Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Opravičujem se za kratko zamudo, ker se je Kolegij zavlekel nekoliko dlje, kot smo predvidevali. Prosim za razumevanje. Začenjam z nadaljevanjem 23. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Eva Irgl, dr. Andreja Črnak Meglič, gospa Irena Tavčar, gospa Janja Klasinc, gospa Jasmina Opec, gospod Dragutin Mate, mag. Matej Tonin od 14. ure dalje, gospod Janez Ribič od 14. ure dalje, dr. László Göncz do 13. ure, gospod Jerko Čehovin do 14. ure in gospod Jakob Presečnik po 16. uri ter Alenka Pavlič do 15. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O MNOŽIČNEM VREDNOTENJU NEPREMIČNIN PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Mateji Vraničar, državni sekretarki Ministrstva za finance.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Vlada je pripravila predlog zakona, s katerim se v sistem množičnega vrednotenja z nekaj rešitvami, ki bodo omogočile preglednejše izvajanje nalog sistemov evidentiranja, vrednotenja in obdavčitve nepremičnine, zagotovile prave podatke o zemljiščih; glavni cilj pa je urediti možnost spreminjanja posplošene tržne vrednosti v primeru posebnih okoliščin. Vlada je predlog zakona napovedala že ob sprejemanju Zakona o davku na nepremičnine. Vsebinsko zakon ureja štiri sklope. V 1. členu se za namene evidentiranja množičnega vrednotenja in obdavčitve precizneje določa javno dobro. S predlagano rešitvijo se kot javno dobro določajo vse nepremičnine, ki se lahko v skladu s stvarno pravnim zakonikom in drugimi predpisi, predvsem z Zakonom o graditvi objektov, dejansko obravnavajo kot javno dobro in jasno ureja način njihovega določanja v registru nepremičnin. Tako se kot javno dobro določajo nepremičnine, ki so po samem zakonu v javno dobro. To so ceste, železnice in njihova spremljajoča infrastruktura ter vode, nekatere vrste stavb, ki predstavljajo del javne infrastrukture, ter vsa zemljišča brez stavb, ki so kot javno dobro evidentirana v zemljiški knjigi. Druga vsebinska rešitev predloga zakona se nanaša na dopolnitev postopka določanja zemljišč za gradnjo stavb. Ta se nadgrajuje z obveznostjo občin, da ob določitvi zemljišč za gradnjo stavb javnost o tem seznani in ji omogoči dajanje pripomb. Obenem se uredi nadzor nad določanjem zemljišč za gradnjo stavb, ki bo v pristojnosti Ministrstva za infrastrukturo in prostor. Najpomembnejše spremembe zakona se nanašajo na novo poglavje, ki ureja možnost spreminjanja posplošene tržne vrednosti v primeru posebnih okoliščin. Zakon kot posebne okoliščine določa objektivne okoliščine, ki se navezujejo na posamezno nepremičnino, in zaradi posebnosti niso upoštevane v modelu vrednotenja. Zahteva pa tudi, da gre za okoliščine, ki na vrednost vplivajo za več kot 40 %. Določa se, da vpliv posebnih okoliščin lastniki lahko uveljavijo kadarkoli z vlogo pri geodetski upravi, ki bo o predlogu odločila v skladu s pravili splošnega upravnega postopka. V primeru upoštevanja predloga se bo vrednost nepremičnine ustrezno spremenila, lahko se bo povečala ali zmanjšala in se evidentirala v registru nepremičnin, kar pomeni, da se bo upoštevala za vse namene, za katere se taka vrednost uporablja. Spremenjena vrednost bo veljala do spremembe podatkov, ki vplivajo na posebne okoliščine. V večini primerov bo predlog pripravil in predložil lastnik sam, le za nepremičnine večje vrednosti se zahteva, da oceno velikosti vpliva posebne okoliščine izdela cenilec. Posebej se ureja tudi možnost, da geodetska uprava v primerih naravnih nesreč spremeni vrednost nepremičninam tudi po uradni dolžnosti, in sicer na podlagi ocene škode, ki jo za potrebe ocene škode po naravnih nesrečah izdelajo posebne komisije. V četrtem sklopu sprememb se jasneje ureja vsebina evidence trga nepremičnin. Predvsem se jasneje določa vrste najemnih poslov, ki so bili do sedaj podrobneje urejeni v podzakonskih aktih. Med amandmaji, ki so bili vneseni v zakon v času druge obravnave na Odboru za finance in monetarno politiko, želim posebej izpostaviti tiste, ki se nanašajo na poglavje o spreminjanju posplošene tržne vrednosti. In sicer se je črtala določba o obveznem elektronskem vlaganju predlogov za spremembo. Prag vrednosti nepremičnine, za katero je treba predlogu predložiti oceno velikosti vpliva, ki jo izdela cenilec, se je dvignil s 50 tisoč evrov na 500 tisoč evrov. Vlada te spremembe zakona podira. V skladu z vsem povedanim Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podprete tako v drugi kot tudi v tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila Odbora dajem besedo predsedniku gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 86. nujni seji 13. 3. 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin, EPA 1803-VI , ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem po nujen postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji 84. seji 24. 2. 2014 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 10. 3. 2014, mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predlog zakona podpira. Predlog je bil posredovan na podlagi 145. člena Poslovnika tudi lokalnim skupnostim, rok za oddajo njihovega mnenja je bil 8. 3. 2014. Odbor je v roku prejel mnenje naslednjih lokalnih skupnosti: dopis Občine Domžale z dne 6. 3. 2014, dopis Mestne občine Ljubljana – mestna uprava z dne 7. 3. 2014, dopis Mestne občine Ljubljana – oddelek za urejanje prostora z dne 7. 3. 2014 ter dopis Skupnosti občin Slovenije z dne 7. 3. 2014. Podani so bili amandmaji koalicije k 1., 2., 3., 6., 7., 10., 12., 14. za novi 14.a člen in k 15. za novi 15.a člen predloga zakona. Vložila je amandmaje tudi Poslanska skupina SDS in Poslanska skupina Nove Slovenije k 6. členu. V uvodni dopolnitvi je državna sekretarka Ministrstva za finance pojasnila poglavitne rešitve tega predloga zakona, ki zajema štiri vsebinske sklope, in sicer jasno opredelitev, kaj je javno dobro, jasno določitev tako imenovanih zemljišč za gradnjo stavb, možnost, da se v model vrednotenja upoštevajo tudi posebne okoliščine, ki jih lahko uveljavlja lastnik nepremičnine, ter spremembe, ki se nanašajo na evidentiranje trga nepremičnin. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da poleg pisnega mnenja, ki je bilo že dano, lahko potrdi, da vloženi amandmaji sledijo mnenju službe, razen amandmaja za 15.a člen. Kasneje v obravnavi omenjenega amandmaja za novi 15.a člen je predstavnica službe pojasnila, da gre za zelo resna opozorila, in sicer ustavnopravne, pravno-sistemske ter poslovniške narave, ki jih je v nadaljevanju podrobno obrazložila. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval in sprejel amandmaje poslanskih skupin, in sicer k 1., 2., 3., 6. členu, amandmaje k 19.a, 19.b, 19.č, 19.d, 19.f in 19.g členu osnovnega zakona, k 7., 10., 12., 14., za novi 15. člen in k 15. členu. Ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS k 1., 2., 3., 4., 6., 8. in 11. členu ter amandmajev Poslanske skupine Nove Slovenije. Odbor ni glasoval o amandmaju poslanskih skupin koalicije za novi 15.a člen, glede na opozorila Zakonodajno-pravne službe in glede na to, da ni bil vložen v skladu s tretjim odstavkom 129. člena. Gre za to, da bi se popravil koeficient v tem zakonu in izenačil rezidente in nerezidente. To smo kasneje storili s spremembami Zakona o nepremičninah. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, za katerega predlagamo, da ga sprejme tudi Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Franc Bogovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Lep dober dan, spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, predstavnice Ministrstva za finance! Ura je 10.20, se pravi, da je še slaba ura do takrat, ko smo povabljeni na Ustavno sodišče, da končno izvemo, kako se je odločilo glede zakona, ki obremenjuje slovenski politični in tudi siceršnji prostor že zadnjega dobrega pol leta. Vendar se je parlament odločil, da v svoji maniri, v maniri koalicije, nadaljuje z izkazovanjem moči glasovalnega stroja, tako kot to počne že cel teden, tako kot to počne že zadnjih nekaj mesecev, in izkazuje še naprej aroganco do Ustavnega sodišča in aroganco do ljudi. To se je zelo dobro pokazalo tudi na odboru pri zakonu, ki ga danes obravnavamo. Kot je pojasnil predsednik odbora, smo tudi tam dobili podtaknjen 15.a člen, s katerim se je poskušalo enostavno v nekem drugem zakonu urejati davčno materijo, na kar smo bili zelo jasno opozorjeni s strani Zakonodajno-pravne službe, da tako enostavno ne gre in da se parlament s tem zakonom spušča v novo pustolovščino in novo neustavnost v tem delu. Vesel sem, da je predsednik odbora to na koncu prepoznal in odstopil od prvotnega stališča ter dejal, da se do tega ne bo opredelil oziroma da tega ne bo podprl. Končno je naredil tudi odločno potezo in ta amandma enostavno umaknil z dnevnega reda oziroma o njem nismo glasovali. Od lanske jeseni se že vleče burleska okoli tega zakona, kjer se poskuša – tako kot je bilo danes že povedano in napovedano ob sprejetju tega zakona – sestavljati neke črepinje, ki enostavno ne gredo skupaj. Lansko leto smo v Slovenski ljudski stranki opozarjali, v opoziciji, in temu opozorilu se je pridružilo tudi 80 tisoč ljudi, da s takšnim Zakonom o vrednotenju nepremičnin in s takšnim Zakonom o davku na nepremičnine ne moremo sprejeti poštenega davka – davka, ki ne bo krivičen, davka, ki ne bo spravljal v obup številnih ljudi. Danes je tu zopet popravek tega zakona, s katerim se zdaj poskuša, ko so praktično že vsi roki prekršeni oziroma onemogočajo normalno izpeljavo takšnega zakona v letošnjem letu, vstavljati neke popravke, ki bi jih naj geodetska uprava zdaj upoštevala. Zamikajo se roki tudi za izdajo teh odmer in ne nazadnje tudi pričakovanje, da bodo še v letošnjem letu pobrane davščine iz naslova davka na nepremičnine. Sam polagam veliko upanja v Ustavno sodišče, v modrost Ustavnega sodišča, da bo zavarovalo ljudi pred temi neumnostmi, ki jih ta siamski dvojček zakonov o nepremičninah – davka na nepremičnine in Zakona o množičnem vrednotenju – prinaša. Verjamem, da bo danes koalicija, kot počne to že ves čas, zopet uveljavljala, tako kot včeraj, znamenitih 48 glasov. Upam, da boste vmes sledili tudi, kaj bo sprejelo Ustavno sodišče; in da bo končno prišel čas, da se bo vlada ter koalicija streznila na tem področju in da bomo dali glave skupaj in enostavno poskušali poiskati rešitev za to državo. Gre za nestrokoven pristop, gre za pristop, ki terja tudi po odgovornosti. Upam, da se tisti, ki ste kreatorji te zmede, ki jo vršimo zadnje pol leta, tega tudi zavedate. V Slovenski ljudski stranki smo na odboru enostavno obstruirali ta odbor, ker enostavno nismo smatrali, da je dostojno sedeti za to mizo in sprejemati te popravke. Sedaj so vsebinski popravki takšni, da približno sledijo nekim vsebinam, ki so sprejemljive. Sicer pa še enkrat več polagam vse upe v Ustavno sodišče in to, da se bo ta zmeda, ki ste jo ustvarili v zadnje pol leta, rešila iz slovenskega političnega in siceršnjega prostora.
Hvala. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim! Pred sabo imamo v javnosti precej odmevno novelo Zakona o množičnem vrednotenju. Še zlasti odmeven je bil tisti del, ki se nanaša na spremembo višine stopnje za nerezidenčnost na 0,15 procenta oziroma izenačitev davčne stopnje tako za rezidenčnost kot nerezidenčnost. Naj na kratko povzamem, da novela vnaša poglavitne rešitve v štirih vsebinskih sklopih, in sicer definiranje javnega dobra, določitev tako imenovanih zazidljivih zemljišč, to je zemljišč za gradnjo stavb, možnost, da se ob modelu vrednotenja upoštevajo tudi posebne okoliščine, ki jih lahko uveljavlja lastnik nepremičnine, ter spremembe, ki se nanašajo na evidentiranje trga nepremičnin. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev smo ugotavljali in tehtali, ali gre to le za izrazito davčno vsebino, ki sodi izključno le v davčno zakonodajo, ali pa se uvršča v skupno nepremičninsko zakonodajo. Tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe izkazuje, da je ta določba izjemno sporna tako s sistemskega, upravno-pravnega kot tudi poslovniškega vidika. Naj samo spomnim, da smo lani potrdili prepoved referendumov o zakonih z davčno vsebino, in po našem vedenju gre za morebitno kršitev Ustave in s tem neizvedljivost referenduma. Seveda ob takšnih opozorilih strokovne službe naše hiše člani parlamentarnega Odbora za finance in monetarno politiki prejšnji teden nismo sprejeli amandmaja o izenačitvi davčnih stopenj za nerezidenčna stanovanja. In ravno to je vlada uredila v noveli o davku na nepremičnine. Podprli pa smo izenačitev zemljišč za gradnjo s preostalimi nezazidanimi stavbnimi zemljišči. V okviru tega smo prejeli tudi mnenja nekaterih lokalnih skupnosti občin, te so bile že naštete v poročilu predsednika Odbora za finance ter Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predlog zakona podpira. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev ugotavljamo in menimo, da ogromno problemov oziroma težav izvira iz neurejenih evidenc pristojnih ustanov in ne le Gursa, ki je te izvedence združil. Kot smo obveščeni, gre le za tri procente lastnikov nepremičnin, ki bi želeli spremeniti podatke glede svojih nepremičnin. Podoben podatek je tudi pri ugotavljanju tržne vrednosti za davčne in druge namene ter pri ugotavljanju katastrskega dohodka. Povem lahko, da bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev glasovali za dopolnjen predlog zakona, sprejetem na matičnem delovnem telesu; v dobri veri, da bo tako zagotovljena pravna varnost občanov, javnofinančna vzdržnost in vsesplošna upravnopravna javna sprejemljivost.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališča Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dober dan, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi; lep pozdrav gospe državni sekretarki! Danes obravnavamo pomembne spremembe Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin, ki je podlaga za ugotavljanje vrednosti nepremičnin, od katerih bomo plačevali davek na nepremičnine, najbrž po Zakonu o davku na nepremičnine številka 2. Vlada je predlagala obravnavo tega zakona po nujnem postopku in pri tem navaja razlog, da se bodo predlagane spremembe zakona upoštevale že pri odmeri davka na nepremičnine za letošnje leto. Krščanski demokrati Nove Slovenije menimo, da tako pomembnih sistemskih zakonov, kot sta Zakon o davku na nepremičnine in tudi Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin, ni dopustno sprejemati po nujnem postopku. Pri sprejemanju sistemskih zakonov je potreben daljši redni postopek, v katerem se zagotavlja tako poslancem kot tudi širši strokovni javnosti izmenjati mnenja, stališča in predloge, ki pripomorejo h konsistentnim in pravičnim rešitvam. Na podlagi eksaktnih evidenc lahko izdelamo tudi eksaktne matematične simulacije na podlagi matematičnih modelov, tako da lahko vnaprej vidimo, kako bi in kako bo zakon deloval. Že pri sprejemanju Zakona o davku na nepremičnine smo poslanci Nove Slovenije opozarjali na težave pri izvajanju zakona zaradi neurejenih evidenc nepremičnin, kar se je potem, ko so občani in drugi zavezanci pretekli mesec prejeli informativne izračune, izkazalo za točno. Prepričani smo, da bi za ureditev evidenc potrebovali daljši čas, da bi najprej uredili na državnem nivoju medsebojno povezovanje baz podatkov, potem pa tudi ustrezen sistem rednega ažuriranja evidenc, saj se podatki glede nepremičnin praktično dnevno spreminjajo. Ker temelji sistem obdavčitve nepremičnin na sistemu množičnega vrednotenja, so potrebne spremembe in dopolnitve tega zakona. Gre za natančnejše definiranje statusa javnega dobra, uredite evidenc v zvezi z namensko rabo zemljišč oziroma zemljišč za gradnjo stavb, jasnejše definiranje poslov, ki se evidentirajo v evidenci trga nepremičnin. Posebej pomembno področje, ki je predmet urejanja tega zakona in ga želimo Krščanski demokrati posebej izpostaviti, pa je ureditev postopka korigiranja vrednotenja nepremičnin. Ugotavljamo namreč, da so pri vrednotenju nepremičnin neupravičena in visoka odstopanja. Že pri vrednotenju medsebojno primerljivih nepremičnin, kot so na primer tipske montažne ali vrstne hiše, je v več primerih odstopanje v posredovanih informativnih izračunih vrednosti dveh povsem enakih nepremičnin tudi 100 ali več odstotkov. Še večje nepravilnosti ugotavljamo pri luksuznih nepremičninah, ki so po podatkih geodetske uprave ocenjene nerealno nizko. V danes obravnavanem predlogu zakona daje Vlada možnost popravkov vrednosti nepremičnin, ki niso realno ocenjene, vendar predlog zakona daje možnost vložitve takšnega predloga le osebam, ki imajo položaj zavezanca za davek na nepremičnine, torej lastniku posamične nepremičnine, najemniku in služnostnemu upravičencu. V Novi Sloveniji smo opozorili na dejstvo, da s tako ozkim krogom oseb, ki so upravičene do predloga za popravke vrednosti nepremičnin, ne bomo dosegli cilja, ki mu zakonodajalec najbrž sledi – torej cilja pravilne posplošene oziroma kjer je podano večje odstopanje nepremičnine od te vrednosti od dejanske tržne vrednosti vsake nepremičnine. Urejenost nepremičninskih evidenc mora biti ne le interes lastnikov in drugih imetnikov stvarnih in obligacijskih pravic na nepremičninah, pač pa predvsem interes države, ki je obdavčila nepremičnine in je odmera davkov odvisna od njihove vrednosti. Številne luksuzne nepremičnine, od stanovanjskih hiš, vil in dvorcev, imajo po podatkih geodetske uprave v evidenci označene nekajkrat nižje vrednosti od njihove dejanske tržne vrednosti, kar bo imelo za posledico nekajkrat nižjo višino odmerjenega in posledično pobranega davka na nepremičnine. Zaradi pravilnih nepremičninskih evidenc mora imeti vsak, ki ugotovi večje odstopanje vrednosti posamične nepremičnine od njegove dejanske tržne vrednosti, možnost podati pobudo geodetski upravi, da ugotovi njegovo pravilno oziroma dejansko tržno vrednost. Postopek ugotovitve spremembe vrednosti nepremičnine pa mora geodetska uprava začeti in izvesti po uradni dolžnosti. V tej smeri smo zato v Novi Sloveniji vložili amandma k 6. členu predloga zakona. Če bo ta amandma sprejet, bomo poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin tudi podprli.
Hvala. Gospa Aleksandra Osterman bo predstavila stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani vsi prisotni! Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin se je sprejel leta 2006. Leta 2010 se je izvajalo vrednotenje nepremičnin na terenu. Takrat smo vsi dobili domov podatke z informativnimi izračuni vrednosti naših nepremičnin in bili pozvani, da uredimo stanje naših nepremičnin. Danes pa obravnavamo novelo zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin, ki je podlaga za odmero davka od nepremičnin. Za množično vrednotenje je značilno, da upošteva enake metode za določitev tržne vrednosti na posameznih območjih Slovenije. Razlogi za sprejem novele so jasna ureditev definicije javnega dobra za namen evidentiranja, vrednotenja in obdavčitve nepremičnin, potreba po bolj operativni ureditvi evidentiranja zemljišča za gradnjo stavb, potreba po nadgraditvi postopkov govora na posplošeno tržno vrednost v primeru posebnih okoliščin, potreba po jasnejši opredelitvi vrste poslov, ki se evidentirajo v evidenci trga nepremičnin, in po določitvi merila za preverjanje tržne najemnine. Javno dobro je v skladu s Stvarnopravnim zakonikom stvar, ki jo v skladu z njenim namenom ob enakih pogojih lahko uporablja vsakdo. Vlada želi jasno omejiti pojem javnega dobra le na javno dobro, na katerem nedvoumno obstoji pravica splošne rabe, zato predlaga, da se v skladu z ureditvijo tretjega odstavka 8. člena Zakona o davku na nepremičnine – ki določa, kako se upošteva oprostitev za javno dobro, ki ni evidentirano v zemljiški knjigi, če gre za zemljišča pod kategoriziranimi cestami, gozdnimi zemljišči, železnicami ter vodna zemljišča – določi enoten način opredeljevanja javnega dobra za zemljišča brez stavb na podlagi enotne evidence, ne glede na to, ali so navedena zemljišča evidentirana v zemljiški knjigi kot javno dobro ali ne. Kot javno dobro se določijo tudi druga zemljišča brez stavb, ki so kot javno dobro vpisana v zemljiško knjigo. Stavbe, ki se štejejo za javno dobro, so prostori za pristanišča, letališča, železniška postaja, avtobusna postaja, cestninska postaja, mejni prehod, stavbe železniške infrastrukture in stavbe cestne infrastrukture. Z novelo predmetnega zakona je namen jasno določiti javno dobro za namen evidentiranja, vrednotenja in obdavčenja nepremičnin. Povečanje operativnosti evidentiranja zemljišč za gradnjo stavb nadgradi postopek za posplošeno tržno vrednost nepremičnin, ki bo omogočal ustrezno zvišanje ali znižanje vrednosti nepremičnin ob upoštevanju posebnih dokaznih okoliščin; in jasneje določiti vrste poslov, ki se evidentirajo v evidenci trga nepremičnin, ter za namere davka za nepremičnine urediti merilo za presojanje, kdaj se najemni prostor lahko šteje za oddajanje na prostem trgu. Z novelo zakona o množičnem vrednotenju želi Vlada med drugim uvesti možnost ugovora na posplošeno tržno vrednost nepremičnin v primeru posebnih okoliščin; opredeliti, da v primeru naravnih nesreč znižanje vrednosti večjega števila nepremičnin ugotavlja geodetska uprava po uradni dolžnosti. Poleg tega naj bi z novelo določili, da se za leto 2014 zemljišča za gradnjo stavb vrednotijo enako kot ostala nezazidana stavbna zemljišča, s čimer bi se znižala njihova vrednost in s tem tudi davek. Po navedbah geodetske uprave lahko lastniki pri izračunavanju višine davka računajo na povprečno devetkrat nižjo vrednost. Predmetna novela tudi določa, katere vrste najemnih pogodb se morajo evidentirati v evidenci trga nepremičnin, značilnosti poslov in način ocenjevanja tržne najemnine za potrebe določitve, kdaj se najemni posel šteje kot oddajanje na prostem trgu. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo novelo predlaganega zakona podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Romana Tomc bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Dejstvo je, da je zmeda na področju obdavčitve nepremičnin v Sloveniji v tem trenutku izjemna. Pravzaprav nihče ne ve, kaj, koliko, na kakšen način bo obdavčeno njegovo premoženje oziroma njegove nepremičnine. Danes spet sprejemamo nek zakon na silo po nujnem postopku, namesto da bi se resnično usedli, premislili, naredili analize in se potem odločili, kakšne so najboljše možnosti. Vlada zanika probleme, ki so nastali na okencih Gursa. Pravi, da je bilo relativno malo popravljanja podatkov. Ampak veste, to je približno podobno, kot trdi tudi, da v Sloveniji poberemo za 5 milijard 300 prispevkov za socialno varnost in da ni tako hudo, če jih 250 milijonov od tega na leto ne poberemo. Če bi jih pobrali, nam ne bi bilo treba uveljaviti nepremičninskega davka. In Vlada tudi neprimerno posplošuje. Spomnimo se ocen, kako bo neka povprečna družina za povprečno stanovanje plačala 3 evre davka več na mesec. Izračuni, ki so jih naši državljani in državljanke dobili na dom, kažejo popolnoma drugače. S tem, kar delamo danes, delamo samo še večjo zmedo. S tem ne bomo rešili problemov. Lahko bomo morda nekatera področja malce popravili, vendar še daleč od tega, da bi bilo področje sistemsko in dobro urejeno. Cilj te spremembe naj bi bila tudi možnost, da se ljudje pritožijo na posplošeno tržno vrednost. Spoštovane gospe in gospodje, ni samo problem to, da se lahko pritožijo; problem je, kako se lahko pritožijo. Problem je, da posplošena tržna vrednost, ki jo ocenjuje Gurs s svojimi metodami – znanstvenimi ali kakršnimi koli že –, bistveno odstopa od dejanske tržne vrednosti nepremičnin v Sloveniji. In to je naš glavni problem. Zato pa so nekatere nepremičnine na Obali, ki smo jih lahko videli tudi v medijih, ocenjene izjemno nizko, nekatera zemljišča nekje na periferiji na drugem koncu Slovenije pa neprimerno več. Nekaj je hudo narobe, spoštovane gospe in gospodje, s temi cenitvami. In tukaj se še enkrat pokaže velik razkorak med teorijo in prakso. Mi imamo zakon, vendar je bila izvedba tega zakona zanič. Upam, da bodo kdaj tisti, ki ne izvajajo zakonov, ki jih sprejemamo v Državnem zboru, kot bi bilo treba, za to tudi odgovarjali. Kot rečeno, s tem zakonom hitimo, naredili ne bomo nič dobrega, naredili bomo še večjo zmedo. Če bi se v tem postopku sprejemanja zakona o obdavčitvi nepremičnin in tega zakona malce bolj poslušali in upoštevali kakšne pripombe, ki smo jih dobronamerno predlagali tudi v opoziciji, potem bi imeli lahko danes drugačen in boljši zakon. Naj zaključim z besedami, ki jih je izrekla predsednica Vlade takrat, se spomnite, ko smo sprejemali rebalans proračuna za leto 2014. Rekla je: "Povezovanje, dialog in sodelovanje. To so bila moja vodila doslej in takšna bodo tudi naprej." In sprašujem vas, kje v postopku sprejemanja tega zakona ste videli uresničitev te zaveze. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovane in spoštovani! Danes je pred nami novela zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin, s katerim želi Vlada urediti področje in odpraviti napake, na katere smo bili poslanke in poslanci opozorjeni že v fazi sprejemanja Zakona o davku na nepremičnine. Pa je takrat prevladala ocena, da je potrebno tovrstne napake reševati in urejati v tem zakonu, kot tudi na napake, ki so postale zelo očitne potem, ko so državljanke in državljani, davčni zavezanci dobili informativne izračune, ki naj bi predstavljali orientacijo za odmero davka na nepremičnine v letošnjem letu. Iz teh informativnih izračunov je postalo jasno, da v evidencah Geodetske uprave Republike Slovenije obstoji večji obseg napak in da za te napake ni mogoče izključno kriviti zgolj lastnike nepremičnin. Še posebej ne zato, ker je očitno, da je v posameznih registrih – denimo v registru evidence nepremičnin in denimo upravnem registru – bilo vrsto odstopanj. Geodetske uprave Republike Slovenije bi lahko že pred časom v primerih, ko je prišlo do razlikovanj med podatki, na ta razlikovanja zavezancev ustrezno opozorila, pa tega ni storila. Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin, kot je danes pred nami, omejuje status javnega dobra le na nepremičnine, na katerih obstaja pravica splošne rabe. Po sprejemu Zakona o davku na nepremičnine je postalo jasno, da nekatere lokalne skupnosti v izogib večjih davčnih obveznosti prekategorizirajo nekatera zemljišča in objekte ter jim dajejo funkcijo javnega dobra. Zakon tako to vprašanje ureja na način, da morajo nepremičnine, ki so evidentirane kot javno dobro, imeti tudi dejansko lastnost javnega dobra. Zakon prav tako tudi dopolnjuje postopek ugovora na posplošeno tržno vrednost na način, da je mogoče vrednost nepremičninam v primeru dokazanih posebnih okoliščin pomembno in primerno povišati ali znižati. Ureja pa se tudi možnost, da v primeru naravnih nesreč spremembo vrednosti izvede geodetska uprava po uradni dolžnosti. Da pa bi bilo mogoče institut uporabiti za morebitno odmero davka tudi v tem letu, je pomembno, da se zakon uveljavi čim prej. Glede določanja osnove za obdavčitev zemljišč morajo biti lastniki nepremičnin, katerim se je vrednost zvišala zaradi določitve njihovih zemljišč za zemljišča za gradnjo stavb, s spremembo vrednosti nepremičnin seznanjeni, zato mora občina v primeru takšnih sprememb lastnike teh zemljišč o tem obvestiti in jim dati tudi ustrezno možnost ugovora. Velja poudariti, da je bil ta zakon – mislim, da sprejet 2006, 2007 – že v osnovi mišljen, da z zelo drago operacijo ocenjevanja, popisovanja, evidentiranja nepremičnin ustvarimo podlago za uvajanje davka na nepremičnine. Takrat je bil izbran model množičnega vrednotenja in so kasnejše zakonodajne rešitve, kot recimo v Zakonu o davku na nepremičnine, dotedanjo namero zgolj uzakonile. To kaže na to, da je bilo uvajanje nepremičninskega davka zelo dolg proces, s katerim se je ukvarjalo več vlad, in je zgolj epilog doživel ob koncu lanskega leta v sklopu sprejemanja proračunskih dokumentov. V tem pogledu bi veljalo resno povprašati o odgovornosti in nameri tistih, ki se danes kažejo kot veliki borci zoper davek na nepremičnine, pa so pravzaprav s sprejemanjem tega zakona in procesov, ki jih je država takrat izpeljala in zanje plačala na desetine milijonov evrov, orali ledino in ustvarjali podlago za odločitve, ki smo jih sprejeli.
Hvala. Gospod Marko Pavlišič bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana državna sekretarka s sodelavkama, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Novela Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin dopolnjuje možnost ugovora na vrednost nepremičnin v primeru dokazanih posebnih okoliščin. Vrednost se lahko na pobudo lastnika primerno zniža, lahko pa tudi zviša. Kot posebne okoliščine se smatrajo okoliščine, ki sicer niso vključene v model vrednotenja in na katere lastnik ni mogel vplivati, imajo pa zelo občuten vpliv na vrednost nepremičnine. Te posebne okoliščine so med drugim javnopravne omejitve, degradacije zemljišč in objektov zaradi naravnih nesreč in podobno. Če povem bolj konkretno – če nekomu pogori hiša, bo sprememba vrednosti, ki zaradi tega nastane in je očitna, na osnovi tega dejstva lahko lastnik poda predlog za spremembo vrednosti nepremičnine in to brez dodatnih stroškov cenilca. V obravnavi na odboru je bila namreč sprejeta tudi sprememba, ki omogoča, da bo večino teh predlogov za spremembo vrednosti lahko vložil lastnik ali njegov pooblaščenec, brez cenitve pooblaščenega cenilca. To seveda ni prepovedano. Vsekakor pa je ta način enostavnejši in predvsem cenejši za same lastnike nepremičnin. V Državljanski listi se zavzemamo za rešitve blizu državljanov in ne takšne, ki so pisane na kožo raznim lobijem. Novela zakona tudi natančnejše določa, kaj se šteje za javno dobro, predvsem iz vidika davka na nepremičnine, ter natančneje opredeljuje postopke, povezane s postopki občin glede določanje zemljišč za gradnjo stavb. Določa se obveza seznanitve javnosti ter omogoča lastnikom in občanom, da ustrezno odreagirajo in se po potrebi pritožijo. V Poslanski skupini Državljanske liste napovedujemo podporo Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin. Hvala.
Hvala tudi vam. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. In prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 2. člen in amandma k 2. členu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 3. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. In v razpravo dajem 6. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije k 6. členu. Želi kdo razpravljati? Gospod Horvat, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Še enkrat vsem, tudi iz tega mesta številka 90, vsem prav lep pozdrav! Mi smo v stališču poslanske skupine napovedali, da bomo vladni predlog zakona podprli, vendar pa kot pogoj postavljamo dopolnitev 6. člena; in sicer novi 19.b člen omejuje krog oseb, ki pri Geodetski upravi lahko podajo predlog za spremembo vrednosti nepremičnine zaradi posebnih okoliščin. V ta krog oseb sodi lastnik nepremičnine ali druga oseba, ki je v skladu z Zakonom o davku na nepremičnine evidentirana kot davčni zavezanec, najemnik, služnosti upravičenec itn. S tako zakonsko dikcijo bodo ostale evidence vrednosti nepremičnin še vedno neurejene. To je pač naše prepričanje. Lastniki posamičnih nepremičnin na območju Slovenije so pogosto starejše in bolne osebe, ki formalnega predloga za spremembo vrednosti nepremičnine ne znajo in ne zmorejo vložiti. Velik delež nepremičnin je vpisan na osebe, ki prebivajo v tujini, pa se ne ve, ali so sploh še žive, in tudi ne za naslov njihovega prebivališča. Nadalje – številne nepremičnine so vpisane na ime pravnih oseb, kjer je bil postopek njihovega prenehanja že zdavnaj pravnomočno zaključen, po zemljiškoknjižnih podatkih pa so še vedno lastniki teh nepremičnin. Za vse te naštete primere spremembe vrednosti nepremičnine ne bo mogoče urediti, čeprav obstajajo za to dejanske podlage oziroma posebne okoliščine, saj ne bo podanega predloga upravičenega predlagatelja. To so primeri iz realnega življenja in o tem bi morali – verjamem, da bomo – opraviti v nadaljevanju tudi razpravo. Urejenost nepremičninskih evidenc mora biti ne le interes lastnikov in drugih imetnikov stvarnih in obligacijskih pravic na nepremičninah, pač pa in predvsem interes države, ki je obdavčila nepremičnine in je odmera davka odvisna od njihove vrednosti. Mi zdaj tukaj ne govorimo samo o tem, da mora biti vrednost nižja, da se razumemo. V stališču poslanske skupine sem opozoril na po dosedanjih evidencah v mnogih primerih prenizko ovrednotenje raznih nepremičnin. Se pravi, zagovarjamo interes države in najbrž nam tukaj nihče ne more oporekati zagovarjanja interesa države. Številne luksuzne nepremičnine, od stanovanjskih hiš, vil in dvorcev, imajo po podatkih geodetske uprave v evidenci označene nekajkrat nižje vrednosti od njihove dejanske tržne vrednosti, kar bo imelo za posledico nekajkrat nižjo višino odmerjenega in posledično pobranega davka na nepremičnine. S tem argumentiram, da zagovarjam interes države. Zaradi pravilnih nepremičninskih evidenc mora imeti vsak, poudarjam – vsak, ki ugotovi večje odstopanje vrednosti posamične nepremičnine od njene dejanske tržne vrednosti, možnost podati pobudo geodetski upravi, da ugotovi njihovo pravilno oziroma dejansko tržno vrednost. Postopek ugotovitve spremembe vrednosti nepremičnine je geodetska uprava dolžna začeti in izvesti po uradni dolžnosti. Tudi v tem postopku bo o spremembi vrednosti nepremičnine izdana odločba, zoper katero bo mogoče vložiti pravno sredstvo. Stroški postopka spremembe vrednosti nepremičnine bodo bremenili proračun Geodetske uprave, če je postopek tekel po uradni dolžnosti. Kolegice in kolegi, mislim, da sem dovolj široko in argumentirano predstavil, zakaj je Poslanska skupina Nove Slovenije vložila amandma na 6. člen. Seveda pričakujem tudi vašo razpravo in na koncu tudi podporo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? S strani Vlade dajem besedo najprej mag. Vraničarjevi.
Hvala lepa. V zvezi z vloženim amandmajem bi rada pojasnila stališče Vlade oziroma opozorila na nekatere težave, ki jih predlagani amandma povzroča. Dopustiti, da se podatki v registru nepremičnin spreminjajo na zahtevo kogarkoli, ki opazi ali ki meni, da vrednost nepremičnine v registru ni zabeležena v pravi višini, lahko pomeni znaten poseg v pravice oziroma upravičenja lastnika nepremičnine. Zaradi tega je treba biti pri določanju možnosti za izvedbo tega postopka izredno previden. Ne nazadnje je treba upoštevati tudi pristojnosti občin po Zakonu o evidentiranju nepremičnin, ki lahko popravljajo oziroma zahtevajo popravo določenih podatkov, za katere tudi same občine na nek način odgovarjajo oziroma jih lahko nadzirajo, vendar je treba tu zelo natančno paziti na lastninska upravičenja lastnika nepremičnine. V zvezi z dopolnitvijo člena, ki se predlaga, glede stroškov postopka in glede načina odločanja o spremembi vrednosti nepremičnine pa ocenjujemo, da dopolnitvi nista potrebni, ker je že tako ali tako določeno, da se posebne okoliščine uveljavljajo v okviru postopka, ki se vodi po Zakonu o splošnem upravnem postopku. Zaradi tega je način zaračunavanja stroškov oziroma način delitve stroškov med predlagatelja in upravni organ določen s pravili Zakona o splošnem upravnem postopku. Besedilo devetega odstavka 19.b člena se nanaša samo na stroške, ki nastanejo v zvezi z vložitvijo predloga za spremembo vrednosti nepremičnine, ne pa na stroške, ki nastanejo tekom postopka ugotavljanja posebnih okoliščin. Ker se o posebnih okoliščinah odloča v upravnem postopku, posebna ureditev v tem smislu v 19.c členu niti ni potrebna. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Želel bi si, da se motim, ampak žal se ne morem motiti. Ko pogledam amandma, ki ga je predlagala Poslanska skupina SDS, je v osmem odstavku zelo jasno zapisano: "Za nepremičnine, katerih vrednost presega 50 tisoč evrov, mora oceno velikosti in utemeljitev velikosti vpliva posebne okoliščine na vrednost nepremičnine oziroma oceno bistvenega odstopanja vrednosti nepremičnine od primerljivih nepremičnin izdelati cenilec." Skratka, za uveljavljanje praktično vsake posebne ocene vrednosti ali neke posebne okoliščine mora to izvesti cenilec. To je predlog Slovenske demokratske stranke. Žal tega ne morem drugače razumeti, kot da je ta predlog zlobiralo društvo cenilcev ali pa cenilci sami. Ker mi smo to na odboru že spremenili, sprejeli smo amandma, ki to vrednost dviga na pol milijona evrov, kar je vsekakor bistveno bolj razumna vrednost. Zdaj pa želi SDS skozi zadnja vrata ponovno uvesti v ta zakon to idejo, od katere bodo profitirali zgolj in samo cenilci. To je bilo tudi v osnovnem predlogu sprememb zakona, ki ga je pripravila Vlada, vendar smo takrat to na odboru popravili, tako da smo to bistveno sanirali. Sprejetje tega amandmaja Slovenske demokratske stranke bi pomenilo neko absurdno situacijo, ko bi nekomu do tal pogorela družinska hiša, ocenjena recimo na 100 tisoč evrov. Vsi vemo, koliko je potem takšna nepremičnina še vredna. Potem bi moral ta, ki mu je hiša pogorela, to uveljavljati skozi naročanje cenitve pri cenilcu, kar stane recimo 300 evrov, in šele potem bi lahko uveljavljal to zmanjšanje. Zato predlagam, dragi kolegi iz Slovenske demokratske stranke, da se oglasite s postopkovnim predlogom in umaknete ta amandma, ki je dejansko v škodo vsem državljanom Slovenije. Hvala.
Hvala. Besedo želi gospa Romana Tomc.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Ne bomo umaknili tega amandmaja. Bi pa rada pojasnila nekaj v zvezi z vložitvijo tega amandmaja in postopkom na Odboru za finance, ko smo sprejemali ta predlog zakona oziroma te spremembe. Namreč, zakon ni tako vsebinsko enostaven, če se ga želi kdo lotiti in ga resno preštudirati. Nekateri smo to naredili, pripravili amandmaje, se poglobili v zadevo in potem na odboru doživeli, da je prišla Vlada oziroma koalicija z amandmaji na skoraj vsak člen oziroma s tako številnimi amandmaji, da je bilo skoraj nemogoče slediti, kaj imamo v tistem hipu na mizi. Naj ob tej priložnosti še enkrat spomnim. Prišla je celo s tako pritlehnim amandmajem oziroma predlogom, da so želeli urediti davčno stopnjo kar v Zakonu o množičnem vrednotenju nepremičnin. Slediti razpravi in tej vsebini je bilo izjemno težko. Me pa veseli, da ste že sami – ko sem razpravljala, sem bila opozorjena, da so mnogi naši predlogi že vsebovani v amandmajih koalicije. Očitno ste videli, da ste ga res močno okronali, in ste bili potem v nekem čudnem stanju, ko ste morali sami popravljati svoje napake. Na podlagi tega, kar smo mi predlagali. Meni je ob tem sicer v redu, da so bile določene nepravilnosti oziroma napake ali kakorkoli že temu rečemo popravljene. Ampak še vedno se človek ne more znebiti neprijetnega občutka, da ima koalicija strašne težave, da bi kdaj morda poskušala sprejeti tudi kakšen konstruktiven amandma opozicije. Če bi bilo še karkoli za popraviti pri tem amandmaju, se tudi to v nadaljevanju lahko naredi. Odločno pa zavračam, spoštovani kolega Pavlišič, da bi tukaj zadaj karkoli imeli cenilci, karkoli. Jaz odločno nasprotujem lobističnim načinom pridobivanja poslov, ko si nekdo v nekem zakonu uzurpira neko licenco, neko pravico, in potem lahko to počne zato, ker mu je zakon nekako zagotovil posel. Odločno zavračam vaše navedbe, nobenih cenilcev ni bilo tukaj zadaj. Če se spomnite, sem jaz na odboru sama opozarjala na to, da bi bilo zelo nerodno, če bi morali ljudje klicati cenilce za vsako malenkost, kot je 50 tisoč evrov – pa ste, kot ste rekli, že sami popravili, ko ste videli, da je to neumnost. In moje mnenje je, da bi morala geodetska uprava to narediti po uradni dolžnosti. Tako pa pridemo v situacijo, zdaj je zadrega malce manjša. Ampak ko bi moral nekdo, ki meni, da je njegova nepremičnina ocenjena previsoko, to bi morala ta oseba v naprej vedeti, za koliko previsoko je ocenjena. Kajti če bi potem najel cenilca in bi cenilec ocenil, da njegova vrednost ne odstopa več kot 40 %, bi praktično ta strošek za cenilca vrgel stran. Seveda, tako je. Jaz temu v načelu nasprotujem, zato menim, da bi moral to početi Gurs po uradni dolžnosti. Ampak problem, s katerim se srečujemo pri ocenjevanju vrednosti nepremičnin, je mnogo globlji od tega, ali zdaj to dela cenilec ali ne dela cenilec. Problem je v tem, da je posplošena tržna vrednost v Sloveniji v osnovi močno drugačna od dejanske tržne vrednosti. In cilj je, da se posplošena tržna vrednost čim bolj približa dejanski tržni vrednosti. Ampak v situaciji, v kakršni smo, ko trg nepremičnin v Sloveniji ne deluje optimalno, če sploh deluje – nekaj se vendarle prodaja in kupuje, ampak daleč od tega, da bi deloval optimalno –, so te razlike izjemno velike. In zdaj bomo ljudi obremenjevali s tem, da bodo morali sami prositi za to, da se jim nepremičnina oceni tako, kot naj bi dejansko bila že v osnovi ocenjena. Narobe svet. Jaz mislim, da bi morali sistem zagotoviti tako, da bi šlo za avtomatizem. In seveda to, kar je predlog za spremembo, da lahko nekdo ugovarja posplošeni tržni vrednosti samo, če gre za neke poseben okoliščine, ki so zmanjšale to tržno vrednost, prav. Recimo primer, če neka hiša pogori ali če se nekaj groznega s tem zgodi. Ampak mene zanima, kako ta zakon rešuje. Ker ne rešuje enega velikega problema – to pa je, če nekdo ugotovi, da je vrednost njegove hiše, ki je po obliki, po velikosti, po gradnji, po kvaliteti zelo podobna sosedovi hiši, po Gursu pa je ocenjena čisto drugače. Kako v takem primeru? Kajti v takem primeru, spoštovane kolegice in kolegi, ta zavezanec ne more nič. Ne more nič! In to je tisti problem, ki ga imamo. Pa da ne omenjam samo dve sosednji hiši. Največji problem je enaka hiša na Primorskem pa enaka hiša na Štajerskem, recimo. Med njimi so enormne razlike. Najbrž bi na trgu dosegle tudi približno enako ceno. Ampak množično vrednotenje nepremičnin je pokazalo takšen in takšen rezultat. In o tem rezultatu, o tej vrednosti se zavezanec oziroma tisti, ki je lastnik nepremičnine, ne more pritoževati. To je bila naša osnovna poanta oporekanja temu, da ne govorim potem o tem, kakšen zapleten, izjemno zapleten je ta postopek, da se lahko nekdo pritoži. Mene prav zanima, kako bo potekala ta komunikacija med nekom, ki bo ugotovil, da je njegova vrednost nepremičnine ocenjena previsoko. Vzemimo primer, da bo to sporočil Gursu in Dursu, pa Durs nazaj Gursu, pa Gurs ne vem komu. Skratka, to je tako zapleten postopek, ki bo časovno zelo dolg, ampak v tem času se moramo vsi zavedati, da pritožba ne zadrži izvršitve in da bo moral naložen davek zavezanec plačati. Zanima me, kaj se bo zgodilo potem, če bo dejansko prišlo do ugotovitve, da je bila ocenjena vrednost previsoka. Kdo bo za to odgovarjal? Na to sem opozorila tudi v uvodnem mnenju oziroma v stališču poslanske skupine. Ta cel zakon najbrž ne bo nikoli perfekten. Ampak problem, ki ga imamo v zvezi s tem zakonom, je njegova izvedba. Je izvedba množičnega vrednotenja nepremičnin. Ne to, da imamo v zakonu zapisano, da se uporabljajo take in take metode ter tak in tak način. Način, na katerega se je to izvajalo v preteklih letih in za katerega je bil zadolžen Gurs, je pokazal grozne rezultate. Mnogo stvari je narobe in treba jih je popraviti. In šele po tem, ko bi te stvari popravili, spoštovane kolegice in kolegi, potem bi se mi zdelo razumljivo in upravičeno, da rečemo – poglejte, na tem delu je zakon še nepopoln in ga je treba popraviti. Spoštovani gospod Pavlišič, ste opozorili na pomemben problem, ampak upam, da je jasno tudi moje načelno stališče. Vse, kar bodo zdaj delali cenilci, bi moral delati Gurs.
Hvala. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Pozdravljam državnega sekretarja, ki se nam je pridružil! Spoštujem mnenje državne sekretarke mag. Vraničar, ki ga je povedala v zvezi z amandmajem Nove Slovenije k 6. členu. Sem tudi zadovoljen, da državna sekretarka ni problematizirala moje skrbi za državni interes, za interes države. Interes države je, da pobere na pravičen, pošten način in transparenten način čim več davkov. In mi v tem amandmaju to zagovarjamo. Vi ste boste vsi spomnili, da je nekdo od kolegov kazal, ko smo obravnavali Zakon o davku na nepremičnine, fotografijo ene vile – baje je lastnica neka sodnica – in da je bila tista vila prenizko ocenjena. Na spletnem portalu je prostor, kjer lahko pogledate vrednost vsake nepremičnine. In mislim, da je bila tista vila ocenjena na okrog 70 tisoč. In mi vsi smo se strinjali, da je to prenizko. Lastnik oziroma lastnica gotovo ne bo protestirala pri Gursu ali pri Dursu, da je njena vrednost nepremičnine prenizka. Spoštujem, še posebej Krščanski demokrati spoštujemo privatno lastnino. To je svetinja in jaz nimam pravice stopiti na sosednjo parcelo, ker gre za motenje posesti, ne smem parkirati kjerkoli, to spoštujem. Ampak, saj tisti, ki bo zahteval pri Gursu ugotovitev realne vrednosti nepremičnine, ne bo to zahteval anonimno. Bo pokazal svoj obraz, bo zahteval in bo rekel: Tista in tista nepremičnina na tisti in tisti parcelni številki v katastrski občini tej in tej je po mojem mnenju prenizko ocenjena, recimo samo 70 tisoč vila. Zahtevam, da se izvede postopek pravilne, natančne, realne cenitve. Kaj je tu narobe?! Saj jaz mislim, da teh zahtevkov ne bo kar na enkrat pol milijona, ne bo jih. Bo pa interes države večji, bo zadoščeno interesu države, če bo strokovno in realno, podčrtujem realno, nepremičnina ocenjena in posledično realno tudi odmerjen davek. Glede samih postopkov, kdo plača postopek, kdo ne plača, je treba še domisliti. Kolegice in kolegi, apeliram na vas, če se res z detajli tega našega amandmaja ne strinjate, da amandma podpremo, da 6. člen ostane odprt in da potem poskušamo vsi skupaj, vlada in Državni zbor, natančneje definirati besedilo 6. člena. Jaz se enostavno ne upam odreči interesu države, torej interesu državljank in državljanov, da bo bolj jasno razumljeno. In ne moremo tu kar tako iti mimo. Če na eni strani lahko pogledam v vrednost nepremičnine, katerekoli v Sloveniji, in vidim, da je prenizko ocenjena, kako naj potem odreagiram kot odgovoren državljan. Moram nekje najaviti, da je moja ocena ta, da je nepremičnina prenizko ocenjena in država dobi premalo davka. Ne da bi zdaj nekomu nagajal, nekomu na Primorskem, na morju ali ne nazadnje tudi sosedu. Bog ne daj. Kot poslanec pa moram zagovarjati interes državljank in državljanov. In tu me pač nihče ne bo prepričal drugače. Zato mi prosimo za podporo temu amandmaju in smo seveda še kako pripravljeni sodelovati pri izboljšavi 6. člena. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. K besedi se je ponovno prijavil Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Ja, na odboru je bilo kar zanimivo, če temu tako rečem, kar je povsem normalno, če gre za zakon, ki ga sprejemamo po nujnem postopku. In določene spremembe je pač treba v državi speljati po nujnem postopku. Odbor je bil, se mi zdi, 14 ali 13 dni nazaj. In takrat vam tega nisem očital, če je bila prehitro ta cifra zapisana z vaše strani. Sem bil popolnoma tiho, kar se tega tiče, ampak danes, več kot en teden po tistem, pa težko verjamem, da je tukaj kaj drugega zadaj, kot resen namen, da se zrihta službo in posel cenilcem. Ne vem, kako boste to pojasnili. Mogoče z malomarnostjo ali čim drugim. Saj veste, koliko dni je minilo od takrat, še posebej zato, ker ste vi takrat na odboru izpostavili ravno teh 50 tisoč, ki so bili v originalnem predlogu zakona, pa smo vam takrat pojasnili, da se je to že dvignilo na pol milijona. Zdaj me res preseneča, da se je v tem amandmaju SDS ponovno znašlo to tukaj. To pa težko razumemo kot neko naključje, ne glede na vse lepe besede, ki ste jih povedali. In če se tukaj znova obrnem na tisti problem, ko imamo dve primerljivi hiši zelo različno ovrednoteni. Če imata ti dve nepremičnini enake parametre, bo tudi vrednotenje enako. Razlog za to, da sta vrednoteni drugače po modelu vrednotenja nepremičnin – pa me prosim popravite iz ministrstva, če se motim –, razlog je lahko samo v tem, da imata različne parametre. In če je razlog v tem, potem se te parametre lahko že po veljavni zakonodaji spreminja in se lahko vloži predlog za spremembo teh parametrov nepremičnine in bo potem tudi vrednotenje ustrezno. Zaradi načina, kako se je gradila osnovna baza, je prišlo tudi do tovrstnih napak. Verjetno jih je potrebno odpraviti, tu se absolutno strinjamo. Verjetno je pa tudi vsakemu izmed nas jasno, kateri so glavni tri parametri pri vrednosti neke nepremičnine. Sej poznate, malo da ne vic, ampak je veliko resnice v tem. Trije glavni parametri za vrednost nepremičnine so lokacija, lokacija in lokacija. Tukaj se navezujem na to, kar ste rekli, gospa Tomčeva, da je enaka nepremičnina na Štajerskem ali na Primorskem zelo različno vrednotena. Seveda. Saj je tudi tržna vrednost zelo različna. Neka hiša na Primorskem, v centru Portoroža, oprostite, ima pa res popolnoma drugačno tržno vrednost kot neka primerljivo velika hiša na Štajerskem, kot ste sami dejali. Še enkrat vas pozivam, da ta amandma umaknete, ker drugače bomo morali o njem glasovati in tudi obrazložiti glas o tem. Hvala.
Hvala. Romana Tomc ima ponovno besedo. Izvolite.
Zdaj počasi prehajamo na bistvo problema, spoštovani gospod Pavlišič. Moja poanta o tem je bila, ko sem omenjala hiše, ne bom izpostavljala tukaj konkretnih primerov hiš, ki jih poznam tudi iz moje bližnje okolice, sosednjih hiš, primerljivih hiš, enako kvalitetnih hiš, grajenih v enakem obdobju, da ne rečem v enakem letu, nerazumljivo ocenjenih drugače. Nerazumljivo. Pa sta na praktično isti lokaciji. Jaz sem govorila o tistih primerih, spoštovani gospod Pavlišič, ko je recimo hiša na Štajerskem, ki je bila prodana včeraj, dosegla 150 tisoč evrov tržne vrednosti, nekdo jo je prodal za 150 tisoč evrov. In tudi včeraj je nekdo na Primorskem prodal hišo za 150 tisoč evrov. To se pravi, da je tržna vrednost teh dveh hiš enaka. Ko boste pa pogledali njihovo posplošeno tržno vrednost v evidencah Gurs, je pa popolnoma različna – in v tem je problem. V tem je problem, ker očitno ti modeli množičnega vrednotenja, jaz jih v detajle ne poznam, niso prilagojeni, niso narejeni tako, ali se niso prilagajali tako, da bi sledili realni situaciji na trgu, niso. In zato prihaja do tako zelo različnih situacij, ko dve nepremičnini na različnih koncih Slovenije imata enako tržno vrednost, nimata pa enake posplošene tržne vrednosti. To je problem. Naša intenca je vedno bila, da lahko nekdo, ki to ugotovi, da je tista hiša, ki jo je uspel prodati – dobro, zdaj jo je že prodal, pa najbrž ni več problem – ampak jo je prodal za 150 tisoč evrov, v Gursovih evidencah je pa ocenjena za 320, da lahko nekdo ugovarja temu in reče poslušajte, moja nepremičnina je sicer po uradnih evidencah ocenjena toliko in toliko; ampak, spoštovani državni uradniki, jaz jo vam takoj za ta denar prodam, pa še skonto vam dam, ker na trgu ni prodajljiva za to ceno. Pika. In to ni problem ene hiše, enega stanovanja in enega zemljišča, to je splošen problem. In če je to splošen problem, potem to ni več težava posameznika, ampak je to težava države. Zato bi morala država poskrbeti, da bi prilagodila svojo metodologijo vrednotenja tako, da bo bolj sledila dejanskim tržnim razmeram – samo to je naš glavni problem. No, ne samo to, naš velik problem je tudi to, da ta zakon ne zagotavlja dovolj velike pravne varnosti, ampak o tem ne bom v tem kontekstu. Skratka, to je poanta. Mi ne moremo kot zavezanci ugovarjati na našo vrednost, mi lahko ugovarjamo na parametre, na metodologijo in na te vhodne instrumente, ki določajo posplošeno tržno vrednost. Spoštovani, to je zelo naporno delo in ne verjamem, da bo kdo pri tem kaj zelo uspešen, ne verjamem. Če pa bi bila možnost ugovarjati na dejansko tržno vrednost, dokazano s cenitvijo – nek cenilec pride, če že sedaj omenjamo cenilce, nekdo ga pokliče, reče, a veste kaj, jaz menim, da je moja nepremičnina ocenjena previsoko. Pokliče cenilca, sodno zapriseženega, kakršnegakoli hočete, mednarodnega, celo dva lahko pokliče, da ne bo kakšnih razlik, in oba ocenita, da njegova vrednost nepremičnine dejansko ni takšna, kot je po Gursu. In kaj lahko ta oseba naredi? Nič, nič. Oziroma lahko. Lahko se pritoži na to, da metodologija, ki jo je uporabil Gurs, da je ocenil njegovo nepremičnino, ni dobra. In ko bo Durs spremenil metodologijo, bodo iz tega ven prišli tudi drugačni podatki. In šele ko bodo prišli drugačni podatki, bo zadeva sanirana. Ampak cenitev na eni strani, Gursova vrednost na drugi strani – nobene variante, da obstane cenilec in njegova vrednost. Obstane Gurs, pravilno ali nepravilno, obstane Gurs in to ni prav.
Hvala. Besedo želi še gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Seveda, to ni prav, da ostane vrednost Gursa, ker ni rečeno, da je ta absolutno pravilna. Jaz bi le želel, da se predstavniki Vlade še enkrat in dokončno opredelijo do našega amandmaja. Predhodno pa vse nas sprašujem, kolegice in kolegi, ali mi želimo v tej državi odgovorno in aktivno državljanstvo. Če je odgovor ne, če ne želimo in ne podpiramo odgovornega in aktivnega državljanstva, potem mi ta amandma umaknemo, če je večina za to. Najbrž pa ni, najbrž pa mi želimo odgovorne državljane in tudi aktivne državljane. Aktivni so tisti, ki tudi gledajo spletni portal E-prostor ali kaj drugega in ugotovijo, da je neka nepremičnina hudo prenizko ovrednotena. Odgovoren državljan mora zagovarjati interes države, torej interes državljank in državljanov. In mora sprožiti postopek, da geodetska uprava določi realno vrednost neke nepremičnine. Tista vila, ki smo jo lani novembra na fotografiji gledali in ugotavljali, da je hudo prenizko ovrednotena, o tem govori ta amandma. Mi smo pripravljeni na adaptacije tega amandmaja v tretji obravnavi, če vlada meni, da postopki niso ravno eksaktno definirani. Mi sicer mislimo v tej fazi, da so, tu gre za to, da država več iztrži in da so davki, da so davčne obremenitve bolj pošteno porazdeljene. A smo mi za to, ali nismo? Zato bi prosil odziv s strani Vlade. Hvala.
Hvala. Besedo želi gospa Romana Tomc.
Hvala lepa. Jaz bi še opozorila še na eno drugo stvar. Jaz upam, da bo potem, če nas kdo gleda, morda bolje razumel, kje je problem, to je zdaj moj namen. Načeloma naj bi veljalo tako, da se za eno stvar uporablja v vseh postopkih obdavčitve enaka davčna osnova, ampak v tem primeru pa ni tako. Če se vrnem nazaj k tisti hiši, ki se je prodajala. Ta hiša, ki se prodaja, ima za potrebe obdavčitve prometa z nepremičninami, to se pravi tisti davek, sigurno bodo ljudje vedeli, 2 % davek, ki ga plačamo ob prodaji nepremičnine, lahko drugačno vrednost, drugačno davčno osnovo, kot jo ima za potrebe obdavčitve premoženja. Ko je ta hiša obdavčena kot premoženje, kot nepremičnina s premoženjskim davkom, velja osnova posplošena tržna vrednost – tista, ki jo določi Gurs. Ko se ta hiša dejansko prodaja, pa se 2 % plača od prodajne cene. In to prodajno ceno pa lahko Durs – verjetno ste že imeli tako izkušnjo, ko pridete na davčno upravo, reče Durs, mi se pa s to vrednostjo ne strinjamo. In potem zavezanec prenese cenitev in s cenitvijo dokazuje, kakšna je dejanska prodajna vrednost. To stanovanje, ta hiša, ena in ista nepremičnina, ima v tej državi za potrebe obdavčitve – ampak za dva različna davka – dve različni osnovi. Lahko ima tudi slučajno enako, ampak zgolj slučajno. Vam povem, da bo teh slučajev zelo malo. Če pa zadevo še malo zakompliciramo, obstaja še en davek zraven. Če ti prodaš nepremičnino pred potekom določenega roka, se ugotavlja tudi davek od dobička iz kapitala. Če si ustvaril nek dobiček v času medtem, ko si nepremičnino pridobil, in zdaj, ko nepremičnino prodajaš, če je v tem času vrednost narasla, boš plačal še davek na dobiček iz kapitala. No, katera vrednost se bo pa tukaj upoštevala? Tretja. Saj to je popoln kaos. In tudi zaradi teh razlogov, ker bi se morala upoštevati za eno nepremičnino ena in ista vrednost, naj se imenuje posplošena tržna, katerakoli, pravilno bi bilo, da bi bila to dejanska tržna vrednost, ker edina tista je prava. Dokler temu ni tako, potem bo tukaj veljala velika zmeda. Ob tem, ko bo veljala velika zmeda, pa jaz mislim, da prihaja tukaj do velike nepravičnosti, nepravične obdavčitve. Jaz sem tudi na odboru rekla, da bi lahko namesto posplošena tržna vrednost uporabljali naziv ali pojem knjigovodska vrednost. Ker to ni nič drugega kot neko knjigovodsko stanje, kot ga imajo podjetja v svojih bilancah, pa vsake toliko časa delajo prevrednotovalne popravke, ko ugotovijo, da cena oziroma vrednost ne ustreza. Enako je tukaj. To ni nobena posplošena tržna vrednost, to je enostavno knjigovodska vrednost. Ne glede na to, kaj se bo danes zgodilo, jaz verjamem, da se bo danes zgodilo to, da bo koalicija povozila naš amandma, kar se običajno zgodi – oziroma ne običajno, vedno se zgodi. Torej se bo zgodilo to tudi danes. Ne glede na to, kakšno usodo bo doživel ta zakon, za katerega verjamem, da bo sprejet. Sedaj je že štiri minute čez pol dvanajsto, ravnokar na Ustavnem sodišču ugotavljajo, kako je z nepremičninskim davkom. Ne glede na vse to, spoštovane kolegice in kolegi, dajmo se enkrat usesti, pametno razmisliti, narediti dobre analize in na podlagi tega sprejeti ustrezno zakonodajo. In sem ter tja sprejeti tudi kakšen dobronameren predlog opozicije, pa bomo imeli boljšo zakonodajo.
Hvala. Besedo je želel že prej državni sekretar mag. Mitja Mavko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ker je bilo izredno vprašanje gospoda Horvata v zvezi z aktivnim državljanstvom. Naše mnenje je, da na vrednost nepremičnine lahko – in menimo, da zakon to ustrezno naslavlja – vpliva tisti, ki ima pravni interes. To je lastnik ali davčni zavezanec, tisti, ki je zavezanec za plačilo davka. Na vhodne podatke v zvezi z neko nepremičnino pa lahko vpliva kdorkoli. Lahko je to občina, lahko je to sosed, lahko je to neka tretja oseba, ki ima pravico sporočiti, da so vhodni podatki v zvezi z neko nepremičnino dejansko drugačni od teh, ki jih vodi Gurs. Hvala.
Hvala. Besedo želi gospod Jožef Horvat.
Zahvaljujem se mag. Mavku za odgovor. Bi pa res želel, če nam lahko, gospod državni sekretar, simulirate, kako naj zdaj recimo občina lahko vpliva na vhodne podatke neke nepremičnine, za katero oceni, da je prenizko ovrednotena. Hvala lepa v naprej.
Besedo dajem mag. Mitji Mavku.
Ja, zelo enostavno, 100. člen Zakona o evidentiranju nepremičnin določa način, kako se vhodni podatki lahko spremenijo. In to je naloga geodetske uprave, da to preverja.
Hvala. Besedo želi še Jožef Horvat.
Gre za pomembne zadeve. Ali lahko poveste, kaj natančno so vhodni podatki, ker javnost, ki nas spremlja, tega seveda ne ve, ne razume.
Besedo ima gospod Mitja Mavko.
Hvala. Vsi podatki, ki se vodijo v registru nepremičnin, so vhodni podatki. Hvala.
Besedo ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa. Sem se moral oglasiti, ker se mi zdi razprava izredno zanimiva. Mislim, da se moramo mi kot člani Državnega zbora ali poslanci ter Vlada zavedati oziroma zavzemati, da pride država do poštene vrednosti nepremičnin na kakršen koli način, samo da je ta vrednost poštena. Zaradi tega je treba omogočiti, da na različne načine do te vrednosti pride posameznik, ki jo poskuša uveljavljati naprej, ali pa država, ker je zainteresirana, da ima prave podatke. Tržna vrednost ali dohodkovna vrednost ali kakorkoli, katerakoli metoda se že uporablja pri kakšni nepremičnini – zagotovo se ne uporabljajo več stroškovne metode, kar pomeni, koliko je dejansko objekt stal takrat, ko se je gradil ali obnavljal. Ker to v naših tržnih časih ni več zanimiv podatek, ni merodajen podatek. Ampak ta vrednost je za popolnoma enako nepremičnino, da ne bi bilo tukaj nejasnosti, za popolnoma enako nepremičnino na različnih koncih Slovenije lahko različna. To je jasno. Ampak za enako tržno vrednost na dveh različnih koncih Slovenije, pa sta sicer nepremičnini različni, pa mora biti na kakršnen koli način ocenjena določena vrednost nepremičnine enaka. In zavedati se moramo, da je to spremenljiv podatek, da se s časovno komponento ta podatek tudi spreminja. Ne vem, podatki iz leta – si bom kar izmislil – iz leta 2007 ne morejo biti enaki, kot bodo podatki za leto 2015, ker so tržne razmere bistveno drugačne. Zato se zavzemam za to, da mora obstajati mehanizem, na podlagi katerega bo te vrednosti možno tudi dokazovati. Ali iz ene ali iz druge strani. Zdaj bom šel pa na splošno, je malo nerodna zadeva, da o teh stvareh na široko razpravljamo, ko preko ceste poteka predstavitev mnenja Ustavnega sodišča na isto temo. Mislim, da bi bilo bistveno boljše to, kar smo poskušali doseči na začetku tedna, pred dvema dnevoma, da bi ta razprava potekala kvečjemu drug teden, v torek, ko bodo ti izsledki znani. Z mojimi nič slabimi nameni, ampak osnovo za razpravo bi imeli zagotovo boljšo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima ponovno gospod Jožef Horvat.
Se opravičujem, res imam izključno dobre namene. Najprej bom nadaljeval, kjer je kolega Jakob Presečnik zaključil. Pravkar je na spletnem portalu RTV Slovenije objavljena novica, da je Ustavno sodišče razveljavilo nepremičninski zakon. Ampak to ne pomeni, da je naša domača naloga zaključena. Nasprotno! Dobili smo vsi skupaj, kolegice in kolegi, popravni izpit, ki ga moramo narediti v interesu te države, v interesu državljank in državljanov. Ja, gospod državni sekretar, vi ste govorili o vhodnih podatkih, ampak vhodne podatke in 100. člen. Mislim, da ste omenjali Zakon o evidentiranju nepremičnin, nekaj takšnega, tako se namreč imenuje. Mi imamo danes na mizi Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin. Zato je resnično ključnega pomena, da se davek odmeri na eksaktno določeno davčno osnovo. Se opravičujem vsem, nikogar ne mislim prizadeti, ampak tukaj bom povedal to, kar zasledujem po medijih, kjer so že objavili določene nepremičnine, vile, graščine, dvorce in tako naprej, ki so si jih ljudje ustvarili. Hvala bogu, da jih imamo, sploh pa hvala bogu, če so si ustvarili to na pošten, pravičen način, z lastnim delom in znanjem. Moj občutek je, da so tistim lastnikom, ki so bližji tej vladi, nepremičnine z visokimi realnimi vrednostmi, ampak da so le-te ocenjene prenizko. To je moj občutek. Še enkrat se opravičujem, da tukaj svoje občutke širim, ampak to so pač dejstva. In res prosim za podporo k 6. členu in v tretjem branju lahko vlada, koalicija, vsi skupaj naredimo izboljšave, če so potrebne.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Branko Grims, izvolite.
Spoštovani! Tako kot sem napovedal že včeraj, je bila danes pravkar na ustavnopravni ravni izrečena popolna nezaupnica vladi Alenke Bratušek. Ta sklep je še toliko bolj pomemben, ker je bil sprejet popolnoma soglasno, za vse tiste, ki bi iskali taka ali drugačna politična ozadja [[…]]
Ampak, gospod Grims, z vsem spoštovanjem, smo pri tem amandmaju. In o zaupnici vlade in o teh zadevah ni mogoče govoriti v okviru tega amandmaja.
Spoštovani gospod Veber! S tem se boste morali tudi vi soočati odgovorno in resno, kajti ta zadeva je sedaj izjemno pomembna. Pomembna je tudi zaradi tega, kar mi danes obravnavamo, saj se neposredno na to nanaša. Mislim, da bi bil sedajle čas, da se vzame čas za premislek, da se potrdi tudi amandmaje, ki jih je dala v tem primeru opozicija, in da se stvari zastavi povsem drugače, kot so bile. Kajti vse v zvezi s hitenjem na vrat na nos, ki ga je s svojo zaupnico, vezano prav na ta zakon, izsilila Alenka Bratušek kot predsednica Vlade, se sedaj izkaže za protiustavno, soglasno protiustavno. In tukaj se odpira vprašanje vsega tistega, o čemer smo govorili že v zadnjih dneh in kar neposredno zadeva točno ta zakon in točno ta amandma, gospod Veber. Vprašanja realnosti teh cenitev, ki so bile izvedene, vprašanja tega, da smo lahko gledali vile – tudi sam nekaj takih primerov poznam, recimo na Bledu –, ki so ocenjene na 150 ali 200 tisoč evrov po teh cenitvah; zdaj jih pa prodajajo po tri milijone in pol evrov. Po drugi strani pa poznam 150 let staro hišo nekje med stolpnicami v nekem mestu, za katero ne verjamem, da bi ta trenutek nekdo dal 200 tisoč evrov, ki je ocenjena na 450 tisoče evrov. In nekaj je hudo narobe. In ta čas, ta premor, ki ga je zdaj omogočilo s svojo presojo Ustavno sodišče, bi bilo treba vzeti za to, da se te stvari zastavi povsem na novo. Da se danes potrdijo tisti amandmaji, ki jih je dala tudi opozicija – mislim, da bi svoj razum lahko koalicija danes pokazala prav na ta način, tudi svoje spoštovanje do sodbe Ustavnega sodišča. Konec koncev, včeraj smo opozarjali, kako je neokusno hiteti s spreminjanjem Zakona o davku na nepremičnine tik pred presojo Ustavnega sodišča. Nismo samo mi na to opozarjali. Če bi pogledali samo na spletne strani, je tudi profesor ustavnega prava dr. Kerševan govoril o tem, pa še kdo. In danes se spet odpira ista tema – tema, ki je tako ali tako v tem trenutku politično aktualna, da bolj ne bi mogla biti. Po časovnem razporedu pa zdaj ni več tako bistvena, kajti zdaj je dejstvo, da v doglednem času, vsaj letos, tega davka na bo. Kar pomeni, da je spet čas, da se vendarle te stvari uredijo in da se vzpostavi tisto, kar bi moral biti temelj vsakega pravnega akta, kajti pravo izvira iz besede pravičnost. In nič v zvezi s temi cenitvami in nič v zvezi z davkom na nepremičnine ni izpolnjevalo tega temeljnega pogoja – pravičnosti. Pravičnost pa je vrednota. Zato, gospe in gospodje, potrdite vsaj tiste amandmaje, vsaj danes, ki jih je dala opozicija.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospa Osterman, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. No, kakorkoli že, zdaj je odločeno. Naj povem, da je Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin začel veljati leta 2006. Leta 2010 se je začelo popisovati vrednosti nepremičnin po terenu in to so delali ljudje, neusposobljeni za to stroko, študentje, skratka ljudje, ki niso imeli ustreznih znanj, da bi lahko ocenili pravilno vrednost nepremičnin; ampak so jih ocenjevali glede na pripombe lastnikov nepremičnin. Vemo pa, da so lastniki nepremičnin, če so želeli v tistem obdobju prodati nepremičnino, navedli višji znesek nepremičnine in tudi drugačne karakteristike nepremičnine. Če pa niso želeli nepremičnine v tem obdobju prodati in plačati nižje nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, so navedli nižjo vrednost nepremičnine. Tega amandmaja v nobenem primeru ne bi podprla in ga tudi ne bom podprla, kajti koalicijsko smo se zedinili, da je tista vrednost nepremičnine, za katero potrebuje lastnik nepremičnine cenilca, 500 tisoč evrov. V tem primeru lahko govorimo, da smo lastniku nepremičnine privarčevali strošek cenilca. Je pa tako, da se to upošteva v posebnih okoliščinah, ko se vrednost nepremičnine spremeni. Če pa so določene karakteristike napačno navedene, niso pa navedene zaradi uvedbe tega davka, ampak zaradi napačnih podatkov od leta 2010, pa lahko lastnik nepremičnine te podatke sam spremeni, recimo če gre za izolacijo ali vodovod, seveda ob ustreznih dokazilih. Naj povem tudi, da je bil poslan zgolj informativni izračun nepremičnin in da na Gursu na 14 dni osvežujejo podatke nepremičnin, ki so vidni na spletni strani Gursa. In tudi vsak posameznik jih lahko osebno preveri na Gursu ali upravni enoti. Kot sem rekla, tega amandmaja ne morem podpreti. Hvala.
Hvala. Besedo je želel gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Poglejte, ker je Ustavno sodišče razveljavilo zakon oziroma davek na nepremičnine, bi bilo modro in seveda tudi v korist državi Sloveniji, predvsem pa vsem lastnikom nepremičnin, da se ravno ta zakon, ki ga zdaj spreminjamo, naredi takšnega, da bo bil kolikor toliko korekten in tudi pravičen. Obstajajo tudi zakoni, morajo biti, kjer bi bilo smiselno, da se doseže soglasje pozicije in opozicije. Ni razloga, da bi tukaj na kakršenkoli način drug drugega "prepucavali". So določene teme, ki imajo nek ideološki predznak, kjer vemo, da se pač politike razlikujejo, in tam ima človek mogoče tudi razumevanje. Ampak ta zakon o množičnem vrednotenju je pa povsem tehnični zakon in ni razloga, da se tudi v koalicijsko pogodbo kakršnekoli zaveze noter zapisuje. Naj bo takšen, da odraža dejansko stanje. In številne neumnosti, ki so se izkazale, potem ko se je v praksi ta zakon izvajal, se je skušalo s to spremembo zdaj tudi odpraviti, ampak žal vas s strani opozicije ves čas opozarjamo, da so te neumnosti še vedno prisotne in ne bodo odpravljene. In zato vas prosim in pozivam, dajmo si vzeti čas, dajte tukaj te naše amandmaje, dobronamerne, ki so, sprejeti, da so členi odprti in da se do naslednje obravnave lahko zadeva tudi še korigira, kajti na hitro se lahko določene odločitve potem izkažejo, da so nesmiselne in tudi ne dosegajo tistega rezultata, kakršen je. In bojim se, da bo lahko tudi ta zakon končal, mogoče pritožbo ali pobudo na Ustavnem sodišču, da bo bil še celo tam razveljavljen. Kajti toliko nepravilnosti, nepoštenosti, kolikor je v tem zakonu bilo že do zdaj prisotno, jih redkokdaj srečamo. In res je, da je bil ta zakon sprejet v letu 2007 in da je bil tisti prvi informativni izračun dokazano zelo konfuzen; in ves čas se je opozarjalo, kakšne nepravilnosti so tukaj. Ampak v tem času se je naredilo premalo ali skorajda nič, da bi se vse te nepravilnosti odpravile. Zato še enkrat poziv, dajmo skupaj poiskati tiste rešitve, da bo na koncu ta zakon imel kolikor toliko soglasno odločitev. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima [[…]]Se odpoveduje. Torej dajem besedo gospe Alenki Jeraj.
Hvala. Mogoče je ta trenutek čas, da bi se vsi skupaj vprašali, kaj res delamo, ker vsa stvar se je začela takrat, ko je Ustavno sodišče ugotovilo, da je neustavno pobiranje nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča in naložilo državi, da na nek drugačen način to uredi. In zato se je sprejel takrat Zakon o vrednotenju nepremičnin in v nadaljevanju tudi spremembe tega zakona. Kolegica Ostermanova je povedala, da se je leta 2010 na podlagi tega zakona začel popis, kar je res, vendar je vlada Boruta Pahorja v letu 2011 zakon spreminjala in to ravno v teh točkah, kjer se zdaj govori o tem, da je neustaven. Kajti Ustavno sodišče pravi tudi za ta zakon, da je neustaven. Verjetno bi morali ustavni sodniki tudi sugerirati, kaj naj naredimo, ker očitno vse, kar naredimo, je videti neustavno. Zgodba ima dolgo brado in mogoče se stvari res lotevamo na napačnem koncu. Če pa je z Zakonom o vrednotenju nepremičnin bilo kaj narobe oziroma to, kar zdaj ugotavljamo, bi morala ta vlada, preden je šla v zakon o uvedbi davka na nepremičnine, torej sprejetje Zakona o davku na nepremičnine, najprej popraviti ta zakon in ga urediti, ne pa da to delamo zdaj, póst féstum, in popravljamo nekaj, kar se je izkazalo v postopku nekega drugega zakona, da je problem. To kaže na to, kar so povedali že nekateri kolegi, da se je vlada lotila zakona samo zato, da napolnimo proračun, da zapremo proračun; ne pa z namenom, da bi želela zadeve urediti. In predsednik je prej rekel, da se ne bi pogovarjali o zaupnici ali nezaupnici vlade. Jaz mislim, da se je treba točno o tem pogovarjati, ker stvar ni bila pripravljena tako, kot bi morala biti. In če bi vse te stvari pogledali prej, tako kot je treba, poslušali opozorila, tudi nas in strokovne javnosti, danes najbrž ne bi bili v takšni situaciji. Če pa se gre na vrat na nos, se pa zgodi to, kar je včeraj nekdo na Twitterju zapisal, da se bo očitno vladni avion zaletel v steno. Predsednica vlade pravi, da ga je rešila pred tem, da pade dol, zdaj se je pa očitno zaletel v steno, to je pa spregledala. Jaz bom podprla naš amandma, čeprav bo verjetno treba zakon popolnoma na novo – oziroma se bo treba pač dogovoriti, kaj bomo naredili.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da želi besedo mag. Branko Grims.
Spoštovani, če neke geste dobre volje ni, potem pa mislim, da bi koalicija vsaj do večernega glasovanja morala zelo dobro pretehtati, ali sploh nadaljuje karkoli na tem področju, kajti tako, kot se zdaj kaže, bo treba verjetno itak vso zadevo speljati od začetka. In potem je veliko vprašanje, kaj je zdaj ustavnopravno korektno in kaj ni. Ker sodbe Ustavnega sodišča v tem trenutku v pisni obliki še nimamo v rokah, v tem trenutku imamo pač samo poročila, ki prihajajo v živo preko medijev. Toliko z moje strani. Hvala.
Hvala. Besedo želi še gospa Romana Tomc.
Hvala lepa še enkrat. Saj se nekako sprotno odzivamo na tisto, kar se dogaja na Ustavnem sodišču, kar se da spremljati, tudi to odločitev Ustavnega sodišča po medijih, zato bi vas na tem mestu opozorila ali pa sporočila tudi to, kaj je bil razlog oziroma eden izmed razlogov. Nepremičninski zakon naj bi bil v nasprotju z Ustavo v delu, ki zagotavlja pritožbo, tudi v tem delu, najbrž še kje drugje. To je točno to, na kar mi skozi opozarjamo. In glede na to, da je pritožba na nek način urejena tudi v tem zakonu, Ustavno sodišče postavlja pod vprašaj tudi ustavnost tega zakona, to se pravi zakona, ki ga danes obravnavamo – o množičnem vrednotenju nepremičnin; v delu, ki se nanaša na pritožbo. Pa to vse skozi govorimo, vseskozi. In lepo prosim, poglejte, ustavite se že enkrat. Ustavite se že enkrat, dovolj je te arogance in dovolj je tega nesodelovanja in dovolj je tega sprenevedanja. Tega ne pravi zdaj samo nepridiprav-opozicija, ampak, poglejte, to je presodilo Ustavno sodišče. In jaz mislim, da je res čas, da temu naredimo konec. Mislim, da je tudi ta razprava, zdaj, v tem trenutku, o tem zakonu, res prava farsa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 11. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SLOVENSKEM DRŽAVNEM HOLDINGU V DRUGI OBRAVNAVI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju. Mag. Mitja Mavko, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik, lep pozdrav vsem prisotnim! Kot omenjeno, pred vami je druga obravnava Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki v vmesnem času obravnave od prvega branja obravnava amandmaje k 38 novim členom, od tega na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe k 15 členom. Sprejeti amandmaji posegajo v cilj centralizacije upravljanja naložb Republike Slovenije in določilom v zvezi s pristojnostjo SDH za upravljanje kapitalskih naložb Kada, Kapitalske družbe. V skladu s predlogom novega 50.č člena namreč Kad kot samostojna pravna oseba opravlja svoje naložbe samostojno in neodvisno, razpolaganje in izvrševanje glasovalnih pravic pri družbah s kapitalsko naložbo države pa v imenu in za račun Kad izvaja SDH. Takšna rešitev je z vidika koncepta centralizacije upravljanja naložb po našem mnenju sprejemljiva in tudi smiselna z vidika zavez, ki jih je Državni zbor sprejel v okviru obravnav pokojninske reforme, in sicer glede oblikovanja demografskega rezervnega sklada, ki ima enak namen kot kapitalska družba. Nov 76. člen zakona tako določa, da se Kad do konca leta 2015 preoblikuje v demografski rezervni sklad. V zakonu tudi ostaja še vedno obveza, da Kad vsako leto zagotavlja 50 milijonov evrov Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ostali amandmaji, ki so bili vloženi, bolj natančno določajo posamezne postopke glede upravljanja naložb, glede organov SDH, glede aktov upravljanja, glede krepitve preglednosti poslovanja. Razširjajo pa tudi pristojnost Računskega sodišča za dogodke pred samo uveljavitvijo SDH. Ob koncu bi se dotaknil še nekaj vloženih amandmajev glede na to sejo Državnega zbora. Vlada ugotavlja, da je od 17 amandmajev večina oziroma kar 13 vsebinsko enakih amandmajev, o katerih je že odločalo matično delovno telo. Glede na to bi Vlada predlagala Državnemu zboru, če bodo izpolnjeni poslovniški pogoji, da opravi tretjo obravnavo zakona še na tej isti seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 25. seji, 11. 3. 2014, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu, druga obravnava, EPA 1640-VI , ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombe k 55 členom predlagane spremembe. Posredovano je bilo tudi mnenje Državnega sveta z dne 26. 2., ki predlog zakona podpira. V skladu z 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine koalicije, in sicer k 41. členu zakona; Poslanska skupina SD k 39. členu zakona ter Poslanska skupina SDS k 33. členu zakona in Poslanska skupina DeSUS k 83. členu. Članicam in članom odbora sta bila na seji predložena tudi predloga za amandma odbora poslanskih skupin koalicije, in sicer k 41. in 83. členu, ki ju je odboru v razpravi sprejel. V uvodni obrazložitvi je državni sekretar na Ministrstvu za finance pojasnil cilj predloga in poglavitne rešitve predlagatelja zakona. Ob tem je poudaril, da je ključni cilj centralizacije transparentno upravljanje vseh naložb, ki so v državni lasti, doseganje bolj stabilnega lastništva, zniževanje stroškov upravljanja ter povečanje donosnosti naložb ob zmanjševanju zmožnosti vpliva interesnih in političnih skupin ter korupcijskih tveganj; ter kratko predstavil vsebino predloženih amandmajev. V razpravi so člani izpostavili nujnost odbora, da bi bila strategija kot eden najpomembnejših dokumentov upravljanja državnega premoženja tudi časovno opredeljena. Nekateri pa so poudarjali tudi pomembno vlogo sodelovanja delavcev pri upravljanju. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora sprejel amandmaje koalicije k 40 členom zakona. Odbor pa ni sprejel 28 amandmajev skupine SDS. Štirje so pa postali brezpredmetni. Odbor tudi ni sprejel amandmaja Poslanske skupine SD k 39. členu, umaknjen pa je bil tudi amandma Poslanske skupine DeSUS k 83. členu, in sicer z dne 5. 3. 2014. Po opravljeni razpravi je odbor v skladu z osmim odstavkom 131. člena Poslovnika Državnega zbora na predlog poslanskih skupin koalicije sprejel amandmaja k 41. členu ter amandma poslanskih skupin koalicije k 83. členu. Odbor je potem v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Tak zakon predlagamo, da sprejme tudi Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je zbor na 21. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 27. marca 2014. V razpravo dajem 27. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Želi kdo razpravljati k vloženemu amandmaju? Želi. Besedo dajem gospodu Jakobu Presečniku.
Hvala lepa za besedo. Saj bom kratek. V teh spremembah zakona SDH, kot je znano, ne bo več lastnik državnih naložb, temveč bo zgolj upravljal naložbe Republike Slovenije. Zato moramo po našem prepričanju, če bo SDH upravljal naložbe Republike Slovenije, je korektno, da sicer po predhodni ureditvi razmer med, kot pišemo v drugem odstavku 27. člena, med SDH in Republiko Slovenijo s pogodbo, ki jo na predlog ministra, pristojnega za finance, sklene Vlada. Predlagamo in mislimo, da je to zagotovo prav, da to stori Vlada po predhodni potrditvi v Državnem zboru. In da z odločitvijo Državnega zbora Vlada dobi pooblastila za sklenitev te pogodbe. To je v bistvu na kratko smisel našega predloga amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Želi. Gospod Jožef Horvat, imate besedo.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar mag. Mavko! Mi smo ves čas problematizirali in kazali na to, da imamo Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ki je bil sprejet in uveljavljen konec leta 2012, in da ga pač ta vlada ne izvaja. V redu, ta država oziroma ta vlada si je zastavila nek svoj koncept upravljanja z državnim premoženjem, kolikor je še pač vredno. In to na nek način tudi sprejemamo. Nekoliko ponesrečen je že naslov zakona – Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ker pravzaprav sploh ne gre za holding. Vsakdo, ki je zaključil srednjo ekonomsko šolo, ve in pozna, kakšna je definicija holdinga. Ampak recimo, da tudi tega ne problematiziramo v nedogled in tudi to sprejmemo. Najbrž bo Zakon o Slovenskem državnem holdingu kmalu uveljavljen in skrajni čas je. Ker največji problem je v tem, da nimamo enotnega, enovitega upravljanja z državnim premoženjem. Koliko bo zdaj to upravljanje enovito, je spet drugo vprašanje. Če ta vlada misli resno z upravljanjem državnega premoženja, potem mora vzeti time out, celotna koalicija, poudarjam celotna koalicija, ki ima ta trenutek največjo odgovornost za upravljanje državnega premoženja, in si postaviti vprašanje, kdo so ti ljudje, ki naj sedijo na ključnih pozicijah, ki bodo najbolj odgovorni za upravljanje državnega premoženja oziroma Slovenskega državnega holdinga. Po našem prepričanju krščanskih demokratov – Nove Slovenije bi bilo dobro za državo in tudi za to koalicijo, če bi enkrat zbrali ta pogum in korajžo in rekli, da se bomo vsi skupaj odločili, da bodo s Slovenskim državnim holdingom upravljali tuji in to najboljši menedžerji na svetu. Najboljši menedžerji na svetu! Tisti, ki nimajo prav nobenih povezav z vsakodnevnim družbenopolitičnim dogajanjem v tej državi. Če bodo to spet neki ljudje, ki so nekoč že bili na, ne vem, na Sodu, na Kadu ali pa so danes tam, bo šlo zgolj za neke premestitve, potem verjemite, ne bo nobenega izplena iz tega Slovenskega državnega holdinga. Mi imamo v svetu nekaj znanih institucij, ki razpolagajo z imeni, ki jih svetovna ekonomija pozna in so cenjeni na nivoju svetovne ekonomije. Zakaj tudi mi favoriziramo tuje strokovnjake? Tudi zato, ker – kot rečeno – ti nekaj pomenijo v svetovni ekonomiji, uživajo ugled, so vredni zaupanja in to je ključno. Ker so vredni zaupanja in ker bi oziroma bodo, če bi bilo po naše, upravljali, imeli ključne pozicije v Slovenskem državnem holdingu, bi prav na podlagi zaupanja lahko pridobili tuje investitorje. Ker danes jih ni. Mi si jih vsi tako zelo želimo. Zakaj že nočejo priti k nam? Zakaj že? Mislim, da bi bil dober razmislek, najprej seveda vlada, potem koalicija, da o tem razmisli. Vem, da pogovori na tej relaciji že tečejo, torej pogovori o ideji, da bi tuji – in še enkrat pravim – najboljši menedžerji na svetu upravljali s Slovenskim državnim holdingom, da so te teme že, kolikor vem, bile razpravljane v vladnih krogih, v krogu Banke Slovenije. Kolikor vem, se celo predsednica Alenka Bratušek nekako nagiba k tej rešitvi. Sedaj je samo vprašanje, kako bo premierka, ki ima največjo politično moč v tej državi, uspela te ideje uskladiti znotraj koalicije. Ker če bo kako drugače, potem bom jaz naslednji dan si upal javno reči, da iz tega državnega holdinga ne bo nič, ne bo nič. Danes dobivamo iz tega državnega premoženja zgolj nek drobiž v državni proračun. Ni učinkovitega, ni korporativnega upravljanja in tudi ni interesa. Izgleda, da ni interesa. Ko pa bi najeli najboljše menedžerje – menedžerji so pravzaprav mezdni delavci, so v nekem mezdnem odnosu z lastnikom oziroma bolj točno z nadzornim svetom. In iskali bi jih lahko preko razpisov pri najeminentnejših časopisih. To je ključni razmislek. Seveda, saj vsi pravimo, da je človeški faktor tisti najpomembnejši faktor. Lahko napišemo še tak dober zakon, pa ne bo učinkovit, se ne bo izvajal, ne bo dajal rezultatov za davkoplačevalce, za državljanke in državljane, če niso pravi ljudje na pravem mestu. Postavimo, gospe in gospodje, prave ljudi na pravo mesto. Nas tudi ne bo bolela glava, če bodo na podlagi rezultatov, podčrtujem – na podlagi rezultatov, ti menedžerji dobili dobre plače oziroma nagrade. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 27. členu in vloženemu amandmaju? Ne želi, torej zaključujem razpravo k 27. členu. Prehajamo ter dajem v razpravo 28. člen ter vloženi amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Želi. Besedo ima mag. Marko Pogačnik.
Ja, spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice, kolegi! Slovenska demokratska stranka je vložila k 28. členu amandma, in sicer ocenjujemo, da strategija upravljanja državnega premoženja je verjetno najbolj pomemben dokument. Dokument, iz katerega bo dejansko potem tudi izhajalo upravljanje, s katerim bo tako strokovna javnost kot širša javnost seznanjena, kaj se namerava z upravljanjem državnega premoženja, ki pa seveda do sedaj ni bilo učinkovito. In sicer predlagamo, da se dodata dve alineji in da strategija upravljanja državnega premoženja vsebuje še politiko upravljanja naložb in kodeks korporativnega upravljanja družb s kapitalsko naložbo države. Predvsem pomembna se nam zdi politika upravljanja naložb. Iz tega mislim, da bi zadeva postala bolj transparentnejša. Ker pa tudi 31. člen Zakona o Slovenskem državnem holdingu vsebuje člen in vsebinsko, kaj je naloga politike upravljanja naložb, jaz mislim, da ne bi smelo biti težav, da bi koalicijski poslanci ta naš predlog podprli. Mislim, da bi s tem dobili še kvalitetnejši dokument in zožili tveganja, da ne bi prihajalo do nepravilnosti; oziroma da bi ta privatizacija, ki je vsaj po oceni Slovenske demokratske stranke nujno potrebna, potekala na transparentnejši način. Seveda bi mogoče ob tem uvodu tudi povedal, da obžalujemo, da niti en izmed amandmajev Slovenske demokratske stranke na Odboru za finance ni bil sprejet. Jaz sem prepričan, da večina teh amandmajev, ki jih je že na odboru Slovenska demokratska stranka vložila, bi doprispevali k boljšemu zakonu; predvsem pa k boljšemu upravljanju državnega premoženja. Mogoče še kaj več v samem nadaljevanju. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 28. členu? Če ne želi, zaključujem razpravo. In prehajamo na 31. člen. Dajem v razpravo ta člen ter vloženi amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Želi. Mag. Marko Pogačnik ima besedo.
Predsedujoča, hvala. Tukaj gre samo zdaj, da smo politiko upravljanja, da se pripravi najkasneje v roku enega meseca po imenovanju nadzornega sveta. Jaz mislim, da je to pomembno in spada tudi v kontekst strategije. Pričakujemo od poslancev koalicije oziroma poslancev in poslank Državnega zbora, da bodo takšen predlog potrdili. Bi pa mogoče tukaj izzval tudi državnega sekretarja iz Ministrstva za finance, če pove svoje mnenje tako prej pri 28. členu kot pri 31. členu, ali je ta člen za Vlado oziroma za Ministrstvo za finance moteč; ali ocenjujejo, da bi ga bilo smiselno podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Mitja Mavko ima besedo, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Prejšnji predlog amandmaja k 28. členu zakona po našem mnenju presega namen 28. člena zakona. Strategija po predlogu zakona naj vsebuje klasifikacijo samih naložb v skladu s tem zakonom in opredeljuje strategijo predvsem za tiste naložbe, kjer država, kjer bo Državni zbor opredelil posamezno naložbo kot strateško naložbo, ter cilje, ki jih mora Republika Slovenija uresničevati v zvezi z vsako naložbo posebej. Ta dokument dodatno obremenjevati z nekaterimi postopki, ki so dosti bolj interne narave, ki izhajajo bodisi iz kodeksa, bodisi iz politike naložb, bi bilo po našem mnenju prekomerno. Oba ta dva dokumenta določata dosti bolj detajlno, kako naj SDH interno ravna pri svojem lastnem upravljanju oziroma kako naj SDH ravna do družb, ki so v njegovem portfelju. Ni po našem mnenju primerno, da bi s tem obremenjevali celovito strategijo upravljanja naložb. Predlog amandmaja k 31. členu, s katerim bi terjali, da se politika upravljanja naložb sprejme najkasneje en mesec po imenovanju nadzornega sveta – po našem mnenju je to razmeroma kratek rok. Pustimo raje družbi, da to sprejme na način in v rokih, ki bodo z njihovega vidika zagotavljanja učinkovite politike upravljanja naložb smiselni. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 31. členu ter vloženem amandmaju? Ne. Torej zaključujem razpravo. V razpravo dajem 40. člen ter vložena amandmaja Poslanske skupine SLS in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Želi. Najprej mag. Marko Pogačnik, za njim gospod Jakob Presečnik. Izvolite, gospod Pogačnik.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. 40. člen Zakona o Slovenskem državnem holdingu govori o nadzornem svetu. Po predlogu, ki ga imamo na mizi, lahko ocenjujemo, da je vlada Alenke Bratušek s predlogom, da vlada sama imenuje petčlanski nadzorni svet, dejansko sprivatizirala ta holding in državno premoženje. V Slovenski demokratski stranki bi radi poudarili, da vemo, da je za državno premoženje odgovorna vlada, vsekakor pa državno premoženje ni v lastništvu vlade in ocenjujemo, da bi bilo korektno, da vlada oziroma poslanke in poslanci vladajočih koalicij podprete ta naš predlog. Naš predlog gre, da bi nadzorni svet imel šest članov, od tega bi štiri člane predlagala vlada, dva pa bi bila na predlog Komisije za nadzor javnih financ. Seveda bi ti tako imenovani opozicijski poslanci morali izpolnjevati enake pogoje, kot jih izpolnjujejo ostali člani nadzornega sveta, da se tukaj ne more govoriti o političnem vplivu; ampak samo, da bi bil kvaliteten nadzor in da bi dejansko šlo to za premoženje državljank in državljanov Republike Slovenije. Pri tem bi pa radi poudarili, da obstoječ Zakon o Slovenskem državnem holdingu, da je bilo s takratno opozicijo usklajeno, da ima opozicija enega predstavnika v nadzornem svetu. Pri tem bi rad tudi poudaril, da je takrat Pozitivna Slovenija pri sprejemanju tega zakona vložila referendumske podpise. Ena izmed zahtev sedanje predsednice Vlade, ki je takrat sodelovala v delovni skupini, je bil pogoj za umik referendumskih podpisov, da ima opozicija v nadzornem svetu tri člane, kljub temu, da so enega imeli. Sedaj je pa predlog vlade, Ministrstva za finance in koalicije, da nadzorni svet sestavlja samo vlada s petimi člani. Mislim, da to jasno govori o dvoličnosti sedanje koalicije. Mislim, da bi nadzor morala imeti tudi opozicija. In korektno se mi zdi, da je bilo s strani naše prejšnje vlade ponujeno to mesto. Poudarjamo še enkrat. Ne gre tukaj za politični vpliv ali kakšen drug vpliv, kajti ti člani, ki bi jih predlagala Komisija za nadzor javnih financ, bodo morali izpolnjevati iste pogoje kot ostali člani nadzornega sveta. In še enkrat bi rad poudaril. Vlada je odgovorna za upravljanje državnega premoženja, ni pa to premoženje vlade. Mislim, da bi bilo korektno, da danes podprete naš amandma, kajti mislim, da je v interesu vseh tukaj v Državnem zboru, da je to premoženje upravljano učinkovito, transparentno. In seveda se mi zavedamo tega. Vlada je odgovorna, zato mora imeti tudi vlada večino v nadzornem svetu; in pri tej sestavi bo vlada še vedno imela večino v nadzornem svetu in bo lahko sprejela katero koli odločitev, na katero ta dva predstavnika ne bosta imela vpliva. Vendar zaradi higiene in odnosa mislim, da je potrebno, da se ta predlog podpre. Žal na odboru ta predlog ni bil podprt. Mislim, da je danes nova priložnost, ko lahko to naredite. In bi tudi za mnenje vprašal državnega sekretarja. Zakaj ste tako suvereno zavrnili ta naš predlog?
Hvala lepa. Izvolite, mag. Mitja Mavko.
Hvala lepa za besedo. Mi se vsekakor strinjamo, da je neka oblika nadzora s strani Državnega zbora primerna. Da je neka oblika sodelovanja tudi opozicije primerna. Ravno zato v predlog zakona, v 41. člen, uvajamo predlog rešitve, po kateri je, tako kot je na seji nadzornega sveta vabljen minister za finance v vlogi opazovalca, vabljen tudi predsednik Komisije za nadzor javnih financ. Zakaj tega ne želimo sankcionirati skozi 40. člen predloga zakona? Ker 40. člen po našem mnenju zelo robustno postavlja sistem izbora nadzornega sveta SDH. Postavlja pravila in postavlja pogoje, ki jih mora izpolnjevati posamezen kandidat individualno, in tudi, kako naj bo sestavljen nadzorni svet kot kolektiven organ. Torej ni dovolj, da zgolj individualno nekdo izpolnjuje kriterije, pomembno je, da se kolektivno medsebojno dopolnjujejo predstavniki v nadzornem svetu. Hkrati je na zelo pregleden način vzpostavljen postopek predlaganja kandidatov in tudi zapisana obveza, če pride do odstopa, do odklona od tega postopka, primerna sankcija. Po mnenju Vlade se ustrezen angažma Komisije Državnega zbora za nadzor javnih financ zagotavlja skozi 41. člen predloga zakona, po katerem je predsednik komisije vabljen na seje nadzornega sveta in je hkrati deležen vseh gradiv, ki jih nadzorni svet prejme v obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Imate repliko, mag. Marko Pogačnik? Ali želite še razpravljati? Replika. Izvolite, gospod Pogačnik.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Mislim, da je bil to odgovor s strani državnega sekretarja neresen. Izgovarjate se na naslednji člen, da je predsednik Komisije za nadzor javnih financ lahko prisoten na seji nadzornega sveta, vendar ste pozabili omeniti, da brez glasovalnih pravic. Kaj bo, če ne bo imel glasovalne pravice? Samo, da se bo seznanil s papirjem. To verjetno lahko kot predsednik Komisije za nadzor javnih financ samo z enim dopisom napiše, da se predložijo dokumenti, in jih mora dobiti ali pa skliče sejo na določeno temo. Mislim, da je to neodgovorno in nehigienično, da si vlada res na takšen način podreja in privatizira državno premoženje. Še enkrat poudarjam, premoženje ni v lasti Vlade Republike Slovenije. Vlada Republike Slovenija je pa odgovorna. Dejali ste še, da je potrebno gledati nadzorni svet v celoti, ne samo individualno. Seveda Komisija za nadzor javnih financ lahko poskrbi, da bo tudi v celoti kompetenten, ali bo imel pravna znanja, ali bo imel finančna znanja, ali bo imel ekonomska znanja, kjer bo potrebno. Jaz mislim, da s tem še enkrat dokazujete to dvoličnost koalicije, ki jo že ves čas izvajate. Še enkrat bi poudaril, da za umik referendumskih podpisov kljub temu, da je takrat opozicija imela enega predstavnika v nadzornem svetu, ste zahtevali Pozitivna Slovenija oziroma sedanja predsednica Vlade tri člane. Zakaj vam je tako težko dati enega oziroma dva člana, da bi imela opozicija v tem nadzornem svetu? To je premoženje državljank in državljanov Republike Slovenije. Ni to premoženje vlade. Kaj hočete skrivati? Jaz bom tako vprašal: Kaj hočete s tem skrivati? Kakšni so nameni te vlade pri tej privatizaciji?
Izvolite, mag. Mavko.
Hvala lepa. Vprašanje, kaj želimo skrivati? Nič ne želimo skrivati, zato je zraven vabljen predsednik Komisije za nadzor javnih financ. Obrazložitev predlaganega amandmaja navaja: pomembno je, da ima opozicija predstavnika v nadzornem svetu. Predsednik Komisije za nadzor javnih financ bo lahko sodeloval na vseh sejah nadzornega sveta, na voljo bo imel vsa gradiva in lahko bo izvajal popoln demokratični nadzor nad upravljanjem SDH. Po našem mnenju je na ta način omogočena vloga tudi opoziciji v nadzornem svetu SDH.
Hvala lepa. Repliko imate, mag. Pogačnik. Oziroma drugače je za razpravo prijavljen gospod Jakob Presečnik.
Ja, hvala lepa za besedo. Saj ta izmenjava je že zdaj trajala, mislim, je že bila opravljena. Sicer glede na to, da je naš amandma silno podoben amandmaju kolegov iz Poslanske skupine SDS. Gre samo za razliko, da smo mi v tem predlogu predlagali enega člana, ki ga imenuje Državni zbor, torej člana v nadzorni svet, ki ga imenuje Državni zbor na predlog Komisije za nadzor proračuna; kolegi predlagajo dva. Torej, to seveda ni bistvena razlika. Gre preprosto za uveljavljanje nekega načela učinkovitega upravljanja državnega premoženja, ali pa če bi rekel, če bi razširil to učinkovito upravljanje tudi na izraz pošteno upravljanje državnega premoženja; zato smo seveda zainteresirani vse državljanke in vsi državljani Republike Slovenije. Saj že takrat, ko se je sprejemal osnovni zakon – mislim, da je bilo to septembra 2012, torej pred letom in pol – je bila podobna diskusija, samo na drugi strani, kjer ste se v takratni opoziciji zavzemali za to, da mora Državni zbor pri imenovanju teh ljudi imeti večjo besedo. Po osnovnem zakonu je seveda ta sestava nadzornega sveta drugačna. Zdaj ste šli v spremembo, v sestavno nadzornega sveta s kandidati, ki jih na predlog – mislim, da prav razumem – na predlog ministra za finance oziroma Ministrstva za finance imenuje vlada. Res, da so tam napisane potrebne strokovne kompetence in tako dalje. Piše, mislim, da tudi v petem odstavku, da v primeru, če člane nadzornega sveta imenuje vlada, ne na predlog ministra za finance, da je potrebno to javno razkriti in tako dalje. Vendar jaz ne razumem, zakaj se v vsej te razpravi branimo vsi skupaj tega, da Državni zbor na predlog Komisije za nadzor javnih financ imenuje enega svojega človeka, ki bo direktno lahko z enim glasom vplival na odločitve nadzornega sveta. Zagotovo je to bistveno več, kot ste rekli, gospod državni sekretar, kot to, da predsednik komisije sedi oziroma je vabljen na sejo nadzornega sveta. Zaradi tega, glede na to, da sta ta dva amandmaja kolegov iz SDS in naš amandma zelo podobna, kar se nas tiče, nimamo problemov z nobenim, ali sprejmete – predvsem v koaliciji – enega ali drugega. S tem seveda nimamo težav, apeliram pa resnično na to, da enega od teh dveh pa le sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik ima besedo.
Ja, predsedujoča, hvala za dano besedo! O tej razlagi, ki jo je dal državni sekretar, se jaz osebno ne morem strinjati. Mislim, da gre tukaj za eno določeno zavajanje, da bo imel pač iste pristojnosti kot vsi ostali člani nadzornega sveta. Temu ni res. Ali bo ta član oziroma predsednik Komisije za nadzor javnih financ lahko tudi član komisij nadzornega sveta, kot so revizijske, kot je komisija za tveganja, kot je kadrovska. To me zanima. Če pravite, da je na istem, samo da nima glasovalnih pravic, in da bo imel isti nadzor. Ne bo imel. In sigurno ne bo mogel biti član teh komisij. S tem že določen del prikrivate. In ne bo transparentno. Povejte, ali bo lahko tudi prisostvoval oziroma bo član teh komisij – ne bo, ker bo vabljen samo na te seje. In jaz res ne vem, zakaj. Mislim, da tudi pristojnosti verjetno ne bo imel, da bo predlagal, recimo, da se kakšno določeno dokumentacijo pregleda, dodatno, ki ni na dnevnem redu. On bo imel vpogled samo v zadeve, ki so na dnevnem redu seje nadzornega sveta. Ne bo imel pa ostalih pristojnosti. In mislim, da to ni prav, spoštovani, kolegice in kolegi poslanskih skupin SD, Pozitivne Slovenije, DeSUS in Državljanske liste. Zavedajmo se, da gre tu za premoženje države in da je ta nadzorna funkcija najbolj pomembna. In dajte to možnost, ki jo je predlagal SDS oziroma Slovenska ljudska stranka. Bodite korektni! V sedanjem, še vedno veljavnem Zakonu o Slovenskem državnem holdingu ta možnost obstaja. Sedanja predsednica Vlade je takrat za umik referendumskih podpisov, kljub temu, da je bil že en predstavnik opozicije v nadzornem svetu, zahtevala tri.
Gospod Jožef Jerovšek ima besedo, za njim gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Človek bi rekel, saj ni res, pa je vendar res. Ob tem, da je ta koalicija pripeljala državo pred totalen kráh, dela zakone, ki jih mora Ustavno sodišče sproti odpravljati, pa smo kljub temu priča neverjetni aroganci, prostodušnemu ukinjanju slehernega nadzora nad upravljanjem državnega premoženja in državnih financ. Skrivanje vsega pred državljani! Skrivanje arhivov, skrivanje bančnih map, skrivanje tatov in roparjev v bankah! In zdaj, ko imate v načrtu spet poceni prodajo državnega premoženja v Slovenskem državnem holdingu, ukinjate opozicijskega predstavnika v nadzornem svetu. To je nezaslišano! In tu moramo naše državljane dobesedno pozvati, da preprečijo to ropanje države na vseh področjih s strani sedanje koalicije. Enostavno se jim fučka, kaj bo od izplena države ostalo pri prodaji. Verjetno se načrtuje prodajo premoženja Slovenskega državnega holdinga na tak način, kot ga je nekoč očital gospod Veber, da je to veleizdaja, vi pa uresničujete to! Vebru je to takrat nezavedno prišlo, kar je leva opcija imela v glavi, pa je govoril tisto, kar so imeli v glavi, kar je zdaj na papirju. Zapravljate državo na vsakem koraku! Sinoči smo sprejemali odlok o razpisu referenduma. Prostodušno ste se odločili, da vržete stran več kot 2 milijona denarja, zato ker nočete združiti z evropskimi volitvami. Tudi tu vas morajo državljani prisiliti [[…]]
Gospod Jerovšek, osredotočite se, prosim, na 40. člen in vložene amandmaje.
Ja, saj to je nadzor, nadzor državnega premoženja in državnega denarja. Ukinjate sleherni nadzor! Preprečujete sleherni nadzor! Zmanjšujete standarde, ki so veljali do sedaj. Plenilski nagon znotraj koalicije je dobil krila. Tisti, ki imajo sedaj denar v davčnih oazah, hočejo, da bodo to premoženje kupili za drobiž in državljane naredili za tlačane, ki bodo tem vašim fevdalcem stregli in delali za njih kot tlačani. Že sedaj številni delajo kot tlačani. Že sedaj ste ustvarili 130 tisoč brezposelnih, brez perspektive. Iz državnega proračuna pa se zavestno pleni denar. Tudi z včerajšnjim razpisom referenduma na tak dan, da se direktno vzame 2,5 milijona. In to si je koalicija z gledanjem v oči privoščila. Nezaslišano! Zato moramo komunicirati predvsem z državljani in volivci in jih osvestiti. Državna televizija in medijih jih ne osveščajo. Včerajšnja poročila – koalicija je znižala davek, zapišejo pa nikjer, večinoma, da je opozicija opozarjala na to, da je treba gospodarstvo zaščititi, da je treba podeželje zaščititi, da ne morejo ta harač uvesti kar tako. Danes ste dobili lekcijo z Ustavnega sodišča. Lekcijo, ki je identična temu, kar je govorila opozicija. In nobena lekcija vam ne zaleže, zato ker je država ukradena od znotraj, od te koalicije. Ta roparski nagon, ki se zrcali tudi v tem predlogu, kako se bi naj nadziral državni holding, je nekaj grozovitega za bodočnost novih generacij. Postavljate ljudi, mlado generacijo v totalno neperspektiven položaj. Čisto nobenega odnosa do bodočih generacij, dosedanje mlade generacije, do šolanih ljudi. Plenilstvo na vsakem koraku. Zavedajte se že enkrat in ljudje se naj zavedajo in naj rečejo "Obtožujem!" po Zolaju; pa je treba spraviti pred sodišče tiste, ki tudi sedaj tako nadaljujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovno ima gospod Jožef Kavtičnik. Ali ste se prijavili na razpravo. Na razpravo. Sedaj je za besedo prosil državni sekretar, mag. Mitja Mavko. Izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da razprava gospoda Jerovška terja reakcijo in globoko nestrinjanje Vlade kot predlagateljice zakona. Prvič, kar se tiče sestave nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga in kriterijev, ki jih morajo izpolnjevati kandidati za člane nadzornega sveta, so ti v novem predlogu zakona ostrejši od tistih, ki so v veljavnem zakonu. Prvič, individualno. Drugič, nadzor nad Slovenskim državnim holdingom je omogočen tudi opoziciji preko sodelovanja predsednika Komisije za nadzor javnih financ na vseh sejah nadzornega sveta in možnostjo, da ima na razpolago vsa gradiva, vabila za seje, dnevne rede in podobno. Torej to, da želimo izključevati opozicijo iz nadzora nad Slovenskim državnim holdingom, ne drži. Tretje. Nadzor nad Slovenskim državnim holdingom se krepi tudi preko pristojnosti, ki jih imajo druge inštitucije, neodvisne inštitucije nad Slovenskim državnim holdingom. Posebej tu velja opozoriti na pristojnosti Komisije za preprečevanje korupcije in Računskega sodišča, katerih pristojnost se širi v primerjavi z obstoječim zakonom. In četrtič. Zelo bistveno. Krepitev celotnega poglavja v zvezi s preprečevanjem korupcije, nasprotja interesov in podobno. Tu uvajamo popolnoma novo poglavje v zakon – poglavje, ki ga Komisija za preprečevanje korupcije toplo pozdravlja, vi pa z amandmajem predlagate, da se ga odstrani z zakona. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Jožef Jerovšek.
Gospod državni sekretar, ne vem, jaz vas pobližje poznam, pa vas imam za zelo kredibilnega človeka, tak vtis ste mi naredili. Seveda tu morate braniti tisto, kar je uradna politika te koalicije. Moram vam reči, da ti razlogi, kako se krepi nadzor po novem zakonu, pa res ne zdržijo. Vi ste jih morali uporabiti, so pa totalno neuporabni in ne zdržijo. Na tak način nas je Banka Slovenije in banka ono vsa ta pretekla leta prepričevala, kako regulatorji in nadzor, vse deluje; pa se je nabralo 11 milijard luknje. Gospod Kuntarič in uprava si je razdelila 240 tisoč letne nagrade. To je nadzor? Zdaj bo pa še slabše. In prosim, ne le da bo predsednik Komisije za nadzor javnih financ hodil na seje, pravico je imel. Ne more in ne zmore. Ima pravico iti na Banko Slovenije in tudi tam ne more iti. To mora biti nekdo, ki se bo ukvarjal s temi plenilskimi težnjami uprave, ki jih bo nastavila ta leva koalicija. Vse je "izpeglano" naprej, da se to izvrši, da se to vse izropa pod takimi pogoji. Ti argumenti, ki so bili navedeni, ne zdržijo resne preverbe in kritike. Če bi mi povedali, katera gospa je pisala ta zakon, potem bi točno vedel, kako je cela mreža nastavljena. Mislim, da je neka gospa, ki že vsa ta leta piše te gospodarske zakone. Domnevam. Je pa drugače ista tehnologija uporabljena. In s temi argumenti, da bo ta načrt deloval, prosim, bodimo okusni, imejmo nekaj higiene – na ta način nadzor ne bo deloval. To že sedaj vemo, tak nadzor bo omogočil plenilsko privatizacijo v roke oligarhov, tajkunov, ki imajo državni denar v teh davčnih oazah in hočejo ta denar, ki je ukraden, državno premoženje kupiti za en evro. Ne gremo se več tega. Hvala.
Hvala lepa. Imate repliko mag. Marko Pogačnik? Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, jaz sem vas doslej izredno strokovno spoštoval, ampak danes imam pa občutek, da ste padli pod vpliv sedanje koalicije totalno. Nenačelnost in dvojna merila. Zakaj zavajate? Ali mi lahko poveste, kateri pogoj za člana nadzornega sveta v predlaganem zakonu je ostrejši, kot je bil v sedanjem? Ker ste to omenili. Jaz sem šel ta dva zakona gledat in ne vidim, da bi bil s strokovne plati kateri pogoj ostrejši. Celo izobrazbo ste znižali – z univerzitetne ste postavili na bolonjski del in te zadeve. In tudi če obrazložite, katere pristojnosti ima Računsko sodišče po vašem predlogu večje, kot jih ima po obstoječem zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič, za njim naj se pripravijo mag. Katarina Hočevar, gospod Jožef Kavtičnik. Izvolite, gospod Pukšič.
Hvala lepa. Glede na to, kar se je zgodilo pred eno uro in 15 minutami, bi človek pričakoval, da bo koalicija – tudi zaradi dejanja, ki se je danes zgodilo, je jasno, da se ji življenjska doba izteka, da so menda že naročili pogrebne vence – vendarle nekako razmišljala bolj državotvorno, in sicer da bi za holding, ki bi nadzoroval in upravljal državno premoženje, ki je še ostalo, imela opozicija v njem vendarle kakšno besedo. Ne moč odločanja, tega tako ali tako ne moreš, ampak kakšno besedo. Velika večina, nekatere stranke so seveda že politična zgodovina, kdo od teh, ki bo vendarle ostal, pa bi imel mesto v opoziciji oziroma drugače bom rekel, če bomo zelo hitro zamenjali vloge, sam kot koalicijski poslanec nikoli in nikdar ne bi podprl takšnega zakona, kjer opozicija ne bi imela notri mesta. Gospod državni sekretar, to, kar ste vi rekli, da ima opozicija možnost sodelovati v nadzornih svetih, imeti vsa gradiva preko predsednika Komisije za nadzor javnih financ, to je manj kot larifari. Temu bi lahko rekli tudi Baba odnesla kolače. Skratka, to ni nič Poglejte, gospod državni sekretar, kakšna je razlika med menoj, ki sem opozicijski poslanec, ali pa katerimkoli državljanom v tej državi ob spreminjanju, sprejemanju določene zakonodaje. Pravzaprav ni nobene razlike. Tako državljani kot opozicijski poslanci, če imamo arogantno koalicijo, ne moremo nič spremeniti, ne moremo na nič opozoriti. Tudi ne pomaga, če razpravljamo do 7.30 zjutraj, celo noč. Tudi ne pomaga, če 50-krat v eni noči opozorimo na nepravilnosti, ker je pač koalicija preveč arogantna. Veste, česa ne razumem? Enostavno obraza ljudi, ki so v letu 2012, skupino je vodil kolega Marko Pogačnik, ko so se usklajevali iz takratne opozicije in zahtevali poleg tega, da ima opozicija enega predstavnika več, pa se bi strinjal jaz tudi, da ima dva, absolutno se s tem strinjam, in koalicija temu primerno manj, danes pa so obrnili ploščo za celih 180 stopinj. To pomeni, če sem na oblasti, potem ne boste nič vi gledali zraven, če sem v opoziciji, potem pa bom jaz nadziral. Prav je to, če si v opoziciji, imaš možnost tudi soodločati. Razlika med nadzornim svetom po zdaj še veljavnem zakonu o državnem holdingu in tem, ki ga vi predlagate, je nekaj svetlobnih let. Ampak to je očitno zato, ker je to še zadnje premoženje. In to je premoženje podeželja, ki ga imajo v rokah Slovenke in Slovenci, slovenski kmetje. Zadnji, ki bi radi še polastninili na nepregleden, nekorekten, nepravičen, na veleizdajski način, da uporabim besede zdajšnjega predsednika Državnega zbora. Socialni demokrati so takrat zatrjevali, da ne bodo sodelovali pri tej veleizdaji. Pri veleizdaji na kubik pa sodelujejo. Enostavno ne razumem, kako lahko tak človek stopi pred ogledalo, pa da ogledalo ne poči. Res ne razumem. Počilo bo, tako kot sem že na začetku povedal, ko bodo v to ogledalo pogledali državljanke in državljani in bodo videli, da eni eno govorijo, ko pa imajo možnost, pa popolnoma drugo izvajajo. Dejstvo je, da je, hvala bogu, branik še v tej državi. To je očitno Ustavno sodišče, ki je danes razveljavilo možnost nacionalizacije slovenskega podeželja in tako rekoč uničenje na stotine slovenskih podjetnikov, obrtnikov in tako dalje. Se ne zavedate, da verjetno tudi takšen zakon, kot ga sedaj želite spraviti skozi proceduro, ne more stati. Tudi to verjetno ni v skladu z ustavo, da ni nadzora. Ne reči, da je nadzor pet članov nadzornega sveta, ki jih imenuje Vlada na predlog finančnega ministra. Poglejte, isto se bo zgodilo, kot se je zgodilo pri predlogu komisije za predsednika in namestnike protikorupcijske komisije. Ne moreš tako delati! Če bi Državni zbor takrat imel vsaj malo kmečke pameti, bi v tisto komisijo izvolil poslanko ali poslanca iz vrst opozicije. Pa ni. In v tem primeru je nujno amandmaja, ki smo ga mi vložili v Slovenski ljudski stranki in kolegi iz Slovenske demokratske stranke, enega od teh dveh podpreti, da bo vsaj tisti minimum standarda za sodelovanje v nadzoru, ne pa, gospod državni sekretar, tako kot ste vi to omenjali. Kolegice in kolegi, poskušajte malo razmisliti, poskušajte malo razmisliti državotvorno, poskušajte malo razmisliti, pa povprašajte svoje volivke in volivce, ali je res pametno, da ima vse v rokah vladna koalicija, ali je pametno, da tudi kaj nadzira opozicija. Vendarle je to tudi naša naloga, je naloga, ki je danes naša, jutri pa bo to vaša, in tistih, ki bodo še to priložnost dobili. To priložnost pač dajejo državljanke in državljani. V vsakem mandatu več kot 50 % poslankam in poslancem te priložnosti več ne dajo, očitno si ga s svojim delom niso zaslužili. In če bo tokrat tako, da bo 5 % procentov zdajšnje vladajoče koalicije izvoljene, bo veliko.
Hvala lepa. Za besedo je prosil državni sekretar mag. Mitja Mavko.
Hvala lepa. Ker je bilo nekaj konkretnih vprašanj. Najprej hvala lepa gospodu Pogačniku za izražene pohvale o strokovnosti in bom skušal suhoparno strokovno odgovoriti na to, kar ste vprašali. V 39. členu, kateri so dodatni kriteriji, ki jih novi predlog zakona terja od članov nadzornega sveta SDH, od kandidatov za člane. Druga alineja, torej izkušnje potrjujeta poslovna uspešnost in ugled, to je izredno dodano v zakonu. Alineja, ki govori, da kandidat ne sme opravljati funkcije, ki je po zakonu, ki ureja integriteto in preprečevanje korupcije, po tem ali drugem zakonu nezdružljiva s članstvom v nadzornem organu. In predzadnja alineja, da ni član organa vodenja ali nadzora v družbi, v kateri ima SDH večinski delež. Nekaj na to zadnjo temo je v obstoječem zakonu, in sicer govori, da ne sme biti kandidat za člana nadzornega sveta v poslovnem odnosu z odvisno družbo, tu je bolj decidirano zapisano, da ne sme biti član organa vodenja ali nadzora. Bilo je postavljeno tudi vprašanje pristojnosti Računskega sodišča. Po predlogu zakona, ki je pred vami, se pristojnost računskega sodišča razširi na družbe, v katerih ima SDH neposredno ali pa posredno prevladujoč delež glasovalnih pravic. Če danes vprašate Računsko sodišče, ali ima pristojnost opraviti revizijo v TEŠ, mi bi si vsi želeli, da jo ima, pa bo Računsko sodišče danes reklo, da žal te pristojnosti nima. Zato smo mi želeli zelo eksplicitno zapisati v novi zakon, da se taka pristojnost Računskemu sodišču lahko podeli. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima mag. Marko Pogačnik.
Zakaj Računsko sodišče nima pristojnosti danes iti v TEŠ? Verjetno zaradi tega, ker niste potrdili klasifikacije v SDH in SDH ni zaživel. V tistem zakonu je bila potem tudi dopolnitev narejena, da je Računsko sodišče pristojno za nadzor povezanih in podrejenih družb. Ste pa tukaj notri dali zame pomembno zadevo, da se pa pristojnosti rok podaljša za deset let, kar je pa pohvalno. Tukaj se mi pa zdi, da ste dali tisto zadevo, ki je pomembna. Glede zaostrovanja pogojev za člana nadzornega sveta, pa mislim, da ste bolj te alinejce samo razbili. To, kar je v obstoječem zakonu v eni alineji, ste vi napisali v dveh ali pa treh. Jaz mislim, da se generalno pogoji za člane nadzornega sveta s predlaganim novim zakonom glede na obstoječega ne zaostrujejo.
Hvala lepa. Mag. Katarina Hočevar ima besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani generalni sekretar, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! 40. člen Zakona o Slovenskem državnem holdingu, o katerem zdaj že kar nekaj časa razpravljamo, je zame eden najpomembnejših členov v tem zakonu. Določa, na kakšen način bomo imenovali nadzorni svet, pet ljudi, ki bodo imeli v rokah tisto, kar je od nekdanje srebrnine še ostalo. Predlog kolegov iz SDS in SLS kot amandmajev k temu členu, sta sicer všečna in ustvarjata tudi videz večje transparentnosti imenovanja nadzornega sveta. Ampak v bistvu pa se samo prelaga oblikovanje predloga z enega na drug organ. Vseeno je tukaj zraven še politika. Jaz trdim, da gre celo za drobljenje odgovornosti, ki omogoča tudi eno osnovo za ribarjenje v kalnem. In to je tisto, na kar v Državljanski listi že vse skozi opozarjamo. Dokler bo državna lastnina obstajala, bo pač imela politika določen vpliv nanjo. Vprašanje pa je, kakšen vpliv oziroma kolikšen vpliv si bomo dovolili na podlagi kriterijev in meril, in v končni fazi koliko si bomo, ali smo sposobni v tem državnem zboru, ne glede na to, ali prihajamo z leve ali pa z desne politične opcije, tudi kakšen predlog zavrniti. Henry Ford je nekoč dejal, da mu lahko porušijo vse njegove tovarne, vzamejo vse stroje, naj mu pustijo samo ljudi in zgradil bo svoj imperij znova. In to jaz tudi trdim pri tem konkretnem členu in pri tem zakonu. Ne glede na to, kaj notri zapišemo, važno je, ali bomo sposobno dejansko dati glas na koncu za strokovne, kompetentne ljudi, ne glede na to, ali jih bo predlagal Državni zbor, Vlada ali Komisija za nadzor javnih financ ali pa Računsko sodišče. V Državljanski listi si ne izmikamo tej odgovornosti, in že danes napovedujemo, da bomo soglasje dali samo k tistemu predlogu tega imenovanja, ki bo res temeljilo na predlogih ljudi, ki so visoko strokovno usposobljeni, imajo kompetence in tudi njihova pretekla dejanja oziroma angažiranje na katerem področju kažejo na to, da bodo s tem dobro opravljali in pa bdeli nad državnim premoženjem, kar ga je še ostalo. Ne glede na to, ali smo bili v prejšnji ali v sedanji vladi, mi ne spreminjamo stališč, ampak vse skozi opozarjamo na to, da dajmo kadrovati neodvisne, dobre in pa strokovne kadre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Kavtičnik, za njim gospa Ljudmila Novak. Mag. Pogačnik, imate repliko? Izvolite.
Moram se odzvati na tale zadnji komentar predstavnice Državljanske liste. Jaz mislim, da imate vi sami s seboj dosti problemov, govorite nekaj, delate pa čisto nekaj drugega. Greste v en velik populizem, kaj boste vi v Državnem zboru podpirali, strokovnost, prejšnji rezultati. Poglejte, če ne bo strokovnosti in če ne bo rezultatov, tudi ne more biti član nadzornega sveta predlagan, ker ne bo izpolnjeval pogojev. Je pa dosti žalostno, tudi do bivšega ministra za finance gospoda Šušteršiča, takšen odnos do tega. Obljubljali ste marsikaj, od podpore klasifikacije v novembru leta 2013 do kaj drugega. In da zdaj ne morete tukaj podpreti tega predloga za opozicijo, člani opozicije oziroma predstavniki na predlog Komisije za nadzor javnih financ morajo izpolniti iste pogoje, iste pogoje kot vsi ostali člani. In preberite si, kakšni so pogoji za člane nadzornega sveta že v obstoječem in v novem predlogu. Ne pa, da boste vi potem ugotavljali, ali je strokoven in rezultat in se boste na osnovi tega odločili. Tudi na predlog ne bo mogel priti takšen, ki ne bo imel tega. In ne se sprenevedati in zavajati tega. In še nekaj, predsednica Vlade je ob zaupnici dejala, da je zaupnica zaveza do državljank in državljanov. Jaz bom pa rekel, državno premoženje je zaveza do državljank in državljanov Republike Slovenije. In to ni lastništvo Vlade Republike Slovenije. Vlada pa je odgovorna za to.
Mag. Katarina Hočevar, ne morem vam dati besede, ker replicirati ne morete na izvajanje mag. Pogačnika, ker je imel repliko. Čeprav moram tudi reči, da v določenem, saj vemo, kaj pomeni replika, tako da se poskušajte tudi v primeru, ko se javite, na tisto osredotočiti. Gospod Jožef Kavtičnik ima besedo, potem gospa Novakova, potem pa vam bom, mag. Katarina Hočevar, lahko ponovno dala besedo, in nato še gospod Brane Golubović. Izvolite, gospod Kavtičnik.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Ko sem tako poslušal danes razpravljavce, in če nekdo tako prižge televizijo, bi mislil, da sedaj govorimo o delovanju državnega holdinga, ki ne bo imel nadzora. Mi pa danes govorimo tukaj o nadzornem svetu. Res je, da je težava v tem, kako bo ta nadzorni svet sestavljen. Katerakoli, pozicija ali opozicija govori o tem, vsak ima pač neke svoje poglede. Ko sem poslušal retoriko nekaterih poslancev ali poslanca, ki govori o plenilskih težnjah vlade, seveda potem pri takšni retoriki zelo težko pridemo skupaj, da bi se lahko poslušali, še slabše pa sodelovali. Pri takšni retoriki vse sodelovanje takoj pade v vodo. Jaz sem takrat, ko smo bili v opoziciji, dejal takratni poziciji, ki je zdaj v opoziciji, da si želim, da bi tisti, ki so v opoziciji, sodelovali tudi v nadzoru. In takšnega mišljenja sem tudi danes. Zato bom jaz podprl ta amandma. Jaz ga bom podprl, ker se v enem letu in pol nisem spremenil, in za svojimi besedami, ki so bile takrat izrečene, tudi danes stojim. Prepričan sem, da sam nadzor, ki ga nekdo izvaja kot predsednik Komisije za nadzor javnih financ in nima možnosti glasovanja, je premalo. Zato bom za tem stal. Vendar pa bi vseeno rad dejal, da za stanje, v katerem je ta država danes, ni kriva ta vlada, niti slučajno. Največji tajkunski krediti so se dogajali in dajali v obdobju 2004–2008. Seveda bom zelo vesel, ko se bo ugotovilo, kdo jih je dajal in kdo jih je prejemal. Upam, da bomo kdaj dočakali tudi ta dan in ta poročila. Kakorkoli že, katerakoli vlada je, tista je odgovorna za vodenje države in za vodenje državnih podjetij. To je ne nazadnje jasno vsem. Opozicija je tista, ki govori tako in drugače in krivi vlado in ji skuša nekako metati polena pod noge, kar pa ni dobro. Poglejte, tudi vi ste sprejeli ZUJF, pri katerem je tudi Ustavno sodišče določene člene nekako miniralo in reklo, da niso pravilni. Tudi na to smo opozarjali. Ja, bil je zakon, ki ste ga sprejeli, protiustaven, določeni členi so bili protiustavni, selektivno ste določene ljudi izločali, vendar iz tega mi nismo delali ne vem kakšne zgodbe in govorili, kako ste bili zanič, kako ste želeli uničiti to državo in uničiti ljudi. Vsaj jaz nisem tako govoril. Zato ne želim, da s prstom kažete name, kadar sprejemamo določene odločitve in so tudi te kdaj pa kdaj napačne. Ne, v želji po dobrem naredimo kdaj tudi kakšno napako. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Ljudmila Novak.
Hvala za besedo. Spoštovani, lepo pozdravljeni! Moram reči, da pozdravljam odločitev gospoda Kavtičnika, ko je rekel, da bo podprl ta amandma, kajti prepričana sem, da je zaupanje v ljudi dobro, nadzor, kontrola pa še boljša. To pravi tudi eden izmed pregovorov. In nevarno je, če sta oblast in nadzor v istih rokah. V Sloveniji je zato veliko primerov in naravnost želja ali pa cilj nas vseh v tem Državnem zboru mora biti, da se zgodbe iz preteklosti ne bodo ponavljale. Ker je državni zbor, ker smo mi samostojna veja oblasti, mora biti naš skupni cilj, da bo nadzor nad našim premoženjem čim bolj učinkovit. Jaz bi rada zaupala strokovni komisiji, ampak zadnji primer strokovne komisije ob imenovanju predsednika senata KPK nas uči, da pravzaprav tem strokovnim komisijam težko zaupamo. Sedaj se odkriva, pa ne želim govoriti o predsedniku KPK, ampak dejansko se odkriva, kakšne so njegove kompetence, kakšno je njegovo strokovno znanje. To je sramota. In tukaj pri državnem premoženju, ko gre za veliko denarja, veliko skomin, je še toliko bolj nevarno, da bo strokovna komisija imenovala v nadzorni odbor ljudi, ki bodo delali po diktatu nekoga. Načelo Nove Slovenije – krščanskih demokratov je, da imamo kar se da enaka stališča, ko smo v vladi in ko smo v opoziciji, v skladu z našim programom. Mislim, da bi se tega morali poslanci vedno zavedati, da ne potrjujemo slepo vse tisto, kar predlaga vlada, ker na koncu se izkaže, da lahko v ihti, v želji čim prej rešiti probleme, predlaga veliko napačnih stvari. Bila sem na razglasitvi sodbe Ustavnega sodišča, ki je dejansko razglasilo nezaupnico slovenski vladi in predsednici vlade. In verjamem, da marsikomu od koalicijskih poslancev ni bil všeč zakon o davku na nepremičnine in bi v marsičem radi ravnali drugače. Žal pač ne morete ali niste želeli ali niste imeli za to poguma. In ko se bomo v tem državnem zboru začeli ne samo poslušati, ampak tudi slišati, in v skladu s tem sprejemati naše odločitve, potem verjamem, da se bo tudi zaupanje v politiko in državni zbor izboljšalo. Zato menim, da je prav, da ima vladajoča koalicija, vlada nad seboj tudi nadzor iz opozicije, zato bom ta amandma podprla.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Katarina Hočevar. Za njo gospod Brane Golubović.
Hvala za besedo. Glejte, jaz sem že v prvi obravnavi k temu zakonu rekla, da zaradi mene bi lahko ta zakon imel samo tri člene: umik države iz gospodarstva, umik države iz gospodarstva in prodajmo transparentno. To dejansko v Državljanski listi vseskozi zagovarjamo, moramo pa, ker nas je samo 7, tako v prejšnji kot v tej vladi, sklepati kompromise. Jaz sem si dobro prebrala 39. člen, gospod Pogačnik, ampak ravno zadnja prigoda glede imenovanja predsednika KPK se je izkazala, da je imenovanje za vsako ceno lahko slabše, kot pa je potrditev slabega predloga. In ne glede na to, kaj imamo napisano v zakonu, je prav oziroma sem želela v svoji razpravi samo poudariti, da bomo imeli zadnjo besedo kljub vsemu poslanci. Mi se moramo, vseh 90, pa to predlaga papež Frančišek, opozicija ali koalicija, dobro odločati in pa sprejemati kvalitetne odločitve, ne glede na to, iz katerih logov pridejo. In samo to je bil namen moje razprave. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Brane Golubović.
Hvala lepa za besedo. Ni problem v državnem premoženju. Problem je, kako se upravlja s tem premoženjem. Po vsej verjetnosti se tukaj vsi strinjamo. Vemo, da se je to premoženje opravljalo tako, da je vsakokratna politika, ki je nastopila oblast, zamenjala nadzornike in te so zamenjali vlado. Nekateri nam še danes očitate, da ta vlada ni zamenjala vodstva DUTB, NLB, Holdinga Slovenskih elektrarn. Ampak po vsej verjetnosti so se ljudje v vladi odločili, da je izredno pomembna stabilnost podjetij, ki so v državni lasti, in da se zato ne drži praksa, ki je bila doslej v veljavi. Rečeno je bilo, da boljše, kot se bo upravljalo, manj bo privatizacije. In jaz imam tukaj problem z upravljanjem z našim državnim premoženjem v vseh teh letih do sedaj. In problem je politika. Ni problem državno premoženje, problem je, ko se politika vmešava v državno premoženje. In lahko da ima kolega Marko prav. Po vsej verjetno ima, da bi morala tudi opozicija imeti člana v nadzornem svetu. Ampak jaz imam drugačen koncept pogleda na to stvar, zato se ne morem strinjati s tem. Moj koncept izhaja iz tega, da ne opozicija, ne koalicija ne smeta imeti v organih upravljanja svoje člane. Če bomo pristali na to, da mora imeti opozicija v nadzornem svetu dva predstavnika, potem se pravi, da ima koalicija štiri. In ko se bo zamenjala vlada, se bo takoj zamenjal tudi nadzorni svet, ker je logično, da mora imeti spet neka nova koalicija štiri in nova opozicija dva. To pomeni, da bomo rušili stabilnost delovanja državnih podjetij, smo pa že videli, kaj to pomeni. Zato gre na nek način za dva koncepta. Jaz bi še enkrat rad poudaril, kako pridemo do nadzornega sveta. Prvič, vsak član mora izpolnjevati zelo zahtevne pogoje in ne more biti vsakdo član. Drugič, minister za finance na podlagi izbirne komisije, ki izpelje postopek, predlaga Vladi v imenovanje pet članov. Vlada teh pet članov predlaga naprej Državnemu zboru. Državni zbor o tem opravi razpravo, o imenih in priimkih, o teh referencah in odloči. Če minister za finance da neko drugo ime, kot mu ga je predlagala komisija, se mora o tem javno se izjasniti. Enako velja za Vlado. Predsednik Komisije za nadzor javnih financ, ki je iz opozicije, lahko sodeluje na sejah nadzornega sveta in ima dostop do vseh informacij, kar pomeni, da je že logika opozicije tudi ta, da vseskozi nadzira in o svojih ugotovitvah obvešča javnost. Jaz bi rad samo še enkrat poudaril, da moj koncept je ta, da politiki ni mesto v katerihkoli organih državnih podjetij. Je pa mesto politiki, da pripravi tak zakon, v katerem bodo taki pogoji, da se čim bolj zmanjša tveganje, da bi do tega prišlo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. S kolegom Branetom sva se že pogovarjala, ampak konkretno o tem ne. Saj jaz nisem mislil, ko sem dejal, če Vlada imenuje, da imenuje politika, enako opozicija, da imenuje politika. Ne, jaz mislim, da tako Vlada kot tudi opozicija imenujeta strokovnjake. Tako jaz razmišljam. Ne, da bi imenovali v nadzorni svet politike – niti slučajno, ampak, da se imenujejo strokovnjaki s tega področja.
Hvala lepa. Gospod Ivan Grill želi imeti besedo. Je še kdo? Ne. Gospod Grill, izvolite.
Hvala lepa. K razpravi me je dejansko nekako spodbudilo izvajanje gospoda Golubovića. To, kar je on tukaj razlagal, če bi bilo idealno ali pa, kar bi si vsi želeli, se podpišem pod to njegovo razmišljanje. Ampak kako zadeva v praksi izgleda? Kdor se je že kdaj srečeval ali pa če ve, kako imajo dostop do posameznih informacij člani nadzornih svetov ali tudi nadzornih odborov v občinah ali kjerkoli, kjer imajo funkcijo nadzora – do kakšnih podatkov pridejo? Praviloma do takšnih, kakršne želi uprava ali pa tisti, ki naj bi nadzorovali, posredovati. In tudi tukaj bo zagotovo na enak način. Predstavnik Komisije za nadzor javnih financ, ki bo tam lahko prisoten, ko bo seja nadzornega sveta, bo dobil takšne informacije, kakršne mu bodo bile posredovane. In tudi če bo verjetno želel imeti neke konkretne informacije, o katerih je na neformalen način bil seznanjen, da obstajajo, sem prepričan, da jih zagotovo ne bo imel in jih tudi ne bo dobil. Zato je to gola, gola, gola farsa in sprenevedanje. Razlaga ali pa razmišljanje, da politika v nadzornih svetih nima mesta. Strinjam se s tem, da ne sme biti v nadzornem svetu nihče od aktivnih politikov, poslancev ali pa takšnih vidnih funkcionarjev. Ampak saj naš predlog ne določa ali ne predlaga tega, da mora biti politik, da mora biti s strani opozicije, ampak da je predlog, ki ga posreduje opozicija. Jaz verjamem, da bodo bili ti predlogi kandidatov strokovni, z referencami, ki bodo lahko svoje delo kompetentno opravljali. Da bi se pa izognili temu, da ne bo politika na takšen ali drugačen način imela tudi takšne ali drugačne interese in skušala podrediti posamezno institucijo – tukaj pa sploh državni holding, ki bo upravljal s celotnim premoženjem, je pa ta skušnjava toliko večja. In ravno tukaj bi bilo treba potem iskati način, kako v nadzorni svet imenovati ljudi, ki bodo interesno, govorim interesno, nepovezani, ki ne bodo zasledovali cilje posameznih lobijev ali pa skupin, ampak da bodo strokovni in bodo seveda lahko svojo funkcijo tudi opravljali. Govoriti tukaj tudi o tem, kaj ta vlada ni menjala v taki instituciji, v drugi instituciji, ker želi svojo funkcijo posamezni nadzorni svet ali uprava nadaljevati, da se mu to dopušča, glejte, to ni najbolj prepričljiv argument. Dajmo pogledati, na kakšen način se je imenoval ali pa se je takrat dogajala zamenjava v Luki Koper. Vemo vsi, golo sprenevedanje. Ravno tako – kakšne reference ima gospod, ki bo zdaj nastopil funkcijo KPK? Nobenih referenc ni predložil. Na eni strani, v nekaj odstavkih je naredil vizijo najbolj pomembne institucije, ki naj bi rešila korupcijo v Sloveniji. Dajmo, prosim, biti resni in se ne sprenevedati. In kako je prišlo do imenovanja tega gospoda? Kako? Gospod Pahor je moral podpisati tisto, kar mu je komisija predložila. O komisiji pa vemo, kako smo jo imenovali v Državnem zboru. Ko smo želeli, da bi bil predstavnik opozicije, konkretno gospod Tanko, ste ga v koaliciji, tudi gospa Hočevar ga ni podprla, ki je želela kompetentne, strokovne ljudi verjetno tudi v tej komisiji. A mislite, da je bila ta odločitev prava? Ste zadovoljni z izbiro predsednika KPK? Če ste, potem kapo dol. Ampak to ni tisto, kar želite ali pa kar ste želeli povedati. Glejte, kar bomo mi potem imeli tukaj možnost razpravljati o teh, ki jih bo predlagala Vlada, o teh petih članih, minister, potem Vlada, pa tudi mi. Me prav zanima, ko se boste v koaliciji v ozadju "zdilali", tudi če se vam bo tukaj s takšnimi ali drugačnimi argumenti dokazalo, da posamezen kandidat ne ustreza tistim kriterijem, boste zagotovo glasovali za. Kot je bilo z zakonom o davku na nepremičnine. Po tistem prvem vetru, ki je prišel po izdaji odločb, številni koalicijski poslanci so priznali, da so bili zavedeni z napačnimi informacijami in so pritisnili tipko "za", kljub temu da niso v ta zakon verjeli in so vedeli, da je krivičen, nepošten, kar se je seveda tudi sedaj izkazalo. Poglejte, vse to so farse. Državni zbor je institucija, ki potrjuje tisto, kar se jim naloži s strani Vlade in v dogovorih v koaliciji. Edini, pa tudi ta ni idealen način, je takšen, kakršen je naš amandma, da se imenujejo oziroma dajo v tisto skupino strokovni, kompetentni ljudje, ki jih predlagajo tudi s strani opozicije in kar naš amandma tudi zasleduje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat želi besedo.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Zanimivo, da imamo še kar nekaj energije v tem petkovem popoldnevu. Ne vem, kaj nam daje motivacijo za razpravo, ampak vsak zase ve odgovor. Ponovno pravim, da ne bom problematiziral, da sedaj ta vlada, ki ima največ odgovornosti v tej državi, postavlja nov zakon o Slovenskem državnem holdingu, ki ni holding, ampak je neka nova agencija, je nek AUKN 2, ampak pustimo. Ta 40. člen zahteva temeljit razmislek. Ko gre za nadzorne svet v gospodarskih družbah nam enostavno ne gre, nam ne gre v vsej tej naši poosamosvojitveni zgodovini. Mi še vedno nismo dojeli, kaj je korporativno upravljanje, kaj je funkcija in odgovornost nadzornega sveta. In glede na to, da dejansko odkar imamo prvi zakon o gospodarskih družbah, ki je definiral poslanstvo nadzornih svetov, do danes pravzaprav niti en, vsaj jaz ga ne poznam, nadzornik ni odgovarjal, kaj šele, da bi bil za zapahi, kar bi logično človek lahko sklepal, da je korporativno upravljanje v vseh naših gospodarskih družbah, zasebnih in državnih, odlično. Pa ni. Najbrž ni. Nekateri ste se dotaknili komisij. V tej državi imamo komisije in imamo komisije. In pravijo, da če nočeš rešiti problema, potem ustanoviš komisijo. Imamo tudi komisijo, ki sedaj v Sloveniji uveljavlja neko novo folkloro, ki se ji reče "štefanjenje". To sedaj berem po časopisih. Pustimo, gremo k stvari. Dejstvo, da se iz naslova državnega lastništva v bankah, energetiki, Telekomu Slovenije, Adrii Airways, Slovenskih železnicah, Pošti Slovenije in številnih drugih gospodarskih družbah v proračun nateče za borih nekaj deset milijonov evrov dividend na leto, politika pa se neprestano ukvarja s kadrovanjem svojih podpornikov v njihove nadzorne svete in uprave. In to je le eden od razlogov, zakaj številni želijo biti zraven pri upravljanju Slovenskega državnega holdinga. Mi, krščanski demokrati Nove Slovenije želimo, da tokrat naredimo tektonski premik pri razmisleku. Zato pravim, ne bojmo se tujih menedžerjev in zaupajmo upravljanje Slovenskega državnega holdinga, torej državnega premoženja, tistim res najboljšim na svetu, ki niso obremenjeni z domačim družbenopolitičnim zakulisjem. In naredimo z njimi pogodbo, ki jo bo verificirala najboljša odvetniška pisarna, ne slovenska, na svetu, ker se nam to izplača narediti. Ampak tu je potreben tektonski razmislek, če seveda že ni vse skupaj določeno, da so že dejansko določeni in rezervirani sedeži v upravi, v nadzornem svetu Slovenskega državnega holdinga tistim ljudem, ki so blizu tej koaliciji. Ampak državno premoženje ni v lasti ne te vlade, ne te koalicije, ampak je v lasti vseh državljank in državljanov te države, to je 2 milijona in 54 tisoč , kolikor nas je. Znano je, da slovensko gospodarstvo potrebuje svež kapital. Že v predhodni svoji razpravi sem povedal, da bi znalo biti, da ti najboljši menedžerji, ki jih bomo privabili v Slovenijo, imajo ugled, uživajo zaupanje, imajo gotovo reference, da bi ti znali nagovoriti tuje investitorje, ki bi prišli v Slovenijo. Ker – kdo jih bo? Kdo jih bo? Državni zbor, Vlada, minister za finance? Ne gre nam. Ta zgodba nam ne gre. Zato pravim, tektonski razmislek, tektonski premik v razmišljanju moramo narediti. Znano je, da slovensko gospodarstvo potrebuje ta trenutek najmanj 5 milijard evrov svežega kapitala, ki ga v lokalnem okolju ali v državni malhi ni in ga niti ne bo. Ne bo ga. Vprašanje je, kako prepričati najodgovornejše politike te države. Meni je prišlo na uho, da se gospa Alenka Bratušek nagiba k tej rešitvi, o kateri govorim, pripeljati tuje najboljše menedžerje. Upam, da je drugi koalicijski veljaki pri tem ne bodo zmleli. Mi, ki smo zagovorniki tujega upravljavca, opozarjamo, da časa za odločitev ni več dosti. Leto bo namreč hitro na okoli. V prihodnjem letu pa Slovenijo, torej najkasneje prihodnje leto, leto 2015 pa Slovenijo čakajo spet državnozborske volitve. Vsi pa imamo toliko izkušenj, in vemo, da je volilno leto iracionalno leto. Takrat se ne da v državi narediti pomembnih reform, pomembnih odločitev. Torej alternativ ni veliko, ena pa je za Slovenijo, še posebej za nekatere sicer boleča, to je program mednarodne pomoči. Ampak mi nismo Španija, mi nismo Irska, ki sta v zameno za evropske milijarde morali pristati na precej mile ukrepe. Slovenija te milosti žal ta trenutek ne more pričakovati. Moj zaključek, moja zaključna misel gre v smeri podpore amandmajem k 40. členu kolegov iz Slovenske ljudske stranke in Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 40. členu? Gospod Brane Golubović, izvolite.
Hvala lepa. Glede investicijskega sklada oziroma najboljših tujih menedžerjev. Ta ideja o investicijskem skladu, ki bi jo vodil Slovenski državni holding, mogoče niti ni tako slaba ideja, kljub temu da imamo dokaj slabe izkušnje s tujimi menedžerji, ki vodijo tako imenovano slabo banko, kjer morajo sami sebi svetovati z velikimi zneski, po drugi strani pa pravijo, da niso za nič odgovorni in da niso oni določali, katero podjetje prihaja. Ampak hočem samo povedati, tudi v Sloveniji imamo dobre menedžerje, imamo v tujini dobre menedžerje, imamo v Sloveniji slabe menedžerje, imamo v tujini slabe menedžerje oziroma gledajo na svoj način. Jaz bi samo še enkrat dodal, da ne bo nekega nesporazuma. Za mene je bistvena kakovost vodenja podjetja. In vodijo podjetje, se pravi upravljajo podjetje ljudje. Pomembno je, kako pridemo do teh ljudi. So iz Slovenije ali iz tujine, je v končni fazi vseeno. Se pravi, postopek. Za mene ni pomembno, kdo jih predlaga, ali opozicija ali pozicija. In še enkrat bom rekel, če pristajamo na logiko, da opozicija predlaga dva člana in koalicija štiri, pomeni, da ko se zamenja vlada, je nekako logično, da bo nadzorni svet se razpustil in se na novo postavljal spet nov nadzorni svet. To pa ni tista stabilnost, kateri sledimo. Če se predlaga še izboljšava tega postopka, ki je sedaj predpisan, imate mene celo zraven. Ne morem pa pristati na to, da se v nadzorni svet že v začetku določi, da bo dva imenovala opozicija, štiri pa pozicija. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Golubović. Vidim še željo za razpravo, zato odpiram prijavo za razpravo k 40. členu in dvema vloženima amandmajema. Prijava poteka. Prvi ima besedo mag. Matej Tonin.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! 40. člen govori o sestavi nadzornega odbora, sveta, kakorkoli. Gre za ekipo, ki bo nadzorovala, na kakšen način se bo upravljalo s premoženjem vseh nas. Če pristajamo na logiko, da to državo, ta parlament oziroma, če hočete, tudi ljudi pri nadzorovanju, kako se upravlja z državnim premoženjem, predstavlja celoten parlament, ne samo trenutna vladna koalicija, potem je treba sestavo nadzornega sveta temu tudi prilagoditi. Če ne pristajamo na logiko, da je upravljanje s premoženjem stvar samo vladne koalicije, potem je treba tej logiki prilagoditi tudi sestavo nadzornega sveta. Če povem še bolj po domače, državno premoženje ne more biti samo stvar trenutne vladne koalicije, ampak mora biti stvar vseh nas, torej vseh tistih, ki smo na nek način zastopani v tem državnem zboru in predstavljamo ljudstvo. Kdor bi iskreno želel zadevo urediti v smeri, da se odgovornost porazdeli med vse nas, bi moral tudi pristati na sestavo nadzornega sveta, ki tej logiki sledi. Ta, ki je predlagana, je velik odmik od tega in praktično celotno nadzorstveno funkcijo prevzamejo v roke ljudje, ki jih bo predlagalo Ministrstvo za finance, s tem tudi vladna koalicija, in ni nekega vpliva, opozicija niti nima možnosti, da bi pri tej stvari kakorkoli sodelovala oziroma imela pregled nad to stvarjo. Zaradi tega jaz upam, da bodo kolegice in kolegi danes podprli kakšnega izmed amandmajev, ki vložen in gre v smeri, da vendarle se da nadzorstveno vlogo tudi opoziciji in da je nadzor nad upravljanjem državnega premoženja stvar vseh, ne samo stvar tistih, ki so trenutno na oblasti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Spoštovana gospa predsednica, najprej mi dovolite, da nekoliko zaobidem ton in duh te razprave, ker mislim, da je danes, potem ko je pred uro in pol ali dvema urama Ustavno sodišče izreklo odločbo o neustavnosti Zakona o davku na nepremičnine, primerno, da kot eden od zagovornikov tega davka tudi na javni sceni nekaj o tem rečem. Jaz mislim, da je primerno, da se opravičim in potrdim, da so imeli pobudniki ustavne presoje, pa tudi tisti, ki so nasprotovali sprejetju zakona v takšni obliki v tem državnem zboru, prav. Jaz mislim, da bi bilo narobe danes dati glavo kot noj v pesek in se delati, kot da se nič ni zgodilo. To dejanje bo resno načelo vprašanje kredibilnosti pri sprejemanju ukrepov in jaz mislim, da predvsem vladajoča koalicija mora današnji rezultat ustavne presoje, ki jo mora absolutno spoštovati, predvsem pa razumeti, da je to resno opozorilo. Sam bi ga želel razumeti tako. V tem kontekstu želim razpravljati tudi o predlaganih amandmajih s strani opozicije k Zakonu o Slovenskem državnem holdingu. Slovenska realnost na področju upravljanja kapitalskih naložb je izrazita žalostna. Jaz razloge za to pripisujem predvsem dejstvu, da država kot lastnica zelo pomembnega dela gospodarstva, sistemsko izjemno pomembnih podjetij nikoli ni na en transparenten in jasen način definirala svojih lastniških ciljev. To je pravzaprav posledica tega, da Slovenija kot država od leta 2004 sama zase ni definirala svojih strateških ciljev, ne samo kot lastnica podjetij, ampak kot država, kot skupnost. Mi v zadnjih 15 ali pa vsaj 10 letih, odkar smo se pridružili Evropski uniji in Natu, smo v nekem konceptualnem vakuumu, od narave in političnega predznaka vlade je nekaj malega odvisno, kakšni so ukrepi in kakšna je makroekonomska politika, ampak z značajem te nacije, z značajem te države, predvsem pa z vprašanjem, kaj želimo, da ta Slovenija postane, se bistveno, bistveno premalo ukvarjamo. In jaz mislim, da bi bilo koristno bistveno okrepiti ta strateški premislek. Na podlagi Zakona o Slovenskem državnem holdingu bo Državnemu zboru predložena strategija upravljanja kapitalskih naložb. Jaz si ne želim, da je zgolj neka tabela, da je to zgolj seznam podjetij in da bomo tam po nekem preudarku kakšnega uradnika rekli, O. K., to je strateško, to je pomembno in to je portfeljsko. Ker s tem nismo naredili nič. S tem smo samo odkljukali seznam za privatizacijo. Mi moramo odgovoriti na bistveno bolj kompleksno vprašanje, in to je, kaj mi kot narod, kaj mi kot država želimo in v kakšni Sloveniji želimo živeti čez 10, 15 ali 20 let. Ker, spoštovane in spoštovani, življenje države se ne začne z neko vlado, ampak je kontinuiran proces. Odločitve ene vlade usodno vplivajo tudi na ravnanja naslednjih vlad. Nočem načenjati razprave o odgovornosti, kdo nas je spravil v ta "zos", ampak moje trdno prepričanje je, da nas je napačna makroekonomska politika v letih 2004–2008 pripeljala v situacijo, ko se je zaradi zniževanja davčnih bremen na eni strani in na drugi strani povečevanja obvez države porušilo tisto temeljno ravnovesje, ki je bilo zlato pravilo do leta 2004. Saj je država pretežno bolj ali manj dosegala vsako leto majhne primanjkljaje, ampak so ti bili ekonomskemu performensu našega gospodarstva povsem primerni in obvladljivi. Kar hočem dejati, je to, da je odsotnost strateških ciljev te države pravzaprav naš ključni problem. Ker teh strateških ciljev nimamo, smo podvrženi temu konceptualnemu vakuumu in akrobacijam ter eksperimentom ene, druge, tretje vlade. Danes ne nazadnje ugotavljamo, da je Ustavno sodišče razveljavilo Zakon o davku na nepremičnine. Pa če natančneje pregledamo, kaj je v Sloveniji ustvarilo tako velik primanjkljaj, zaradi katerega potrebujemo nove davčne prilive, da saniramo javne finance, jih konsolidiramo, jih srednjeročno spravimo v neko vzdržno ravnotežje, ugotovimo, da pravzaprav napake in problemi vlad daleč pred Alenko Bratušek. Za Slovenski državni holding in za usodo državnega premoženja je ta strateški vidik izjemno, izjemno pomemben. Spomnil bi na določbo Zakona o upravljanju kapitalskih naložb, ki smo ga že zdavnaj razveljavili, ker se je nekdo bal Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, v katerem je bilo jasno določeno, da se strategija upravljanja pripravi na podlagi sektorskih politik. Ker ne more samo nek finančnik na Slovenskem državnem holdingu presojati, kaj je strateške vrednosti za državo, kaj bomo z našo infrastrukturo, kaj bomo s preskrbo s hrano, preskrbo z vodami, zanesljivo in varno oskrbo z električno energijo, kaj bomo z našim bančnim sistemom kot finančno hrbtenico družbe prebivalstva in ekonomije. To so strateška vprašanja. Medtem ko se odločamo o tem, kaj prodati, pa sem resnici na ljubo močno za to, da Slovenija na nekaj močnih primerih pokaže, da je "open for business", da je odprta država, da presežemo zgodbe, ki so Slovenijo naredile tako hermetično zaprto za tuji kapital. Ampak na drugi strani močno nasprotujem temu, da brez premisleka, zaradi kratkoročnega interesa čim hitrejše razdolžitve države prodamo premoženje, brez tega strateškega premisleka, brez ocene o tem, kaj je strateško, kaj je za nacijo pomembno in kaj za to dobimo v situaciji, ko vemo, da upravljanja kapitalskih naložb v tem trenutku ni. Mi smo danes s Slovensko odškodninsko družbo na čelu daleč od standardov, ki so bili uveljavljeni v času Agencije za upravljanje kapitalskih naložb. Agencija za upravljanje kapitalskih naložb, pa vem, kolegi, da vam grem kdaj pa kdaj na živce, ker skušam biti njen advokat v tem parlamentu, je v zelo kratkem času, praktično leto in pol, vzpostavila mednarodno primerljive prakse. Za te prakse so jo v tujini prikazovali kot primer dobre prakse v kratkem času vzpostaviti tako dober normativni okvir, tako dobre primere poslovne prakse, poslovne kulture, odnosa med lastnikom kot državo oziroma državo kot lastnikom in posameznimi podjetji. Takrat je uprava AUKN preko svojih izvršnih direktorjev, ki so bili z vidika naložb pomembni ljudje z avtoriteto, opravljala četrtletne sestanke z upravami nadzornih svetov družb v državni lasti, spremljala izvajanje lastniške politike, ni nastavljala kadrov v podjetjih, ampak jo je predvsem zanimalo, ali bodo podjetja dosegala svoje poslovne cilje, in skupaj z upravami in temi nadzornimi sveti poslovne cilje teh družb tudi definirala ali pomagala oblikovati. Danes se mi zdaj tukaj ukvarjamo kot ekskluzivnim vprašanjem Slovenskega državnega holdinga že ves čas pravzaprav z vprašanjem, kdo bo sedel v nadzornem svetu. Zakaj zavračam opozicijske recepte na to temo in dopuščam, da me spet kdo čez nekaj mesecev postavi na laž. Zato, ker menim, da v nadzornem svetu Slovenskega državnega holdinga ne sme sedeti predstavnik Socialnih demokratov, ne sme sedeti predstavnik Pozitivne Slovenije in ne sme sedeti predstavnik Slovenske demokratske stranke. Jaz verjamem, da mora v nadzornem svetu Slovenskega državnega holdinga sedeti nekdo, ki ima vsa strokovna znanja in merila, po tem zakonu so postavljena zelo visoko, ki ima etičen odnos, ki ima etičen odnos do državnega premoženja tudi v tem kontekstu, da razume, da je to premoženje vseh državljank in državljanov, do katerega se mora izkazovati vsakokrat najvišja skrbnost pri upravljanju, ker je to dediščina vseh. In njegova naloga je, da to dediščino v čim boljših rokah preda naslednikom, da nasledniki to predajo v roke naslednji generaciji. Ne padimo na izpitu, da po tem, ko smo bili morebiti preveč zaprti, danes prodamo vse po spisku zaradi tega, ker je bilo vprašanje nacionalnega interesa v naši ekonomiji zlorabljeno. Tajkunizacija ni bil nacionalni interes. Tajkunizacija je bila zloraba nacionalnega interesa. Meni je izrazito žal, da ne kolegi v vladi, ne kolegi v koalicijskih poslanskih skupinah in ne kolegi v opoziciji niso prepoznali dodane vrednosti zelo iskrenega amandmaja Socialnih demokratov, ki smo ga vložili na Odboru za finance in monetarno politiko, ko je bila obravnava pred matičnim delovnim telesom. Mi smo predlagali, da enega predstavnika oziroma dva predstavnika v sedemčlanskem nadzornem svetu imenujejo zaposleni. Narobe. Izvolijo zaposleni v vseh družbah, ki so v lasti ali upravljanju Slovenskega državnega holdinga. Ker veste, zaposleni so tisti, ki so najbolj zainteresirani za to, da gre podjetju dobro. Zaposleni so tisti, ki bodo znali budno spremljati postopke prodaj in jih pri tem ne bo zanimal samo finančni izplen za državo, ampak tudi vprašanje, kakšna bo usoda podjetja, ki ga prodaja: ali bo to podjetje še zagotavljalo kakovostna delovna mesta, ali bo to podjetje še prijazno za zaposlene ali ne. In to ni samo sindikalno vprašanje. Predvsem pa bi bili predstavniki zaposlenih v nadzornih svetih odlična korekcija morebitnega političnega vpliva. Jaz namreč dopuščam možnost, da ko koncept, kot je zdaj postavljen, ko minister za finance, ena oseba, imenuje strokovno komisijo treh ljudi in, recimo, da so to lahko njegovi sošolci ali prijatelji, kdo pa bo vedel, izbere v javnem pozivu spet pet novih prijateljev in teh pet novih prijateljev bo dobilo žegen koalicije, v Državnem zboru se odločitvi Vlade tako ali tako ne bomo preveč postavljali proti. Na koncu bo nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga derivat volje finančnega ministra. Ne glede na vprašanje, ali jaz Urošu Čuferju, ki je finančni minister zgolj v tem trenutku, zaupam ali ne, jaz mislim, da je to nevarno in da je treba z največjo skrbnostjo poskrbeti za to, da bodo v nadzorne svete Slovenskega državnega holdinga pa tudi družb v njegovem upravljanju postavljeni ljudje, ki nimajo dolga. Veste, Boris Štefanec oziroma Štefanec, slovensko javnost je zmotilo, ker je bil član neke politične stranke. Jaz ne bom sodil in tudi pri tej temi nisem bil aktiven, me žalosti, da ne znamo priti do kredibilnega vodstva Komisije za preprečevanje korupcije, ampak vendarle, madona, a je res njegov greh to, da je bil član politične stranke. Jaz sem član politične stranke, član politične stranke sem postal pri 16 letih starosti, ker sem takrat in ker danes v nekaj verjamem in ker sem se odločil, da bom svoja politična prepričanja razkril javno in transparentno. Ampak naj nihče ne misli, da sem marioneta in da ima Igor Lukšič nitke, s katerimi upravlja mojo govorico ali moje telo. Jaz sem samostojna oseba, ki mislim s svojo glavo in tudi za Borisa Štefaneca si upam trditi, da je približno tako. Ne bi pa si upal trditi tega istega za množico ljudi, ki so bili kot v mnogih primerih strankarski delegati postavljeni v nadzorne svete in tam izvrševali politiko strank. Slovenski državni holding ne sme uresničevati politike strank. Slovenski državni holding mora uresničevati politiko najvišjih državnih interesov, in to je odgovornega, racionalnega, gospodarnega upravljanje tega premoženja, da se to premoženje plemeniti, da zagotavlja kakovosten vnos v državno blagajno. To premoženje bi lahko predstavljalo ob zmernih donosih med 350 in 700 milijoni evrov prihodka v letni proračun te države. Davka na nepremičnine resnici na ljubo sploh ne bi potrebovali, če bi to področje znali urediti na primeren način. In ni malo potrebno za to. Samo stvari je treba normalizirati in država kot lastnik mora definirati svoje lastniške cilje. Definiranje lastniških ciljev v tej državi ni bilo nikoli opravljeno. Država kot lastnik ni povedala, kaj hoče s to banko, kaj hoče s premogovnikom, kaj hoče z energetskim sistemom, kaj hoče z Darsom, kaj hoče s Petrolom, Krko in tako dalje in tako dalje. In kaj se zgodi, ko lastnik ne postavlja politike? Ja, postavlja jo nekdo drug. Ampak vprašanje je, ali ta nekdo drug postavlja politiko v skupnem javnem interesu.
Gospod Frangež, amandma.
Govorimo o sami esenci tega amandmaja, gospa podpredsednica. O samem bistvu tega amandmaja govorim, se opravičujem, če sem pri tem nekoliko predolg. Jaz želim razumeti ta amandma dobronamerno. Tudi zato sem v predhodnih fazah tudi podprl, da je treba Komisiji za nadzor javnih financ, zagotoviti določeno mesto, da lahko opozicija budno spremlja procese. In po rešitvi v enem od naslednjih členov bo predsednik Komisije za nadzor javnih financ povabljen na seje nadzornega sveta. Še pomembnejši inštitut varovanja javnega interesa je tako imenovani Ekonomsko-socialni strokovni odbor. Ja, ma ne, Andrej Šircelj, ti zaupaš samo sebi, jaz pa zaupam predstavnikom sindikatov, še bolj bi zaupal predstavnikom zaposlenih v teh podjetjih, pa ste jih izključili, niste podprli našega amandmaja, ki bi dvema predstavnikoma zaposlenih dal mesto v tem nadzornem svetu. In njim bi najbolj zaupal. Bolj kot kakšnim finančnim ekspertom, ki jih zanima samo goli dobiček. Tudi ta je pomemben, tudi ta je pomemben, še posebej ko govorimo o tem, da mora to premoženje predstavljati nek prihodek državnega proračuna. Ampak ne samo tako, da danes prodamo premoženje, čez 5 let bomo pa v istem "zosu" brez premoženja. In danes odločamo, spoštovane in spoštovani, o fundamentalnih stvareh, o stvareh največjega strateškega interesa za to državo. In kot rečeno, ESSO predstavlja v tem pogledu korektor. Ima pravico pogledati v vse ključne poslovne procese v Slovenskem državnem holdingu in jih preko opozoril in v skrajnem primeru tudi javnega glasnega opozorila temu državnemu zboru, "poglejte, spoštovane poslanke in poslanci, poglejte, spoštovani gospod minister, poglejte, spoštovana gospa predsednica vlade, v holdingu se dogajajo čudne stvari, prosim, reagirajte". Ampak hkrati, na drugi strani, glejte, ta amandma prinaša še eno nevarnost, ki jo je omenil prej kolega Brane Golubović. Tudi v tem primeru se z njim močno strinjam. Če bomo pristali na to, da so predstavniki nadzornih svetov, predstavniki te ali one večine, te ali one stranke, to seveda pomeni, da se bodo po volitvah tudi menjali. Nam manjka kontinuitete v odločevalskih procesih. Poglejte Novo Ljubljansko banko, pa mi smo ja nadzorne svete menjavali enkrat na leto. Kako boš zagotovil poslovno kontinuiteto, kako boš zagotovil kredibilnost takih institucij, če tuji sogovorniki vsakič, ko se oglasijo na banki, vidijo tam nekega drugega sogovornika? Podcenjujemo pomen tega mehkega v medčloveških odnosih. Da je danes za posel pomembno imeti tudi socialno mrežo. Tu bi lahko govoril še o kakšnih drugih zadevah, kot je akuten primer Cimosa. Ena tretjina delovnih mest v slovenskem gospodarstvu, v katerem ima tudi država pomembno vlogo, je vezana na avtomobilsko industrijo. Avtomobilska industrija je danes v svetu ena od najbolj standardiziranih, najbolj konkurenčnih industrij. Slovenski dobavitelji so dobili skozi leta trdega dela, leta razvoja, leta premišljenega razvoja najvišje statuse dobaviteljev. So sistemski razvojni dobavitelji, kot je Cimos. Kalvarija, ker se odločevalski procesi o usodi Cimosa in ker država očitno ne zna pokazati, da bo stala za tem izjemno pomembnim, strateško pomembnim podjetjem, rezultirajo tako, da pomembni dobavitelji Cimos že postavljajo na rdečo listo. Čakajte malo – kaj tukaj ne štima? In spet manjka opredelitev strateških interesov te države, zavedanje, da je to panoga, ki v Sloveniji zagotavlja eno tretjino delovnih mest v industriji, da je to panoga, kjer imamo bogato inženirsko znanje, razvojne sposobnosti in ne nazadnje tudi dobra podjetja. Jaz pričakujem, da bo tudi ta holding, da bo tudi strategija upravljanja tega premoženja zmogla definirati, če jih drug dokument ne. Strategija razvoja Slovenije, denimo, ki je v izključni vladni pristojnosti, poslanci sploh ne vemo, da se pripravlja. Pa se paca že eno leto, pa menda v njej ni bog ve kaj strateškega. Veste, tukaj smo na resničnih temah. Zakon o davku na nepremičnine je bil gasilska akcija. To je bilo jasno takrat. Mi smo jasno priznavali, da ga sprejemamo zaradi fiskalnih ciljev, zaradi fiskalnega okvira. Da pa je v njem vrsta rešitev, resnici na ljubo, če tega okvira in če te nuje ne bi bilo, ne bi nikoli navajali k temu, da ga kot Socialni demokrati podpremo. Se opravičuje, gospa podpredsednica, ker sem v svoji razpravi bil nekoliko preveč intenziven. Če sem porabil nekoliko preveč časa in če sem mestoma oddaljil od tem. Jaz teh amandmajev, kljub temu da želim verjeti, da jih je opozicija vložila z najboljšimi nameni, ne morem podpreti.
Hvala lepa. Gospod Frangež, res ste šli nekoliko širše, vendar ste prej na to tudi opozorili, zato sem vam to tudi dopustila. Res pa je, da čas pa je šel v okviru vaše poslanske skupine. Za besedo se je javil mag. Marko Pogačnik.
Predsedujoča, hvala za dano besedo. Zelo zanimivo je poslušati poslance, koalicijo v danem trenutku, kako bi oni vse, za kaj se oni zavzemajo. Potem vam jaz zastavljam vprašanje, zakaj ste pa potem več kot leto in pol blokirali Zakon o slovenskem državnem holdingu. Celo zdaj, ko je uveljavljen, ga ne izvajate. Če bi se zavzemali za vse, kar ste sedaj povedali. Zakon o Slovenskem državnem holdingu in obstoječi in sedanji ne omogoča vsaki vladi odpoklica nadzornega sveta čez noč. Preberite si 44. člen. Ampak vi tega niste hoteli, vi ste danes radi operirali po Sodu, po Kadu, kjer se omogoča, da s sklicem seje vlade zamenjaš nadzorni svet. Ta zakon tega ne omogoča, vi ga pa že več kot eno leto in pol blokirate. In čedalje bolj se kaže, da nekaj govorite, delate pa nekaj drugega. Jaz mislim, da je ključno tukaj notri, da bo politika dala roke stran že s tem, ker so narejeni pogoji za izpolnitev, da bo nekdo kandidiral za člana nadzornega sveta. Se pa strinjam z vami, kar ste rekli, gospod Frangež, politična izkaznica ne bi smela biti ovira za to, če nekdo izpolnjuje strokovne kompetence. Pri KPK se pa postavlja verjetno tudi tam vprašanje. In pogoji za imenovanje za člana nadzornega sveta, da bo nekdo, bi rekel, izključno lahko, ki je strokoven, ki se je s svojim dosedanjim delom izkazal in tukaj pa mene ne moti, če ima politično izkaznico. In tako radi ste Socialni demokrati organizirali razno razne forume, predstavljali zadevo, na kakšen način to poteka v skandinavskih državah in predstavnik sklada za upravljanje iz Norveške vam je lepo povedal. Na Norveškem ni problem, če je član nadzornega sveta nekdo, ki ima politično izkaznico. Za nas je pomembno, da je strokovni. In že obstoječi zakon o Slovenskem državnem holdingu to dela. Sod in ta način upravljanja, kot ga imate pa zdaj, ki ste ga pa vi vedno podpirali, ko ste prišli na oblast, pa tega ne omogoča. In jaz mislim, da je tudi pomembno to, da imenuješ tistega, ki mu zaupaš. Tako vlada imenuje svoje predstavnike v nadzorni svet, ki jim zaupa, in tako dajte priložnost tudi opoziciji, da preko Komisije za nadzor javnih financ predlaga tistega, ki mu zaupamo. Žal po vseh rezultatih in po vseh fiaskih, ki jih je do sedaj pokazala vlada Alenke Bratušek, mi tej vladi ne zaupamo.
Hvala lepa. Še vedno razpravljamo o 40. členu. Me zanima, če bi še kdo želel? Izvolite, gospod Meh, imate besedo.
Saj je prav, da opozicija pravi, da ne zaupa poziciji in da jo kontrolira, če lahko mimogrede na to zadnjo izjavo rečem. Ker govorimo o nadzornem svetu in sestavi nadzornega sveta bi rad komentiral dve tezi, ki sta se danes pojavljali. In sicer prva, da bi naj v nadzornem svetu bili tujci, ki bi naj vodili ta holding in da bi oni bili tisti, ki bi bili najboljši in bi najboljše naredili tisto, kar bi naj potem ta državni holding naredil. Proti temu odločno protestiram. Najprej bi morali resnično narediti to, da se dogovorimo, kaj bomo z državnim premoženjem naredili. Kaj je tisto, kar želimo s tem premoženjem narediti in kaj je s tem premoženjem treba potem tudi na dolgi rok delati. Potem pa trdim, da imamo v Sloveniji dovolj stroke in dovolj ljudi, ki so sposobni sami opraviti in narediti vse tisto, kar je potrebno narediti, zato da lahko nadziramo in vodimo Slovenski državni holding. Tujci se po moje do sedaj niso najboljše izkazali, pa ne bom teh primerov povedal. Zato se mi zdi oziroma sem prepričan, da bi sestava morala biti takšna, kot je. Danes zelo veliko govorite o odgovornosti. Jaz se seveda zavedam, da je odgovornost pozicije za to, kar se je zgodilo. In zato sem tudi popolnoma odgovorno pritisnil na tipko "za" zakon o davku na nepremičnine, ker smo na nek način reševali vse tisto, kar je bilo do tega trenutka, ko je vlada Alenke Bratušek začela ta mandat, narobe, in je bilo treba reševati z velikim primanjkljajem, ki so ga povzročile vse vlade v preteklosti in predhodna še največ. Zaradi tega se mi zdi, da je ta odgovornost oziroma sem prepričan, da je treba pred nadzorne svete postaviti odgovornost za rezultate in odgovornost za vodenje, ne glede na to oziroma prav zato je prav, da sestavimo nadzorni svet tako, da bo odgovornost nedvoumna in da se ne bo moglo govoriti o tem, kdo je kriv oziroma kdo vse je sodeloval pri tem, da so odločitve bile slabe. In še ena stvar se mi zdi, govora je bilo tudi o nadzornih svetih v občinskih svetih. Jaz lahko trdim, da so nadzorni sveti sestavljeni tako, da jih vodi opozicija, in da so nadzorni sveti tam, kjer je bila odgovornost primerna in dobra, da so tam nadzorni sveti opravili izjemno pomembno vlogo, saj so bili korektor občinskim upravam in so dobro opravljali svojo vlogo. Zato pri 40. členu amandmajev, ki so bili predlagani, ne bom podprl. Se pa svoje odgovornosti absolutno zavedam tudi tokrat, ker bom glasoval proti predlaganim amandmajem. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Vidim, da ima željo po razpravi mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani, hvala lepa za besedo. Jaz mislim, da edina rešitev za nepolitično kadriranje imenovanje v nadzorne svete, tudi holdinga in drugih firm, privatizacija oziroma umik države iz gospodarstva. Dokler pa tega ne bo, je pa prav, da se koalicija zave, da je za njo koristno, da je v nadzornem svetu oziroma da je v strukturi tudi neka kontrola oziroma opozicija. To je koristno za pozicijo. To ni privilegij opozicije. In tega smo se zavedali že v prvi Janševi vladi. Če se spomnite, smo takrat prav pozvali opozicijske stranke, da sodelujejo s strokovnjaki, ne govorim s politiki, s strokovnjaki v nadzornih svetih gospodarskih družb. Spomnite se, takrat so Socialni demokrati kadrirali dr. Francija Križaniča v nadzorni svet Holdinga Slovenske elektrarne. Verjetno ga niso kadrirali kot politika, ampak so Socialni demokrati zaupali gospodu Križaniču, da ve in da se spozna in da je strokovnjak in da bo zaradi tega tudi ne nazadnje doprinesel k funkcioniranju in učinkovitemu delovanju tega nadzornega sveta v dobro družbe. Jaz menim, da je pravzaprav nevarno, če se koalicija otepa prisotnosti tudi drugače mislečih pri nadzoru gospodarskih družb, še posebej pa Slovenskega državnega holdinga. Naravnost ne razumem neke ihte in pravzaprav metanja polen pod noge opoziciji, ko želi in predlaga tu neko dodatno okrepitev. Poglejte, sedanja koalicija, jaz mislim, da so številni primeri vaših kadrovskih potez, ki so hote ali nehote narejene skrb vzbujajoče. Vsi skupaj ste se zgražali nad gospodom Gašper Gašper Mišičem v upravi Luke Koper. Potem je še kakšen primer, kjer je več kot očitno, da je nek strankarski interes prevladal in da je zaradi tega kadrovska rešitev. Ampak to, kar se je pa zgodilo nedavno, in zaradi tega se tudi oglašam, je pa eklatanten primer, kaj se ne sme dogajati v tej državi. To, da se en gospod, ki je daleč, kar se tiče njegovih delovnih izkušenj, izobrazbe, od nekega direktorja v banki, zaposli v tej banki. In več kot očitno gre za neko politično uslugo. Gospod Praprotnik, član senata oziroma podpredsednik KPK, novinar z izjemno jasnim političnim pedigrejem in usmeritvijo, ne nazadnje če preberete njegove članke v Dnevniku, vam je več kot očitno jasno, kam pes taco moli in kakšen je njegov profil, dobi direktorsko mesto v Novi Ljubljanski banki. Spoštovani, če je to kje v nekem normalnem korporacijskem upravljanju možno in normalno, potem je, ne vem, cel svet zmešan. Ampak jaz mislim, da smo zmešani mi. Da dobi en novinar [[…]]Jaz se sprašujem, verjetno bi lahko bil tudi kakšen profesor telesne vzgoje ali pa kakšna, ne vem, socialna delavka primerna za to direktorsko mesto. Približno isto izkušen ali pa ne nazadnje izobrazbenih podlag ima za to. Spoštovani, tako se kadrira v sedanji koaliciji. Jaz vem, spoštovani poslanci, da vi, ki danes tu sedite, in tisti, ki ne sedite, nimate s tem nič. Jaz vem, da vas nihče ni vprašal za to, in da vi tudi ne bi soglašali s tem. To jaz dobro vem. Ampak želim vam povedati, kako to funkcionira, kako nekateri kadrovski mlini, ki delujejo v tej, pa vsaki koaliciji, meljejo. Jaz mislim, da je to slabo, katastrofalno in da je temu treba narediti enkrat konec. In dokler, spoštovani, ne boste države umaknili s teh gospodarskih subjektov, dokler se ne bo ena resna privatizacija v tej državi zgodila, bo tako. Skomine bodo imele ta ali druga oblast. Kadrirala bo bolj ali manj politično posrečeno oziroma neposrečeno. In prosim vas, ne opravičevati tega početja s tem, da so tudi drugi to počeli. To je slabo, to ni dobro. Zato vam povem, da je rešitev ena sama, in to je ta, da država dela to, kar je v državni domeni. Gotovo upravljanje kapitalskih družb oziroma gospodarskih subjektov, če le-te niso strateške naložbe, to ni. Pa tudi če je, je bolje to prepustiti drugim. Ko poslušam to razpravo okoli tega člena že skoraj dve uri, se pravzaprav vrti okoli tega, kdo je bolj ali manj poklican in odgovoren za politični vpliv v tem. In slabo je, slabo je. Če se v ogledalo pogledate, je slika verjetno še bolj spačena, kot če bi se katerakoli druga vlada pred tem pogledala v ogledalo.
Hvala lepa. Bi še kdo želel razpravljati? Gospod Meh, izvolite.
Ja, to je pa res perverzno, da je večino razprave vodila SDS danes tukaj v državnem zboru z vlado, zdaj pa pride član SDS in govori, da to dve uri posluša, pa ga tu ni bilo. Se mi zdi pa res višek vsega skupaj. Zelo odgovorno je bilo razpravljanje o tem, kdo v nadzornem svetu, kako naj bo sestavljen nadzorni svet, kako naj se s premoženjem dogaja. In to je bil naš namen, da naredimo. Jaz prav nič ne očitam opoziciji, da je predlagala amandmaja, ker je to vaša pravica. Da pa vi meni očitate, da se zgražate nad tem, da tega ne razumemo. Pa to je naša pravica! Saj to lahko mi ne razumemo in ne podpremo. To možnost seveda imamo. In še zdaj okoli Praprotnika. Tukaj se mi zdi tudi višek. Medjo – kdo ga je imenoval? Kdo je imenoval direktorja? Zato pravim, da se mi zdi, da je take primere škoda dajati danes tukaj. Kje drugje bi jih lahko dajali. Danes pa bi morali govoriti o tem, da bomo to naše premoženje, za katerega pravimo, da se mora država umakniti iz upravljanja, s tem se na nek način strinjam, da bi to morali narediti in o tem bi se morali pogovarjati. Morda tudi tako, da bomo skozi nadzorne svete, skozi nadzor, operativni nadzor prišli do tega, da bomo lahko pravočasno ugotovili, kaj se v teh družbah, ki so naše, dogaja. In to je pravzaprav tudi naš namen. Naj ponovno ponovim, od svoje odgovornosti za pritisk na tipko za tisto, kar sem glasoval, od tega ne bežim. Tudi tokrat ne bom bežal od tega, ko ne bom podprl obeh amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Razpravljamo o 40. členu. Bi še kdo želel razpravljati? Gospod Bogovič, izvolite, imate besedo.
Lep pozdrav podpredsednica! Pri 40. členu sta vložena dva amandmaja, ki želita vzpostaviti nazaj to, kar je po našem prepričanju zagotovo pomanjkljivost zakona, ki ga predlagate. Se pravi, da bi se ta odgovornost za upravljanje z državnim premoženjem delila med koalicijo in pa opozicijo, da ne bi prihajalo zopet do tega, da bi nekdo iskal odgovornost za fiasko nekega zakona 8 let nazaj in podobno. Zato podpiram to, kar je bilo prvotno v zakonu, prvotno predlagano, pa se zdaj koalicija očitno s tem ne strinja. V prvotnem zakonu je bilo sprejeto, da je en član na predlog komisije Državnega zbora za nadzor financ. Koalicija se je odločila, da tega ne potrebuje in da bo očitno Vlada sedaj predlagala vse člane. Sam mislim, da je problem odgovornosti pri upravljanju z državnim premoženjem ena zelo pomembnih stvari. Zelo pomembno je tudi pri ostalih stvareh. Danes mislim, da bi bilo zelo prav, če bi bil tudi med nami minister za finance. Gre za eno od zelo pomembnih stvari, ki je bila zelo napadana v mandatu vlade, katere član sem bil tudi sam. Vse, kar je bilo možnega in nemožnega, normalnega in nenormalnega, je bilo narejeno zato, da je prišla ta problematika pred Ustavno sodišče in da se je v nekem trenutku zavleklo s sprejemanjem tega zakona. Veseli smo bili konec leta 2012, da bomo področje upravljanja z državnim premoženjem uredili z zakonom o Slovenskem holdingu. V lanskem letu se je zgodilo, kar se je zgodilo. Kolegice in kolegi, 15 mesecev je že od tega, kar je Ustavno sodišče zaustavilo tisto in odločilo, da je takšen zakon v skladu z ustavo, da je treba začeti z državnim premoženjem gospodariti, mi pa se sprehajamo v tem državnem zboru in enostavno zavlačujemo to prepotrebno in prepomembno področje upravljanja z državnim premoženjem. To, kar se počne pri tem, da enostavno ni korajže, da bi se šlo v smeri proti privatizaciji, proti realnim lastnikom, ki bi tudi realno in odgovorno opravljali s premoženjem, je verjetno edina možna pot, da se naredi kombinacija v nadzornem odboru. Zato s tega mesta še enkrat resnično izražam zaskrbljenost, zaradi ključnih tem – ključne teme te vlade, države, pa smo že zdavnaj ugotovili, kaj so. Je zdravstvo. V tem tednu smo videli celo polomijo na tem področju. Druga ključna tema je sanacija bank, ki je nekako v lanskem letu stekla. Vidimo, da imamo en kup nejasnosti in kup zmede na tem področju. Tretja ključna tema je upravljanje z državnim premoženjem. Slučajno danes razpravljamo o tem zakonu na isti dan, ko je tudi Ustavno sodišče povedalo, kaj si misli o delu in o načinu dela vlade, finančnega ministra in pa predsednice Vlade. Jaz upam, če se bo tukaj kakšna polomija naredila in se bo iskala odgovornost, da ne bo zopet kdo poiskal odgovornost za osem let nazaj, kot išče, vidim po medijih, predsednica Vlade odgovornost za polomijo pri nepremičninskem davku. Danes ni finančnega ministra, ki bi lahko kaj več povedal o tej zadevi. Predpostavljam, da boste verjetno našli zopet neko žrtveno jagnje v strukturi finančnega ministrstva ali pa ne vem kje v uradništvu, ki bo odgovoren za to zadevo. Kolegice in kolegi, enkrat se dajmo začeti odgovorno obnašati. In pri taki zadevi, kjer sedaj rušite to, kar je koalicija v neki drugi sestavi sprejela in vzela na znanje, da je to preodgovorna zadeva, da bi se samo koalicija s tem ukvarjala, tega niste prepoznali pri nepremičninskem davku, kjer enostavno vse, kar smo vam s tega mesta govorili, je bilo neužitno za to vladno koalicijo, očitno je podobno tudi pri razpolaganju in gospodarjenju z državnim premoženjem. Najbrž je pa manever predviden, da bo še naprej preko Soda neka klika ljudi, ki tam očitno zelo dobro s tem upravlja danes, to upravljalo še v nedogled. V tem delu jaz mislim, da je prav, da bi se amandma, ki je bil predlagan s strani SDS, podoben pa tudi z naše strani, eden govori o tem, da bi bil en član na predlog te komisije, v kateri ima večino opozicija, ne glede na to, kakšna bo postavitev v državnem zboru, kakšna je danes, vemo, kakšna bo čez pol leta, leto, dve, ne vemo, in prav bi bilo, da se parlament te odgovornosti resnično zaveda in da se ta odgovornost za teh še zadnjih 10 milijard razprši med vse politične stranke, predvsem pa da se v tem državnem zboru enkrat dokončno dogovorimo, kako bomo gospodarili, kaj bomo s tem naredili, kaj od tega bo šlo za privatizacijo, kaj od tega pa bo ostalo dejansko kot ključna državna infrastruktura in podobno. Upam, da boste res, ko govorite o odgovornosti, odgovorno ravnali in se zavedali tega, da je pri tako veliki odgovornosti prav, da se ta odgovornost razprši med koalicijo in opozicijo, ne glede na to, kakšna je postavitev državnega zbora v nekem trenutku.
Hvala lepa. Zdaj sprašujem, ali bi še kdo želel razpravljati k 40. členu. Ne vidim nobene želje. Ker nihče več ne želi razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo k 41. členu in amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Bi želel kdo razpravljati? Ne vidim želje po razpravi, torej zaključujem razpravo. Prehajamo k 50.b členu in amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Besedo ima gospod Franc Jurša.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo, lep pozdrav vsem skupaj. Na nek način vas je bilo prijetno poslušati. Zanimivo, skozi vse mandate, nekaj sem jih spremljal na televiziji, v zadnjih dveh sodelujem, je najbolj zanimivo okoli tistih členov, kjer se govori o kadrovski politiki. Tisti, ki so v opoziciji se bojijo, da jim bodo vse posnedli tisti, ki so v koaliciji, tisti, ki pa so v koaliciji, pa ne bi radi dali nič opoziciji. Tako ali drugače, če ste govorili vse pri prejšnjih členih, potem dovolite, da tudi jaz povem svoje mnenje. Ker ste govorili o vsem, najbolj ste pa govorili o nepremičninskem davku, ki ga nimamo v tem trenutku na dnevnem redu. Zdaj pa bi jaz prešel k zadevi. V fazi osnutka glede samega Kada se je govorilo, da bi se naj Kad pripojil k Slovenskemu državnemu holdingu. Mi v naši poslanski skupini temu nismo bili naklonjeni oziroma smo bili proti. Bili smo proti temu, da bi bila ločena evidenca premoženja, saj taka ureditev ne bi zagotovila varstva premoženja samega Kada. Zakaj je premoženje Kada tako pomembno, da ga ohranimo samostojnega? Pri tem smo v Demokratični stranki upokojencev preprosto vztrajali zato, ker želimo, da se ohrani in spoštuje namen Kapitalske družbe, ta pa je zagotoviti določeno finančno vzdržnost pokojninske blagajne in s tem varnosti, stabilnosti sedanjih in tudi bodočih upokojencev. Vsi vemo, da je bil v 90. letih, ko se je družbeno premoženje privatiziralo, namen ustanovitve Kapitalske družbe in prenos 10 % takratnega družbenega premoženja na to družbo v tem, da se s plemenitenjem tega premoženja zagotovi vir za potrebno financiranje pokojninske blagajne. Slednja je iz leta v leto bolj osiromašena, saj se vanjo ne nateka dovolj niti za izplačevanje pokojnin, kaj šele da bi se toliko nateklo, da bi lahko pokojnine tudi usklajevali. Realna vrednost pokojnin se je zniževala četrto leto zapored, kar vpliva na gmotni položaj vseh upokojencev. Žal v zadnjih letih tudi usklajevanje pokojnin ni več popolno oziroma usklajevanja od leta 2012 sploh več ni bilo, z izjemo lanskega leta, ko je bilo namenjeno usklajevanju zgolj 4,6 milijona evrov. Tu so nas upokojence opozarjali, da so dobili tudi po en evro, kar je na nek način bilo tudi smešno. In tudi v letih 2014 in 2015 usklajevanja ne bo. Tako je teh 50 milijonov, ki jih Kad namensko plasira v ZPIZ, uporabljeno v glavnem za izplačevanje pokojnin. Mi se zavedamo, da 1,38 delavca dela in tudi odvaja sredstva za pokojninsko blagajno in da je 1,38 delavca bistveno premalo. To pomeni, da bi morali stremeti za tem, da dejansko več ljudi zaposlimo, da čim bolj zmanjšamo brezposelnost in če bo več zaposlenih, bo tudi večji priliv v pokojninsko blagajno. Zaskrbljujoče je tudi to, da 310 milijonov evrov imamo neplačanih prispevkov v pokojninsko blagajno iz takšnih in drugačnih razlogov. Zato je pomembno, da Kad ostane samostojna pravna oseba. Kad bo le tako še nadalje opravljal naloge, zaradi katerih je bil ustanovljen. Kad kot samostojna pravna oseba oziroma pravna organizacija, suverena pravna oseba s svojimi lastnimi organi vodenja in nadzora lahko zagotovi ustrezno upravljanje in plemenitenje vsaj portfeljskega premoženja, ki je namenjeno zagotovljanju dolgoročni vzdržnosti pokojninskega sistema. Ohranitev Kada je smiselna tudi z vidika zavez, ki jih je Državni zbor sprejel v okviru pokojninske reforme, in sicer glede oblikovanja demografskega rezervnega sklada, ki ima dejansko enak namen kot Kad – zagotavljati dodatne vire za financiranje pokojninskega prvega stebra. Ustanovitev sklada mora biti po pokojninskem zakonu izvedena že v tem letu, v tem zakonu pa smo sicer dorekli malo bolj realen termin, do kdaj bo ustanovljen demografski sklad in se dogovorili za leto 2015. Ustanovljen bo na način, da se bo Kad preoblikoval v ta sklad, hkrati pa bo seveda treba določiti druge stalne vire. Pri tem se kot vir za demografski sklad že s tem zakonom določa, da se 10 % kupnine od prodaje kapitalskih naložb v lasti Republike Slovenije steka na poseben račun pri Ministrstvu za finance in se uporabi izključno za financiranje tega sklada. V tem grmu tiči zajec, kajti predlog amandmaja je, da se to odvaja, mi pa smo rekli, da se naj oddvoji na poseben račun pri Ministrstvu za finance in se potem nameni za rezervni demografski sklad. Hvala lepa podpredsednica.
Hvala lepa tudi vam. Bi še kdo želel razpravljati pri 50. b členu? Ne vidim želje po razpravi, zato razpravo zaključujem. Prehajamo na 51. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demografske stranke. Bi želel kdo razpravljati? Izvolite, magister Pogačnik.
Hvala za dano besedo, spoštovana gospa predsedujoča. Nam v Slovenski demokratski stranki se tudi zdi smiselno, da se imenuje pooblaščenec za skladnost, kajti to je v konceptu vseh večjih finančnih družb, to je potreba po tem človeku, ki bo izvajal ta nadzor. Seveda pa predlagamo, da pooblaščenca imenuje nadzorni svet. Kajti ta pooblaščenec verjetno nadzoruje vse zaposlene, vključno tudi z upravo. Ocenjujemo, da bi takšen način bil bolj transparenten in ne bi prihajalo mogoče do kakšnih konfliktov. Ko smo že pri tem imenovanju osebe za skladnost, jaz mislim, da bi bilo smiselno, da si vodstvo Nove Ljubljanske banke malo prebere pogoje, pod kakšnimi se imenuje kompetentno oseba za nadzor tega v holdingu.
Hvala lepa. Bi še kdo želel razpravljati pri tej točki? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na 52. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Bi želel kdo razpravljati? Izvolite, mag. Pogačnik, imate besedo.
Predsedujoča, hvala za dano besedo. Jaz bi zdaj tukaj temo navezal od 52., 54., 56., 59. člena. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je v tem delu zakon bistveno prenormiran, da bi se zadeva dala zapeljati na bistveno enostavnejši način, tako kot smo predlagali v teh amandmajih. Ocenjujemo, da so priloge oziroma vsebina tega zakona odvečne, da to že obligira zakon o integriteti, predvsem pa smo že večkrat tudi na teh srečanjih s predstavniki Ministrstva za finance poudarili, da vidimo preveliko prenormiranost tudi pri postavki, ki govori o osebi, ki bo nadzorovala skladnost za poslovanje, kajti na koncu se bomo vprašali, ali bo holding vodilo vodstvo družbe ali ta oseba. Zato predlagamo, da se ti členi črtajo in da se vsebina že določi v zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije.
Hvala lepa. Bi še kdo želel razpravljati? Ne vidim želje po razpravi, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na 54. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Bi želel kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na 56. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem razpravo. Prehajamo na 59. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Bi tukaj želel kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 64. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Bi želel kdo razpravljati? Ne vidim želje po razpravi. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 71. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Ker ne vidim, da bi želel kdo razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na 83. člen ter Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Mag. Pogačnik, izvolite.
Hvala predsedujoča, za dano besedo. Ocenjujemo, da smo z upravljanjem državnega premoženja in s tem, ker je sedanja koalicija na vsak način zavirala sprejetje oziroma uveljavitev Zakona o Slovenskem državnem holdingu, da se beseda "treh" mesecev nadomesti z "enim" mesecem. Mislim, da je že tako vodstvo Soda kot Ministrstvo za finance v tem času imelo dovolj časa, da te dokumente pripravi. Vsekakor pa apeliramo, da se v drugem odstavku poleg Kada doda še besedna zveza DSU, PDP in pa Modra zavarovalnica. Zaradi česa? Da se do uveljavitve strategije potrebuje za prodajo premoženja tudi soglasje Državnega zbora za te tri družbe. Tako je tudi napisano v obstoječem zakonu. Bi pa rad tukaj poudaril, da največjo bojazen pa zahtevo, da se ta določba vključi notri pri obstoječem zakonu, je imela predvsem sedanja predsednica Vlade na delovni skupini, kajti takrat je rekla: "Ne zaupamo vladi Janeza Janše. Po treh mesecih pred uveljavitvijo strategije boste vse prodali mimo Državnega zbora." Jaz mislim, da bi bilo korektno, kajti tukaj se res pojavlja možnost, da v obdobju do sprejetja strategije Modra zavarovalnica, PDP in pa DSU prosto razpolagajo s svojim premoženjem brez vednosti Državnega zbora. Mislim, da to ni korektno in pričakujem podporo temu amandmaju s strani koalicijskih poslancev.
Hvala lepa. Bi še kdo želel razpravljati? Izvolite, gospa Plevčak, imate besedo.
Hvala za besedo. V zvezi z Zavarovalnico Triglav bi omenila, da se je DeSUS strinjal, da zavarovalnico upravlja SDH, vendar pod pogojem varovalke, da se Triglav ne bo smel prodati brez odobritve Državnega zbora, dokler ne bo pripravljena strategija upravljanja. Seveda pa menimo, da bi bilo edino pravilno, da se ta delež prenese na Kad, da Kad z njim upravlja in naložbo plemeniti ter delež dividend plasira v pokojninsko blagajno, potem pa bi se s preoblikovanjem Kada v demografski sklad naložba tako ali tako v celoti neokrnjena prenesla v demografski sklad. ZPIZ-ova naložba Triglavu ni bila namenjena za takojšnjo porabo, temveč dolgoročnemu zagotavljanju dividend. S prodajo oziroma odsvojitvijo tega deleža bi pokojninska blagajna izgubila svoj lasten dodaten vir financiranja. Tekom pogajanj smo uspeli tudi določiti postopek prodaje deležev in izvrševanje glasovalnih pravic. Kad ohranja določeno samostojnost pri upravljanju premoženja, ki je nujna za preoblikovanje Kapitalske družbe v demografski rezervni sklad. Kljub ohranitvi samostojnosti Kada pri upravljanju njegovih kapitalskih naložb pa novi 50. člen zagotavlja, da se za vodenje postopkov prodaje državnega premoženja pooblasti SDH, kar se uredi s posebno pogodbo med SDH in Kadom, da se glasovanje na skupščini izvršuje preko SDH, pri čemer mora ta postopek s skrbnostjo dobrega gospodarstvenika in upravljavca upravljati. Glasovalna stališča na skupščinah družb s kapitalsko naložbo države uresničuje SDH v imenu in za račun Kapitalske družbe. Kad in SDH predhodno uskladita stališča, pri čemer se morajo upoštevati posebnosti in namen ustanovitve Kapitalske družbe. Naj še omenim, da je pri 83. členu varovalka, da SDH ne bo mogel prodajati zavarovalnice brez soglasja Državnega zbora, dokler ne bo sprejeta strategija upravljanja naložb.
Hvala lepa. Bi še kdo želel razpravljati pri 83. členu? Izvolite, gospod mag. Pogačnik.
Samo v pojasnilo poslankam in poslancem DeSUS-a. Ta amandma SDS je varovalka za prodajo naložb DSU, PDP in Modre zavarovalnice, kajti tega obstoječi zakon ne predvideva. To pomeni, da do sprejetja strategije hipotetično DSU, PDP in Modra zavarovalnica lahko brez soglasja Državnega zbora prodajo kompletno svoje premoženje. Jaz predlagam, da se ta varovalka s potrditvijo amandmaja SDS da tudi notri.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na 84. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Sprašujem, če bi kdo želel razpravljati. Mag. Pogačnik, izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Tukaj gre ponovno za varovalko. Gre pa za varovalko predvsem za ZPIZ. SDS tu predlaga, da se uvede tako imenovana top up klavzula, to pomeni v primeru, da se Zavarovalnica Triglav proda v roku 36 mesecev, da v primeru, da bo prodajna cena višja, kot je bila ta prenos iz ZPIZ na holding [[nerazumljivo]] demografski sklad, da je do te razlike upravičen ZPIZ. Jaz mislim, da je to pošteno in da je tudi v večini pogodb pri prodaji državnega premoženja ta top up klavzula vključena zraven. Tukaj v 84. členu mogoče še kakšno pojasnilo od državnega sekretarja, kajti to se zelo čudno bere. Na eni strani bo prenos, na eni strani ne bo prenosa deleža, nič pa ne piše pod kakšnimi pogoji. Mislim, da v prvotnem predlogu je pisalo, tukaj pa piše, da v zvezi s prenosom se ne uporabljajo določbe zakona, ki ureja zavarovalništvo, in pa, ki se nanašajo na dovoljenje za pridobitev kvalificiranega deleža. Nič pa, na kakšen način, ali bo, kam bo to preneseno. Tu bi prosil pojasnilo. Ob zaključku vsega tega jaz mislim, da je rezultat tega predlaganega zakona in amandmaju dejansko eno ponovno kupčkanje koalicijskih strank, da smo pa daleč od tega, da bomo s tem novim zakonom dobili učinkovito in transparentno upravljanje državnega premoženja. Jaz mislim, da smo zgrešili že tisto osnovno zadevo, da državno premoženje mora biti skoncentrirano na enem mestu. Tukaj je izsiljevanje DeSUS-a verjetno po eni strani, da Kad ostane samostojna pravna oseba, ko pa pregleduješ določene člene vidiš, da je samostojna, po drugi strani bo pa upravljavske pravice oziroma glasovalne zadeve na skupščinah izvajal SDH. Jaz mislim, da bo tukaj prišlo zopet do konfliktov. Zdi se mi, da je ključna zadeva pri tem upravljanju državnega premoženja, da se prenese vse na eno mesto. Tu pa ta zakon, verjamem, da bo s strani koalicijskih poslank in poslancev danes sprejet, ne bo zagotavljal učinkovitega upravljanja premoženja. Jaz verjamem, da tudi ostali amandmaji SDS po obstoječi politiki glasovalnega stroja, ki se ga koalicijske stranke greste, ne bodo sprejeti, da boste imeli ponovno škarje in platno v svojih rokah, vendar odgovornost je na vaši strani. Jaz mislim, da se tega zavedajo tudi volivke in volivci. Jaz mislim, da bi se po današnji odločitvi Ustavnega sodišča vsi tisti, ki ste glasovali za nepremičninski zakon, lahko zamislili, verjamem pa, da v kakšni poziciji ste bili, kajti predsednica Vlade vas je stisnila v kot in vezala zaupnico na proračun.
Hvala lepa. Bi še kdo želel razpravljati? Izvolite, predstavnik Vlade, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Ker je bilo postavljeno vprašanje v zvezi s 84. členom, o čem govori prenos. Prenos se nanaša na prenos upravljanja naložbe ZPIZ na SDH, ne pa na prenos lastniškega deleža na SDH. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želite repliko? Izvolite, magister Pogačnik.
Ne repliko, samo prijavljam se.
V redu, razpravo.
Ampak upravljanje potem nima zveze z določbami zakona, ki ureja zavarovalništvo oziroma za pridobitev kvalificiranega deleža. To z upravljanjem nima, pridobitev klasificiranega deleža je v povezavi, če pride tudi do lastniškega prenosa. To je bilo moje vprašanje. Če nekomu daš nekaj v upravljanje, jaz mislim, da kvalificiranega deleža, ki ga mora Agencija za nadzor zavarovalnega trga izdati, ne potrebuješ. To me zanima. Tukaj je bistvena sprememba, kot je bilo v prvotnem. V prvotnem je to stalo, zdaj ste pa črtali tisto določbo o prenosu lastništva na SDH. Samo ta pojasnila, če še lahko dobim.
Hvala lepa. Gospod Srečko Meh, imate besedo.
To, kar je gospod Pogačnik govoril o 83. in 84. Členu, zahteva na nek način temeljit razmislek o tem, kaj narediti. Jaz mislim, da moramo vsaj okoli teh dveh razmisliti pri glasovanju in sam se močno nagibam k temu, da ta amandma tudi podprem. Kar zadeva pa razpravo o tem, kaj volivke in volivci mislijo, naj še enkrat povem, to pa je en del replike na to, da se absolutno, naj ponovno povem, zavedam svoje odgovornosti, ko bom glasoval tako, kot bom sam mislil, da je prav. Tako sem glasoval tudi pri davku na nepremično premoženje. Rad bi rekel, da koalicija ni iz sovraštva do slovenskega naroda naredila tega, da smo sprejeli zakon, s katerim smo poskušali v proračunu zagotoviti potrebna sredstva, s katerimi bi pokrili proračunske porabe in vse tisto, kar se je prej zgodilo. Naredili smo tako, da bi naj tisti, ki imamo na nek način več, torej neko premoženje, nekaj plačali. In to smo poskušali narediti, da bi v proračunu zagotovili manjkajoča sredstva. Seveda se zavedam vseh težav, ki jih je imela in seveda tudi prednosti opozicije, ki je ravnala tako, kot je ravnala. Ampak nimam nič proti temu, ker je to legitimno. Ampak naredili smo to zato, da smo lahko Slovenkam in Slovencem, državljankam in državljanom zagotovili šolo, zdravstvo, to se pravi izobraževanje, pokojnine, in sestavili kraj s krajem. To je bil pravzaprav naš namen. In karkoli je Ustavno sodišče že sprejelo, mi bomo morali jutri zagotoviti ta manjkajoča sredstva na način, ki bo najbrž bolj boleč kot tisti, ki je bil ta do sedaj. Jaz se opravičujem, ni k temu, ampak to sem povedal, da je replika na tisto, kar je gospod Pogačnik povedal pred tem.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Če ne želi, potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. To pa je 15 minut čez tretjo uro. Torej se vidimo na glasovanjih. Srečno!
Spoštovani poslanci, obveščam vas, da bomo s sejo nadaljevali ob 15.30 uri. To je čez 15 minut.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prosim vas, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo. Glede na to, da je danes Ustavno sodišče objavilo odločbo, v kateri je odločilo tudi v zvezi z Zakonom o množičnem vrednotenju nepremičnin, postopkovno predlagam, da odločanje o tem zakonu preložimo na eno od naslednjih sej. To predlagam v skladu s prvim odstavkom 74. člena Poslovnika Državnega zbora [[..]]O tem predlogu so možna stališča predstavnikov poslanskih skupin in Vlade, zato sprašujem, ali želi pred odločanjem kdo besedo. Ugotavljam, da ne, zato predlagam, da odločimo o tem postopkovnem predlogu. Glasujemo. Navzočih 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je postopkovni predlog sprejet. Na tej seji zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 27. 3. 2014. Prehajamo k 27. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 27. členu. Glasujemo. Navzočih 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 45. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 28. člen in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 28. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 45. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 31. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 31.členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 40. členu in pod točko 1 odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 40.členu. Tukaj vas opozarjam, če bo ta amandma sprejet, postane amandma pod točko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 40. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Pod točko 2 odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 40. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima mag. Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Kolegice, kolegi! Slovenska demokratska stranka predlaga amandma k zakonu, in sicer v zvezi s članstvom v nadzornem svetu. Potrebno je poudariti, da obstoječi Zakon o Slovenskem državnem holdingu, ki ga sedanja koalicija zavestno ruši oziroma ga zaustavlja že več kot eno leto in pol, predvideva, da ima tudi tako imenovana opozicija enega predstavnika v nadzornem svetu. Pri tem je treba poudariti, da se spomnimo, da je sedanja predsednica Vlade Alenka Bratušek za umik referendumskih podpisov zahtevala tri predstavnike v nadzornem svetu. Mi sedaj predlagamo, da bi nadzorni svet imel vsaj dva predstavnika opozicije, ki bi bila imenovana na predlog Komisije za nadzor javnih financ. Treba je poudariti, da ta dva člana nadzornega sveta morata izpolnjevati iste pogoje, kot veljajo za vse ostale člane, in da tukaj ne igra vloge politika ampak strokovnost. Jaz upam, glede na razpravo v Državnem zboru, ko je tudi nekaj koalicijskih poslancev reklo, da bo ta naš amandma podprlo, da ga boste podprli. Treba se je zavedati, da je Vlada odgovorna za upravljanje državnega premoženja, državno premoženje pa ni premoženje Vlade. Ne vem, zakaj bi bil strah, da bi opozicija imela svojega predstavnika v nadzornem svetu. Jaz mislim, da bi s potrditvijo tega amandmaja lahko prišli do nekega konsenza, kajti treba se je zavedati, da je kvalitetno in učinkovito upravljanje državnega premoženja v interesu vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. S tem bi bil narejen pomemben korak in jaz mislim, da se bo s tem tudi pokazala dvoličnost oziroma dvojna merila sedanje koalicije.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 40. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 41. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 41.členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 25 , proti 45. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 50.b členu. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 50.b členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 42. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 51. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 51. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 52. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 52. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 45. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 54. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 54. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 45. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 56. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 56. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za 24, proti 45. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 59. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 59. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 64. členu in pod točko 1 odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 64. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 43. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Pod točko 2 odločamo o amandmaju Poslanske skupine SLS k 64. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SLS ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini SLS smo vložili tri amandmaje k spremembam tega zakona. Vsi trije se nanašajo na večjo vlogo Državnega zbora. Samo eden od teh, to je sestava nadzornega sveta, se posredno nanaša na vsaj minimalno vlogo opozicije v nadzornem svetu oziroma v zadevi, ki se je tiče ta zakon. Pri 64. členu enako kot v prejšnjih dveh pa predlagamo večjo vlogo Državnega zbora. Tudi jaz bom ponovil, kar je prejšnja predsednica Komisije za nadzor proračuna gospa Alenka Bratušek takrat izjavila, ko se je ta zakon sprejemal, da je še predvsem sporna sestava nadzornega sveta holdinga, saj kar sedem od devetih članov imenuje Vlada. Ponovno je govorila tudi o vseh ostalih členih, kjer se je zdelo, da rešitve niso bile prave. In ko predlagamo večjo vlogo Državnega zbora, enostavno ne razumemo, zakaj smo vsi za to, da Državni zbor nima dejansko nobene vloge. Zato predlagam, da vsaj pri tem 64. členu v drugem odstavku določimo, da SDH četrtletno poroča o upravljanju Vladi in odboru Državnega zbora, pristojnemu za finance. Kot rečeno, da četrtletno poročilo predloži ustreznemu odboru Državnega zbora. Predlagam, da ta amandma podpremo. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitev glasu ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegi in kolegice! Jaz sem bil v delovni skupini, ki je takrat, ko je bil minister za finance dr. Janez Šušteršič, pripravljala zakon. Takrat je prejšnja vlada predlagala devet članov nadzornega odbora, od tega bi naj dva imela opozicija in sedem pozicija. Mi smo si takrat skupaj z zdajšnjo predsednico Vlade prizadevali, da bi štiri imela opozicija in pet pozicija, kar bi bilo dokaj uravnoteženo, vendar še vedno vlada oziroma pozicija sprejme vse, kar želi. Potem se je zgodila pobuda za referendum in odločba Ustavnega sodišča, ki ni dovolil. Ampak jaz se sedaj sprašujem, vsi amandmaji, ki so danes predlagani, so v tej smeri in so smiselni. Kaj se dogaja z nami? Ali res nočemo nobene kontrole, pa čeprav je koristna? Jaz bom ta amandma podprl, ampak me resnično čudi, da se lahko tako spremenimo iz enega v drugo leto, in če smo prej zagovarjali, da bi vendarle opozicija morala imeti kontrolo, Državni zbor vlogo, danes pa to ni potrebno. Ne vem, čez pol leta, leto, dve leti bo spet druga vlada. Kaj bomo spet delali? Jaz ne vidim smisla v takem početju. Resnično ne. To je dober primer neustreznega dela Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 37. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 71. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 71. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 45. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 83. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 83. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 41. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 84. členu in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 84. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 42. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih in s tem tudi zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. V zvezi z usklajenostjo dajem besedo predstavniku Vlade. Mag. Mavko, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Mi bi želeli pojasniti, da je zaradi sprejetja amandmaja k 71. členu zakona na seji matičnega delovnega telesa treba ustrezno popraviti tudi 72. člen zakona, in sicer če 71. člen zakona ureja prekrške fizičnih oseb, se 72. člen nanaša na prekrške pravnih oseb, in to bi bilo treba ustrezno sankcionirati. Hvala.
Hvala. Ker je Vlada opozorila, da je po končani tretji obravnavi predlog zakona neusklajen, bo pripravljen uskladitveni amandma, zato prekinjam to točko dnevnega reda zaradi priprave in tudi objave uskladitvenega amandmaja na e-klopi. Državni zbor ocenjuje, da bo za predložitev uskladitvenega amandmaja potreboval 20 minut. Tako prekinjam sejo in jo nadaljujemo ob 16. uri in 10 minut. Hvala.
Spoštovane poslanke in poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu v okviru rednega postopka. O uskladitvenem amandmaju dajem besedo predstavniku Vlade, če ga želi detajlneje predstaviti. Ne želi. Sprašujem, če želijo razpravljati o uskladitvenem amandmaju poslanke in poslanci. Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 5. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo še na odločanje o predlogu zakona v celoti. Gospod Marko Pogačnik ima obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Predsednik, hvala za besedo. V Slovenski demokratski stranki bomo nasprotovali predlaganemu zakonu. Ocenjujemo, da je obstoječi zakon bistveno boljši in da je rezultat tega predlaganega zakona zgolj politično kupčkanje koalicijskih strank in da ta zakon ne bo zagotovil učinkovitejšega, transparentnejšega in pa boljšega upravljanja državnega premoženja. Pri tem zakonu so se še enkrat pokazala dvoličnost in pa dvojna merila koalicijskih strank, tukaj mislimo predvsem tudi na predsednico vlade Alenko Bratušek. Seveda se je treba zavedati, da vlada nosi odgovornost za opravljanje državnega premoženja, ni pa to premoženje vlade. Glede na dosedanje izkušnje s to koalicijo, ki deluje kot glasovalni stroj, ne posluša predlogov opozicije, ne posluša predlogov strokovne javnosti, bomo glasovali proti temu zakonu.
Havla. Obrazložitev glasu ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi vseeno želel obrazložiti svoj glas. Jaz bom glasoval proti zakonu in bom povedal zakaj. Poglejte, jaz mislim, da je temelj in poslanstvo parlamenta, da sprejema dobre zakone, zakone, ki omogočajo gospodarstvu dobro delovanje in vzpostavljajo pravične odnose v družbi. Ta zakon je daleč od tega. Jaz menim, da bi dvajsetletno neuspešno delo moralo biti dovolj dober poduk, da bi mi začeli sodelovati, da bi vendarle vsakokratna pozicija poslušala predloge opozicije. Dobre predloge, konstruktivne predloge, ki vnašajo kontrolo. Ta zakon prepušča vse v popolno pristojnost vsakokratne vlade, pa to je vseeno zdajšnje, prejšnje, bodoče in tako dalje. To je narobe. Prej sem šel skozi ta podhod Maximarketa. Igrala je zanimiva pesem Hej brigade hitite, preženite požigalce slovenskih domov. Ali se nam ne zdi, da mi pravzaprav z vsakim zakonom nekaj domov požgemo, nekaj pa napravimo zelo bogatih ljudi? Bojim se, da je ta zakon popolnoma enak kot pretekli, ki niso Slovenije uvrstili na zemljevid uspešnih držav. Jaz mislim, da si ta zakon ne zasluži podpore in da bi moral biti drugačen. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitev glasu ima gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ta trenutek je sicer naše nasprotovanje temu zakonu irelevantno, je nepomembno. V bistvu ne gre za holding, gre za AUKN 2, ampak tudi to je zdaj irelevantno. Koalicija je dejansko eliminirala opozicijo. Pa tudi to je irelevantno, ker danes smo mi opozicija, jutri bo opozicija nekdo drug. Nikoli pa ne bom pozabil besed ministra za finance, dr. Čuferja, ko je prišel opoziciji razlagat ta predlog zakona in na koncu sam povedal, da bi pravzaprav rajši nadaljeval z našim zakonom, ki je bil sprejet tukaj v Državnem zboru konec leta 2012. Ampak tudi to je sedaj irelevantno. Ampak jaz bom med prvimi, kolegice in kolegi, ki bo vam, koalicijskim poslancem in vladi stisnil roko in čestital, če boste uspeli, to se bo videlo kmalu, zelo kmalu, če boste uspeli narediti tektonski premik v razmisleku in za upravljanje tega državnega premoženja povabiti najboljše menedžerje na svetu. Vem, še enkrat vem, da se k temu nekako nagiba tudi predsednica vlade, če ji to drugi koalicijski prvaki ne bodo onemogočili, ali pa je to zgolj teater. Šele takrat bom verjel, da bo s slovenskim državnim premoženjem upravljano boljše kot doslej v vsej tej poosamosvojitveni zgodovini. In šele takrat bom imel nekaj upanja, da bo tudi v Slovenijo prišel tuj kapital. Približno 5 milijard evrov ta trenutek potrebuje slovensko gospodarstvo, da se zažene, da pridelamo novih 60 tisoč delovnih mest. Saldo je 60 tisoč. Morda jih bo potrebnih 100 tisoč, če se bo 40 tisoč novih, praznih delovnih mest z raznimi stečaji ustvarilo. Kmalu se bo videlo, ali razume vladajoča koalicija, da gre za upravljanje državnega premoženja, ki je v lasti vseh državljank in državljanov, vseh 2 milijona in 54 tisoč, kolikor nas je, in ne samo v lasti teh nekaj poslank in poslancev, teh nekaj ministric in ministrov. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima gospod Jaka Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz sem že prej pri obrazložitvi enega od predloga amandmajev govoril o tem, da žal eliminiramo ne samo Državni zbor kot inštitucijo ampak eliminiramo nadzor, nadzor nad upravljanjem z državnim premoženjem. In to se mi zdi izredno škoda. Prilika zagotovo je bila, da ta nadzor omogočimo. Glede na to, da ste v koaliciji dejansko povozili vse te predloge amandmajev, kjer bi to na vsaj na nek blag način razrešili oziroma ta nadzor zagotovili, bom glasoval proti temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti? V imenu poslanskih skupin ni več interesa, zato prehajamo na obrazložitev glasu v lastnem imenu. Glas bo obrazložil magister Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani poslanke in poslanci, državni sekretar! Jaz bom glasoval proti temu zakonu in razloga sta dva. Tisti, ki je danes najpomembnejši, je, da je koalicija zavrnila popolnoma vse dobronamerne predloge in amandmaje opozicije, tako Slovenske ljudske stranke, Nove Slovenije, Slovenske demokratske stranke. To pomeni, da ste si vzeli v roke premoženje vseh državljanov in državljank, da ga boste pač uspešno upravljali. Navsezadnje je bila takšna rešitev in takšen način delovanja te koalicije je bil razviden tudi včeraj predvčerajšnjim, nekaj mesecev nazaj, nekaj tednov nazaj in Ustavno sodišče je bilo tisto, ki je presodilo, ali je to prav, da se dobronamerni predlogi enostavno zavračajo zaradi enostavne koalicijske discipline. Vi enostavno zaradi tega, da ste disciplinirani koalicijsko, strankarsko zavračate vse dobre predloge. In to je slabo za demokracijo v Sloveniji, slabo za ta državni zbor, slabo za kakršnekoli pozitivne rešitve in za razvoj te države. Ne delujete državotvorno. In ker ne delujete državotvorno, delate tudi protiustavno. To je prvi razlog in najpomembnejši razlog. Drugi razlog je ta, da ste rešitve, ki so bile že enkrat narejene, izničili, ker je že prejšnja vlada predlagala zakon, prejšnja vlada je predlagala tudi rešitve glede privatizacije, tudi glede delovanja holdinga, in to ste enostavno izničili, postavili na novo. Jaz mislim, da ta holding ne bo začel delovati do sredine naslednjega leta in [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? Več vas je, zato predlagam, da se prijavite k prijavi za obrazložitev glasu. Besedo ima gospod Srečko Meh.
Pravzaprav protestiram proti temu, da nekdo reče tukaj v tej državi, da koalicija dela protiustavno. Če delam po svoji vesti in sprejemam v dobri veri, da so zakoni takšni, kot morajo biti, in naredim vse za to, da bi bilo državljankam in državljanom boljše, potem odločno protestiram, gospod predsednik, da se to govori tukaj v tem državnem zboru, ker na ta način nenehno govorimo o nečem, kar ni res. Zelo na glas govorimo o korupciji, pa ne povemo, kdo je. Govorimo o ustavnosti in neustavnosti, namesto da bi govorili o tem, da je treba sprejeti zakon in da imamo pravico odločiti tako, kot smo odločili. Ne pa da mi zdaj nekdo tukaj govori, da bom zato, ker bom glasoval [[…]]
Gospod Meh, v fazi obrazložitve glasu niso dovoljene polemike.
Glasoval bom za državni holding in s tem tudi prevzel vse svoje obveznosti, ne da mi kdo očita ustavnost ali neustavnost. Tako kot bi jaz rekel, da tisti, ki ne bo podprl tega državnega holdinga, dela neustavno. Ne, ne more. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Moram povedati, da bom zakon podprla, vendar mi je žal, da prejšnjega zakona nismo začeli izvajati. To sem že povedala večkrat tudi v svoji predstavitvi. Kaj je pri nas narobe? Ne bom pristala na prodajo vsega državnega premoženja, tako kot se predvideva. Moj glas ne bo povsod za, to je prvo, kar hočem povedati. Drugo, kar je. Problem ni v državnem premoženju. Problem je v ljudeh, v tistih, ki so tam nastavljeni, in pa v politiki, ki se zraven meša. Gospodarstveniki znajo delati. Marsikateri so nam to dokazali, zato me v to ne boste prepričali. Tretje, kar je, ko pravite, najboljši svetovni menedžerji. Poglejmo si Družbo za upravljanje terjatev bank. Veliko jih plačujemo, rezultata še jaz nisem videla. In zaradi tega me te stvari ne bodo prepričale. Bom pa vseeno zakon podprla. Verjetno bo pa potreben še marsikakšnih dopolnil in pa sprotnih prilagajanj, da bodo zadeve stekle tako, kot je treba. Gospodarstvo moramo obdržati in delati za to, da bomo od tega nekaj imeli. Zato imamo premoženje. Enako kot v svojem zasebnem lastništvu.
Hvala. Glasujemo o zakonu. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 17. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 23. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 31. 3. 2014, ob 9. uri. Hvala in nasvidenje do ponedeljka!