnosti in ko se iztekli vsi ti pritiski na predsednika komisije Državnega zbora, ste lahko to spremembo storili samo tako, da ste spremenili zakon po zelo hitrem postopku in tudi spremenili sestavo te komisije in opravili to komisijo in tudi spremenili postopek imenovanja nove komisije. Ob tem ste marsikatere obveznosti, ki jih je imela Kosova komisija in tudi nekatere obveznosti, ki jih je imela parlamentarna komisija, preprosto spregledali. Jih ni več. Postopek imenovanja nove komisije bo, tako kot so že povedali kolegi, izredno koalicijski, s tem ko se je parlamentarna komisija ukinila, se je ukinil parlamentarni nadzor, ukinil se je opozicijski parlamentarni nadzor. In če ob tem upoštevamo, da ste opozicijo črtali iz vseh nadzornih svetov v gospodarskih družbah, ki so v državni lasti in katere imenuje država svoje predstavnike, tudi Državni zbor, s tem, da ste odpravili parlamentarni nadzor nad delom Kada in Soda, ker ste te zadeve prenesli na neko agencijo, v kateri Državni zbor nima več pristojnosti, s tem, ko ste odpravili nadzor v Skladu kmetijskih zemljišč, ste praktično odrezali opozicijo od vseh možnosti vpogledov, upravljanja s tem državnim premoženjem. Skratka, koalicija si je te zadeve prikrojila izredno po svoji meri. To, kar prinaša ta zakon, je popolna farsa. Koalicija v to izborno komisijo imenuje, lahko rečem, neposredno štiri člane, državnozborska Mandatno-volilna komisija, v kateri ima koalicija večino, imenuje svojega predstavnika. In to je predstavnik koalicije. Vlada je tako ali tako neko jedro koalicije, neko izbrano jedro koalicije, bo imenovala svojega predstavnika, Uradniški svet imenuje Vlada in ta bo imenoval svojega predstavnika, civilnodružbene organizacije s, tega področja, ki se tudi financira iz državnega proračuna, tudi najbrž bodo imenovale takšnega, ki je po volji Vladi, edino Sodni svet bo imenoval svojega predstavnika. In tu govoriti o kakršnemkoli resnem nadzoru, preprečevanju korupcije, preprečevanju klinetelizma, preprečevanju nepotizma je milo rečeno farsa. Ves sistem nadzora je prirejen točno po meri koalicije. In kako v praksi deluje novi zakon o integriteti, ste se lahko sami prepričali, ko je največji fašist tisti, ki je opozoril na nekatere nepravilnosti. In tu ne gre samo za nepravilnosti iz poslovanja z državnim proračunom, ampak, kar je še hujše, tudi v primerih poslovanja s firmami v večinsko državni lasti. In za tak eksces je bil tudi spremenjen Zakon o Vladi, ker se je preneslo na drug resor tudi telekomunikacije.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člana izbirne komisije za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije imenuje Dušan Kumer. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 21. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v četrtek, 15. 7. Prekinjam tudi 19. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 12. 7. 2010 ob 9. uri. Hvala lepa in nasvidenje.