Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 3. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Robert Hrovat, Alojz Posedel in Jakob Presečnik. Na sejo sem povabil predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo, k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, varuha človekovih pravic k 7. točki in predstavnika urada predsednika Republike Slovenije k 13. točki. Vse prisotne vabljene lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 3. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje 11. februarja 2005. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Predlogov za umik točk z dnevnega reda nisem prejel. Poslanski klub LDS je v petek, 18. februarja 2005, predlagal zboru razširitev dnevnega reda seje z obravnavo posebnega poročila varuha človekovih pravic o problematiki izbrisanih v letnih poročilih varuha. Vloženi predlog nasprotuje določbi 6. točke 64. člena poslovnika, ker razlogi za širitev niso nastali po sklicu seje. Predlog tudi ne ustreza pogojem iz drugega odstavka 58. člena poslovnika in predlog za širitev nasprotuje drugemu odstavku 59. člena poslovnika, saj zadeva s strani matične komisije ni pripravljena v skladu s poslovnikom državnega zbora, zato navedenega predloga poslanske skupine LDS ne bom dal na glasovanje. Drugih predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel. Predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem. Želite obrazložiti glas? Izvolite, gospod Potrč.
Predsednik, ob vaših ugotovitvah bi želel izkoristiti proceduralno možnost, da bi pred odločanjem imela poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov pravico do posvetovanja.
Pri sprejemanju dnevnega reda ni te možnosti. To je v skladu z razlago poslovniške komisije, ki je bila sprejeta 20. septembra 2002 v zvezi z drugim odstavkom 73. člena poslovnika. V poslovniku državnega zbora jo imate na strani 111. O tem ni razprave, zato prehajamo na glasovanje. Možnost je obrazložiti glas, zato pozivam poslanke in poslance, ki želijo obrazložiti svoj glas, da se prijavijo. [[Gospa Širca, gospod Potrč.]] Še kdo želi? Doslej so se javili za obrazložitev glasu gospod Aurelio Juri, gospa Breda Pečan, gospa Majda Potrata, gospod Miran Potrč in gospa Majda Širca. Prehajamo na obrazložitev glasu. Želi kdo obrazložiti v imenu poslanske skupine? Gospod Potrč, želite v imenu poslanske skupine? Izvolite. 3 minute.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Jaz sem želel že v odmoru povedati in pokazati temu državnemu zboru, da ravna napak, ko se ne odloča za možnost, da uvrsti na dnevni red tudi zadeve, ki mu niso prijazne in prijetne. Jaz verjamem, da predlog, ki so ga dali v Liberalni demokraciji Slovenije, da se uvrsti na dnevni red tudi točka dnevnega reda poročilo varuha človekovih pravic o izbrisanih. Nikomur od nas ni prijazna in prijetna točka dnevnega reda. Posebej ne za tiste, ki jih varuh opozarja, da doslej niso bili pripravljeni storiti nič, da bi ta problematika bila normalno obravnavana in da bi se iskale rešitve, po katerih bi se po nespornem mnenju varuha in ustavnega sodišča pričele na organiziran način te krivice popravljati. Zavirati možnost razprave o tem vprašanju z, bi rekel samovoljnimi razlagami poslovnika ni koristno in naša želja je, da to povemo in da menimo, da bi tudi vladajoča koalicija morala šteti za svojo odgovornost, da pristopi k reševanju tega vprašanja, ker bo sicer slej ko prej ta problem brez potrebe, ker smo ga sposobni rešiti, postal kamen, s katerim se bomo stalno znova srečevali v naši politični praksi. Vemo, da to ni razlog, da ne bi glasovali za dnevni red, ker so na njem druga nekatera vprašanja, ki so pomembna, posebej tudi odločanje o tem, da se zakon o javnih uslužbencih ne obravnava po skrajšanem postopku, zato bomo za glasovali, hoteli smo pa to naše stališče obrazložiti. Hvala lepa.
Glede tega, da ne bo nesporazumov, naj vendarle obrazložim, da predlog posebnega poročila ni uvrščen na dnevni red, ker ne izpolnjuje pogojev, in je bila komisija zaprošena, da svoje poročilo dopolni. Takoj ko bo poročilo dopolnjeno, bo poročilo varuha človekovih pravic uvrščeno na dnevni red seje. Kar pa zadeva predloga, zakaj ni uvrščen, predloga namreč, da se širi dnevni red, pa moram ponovno poudariti, da ne izpolnjuje ta predlog niti ene zahteve iz poslovnika. Zaradi tega ga nisem uvrstil na dnevni red. Nadaljujemo obrazložitev glasu. Gospa Majda Širca ima besedo.
Takšnega dnevnega reda ne morem podpreti gospod predsednik, ker na kolegiju v januarju smo se odločili, da bomo na tej seji obravnavali obe poročili varuha človekovih pravic, o nasilju v družini in o izbrisanih, in to prav na dan, ko se soočamo z obletnico in ko naj bi se začela tudi gladovna stavka o izbrisanih. Obe poročili, tako tisto o izbrisanih kot nasilje, sta bili obravnavani na matičnem delovnem telesu in o obeh poročilih imamo zapisnik. Ne strinjam se, da gre za kršenje poslovnika, ampak menim, da gre za kršitev določitve dnevnega reda, ker ste uvrstili samo eno poročilo. Umaknili ste ga z razlago, da ni bil na matičen delovnem telesu sprejet noben sklep oziroma nobeno priporočilo in vsi vemo, da to ni v skladu s poslovnikom, saj ta ne pogojuje obravnavo poročila s sklepom ali s priporočilom. Vemo pa, da so na omenjeni komisiji koalicijski poslanci glasovali proti pravni državi oziroma proti izvrševanju odločbe ustavnega sodišča. Ta umik da slutiti, da se, ko je to všeč nekomu, uvrščajo na dnevni red določene točke, sicer pa ne in da se izogibate obravnavi tega poročila. Skratka, ne strinjam se zaradi tega, ker gre za tudi za slabo sporočilo domači in mednarodni javnosti, sploh pa ob izjavah nekaterih poslancev in poslank, da bi bilo najbolje varuha človekovih pravic kar ukiniti. Hvala.
Hvala gospe Širci. Obrazložitev glasu ima gospod Aurelio Juri. Prosim. Se odpoveduje. Gospa Breda Pečan. Se odpoveduje. Gospa Majda Potrata, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kar nekajkrat je bilo mogoče slišati in prebrati, da komisija za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti ni opravila svojega dela. Komisija je svoje delo opravila. Obravnava posebnega varuhovega poročila je bila uvrščena na redno sejo 2. februarja in predlagan je bil sklep s priporočilom, ki ni govoril o ničemer drugem kot o tem, da naj pripravi vlada rešitev, ki bo skladna z odločbo ustavnega sodišča. Če v demokraciji nekateri menijo, da takšnega sklepa ni mogoče podpreti in vztrajajo pri svoji odločitvi, je glede na razmerje moči - to je ena redkih, če ne edina komisija, kjer je članstvo sodo in je razmerje sil pol proti pol - vprašanje kaj bo, spoštovani gospod predsednik, mogoče v zvezi z vašim napotilom, da mora komisija posebno poročilo znova obravnavati in s tem v zvezi sprejeti, kaj je v takšnem razmerju sil mogoče sprejeti, če ne morejo biti na komisiji spoštovani minimalni pravni standardi, tudi s stališča tistih, ki tako na glas zagovarjajo, koliko jim je do pravne države. Ampak v tej državi slišimo, da ustavno sodišče ni tisto, kar bi moralo biti, da varuh človekovih pravic ni tisto, kar bi moral biti in jaz se sprašujem, kje se bodo te stvari končale. Da bi pa bila sklicana komisija pred tem zasedanjem državnega zbora pa, spoštovani gospod predsednik, veste, da ni pogojev za sklic nujne seje. Hvala.
Hvala. Drugič in zadnjič sprašujem poslanke in poslance, ali želi še kdo obrazložiti svoj glas? Bom prebral: gospod Grims, Jerovšek, Petan, Sok, Sajovic, Peče in Sajovic. Še kdo? Zalokar. Ne vidim drugih rok. Gospod Grims imate besedo.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! Moram reči, da delim obžalovanje tistih, ki danes niso zadovoljni s tem, da ni uvrščeno na dnevni red tudi poročilo varuha. Sam zelo obžalujem, da ne izpolnjuje pogojev za obravnavo, kajti moram reči, da je vsekakor to tema, o kateri se bo veljalo resno pogovoriti, resno pogovoriti o tem, kaj je njena vsebina, pa tudi o tem, zakaj smo se znašli v situaciji, v kateri smo, ko vsi vemo, da bi bila lahko ta stvar že davno rešena, če seveda ne bi nekoč o rešitvi, v kateri je doseglo soglasje takratno vodstvo države in parlamenta, namreč, predsednik države, bivši predsednik parlamenta, mimogrede tudi predsednik stranke, katera stališča smo sedaj že slišali, in tudi takratna opozicija smo dosegli soglasje o tem, da bi bilo potrebno to vprašanje rešiti z ustavnim zakonom. Predlog tega smo že oblikovali, takrat smo se o njem tudi usklajevali, nato se je to enostransko pretrgalo in zato se seveda tudi danes srečujemo s tem problemom. Upam, da bo možno o tej stvari zelo resno in odgovorno spregovoriti na naslednji seji, pa tudi o vlogi posameznikov in o njihovih stališčih v tej razpravi. Danes bom glasoval za dnevni red, tako da današnja seja poteče nemoteno in čim hitreje. Hvala.
Hvala, gospodu Grimsu. Besedo ima gospod Sašo Peče.
Spoštovani prisotni! V Slovenski nacionalni stranki bomo seveda dnevni red podprli, in to predvsem iz dveh razlogov. Na to sejo sta uvrščena dva zelo pomembna zakona. Prvi je zakon o gospodarski zbornici, ki omogoča, če bo sprejet, prostovoljno oziroma svobodo podjetniškega povezovanja, za kar v okviru Nacionalne stranke ocenjujemo, da je smiselno predvsem za vse tiste gospodarske subjekte, ki niso zadovoljni z delovanjem obveznega članstva v inštitutu gospodarske zbornice. In drugič, zakon o veterinarskih storitvah, ki prav tako naj bi, po naši oceni, pripeljal do neke stopnje, dodatne svobode na področju veterinarskih storitev. Kar pa se tiče predloga nekaterih poslancev, in sicer neposlovniškega predloga o tem, da bi na to sejo državnega zbora uvrstili poročilo o varuhu posameznikovih pravic, pa moramo v Nacionalni stranki povedati, gospodje in gospe, poslovnik, katerega sedajle zanikate, ste ravno vi sprejeli. Vi ste povedali, kaj vse gradivo mora vsebovati, če hoče biti uvrščeno na točko dnevnega reda oziroma biti obravnavano na seji državnega zbora. In, milo rečeno, smešno je, da pa danes, ko ste v drugačni situaciji, zanikate lastne ideje o pravu in redu v okviru te hiše. V okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke ocenjujemo, da če hočemo, ne glede na to, kdo je bil proti poslovniku ali pa za poslovnik, se vsi držati njegovih načel, bi bilo smiselno, gospe in gospodje iz Združene liste in Liberalne demokracije, da ste vsaj toliko načelni in se lastnih pravil igre, ki ste jih uveljavili v državnem zboru, tudi držite. Nacionalna stranka bo podprla dnevni red, predlagan za to sejo. Hvala.
Hvala gospodu Pečetu. Besedo ima gospod Milan Cvikl. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Glasoval bom proti temu, kar boste dali na glasovanje, torej dnevni red, zato ker ugotavljam, da uvajate novo metodo - to je metoda cenzuriranja. Vi ste rekli [[citiram]] , da ne izpolnjuje pogojev točka poročilo varuha človekovih pravic. Seveda morate najprej potem pojasniti, ali spreminjate tudi poslovnik državnega zbora v 272. členu, ki pravi, da državni zbor obravnava poročilo in sprejme priporočilo iz 111. člena tega poslovnika. Komisija, v kateri je vladajoča koalicija blokirala, kljub nujnosti izvrševanja odločbe ustavnega sodišča, sprejem kakršnegakoli sklepa, lahko nikoli ne bo prišla do priporočila in potem vi ne boste nikoli tega dali na dnevni red. Bodimo odkriti! Vi ste se sami odločili, da tega ne boste dali na dnevni red, ker se je na kolegiju predsednika državnega zbora 11. februarja izkazalo, da bodo mogoče tudi nekateri člani vladajoče koalicije - sicer ne vem, kako je z nekaterimi, ki pravijo, da niso v vladajoči koaliciji - glasovali za to, da bi se poročilo varuha uvrstilo in bi torej vas preglasovali. Zato ste se odločili, da boste o tem odločali sami. O tem ste odločili sami. Formalno gledano je pa naš predlog utemeljen zato, ker so razlogi za razširitev nastali po sklicu. In sicer, Poročevalec državnega zbora, ki smo ga dobili po seji kolegija, je uvrstil in objavil poročilo matičnega delovnega telesa, in to je bilo razdeljeno. Zato menimo, da obstajajo vsi pogoji, razen če vi po novem tolmačite 272. člen poslovnika. Gospod predsednik, moram glasovati proti dnevnemu redu, čeprav so tu nekatere pomembne točke, zato ker uvajate novo prakso, ki vi cenzurirate, skupaj z nekaterimi strokovnimi službami, kdaj se o čem v tem državnem zboru odloča. Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek za obrazložitev glasu. Prosim.
Hvala lepa. Sam bom podprl predlagani dnevni red iz dveh razlogov. Zame je najbolj pomembna - in mislim, da tudi za tiste, ki bodo gledali - točka predlog zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2003, ki kaže sliko delovanja vlade v prejšnjem mandatu, ko večina ministrstev ni dobila pozitivnega mnenja računskega sodišča. Mislim, da je o tem treba opraviti zelo temeljito razpravo. In seveda bomo to storili, kajti takšna praksa se skozi slovensko politiko ne sme več nadaljevati. In drugo, moram reči, da bi v zvezi s tem, kar se sedaj govori glede posebnega poročila varuha človekovih pravic na temo izbrisani, bil zelo vesel te debate in te točke dnevnega reda. Mislim da tudi, da bi tudi ljudje, občani pred televizorji zelo z zanimanjem gledali to točko, ker so jo intenzivno spremljali. Vendar pa, kot zavezan k pravilom, moram spoštovati, da točka ne izpolnjuje poslovniških pravil, čeprav sem jaz bil eden tistih, ki sem nasprotoval temu vašemu vsiljenemu poslovniku, ki ste nam ga vsilili s tako vehemenco. Ko pa bo izpolnjevala, pa mislim, da bi bila dejansko ta točka ena od najbolj zanimivih. Tu bo seveda sedaj več razlogov o tem, da se bo razpravljalo, kaj ste hoteli s temi silnimi odškodninami izsiliti od države, v katere žepe ste hoteli ta denar pretopiti. In tudi vem, da ste v ta namen organizirali sedaj v tem času nek petdnevni post nekaterih ljudi, saj je res postni čas, ampak mislim, da se ne postijo iz verskih čustev. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Jerovšku. Besedo za obrazložitev ima gospod Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Dnevnega reda ne bom podprl, čeprav vem, da bo vseeno sprejet. Gre pa to, kolikor sem kot mlad poslanec bral poslovnik, bi lahko rekel, da se seveda te zadeve po vseh teh predpisih lahko uvrstijo na dnevni red. Me je pa strah nečesa drugega, da pri tej zadevi bolj kot forma moti vsebina. In tega me je strah, da se bojimo resnice o človekovih pravicah. Zato bom pač predlogu dnevnega reda nasprotoval. Hvala lepa.
Hvala gospodu Sajovicu. Besedo ima gospod Sok.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice poslanke, in poslanci! Jaz mislim, da smo o izbrisanih v preteklih štirih letih toliko govorili, da v bistvu tu ni nič kaj več za dodati. Tudi referendum smo imeli o tej temi. Kar se pa tiče same obravnave, v Novi Sloveniji bomo seveda obravnavo podprli, ko bo komisija opravila svoje delo. Ko bo komisija oddala poročilo, s tem svojim poročilom dopolnila in seveda ko bo to poročilo na komisiji, matičnem delovnem telesu sprejeto, in ko bo predlagala državnemu zboru ustrezne sklepe, takrat smo tudi v Novi Sloveniji pripravljeni to točko uvrstiti na dnevni red. In če hočete, o tem pač še enkrat, ne vem že katerič, razpravljati. Sicer pa se strinjam s tistim predgovornikom, ki je omenjal, da je pač treba spoštovati poslovnik, kajti poslovnik državnega zbora je mala ustava. Večkrat smo v preteklosti poslušali, kako vladajoča koalicija dela in pa ravna po poslovniku. Jaz mislim, da ni razloga, da bi sedaj pa delali drugače. Poslovniška določila je treba spoštovati, in tako kot je predsednik državnega zbora povedal, ko bo poročilo narejeno in predlagani sklepi, takrat bomo tudi to podprli. Danes pa bomo podprli takšen dnevni red, kot je predlagan. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Soku. Besedo ima za obrazložitev gospa Zalokar Oražem.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz dnevnega reda ne bom podprla, kajti menim, da ni razlogov, da tega poročila varuha človekovih pravic danes ne obravnavamo in da gre izključno za nek, bi rekla, neverjeten poslovniški manever, ki smo ga ali pa smo mu priča ponovno oziroma manevri se vrstijo eden za drugim in seveda domišljija, kako interpretirati poslovnik, se mi zdi neverjetna. Moram povedati, da tudi opažam eno veliko hipokrizijo. Pred letom dni smo pravzaprav cele dneve in noč sedeli v tem prostoru in razpravljali o izbrisanih po dolgem in počez. Sedaj je seveda namen in cilj dosežen, volitve so mimo in seveda izbrisane bi želeli pomesti pod preprogo in pravzaprav na nek način reči, da jih več kot problema v Sloveniji ni. Zato je seveda tudi način izbran in te teme se ne dovoli več obravnavati. Vendar, spoštovani kolegi, problem je še vedno tu, je nerazrešen, ni izginil in z njim se boste morali radi ali neradi še srečati.
Hvala, gospe Oražem. Besedo ima gospod Rudolf Petan. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz podpiram tak dnevni red, podpiram tudi mnenje, ki ste ga vi podali, zakaj ta točka, o kateri sedaj govorimo o izbrisanih, poročilo varuha človekovih pravic o izbrisanih, ni na dnevnem redu. Jaz bi rekel to, da pravna država pomeni tudi spoštovanje poslovnika, še posebej, če smo v državnem zboru. Poslovnik imamo zato, da ga spoštujemo ne pa zato, da ga kršimo. Če ni pogojev za obravnavo, potem jih pač ni. Lahko vam zagotovim, spoštovane kolegice in kolegi, tisti, ki se zavzemate, da bi to poročilo bilo nujno, da bom jaz to podprl, z veseljem bom podprl, da bomo to točko obravnavali na dnevnem redu, ko bodo za to potrebni pogoji. Kar se mene tiče, lahko tudi večkrat predlagate in bomo podprli vaše mnenje, da bomo tudi lahko večkrat o tem razpravljali. Kaj ljudje o tem mislijo, so povedali tudi na referendumu, zato ni nujno, da za vsako ceno rinemo to na dnevni red in kršimo poslovnik, ker ta točka ni najpomembnejša za Slovenijo, je pa potrebna, to se pa jaz strinjam, in imate moj glas, ko bodo izpolnjeni pogoji. Dejal bi še pa to, da ne vem, od kod ideja, da bi ukinili institucijo varuha človekovih pravic. Meni to ni poznano, sem pa prepričan, da bi pa bilo prav, če bi se varuh človekovih pravic opravičil Slovenkam in Slovencem, ko je lani pred kamerami izjavil in primerjal Slovenijo z nacistično Nemčijo, tam malo pred II. svetovno vojno. Kako nesmiselne, kako težke besede so to, se kaže sedaj v tem trenutku, ko nekatere sile v Italiji nas obtožujejo vseh mogočih stvari iz obdobja fašizma, ki je zelo podoben tistemu v Nemčiji. Zato enostavno in ne razumem tega, da tudi vi ne zahtevate, da bi se varuh opravičil. Jaz vsekakor podpiram takšen dnevni red in bom glasoval za. Bom pa tudi podprl, ko bodo dani pogoje, da se poročilo varuha da na dnevni red. Hvala lepa.
Hvala, za obrazložitev glasu. Prehajamo na glasovanje o dnevnem redu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je bilo 73 poslank in poslancev. Za je glasovalo 55, proti 15. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 15.]] Predlog je sprejet. Gospod Anderlič, imate proceduralni predlog? Sedaj imate besedo. Med glasovanjem ni več proceduralnih predlogov. Obrazložitev glasu sodi v fazo glasovanja. Ugotavljam, da je dnevni red 3. seje zbora določen. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA ZAHTEVE SKUPINE POSLANCEV, DA DRŽAVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNIH USLUŽBENCIH EPA 103 /4 OBRAVNAVA PO SKRAJŠANEM POSTOPKU./ Kolegij predsednika je na seji dne 7. januarja 2005 sklenil, da se predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih uslužbencih obravnava po skrajšanem postopku, kot je predlagala vlada. V poslovniškem roku petih dneh je zoper odločitev kolegija skupina 19-ih poslancev, s prvopodpisanim gospodom Miranom Potrčem, zahtevala, da na podlagi desetega odstavka 21. člena poslovnika o odločitvi kolegija odloči državni zbor. V zvezi z odločitvijo kolegija, da se navedeni predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku, dajem besedo predstavnikoma predlagateljev zahteve. Gospod Miran Potrč imate besedo.
Hvala lepa. Podpisniki zahteve smo prepričani, da je odločitev o skrajšanem postopku kolegij sprejel v nasprotju s poslovnikom. Strogi pogoji so namreč v poslovniku določeni zato, ker obravnava zakona po skrajšanem postopku bistveno poenostavlja zakonodajni postopek. Razpravo omejuje le na vsebino predlogov sprememb in dopolnitev zakona, in to predvsem v matičnem delovnem telesu. Poslankam in poslancem daje manj možnosti za vsestransko oceno utemeljenosti zakona, saj ne omogoča splošne razprave, drugo in tretjo obravnavo pa združuje na eno sejo. In ta dejstva je treba upoštevati, ko se ocenjuje smisel poslovniške določbe, da je skrajšani postopek mogoč ob manj zahtevnih spremembah in dopolnitvah zakona. Ne gre torej samo in predvsem za število členov, ki se spreminjajo, gre tudi predvsem za poseg v koncept in cilje zakona, ki se spreminja. Predlagane spremembe globoko in radikalno posegajo v sam koncept zakona. Če bodo uveljavljene, se bodo bistveno spremenili cilji in usmeritve zakona o javnih uslužbencih. Predlog zakona namreč bistveno spreminja za delovanje pravne države pomembne cilje, da se zmanjša politizacija uprave, zoži število vodstvenih upravnih delavcev, katerih imenovanje je politično pogojeno, in poveča neodvisnost, samostojnost in visoka strokovnost uprave, napredovanje upravnih delavcev pa kot karierna služba veže izključno na visoko strokovnost in profesionalnost. Ker se politizacija uprave z njim nesprejemljivo povečuje, je zakon po vsebini nesprejemljiv, in bi moral biti obravnavan po reden postopku, da bi tudi koalicija lahko še enkrat ocenila njegove posledice. Ne glede na to, da je vodstvo državnega zbora že priznalo svoje pomembne proceduralne napake pri obravnavi tega zakona in da smo z njegovo preložitvijo na marčevsko sejo enega od namenov naše zahteve dosegli, je zaradi načelnih razlogov prav o zakonu odločati po rednem postopku. Pričakujemo podporo našemu predlogu. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Potrču. K obrazložitvi je prijavljena tudi gospa Darja Lavtižar Bebler. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! V LDS-u nasprotujemo temu, da bi se predlog zakona o javnih uslužbencih obravnaval po skrajšanem postopku zaradi naslednjih razlogov. 142. člen poslovnika državnega zbora določa, da se predlog zakona lahko obravnava po skrajšanem postopku, če gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve zakona. V LDS-u ne zanikamo, da novela zakona o javnih uslužbencih spreminja le nekaj členov veljavnega zakona, vendar opozarjamo, da je treba pri razlagi te določbe upoštevati tako njen kvantitativni kot kvalitativni vidik. V tem primeru gre nedvomno za spremembe, ki posegajo v temeljne namene in cilje veljavnega zakona, to je depolitizacijo javne uprave. Zato menimo, da gre, čeprav se spreminja samo nekaj členov zakona, za bolj zahtevne spremembe zakona, ki nedvomno potrebujejo tehten premislek. Novela zakona odstopa od koncepta reforme javne uprave, s katero smo želeli profesionalizirati javno upravo in jo zaščititi pred škodljivimi vplivi političnega kadrovanja. Novela zakona tako odstopa od koncepta politične nevtralnosti, po katerem predstojniki organov v sestavi, kot so policija, carina, davčna uprava in drugi, vodijo te organe po načelu profesionalne samostojnosti in neodvisno od trenutne oblasti. S tem nas odmika tudi od standardov, ki jih priporočajo eksperti sigme. V LDS smo mnenja, na kar nas opozarja tudi strokovna javnost, da bo zakon povzročil protiustavne posledice. Vsebuje namreč protiustavne rešitve, ki kršijo ustavno načelo zaupanja v pravo in načelo prepovedi retroaktivne uporabe predpisov. S predlaganimi rešitvami bi vlada posegla v pravne položaje posameznikov, ki so nastali v preteklosti v času veljavnosti prvotne ureditve oziroma v njihova upravičena pravna pričakovanja, brez stvarnega in v javnem interesu utemeljenega razloga. Zato menimo, da mora državni zbor skrbno pretehtati posledice, kar pomeni, da z njegovim sprejemanjem ne gre hiteti. V skrajšanem postopku pa se namreč druga in tretja obravnava opravita na isti seji. V LDS želimo, da bi državni zbor zakon obravnaval po rednem postopku, s čimer bi poslancem omogočili, da bi o predlogu zakona opravili splošno razpravo. Hvala.
Hvala, gospe Lavtižar Bebler. Ker po poslovniku o tej zahtevi ni razprave in obrazložitve glasu, predlagam zboru, da odloči o naslednjem sklepu: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih uslužbencih se obravnava po skrajšanem postopku. Glasujemo! Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 30. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 30.]] Predlog je sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo. Nadaljevali jo bomo ob 15. uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Spoštovani ministri, predsednik vlade, gospod Janez Janša! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 34 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. in drugim odstavkom 245. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Poslanci, ki so postavili po dve vprašanji, bodo drugo vprašanje postavili potem, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik vlade, minister ali generalni sekretar vlade odgovorijo na vprašanje največ v 5 minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslance, da so na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah. Dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. V zvezi z najavo poslanskih vprašanj vas obveščam, da je poslanec Zmago Jelinčič Plemeniti predsedniku vlade postavil dve vprašanji. Ker bi s tem onemogočil postaviti vprašanje predstavniku druge poslanske skupine, je gospod Zmago Jelinčič Plemeniti drugo vprašanje naslovil ministru za finance. Poslanec Rudolf Petan je ministru za pravosodje naslovil poslansko vprašanje, ki ni sodilo v delovno področje ministra. Zato je gospod Rudolf Petan najavljeno vprašanje umaknil. V zvezi s to točko dnevnega reda so se za danes opravičili naslednji ministri: dr. Dimitrij Rupel, minister za zunanje zadeve, zaradi sodelovanja na zasedanju sveta EU za splošne zadeve in zunanje odnose v Bruslju, gospod dr. Milan Zver, minister za šolstvo in šport, zaradi sodelovanja na zasedanju Sveta za izobraževanje, mladino in kulturo v Bruslju, gospod mag. Janez Drobnič, minister za delo, družino in socialne zadeve, zaradi bolezni in gospod mag. Andrej Vizjak, minister za gospodarstvo, zaradi bolezni. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik vlade, minister ali generalni sekretar v 30 dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko napove, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katere v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik vlade gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje zastavil gospod Samo Bevk, Združena lista socialnih demokratov. Imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor, gospod predsednik vlade! Slovenija je letos prevzela predsedovanje organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi, pripravlja se pa tudi na vodenje Evropske unije, odpravo schengenske meje in sprejem skupne evropske valute. Toda ob teh zunanjepolitičnih uspehih smo očitno zanemarili urejanje odnosov s sosednjimi državami. Dogajanja, ki smo jim priča v zadnjem obdobju, so jasen pokazatelj, da se strateški interesi naših sosed na severozahodu in vzhodu niso spremenili, zato bo Vlada Republike Slovenije morala korigirati prioritete v zunanji politiki ter bolj odločno uveljavljati naše interese. Temelj dobrih sosedskih odnosov je tudi zavedanje skupne preteklosti. Italijanska vlada je že od vsega začetka imela do pariške mirovne pogodbe iz leta 1947 zelo odklonilen odnos, saj je izgubila velik del ozemlja, ki si ga je pridobila s krivično rapalsko pogodbo. Dejansko Italija nikoli ni hotela obračunati s svojo imperialistično in fašistično preteklostjo. Trditev predsednika avstrijskega parlamenta, da pogovora o slovenski narodni manjšini ni mogoče voditi na pravni podlagi avstrijske državne pogodbe ter da to ni pogodba med državama, je v nasprotju z zgodovinskimi dejstvi in mednarodnim pravom. Ravno njen 7. člen najbolj celovito ureja pravice slovenske narodne manjšine na Koroškem in Štajerskem. V obeh primerih gre za poskus revizije zgodovine oziroma izpodkopavanje temeljev, na katerih je bila po končani drugi svetovni vojni zgrajena sodobna evropska ureditev. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov sprašujemo: Kaj bo vlada storila ob očitnem poskusu revizije zgodovine oziroma dveh temeljnih mirovnih pogodb s strani nekaterih visokih politikov vladajoče koalicije v Italiji in Avstriji? Sprašujemo jo, ali bo ob pričakovanem obisku italijanskega zunanjega ministra in podpredsednika vlade zahtevala skupno in uradno objavo poročila slovensko-italijanske zgodovinske komisije, ustrezno gesto opravičila za dejanje njene predhodnice slovenskemu narodu in zagotovilo za dosledno uresničevanje krovnega zaščitnega manjšinskega zakona. Slovensko vlado tudi sprašujemo kdaj bo začela uradne postopke za notificiranje nasledstva avstrijske državne pogodbe oziroma pogodbe o Avstriji pri ruski vladi kot depozitarju. Gospodu predsedniku se že v naprej najlepše zahvaljujem za odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod predsednik vlade.
Najprej hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec Bevk. Na prvi del vprašanja lahko rečem, da doslej samo peščici politikov, kjerkoli so delovali, pod kakršnokoli zastavo so delovali, še nikoli ni uspelo narediti revizije zgodovine, pa še to za omejen čas je to uspelo nekaterim totalitarnim režimom z različnimi predznaki. Tako te bojazni, da bi samo nekim politikom uspelo narediti revizijo zgodovine, ni. Kljub temu pa je seveda zgodovina občutljiva stvar, ker dogodki v preteklosti vedno vplivajo tudi na prihodnost, na sedanjost in na prihodnost in je treba to jemati resno. Ne vem točno, na katere izjave katerih politikov mislite, ko gre za sosednjo državo Italijo, tam je prišlo do odločitve v italijanskem parlamentu o razglasitvi dneva spomina na njihove sonarodnjake, ki so po njihovem mnenju trpeli v času po drugi svetovni vojni. Ta odločitev je bila v italijanskem parlamentu sprejeta praktično s konsenzom, z enako gorečnostjo so za to odločitev glasovali pripadniki strank nacionalnega zavezništva kot prenovljeni komunisti, tako je zelo težko to prepisati samo eni politični opciji. In tudi načelno ima vsaka država pravico, da se spominja trpljenja svojih sonarodnjakov, še posebej, če je šlo za večje število. Tisto, kar pa mora Slovenija v tem primeru zelo odločno poudariti, je to, da zgodovina seveda ni nekaj, kar se začne na določen datum, ki ga nekdo postavi, kot bi bilo njemu všeč, v tem konkretnem primeru Slovenija ne sme pozabiti trpljenja še posebej primorskih Slovencev v nekaj desetletjih pod fašizmom. Dejstvo je, da je marsikaj, kar se je dogajalo med II. svetovno vojno in po II. svetovni vojni, imelo korenine v teh dogodkih in da samo izsekan delček zgodovine, ki ga nekdo postavi potem na državni nivo, iz tega naredi državni praznik itd., lahko predstavlja tudi manipulacijo. Vendar pa je treba enako odločno povedati, da demokratična slovenska država nikoli ne bo zagovarjala kakršnikoli zločinov, ne glede na ideološki predznak, ki ga nekdo postavlja pred zločinsko ravnanje, in da je v zvezi s tem potrebno marsikdaj pomesti tudi pred lastnim pragom. Glede obiska italijanskega zunanjega ministra, datum še ni določen natančno, pričakujemo, da bo poleg ostalih tem, ki jih je treba odpreti pred tem obiskom, gre za obisk zunanjega ministra ene od držav Evropske unije, s katero sodelujemo, je seveda tudi vprašanje izvajanja zaščitnega zakona za slovensko manjšino, pravzaprav je to ključna tema v tem trenutku. Zakon je bil sprejet pred štirimi leti in je v veliki meri mrtva črka na papirju. Na to slovenska vlada opozarja. Na to je opozarjala - vprašanje, če dovolj odločno - tudi naša predhodnica, ne bomo šli sedaj v zgodovino sprejemanja tega zakona, ampak dejstvo je, da če se zakon ne izvaja, če je mrtva črka na papirju, je to problem in Slovenija je na to dolžna opozoriti. Ob tem slovenska vlada opozarja, da lahko ustrezno rešujemo ali pa vplivamo na reševanje problemov naše manjšine ali pa naših manjšin v zamejstvu, samo če so odnosi med državami dobri, če se razvijejo v duhu dobrega medsosedskega so delovanja, spoštovanja mednarodnih pogodb in seveda tudi zakonodaje, ki jo vsaka država sama sprejme. Tisti, ki misli, da se lahko z nekim pretiranim zaostrovanjem vpliva na to, da bodo ta vprašanja rešena, se zelo moti. Vsako negativno ali pa zaostreno ozračje na koncu najbolj škodi ravno manjšini, ravno tistim, ki bi jih želeli zaščititi in tega se je potrebno zavedeti. Postavljeno je bilo tudi tretje vprašanje, verjetno bo kolega Bevk izkoristil možnost dodatno obrazložiti vprašanje in bom odgovoril potem na tretje vprašanje.
Hvala, predsedniku. Gospod Bevk, želite dodatno obrazložitev?
Hvala, gospod predsednik. Slovenski narodni skupnosti v Italiji in Avstriji sta seveda pomemben most povezovanja in sodelovanja med državami. Sami ste, gospod predsednik, povedali, da je sprejeti krovni zakon le črka na papirju. Predstavniki dveh krovnih organizacij pravijo, da je jedro problema pomanjkanje politične volje, ki manjšini onemogoča, da postane del družbe in soustvarja ozračje med Slovenijo in Italijo. So pa rdeča nit teh neurejenih razmerij tudi stalne težave pri financiranju slovenskih institucij s strani italijanske države. Tokrat je na udaru Stalno slovensko gledališče v Trstu. Sprašujem se, ali bomo po Slovenski banki v Trstu izgubili še najpomembnejšo slovensko kulturno ustanovo v zamejstvu? Glede tega, da bi vam omogočil še nadaljevanja odgovora na tretje vprašanje, pa bi rad povedal še to, da je Evropska komisija proti rasizmu in nestrpnosti pri Svetu Evrope v poročilu o Avstriji med drugim izrazila naslednje mnenje. Navajam: "Posebno zaskrbljenost zaradi sovražnega ozračja do slovenske manjšine na Koroškem", izraža ta evropska komisija, in naprej, citiram njeno navedbo, "da gre za odkrito zavračanje uresničevanja razsodbe avstrijskega ustavnega sodišča glede zagotavljanja določenih pravic omenjeni manjšini." Tu je seveda mišljena pravica do dvojezičnih krajevnih napisov in uradna raba slovenščine, kar vse med drugim izhaja tudi iz 7. člena avstrijske državne pogodbe, oziroma pogodbe o Avstriji. Zato me v nadaljevanju zanima: Kako namerava Republika Slovenija zagotoviti politično rešitev problema z obema sosedama? Hvala lepa.
Hvala gospodu Bevku. Predsednik, izvolite.
Kar se tiče naše manjšine v Italiji, je vendarle k temu, kar je bilo rečeno, treba dodati, da je v zadnjem času prišlo tudi do nekaterih pozitivnih premikov. Gre predvsem za spremembo položaja ali pa obravnavanje naše manjšine na deželni ravni. Zelo verjetno bo z odločitvijo deželnega parlamenta Furlanije-Julijske krajine v deželnem statutu slovenska manjšina prvič dobila neposredno zastopstvo, kar bo na žalost možno implementirati šele potem, ko bosta tudi oba domova italijanskega parlamenta potrdila ta statut. Ampak že ta gesta pomeni, da se nekaj premika. Po našem mnenju bi bilo zelo dobro, če bi v enake okvire lahko prišlo tudi reševanje neposrednega zastopstva slovenske manjšine na avstrijskem Koroškem. To bi pomenilo v tem času zagotovo velik korak naprej. In kot veste, si slovenska manjšina to ob podpori Slovenije že nekaj časa prizadeva. Problem s financiranjem slovenskih organizacij v zamejstvu, v Italiji, se deloma izboljšuje ravno zaradi tega pozitivnega odnosa na deželni ravni. Na državni ravni pa je seveda problem še vedno odprt. Slovenija pred tem ne zatiska oči in bo na to opozorila tudi državno vlado v Rimu. Žal pa ti problemi niso od lani ali pa izpred nekaj dni, trajajo nekateri leta, nekateri že desetletja. In ni možno pričakovati, da bo nova slovenska vlada v dveh mesecih rešila vse tisto, kar prej neka druga vlada ni mogla v 12-ih letih. Glede nasledstva po avstrijski državni pogodbi oziroma po državni pogodbi v Avstriji je nesporno dejstvo, da je Slovenija ena od pravnih naslednic nekdanje SFRJ. To ne nazadnje dokazujemo s tem, da plačujemo večji del nekdanjih jugoslovanskih dolgov. To je povsem nesporno. Uveljavljamo tudi našo pravico do nasledstva v teh pogajanjih o sukcesiji. To je vse mednarodno priznano. V zvezi s tem ni nobenih dilem. Tudi izjave enega ali drugega politika teh dejstev ne morejo spremeniti. Ta pogodba bi veljala, ker gre za mednarodno pogodbo, tudi v primeru, če Slovenija sploh ne bi obstajala. Tudi 7. člen, ki govori o zaščiti slovenske manjšine na avstrijskem ozemlju, to državo veže, ne glede na to, ali je teh naslednic 10 ali 12, v pravnem smislu zadeva ni nič spremenjena. Zakaj Slovenija ni formalno vložila note [[...]] [[Znak za konec razprave.]] za priznavanje nasledstva, je zelo dolgo in staro vprašanje. Zanima me, zakaj to prejšnje vlade v 12-ih letih niso naredile, če je ta stvar tako enostavna. Na podlagi pojasnil, ki jih je dalo ministrstvo za zunanje zadeve na pristojnem odboru je povsem jasno, da je krog podpisnikov zaprt [[...]]
Gospod predsednik prosim, če zaključite misel.
[[...]]da se ob primeru Češke, ki je to noto vložila, sedaj čaka, kakšna bo odločitev. Če bo ta odločitev pozitivna, če se bo našlo kakšno tolmačenje, jaz ne vidim nobenih ovir, da tudi Slovenija tega ne naredi. Dokler se pa tega ne prouči, kar nam je naložil tudi odbor za mednarodne odnose, pa je odgovor enak, kot je bil odgovor vseh prejšnjih vlad.
Hvala. Naslednji bo predsedniku vlade [[....]]Ja, izvolite gospod Bevk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zahvaljujem se predsedniku vlade za odgovora, vendar kljub temu proceduralno predlagam, da na podlagi drugega odstavka 246. člena poslovnika državnega zbora Republike Slovenije na naslednji seji državnega zbora opravimo razprave o odgovoru vlade, predvsem z vidika problematike slovenske narodne skupnosti v sosednjih državah. Najlepša hvala.
Hvala gospodu Bevku. O predlogu bomo glasovali jutri v času glasovanja. Naslednji bo predsedniku vlade zastavil vprašanje gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, prosim.
Hvala lepa za besedo. Ko sem najavil vprašanje, nisem vedel, da bo vlada že sprejela sklep o podpori, pobudi, ki sem jo vložil za gradnjo evropskega letalskega muzeja v Mariboru. Moram reči, da sem bil prijetno presenečen, kajti prejšnja vlada je potrebovala tri leta, da se ni zmigala, da bi to naredila in že skoraj nam je ta pobuda oziroma ta zadeva ušla iz rok, kajti zanimanje za evropski letalski muzej je izredno veliko tako na francoski kot na nemški strani. Je pač tako, da moram pohvaliti sedanjo vlado, ki je spregledala to pomembnost in je potrdila mojo pobudo. V 15 dneh bo pripravila organizacijsko skupino in v zvezi s tem sprašujem predsednika vlade: Glede na to, da je bilo to predvsem moje delo v Evropi, v skupščini zahodnoevropske unije in tudi v drugih organizacijah, ali bom eden od delov te [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[Hvala lepa, hvala lepa gospod Anderlič, saj lahko potem poveste še kaj]] oziroma če bom v tej organizacijski skupini? Vem, da gospode v Liberalni demokraciji hudičevo boli, ker niso sami naredili tega, kajti to bi jim zagotovo prineslo nekaj političnih pik pred volitvami, ampak takrat so bili polni sami sebe in pač niso zmogli se spustiti na normalne veje. Povedati je treba, da ta muzej, ko bo zgrajen, bo zaposloval okoli 450 delavcev direktno, okoli 2.500 v bližnji okolici, da sploh ne bi govoril o vplivu, ki ga bo imel na turistično ponudbo v Mariboru, v okolici, na Štajerskem. Skratka, zadeva je izredno pomembna. Zagotovo se bo pa gradil dolgo časa. Konec koncev, sydneysko opero so gradili 14 let in kdorkoli reče danes besedo Avstralija, se spomni tudi na sydneysko opero. Sodim, da bo ta muzej enak in bo tudi nosil ime Slovenije po svetu. Hvala lepa.
Hvala gospodu Jelinčiču. Prosim, besedo ima predsednik vlade.
Hvala za vprašanje. Na nek način je vlada že pisno odgovorila na to vprašanje oziroma pobudo, ker je bila tudi pisno posredovana. Pobuda izgleda zelo privlačno. Nedvomno ima Slovenija ustrezno lokacijo za takšen muzej. Če držijo navedbe iz te pobude, da je za to možno angažirati evropska sredstva, ne vidimo nobenega razloga proti oziroma nobenega razloga, da ne bi šli v realizacijo te pobude. Kot že rečeno, bo vlada formirala skupino, katere sestavo bodo predlagala ministrstva, ki bo preverila, ali ti pogoji držijo, in potem sprejela nek operativen načrt priprav za uresničevanje te pobude. Vsak, ki je kakorkoli pripravljen prispevati k temu, da se pobuda uresniči, je po mojem mnenju dobrodošel v tej skupini.
Hvala gospodu predsedniku. Naslednji bo predsedniku vlade postavil vprašanje gospod mag. Anton Rop. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, gospod predsednik vlade! Mogoče bi veljalo drugič razdeliti to točko, da bi bila pod eno točko točka pohval vladi s strani enega dela opozicije in normalna točka poslanskih vprašanj. Tako ne bi tega dvojega mešali, da bi tisti, ki želijo hvaliti vlado, imeli možnost, da bi to počeli, tako kot vseskozi počnejo in je to povsem možno; smo tudi po tem "unicum" v Sloveniji, očitno. Sam želim postaviti vprašanje predsedniku vlade v zvezi s programom. Gospod predsednik, na novinarski konferenci ste predstavili normativni del programa vlade za leto 2005. Kot običajno, ste v tem delu poudarili dva pomembna cilja: eden je prevzem evra, drugi pa nižja inflacija. Seveda je pa za oceno javnosti, ne nazadnje vseh nas v državnem zboru, ali je to možno ali ne, nujno treba videti program vlade, ne samo normativni del, ampak celotni program vlade, zlasti pa ukrepe, ki jih vlada predvideva storiti. Tega ni. Ni programa, ni ukrepov, ni ocen finančnih posledic; je zgolj spisek zakonov in podzakonskih aktov, ki so jih očitno pripravili po posameznih ministrstvih. Zato bi rad postavil nekaj vprašanj, ki so pomembna za nas. Mislim, da ste sedem ali osem dni nazaj na spletni strani urada predsednika vlade objavili nek osnutek programa, ki je izgledal kot program. Žal ste ta program takoj umaknili, po dveh dnevih na spletni strani ni več objavljen. Ta tekst smo nekako uspeli prebrati do določene mere, ugotovili premnoga neskladja v tem programu. Sedaj pa ga ni več, izginil je neznano kam. Zanima me: Kam ste ta program umaknili in ga zamenjali samo z normativnim delom? Predvsem me zanima: Zakaj ga javno ne predstavite? Ali ga sploh nameravate kdaj predstaviti ali pa bomo videli samo posamezne ukrepe, ki se bodo dogajali ob posameznih zakonih? In četrtič. V medijih smo zasledili, da ste v zadnjem mesecu naročili pregled vseh primerov obtantov, ki so se po zakonu o državljanstvu iz leta 1964 prostovoljno odločili za prevzem italijanskega državljanstva in so se izselili v Italijo. S tem ste odprli problem, za katerega ocenjujem, da je rešen z Italijo in da je rešen, kar se tiče premoženjskih zahtevkov, in da to ni problem celotne države. Seveda upam, da to ni del programa, ki ste si ga tudi zastavili, pa ni objavljen. Zato me seveda zanima: Zakaj ste to storili? Hvala.
Hvala gospodu Ropu. Čeprav vprašanja so tudi neka nova, ki niso bila najavljena. Pa vendar, gospod predsednik vlade, lahko odgovarjate na vsa, če želite.
Seveda bom z veseljem odgovoril na ta vprašanja. Ne bom najprej pet minut protestiral, kot smo to doživeli v prejšnjem mandatu, čeprav najavljeno je bilo vprašaje glede prevzema evra. Ampak, moje mnenje ostaja enako, kot je bilo prej, ko smo bili še v opoziciji: poslanska vprašanja in pobude, ko gre za neposredno spraševanje vlade, so lahko tudi brez pismenih najav. Če boste spremenili poslovnik, mene to ne bo nič motilo. Kar se tiče ciljev vlade in vladnega programa, je treba, očitno, še desetič ponoviti, da je vladni program zapisan v koalicijski pogodbi, ki so jo koalicijske partnerice uskladile. In tisto, kar je letos vlada naredila s programom za leto 2005, je operacionalizacija tistega dela koalicijske pogodbe, za katerega smatramo, da ga lahko realiziramo v letu 2005. Sedaj, očitno viri, ki jih ima sedanja opozicija v sekretariatu vlade, ne delujejo vedno najbolje, tako da ne vem, kaj naj bi bilo objavljeno, pa tega ni več. Tisto, kar se pojavlja v času delovne faze priprave določenih predpisov ali programov, je na spletnih straneh toliko časa, dokler pač neka faza traja. Od samega začetka smo napovedali, da bo tokrat vlada pripravila kompleten normativni program, čim prej bo mogla, že na začetku leta. Upam, da bomo v drugih letih mandata to uspeli narediti na začetku januarja ali pa že v decembru in da bo tudi ta del, ki se nanaša na druge organe, v tem primeru predvsem na državni zbor, posredovan tem institucijam čim prej. Tako bo tudi državni zbor za celotno leto danes prejel seznam predlogov zakonov in drugih aktov, ki jih državni zbor sprejema, ki jih namerava vlada predložiti v letošnjem letu, tako da bo tudi planiranje tega visokega zbora zakonodajnega telesa lažje in da se bo delo tudi lažje načrtovalo. S tem v zvezi moram reči, da obžalujemo, da je opozicija preprečila tolmačenje poslovnika, ki omogoča, da na sejah delovnih teles delujejo tudi direktorji direktoratov, ker bo enostavno nemogoče učinkovito izpeljati proceduro brez tega, da bi direktorji direktoratov, ki vodijo po zakonu, ki ste ga še vi sprejeli, zaokroženo področje, sodelovali na sejah delovnih teles. Ministri in državni sekretarji so velik del svojega časa bodisi v tujini - še posebej veliko usklajevanj v Bruslju, seje vlade, en dan seje odborov. Nemogoče jih je podvojiti, zato res ne vem, zakaj je bila ta odločitev sprejeta. Zagotovo to ne bo v ničemer prispevalo k večji učinkovitosti. Kar se tiče finančnega okvirja, češ da ni znan. V tem trenutku vlada uporablja en sam finančni okvir, ki obstaja, to je proračun za leto 2005, ki je bil sprejet že v prejšnjem mandatu, dokler ne bo rebalansa tega proračuna, so vsi finančni okviri, v okviru katerih načrtujemo, sprejeti, ker drugačni tudi ne morejo biti. Ob rebalansu bo vlada skušala glede na oceno javnofinančne pozicije v državi morda izostriti nekatere prioritete iz koalicijske pogodbe, ki jih bo možno glede na dano stanje, dokler pa rebalansa ni sprejetega, je pač odgovor glede javnofinančnih okvirov ali pa finančnih posledic vedno enak: to je proračun za leto 2005, vsa ministrstva delajo in načrtujejo v okviru tega proračuna, drugače to tudi ne more biti. Glede četrtega vprašanja moram povedati, da vlada ni naročila nobenih spiskov ali pa preverjanj v zvezi z optanti, kot je bilo povedano. Gre enostavno za preverjanje stanja v zvezi z državljanstvi na podlagi zakona iz 60-ih let, v okviru katerega je odprtih določeno število zadev, in bi radi vedeli, koliko tega se eventualno še lahko pojavi. Konkreten primer, ki je bil sprožen, nosi slovensko ime in priimek in ne italijanskega, tako da ne vem, zakaj se govori o optantih [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[... ..]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]Tega se ne dela samo v upravnih enotah na slovenski obali, ampak širše in sredi leta, ko bo ta postopek končan, bomo seveda tudi državni zbor obvestili o situaciji.
Hvala gospodu predsedniku. Želi poslanec dodatno obrazložitev? Prosim.
Najprej. Sami ste govorili, ko ste predstavljali koalicijsko pogodbo, da bo ta uresničena, v kolikor bo uresničen prvi cilj in da je treba prvemu cilju, to je prevzem evra, podrediti ostale cilje. Sedaj ste povedali, da ste vse ostale cilje vključili v svoj program in hkrati seveda tudi evro. Eno z drugim ne gre in pomeni, da eden od teh ciljev ne bo uresničen oziroma da se ne ve, kaj je tisto, kar je res program vlade. Torej, finančno ste povedali, da boste ovrednotili program in ga izpeljali do konca v rebalansu proračuna, seveda se postavlja vprašanje, ali boste imeli najprej rebalans proračuna in boste opredelili finančno prioritete ali pa boste ta paket teh zakonov in finančnih posledic najprej izvedli prek sprememb zakonov, potem boste pa delali rebalans. Torej bomo šele naknadno izvedeli, kakšne so finančne posledice v samem rebalansu. Tretjič. Kar se tiče delovanja direktorjev direktoratov, ti lahko delujejo na vseh odborih in bodo tudi naprej delovali in ne drži to, kar ste povedali. Četrtič. Na tiskovni konferenci ste na vprašanje, zakaj ste naročili pregled vseh primerov optantov, odgovorili, da o tem ne veste nič. Naslednji dan vas je gospod Virant demantiral in je povedal, da ste naročili to preverjanje in nato ste še sami odgovorili, da ste naročili takšen pregled, da pa imate veliko podobnih naročil in podpisov vsak dan in verjetno niste dobro vedeli, kaj ste podpisovali. Še nekaj. Slišali smo odvetnika v tem konkretnem primeru in slišali, da je njegova ocena, da je finančnih obveznosti iz tega naslova za 500 milijard slovenskih tolarjev. Seveda je toliko teh obveznosti, v kolikor prepoznamo možnost, da take obveznosti obstojijo. Teh obveznosti pa ni, ker smo probleme z Italijo rešili s pariškim sporazumom [[...]] [[Znak za konec razprave.]] in pa seveda z ozimskimi sporazumi.
Hvala gospodu Ropu. Gospod predsednik, izvolite.
To zadnje, kar je bilo rečeno, seveda, je vsem jasno. Slovenija je problem premoženja - tistih, ki so optirali s slovenskega ozemlja po II. svetovni vojni - rešila tako, da je plačala v celoti na poseben račun, v skladu s sporazumom in za nas je to vprašanje zaključeno. Zaradi tega tudi to vprašanje nima nobene zveze neposredno z optanti. Na tiskovni konferenci se je vprašanje glasilo: Ali je vlada naročila upravnim enotam, da zbirajo podatke o optantih? Tega vlada ni naročila. Jaz sem samo na podlagi nekega pisma državljana zahteval podatke od ministrstva za notranje zadeve in to je potem začelo zbirati podatke. In kot že rečeno, problem se ne nanaša samo na državljane, ki so takrat optirali s slovenskega ozemlja. Kar se tiče finančni okvirov, res ne vem, kako bi bilo možno drugače delovati kot v okviru sprejetih aktov in upoštevati rebalans, ki ga še ni. Sami veste, kakšen je postopek priprave. Nobena vlada rebalansa ni pripravila v enem mesecu, tudi ta ga enostavno ne more. In dokler je finančni okvir takšen, kot je bil sprejet, ga je treba upoštevati, je pa vnaprej jasno, da ga bo treba popraviti. Vendar ga ne želimo na vrat na nos. V proračunu za leto 2005 manjka veliko stvari, moram reči, da je bilo planiranje slabo. Pred volitvami se je veliko govorilo o 10 milijardah, recimo, ki jih bo vlada plačala za novo investicijo v novomeškem Revozu. Iz proračuna za leto 2005 bi bilo treba plačati 3 milijarde, teh 3 milijard ni in niso bile nikoli planirane, tako da bomo morali poleg tega, da bomo eventualno z rebalansom sledili novim prioritetam, popravljati tudi stare napake, obljube in poteze, ki so bile narejene zelo na hitro, brez tega, da bi to imelo dejansko podlago v javnofinančnem planiranju ali v proračunskem planiranju. Zelo negotovo je tudi napovedovati rezultate sprememb davčne zakonodaje, ki je bila sprejeta v lanskem letu. To je bilo neko tveganje. Ocene, ki so bile takrat dane, ko se je zakonodaja sprejemala, so se popravljale potem, bliže so bile pač volitve. Treba bo počakati še nekaj mesecev, preden bomo videli, kakšni bodo trendi in preden se bo natančno vedelo, kaj je tudi na fiskalnem področju potrebno.
Hvala gospodu predsedniku. Naslednji bo predsedniku vlade postavil vprašanje gospod Ciril Testen.
Spoštovani predsednik vlade, spoštovani ministri, predsednik parlamenta, poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije se je odločila, da objavi javni razpis za izdelavo potnih listov ter za prekinitev uporabe nalepke za avtomobile. Na podlagi te odločitve je prišlo do prekinitve pogodbe s podjetjem Cetis in Mirage. Predsednika vlade sprašujem: Kako je mogoče, da so bili doslej ti posli podeljeni brez javnega razpisa oziroma kje je pravna podlaga za takšno ravnanje? Nadalje sprašujem: Koliko denarja je bilo izplačanega obema podjetjema za posle brez javnega razpisa? In še tretje vprašanje predsedniku vlade: Kdaj je Vlada Republike Slovenije oziroma pristojno ministrstvo začelo sodelovati s podjetjem Mirage in na kakšni osnovi? Hvala lepa.
Predsednik, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje. Zakaj je vlada objavila javne razpise za posle, ki so izjemno veliki in kjer bi bilo od samega začetka normalno, da se oddajo na podlagi javnih razpisov, najbrž ni treba posebej ugotavljati - to je normalen način delovanja. Nenormalno je bilo to, kar se je dogajalo doslej. Zgodba sega v 90. leta, ko je bil objavljen javni razpis oziroma natečaj za izdelavo osebnih izkaznic. Takrat je na tem natečaju z veliko prednostjo zmagalo celjsko podjetje Cetis. Vendar pa temu podjetju to naročilo ni bilo podeljeno, ampak je na pritisk takratnega ministra za notranje zadeve polovico tega naročila dobilo brez javnega razpisa novomeško podjetje Mirage. Obstaja dokumentacija, ki kaže, kako se je to zgodilo in ki bi najbrž morala biti obravnavana še na kakšnih drugih organih. Zato, da ne bi v prihodnje prihajalo do podobnih zapletov - no, za celjsko podjetje Cetis vsi vemo, da je usposobljeno za takšne posle. Novomeško podjetje Mirage je takrat, ko mu je brez razpisa bila podeljena izdelava osebnih izkaznic do polovične količine, imelo zaposlenih pet ljudi in ni imelo nobenih možnosti, zato tudi ni dobilo tega natečaja. Tisti, ki so tako ravnali, so hoteli vnaprej preprečiti možnost, da bi še kakšen natečaj pokvaril vnaprejšnje plane. Zato je prišlo, mislim, da v letu 2001 do zanimivega koraka, ko je takratna vlada spremenila uredbo o nakupu oborožitve in vojaške opreme, tako da je v nek člen v tej uredbi dodala besedilo, tako da se zdaj ta uredba glasi: "Za nakup vojaške opreme, oborožitve, potnih listin in avtomobilskih nalepk ni potrebno javnih razpisov". Na tej podlagi so bili potem posli oddani brez javnih razpisov. Posli so bili ogromni. Samo za tiskanje nepotrebnih nalepk za avtomobile, ki jih bomo zdaj, upam, ukinili, saj niso imele nobene druge funkcije kot to, da so izpričevale tisto, kar je prej pisalo v prometnem dovoljenju, so davkoplačevalci odšteli v nekaj letih 5 milijard slovenskih tolarjev, za potne liste še bistveno več. Tu je zdaj težko govoriti, ali so predragi ali ne; glede na to, da ni bilo javnega razpisa, ne vemo, kakšna je bila konkurenca, ne vemo, ali bi bilo to možno izdelati ceneje. Vemo samo to, da je podjetje, ki je imelo na začetku teh poslov pet zaposlenih, izjemno naraslo, da so lastniki enormno obogateli, da danes posojajo svoja letala celo ministrstvom in vladi, ker pač nima svojih prevozov. Tako da je zadeva neznansko zanimiva. Vlada se je odločila pač, da to zgodbo prekine, tako da nalepke ukine, ker so nepotrebne. To je bil projekt, s katerim je nekdo hotel veliko zaslužiti in potegniti milijarde iz žepov davkoplačevalcev, ki na koncu vse plačajo. Pri potnih listih pa je Slovenija zdaj pred odločitvijo, ki je itak skupna, ker svet oziroma Evropa prehaja na nove potne liste, da začne tiskati nove potne liste, in s tega vidika je bila tudi stara pogodba prekinjena, čeprav to ni bilo enostavno, ker je v bistvu na obeh straneh pogodbe podpisana skoraj ena in ista oseba oziroma tisti, ki se je na vladni strani pogajal za to pogodbo, je bil določen čas odvetnik tega podjetja, s katerim je bila pogodba podpisana in zdaj menda spet. Tako, da ne vem, pravniki so rekli, da je zelo redek primerek takšne pogodbe in da bi ga bilo treba dati v okvir za prihodnje generacije za pravno fakulteto. No, kakorkoli, v kratkem bodo pripravljeni vsi elementi za javni razpis za nove potne liste in v tem razpisu bodo zmagali tisti ponudniki, ki bodo najcenejši. Hvala lepa.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Testen želite dopolnitev?
Dodatno bi vprašal. Na ta drugi del nisem dobili povsem konkretnega odgovora, če razpolagate s številkami. Koliko je bilo izplačano podjetjema? Zanima me tudi, če mogoče veste približno ceno potnega lista, koliko bo stal?
Zdaj za nalepke sem povedal, za potne liste povsem natančne številke nimam. Glede na to, ker se tudi točno ne ve, koliko bo še izdelanih starih potnih listov, zdaj potekajo ti dogovori o tem, kako naj se ta nesrečna zgodba konča, tako da bi bilo čim manj škode. Če pa je šlo pri nalepkah za 5 milijard, je šlo pri potnih listih seveda za bistveno večje posle; s tem, da pri nalepkah lahko mirno rečemo, da je šlo za nepotrebna sredstva, pri potnih listih je zdaj, karkoli rečem glede ocene, lahko tudi krivično, ker ni bilo javnega razpisa. Ne vemo, koliko bi potni listi stali, če bi bila konkurenca, lahko samo rečem tisto, kar je logično, da če je javni razpis in je še več ponudnikov, je običajno izdelek ali pa cenitev ali pa storitev cenejša, kot če je samo eden in če nekdo to arbitrarno razdeli. Glede bodočih potnih listov so se pojavljale v tisku številke, ki so šle preko 100 evrov, kolikor naj bi to stalo. Po naših predvidevanjih novi potni list, ki pa ne bo obvezen, se pravi, stari bodo še veljali, tisti, ki bo želel potovati v države, kjer so potrebne biometrične zaščite, bo mogel imeti novega. Deloma smo primerjali te cene s cenami, ki so v državah, kjer so to že izračunali pa kjer že izdelujejo te potne liste. Po teh primerjavah lahko sicer še vedno laično rečemo, da znajo biti novi potni listi cenejši od starih, čeprav bodo imeli višjo stopnjo zaščite. Seveda je pa težko vnaprej reči, kolikšna bo konkurenca in kateri ponudniki storitev se bodo javili. Potem ko bo opravljen ta razpis za izdelavo novih potnih listih, bo možno narediti tudi enostavno primerjavo s temi cenami, ki veljalo zdaj, in se bo videlo, ali so bile realne ali so bile pretirane in na tej podlagi se bo verjetno vlada tudi odločala, ali sproži kakšne postopke za nazaj. Hvala lepa.
Hvala gospodu predsedniku. Glede na to, da dr. Milan Zver ni prisoten oziroma se je opravičil zaradi sodelovanja v Bruslju, sprašujem poslanca gospoda Aleša Guliča, ali vseeno želi postaviti vprašanje? Izvolite. Imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, cenjene kolegice, kolegi, predsednik vlade, ministri! Moje vprašanje je zelo osebno namenjeno gospodu ministru Milanu Zveru. Postavil ga bom zato, ker računam, da bom vendarle na naslednji seji dobil odgovor. In sicer, vemo za njegov obisk v velenjski občini, ki je bil kasneje v medijih zelo spolitiziran. Glede na to, da je od takrat minilo že tri tedne časa in da se je "ta juha ohladila" in da se da bolj racionalno odgovoriti na vprašanja, ki so bila takrat postavljena, računam seveda, da bo potem premislek enega meseca dovolj velik. Od njega bi rad dobil komentar te politizacije njegovega obiska v velenjski občini, seveda, vključno s tem: Kdo ga je vabil? Zakaj je tja šel? Kako se je vsa ta zadeva takrat dogajala? Kako je videti danes oziroma kako bo videti še čez mesec dni? Hvala lepa.
Hvala gospodu Guliču. Prav tako ni prisoten oziroma se je opravičil mag. Janez Drobnič, minister za delo, družino, socialne zadeve. Gospod Matjaž Han, ali želi vseeno postaviti vprašanje? Izvolite.
Glede na to, da je danes lep dan, da je zapadel sneg in da bodo lahko otroci uživali v snegu, vendar bo ta sneg skopnel, mene pa najbolj skrbi, da bodo skopnele tudi obljube, ki jih je vlada dajala v predvolilnem obdobju. Upam, da niso vsi pozabili na obljube o zvišanju rekreacijskega dodatka za upokojence v višini 10.000 tolarjev. Da bi se ustvarila zmeda, je gospod minister Drobnič prelagal izplačilo akontacije dodatka za rekreacijo tudi v višini 10.000 tolarjev. Ljudje naj bi se zmedli in ne bi več vedeli, ali gre za akontacijo ali za povišanje. Poskus, žal, ni uspel. Skupščina zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je namreč ministra Drobniča z njegovim predlogom ocenila z negativno oceno in mu predlog zavrnila. Upokojenci pa so ministru sporočili, da so se predolgo borili za izplačilo rekreacijskega dodatka v enkratnem znesku in ministru ne bodo dopustili, da njihovo delo kar tako izniči. Sporočili so mu tudi to, da žal nikakor ne morejo pristati na politični populizem, ki bi ministru dvigoval "rating". Tisti ljudje, ki niso popolnoma samovšečni, so seveda vedno odprti za predloge in pobude. Žal posluha za pobude in predloge v tem konkretnem primeru ni bilo. Minister se je reševanja problema lotil precej politično in je najprej spravil na generalnega direktorja, gospoda Prijatelja. Verjetno je mislil, da bo s tem dejanjem prestrašil ostale člane in članice upravnega odbora ter skupščine zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Namesto tega, da bi se vsebinsko lotil reševanja vprašanja problema izplačila rekreacijskega dodatna za upokojence, se je raje odločil, da z organi skupščine prekine vse stike, dokler se ne bodo volili novi predstavniki v organe in, očitno, dokler ne bodo politično kompatibilni. Praksa, ki jo uvaja, je zaskrbljujoča, zato sprašujem gospoda Drobniča: Ali se je minister Janez Drobnič resnično odpovedal dialogu oziroma vsakemu komuniciranju z zavodom, dokler se vodstvo, torej upravni odbor, skupščina in generalni direktor zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v sredini meseca maja ne zamenja? Zanima me pa tudi: Ali do takrat ne bo možno sprejemati odločitev, ki so tako pomembne za upokojence? Vsekakor pa želim gospodu Drobniču trdnega zdravja. Hvala lepa.
Hvala gospodu Hanu. Tudi mag. Andrej Vizjak, minister za gospodarstvo, se je opravičil. Sprašujem gospoda Pojbiča, ali bo vseeno postavil vprašanje? Ja, izvolite imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik državnega zbora, spoštovani ministrski zbor, kolegice in kolegi. Prihajam iz severnovzhodne Štajerske, kjer je brezposelnost med najvišjimi v Sloveniji. To so občine Kunguta, Pesnica, Šentilj, Sveta Ana, ki so močno vezane na paradnega konja v papirni industriji, podjetje Paloma, ki ima 100 letno tradicijo in je v najboljših časih svojega delovanja dajalo kruh več kot 2200 zaposlenim. Danes podjetje Paloma zaposluje pol manj delavcev, to je približno 1200 delavcev. Podatki, ki so navedeni, so zaskrbljujoči, zato se to vprašanja nanaša predvsem na to, kako zaščiti preostala delovna mesta in s tem zagotavljanje socialne varnosti in tudi nadaljnjega razvoja tega okolja. Paloma je ena od redkih papirnic, ki deluje pod okriljem države preko kapitalske družbe in odškodninskega sklada, ki imata v lasti večinski lastniški delež. V preteklosti je slabo kadrovanje in prevelik vpliv politike družbo pripeljalo v zelo težko finančno in kadrovsko situacijo, da se podjetje ni več sposobno kosati s konkurenco. Papirnopredelovalna industrija je intenzivna industrijska panoga, če jo gledamo kot proizvajalca oziroma kot izvoznika. Izdelki papirne industrije so izrazito potrošniško naravnani in količina porabe teh izdelkov nenehno narašča. Obstoj delovnih mest v podjetjih in njihov razvoj je danes v veliki meri odvisen od znanj in spretnosti vodstva. Pravočasno reagiranje na novosti ter možnost povezovanja s strateškimi partnerji lahko dolgoročno stabilizira družbo in obstoj delovnih mest in omogoči nadaljnji rast in razvoj. Paloma je danes v težavah in ne morem sprejeti dejstva, da je podjetje Paloma možno obdržati samo ali pa na račun odpuščanja delavcev, kar je za vse, ki živimo in se v tej regiji trudimo za boljšo prihodnost, nadaljnji razvoj te štajerske regije, nesprejemljivo in nedopustno. Sprašujem ministra: Ali ima vlada oziroma ministrstvo izdelan program za reševanje papirne industrije? Ali bo država kot posredni lastnik tudi neposredno ukrepala glede reševanja tega problema? Ali bo dala prednost kadrom, ki bodo znali papirno industrijo - predvsem pa jo moramo zavarovati pred propadom in tako omogočiti njen razvoj v povezavi s strateškim parterjem - narediti konkurenčno? Ker minister, gospoda mag. Andrej Vizjak, zaradi bolezni ni prisoten in mi tukaj ne more odgovoriti, sem zadovoljen tudi s pisnim odgovorom. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pojbiču. Gospodu dr. Andreju Bajuku, ministru za finance, bo zastavil vprašanje gospod Milan Cvikl. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Gospod minister, poslanske in poslanci. Vse od nastopa nove vlade, še posebej v zadnjih dnevih je v javnosti veliko diskusije o prioritetah delovanja vlade oziroma o tako imenovanem programu vlade v letošnjem letu. Hkrati slišimo, da se sestaja pomemben strateški gospodarski svet, na ministrstvu za finance je pa oblikovana posebna delovna skupina, ki se naj bi ukvarjala z reformo davčne reforme. V letošnjem letu je, kot slišimo, pripravila popravke reforme in se bo potem, predpostavljam, skupaj s strateškim svetom lotila reforme davčnega sistema. Ali lahko kot minister za finance te vlade daste javno zagotovilo, da bo davčna reforma, ki jo pripravljate, nevtralna s prihodkovne strani? Pri tem naj povem, da gre za dve vprašanji. Prvo je: Kakšna bo raven razpoložljivega dohodka, plače po tej reformi, tiste plače, ki jo prinesemo domov? Naj samo povem, da zaradi tako kritiziranih sprememb zakona o dohodnini in zaradi povečane eskalacije, dogovorjene v socialnem sporazumu, bi se letos povprečna plača povečala za 800 evrov glede na lani. Drugo vprašanje v tej zvezi pa je: Kakšna bo raven prihodkov, iz katerih plačamo učitelje, univerzitetne profesorje, javne uslužbence, zagotavljamo socialne transferje in omogočamo solidarnostno financiranje pokojnin in zdravstvenega zavarovanja? Hitri izračuni bi pokazali, da bi v vašem primeru, minister, plače, če bi uvedli enotno davčno stopnjo v višini povprečne dohodnine, se pomembno povečale - s približno 600.000 tolarjev bi se vam dvignile na približno 900.000 tolarjev. Pri ljudeh z najnižjimi plačami pa temu ne bi bilo tako, ampak bi ti skupaj s socialnimi transferji ostali kar devetkrat nižji, na ravni približno 100.000 tolarjev. Kaj bo s povprečno plačo, pa je odvisno od tega, kako boste delovali. Ali boste tako, kot je predlagano v programu Nove Slovenije pred volitvami, znižali raven javne porabe na raven Slovaške ali kakšne južnoameriške države, to je približno 35% bruto domačega proizvoda? [[To bi, mimogrede, zahtevalo prepolovitev pokojninske blagajne in zdravstvene blagajne.]] Ali pa boste ohranili še vedno financiranje učiteljev, univerzitetnih profesorjev, javnih uslužbencev, socialnih transferjev v okviru državnega proračuna? Iz koalicijske pogodbe in iz poročil medijev je jasno, tako se sliši, da pripravljate ceduralni pristop obdavčitve nekaterih prihodkov, torej jih jemljete iz univerzalnega sistema. Torej: Ali lahko kot minister za finance te vlade daste javno zagotovilo, da bo davčna reforma nevtralna s prihodkovne strani in da ne bo v Sloveniji zelo povečala razslojenosti? Hvala lepa.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa za vaše vprašanje. Bistvo vašega vprašanja vam je znano, ne samo vam, tudi celotni slovenski javnosti, da je vlada imenovala strokovno skupino na predlog ministra za finance, ki ima za ključno vlogo pregled in popravke obstoječe davčne zakonodaje, s ciljem zagotavljanja večje ekonomske nevtralnosti davčnega sistema na poslovne in investicijske odločitve, večje konkurenčnosti našega gospodarstva in zagotavljanja čim bolj enake obravnave davčnih zavezancev v enakem dohodkovnem položaju, ob istočasnem zasledovanju ciljev socialne politike. Naloga te skupine je bila jasno izpostavljena, in to je, slediti strateške usmeritve koalicijske pogodbe ter operativne usmeritve vlade na področju davkov in javnih financ, predlagati popravke davčnih predpisov, ki bodo vodili k doseganju omenjenih ciljev, in proučiti kritične pripombe strokovne javnosti o ugotovljenih pomanjkljivostih sedanje ureditve. Strokovna skupina se je že sestala, ne enkrat, ampak večkrat, in se na svoji prvi seji dogovorila, na predlog ministra, za naslednja izhodišča pri svojem delu - in tu je ključni del odgovora na vaša vprašanja: enaka davčna obravnava zavezancev v enakem dohodkovnem položaju, dohodkovno nevtralne spremembe prihodkov za proračun. Mislim, da mora biti vsakomur jasno, da to ni samo neka samovolja te vlade, ampak neizogibna posledica konvergenčnega programa in odločitve, ki jo je Slovenija sprejela že lani, ko smo se odločili kot država, da bomo vstopili v območje evra. Moramo torej izvesti takšno davčno reformo, ki bo dejansko omogočila vse te cilje, istočasno pa se držala znotraj okvira zelo resne in zahtevne fiskalne discipline. Kar se tiče vašega vprašanja o cedularnosti pri določenih prihodkih ja, v zakonu o dohodnini bo ta strokovna skupina tudi to preučila in menimo, da je to silno pomembno predvsem zaradi sledečih razlogov. Ključno pri teh zadevah je, da ko danes v tem vedno bolj globaliziranem svetu govorimo o davkih, se moramo zavedati, da tudi obstaja že neke vrste konkurenčnost na davčnem območju in da si ne more ena država privoščiti takšni ali drugačnih odločitev na tem področju, če bi s tem dosegla samo to, da bo nam kapital se izlil drugam, v druge sosednje države, kjer je davčna zakonodaja bolj prijetna ali pa prijazna do njih. To velja prav gotovo tudi za kapitalski dobiček, kar ste zastavili v vašem pismenem vprašanju, ki pa je dejansko že od takrat, ko je ta državni zbor v prejšnji sestavi sprejel to odločitev o 50% obdavčitvi kapitalskega dobička, ki je dejansko že povzročila odliv kapitala, kot je vam vsem znano, v zadnjih mesecih leta 2004. Sicer pa predlog, ki ga je vlada prestavila temu državnem zboru in ga je v novi sestavi tudi sprejel, da bomo obdavčili kapitalski dobiček z 200% mero, pa prav gotovo bo imela večje in boljše posledice, kar se tiče javnih prihodkov, ravno zato, ker če to primerjamo s tem, kar smo imeli v preteklosti, ko smo v celotnem obdobju zadnjih treh ali štirih let komaj dosegli mero 100 milijonov tolarjev. Seveda, to je nemogoče zagotoviti, ker odločitev, kdaj nekdo proda svoj delež ni državna odločitev, ampak vsakega zasebnika, ki se za to odloči. No, sicer pa me čudi, izpostavljate vprašanje o razslojenosti na slovenskem in to sicer iz istih političnih krogov, ki ste skozi desetletja imeli škarje in platno v svojih rokah in ste tiho sprejemali dejstvo, da smo v zakonu na dobiček pravnih oseb dejansko imeli efektivno mero samo 12%. Prav gotovo se bo ta vlada zavzela za bolj uravnovešeno obdavčitev, kot smo pa jo imeli v preteklosti. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želi gospod poslanec dodatno dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala lepa, gospod minister, za vaše pojasnilo. Me veseli, če boste sledili tem načelom. V tej zvezi bi postavil podvprašanje. Rekli, da se boste zavzemali za to, da bo veljala enaka davčna obremenitev pri enakih dohodkih. V tej zvezi me zanima, kako boste odgovorili na zahteve študentov, ki so sedaj predlagali, da se pri enakih dohodkih, seveda, spremeni ta davčna obremenitev, verjetno tudi zato, ker ste pač nekatere, tiste najbogatejše, manj obdavčili? Drugo, veseli me, da ste rekli, da bo to, kar vi predlagate, dohodkovno nevtralno za državni proračun, hkrati pa ste takoj rekli, da želite narediti davčni sistem, ki bo bolj prijeten, bolj prijazen in bo sledil nekemu konkurenčnemu okolju. V nekaterih relativno ne tako daljnih državah je pač ta davčna obremenitev nižja. V tej zvezi me zanima: Ali boste sledili predlogom strateškega gospodarskega sveta, ki predlaga uvedbo, razmišlja o uvedbi enotne davčne stopnje? Seveda, v tem primeru ne boste mogli preprečiti povečevanja socialne izključenosti. Naj vam povem, gospod minister, da so pretekle vlade zmanjševanju socialne izključnosti ravno prek zagotavljanja socialnih transferov dajale velik poudarek, zato je od približno 350 in toliko milijard zbrane dohodnine približno 200, 250 milijard namenjeno socialnim transferom za spodbujanje tudi rojstev in ostalih oblik socialne pomoči. To dvoje preprosto ne gre skupaj. Če želite narediti bolj prijazen, bolj prijeten sistem, potem boste sledili nekaterim državam, ki so bolj južnoameriške. Če bose pa sledili načelu enake davčne omejitve za enake dohodke, potem pa morate reči študentom: "Ne." [[....]] [[Znak za konec razprave.]] Če lahko dobim še na to dvoje odgovor. Hvala.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod minister, prosim.
Dejansko narediti našo davčno zakonodajo bolj prijazno ali manj zapleteno ni komplicirano delo, ker bolj komplicirana in bolj neprijazno, kot smo jo sprejeli od prejšnje vlade, si jo pa težko izmisliti. Rekel bi, ko ste mi v začetku zastavili vprašanje, da ste pač govorili na podlagi nekih hitrih izračunov. Jaz bi vam predlagal, da kar se tega tiče, ne delajte hitrih izračunov in da je bolje, da malo bolje pregledate, preden takšno vprašanje zastavite. Kar se pa tiče predloga strokovnega sveta, mislim, da ste ponovno napačno razumeli. Strokovni svet, kolikor je meni znano, se je odločil, da bo proučil, da bodo pregledali in se ne smemo tega bati. Ni nič napačnega, če v Sloveniji nekdo preštudira ali pa analizira, kaj bi se dejansko zgodilo v našem davčnem sistemu, če bi resnično uvedli bodisi enako ali pa slično verzijo, kot jo uvajajo druge države, kar se tiče enotne stopnje davka. Jaz se tega ne bojim. Posledice bodo znane. In namesto da bomo debatirali na podlagi hitrih izračunov, bomo imeli pametno analizo in to bo končno tudi doprinos k boljšemu delu tega državnega zbora, ki pa bo moral prav gotovo takšno zakonodajo sprejeti, ne glede na to, kakšen predlog bo prišel. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospodu dr. Ivanu Žagarju, ministru brez listnice, zadolženemu za lokalno samoupravo in regionalno politiko, bo zastavil vprašanje gospod Feri Horvat. Imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Slovenija je ena redkih, če ne edina, država v okviru Evropske unije in gotovo edina med sosedami, ki nima regionalne organiziranosti upravne in samoupravne, z izjemo statističnih regij. Ob vseh pozitivnih učinkih lokalne iniciative občin, je to po mojem mnenju velika ovira za pripravo večjih kakovostnih programov in projektov, ki so predpogoj za pridobivanje evropskih sredstev, ter za učinkovitejše čezmejno in medregijsko sodelovanje. Slovenija pri tem nedopustno kasni. To ni v skladu z evropsko ureditvijo. Na primer v evropski ustavi, ki smo jo pred nedavnim ratificirali v tem parlamentu, pridobivajo regije in njihov odbor regij med ustanovami Evropske unije vse večji pomen. Pravočasna regionalna organiziranost, mislim na pokrajine, bi poleg večje razvojne učinkovitosti omogočila tudi večjo racionalnost v organiziranju administracije in večjo decentralizacijo pristojnosti in sredstev. Priprave na pridobivanje čim večjega obsega sredstev naj bi bile po napovedi predsednika vlade, ko je predstavljal program vlade, ena od prioritet te vlade, kar je gotovo prav. Zadnja sporočila Evropske komisije, ki se nanašajo tudi na Slovenijo, ponovno opozarjajo, da bo pridobivanje sredstev iz proračuna Evropske unije vse težje. Zato ministra, doktorja Ivana Žagarja, sprašujem: Ali vlada predvideva - in če je odgovor "da" - kakšne bodo aktivnosti vlade za regionalno organiziranost države? In to na dveh ravneh; na ravni NUTS2, statistične klasifikacije teritorialnih enot, gre predvsem za tako imenovane razvojno-kohezijske regije, ki so pomembne za pridobivanje maksimalnega obsega sredstev iz skladov Evropske unije v obdobju [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]nove finančne perspektive 2007-2013, in na ravni NUTS3 - pokrajine, ki so poleg želene politične decentralizacije države potrebne za učinkovitejše načrtovanje in upravljanje skladnega regionalnega razvoja. Hvala lepa.
Hvala gospodu Horvatu. Gospod minister, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Hvala za vprašanje, gospod poslanec. Strinjam se z vami seveda, da zatečeno staje na področju organiziranosti na regionalnem nivoju v Sloveniji ni idealno oziroma je daleč od idealnega, ker pač nismo, razen kot ste že sami omenili, v smislu statističnih regij pravzaprav popolnoma neorganizirani. Vlada seveda načrtuje tudi na tem področju premik naprej, in sicer na obeh nivojih. Na nivoju NUTS2, tako imenovanih razvojno-kohezijskih regij, ki so seveda pomembne za pridobivanje sredstev iz tega naslova, vendar pa to ni edini razlog, ki je pomemben oziroma povezan s pridobivanjem sredstev. Vlada seveda v tem trenutku načrtuje aktivnosti, ki tečejo vzporedno s pogajanji za naslednjo finančno perspektivo za leta 2007 - 2013. Kar zadeva domače organiziranosti na tej ravni, načrtujemo letos sprejetje novega zakona o skladnem regionalnem razvoju in v sklopu tega zakona tudi ustrezno institucionalno organiziranost za nivo regij NUTS2. Kar zadeva ustanavljanje pokrajin, to je pravzaprav vprašanje na nivoju regij NUTS3, je dejstvo, da na tem področju v preteklosti tudi ni bilo, po moji oceni, prave politične volje. Jaz se absolutno strinjam, da je decentralizacija možna edino in izključno z ustanovitvijo pokrajin. Zato vlada in tudi znotraj naše službe načrtujemo, da bomo v letošnjem letu pripravili vse potrebno za ustanovitev pokrajin, seveda pa bo potem odločanje tudi tukaj v državnem zboru. Bi pa posebej poudaril, ko se pogovarjamo o ustanovitvi pokrajin, da je izjemno pomembno, da se pogovarjamo o vsebinah in da se pogovarjamo v tem smislu, da bodo pokrajine, se pravi ta regionalna organiziranost, pomenile novo razvojno možnost in novo razvojno iniciativo na tem nivoju, ker sicer ne bomo veliko storili. Tukaj imam pa seveda v mislih način, ker je treba zelo jasno doreči in precizirati, katere naloge, katere pristojnosti, skupaj s finančnimi viri bomo seveda preselili navzdol, se pravi na nivo pokrajin, in tudi skupaj s strukturami. Mislim, da si Slovenija več ne more dovoliti, da bi vzpostavljala še ene dodatne strukture, ker bi sicer preveč obremenila že tako obremenjen javnofinančni sektor. Tako načrtujemo, da bomo letos te stvari pripravili, ob tem bi pa še posebej poudaril eno točko. V zvezi s temi je tudi potrebno ustrezno opredeliti oziroma izpeljati finančno avtonomijo občin. Bilo bi verjetno nepravilno, če bi centralizacijo z državnega vrha prenesli na nekaj - 12 recimo, odvisno seveda od števila - nižjih centrov, ki bi se lahko potem enako, lahko enako centralistično obnašali. To je pa možno v primeru, če ne bodo občine kot osnovni nivo lokalne samouprave dovolj močne. Hvala lepa.
Hvala gospod ministru. Želi gospod poslanec postaviti dodatno vprašanje? Ne. Naslednja bo ministru za šolstvo in šport dr. Milanu Zveru zastavila vprašanje gospa Maria Pozsonec. Ali ga želite postaviti, kljub temu da se je minister opravičil?
Ja, bi želela.
Izvolite.
Moje poslansko vprašanje se nanaša na financiranje vrtcev. Menim, da za starše in tudi za občine predstavlja vzdrževanje vrtcev velik strošek. Mnogi starši z nizkimi dohodki ali s povprečnimi dohodkih enostavno ne zmorejo plačevati stroškov za vrtec, pa čeprav gre za plačevanje sorazmernega dela celotnega stroška. Zanima me: Zakaj vzgojiteljice in vzgojitelji v vrtcih niso plačani iz sredstev državnega proračuna, saj so tudi ti pedagoški delavci in opravljajo neizmerno pomembno pedagoško delo pri ustvarjanju podobe mladega človeka? Zato menim, da so nepogrešljiva veriga vzgoji. Zanima me: Koliko otrok ostane zunaj predšolske vzgoje ravno zato, ker starši ne zmorejo plačevati stroškov vrtca? Bi se morda rodilo več otrok, če bi starši imeli na razpolago cenejši vrtec? Menim, da bi bilo v državi s takšnimi demografskimi kazalci treba razmišljati o olajšavi glede plačila vrtca in na vzgojo otrok pogledati tudi s te plati. Hvala.
Hvala gospe Pozsonec. Ker se je minister za zunanje zadeve, dr. Dimitrij Rupel, opravičil, sprašujem gospoda Marka Pavliha [[...]]? Želi. Ja, prosim, izvolite.
Hvala za besedo. Dobro je, da je moje poslansko vprašanje razburkalo javnost, še preden sem ga uspel ustno predstaviti pred tem visokim zborom. Namreč, zlasti zaradi tega, ker smo v zadnjem času priča številnih nizkih udarcev s strani naših treh sosed in zadnja zaušnica se seveda kaže v italijanski nameri, da razglasi ekološko cono. Zato sprašujem ministra in pričakujem njegov ustni odgovor: Kaj bo ministrstvo za zunanje zadeve naredilo v zvezi s tem? Ali bo dopustilo, da Italija z razglasitvijo ekološke cone na Jadranu dokončno izbriše z zemljevida odprto morje, mednarodne vode, in tako onemogoči Sloveniji in tudi drugim tretjim državam uresničevanje stoletja starih svoboščin, kot na primer svobodo plovbe, svobodo ribolova, prelet, znanstveno raziskovanje in še bi lahko naštevali. In če malce pomagam in preciziram to vprašanje: Ali si bo ministrstvo prizadevalo, da bi vendar za Slovenijo v tej coni veljal drugačen režim, da bi bila Slovenija izvzeta, tako kot že velja v hrvaški ribolovno-ekološki coni? Ali si bo ministrstvo prizadevalo in bo skušalo doseči skupno upravljanje te cone? To bi bilo tudi možno. In ne nazadnje: Ali bo še naprej kot nekak povračilni ukrep Italiji žugalo z ustanovitvijo naše lastne slovenske ekološke cone, dasiravno si stroka ni enotna, ali je to sploh možno? Ta ideja temelji na trhlih pravnih argumentih in problem je, da tovrstnih con ne moremo ustanavljati, če nimamo določenih koordinat na odprtem morju; te koordinate je pa možno določiti samo v dogovoru z našo sosedo Hrvaško. Torej, pričakujem zaradi pomembnosti problematike, da bo minister uspel na naslednji seji ustno odgovoriti. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Gospodu Janezu Podobniku, ministru za okolje in prostor, bo vprašanje zastavil gospod Martin Mikolič. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Ministru za okolje in prostor, gospodu Janezu Podobniku, postavljam poslansko vprašanje v zvezi z novo uredbo o okoljski dajatvi za onesnaževanje okolja zaradi odvajanja odpadnih voda in uredbo o okoljski dajatvi za onesnaževanje okolja zaradi odlaganja odpadkov, ki jo je sprejela vlada Republike Slovenije ob koncu prejšnjega mandata. Uredbi sta bili objavljeni v Uradnem listu številka 123 in 129/04 v novembru preteklega leta. Uredbi bistveno spreminjata dosedanji način uporabe taks za financiranje komunalnih odpadkov v lokalnih skupnostih, v letu 2005 pa sicer ohranjata še dosedanji način uporabe takse. Določbe o vračilu okoljske dajatve iz 22. in 23. člena novih uredb, ki se začneta uporabljati s 1.1.2006, bodo bistveno otežile ali celo onemogočile vračanje zbranih sredstev okoljskih dajatev nemestnim občinam oziroma občinam na manj razvitem območju Republike Slovenije. Po novih uredbah je okoljska dajatev prihodek proračuna Republike Slovenije. Lokalne skupnosti bodo morale investicijo vključiti v načrt razvojnih programov občine, kar je logično. Seveda bo morala biti investicija vključena tudi v državni načrt razvojnih programov. Prednostno listo investicijskih projektov za uvrstitev v državni načrt razvojnih programov bo pripravilo ministrstvo za okolje in prostor po merilih iz operativnega programa odvajanja in čiščenja komunalnih odpadnih voda in sanacijo komunalnih odlagališč. Operativni program je narejen in tudi prioriteta je določena. Iz določil novih uredb se jasno razume, da bodo finančna sredstva iz naslova okoljskih dajatev namenjena za financiranje prioritetnih projektov na področjih, ki jih predvideva operativni program odvajanja in čiščenja odpadnih voda, namenjena predvsem oziroma tako kot piše: v Ljubljani in Mariboru do konca leta 2007, v Celju in Kranju do leta 2012 in tako dalje, medtem ko je večina območij, naseljenih z obremenjenostjo manj kot 15 tisoč populacijskih enot, uvrščena na konec programa. Med slednjimi so vse občine iz Obsotelja in Kozjanskega. Sprašujem: Ali to pomeni, da bodo morale nemestne občine, če bodo hotele to komunalno infrastrukturo vgraditi pred predvidenim obdobjem, gradnjo financirati iz proračuna? Ali je sprejemljivo, da v novi uredbi ukinja ta vir za odplačilo anuitet po kreditu, ki je bil najet za določene gradnje, čistilne naprave oziroma sanacij odlagališč in je bil zajet v finančni konstrukciji po določilih takrat veljavnih uredb? Na kakšen način naj neprioritetna območja pripravijo za izpolnjevanje določil operativnega programa odvajanj in čiščenja komunalnih odpadnih voda in sanacijo komunalnih odlagališč, če so jim omejena koriščanja najpomembnejših virov za financiranje teh naložb? In končno, nedopustno je, da bodo gospodinjske in pravne osebe na nerazvitem območju Republike Slovenije združevala sredstva okoljskih dajatev za razvita območja. Zaključujem. Kljub temu samo to dodal, ker mi najbrž gospod minister ne bo mogel danes vsega pojasniti, da bi prosil, da bi v pisni obliki prejel odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanske in poslanci. Poslanec gospod Mikolič mi je postavil zelo zahtevno poslansko vprašanje, jaz bom poskušal na njega na kratko odgovoriti, res pa je, da o tej temi, o kateri je govoril poslanec Mikolič, v zadnjih dneh in tednih se name obračajo številni župani različnih slovenskih občin. Najprej bi vam rad povedal to, da sta bili obe uredbi pa tudi operativni program odvajanja in čiščenja komunalne odpadne vode sprejeta tako rekoč v "interregnumu", to se pravi, v obdobju med volitvami in nastopom nove oblasti. To samo po sebi nič ne pomeni. Istočasno pa zame pomeni, da bom danes, ko bom govoril kot minister, pač povedal, da gledam na ta vprašanja s tistim vedenjem, ki ga imam danes tukaj in sedaj, o vprašanjih, ki ste mi jih odprl. Po mojem razumevanju uredbi povzemata določbe zakona o varstvu okolja o okoljskih dajatvah, ki določa, da je do okoljskih dajatev, ki so zberejo na območju občine, upravičena občina, če ima svoj načrt razvojnih programov po predpisih o javnih financah, ki je usklajen z operativnem programom varstvo okolja. Če temu je tako, potem po mojem mnenju, po mojem vedenju obe uredbi, ki ju omenjate, ne spreminjata namena ali načina porabe sredstev. Še več, tako kot se jih lahko bere v njunih določbah, je občina pod enakimi pogoji upravičena tudi do tistega dela takse, ki ga plačujejo storitvene dejavnosti, če gre za odvajanje biološko razgradljivih voda v kanalizacijo na območju občine ali pa še drug primer, če gre za odvajanje pepela iz termoelektrarn, toplarn ali sežigalnic komunalnih odpadkov na odlagališču, ki je na njenem območju. Operativni program, ki ga omenjate, varstva okolja postavlja za vsako slovensko občino posebej do leta 2017, prioritete, zaveze občine pa so, da uporablja sredstva, znane okoljske dajatve v skladu s temi prioritetami. Dokument je tudi objavljen in je na spletnih straneh resorja za okolje in prostor. Dejstvo je, da morajo mestne občine, o tem tudi govorite, zgraditi svojo kanalizacijo že do leta 2008 oziroma 2010. To dejstvo ne vpliva po mojem razumevanju na porabo sredstev okoljske dajatve na območju občine, ki mora svoje obveznosti izpolniti do leta 2017. Vsaka občina zase izvaja svoj program opremljanja kanalizacije, le-ta pa ne sme biti v nasprotju z operativnim programom, ki pa ima tudi roke, dogovorjene ob pridružitvi Republike Slovenije EU. Nemestne občine, tudi vi gospod poslanec prihajate iz nemestne občine, so tako zavezane urediti kanalizacijo najprej v naseljih z več kot 10.000 prebivalci, potem pa v naseljih z nižjim številom prebivalcev in nato v manjših naseljih, predvsem pa tistih, ki so na vodovarstvenih območjih. Občine se lahko s svojimi programi tudi združujejo, tako kot se to že dogaja pri nekaterih primerih, ko se porabljajo sredstva okoljske dajatve zaradi odlaganja odpadkov. Po našem mnenju je združevanje programov nemestnih občin priporočeno tudi zato, ker se s tem večajo možnosti pridobivanja dodatnih kohezijskih sredstev proračuna EU. Ker gre za zelo zapleteno problematiko, pa sem kljub temu, da sem dal ustni odgovor, pripravljen posredovati poslancu bolj detajlno tudi pisni odgovor. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Želi gospod Mikolič dopolnitev odgovora?
Nisem dobil odgovora na vprašanje glede odplačevanja anuitet kreditov. Veste, da je marsikatera občina oziroma javnogospodarske službe v preteklosti, ko so gradile čistilne naprave, da so s finančno konstrukcijo pokrile en del sredstev, so tudi najele kredite. Do sedaj obstoječa uredba je zagotavljala, da lahko ostanejo te takse za odplačevanje teh kreditov. Če to naprej ne bo tako, se pravzaprav poruši finančna konstrukcija, ki so jih lokalne skupnosti v preteklem obdobju prejele za realizacijo projekta in za zaključek finančne konstrukcije.
Hvala, gospodu Mikoliču. Gospod minister, izvolite.
To vprašanje je delno vezano tudi na resor za finance, pa morda tudi na resor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Ker se redno dobivamo na medresorskih srečanjih in se pogovarjamo o nekaterih drugih zelo aktualnih vprašanjih, ki so vezana na finančno delovanje občin v letu 2005, bom s posebno pozornostjo odprl tudi vprašanje, ki ste ga tukaj posredovali.
Hvala, gospod minister. Gospodu ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, dr. Juretu Zupanu, bo vprašanje zastavil dr. Mitja Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister! Moje vprašanje se nanaša na področje zagotavljanja elektronske dostopnosti širokim množicam, in sicer konkretno do 12. februarja je bil na spletnih straneh direktorata EU evropske komisije za informacijsko družbo odprt poziv za javno razpravo o tem dokumentu o dostopnosti. Izvajanje načel elektronske dostopnosti je ključnega pomena pri premagovanju ovir ljudi s posebnimi potrebami, s socialnimi barierami, tudi starejših ne nazadnje. Glede na pomen, ki ga Slovenija temu področju prepisuje, še posebej v povezavi z izobraževanjem, in še toliko bolj, ker je poziv bil usmerjen med drugim širokim množicam tudi na vladne organizacije, me zanima, če se je vlada odzvala oziroma kako se je odzvala. Drugi del tega vprašanja: Kako si predstavljate delitev tega resorja, ki je sedaj spadal pod posebno ministrstvo za informacijsko družbo? Kdo oziroma katero ministrstvo bo konkretno koordiniralo te zadeve? Možnosti je več: ob vašem ministrstvu še ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, za gospodarstvo, mogoče za javno upravo. Prosim v zvezi s tem odgovore in stališče. Hvala lepa.
Hvala gospodu Slavincu. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod Slavinec, najlepša hvala za vprašanja. To je, moram reči, izredno pomembna zadeva, saj vemo, da je vladno stališče znano in v tem se seveda strinjamo, da je informacijska družba eden od tistih temeljev, na katerih želimo zgraditi družbo znanja. In seveda elektronska dostopnost je baza za to informacijsko družbo. Vladno stališče je tudi objavljeno v koalicijski pogodbi, kjer je popolnoma jasno stališče do tega. Da ponovim. Informacijska družba je najpomembnejše področje, ne samo v Sloveniji, ampak tudi v Evropi za doseganje cilja lizbonske deklaracije. Informacijska družba je seveda nujna za dvig konkurenčnosti in pa za povečanje tistega števila delovnih mest, ki seveda pripomorejo k precej višji kakovosti življenja in pa tudi k dodajanju višje dodane vrednosti. Tu je pomembno za elektronsko dostopnost, da povečamo konkurenčnost trga na področju elektronskih komunikacij, ker morajo biti te elektronske komunikacije čim cenejše, zato da so dostopne in omogočene najširšemu delu prebivalstva. Tukaj prav posebej poudarjamo posebne skupine, ki so ponavadi tudi finančno slabše, to pomeni, da morajo imeti čim cenejši dostop, to so hendikepirani, starejši in podobno. To je zelo pomembno. V zadnjem delu, to je pa tisti najpomembnejši del, je pa treba omogočiti razmere za cenovno sprejemljiv, široko pasoven dostop do elektronskih komunikacij, in to vsem, predvsem visokošolskim, šolskim in pa drugim ustanovam splošnega pomena. Naš cilj je, da to dosežejo vsa gospodinjstva v Sloveniji. Problem, ki je tukaj, je ta, da je treba to v začetku sedaj s temi razpisi doseči, da se bo to začelo graditi na komercialno manj dostopnih področjih, ker tam, kjer so komercialno zainteresirani, naj to gradijo tisti podjetniki. Na področjih, kjer pa je, recimo temu, ekonomsko šibkejše oziroma na regionalnih področjih, kjer te infrastrukture še ni, naj pa tam naredi država to potrebno infrastrukturo. Sedaj pa pridemo na tisto vaše vprašanje z razpisom. Naša vlada je že oziroma naša ministrstva so naredila ta poziv. V bistvu gre za nadaljevanje tega razpisa, ki je bil v obdobju prejšnje vlade dvakrat razveljavljen. In v tem času želimo to postaviti na povsem nove temelje, zato je bil narejen ta razpis, da se pridobijo prve informacije. Ta razpis, poudarjam, to je posebej pomembno, bo postavljen na povsem novi strategiji, torej na tem, da se najprej začne graditi na tistih delih, ki ni zanimivo za vlaganja za privatni kapital. Tam bo država naredila. In potem je pomembno to, da morajo biti te povezave takšne, da bodo kasneje, ko bo do tega prišlo, omogočale tudi najširšim ponudnikom, da uporabljajo to infrastrukturo. Kar se tiče pa zadnjega dela vašega vprašanja, kdo naj to naredi, na katerem ministrstvu naj bi bilo, pa povem, da je to nedvomno iz koalicijske pogodbe, da vse dejavnosti na tem področju koordinira ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Povsem fizično to še ni izpeljano, ker zakon o vladi določa, da se to eksaktno izpelje do 1. aprila, zato to organiziramo skupaj. Je pa to v pristojnosti ministrstva za visoko šolstvo, znanost in šport. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želi gospod Slavinec dopolnitev odgovora? Izvolite.
Če se navezujeva na ta razpis, ki ste ga omenili in ki je bil potem razveljavljen, je po mojih informacijah tam šlo tudi za sodelovanje Evropske skupnosti z določenimi sredstvi. Pa me zanima - zaradi tega sem ne nazadnje tudi navezal svoje vprašanje na razpis evropske komisije: Ali še nismo zamudili rokov, da bi izkoristili tiste fonde, ki so takrat bili predvideni? Kot rečeno, po mojih informacijah so roki bili dokaj tesni in se bojim, da je ta razveljavitev potem ogrozila možnost črpanja evropskih fondov. Hvala lepa.
Hvala gospodu Slavincu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Seveda ste pravilno opozorili, da so bili roki tesni. In dejstvo, da je bilo to dvakrat razveljavljeno in da zamujamo, je pač žal posledica tega, da se je tako v preteklosti delalo. Ravno zaradi tega je bilo potrebnih nekaj posvetovanj, in še jih bo potrebno, da bomo to ujeli. Se strinjam z vami, roki so tesni, vendar še niso zamujeni. Tu se prav trudimo, in to je treba posebej poudariti, da ne smemo na tem mestu ponovno pasti, ker s tem bi pa res izgubili določene možnosti. Še enkrat pa moram poudariti, da je treba postaviti celo strategijo na druge temelje. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Ministru za promet, gospodu mag. Janezu Božiču, bo vprašanje zastavil gospod Bojan Kontič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister! Verjetno ste že tretji ali četrti, ki mu postavljam to vprašanje, ki ima torej že kar zgodovino. V preteklem mandatu sta vlada pa mogoče parlament naredila korak naprej pri odpravi razvojnega problema tega dela okolja Slovenije, torej savinjsko-šaleške pokrajine in tudi koroške pokrajine. V našem prostoru ugotavljamo, da brez nadaljnjega razvoja prometne infrastrukture ne bomo uspeli nadaljevati z razvojem, kot je načrtovan. Posebej so na to v zadnjem času opozarjali predstavniki Gorenja. Ocena, da je potrebna hitra cesta, ki bo povezala avtocestni križ s Koroško, se pravi, tudi v nadaljevanju z Avstrijo in kasneje s Hrvaško, je tista rešitev, ki pomeni tudi odpravo razvojne zagate na tem delu naše države. V ta namen vas seveda pozivam, da storite, kar je v vaši moči in omogočite umestitev te hitre ceste v vse akte, ki so za to potrebni in seveda kasneje tudi izgradnjo hitre ceste. Zanima pa me, ker vem, da aktivnosti na tem področju potekajo, kako daleč ste s temi aktivnostmi? Hkrati kot vedno znova opozarjam tudi na težave v tem trenutku, se pravi cestna povezava Arja vas-Velenje in naprej proti Koroški je slaba. Povezava ima kar nekaj črnih točk, čeprav moram na tem mestu soglašati s predstavniki stroke, ki pravijo, da na tej cesti ni mogoče določiti črnih točk. Ni pa jih mogoče določiti, to pa dodajam, zaradi tega, ker je ves odsek te ceste črn, ker ljudje umirajo na vsakem kilometru te ceste. Ko govorimo o odpravi prometnih zamaškov in težav s katerimi se ukvarjamo v prometnih konicah v naši dolini, vas tudi sprašujem: Ker je bilo načrtovanih kar nekaj krožišč v našem prostoru, me seveda zanima, kako daleč so tudi te aktivnosti. V proračunu je bilo za to načrtovanih nekaj sredstev in me seveda zanima, ali boste nadaljevali politiko prejšnje vlade na tem področju. Hvala lepa.
Hvala gospodu Kontiču. Gospod minister izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, lep dober dan želim, hvala tudi za vprašanje. Gre za aktivnosti v zvezi s hitro cesto na relaciji med avtocesto A1 Šentilj in Koper. Gre za navezavo iz Velenja, Slovenj Gradca in Dravograda. Ta izgradnja je uvrščena v tako imenovani dodatni program nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji in situacija je naslednja. Že sami ste ugotovili, da aktivnosti potekajo. V letu 2004 je bila naročena primerjalna študija variant poteka hitre ceste Holmec-Vič - Slovenj Gradec-Velenje-Arja vas. Na zahtevo koroških občin pa smo v letošnjem letu pristopili k dopolnitvi študije tudi z varianto navezovanja hitre ceste zahodno od Šoštanja, s priključkom na avtocesto v območju Šentruperta. Rok dokončanja te študije je do konca letošnjega leta. Na drugi del vašega vprašanja bi dejal naslednje, da je ministrstvo za promet že v lanskem letu, v mesecu oktobru, dalo pobudo ministrstvu za okolje in prostor za pripravi državnega lokacijskega načrta za omenjeno državo cesto, ki vodi tudi vse ostale postopke, ki so vezane na sprejem lokacijskega načrta. V drugem delu, če odgovorim na vaše vprašanje, gre za problematiko načrtovanih krožišč na Šaleški cesti v Velenju in tudi drugih. Šaleška cesta v Velenju - gre za povezavo Zgornji Dolič-Velenje - je izredno obremenjena cesta, saj po naših podatkih, ki jih imamo, to so podatki o štetju prometa, dnevno vozi po Šaleški cesti med 10.000 in 20.000 vozil, kar je izjemno velika številka. Moram povedati, da na tem področju že teče projekt ureditve Šaleške ceste, ki je uvrščen v državni proračun. Izdelan naj bi bil idejni projekt, po katerem je predvidena ureditev štirih križišč. Investicija je ocenjena na približno 750 milijonov tolarjev. V lanskem letu je bil izdelan tako imenovani PGD PZI - projekt ureditve krožnega križišča pri Sparu. V letošnjem letu pa se je pristopilo k izdelavi tudi PGD-ja in PZI-ja krožišča pri skakalnici, v naslednjih letih pa bodo tudi izdelani projekti za križišče pred tunelom in pa križišče za hotel Paka oziroma avtobusno postajo. Z gradnjo bi lahko pričeli v letu 2006. Če samo na kratko spomnim. V proračunu, torej dokumentu, ki pač eksistira, med leti 2003 in 2008 so na projektu za ureditev šaleške ceste v Velenju predvidena sredstva v lanskem letu približno 35 milijonov tolarjev, v letošnjem letu 36.500, v prihodnjih letih 2006, 2007 in 2008 pa 107, 160 in 208 milijonov tolarjev. Vse skupaj je na tem projektu predvidenih približno 550 milijonov tolarjev. Ker gre tudi za ureditev ceste skozi naselje, se predvideva tudi sofinanciranje občine. Vlada Republike Slovenije bo nadaljevala začete projekte in pa program, ki je bil že v preteklosti zastavljen. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Hvala. Gospodu ministru za notranje zadeve Dragutinu Mate bo zastavil vprašanje gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Moje vprašanje se nanaša na usodo večine zaposlenih v gospodarski družbi Peko Tržič. V medijih smo pred leti zasledili številne kritične pripombe nad delom takratna uprave nadzornega sveta Peka in pa odvetnika te družbe ter SRD-a. Revizorska hiša, ki je v tistem času pregledala poslovanje te družbe, je ugotovila številne nepravilnosti v poslovanju te družbe kot sum na zlorabo položaja posameznikov uprave te družbe, nakazane so bile tudi številne nepravilnosti, ki so se vrtele v krogu sorodstvenih vezi uprave SRD-a ter številnih podjetij in tudi odvetniška pisarna, ki je zastopala to podjetje, nepravilnosti v zvezi s spornimi odločitvami uprave družbe s področja reklame in propagande in nepravilnosti pri projektu [[...]] [[Nerazumljivo.]] BTC, Ljubljana, ter še številne druge. O vseh nepravilnostih v podjetju sta bila seznanjena tudi takratni gospodarski minister ter takratni predsednik uprave SRD-a in predsednik vlade. Višek vsega tega pa se pokaže pri odpuščanju delavcev, ki ga je izkoristila družba TEK PRO, s sedežem v Trbovljah, ki je v program aktivne politike zaposlovanja Zavoda Republike Slovenije, zaposlovanje v mesecu decembru zaposlila 40 brezposelnih delavk predvsem iz bivšega obrata Peko Trbovlje, ki pa je prejela milijon in pol za vsakega delavca ali delavko posebej, to se pravi za vseh 40 delavk, delavcev 60 milijonov SIT. V začetku leta 2004 je družba TEK PRO na podlagi predhodnega javnega razpisa zaposlila tudi tri delavce iz RTH rudnik Trbovlje-Hrastnik in za vsakega delavca prejela 5 milijonov in pol, to se pravi skupaj 16 milijonov in pol. Kljub prejetju subvencij pa družba TEK PRO sploh še ni začela poslovati, prejeta sredstva pa po tem, kar se bere v medijih in sliši v medijih, so nenamensko potrošena, delavk pa se je že znašlo z odpovedjo delovnega razmerja. Sprašujem ministra za notranje zadeve: Ali je kriminalistična služba policije v gospodarski družbi Peko obravnavala sume kaznivih dejanj v omenjeni družbi in če je, katera izpostava policijske uprave je to opravila? Ali je oglaševalska akcija za podjetje Peko v času, ko ga je vodil Tomaž Lovše, sporna? Namreč, kljub temu da je gospodarska družba, je družba Peko dobivala znatna finančna sredstva tudi s pomoči države. To se pravi, da imamo popolnoma upravičeno zahtevo za vpogled nad temi sredstvi? Hvala lepa za odgovor.
Hvala, gospodu Petanu. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala za vprašanje, gospod poslanec. V zvezi s konkretnima vprašanjema bi povedal, da je kriminalistična policija, točneje sektor, od konca lanskega leta urad kriminalistične policije policijske uprave Kranj proučeval več sumov storitve kaznivih dejanj. Proučevali so o zadevi od leta 2001 do leta 2004 in v zvezi s tem na okrožno državno tožilstvo v Kranju podali več poročil, v katerih sta bili zaradi utemeljenega suma storitve dveh kaznivih dejanj zlorabe položaja in pravic po 244. členu kazenskega zakona ovadeni dve fizični osebi. Poleg tega je sektor kriminalistične policije policijske uprave Kranj zaradi suma storitve kaznivih dejanj ponareditve ali uničenja poslovnih listin po 240. členu kazenskega zakona ovadil okrožnemu državnemu tožilstvu v Kranju dve fizični osebi, od katerih je bila ena ovadena tudi zaradi utemeljenega suma storitve kaznivega dejanja poneverbe po 245. členu kazenskega zakonika. Poleg fizičnih oseb je omenjeni sektor zaradi utemeljenega suma storjenega kaznivega dejanja zlorabe pravic in položaja po 244. členu okrožnemu državnemu tožilstvu v Kranju ovadil tudi eno pravno osebo. Tako je kriminalistična policija na nek način obdelala vse te sume. Glede drugega vprašanja je kriminalistična policija na podlagi anonimnega pisma in zahtevka okrožnega državnega tožilstva v Kranju z dne 26. 7. 2002 preiskala nakazane sume storitve kaznivih dejanj pri reklamiranju izdelkov Peka ter o teh ugotovitvah 4. 10. 2002 pisno obvestila okrožno državno tožilstvo v Kranju. V navedenem poročilu je kriminalistična policija obvestila tožilstvo o izsledkih v zvezi s poslovanjem družbe Peko pri reklamiranju in propagandi s podjetjem Imelda 8000 d.o.o. Ljubljana. Kriminalisti so v zvezi s tem in s poslovanjem družbe Peko ter družbe Imelda 8000 pregledali obsežno dokumentacijo in na podlagi tega, se pravi s poslovno dokumentacijo, sklenjene pogodbe, anekse k pogodbam, naročilnice, računi, ki so bili izstavljeni, in so prišli do končnega zneska, da je posel, ki je trajal nekaj manj kot 2 leti, bil vreden preko 120 milijonov SIT.
Hvala gospodu ministru. Izvolite, gospod Petan, za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo. Če seštevamo ta sredstva, dejstvo je, da je za prestrukturiranje ta firma Tek Pro dobila okrog 80 milijonov SIT. Zanima me, če slučajno imate podatek - ne zahtevam tega podatka danes: Ali so bila vsaj približno koristno porabljena, ali so bila res nenamensko, tako kot se govori? Po podatkih naj bi bila popolnoma nenamensko porabljena. Kar se pa tiče snemanja teh spotov, ko so se reklame za čevlje Peka snemale v Združenih državah in kolikor vem, bi naj bila zraven tudi hrvaška pevka - če bi bila slovenska, bi še razumel, vendar mislim, da bi lahko te spote na morju snemali tudi v Piranu ali Portorožu. Zato se mi zdi skrajno nerazumljivo, skrajno neracionalno in prav žaljivo do delavcev te firme, da se kaj takega tudi počne. Upam, da bo to našlo tudi ustrezen epilog, ker to je dejansko norčevanje iz delavcev v Sloveniji. Pa mogoče še vprašanje: Ali se je ugotovilo, da so bila ta sredstva res tako nenamensko potrošena, kot se je govorilo v medijih? Če tega odgovora nimate, lahko odgovorite tudi pisno kasneje. Hvala.
Hvala gospodu Petanu. Gospod minister, izvolite.
Na ta dodatna vprašanja bom poskušal odgovoriti. Podatki, ki ste jih navajali, okrog 60 milijonov SIT, ki jih je podjetje Tek Pro prejelo za zaposlovanje presežka delavcev, so točni. Prav tako so prejeli za delavce, ki so jih prevzeli od RTH, rudnika Trbovlje-Hrastnik, nekaj delavcev, za vsakega v višini 5 milijonov 500 tisoč in s tem prejeli 16,5 milijona. Hkrati pa je to podjetje v decembru lanskega leta proglasilo višek 20 delavcev, ki so nekako ostali na cesti. Podatkov, kako resno je to podjetje začelo delovati, vam na žalost danes ne morem posredovati, bom pripravil pisni odgovor v zvezi s tem. Bojim pa se, da je to v fazi kriminalistične preiskave in da lahko potem pride do tega, da vam podatkov ne bom mogel posredovati. Glede snemanja spotov pa je točno, dogajali so se v tujini, dogajali so se ne v Ameriki, ampak na Sejšelih. Uporabljali so pač tisti kader, za katerega so oni takrat mislili, da je najbolj primeren.
Hvala gospodu ministru. Ker se je minister za gospodarstvo mag. Andrej Vizjak opravičil, sprašujem dr. Pavla Gantarja, ali bo kljub temu zastavil vprašanje. Izvolite, imate besedo.
Seveda, gospod predsednik, vprašanje bom zastavil. Sicer so do mene prišle novice, da morda gospod minister ni tako bolan, temveč je na kakšnem dopustu, na smučanju. To niti ni slabo, tudi to je zame razlog za opravičilo. Človek dela in ima pravico, da se tudi spočije, ima pa tudi pravico, da to pove naravnost. To bi upošteval, če je res tako. Kljub vsemu pa bi postavil vprašanje. Na januarski seji državnega zbora, 21. januarja, je v odgovoru na moje poslansko vprašanje o stališču vlade do predloga besedila direktive o računalniško izvedenih izumih med drugim gospod minister obljubil, da bo Slovenija aktivno sodelovala pri pripravi amandmajev k prvotnemu besedilu direktive z namenom njegovega izboljšanja. Sprašujem: Kaj konkretno v zvezi s tem je storilo njegovo ministrstvo? Kaj ste storili, da bi zbližali stališča slovenske zainteresirane javnosti, med njimi tudi odprtokodne skupnosti, kot tudi nekaterih majhnih in srednje velikih podjetij, razvijalcev proste programske opreme, ki jih v okviru Gospodarske zbornice Slovenije predstavljajo gospodarsko združeni Koda.si.? Po naših informacijah je bil v okviru Urada Republike Slovenije za intelektualno lastnino organiziran en sam posvet, a stališča o podpori direktivi niste spremenili oziroma niste oblikovali nikakršnih amandmajev k predlogu direktive, čeprav je gospod minister eksplicitno to obljubil v odgovoru na poslansko vprašanje. K temu moram dodati še najnovejšo informacijo, ki bo ministra razveselila. Odbor za legalne zadeve oziroma pravne zadeve evropskega parlamenta je soglasno glasoval za to, da zaprosi za ponoven začetek postopka v zvezi z direktivo, ki se nanaša na legislacijo programskih patentov. Prav gotovo bo to pomenilo, da se bo priprava te direktive vrnila na začetek. Ministra sprašujem: Ali boste vendarle izkoristili dano priložnost, ki jo ponuja dejstvo, da se bo zadeva po vsej verjetnosti vrnila na sam začetek k pripravi direktive? Hvala lepa.
Hvala gospodu Gantarju. Tudi minister za zunanje zadeve, doktor Dimitrij Rupel, se je opravičil. Sprašujem gospoda Srečka Prijatelja, ali bo postavil vprašanje? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovana vlada, spoštovani kolegi! Gospod Bevk se je že dotaknil tega vprašanja, pa vendar, jaz bi rad bil bolj konkreten. V zadnjem obdobju smo namreč priča zelo velikim pritiskom na Slovenijo s strani Avstrije, Hrvaške in pa predvsem Italije. Dogodki ob praznovanju dnevna spomina 10. februarja so v Italiji povzročili zelo ostre reakcije, tako slovenske, hrvaške in tudi italijanske javnosti. Nacionalno zavezništvo si je v svoji razlagi privoščilo izkrivljeno prikazovanje zgodovinskih dejstev in v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je to potvarjanje zgodovine oziroma da je to ena od etap strategije italijanske desnice, ki na žalost tudi s fašistično propagando, nedvoumno zadnji film je taka propaganda - Srce v breznu potvarja zgodovinska dejstva. Ministrstvo za telekomunikacije Italije, pod čigar ingerenco spada tudi nacionalna televizija RAI, ki je film predvajala, katerega vodi Maurizio Gasparri, minister za Italijane po svetu Mirko Tramalia ter podpredsednik italijanske vlade Gianfranco Finni vodijo odkrito vojno proti Slovencem. Ali bo slovenska vlada zahtevala opravičilo glede na zadnje izrečene besede Vlade Republike Italije? Ali bo Vlada Republike Slovenije problematiko reševala zgolj na bilateralni ravni oziroma na multilateralni ravni, kajti v Slovenski nacionalni stranki menimo, da bi Evropa morala temeljiti ne samo zgolj teoretično, ampak tudi dejansko na antifašistični koaliciji, na temeljih te koalicije? Ali bo Vlada Republike Slovenije zahtevala sodni pregon za 1.200 vojnih zločincev v Italiji, ki so v 21-ih letih fašistične diktature zverinsko pobili po svetu 1.620.000 ljudi? Vemo namreč, da zločini, predvsem vojni, ne zastarajo in da je bila roka pravice za italijanske fašiste po zaslugi Anglije zelo prizanesljiva. Do danes ni bil obsojen noben italijanski fašist, niti se Italija ni opravičila za grozodejstva, ki jih je počela. V Sloveniji in Jugoslaviji je delovalo 470 registriranih italijanskih vojnih zločincev, ki so na tleh bivše Jugoslavije zverinsko pobili pol milijona ljudi. Za Slovensko nacionalno stranko so takšni predstavniki italijanske oblasti, ki odkrito zagovarjajo fašistično ideologijo, nezaželeni v Sloveniji. Zato ministra sprašujem, čeprav ga danes ni tukaj: S kakšnimi častmi bo gospod podpredsednik italijanske vlade Gianfranco Finni, ko bo prišel v Slovenijo, sprejet? Hvala lepa.
Hvala gospodu Prijatelju. Gospodu dr. Vasku Simonitju, ministru za kulturo, bo vprašanje zastavil gospod Franc Kangler. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani minister gospod Simoniti, spoštovane poslanke in poslanci! To mojo poslansko vprašanje, ki je namenjeno ministru za kulturo, gre posledično predvsem zaradi delovanja in posledic njegove predhodnice na tem ministrstvu, zato bo tudi tako postavljeno. V tem državnem zboru sem velikokrat spregovoril o centralizaciji in da je tudi potrebno začeti peljati decentralizacijo. Ena izmed koalicijskih določb je tudi ta, da se bo vlada resno lotila decentralizacije. In če smo do sedaj bili priča centralizaciji, mislim, da je čas, da v vseh strukturah, tako v gospodarstvu, politiki, športu, konec koncev tudi v kulturi je prišel čas decentralizacije. Zato vas spoštovani minister za kulturo sprašujem: Po kakšnem ključu je bila imenovana strokovna komisija za uprizoritvene umetnosti v naslednji sestavi, petčlanska komisija: Daliborka Podboj, Blaž Lukan, Amela Krajger, Silvan Omerzu, Primož Jesenko. Vsi so doma iz Ljubljane. Prav tako je bila ustanovljena strokovna komisija za glasbeno umetnost, ki je petčlanska: Igor Bašin, Nenad Firšt, Marko Munih, Hugo Šekoranja, dr. Primož Kurent, razen gospoda Firšta, ki je doma iz Celja, so vsi iz Ljubljane. Sprašujem pa zato, ker ta strokovna komisija daje podlago za dodeljevanje sredstev, ki se delijo s strani ministrstva za kulturo gledališčem in opernim hišam v Sloveniji. Sprašujem vas tudi, kolikokrat so si člani obeh komisij ogledali predstave na primer v Slovenskem narodnem gledališču Maribor, bodisi balet, opero in dramo v letu 2004, da so dajali tako dobra in strokovna mnenja, kot je bilo zapisano v moji predhodni najavi poslanskega vprašanja. Prav tako vas sprašujem, spoštovani minister, na podlagi česa je bilo financiranje s strani ministrstva za kulturo v letu 2002 za Opero, balet, Ljubljana indeks 112 in za leto 2003 za Opero in balet v Ljubljani indeks 111,84, za isto obdobje, pa za popolnoma enako nacionalno hišo, za Opero in balet Maribor pa za leto 2002 [[...]] [[Znak za konec razprave.]] indeks 105, za leto 2003 indeks 105.
Izvolite gospod minister.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, spoštovani gospod poslanec! Kako so komisije oblikovane, bi najprej povedal, da te postopke, naloge, sestavo, trajanje mandatov in ostala vprašanja, ki se dotikajo dela strokovnih komisij, določa pravilnik o strokovnih komisijah in sklepi o imenovanju posameznih strokovnih komisij. Naloge strokovnih komisij v povezavi z vrednotenjem vlog, prispelih na javne razpise, in pozive ter neposredne pozive javnim zavodom so v sumarnem pogledu naslednje: ovrednotenje programa dela in finančnega načrta za naslednje leto. V delu, ki je povezano s financiranjem javnih zavodov, pa predvsem predlaganje financiranja programov oziroma programskih materialnih stroškov pa so te stvari postavljene glede na tri ključne kriterije: kakovost, obseg programa in dostopnost programov v minulem in načrtovanem obdobju. Strokovni komisiji, ki ju gospod poslanec posebej navaja, sta bili imenovani v skladu s predpisi. Komisija za glasbene umetnosti z dne 3.1.2003, razen enega člana, ki je postal dodaten član po nastopu nove vlade; Komisija za uprizoritvene umetnosti pa je bila po odstopu prejšnje imenovana 8.6.2004, razen ene dodane dodatne članice, ki je postala pod mandatom nove vlade. Dodatno imenovana člana komisij pri vrednotenju programov javnih zavodov nista sodelovala, saj je bil postopek financiranja javnih zavodov končan že pred tem. Ob tem bi rad poudaril, da je potrebno pri sestavi strokovnih komisij slediti načelu, da so sestavljene iz posameznikov, ki so si s svojim kakovostnim delom in v strokovni javnosti ustvarili splošen ugled in pridružil bi se temu, kar je gospod poslanec sugeriral, da niso sedaj komisije oblikovane po nekem regionalnem principu iz kompetentnih posameznikov in upam, ko bomo imeli možnosti, da te komisije na novo oblikujemo po izteku njihovega mandata, jih bomo seveda iz kakovostnih, kompetentnih ljudi oblikovali vendarle po nekem širšem regionalnem principu. Seveda pa je treba vseeno v bran povedati toliko, da glede na številne glasbene in gledališke dogodke, je iluzorno pričakovati, da si bodo prav vsi strokovnjaki - in menim ali pa upam, da so bili vsi ti strokovnjaki - brez izjeme ogledali prav vse gledališke in plesne predstave in uspeli tudi poslušati vse koncerte. Strokovne komisije so v trikotniku kulturni izvajalci, uradniška stroka in pa odločevalec, torej minister, le ena bistvenih uteži za uravnoteženo in čim bolj tehtno končno odločitev o financiranju. O njihovem delu podrobneje spregovorijo same odločbe o tem financiranju in s svojim strokovnim delom in svojo strokovno držo odgovarjajo tudi pred širšo javnostjo. Kar zadeva financiranje teh gledališč oziroma teh indeksov, o katerih gospod poslanec postavlja vprašanje oziroma navaja podatke, bi povedal, da so nekoliko drugačni. Po podatkih ministrstva za kulturo, ki se nanašajo na financiranje omenjenih ustanov, iz državnega proračuna v letih 2002 in 2003 so namreč podatki naslednji: Opera in balet Ljubljana za leto 2002 so vse vrste stroškov indeks 113,32, za leto 2003 vse vrste stroškov indeks 105,97, medtem ko Opera in balet Maribor za leto 2002 vse vrste stroškov je indeks 108,80, za leto 2003 vse vrste stroškov je indeks 108,09. Seveda moram reči, da se zavedam, da je indeksiranje neka preživeta oblika, da je treba slediti kakovosti. Upam, da bomo uspeli najti morda boljšo solucijo, vendar pa v tem trenutku ne morem obljubiti, kako bo to ocenjevanje v bodoče potekalo. Dodal bi samo še to, kot verjetno vsi dobro veste, da od sredstev, ki so namenjena za te institucije, pojedo 70% teh sredstev plače. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Želi gospod poslanec postaviti dodatno vprašanje? Izvolite, prosim.
Hvala za besedo za dodatno vprašanje, spoštovani predsedujoči. Minister, z vsem spoštovanjem do vas in do vašega prizadevanja do kulture se mi zdi smotrno, da vas tudi vprašam. Po informacijah, ki jih imam, si ti člani strokovnih komisij, ki sem jih sedaj naštel v predhodnem vprašanju, v letu 2004 niso niti enkrat ogledali niti ene predstave Slovenskega narodnega gledališča v Mariboru. Niti enkrat! Zato vas pozivam in tudi dajem pobudo, da premislite o sestavi in smiselnosti te komisije, da poskušate na novo ustanoviti ti dve komisiji in da poskušate skladno z vašim odgovorom, ki ste mi ga dali, sestavo teh komisij zagotoviti regionalno, bodisi iz gledališča iz Nove Gorice, iz Ljubljane, Maribora, Celja, Ptuja in še bi lahko našteval. Na ta način lahko zagotovite, da bo ta indeksacija in vsa ostala strokovna mnenja korektna in poštena. Konec koncev, spoštovani minister, če je komisija ustanovljena, bi bilo smotrno, da bi si vsaj eno predstavo pogledala. In poglejte posledice vsega tega! Kar zapiše strokovna komisija, po njihovem mnenju je bila vključitev Burkardove predstave Ognjemet v redni repertoar hiše v letu 2004 neprimerna programska poteza. V preteklosti so podobno opozarjali tudi v zvezi s predstavo Grk Zorba. Grk Zorba predstava je bila v lanskem letu, spoštovane kolegice in kolegi, v mariborskem gledališču je bila 14.2. in 15.2. do zadnjega sedeža razprodana. Komisija si je niti ni ogledala in daje takšne slikovne pripombe in mnenja. S predstavo Grk Zorba bo Slovensko narodno gledališče še v tem letu nastopilo, prvo izmed gledališč, v stari Gorici, z dvakratno predstavo na odru. In to bo veliko priznanje za Slovenijo in tudi za Slovensko narodno gledališče. Zato vas, minister, pozivam, istočasno sprašujem: Ali razmišljate, da bi ti dve komisiji zamenjali, kajti iz teh razlogov, ki sem jih navedel, prav gotovo argumenti držijo. Korektno in pošteno bi bilo, da se nekateri v tej državi nehajo delati iz tistih, ki ne prihajajo iz osrednje Slovenije, ampak naj ta odnos bo do vseh, ki kakorkoli delamo in živimo v tej državi, popolnoma enak. Pa ne glede na to, od kod prihajajo: ali s Štajerske ali s Primorske ali iz Ljubljane.
Hvala lepa. Želi gospod minister besedo?
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede zamenjave komisij. Komisije so vezane na določene mandate, ki jih imajo. Sedaj bi morali, ne vem kakšne razloge poiskati, morda so ustrezni, bom premislil, ali pa dal v premislek to. Sam sem želel ob tem, ko sem prišel, komisije samo pravzaprav z dodatnimi člani, kolikor mi je dopuščala možnost, okrepiti, da bi vzpostavil neko ravnotežje in vnesel s temi novimi člani v njihov razmislek nov razmislek, da tako rečem. Treba se je pa morda kdaj tudi soočiti s tem, da komisije želijo slediti nekim kakovostnim izhodiščem. Če niso obiskali niti ene predstave, jaz vam na to ne znam odgovoriti, niti ne morem odgovoriti. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Vendar pa komisije velikokrat sklepajo o programu, ki bo v naslednjem letu. Tukaj do določene mere bi verjel, da so te komisije tudi strokovne ali pa sledijo tem strokovnim kriterijem in ne bi sedaj kar počez ocenjeval, da so nekvalitetne. Glede Grka Zorbe, pa kolikor sem seznanjen pravzaprav iz drugih virov, da tako rečem, gre za muzikal, se mi zdi, in je premislek kulturnega ministrstva sledil temu, da vendarle daje klasičnemu programu morda večji poudarek in da se temu zavezuje, da se kvalitetne predstave pravzaprav izvajajo. Tu je šlo za sam muzikal, za neko lahkotnejšo obliko, ki vsekakor sodi tudi v teater, nedvomno. O tem nočem izraziti dvoma. Ampak verjetno so glede na obstoječ program, ki so ga presejevale te komisije, odločili pač tako, kot so. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister za zunanje zadeve je odsoten. Sprašujem, ali želi gospod Anton Anderlič kljub temu postaviti poslansko vprašanje?
Ne želim. Glede na to, da je minister dobil pisno vprašanje, pričakujem, da bo ustno odgovoril na prihodnji seji ali na eni od prihodnjih sej, ko bo utegnil priti v državni zbor.
Hvala lepa. Želite postaviti samo vprašanje, prosim gospod Anderlič? Hvala lepa. Minister za delo, družino in socialne zadeve je prav tako odsoten. Želi gospod Dušan Kumer postaviti poslansko vprašanje?
Jaz bom poskušal, hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni, ministri, kolegice in kolegi! Moje poslansko vprašanje se nanaša na področje dela centrov za socialno delo. V zadnjih nekaj več kot 10-ih letih smo v Sloveniji preoblikovali večino podsistemov socialne varnosti in jih prilagajali novim razmeram. V ta segment se uvrščajo tudi storitve oziroma servisi na področju socialne politike, kot so na primer centri za socialno delo. Glede na dejstvo, da je bil sedanji minister za delo, družino in socialne zadeve gospod Drobnič, ko je bil v prejšnjem mandatu še opozicijski poslanec, izredno kritičen tudi do tega področja, naj navedem, da v eni od takšnih razprav v državnem zboru so bili centri za socialno delo in predvsem zaposleni v njih poimenovani, da so kot sloni v trgovini s porcelanom in se največkrat sprejemajo nemogoče in nerazumljive odločitve, me konkretno zanima naslednje: Kaj bo sedaj, ko ima vajeti v svojih rokah, spremenil, izboljšal in kako bo to storil? Ko sem prebiral pravkar spisan program in cilje vlade, govorim seveda o tistem delu, ki se nanaša na ministrstvo za delo, moram povedati, da sem bil sila razočaran. Toliko besed je bilo v preteklosti, sedaj ko pride pa priložnost, da lahko te besede spremeniš v dejanja, pa nič, le ena alineja v celotnem delu programa je namenjena temu področju, in sicer z naslovom Spremenil se bo pravilnik o tehničnih pogojih za izvajanje dejavnosti centrov za socialno delo. Zato ministra sprašujem: V letu 2004 je bila na ministrstvu pripravljena strokovna naloga z naslovom Preoblikovanje organiziranosti centrov za socialno delo v Republiki Sloveniji. Dokončna odločitev reorganizacij naj bi bila sprejeta po opravljeni eksperimentalni fazi, ki naj bi jo ministrstvo opravilo v letošnjem letu, se pravi leta 2005. Zanima me: Ali bo minister Drobnič začrtano eksperimentalno fazo opravil, v prej omenjenem programu tega ni zaslediti, in kako v luči priprav novega nacionalnega programa za socialno varstvo minister vidi vlogo centrov za socialno delo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospodu ministru za promet mag. Janezu Božiču bo postavil poslansko vprašanje gospod Srečko Hvauc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, kolegi, ministri. Jaz bi postavil eno vprašanje, ki se nanaša na nivojsko križanje železnic in cest. To vprašanje mislim, da je pomembno ne samo lokalno, ampak tudi širše, slej ko prej se vsakdo od nas znajde na tem nevarnem mestu. V Sloveniji imamo 1229 kilometrov železniških prog, na katerih je nekaj čez 1000 nivojskih križanj, kar seveda pomeni, da imamo približno na vsak kilometer eno nivojsko križanje, od katerih jih je samo 300 zavarovanih z zapornicami, ostali pa s cestnoprometno signalizacijo. Vsako takšno križanje je v prvi vrsti nevarno mesto, je tudi ena velika ovira v prometu, kjer nastanejo zastoji, kjer se izgublja čas, živci in še kaj drugega. In če ne nazadnje seveda omenim tudi to, da takšno mesto predstavlja tudi en velik strošek zaradi vzdrževanja. Poznamo probleme, ki jih imajo oziroma so jih imele lokalne skupnosti, ki so do 31.12. vzdrževale oziroma sofinancirale vzdrževanje teh nivojskih zavarovanj, ko mnoge od njih niso uspele zagotoviti dovolj velikih finančnih sredstev. Imamo tudi odprtih kar precej tožb, kjer država dejansko hoče od lokalnih skupnosti dobiti ta sredstva. Kot že omenjeno, ta problem je s 1.1.2005 rešen, ampak problemi so še ti stari primeri s prejšnjih let. Kljub temu da smo v zadnjih deset in mogoče nekaj več letih imeli kar nekaj programov reševanja teh nivojskih križanj, se stanje ni bistveno spremenilo oziroma izboljšalo. Ker pa je minister za promet, takratni kandidat za ministra, na predstavitvi na odboru za promet reševanje te problematike omenil kot eno od prioritet, bi seveda postavil vprašanje: Kakšno je trenutno stanje na tem področju in kaj je bilo storjenega oziroma katere aktivnosti potekajo, da se to stanje, ki mislim, da ni najboljše, tudi čim prej spremeni? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Hvala za poslansko vprašanje. Jaz bi začel s statistiko, ki mislim, da je potrebna zato, da se slovenska javnost sooči z dejstvi, ki vladajo na tem področju. Gre konkretno za 976 nivojskih križanj, nekatera so bila v tem času ukinjena, glede na podatek, ki ga je dal gospod poslanec. V tem času, torej v 15-ih letih, vključno z letom 2004, je bilo na teh nivojskih križanjih 710 nesreč. To je izjemno velika številka, ki je lahko rečem alarmantna, od tega je bilo celo 135 smrtnih primerov. Dejstvo je, da mora Slovenija, torej država se mora izjemno hitro obrniti, če želimo to področje v najkrajšem času tudi ustrezno urediti. Trenutno potekajo aktivnosti na preko 60 nivojskih prehodih. Splošen problem, ki je večkrat bil povedan in znan, je, da financiranje potrebnih aktivnosti za izvedbo novih zavarovanj kot za vzdrževanje obstoječih praktično ni tako urejeno, kot bi si želeli. Za financiranje vzdrževanja cestno-železniških križanj morajo prispevati tudi občine, v katerih se ta križanja nahajajo. Le-tega pa v večini primerov niso zagotovile, tako da je moral holding Slovenske železnice sprožiti tudi tožbe. Holdingu Slovenske železnice smo v začetku meseca februarja predlagali, naj ne vlaga novih tožb iz tega naslova in naj na sodiščih v vseh primerih, ki še niso pravnomočno zaključeni, v dogovoru s toženimi strankami, predvsem občinami, uredi mirovanje postopkov do začetka veljavnosti spremenjenega 29. člena zakona o varnosti v železniškem prometu, ki na novo razmejuje dolžnosti financiranja vzdrževanja cestno-železniških križanj. Posledica teh dveh odločitev je, da bo treba zagotoviti pač več sredstev v te namene iz državnega proračuna. V finančnem načrtu javne agencije za železniški promet, ki ga je treba uskladiti še z ministrstvom za finance, je za leto 2005 predvidenih skupno cca 513 milijonov tolarjev, od tega je 314 milijonov iz proračuna in pa cca 199 milijonov iz lastne udeležbe. Glede na navedena sredstva pa je planirano, da bo javna agencija za železniški promet v letu 2005 v sklopu zavarovanj nivojskih križanj in projektov, ki so v teku, uredila 80 do 85 križanj. Prioritetno se pa rešujejo nivojska križanja, ki so sofinancirana s strani upravljavca cest ali lokalnih skupnosti. Moram še povedati državnemu zboru, da se pripravlja oziroma izdeluje projektna dokumentacija z naslovom Določitev kriterijev iz tipoloških modelov zavarovanj ter opreme cestno-železniških nivojskih križanj z določitvijo prioritetne modernizacije, ki bo zaključena v mesecu marcu tega leta, po njej pa se bo tudi pričelo zavarovanje najnujnejših križanj cest z železniškimi progami. Državnemu zboru moram podati tudi informacijo, da smo v preteklem tednu imeli pogovore z Evropsko investicijsko banko, ki je bila v predhodnem obdobju, torej v prejšnji vladi, pripravljena sofinancirati oziroma financirati ta nivojska križanja železnice, pa je vendar projekt zastal v neki fazi. In mi bomo v tem kontekstu nadaljevali z dobro voljo, ki jo ima ta kreditodajalec s strani Evropske unije, in upam, da bomo našli tudi ustrezno soglasje z ministrstvom za finance, torej v deležu financiranja s strani države in tudi sorazmernem deležu, ki ga zagotavlja Evropska investicijska banka. Imamo praktično na razpolago možnost, da v zelo kratkem času s spiskom konkretnih projektov, ki so po prioritetni listi, o kateri sem že govoril, lahko dejansko zelo hitro realiziramo te velike probleme, ki so na železniškem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Želi gospod poslanec dopolniti vprašanje? [[Ne.]] Gospodu ministru za javno upravo Gregorju Virantu bo poslansko vprašanje postavila gospa Darja Lavtižar Bebler. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Vprašanje se glasi takole. Vlada Republike Slovenije je na 5. redni seji 6. januarja letos sprejela sklep o ustanovitvi koordinacije za boljšo javno upravo, ki naj bi jo vodil minister Virant. Njene naloge pa so med drugim upravljanje kadrovskih virov v javni upravi, razvoj te uprave ter zagotavljanje odprtosti in preglednosti javne uprave. Naloge te koordinacije se v znatnem delu prekrivajo z nalogami z delovnega področja novega ministrstva za javno upravo. Pri tem se zastavlja vprašanje: Čemu je potem sploh potrebno ministrstvo za javno upravo, saj gre za očitno podvajanje nalog? Oziroma: Ali je bila ta koordinacija ustanovljena? Kaj konkretno je v več kot enem mesecu naredila in kdo so njeni člani? Hvala.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa poslanka! Vlada je v prvih mesecih svojega mandata potegnila nekaj pomembnih potez na področju javne uprave. Prejšnji teden je sprejela popolnoma novo uredbo o upravne poslovanju, s katero je celovito uredila funkcioniranje javne uprave in znotraj tega predvsem poslovanje s strankami, kajti temu dajemo največji poudarek. Največji poudarek v našem programu je dan prijaznosti javne uprave do državljanov. Sprejela je zakonski predlog o odpravi nalepk, o katerem je danes že bilo govora. Čeprav ni bilo še ustreznih podzakonskih predpisov, smo s 1.1. realizirali prehod overitev za potrebe upravnih postopkov z notarjev na upravne enote in po zadnjih podatkih v teh prvih dveh mesecih realizirali 20 milijonov prihrankov za državljane, 5 milijonov prilivov za proračun. Edini seveda, ki so bili nekaj na izgubi, so notarji. Sam sem podpisal tudi navodilo upravnim enotam s prijaznim besedilom dopisa, s katerim se vsakega državljana obvesti, ko mu poteče, recimo, registracija motornega vozila. Program ministrstva za javno upravo zahteva veliko koordinacije. Če želimo zagotoviti boljšo javno upravo, to pomeni, da morajo bolje delovati vsa ministrstva, zato mora biti delovanje izrazito koordinirano, tako na področju E uprave, organizacije, kadrov, plač, odpravljanje birokratskih ovir, informacij javnega značaja in tako naprej. Nekaj primerov. Če želimo zagotoviti dosledno izvajanje predpisov, recimo, o informacijah javnega značaja, dosledno zagotavljanje standardov poslovanja s strankami, kot je, recimo, to, da morajo vsi organi zagotavljati kvalitetne informacije o upravnih storitvah, da morajo biti odzivni, da se morajo na vsak dopis državljana odzvati v 15 dneh, kar sedaj piše v uredbi, da ne smejo strank pošiljati od vrat do vrat, od okenca do okenca, ampak morajo sami pridobivati podatke v skladu z zakonom o upravnem postopku, da morajo zagotavljati informacije in storitve tudi na internetu. Če želimo vse to zagotoviti, moramo vzpostaviti močno koordinacijo med vsemi ministrstvi in zagotoviti, da vsi to delajo. Ali pa recimo, kadrovski načrt, kjer smo se zavezali, da bomo ustavili trend naraščanja števila zaposlenih v upravi. Zato je vlada ustanovila tako imenovano koordinacijo za boljšo javno upravo. Ta koordinacija nič ne stane, ne povzroča nobenih dodatnih stroškov, zagotavlja samo to, da imamo nek formalni okvir za stalno koordinacijo, da smo vzpostavili neko mrežo med ministrstvi, ljudi, ki se bodo občasno sestajali zato, da bomo sproti preverjali, kaj od tega, kar sem prej govoril, je zagotovljeno, kaj ni, kje je treba še kaj popraviti. Mi namreč z izboljšanjem uprave na vseh teh področjih mislimo skrajno resno - torej, stroškov nobenih. Vprašali ste, kdo so njeni člani. Člani so praviloma generalni sekretarji ministrstev oziroma po pooblastilu ministra je lahko to tudi kakšna druga oseba. Nam je važno, da ne deluje vsako ministrstvo kot svet zase, da se ministrstva povezujejo in poenotijo glede tistih vprašanj, ki so jim skupna. To je pa predvsem organizacija, kadri, administrativni procesi, E-uprava, poslovanje s strankami in podobna vprašanja. Sam imam precej izkušenj z upravnimi enotami, kjer je ravno to povezovanje in to vzpostavljanje mrež in koordinacij prispevalo k temu, da so se storitve bistveno izboljšale. Ta koordinacija se seveda ne bo sestajala vsake tri dni ali pa vsaki teden in sestanek bo 10. marca ob 15-ih, če vas ravno zanima, in je bil sklican že prejšnji teden, se pravi, še predno je bilo zastavljeno to poslansko vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Gospa poslanka, želite dopolnilni odgovor?
Jaz sem pravzaprav zelo navdušena nad tem odgovorom, kajti dali ste mi vedeti, da je dejansko potrebna koordinacija med vsemi temi dejavniki in potem sprašujem: Ali se vam ne zdi, da ni potrebna še neka dodatno koordinacija, ki bo koordinirala to koordinacijo? Ja, vidite, zelo demagoško ste mi odgovorili in zato jaz tudi zastavljam enake vrste vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Ne vem, bom pojasnil še nekoliko bolj enostavno. Če želimo mi, recimo, zagotoviti v enem letu 500, 600 upravnih postopkov, storitev in informacij na internetu, potem gotovo, da moramo vsake toliko časa sklicati odgovorne osebe iz ministrstev, zato da jim povemo, kako naj te informacije izgledajo, kako naj izgledajo obrazci, s pomočjo katerih bodo državljani vstopali v stik z upravo, in da tudi sproti spremljamo, kaj od tega so storili in kaj ne. Ne vem, v čem bi bil tukaj problem. Saj pravim, ta koordinacija nič ne stane, ne bomo zaradi tega zaposlili nobenega novega človeka, gre za ljudi, ki že delajo, in naša naloga je, da jih potegnemo skupaj in da zagotovimo, da delujejo usklajeno.
Hvala lepa. Ministru za finance dr. Andreju Bajuku želi postaviti poslansko vprašanje gospod Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni. Dejstvo je, da so številne kmetije, kmetijska zemljišča in nepremičnina v Republiki Sloveniji obremenjene s hipotekarnimi krediti, govorim predvsem za zemljišča na območju mej z Republiko Avstrijo, gre za hipotekarne krediti še iz časa stare države, se pravi, ko v Sloveniji, v takratni Republiki Sloveniji še nismo poznali instituta hipoteke in so pač to s pridom izkoriščali agenti tujih bank, ki so to bližino meje izkoristili in pač te ljudi prepričali, da so svoje nepremičnine s hipoteko obremenili. Do 1.5.2004, ko je Slovenija v celoti prevzela evropski pravni red, pač s tem ti ljudje niso imeli nekih večjih težav. Terjatev od teh bank niso dobivali, tako da enostavno tudi niso vedeli, koliko so dolžni, koliko so njihovi obroki itd. Sedaj, ko smo prevzeli evropski pravni red, so te pogodbe zopet postale aktualne. Avstrijski odvetniki, notarji si enostavno manejo roke od številnih poslov, ki jih imajo, ker so se pogodbe aktualizirale in tem ljudem enostavno hodijo na dom pisma, da je treba pač to zemljo sedaj dati neki tuji avstrijski banki. Po naši neuradni ceni, ker uradne ocene še ni, naj bi šlo nekje za 22% zemljišč, ki so v privatni lasti na tem obmejnem področju. Zanima me - in verjamem, da mi na to gospod minister, aktualni minister ne bo mogel odgovoriti: Zakaj slovenska vlada do sedaj ni opozorila na omenjeni problem, glede na to, da je že moj kolega Sašo Peče na ta problem opozoril v letih 2003 in 2004 prejšnje finančne ministre? Gre za neke vrste izgubo slovenskega ozemlja. Zanima pa me - na to pa mi lahko aktualni minister odgovori: Kdaj bodo znani točni podatki, o kakšni vrednosti slovenskega ozemlja govorimo? Kakšne rešitve pripravlja slovenska vlada v tej smeri, da bi tem ljudem kakorkoli, na kakršenkoli način se pač da, pomagala? Hvala.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa, gospod poslanec. Prav ste ugotovili, da odgovora na vaše vprašanje dejansko danes ni na razpolago, predvsem ker na način, ki je bil zastavljen - veliko bolj obširno ste ga trenutno predstavili, dejansko nismo vedeli, za kaj pravzaprav gre. Sedaj nam je bolj jasno, da je to isti problem, na katerega je v preteklosti tudi opozarjal vaš kolega poslanec. Dejstvo je, da na ministrstvu za finance ne obstaja nobena dokumentacija ali informacija glede tega. Jaz bi vas prosil, da če imate ali pa razpolagate z informacijo, da nam to tudi posredujete. Sem pa pripravljen danes vam pač povedati: pripravljenost ministrstva, da bomo tej problematiki prisluhnili, ker ne gre samo za neke finančne težave, ki bi jih lahko imeli določeni državljani in državljanke naše republike, ki ni samo po sebi že odgovornost vlade ali pa države, marveč da gre za neko območje, ki je lahko zelo občutljivo, kar se tiče naših odnosov do naših sosedov. Gre za obmejni pas, če sem vas prav razumel. Tu nam ni vseeno. Torej za vprašanje se vam zahvaljujem in vas prosim, da nam informacije, s katerimi razpolagate, tudi posredujete, da bomo s skupnimi močmi morda našli kakšno rešitev za to vprašanje. Hvala.
Hvala lepa. Želite [[...]]Hvala lepa. Minister za delo, družino in socialne zadeve je odsoten. Ali želi gospod Ivan Jelen kljub temu postaviti vprašanje? Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, ministri, poslanke in poslanci! Moje vprašanje gre ministru za delo, družino in socialne zadeve, in sicer glede izplačil zaslužkov v naravi, 5. odstavek 143. člena zakona o delovnih razmerjih. Znano vam je, da vrsto podjetij del teh zaslužkov izplačujejo z boni ali drugimi materialnimi dobrinami v naravi, s čimer se nadomeščajo denarna izplačila plač. Zato me v zvezi s to problematiko zanima: Ali se za taka izplačila plačajo tudi predpisani prispevki za pokojninsko in zdravstveno varstvo? Vemo namreč, da tako neplačani prispevki iz navedenega naslova kot tudi druge vrste izplačil v denarni obliki velikokrat pomenijo le obliko izogibanja plačil prispevkov, s čimer se znižuje osnova, na katero se usklajujejo pokojnine. Kakšne ukrepe bo sprejela vlada, da bi preprečila tovrstna izmikanja oziroma ali ima vlada pravno podlago za razrešitev navedenega problema? Ker minister ni prisoten, prosim kasneje za pismen odgovor.
Hvala lepa. Ministru za promet, gospodu magistru Janezu Božiču, bo zastavil poslansko vprašanje gospod magister Borut Sajovic. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice, kolegi, gospod minister. Moje vprašanje se nanaša na področje prometa, še posebej pa avtoprevozništva. Mislim, da gre za gospodarsko izredno pomembno področje, ki pa je po vstopu v Evropsko unijo na udaru na številnih področjih. Gre tako za prepih na odprtem evropskem trgu, potem svoje je k temu dodal tudi zakon o prometni varnosti in pa način kaznovanja ter seveda, ne nazadnje, ga močno prizadevajo tudi zadnje razmere, ki so dobile tudi publiciteto v medijih, predvsem kar se tiče odnosi s Hrvaško - del evropskega odgovora smo, mislim da, že prebrali lahko v medijih. Moje vprašanje se nanaša na ureditev tega spora, predvsem pa na to: pod vplivom teh evropskih uredb bomo Slovenci še ves čas. Ali je nujna praksa, da če jih Evropa ne uresničuje povsem, predvsem sosednje države [[tu mislim na Madžarsko]] , ali je pametno, da Slovenci na tem področju nosimo zastavo? Drugi del vprašanja pa se nanaša na naslednje. Že pred izbruhom tega vprašanja so imeli naši avtoprevozniki nelojalno konkurenco s strani hrvaških avtoprevoznikov, kajti Hrvatje so v Sloveniji nakladali in pa potem vozili naprej za Evropo, mi pa interesa naših avtoprevoznikov nismo ustrezno zaščitili s kontrolo teh dovolilnic, kajti večina hrvaških tovorov je šla v Evropo brez dovolilnic. In drugi del vprašanja, na katerega sem prepričan, da boste znal odgovoriti, ni bilo pa še posebej podano, pa je: Kako bo s kontrolo teh dovolilnic, kar se tiče hrvaških prevozov v Evropo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo in hvala lepa za vprašanje. Namreč, najprej bi želel povedati, da ne gre za zaplete, ki bi jih povzročilo ministrstvo za promet, ampak se na našem področju samo čutijo posledice izvajanja carinskega zakonika EU oziroma izvedbene uredbe za izvajanje carinskega zakonika. Dejstvo je, da je slovenska carina začela bolj poostreno nadzirati izvajanje te uredbe, zaradi česar je potem tudi prišlo do zapletov na mejnih prehodih. Zaplete bi lahko omilili, če bi druge države nečlanice EU o poostrenem izvajanju te uredbe predhodno obvestili, to je dejstvo. Zaradi tega smo se na zadnjem sestanku z direktorjem generalne carinske uprave dogovorili, da nas bodo o vseh podobnih ukrepih predhodno obvestili, tako da bomo lahko skupaj analizirali, kakšne posledice ti ukrepi lahko povzročijo, in po potrebi tudi obvestili druge države. Seveda pa moramo upoštevati dejstvo, da so uredbe EU neposredno v veljavi in neposredno tudi izvršljive tako, da Republika Slovenija nima druge možnosti, kot da uredbe EU izvaja. V nasprotnem primeru smo lahko deležni postopkov pred sodiščem Evropske unije. V nadaljevanju pa bi vam zelo na kratko rad pojasnil, kaj se je pravzaprav dogajalo in kako smo dejansko ukrepali. V ponedeljek, 7.2.2005, so na ministrstvo za promet začeli klicati predstavniki hrvaškega ministrstva za promet in spraševali, zakaj naša carina ne pusti njihovih prevoznikov, da bi z ustrezno slovensko dovolilnico na podlagi bilateralnega sporazuma med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško za tretje države ali s CEMT dovolilnico opravili prevoze za tretje države med Republiko Slovenijo in drugimi članicami EU. Ker na ministrstvo za promet z ukrepi carine nismo bili seznanjeni, smo začeli preverjati informacije. S hrvaškega ministrstva smo dobili dopis generalnega carinskega urada Republike Slovenije, GCU, v katerem so dali navodila vsem carinskim uradom, da prevozniki iz držav nečlanic EU ne morejo opravljati prevozov med dvema članicama EU brez plačila carine za začasen uvoz vozila. To naj ne bi bilo dovoljeno niti s tem dovolilnicami kakor tudi ne z bilateralnimi dovolilnicami za tretje države. Po preverjanju na generalni carinski upravi so nam pojasnili, da je carina začela izvajati uredbo EU št. 2004 354/93 s spremembami, kjer je v 558. členu določeno, da so prevozna sredstva, s katerimi se v carinskem območju opravlja komercialni prevoz, oproščena plačila carine za začasni uvoz vozila, in sicer: če so vozila registrirana izven carinskega območja EU. Drugo, če jih uporabljajo osebe, ki imajo sedež izven carinskega območja EU in tretje, če se vozila uporabljajo izključno za prevoz, ki se začne ali konča zunaj carinskega območja v EU. V vseh ostalih primerih pa je potrebno plačati carino za začasni uvoz vozila. V zadnji alineji omenjenega člena pa je še določeno, da se kljub temu lahko ta vozila uporabljajo v notranjem prometu, če tako predpisujejo veljavni predpisi na področju prevoza, zlasti določbe o dostopu in izvajanju. Zaradi tega smo generalni carinski upravi takoj posredovali predpis, s katerim smo jim dali navodila, da nesporno lahko vozilom izven EU, ki imajo CEMT dovolilnice, dovolijo prevoze brez plačila carine za začasni uvoz vozil, saj gre v tem primeru tudi za multilateralno konvencijo. Ravno tako vse druge države EU te prevoze dopuščajo. Takoj zatem smo hrvaško stran informirali, zakaj je prišlo do zapletov in na kakšni podlagi. Posredovali smo tudi dopis na misijo Republike Slovenije pri EU, v katerem smo jih prosili, da na komisiji pridobijo razlago zadnje alineje tega člena uredbe, kot sem ga že omenil, predvsem v smeri, kateri so tisti predpisi na področju prevoza, ki se v smislu tega člena lahko štejejo za oprostitev plačila dajatev za začasni uvoz vozila. Ravno tako smo glede nastalih zapletov zaprosili za mnenje in ustrezno ukrepanje komisije. V tem času, ko je Republika Hrvaška sprejela tako imenovane protiukrepe, tako da od 16.2. dalje slovenski prevozniki s hrvaškimi dovolilnicami za tretje države lahko nalagajo blago v Hrvaški in ga odpeljejo v druge članice EU, ne smejo pa blaga iz Hrvaške voziti v članice EU. Enako velja obratno v primeru prevoza iz članice EU v Hrvaško. Prevozi pa se lahko opravljajo s temi dovolilnicami. V praksi na nekaterih mejnih prehodih na hrvaški strani pa je prišlo do zapletov, ker so si cariniki [[...]] [[Znak za konec razprave.]] razlagali navodila hrvaškega ministrstva za promet in so od slovenskih prevoznikov zahtevali CEMT dovolilnice, zahtevali so jih tudi, če so želeli opravljati bilateralne prevoze med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško oziroma tranzitne prevoze prek Hrvaške, čeprav se ti prevozi opravljajo brez dovolilnic. Zaradi tega smo poklicali pristojne na hrvaško prometno ministrstvo, ki so do popoldneva nastale zaplete tudi odpravili. Iz komisije Evropske unije smo dobili tudi odgovor, v katerem je nesporno navedeno, da prevozniki iz države nečlanice Evropske unije ne smejo izvajati prevozov med dvema državama znotraj carinske skupnosti Evropske unije, ne da bi plačali dajatve za začasni uvoz vozila. To je možno samo s CEMT dovolilnicami. Tudi o tem smo seznanili hrvaškega prometnega ministra in mu predlagali tudi čimprejšnji sestanek mešane meddržavne komisije za cestni promet, ki se bo dogovorila o nadaljnjem sodelovanju na tem področju. Povratne informacije še nismo dobili. Vprašanje v drugem delu pa je bilo, kako bomo nadzorovali [[...]]
Prosil bi, da počasi zaključite svojo misel.
[[...]]po klasičnem postopku, kot veljajo predpisi v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Želite dopolnilni odgovor? Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod minister, za izčrpen in korekten odgovor. Zdaj pa, kar se tiče drugega dela teh dovolilnic. Ali mislite, da je ta nadzor in sistem, ki ga imamo trenutno v Sloveniji, zadovoljiv? Ali je možno, da se velik del tovora po nižjih, dumpinških cenah prepelje v Evropo s strani hrvaških tovornjakarjev? Mislim, da bi bilo treba ta nadzor poostriti, kajti prevozniki pravijo, da je v drugih evropskih državah, kar se tiče tega, bistveno strožje, predvsem pa, če te zalotijo, bistveno dražje. Mislim, da bi bilo to v interesu slovenskih avtoprevoznikov, da jih zaščitimo in jim omogočimo večji delež posla. Hvala lepa.
Hvala lepa za podvprašanje. V prvem delu bi odgovoril naslednje. Vlada Republike Slovenije bo na četrtkovi seji predvidoma ustanovila tako imenovano medresorsko skupino, s katero bo od strani vseh, ki so vpleteni v to celotno področje, zagotovila na nek način preveritev situacije in stanja, ki velja na tem področju, in na podlagi teh preveritev bodo sledili potrebni ukrepi, če bodo potrebni. V drugem delu pa naslednje. Zagotovo Slovenija mora vzdrževati enak nivo kontrol, kot jih imajo tudi države v Evropski uniji. V tem primeru mislim, da ni potrebnih nobenih dodatnih večjih preveritev, ampak tiste, ki so že v načelu predvidene. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministru za notranje zadeve, gospodu Dragutinu Mateju, bo poslansko vprašanje postavila gospa mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospodje ministri, spoštovane poslanke in poslanci! Zadnje čase je v javnih občilih veliko govora o ukinitvi registracijskih nalepk in o vpeljavi novih potnih listov, v povezavi s tem pa tudi odpoved pogodbe o izdelavi potnih listov dvema slovenskima podjetjema. Vzrok za tako odločitev ministrstva za notranje zadeve naj bi bila evropska direktiva, po kateri naj bi vse članice Evropske unije uvedle biometrične potne liste, s katerimi bo možen vstop v Združene države Amerike brez vizuma in ki predstavljajo del ameriškega boja proti terorizmu. Kaže pa, da skoraj nobeni državi ne bo uspelo do določenega časa pripraviti ustrezno dodatno varovanih potnih listov, pa tudi izbire enotnega načina ni mogoče pričakovati. Ker je minister napovedal mednarodni razpis, na katerem naj bi izbrali finančno najugodnejšega ponudnika, ki bo moral izpolnjevati pogoje za izdelavo, ni izključeno, da bo dober posel dobilo kakšno tuje podjetje. Čeprav iz obeh firm v javnost niso prodrle kakšne ostre besede zaradi prekinitve pogodb, ni jasno, kakšne obveznosti bo to državi prineslo. Sicer pa pričakujem, da bo vlada, ker meni, da gre za nezakonite posle, sprožila ustrezne postopke, in da nas bo o tem tudi obvestila. Vendar me v zvezi s tem zanimajo predvsem novi potni listi. V času, ko zaradi prostega pretoka ljudi v Evropski uniji opuščamo uporabo potnih listin, je tak potni list za marsikoga težko sprejemljiva zahteva, ker je to oblika nadzora nad gibanjem ljudi, pa tudi z zmanjševanjem stroškov za državljanke in državljane ni združljivo. Zato vas, spoštovani gospod minister Dragutin Mate, sprašujem: S kolikšno zamudo računa vlada pri izpolnjevanju direktive Evropske unije v zvezi z biometrijo in kakšne posledice utegne to imeti za državljanke in državljane Republike Slovenije? Kakšna bo predvidena cena za listino, ki bo zaradi zahtevne izdelave po napovedih vsej prej kot pa poceni. [[Od 130 do 300 evrov naj bi se v drugih evropskih državah gibala.]] Ali pričakujete velik interes za novi potni list? In: Kako utegne morebitna nižja naklada vplivati na ceno? In za konec še: Ali boste v novih potnih listih poskrbeli za ustrezen zapis slovenskih priimkov in imen tudi v kodiranem delu potnega lista? Hvala za odgovore.
Izvolite, gospod minister.
Hvala, gospod podpredsednik. Hvala za vprašanje, gospa poslanka Potrata. Jaz bom skušal biti čim krajši v teh odgovorih. Prvo vprašanje, glede tega, če bomo zamujali z uvajanjem biometričnih potnih listov glede na datume, ki so v direktivi, je odgovor zelo preprost: ne bomo zamujali. Datumi so postavljeni v mesec junij leta 2006 in takrat bo Slovenija imela biometrične potne liste oziroma jih bo začela izdajati, kot direktiva to predvideva. Glede cene potnih listov moram reči, da vam ne morem dati točnega odgovora, kakšna bo cena teh potnih listov. V medijih se pojavljajo, tako v tujini kot tudi doma, zelo različne cene. Jaz sem z nekaj ministri na zadnjem neformalnem svetu govoril na to temo in tudi oni so trdno prepričani, da cene ne bodo takšne, kot se pojavljajo v njihovih medijih. Cena, glede na to, da bo razpis mednaroden, se lahko giblje nekje v višini te cene, ki jo imamo sedaj trenutno, ali nekoliko višje. Bistvenih podražitev, predvsem pa ne takšnih, kot se omenja v medijih, zagotovo ne bo ne v drugih državah ne pri nas. Glede interesa za potne liste z biometričnimi elementi je pomembno povedati to, da prvi interes in prve menjave, ki se bodo dogajale v zvezi z biometričnimi potnimi listi, bodo gotovo za vse diplomate in seveda za državljane, ki potujejo v države, ki bodo zahtevale biometrične elemente. Predvsem Severna Amerika. Za samo potovanje po Evropski uniji že sedaj v bistvu naši državljani ne potrebujejo potnega lista, lahko potujejo z osebno izkaznico. Pomembno je povedati tudi to, da nihče od državljanov ne bo potreboval novega potnega lista z dnem, ko se začne izdajati; se pravi, stari potni list oziroma sedanji veljavni potni list bo ostal v veljavi do dne, ki je naveden v potem listu za veljavo in tudi v dogovorih z ameriško stranjo je zagotovljeno, da ko neka država začne izdajati geometrični potni listi, se za državljane, ki še nimajo biometričnega potnega lista še vedno uveljavlja sistem brezviznega režima, za njih je pomembno, da država začne izdajati takšne potne liste. Glede imena in priimka, ki sta zapisana v drugi coni preverjanja v potnem listu, vam pa moram povedati, da bo stanje ostalo nespremenjeno. Se pravi, zapisi bodo napravljeni tako, kot so bili do sedaj, spremeniti jih praktično ne moremo, predpisani so z kar nekaj mednarodnimi dogovori, vse naše meje so opremljene tudi z OCRB opremo, ki je usposobljena za to, da pregleduje te potne liste in pridobi ta elektronski zapis. Pri tem mogoče samo še to, da omenim, da tudi druge države nimajo zapisa takšnega, kot bi si ga morda želele, nekateri znaki na črkah izginejo in seveda na drugačen način zapiše ta priimek, je pa to seveda nujno potrebno, da je ta sistem enoten v vseh državah, ker drugače je onemogočen ta elektronski pregled tega zapisa. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanska, želite dopolnili odgovor?
Hvala za ta del odgovora. Verjamem, da boste izbrali najcenejšega ponudnika glede na to, da sem v direktivi prebrala in to pa se bolj meče nekatere ali pa spravlja nekatera stališča v javnosti v malo drugačno luč. V direktivi je napisano, da je priporočeno oziroma je ena sama firma ali eno samo telo tisto, ki lahko izdaja liste in v 3. členu te direktive tudi piše, da je priporočljivo, da se države članice povežejo pri izdaji in da dve ali tri države imajo istega izdajatelja potnih listov. Torej, to je zagotovo na poti k tistemu, zakaj so bile nekatere stvari izpeljane, kot so bile. Sedaj pa še dodatek k tistemu, kar ste mi o mehaničnem čitanju imeli povedali. V isti direktivi je zapisano, da priporočajo, da je celotno ime, da so vsi rojstni podatki skozi cel potni list zapisani enako. Ker štejem med rojstne podatke tudi ime in priimek, bi pričakovala, da je ime in priimek kot značilnost, kot identifikacija zapisana tako, kot je. Imam v rokah seveda pojasnilo, ki govori o tem, da je četrta izdaja dokumenta ICAO, ki ste ga citirali, to je bil četrti popravek priporočila, da se sicer uporabljali za transkripcijo črke ena-ena, da se pa za nekatere črke, ki imajo posebne znake, lahko uporablja tudi ena-dve in za ä, za Ö, za ü, za ř, in še za kakšen znak, ki niso iz latinskega črkopisa, so vpeljani ti zapisi, in so v mehaničnem čitalniku zabeleženi. Sodim, da je bila s tega stališča napravljena, vsaj kar nas zadeva, napaka, da nismo vztrajali pri tem. In tisto, k čemur vas vabim je, da bi v prihodnje vztrajali pri zapisu, zlasti zaradi tega, ker je zapis v osebni izkaznici drugačen od zapisa v potnem listu. Hvala.
Hvala lepa.
Če dodatno odgovorim na ta vprašanja. Najprej direktiva res omenja to, da se lahko države, in priporoča, da poiščejo skupnega proizvajalca. Vendar to ni obvezujoče. Država Slovenija se ne rabi povezati z nobenim tujim podjetjem ali s tujo državo za to, da izdeluje svoj potni list. In tudi razpis ni temu namenjen. Mi ne bomo imeli razpisa, ki bi se povezal s kakšno drugo državo in bi skupaj z njo iskali skupnega proizvajalca. Gre za iskanje najugodnejšega ponudnika, ki bo pač sposoben izdelati takšno število biometričnih potnih listov, kot predvidevamo, da jih bomo potrebovali. V vladi pač menimo, da je potrebno takšne zadeve delati transparentno in ne pod pogoji, ki so opisani v uredbi, ki je namenjena popolnoma drugačnim nabavam, se pravi, orožja in druge tehnike. Zato smo se odločili za javni razpis in nikakor ne za to, da bi se z drugimi državami vnaprej dogovarjali, da bomo imeli enega skupnega proizvajalca. Tudi omenjeni podjetji, ki sta večkrat sedaj omenjeni, nista izključeni iz kandidiranja, in tudi nista izključeni iz tega, da uspeta na takšnem razpisu. Glede samega zapisa v strojno čitljivi coni, kot se temu reče. Moram povedati na žalost, da so standardi, ki so bili sprejeti v preteklosti in zadnje usklajevaje, ki je bilo, je bilo leta 1999, pač pripeljali do stanja, kjer je sedaj. Sprememba teh zapisov je seveda možna, samo pod pogojem, da pride do večjega konsenza med državami, ki so se strinjale z ICAO standardi, ki so vpeljani na tem področju, in tukaj prihaja pač do tega, da zapisi niso identični. In sami ste omenili nekaj primerov, kjer se za eno črko uporabljata dve črki. In torej tudi državljani, recimo, v Nemčiji, ki imajo dvoustičen o, recimo, kot črko - njihov zapis, je potem ta črka spremenjena v o in e, torej njihov podatek v tem mehansko čitljivem delu ni identičen, kot je v osebni izkaznici oziroma v vizualnem delu. Tako da, če se bodo dogajale spremembe, bomo zagotovo poskušali uveljavljati neke naše specifike. Upam, da bomo pri tem uspešni.
Hvala lepa. Ministru za okolje in prostor, gospodu Janezu Podobniku, bo postavil poslansko vprašanje gospod Zvonko Černač. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi, gospodje ministri, še posebej gospod Janez Podobnik, minister za okolje in prostor, na katerega tudi naslavljam poslansko vprašanje! Vlada v prejšnjem mandatu je v letu 2002 sprejela uredbo o koncesiji za rabo naravnih vrednot za postojnski jamski sistem in predjamski jamski sistem, s katero se urejajo koncesijska razmerja glede Postojnske jame. Če zanemarimo dejstvo, da niti določb uredbe lastne vlade na ministrstvu za okolje in prostor v preteklosti niso spoštovali, saj uredba v drugem odstavku 8. člena eksplicitno določa, da se koncesijska dajatev plačuje akontativno, in to ob koncu trimesečij, torej 31. marca, 30. junija, 30. septembra in 31.12., dejansko pa je bila plačana prvič šele 2. avgusta 2004 in preostanek v nadaljnjih poljubnih štirih obrokih, ne moremo mimo dejstva, da je ta uredba slaba in da z njenimi določbami ni zadovoljen nihče: niti država niti lokalna skupnost in tudi ne koncesionar. Način plačevanja koncesnine, omejenost pri uporabi dela teh sredstev za vlaganje v turistično infrastrukturo ter vključenost sredstev, do katerih je upravičena lokalna skupnost, v tako imenovano, poenostavljeno, primerno porabo, onemogočajo razvoj turistične dejavnosti na območju ene pomembnejših slovenskih turističnih destinacij, kar Postojna s Postojnsko jamo, Predjamskim gradom in ostalimi znamenitostmi nedvomno je. Zanima me: Ali bo, izhajajoč iz zgornjih razlogov, minister oziroma ministrstvo za okolje in prostor predlagalo spremembo te uredbe? Če bo odgovor pritrdilen, tudi: V kakšnem roku lahko to spremembo pričakujemo? Zanima me tudi: Ali namerava ministrstvo za okolje in prostor spremembo predlagati na tak način, da bodo sredstva, ki jih iz naslova koncesnine pridobi lokalna skupnost, na enak način, kot to velja za nekatere druge koncesijske dajatve, na primer na področju igralništva, spadala med njene izvirne prihodke? Hvala lepa za odgovor.
Gospod minister, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec Černač! Pripravil sem se na vaše poslansko vprašanje. Ker smo dobili vprašanje šele v petek popoldne, sem tekom današnjega dopoldneva lahko pridobil določeno dokumentacijo, žal ne vse, da bi lahko čim bolj celovito odgovoril na vaše vprašanje. Najprej samo kratek uvod, da je bil podpis koncesijske pogodbe za rabo naravnih vrednot postojnskega in predjamskega jamskega sistema prvi primer podelitve koncesije rabe podzemnih jam. In ker je poznano, da imajo podzemne jame zelo kompleksno in specifično naravno bogastvo, je imelo to koncesijsko razmerje še posebno težo in tudi pomen in ga ni bilo enostavno preliti v formo koncesijske pogodbe. Ta koncesija, kot je bilo že povedano, je podeljena na podlagi zakona o ohranjanju narave, v primerih, ko gre za lastnino države. Je pa tudi sklenjena skladno z uredbo o koncesiji za rabo naravnih vrednot postojnskih jamskih sistemov. Tudi določa pogoje in postopek. Javni razpis je bil leta 2003 in 29. maja je bila za koncesionarja izbrana družba Postojnska jama, Turizem, d.d. Podeljena je za dobo petih let od dneva sklenitve koncesijske pogodbe, z možnostjo podaljšanja. Bil sem zelo pozoren do te vaše zelo jasne trditve v poslanskem vprašanju, da naj bi posamezni predstavniki MOP v odboru za spremljanje koncesije delovali nezakoniti, češ da koncesija ni bila plačana v rokih, postavljenih z uredbo. Zato smo si pridobili zapisnike, če imam pravilne podatke, je bilo do sedaj pet sej odbora za spremljanje koncesije. In na 3. oziroma 4. seji moram pohvaliti župana, ki je bil aktiven, je župan prvič predlagal, da se na podlagi veljavne pogodbe predvidi možnost plačevanja koncesijske dajatve štirikrat na leto ob koncu vsakega tromesečja. Bilo je rečeno, da ministrstvo oziroma minister na tem ne vztraja in predlaga, da se plačuje enkratno. Na naslednji seji je bilo to ponovno predlagano in nato tudi sprejeto, da se plačuje štirikratno. Jaz sem zahteval in sem dobil podatek, ki ste ga delno omenili za lansko leto. 1.9.2004 - 22 milijonov 500, 11.11. - 15 milijonov, 18.12. - 10 milijonov in pa predzadnji dan v letu - 126 milijonov 30.000 tolarjev, toliko je bilo pač plačano za lansko leto. Odpirate pa še nekatera druga zelo pomembna vprašanja, še posebej glede tega, kaj pomeni za občino Postojna, ki je upravičena do 50% koncesijske dajatve zaradi pravil izračunavanja tako imenovane primerne porabe. To pa je vprašanje, ki je bilo tudi na seji tega odbora s strani župana večkrat izpostavljeno. Gre za omejenost, ki pač nastaja zaradi tega pri namenu uporabe teh sredstev za vlaganja v turistično infrastrukturo in razvoj turistične dejavnosti. Prav tako pa gre tudi za rešitev, ki je seveda na nek način, lahko bi rekli, tudi krivična oziroma je nesistemska in slovenske občine postavlja v različen položaj. Ker tukaj sedim skupaj z ministrskim kolegom dr. Žagarjem, ki je dobil pomembno pristojnost na tem področju, še posebej pri pripravi novega celovitega zakona o financiranju občin, bo brez dvoma tudi to eno od vprašanj, ki jih bo pač ta zakon moral urediti. Imam tudi podatke, najverjetneje ste bili tudi seznanjeni, kako poteka razprava za leto 2005, na kašen način, kateri projekti, po kakšnih dogovorih. Ob sodelovanju stroke bi bila pač leta 2005 maksimalno korektno in vsebinsko rešena glede predvidenih investicij v Postojnsko jamo. Toliko mi je uspelo do tega trenutka pridobiti pri tem vprašanju. Upam, da sem vsaj delno odgovoril na vaša vprašanja. Vsekakor bomo pa celovito proučili izvajanje uredbe, še posebej v odnosu do veljavnega zakona o financiranju občin in če bomo ugotovili, da je potrebno spremeniti, bomo to tudi storili. Hvala lepa.
Gospod poslanec, želite dopolnilni odgovor? [[Ne.]] Hvala lepa. Ministru brez listnice, zadolženemu za lokalno samoupravo in regionalno politiko dr. Ivanu Žagarju, bo postavil poslansko vprašanje gospod Rudolf Moge.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister, dr. Žagar in ostali ministri tukaj prisotni, lep pozdrav. 14. julija 2004 je Evropska komisija sprejela zakonske predloge v zvezi z reformo kohezijske politike. Skupni znesek razpoložljivih sredstev znaša 336,1 milijarde evrov, kar predstavlja okoli tretjino proračuna skupnosti. Z reformo naj bi strukturni ukrepi dosegli tri cilje: bolj približali strateškim usmeritvam Evropske unije, bolj osredotočili na manj razvite regije v pričakovanju razvoja v ostalih delih Unije in decentralizirali in poenostavili, njihovo izvajanje pa naj bi postalo bolj učinkovito in transparentno. V predlogu splošne uredbe so zdaj novi trije cilji glede na prejšnje stare tri cilje, ki jih vsi dobro poznamo, in sicer to je cilj konvergence, cilj regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja in cilj evropsko ozemljsko sodelovanje. Prvi cilj, to je cilj konvergence, je namenjen gospodarski konvergenci najmanj razvitih regij. Gre za izboljšanje pogojev rasti in zaposlovanja za vlaganja v fizične in človeške vire, mislim, da se tukaj lahko "sline cedijo" ministru za socialo, inovacije v družbi znanja, ministru za visoko šolstvo in tehnološki razvoj, zmožnosti prilagajanja spremembam in socialnim spremembam, varovanje okolja ministru za okolje in prostor. Konvergenca bo še posebej pomembna v novih državah, kjer so neenakosti v razvoju tako velike kot še nikoli prej, te so namenjene tudi učinkovitosti opravljanja, kar bi ministru, ki tukaj danes ves dan sedi, verjetno ta sredstva prišla prav. V prvem cilju, to je ta, ki sem ga zdaj navedel, je 264 milijard evrov in predstavlja 78% vseh teh sredstev. Sredstva za regijo z bruto družbenega prebivalca, nižjim od 75% povprečja Evropske unije, pa je namenjenih 67,34% ali 176 milijard sredstev. Slovenija je z dosedanjimi pogajanji ena regija, katere bruto družbeni proizvod na prebivalca bo hitro višji od 75%, jaz sem dobil nove Evrostatove podatke iz leta 1975 do 2002 in smo že imel 74,4%. Vprašanje. S kakšnimi argumenti boste nastopili v pogajanjih z Evropsko unijo, da bi se Slovenija lahko razdelila na tri regije na drugi ravni standarda klasifikacije teritorialnih enot in s tem pridobila največji možni obseg sredstev tudi iz EU za enakomeren gospodarski razvoj in s tem izboljšala pogoje za zaposlovanje z vlaganjem v fizične in človeške vire in inovacije v družbi znanja?
Hvala lepa. Prosim, gospod minister.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana poslanka, poslanci! Hvala za vprašanje, gospod poslanec. Kot sem že pri prejšnjem vprašanju omenil, aktivnosti za teritorialno členitev Slovenije na ravni NUTS 2 potekala vzporedno s pogajanji za novo finančno perspektivo za obdobje 2007-2013 in so z njimi tesno povezane. V finančnem smislu je vsekakor prioriteta Slovenije, da dosežemo čim bolj ugoden rezultat. S tem namenom se tudi v reformi kohezijske politike, ki ste jo omenili, ki letos tudi prehaja v zaključno fazo, zavzemamo za ustrezno težo tako imenovanega statističnega učinka. Tukaj seveda ima Slovenija precejšnje težave zato, ker smo ravno na meji, smo tik, zdaj smo že seveda tudi po zadnjih podatkih lahko preko teh 75%. Poudarja pa se tudi pomen čezmejnega sodelovanja, namreč aktualni postajajo tudi tako imenovani transregijski projekti, iščejo pa se še nekatere druge rešitve. Ena od teh rešitev je seveda tudi teritorialna členitev na ravni NUTS2, ki pa seveda ni edina, ni samo od te rešitve odvisen finančni učinek. Je pa res, da je to vprašanje seveda še odprto iz predpristopnih pogajanj. V skladu z uredbo o klasifikaciji NUTS, ki v Evropski zvezi ureja to vprašanje, bi po rednem postopku teritorialno delitev lahko uveljavljali s 1.1.2008. Izven rednega postopka, kar je za nas seveda aktualno, pa še pred pričetkom naslednjega programskega obdobja za 2007 - 2011, je smiselno kohezijske regije oziroma jih je treba uveljaviti s političnim dogovorom v okviru pogajanj o novi finančni perspektivi. Smiselno je torej nadaljevati usklajevanja za tri teritorialne enote na ravni NUTS2, pri čemer pa je seveda treba ohraniti pri tem dovolj dobro mero fleksibilnosti. Odvisno je namreč, kdaj bodo pogajanja tudi zaključena. Tudi to je še v tem trenutku odprto vprašanje, in sicer, če bodo zaključena v novi finančni perspektivi že junija 2005, potem bo Evropska komisija upoštevala podatke za bruto produkt za obdobje 2000-2002, kjer smo mi kot Slovenija, kot celota, še pod 75%. In v tem primeru lahko mi peljemo tudi redni postopek teritorialne razdelitve. Če pa se pogajanja za novo finančno perspektivo ne bi zaključila v tem obdobju, pa ostaja to vprašanje bistveno bolj pomembno. Sedaj pa še, kar zadeva argumente. Bistveno je, da klasifikacija NUTS dovoljuje tudi izjeme od teh zahtevanih 800 tisoč prebivalcev v povprečju po posamezni državi članici. Sicer Slovenija te izjeme utemeljuje s svojimi geografskimi, zgodovinskimi in pa socialno-ekonomskimi razlogi. Bistveni argument je pa seveda, da bi s tem, ko bi se seveda razdelila na tri regije na nivoju NUTS2, na ta način najučinkoviteje spopadla s težavami obstoječih regionalnih razlik, se pravi, za odpravljanje vseh teh strukturnih neskladij pri nas, kot ste jih že delno tudi omenili, in v povezavi seveda s posameznimi ministrstvi.
Hvala lepa. Želite dopolnilni odgovor? Da.
Hvala lepa za odgovor. Niste mi točno odgovorili, na koliko delov naj bi se ta pogajalska skupina pogajala. Mislim pa, da slovenska delegacija v pogajanju z Evropsko unijo bi lažje se dogovarjala o teritorialni členitvi Slovenije, če bi dejansko vzpostavila tudi administrativno podporo, sicer obstaja vtis, da ji je zgolj do finančnih sredstev in ne do dejanske regionalizacije. Kaj boste storili tudi v tem kratkem času do junija, kot ste rekli, 2005, če tega ne bomo dosegli? Ali bo tudi vlada po hitrem postopku poskušala narediti kaj za to, da te kohezijske regije ne bodo samo odprte škatle, ampak bodo tudi škatle, ki bodo imele neko vsebino; ali bodo to naše nove pokrajine ali nekaj podobnega. Kajti, če bi s takšnimi argumenti prišli, da imamo te tri pokrajine, bi zagotovo imeli neprimerno lažje pogajalske pozicije, da bi tudi izborili te tri kohezijske regije. Spoštovane kolegice in kolegi, poglejte, bogata Nemčija ima šest takih pokrajin, ki dobivajo to pomoč. Bogata Italija jih ima pet in če vas zanima, tudi bogata Anglija, pri kateri je indeks 315 za London, glede povprečja, ima tudi pokrajino, to je Cornwall, s 70% in tudi ona dobiva ta sredstva. Če si mi ne bomo pomagali in z veliko voljo vseh nas skupaj, ki smo v parlamentu, da te škatle do pogajanj napolnimo vsaj z neko okvirno vsebino in da gredo oni s temi rečmi na pogajanja, potem je upanje, da bomo dobili. Ne vem pa, kaj bomo delali, če ta reč do 25. junija ne bo izpogajana. Minister: Kaj sledi potem, če pride tu do neuspeha?
Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo. Kar zadeva trenutno regionalizacijo, o tem sem govoril tudi pri prejšnjem vprašanju. Dejstvo pač je, da smo tu mi izjemno veliko zamudili. In z vami se lahko strinjam, če bi imeli pokrajine tudi na tem nižjem nivoju, bi jih lahko smiselno uporabili tudi v tem postopku pogajanj, ampak žal, takšno je pač zatečeno stanje v tem trenutku. Kar zadeva sama pogajanja, sem že omenil. Utemeljitve tečejo v tej smeri. Kar zadeva razvitost, predvsem to je eden bistvenih argumentov, izhodišča so v tem trenutku, in se z vami strinjam, tri regije na nivoju NUTS 2, ampak to so zdaj v tem trenutku odprta vprašanja in verjetno kaj več v tem trenutku ni mogoče odgovoriti. Kar zadeva ureditev stvari na administrativnem nivoju, ne verjamem, da je mogoče do polovice leta stvari pripeljati, ker so pravzaprav roki prekratki. Bomo pa, kot sem že prej omenil, tudi sicer pripravili za ustanovitev pokrajin do konca leta. Pa še za to mislim, da je zelo optimistična napoved, ker ustanavljanje pokrajin je izjemno zahteven projekt. Če ne bi bil tako zahteven projekt, bi ga verjetno bilo že tudi možno prej izpeljati. Je pa tudi res, da prave politične volje v preteklem obdobju ni bilo. In zdaj smo prišli pač v stanje, v katerem smo. Jaz verjamem in prizadevanja bodo tekla v tej smeri, da bomo izpogajali maksimalno ugoden finančni izkoristek. Dejstvo pa je, da ta izkoristek ni odvisen izključno od te delitve, so še številni drugi faktorji, ki nastopajo v fazi pogajanj.
Hvala lepa. Gospodu ministru za javno upravo, dr. Gregorju Virantu, bo poslansko vprašanje postavil gospod Miran Potrč.
Hvala lepa. Spoštovani minister dr. Virant! Ne glede na vse bolj glasna nasprotovanja socialnemu partnerstvu v Sloveniji, posebej tudi v krogu strokovnjakov, ki so blizu vlade in v strateškem svetu, se vlada socialnemu partnerstvu uradno ni odpovedala. Obratno, na moja opozorila predsedniku vlade na zadnji seji državnega zbora, da mnoga konkretna ravnanja sicer ne dajejo zagotovil, da bi se socialno partnerstvo spoštovalo, je predsednik vlade spoštovanje socialnega partnerstva obljubil. Razumel sem seveda, da bo to veljalo tudi za dogovarjanje v javnem sektorju, toda spet je šlo samo za izjavo, praksa pa je bila drugačna. Že po 14-ih dneh oddanih obljub je vlada na svoji seji, po mojih informacijah 10. ali 7. februarja 2005, enostransko, v nasprotju z določbami dogovora o višini načina uskladitve plač ter višini regresa za letni dopust za leto 2004 in 2005 sredi pogajanj s sindikati sama sprejela odločitev o višini usklajevanja plač v javnem sektorju za leto 2005. Za leto 2004 je bil torej dosežen dogovor, za leto 2005 pa so se pogajanja pričela, vlada pa jih je enostransko prekinila in sprejela odločitev sama. Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov je takoj javno reagirala in pozvala vlado, da enostransko sprejeto odločitev prekine, doslej vse informacije o tem nimamo. Ni dvoma, da spremenjene razmere zahtevajo sporazum socialnih partnerjev in da dogovorov o politiki plač ni mogoče uresničiti brez pogajanj in dogovora. Enostranska odločitev vlade nima nobenega opravičila, zato pristojnega ministra dr. Gregorja Viranta sprašujem: Ali bo predlagal vladi, da prekliče enostransko odločitev in nadaljuje pogajanja s pristojnimi sindikati o plačni politiki v javnem sektorju za leto 2005 in tako v skladu z načeli socialnega partnerstva, ne pa z enostranskim birokratskim diktatom uresniči dogovor o višini in načinu uskladitve plač v javnem sektorju za letošnje leto?
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, predsedujoči. Gospod Potrč. Plačna reforma v javnem sektorju je seveda ena od prioritet vlade in mora temeljiti na socialnem dialogu in končni cilj je zagotovitev enotnega in transparentnega plačnega sistema v javnem sektorju. Menjava vlade ni smela povzročili zastoja v socialnem dialogu in v poteku plačnega projekta, zato je vlada v relativno kratkem času sprejela tri odločitve, ki omogočajo nadaljevanje pogajanj o plačah v javnem sektorju, in sicer je najprej sprejela odločitev o tem, da potrjuje, da se s 1. julijem 2005 plače uskladijo za 1,25% in da se hkrati 1,25% mase plač vplača na posebno namensko proračunsko postavko za odpravljanje plačnih nesorazmerij. Ne gre za enostransko odločitev vlade. Gre zgolj za implementacijo dogovora o višini in načinu uskladitve osnovnih plač ter višini regresa za letni dopust za leti 2004 in 2005, ki je bil sprejet junija lansko leto in ki v 3. členu predvideva, da se za leto 2005 osnova določi na temelju dveh stopenj rasti, in sicer stopnje rasti cen življenjskih potrebščin v Sloveniji, brezalkoholnih pijač in tobaka in pa rasti cen življenjskih potrebščin na območju Evropske unije. Torej, ta odstotek, ki ga je vlada sprejela, je zgolj izračunan na podlagi parametrov, ki jih je dal urad za makroekonomske analize in razvoj. Druga odločitev, ki jo je vlada sprejela je bil tekst predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Čeprav gre za zakon in štejemo, da je tudi zakonsko urejanje sistema plač v javnem sektorju potrebno usklajevati s socialnimi partnerji, zato je bil ta zakon sprejet zgolj kot izhodišče, kot besedilo, ki ga bomo v nadaljevanju usklajevali s sindikati. Ta zakon zajema nekaj pomembnih novih rešitev, ena od njih je izjemno pomembna za nadaljevanje plačnega projekta. Namreč, vzpostavitev posebne namenske proračunske postavke za odpravljanje plačnih nesorazmerij, ki bo omogočila, da bo plačni projekt oziroma da bo plačna reforma v javnem sektorju finančno nevtralna, torej da ne bo terjala novega denarja, kar bi bilo v tem trenutku, zaradi javnofinančnih razlogov nevzdržno. Zato bo vlada vztrajala pri že sprejetem dogovoru, torej, da se plače letos usklajujejo v skladu s parametri, ki so bili dogovorjeni in ki jih je UMAR izračunal, in pa tako, da se polovica nameni za linearno povišanje plač, druga polovica pa vplačuje na posebno namensko proračunsko postavko. To ima dva učinka. Prvič, seveda, to učinkuje protiinflacijsko in drugič, omogoča odpravo plačnih nesorazmerij skozi daljše časovno obdobje. Namreč, ko bo novi sistem stopil v veljavo oziroma v uporabo, ko se bo začel uporabljati, se bo začelo obdobje odpravljanja plačnih nesorazmerij, predvidoma naj bi se po zakonu zaključila 31.12.2009. To bo pomenilo, da bodo morale nekaterim, na nekaterih delovnih mestih v javnem sektorju plače rasti hitreje kot na drugih. In prav za ta namen se vzpostavlja namenska proračunska postavka. Tak dogovor je bil sprejet že za lansko eskalacijo, 1.7.2004, vendar je bil problem v tem, da ni bila vzpostavljena posebna namenska proračunska postavka ali proračunski sklad, in zaradi teh sredstev v proračunu ni. Izginila so "v črni luknji", kot se rado zgodi pri integralnem proračunu. Tako je seveda bistvena nova okoliščina in dodana vrednost, ki je bo sprememba zakona prinesla ta, da se bo sedaj denar zbiral na posebni proračunski postavki in od tam ne bo mogel, kar izpareti za druge namene. In zaključujem, vlada je sprejela tudi ponudbo orientacijskih delovnih mest in njihovih uvrstitev v plačne razrede, jo posredovala sindikatom. Število orientacijskih delovnih mest je zmanjšala z 250 na 90, kar bo olajšalo kolektivna pogajanja. In glede na to oziroma na tej podlagi pričakujemo, da [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]prej pridete do kolektivne pogodbe za javni sektor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite še dopolnilni odgovor?
Hvala lepa. Jaz vem, da gospod minister razume vprašanje. Vem, da je bilo vprašaje konkretno, in vem, da ve, da mi na vprašanje ni odgovoril. Odgovoril mi je marsikaj drugega, zanimivega. Nekaj sem prebral, nekaj vem. Na bistveno vprašanje pa ne. Jaz soglašam z vami, in sem vas o tem spraševal tudi na predstavitvah, da boste razmišljali o nekaterih dopolnitvah zakona o sistemu plač v javnem sektorju. To je vaša pravica kot ministra - in to počnete. V tej smeri ste dajali določene ponudbe sindikatom, to je vaša pravica in je v redu, da to počnete. S tem v zvezi ste se pogovarjali tudi o tem, da bi se spremenila orientacijska delovna mesta, kar je spet pravica - in to počnete. In o tem se boste pogovarjali. Toda jaz sem vas spraševal o realizaciji dogovora o politiki plač, kjer pa nimate nobene pravice, da enostransko o višini te uskladitve odločate. Bile so dane določene predpostavke, matematične, gibanja določena in tudi predpostavka, da se bo zakon o sistemu plač v javnem sektorju izvedel. Drugo se ni dogodilo in po vaših napovedih tudi iz programa vlade, se bo dogodilo morda s 1.1.2006, se pravi, še celo letošnje leto ne. Glede predpostavk - so pa res določene, samo prav je, če so določene, da se: prvič, ugotovi, ali so točne; in drugič, tudi v okviru teh predpostavk vi ne greste na polovico za povečanje plače in polovico na sklad, ampak še 0,20 dajete v neke posebne namene. Gospod Virant, vi ste kršili dogovor o politiki plač v letu 2004 in 2005 in korektno bi bilo, da greste, ne sredi pogajanj enostransko ta prekiniti, ampak da se kot o prvih dveh stvareh dogovarjate tudi o tretji, ker ni nobenega razloga, da bi sedaj v začetku februarja enostransko sprejeli odločitev, ki se mora realizirati šele s 1. julijem leta 2005. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod Potrč, ne drži to kar pravite. Dogovor o uskladitvi plač za leto 2005, za leto 2004 in 2005, je bil sklenjen julija lansko leto. In ta dogovor je natančno določil, na podlagi katerih parametrov se bodo uskladile plače s 1. julijem 2005. In vlada je samo potrdila, da bo ta dogovor izvrševala, in da bo na tem dogovoru vztrajala. Seveda lahko v procesu usklajevanja zakona o sistemu plač v javnem sektorju nastopijo nove zahteve sindikatov, seveda lahko vladna pogajalska skupina vladi predlaga določen odmik in drugačno odločitev, ampak ta trenutek je vladna odločitev, da se dogovor izpelje tako, da se uskladitev izpelje tako, kot je bila dogovorjena na podlagi teh parametrov, in tako, da se za polovico plače dvignejo linearno in za polovico plače v javnem sektorju ne dvignejo linearno, ampak vplačajo na posebno proračunsko postavko. Tudi v interesu sindikatov je, da se oblikuje ta fond, iz katerega bo mogoče odpravljati plačna nesorazmerja, sicer bomo prišli v situacijo, ko ne bo mogoče izpeljati cilja zakona - postopne odprave plačnih nesorazmerij. To pomeni, da bi tisti, ki so v sedanjem sistemu podvrednoteni in ki bodo v novem sistemu vrednoteni višje, lahko v določenem času prišli do svojega ciljnega stanja. Še to, pogajanja niso prekinjena, pogajanja se nadaljujejo in nadaljevala [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Bom še enkrat povedal: sprejeli smo samo odločitev, da bomo izvršili lansko leto sprejeti dogovor o usklajevanju plač, da vlada vztraja na enakih parametrih. V nadaljevanju se bo pogajalska skupina pogajala in usklajevala o treh vprašanjih ali pa o dveh vprašanjih, če hočete, eno so orientacijska delovna mesta in kolektivna pogodba za javni sektor, drugo je zakon o sistemu plač v javnem sektorju. Mi smo sindikatom ponudili to besedilo in znotraj tega besedila je tudi višina nove izhodiščne plače oziroma vrednosti prvega plačnega razreda. Kot povedano, možno je, da bodo sindikati zahtevali drugačno razmerje, da gre več v linearno povišanje plač in manj na posebno proračunsko postavko, vendar mi smo svoji pogajalski skupini naročili, da vztraja pri tej logiki, ker je finančno vzdržna in ker je to edini način, da pridemo do končnega cilja. Drugi način bi seveda bil povečati obseg sredstev mase za plače v javnem sektorju. To je ta trenutek nemogoče.
Hvala lepa. Ministru za okolje in prostor gospodu Janezu Podobniku bo postavil poslansko vprašanje gospod Anton Kokalj. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister. Prejšnja vlada je 13. julija 2004 sprejela sklep o ugotovitvi usklajenosti predloga odloka o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin, planskih aktov občine Komenda z obveznimi izhodišči prostorskih sestavin dolgoročnega plana Republike Slovenije za obdobje 1986 do 2000, ki se nanašajo na obvezna izhodišča prostorskih sestavin dolgoročnega plana Republike Slovenije na območju, ki ga ta predlog odloka opredeljuje kot območje poslovno-proizvodne cone 02/1 - ozki del - druga faza. Ugotavljamo, da ministrstvo za okolje in prostor med preloženimi strokovnimi mnenji, na osnovi katerih je bil sprejet sklep, ni priložilo tudi strokovnega mnenja o vplivu sprememb prostorskega plana na posebno varstveno območje, ki je navedeno v Naturi 2000 in leži v neposredni bližini območja, na katerega se nanaša predlog odloka. S spremembo prostorskega plana občine Komenda, ki ga opredeljuje odlok, se bodo bistveno spremenile hidrografske karakteristike celotnega območja, ki je v odloku opredeljeno kot poslovno-proizvodna cona, ozki deli, kar bo tudi vplivalo na posebno varstveno področje, ki je vključeno v Naturo 2000. To ni edini primer, ki se je o teh postopkih, ki so se v lanskem letu sprejemali v prejšnji vladi - mislim, da gre za nekaj desetin občin, za katere je vlada sprejemala skladnost njihovih sestavin planov s prostorskimi sestavinami dolgoročnega plana Republike Slovenije na njihovih območjih. Ugotavlja se namreč, da je to eden od primerov, in sicer, da niso bila pridobljena vsa strokovna mnenja, ki bo omogoča vladi izdajati pozitivnih sklep na predlagane spremembe plana s strani občin. Sprašujem ministra za okolje in prostor, gospoda Janeza Podobnika: Ali bo Vlada Republike Slovenije ponovno obravnavala in pregledala navedeni sklep in pridobila tudi mnenje, ki ni bilo pridobljeno? Ali bo pregledala ponovno tudi ostale sklepe, ki jih je izdala kot pozitivne, in sicer z vidika ustreznosti oziroma kompletnosti strokovnih mnenj, ki bi jih morala dati posamezna ministrstva? Kot sem že omenil, gre za nekaj desetin občin in gre za dejstvo, da tudi v drugih primerih niso bila pridobljena ustrezna pozitivna strokovna mnenja, na podlagi katerih naj bi vlada sprejemala pozitivne sklepe v zvezi z usklajenostjo predlogov planov v občinah k izhodiščem sestavin dolgoročnega plana Republike Slovenije na njihovih območjih.
Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanec Kokalj. Proučili smo dokumentacijo, ki se nanaša na navedeni sklep vlade iz 13. julija 2004. Datum je pomemben zato, ker je potem 20. julija 2004 stopila v veljavo strategija prostorskega razvoja Slovenije. Torej, ta teden dni razlike je zelo pomemben. Občina Komenda je v svoji vlogi za pridobitev sklepa vlade priložila mnenja Agencije Republike Slovenije za okolje dne 30. junija 2004. V tem ji je bilo navedeno stališče sektorja za ohranjanje narave, da je obravnavani planski akt usklajen z obveznimi republiškimi izhodišči s področja varstva narave. Po podatkih, ki smo jih danes pridobili, je to stališče vlada upoštevala pri izdaji svojega sklepa. Poleg tega pa je agencija v istem mnenju tudi navedla, da je predlagana prostorska ureditev načrtovana v neposredni bližini območja zadnje struge pri Suhadolah, ki je z uredbo o posebnih varstvenih območjih, to je območje Natura 2000, ki ga tudi vi gospod poslanec, omenjate, določeno za potencialno območje Natura 2000 in se nahaja južno od načrtovane spremembe. Glede na to ugotavljamo, da je Agencija občino opozorila, da je treba v skladu z 11. členom prehodnih določb zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ohranjanju narave za plane, ki lahko pomembno vplivajo na območje Natura 2000, izvesti presojo sprejemljivosti posegov v naravo v skladu z 8. členom te uredbe. Ne glede na to, da vlada v svojem sklepu ugotavlja usklajenost sprememb in dopolnitev prostorskih sestavin planskih aktov občine Komenda z obveznimi izhodišči prostorskega plana Slovenije na področju varstva narave, pa je v času postopka sprejemanja sprememb že veljala uredba o posebnih varstvenih območjih, to je Natura 2000, iz katere izhaja, da je treba pri nadaljnjem načrtovanju izvesti presojo sprejemljivosti plana na posebna varstvena območja. Kaj to pomeni? To pomeni, da se občina Komenda pri nadaljnjem načrtovanju na izvedbenem nivoju ni oziroma se ne bo mogla izogniti postopku presoje sprejemljivosti posegov v naravo. V primeru morebitne ugotovljene nesprejemljivosti predlaganih posegov v naravo občina ne bi mogla sprejeti prostorskega izvedbenega načrta oziroma bi - v skladu z določbami zakona o ohranjanju narave tega spremenjenega zakona - lahko predlagala uvedbo postopka prevlade javne koristi nad javno koristijo ohranjanja narave. To je ta alternativna možnost, ki sem jo v tem odgovoru tudi povedal. Na vaše konkretno vprašanje lahko torej ugotovim, da vladi Republike Slovenije ni treba ponovno obravnavati zgoraj navedeni sklep in da zadrži njegovo izvajanje, saj je že s samim zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o ohranjanju narave in na njegovi podlagi s sprejeto uredbo že določena presoja sprejemljivosti načrtovanih posegov v naravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dopolnilni odgovor? Prosim.
Med drugim sem tudi vprašal, če bo ministrstvo preverilo tudi skladnost ostalih pozitivnih sklepov s strokovnimi mnenji, ki jih je bilo treba pridobiti v tem postopku. Namreč, dejstvo je, da je urad za prostorsko planiranje vladi pisno izdajal informacijo, da so vloge nekaterih občin popolne, čeprav je iz korespondence jasno, da vloge niso bile popolne. Zato predlagam in sprašujem: Ali je ministrstvo pripravljeno preveriti postopke, ki so, kot vemo, v veliki časovni stiski potekali v tistem obdobju? Kaj bo ukrepalo, če se ugotovi, da dejansko sklepi vlade niso temeljili na vseh pogojih, na katerih bi morali temeljiti, da bi lahko vlada izdajala pozitivna soglasja k spremembam planov?
Hvala za dodatno vprašanje. Na kratko bom še enkrat poskušal skoncentrirati, v čem je bistvo problema. Namreč, vlada je lahko ugotavljala usklajenost osnutkov sprememb in dopolnitev prostorskih sestavin planskih aktov občin z obveznimi izhodišči iz prostorskega plana Slovenije le do uveljavitve strategije prostorskega razvoja Slovenije. In to je z odlokom uspel državni zbor 18. junija in je stopil v veljavo 20. julija 2004. To je bilo tisto obdobje vročega julija, ko se je zgodilo veliko teh sprememb, na kar sedaj opozarja spoštovani poslanec. Na podlagi pravne interpretacije, ki jo imam pred seboj, pa v zakonu o urejanju prostora ni podlage, da bi vlada Republike Slovenije ponovno obravnavala sklepe, ne samo za to občino, ampak tudi za več občin, o katerih vi, poslanec, govorite, in da bi zadržala njegovo izvajanje v smislu ponovne presoje skladnosti planskih aktov občine z obveznimi izhodišči iz prostorskega plana Slovenije. Meni kot ministru pa se postavlja tako pravno, na nek način pa tudi politično vprašanje: na kakšen način lahko sedanja vlada sanira morebitne napačne ugotovitve ali druge napake, ki so bile očitno tudi storjene pri odločitvah v zvezi s spremembami in dopolnitvami prostorskih planskih aktov občin. To bo ena od mojih nalog v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister za delo, družino in socialne zadeve je odsoten, zato sprašujem gospo poslanko Cveto Zalokar Oražem, ali želi postaviti poslansko vprašanje? Prosim, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice, ministra sprašujem naslednje. Prejšnja vlada je izrazila podporo mednarodnemu projektu ustanavljanja instituta za enake možnosti, ki bi deloval za celotno Evropsko unijo in naj bi imel sedež v eni od novih članic. Prizadevanja prejšnje vlade so opazili tudi v državah Evropske unije in v Evropski komisiji, zato je obstajala zelo realna možnost, da Slovenija prevzame vodenje in sedež instituta za enake možnosti, o čemer so se predstavniki ministrstva za delo, družino in socialne zadeve že pogovarjali z ministricami in ministri za področje nediskriminacije in enakosti spolov. Ministrstvo urada Janeza Drobniča v izjavi za enega od slovenskih tednikov sicer podpira ustanovitev tega instituta, vendar pa minister pravi tudi naslednje, citiram: "V zvezi z možnostjo, da bi bil sedež tega instituta v Sloveniji, izražam pomisleke glede financiranja instituta in zagotavljanja kadrov." Takšni argumenti kažejo na ministrovo slabo poznavanje problematike, saj zato ni potrebno dodatnih finančnih sredstev, po mojem prepričanju pa je v Sloveniji tudi dovolj kadra, ki bi lahko delal v tem institutu. Zato sprašujem ministra Drobniča, glede na to, da se bo o tej zadevi odločalo prav v teh dneh: Ali podpira idejo, da Slovenija prevzame vodenje in sedež instituta za enake možnosti? Ter: Zakaj je minister Drobnič po naših informacijah ustavil pogajanja z organi Evropske unije, da se sedež instituta za enake možnosti ustanovi v Sloveniji? Hvala.
Hvala lepa. Gospodu ministru za okolje in prostor Janezu Podobniku bo postavil poslansko vprašanje gospod mag. Tomaž Štebe. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani visoki ministrski zbor, drage kolegice, spoštovani kolegi. Za ministra za okolje in prostor sem pripravil vprašanje oziroma bolečino, ki nas tare, vse lastnike nepremičnin in tudi občine. Prejšnje vlade niso uredile problematike glede neustavnosti nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč, namesto tega so občine z začasnim zakonom zavezale za uvajanje dodatnih davkov za nezazidana stavbna zemljišča, dele teh zemljišč in podobno. Sprašujem vas gospod minister: Kdaj in kako boste uredili problematiko v zvezi z nadomestilom za uporabo stavbnih zemljišč, odpravili neustavnost sedanje ureditve tega področja in to problematiko ustrezno uredili, predvidoma z zakonom o davku na nepremičnine po zgledu drugih evropskih držav? Podedovali ste sicer slabo oziroma nedokončano delo, načrtovano cel mandat prejšnjih vlad v prejšnjem mandatu državnega zbora. Zato vprašanje sprejmite z dobrohotnostjo. Vem, da je ogromno problemov. Vem tudi - in v občina smo pričakovali vsaj štiri leta, sedaj že četrto leto, da bo zakon o obdavčitvi nepremičnin sprejet. Kot sem že rekel, so prejšnje vlade namesto zakona sprejemale prehodne določbe o zakonu o nadomestitvi oziroma o zakonu o samih zemljiščih, s katerim so silile oziroma tudi prisilile nekatere občine, da zdaj zbirajo vse podatke o nezazidanosti oziroma dela nezazidanosti stavbnih zemljišč in tudi o samih objektih. Tu je velik problem zaradi tega, ker evidence niso samo v pristojnosti občin, ampak tudi države in so zelo neurejene. Problema ravno tega urejanja evidenc se prejšnja vlada oziroma ministrstvo ni lotilo, da bodo v vladi pripravili vse potrebno in da bo državni zbor sprejel zakon, pa kljub trdnim napovedim ni bilo izvedeno. Enakost pred zakonom po 14. členu ustave je s tem nadomestilom za uporabo stavbnih zemljišč, kot je uveljavljeno že več let, kršeno, ker se objekti in sedaj še zemljišča točkujejo ne glede na njihovo dejansko vrednost oziroma uporabnost. Za staro hišo, na primer, plačujete enako kot za popolnoma novo hišo z enakimi količinskimi podatki. Hvala lepa za odgovor.
Prosim, gospod minister.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanec Štebe, mag. Štebe, jaz sprejemam vaše vprašanje dobrohotno. Področje urejanja nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč je zelo zapleteno, še posebej dobro ga poznajo ne samo lastniki, tudi lastniki, še posebej dobro ga poznajo vsi tisti, ki se ukvarjajo s financiranjem občin, še posebej župani. V petih kratkih točkah vam bom poskušal odgovoriti na vaše vprašanje. Najprej ustavno sodišče je o ustavnosti tega instituta odločalo že večkrat in je v svojih odločbah ugotovilo, da sam institut nadomestila ni v nasprotju z ustavo. In v svojih obrazložitvah je tudi večkrat poudarilo, da pravna podlaga za obveznost plačevanja ni pravica uporabe stavbnega zemljišča v družbeni lastnini, temveč neposredna uporaba zazidanega in nezazidanega stavbnega zemljišča. Drugič. Že vse, odkar velja stari zakon, to je zakon o stavbnih zemljiščih, to pa je daljno leto 1984, je določeno, da se to nadomestilo plačuje od zazidanega in od nezazidanega stavbnega zemljišča. To pomeni: kljub temu da se je v zadnjem času nekaj manjših popravkov zakona naredilo, je osnovna obveznost določena že z osnovnim zakonom. Tretjič. V nasprotju z zakonom pa so tisti občinski odloki o nadomestilu uporabe stavbnega zemljišča, ki takšno obveznost nalagajo tudi za objekte javne gospodarske infrastrukture, saj se z njimi zagotavlja tako opremljenost zemljišč za gradnjo kot obratovanje že zgrajenih objektov. To pa je zelo velik problem, kajti nekatere občine so se zaradi te odločbe ustavnega sodišča, ki je ugotovilo to nezakonitost, znašle tako rekoč pred finančnim zlomom. Četrtič. Ker preprosto ni bilo mogoče, tudi prejšnji vladi ni uspelo, da bi tako rekoč čez noč ukinila enega od zelo pomembnih virov, lahko rečemo tudi financiranja občin, to določa tudi zakon o financiranju občin, je nova vlada pričela z reformo dosedanjega davčnega sistema. Pričeli smo s pripravo ustreznih novih predpisov, tudi z novim zakonom o financiranju lokalnih skupnosti in z drugimi predpisi, s katerimi bomo določili, da z dnem njihove uveljavitve se preneha z odmerjanjem nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. In še petič. Kaj pa do takrat, kar sprašujete vi, gospod poslanec. Kaj je z vmesnim časom, dokler davčni sistem ne bo uveljavljen, nov davčni sistem? Vlada bo pripravila poenotenje sedanjega sistema tudi s področja odmerjanja nadomestil, in sicer tako, da bomo resor, ki ga sam vodim, skupaj s financami in službo vlade za lokalno samoupravo in regionalno politiko pripravili nujne zakonske novele. Na njihovi podlagi bi bilo mogoče zagotoviti sprotno nadzorstvo nad sprejemanjem občinskih odlokov o nadomestilu in tudi izdati ustrezna navodila, da ti odloki ne bi bili v nasprotju s predpisi. S takšnimi rešitvami se je zelo intenzivno pričelo že v mesecu decembru, takoj, ko je bila oblikovana nova vlada. In tudi v skladu s programom dela vlade smo pričeli, smo že pristopili k izboljšanju nepremičninskih evidenc in razvoju metod množičnega vrednotenja nepremičnin na osnovi tržne vrednosti. To je ena od podlag, na podlagi katerih bomo lahko posodobili obstoječo, vendar medsebojno tudi neusklajeno davčno zakonodajo, in jo poskušali povezati v poenoteni sistem. Hvala lepa.
Želite še [[...]]Ne? Hvala lepa. Minister za šolstvo in šport je odsoten. Ali želi gospod Ljubo Germič postaviti kljub temu poslansko vprašanje? Izvolite, prosim.
Hvala lepa¸, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Na tiskovni konferenci, ki je bila pripravljena ob razpisu za vpis v srednje šole, je gospod minister izjavil, da je na gimnazijah letos prvič na voljo manj vpisnih mest. Delež vpisnih mest naj bi znašal 35,5%, medtem ko je lani znašal 38,2%. Tako je minister izrazil prepričanje, da se bo s tako imenovanim kulturnim premikom kot odgovorom na želje in pritiske otrok in staršev zmanjšalo nesorazmerje med poklicnimi oziroma strokovno-tehničnimi in gimnazijskimi programi, saj Slovenija po mnenju ministra ni tako bogata, da bi izobraževala ljudi, ki bi bili kasneje brezposelni, in da je minister s tem ukrepom prisluhnil potrebam gospodarstva. Natančnejši pregled razpisanih vpisnih mest govori drugače, saj je ob upoštevanju manjšega števila otrok, ki bodo letos zaključili osnovno šolo, število prostih mest v vseh vrstah gimnazijskih programov celo večje kot lani. Če tukaj upoštevamo zmanjšanje števila vpisnih mest v gimnazijske programe za 106, ob zmanjšanju števila otrok, ki zaključujejo osnovnošolski program, s številom 626, vidimo, da je to 17%, medtem ko delež gimnazijske populacije v celotni populaciji predstavlja 35,5%. Ker takšno interpretiranje podatkov lahko ocenimo kot informacijo, ki ima namen narediti vtis, ki ga konkretne številke demantirajo, sprašujem gospoda ministra za šolstvo in šport: Kako pojasnjuje razhajanja med njegovo interpretacijo vpisnih mest v gimnazijske programe in realnimi številkami vpisnih mest v gimnazijske programe, ki ne potrjujejo tega, kar je navedel gospod minister? Prosil bi, spoštovani gospod predsedujoči, če mi minister lahko ustno odgovarja na to vprašanje na naslednji oziroma na eni izmed naslednjih sej, ko bo prisoten. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospodu ministru za zdravje, specialistu akademske stopnje Andreju Bručanu, bo postavil poslansko vprašanje Geza Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Vprašanje gospodu ministru za zdravje v zvezi z izbiro in imenovanjem novega direktorja Splošne regijske bolnišnice v Murski Soboti. Konec januarja je potekel mandat dr. Bojanu Korošcu. Pristojni organ je pravočasno izvedel razpis in po razpisu obravnaval vloge, ki so bile, kjer je dr. Korošec dobil absolutno podporo, mislim, da 8 proti 0. Kljub temu da je dr. Korošec imel tovrstno podporo, ni bil potrjen za direktorja Splošne bolnišnice v Murski Soboti, še več, konec mandata so mu bila odvzeta vsa pooblastila. V teku je novi razpis in seveda potem nas zanima odločitev vas, gospod minister. Ali boste kandidata, ki uživa popolno podporo znotraj bolnišnice - oba poznava tudi dopise dveh sindikatov, ki delujeta znotraj bolnišnice v Murski Soboti - podporo županov, celo nekateri župani Demokratske stranke ga podpirajo, in podporo v okolju, kjer se je dr. Korošec pokazal kot izredno strokoven, delaven, kooperativen direktor znotraj bolnišnice Murska Sobota, tudi s primerno kvalifikacijo za tovrstno vodenje in nas zanima: Kako se bo razpletla zgodba? Zanima nas: Kako boste, gospod minister, ravnali, ko boste ponovno pred odločitvijo, ali boste dr. Korošca podprli za direktorja bolnice v okolju, v katerem uživa visoko podporo? Hvala lepa.
Izvolite, gospod minister.
Vesel sem, gospod poslanec, za to vaše vprašanje, da lahko tukaj pravzaprav javno odgovorim na nekatere probleme s tem v zvezi. Svet zavoda Splošne bolnice Murska Sobota je dejansko po izvedenem postopku javnega razpisa sprejel sklep, s katerim je za direktorja imenoval gospoda Bojana Korošca, kot je bilo tu že rečeno. Člani sveta, to se pravi, tudi predstavniki ustanovitelja, med njimi tudi predsednik sveta, so bili takrat naprošeni, ker je bilo to v prehodnem obdobju formiranja nove vlade, da imenovanje odložijo, in sicer za toliko časa, dokler se ne opravi napovedani obisk v bolnišnici, vendar tega predloga ustanovitelja niso upoštevali. Nasprotno, izjavili so celo, da za to ne vidijo nobenega razloga. No, jaz sem ta obisk kasneje tudi opravil v bolnišnici Murska Sobota in ugotovil, da je dejansko iz nekih finančnih ozirov je neka minimalna izguba, vendar odnosi v bolnišnici nikakor niso tako dobri, kot ste vi tu povedali. Na podlagi te ugotovitve in na podlagi kasneje izvoljenega novega sveta zavoda je bilo ugotovljeno, da stanja v bolnišnici Murska Sobota ni mogoče urediti z dosedanjim vodenjem te bolnišnice. Očitki so se nanašali tudi na politično vodenje te bolnišnice v zadnjih osmih letih, vendar je o tem vedno, kot veste, razmeroma težko realno presojati. Podporo, ki ste jo omenili kot možno podporo s strani sindikata, sem vzel seveda resno, vendar vam moram odgovoriti, da gre istočasno tudi za nasprotovanje številnih drugih organizacij, med njimi zdravniške zbornice in kar v veliki meri tudi lokalnega okolja. Vlada je obravnavala predlog, ki sem ga dal, da se v taki situaciji sedanjemu direktorju ne podaljša mandata. Potem je svet zavoda na seji 11.2.2005 sprejel sklep, da se delovno mesto direktorja ponovno razpiše. Istočasno je svet zavoda tudi imenoval v.d. direktorja. Mislim, da v tem primeru ob ponovnem razpisu ni nobenih zadržkov, da se sedanji direktor ponovno ne prijavi, da pa res v miru, tako kot smo v začetku predvidevali, opravimo vse potrebne razgovore in se potem odločimo za direktorja, ki bo najbolj primeren in bo odgovarjal vsem kriterijem, ne samo kriterijem enega sindikata, to verjetno ni dovolj za mesto direktorja. Ob tej priložnosti bi rad povedal, da nikakor ne nameravam kot minister na tem področju delovati politično, kar se tiče imenovanja posameznih direktorjev. Tu nameravam upoštevati strokovne kriterije, pri tem pa vedno upoštevati tudi mnenje tistega okolja, v katerem bo to mesto pač razpisano. To je prav v nasprotju s tistim, kar se je dogajalo prej. In prav iz teh okolij, od koder zdaj prihaja največ pripomb, je bilo ves čas čutiti to politično kadriranje, ki se je seveda dogajalo tudi v tem okolju v zadnjih osmih letih. Mislim in upam, da sem s tem deloma odgovoril na to konkretno vprašanje. Želim pa odgovoriti tudi na nekatere namige glede imenovanja svetov zavodov. Niti v enem primeru ne bomo sveta zavoda predčasno prekinili, kjer je možno z njim sodelovati. Prav nasprotno, kot se je zgodilo v prejšnjem mandatu, ko so svet kliničnega centra, ki smo ga imenovali leta 2000, nemudoma ukinili takoj po nastanku nove vlade decembra 2000. Tako bomo v tem oziru bomo popolnoma drugače ravnali, predvsem pa se ozirali na stanje v posameznem zavodu. Hvala.
Želite dopolnilni odgovor? Prosim.
Hvala lepa. V tem času so nekateri člani sveta zavoda zamenjani, med drugimi je tudi naš kolega Feri Horvat, in seveda so odločali tako, kot ste želeli, zamenjani so, pa da ne bi slučajno še enkrat ponavljali, da niso politično zamenjani. Vi pravite, da političnih kriterijev ne boste uporabili. Kateri odnosi v bolnici niso dobri? Redkokateri kolektiv je, kjer so vsi zadovoljni, ali nikjer verjetno na svetu: Ampak, kje je tisto, da odnosi v bolnici niso dobri? Ravno sindikata iz bolnice, sindikat medicinskih sester in neodvisni nam pišejo - tudi drugi kolegi poslanci iz Pomurja smo dobili isto pismo - da je dr. Korošec bil tisti, ki je vzpostavil dobre odnose v preteklosti. Nekateri se spomnimo daleč nazaj, da so bili odnosi mnogo slabši v nekaterih obdobjih. V čem je dr. Korošec politično vodil bolnico? Zaradi tega, da jo je izgrajeval v vseh teh letih in je spravil v pozitivno poslovanje? Za mene to ni politično vodenje! Da pa slučajno pripada neki politični stranki, saj vendar ves čas govorimo, da ni demokracije brez političnih strank, in ves čas poslušamo, kako bo strokovno kadrovanje, tokrat je pa problem, da bodo nekateri, ki imajo strokovne reference, izpadli pri tovrstnih imenovanjih. Mislim, da sem postavil še nekaj dodanih vprašanj.
Hvala.
Hvala lepa za to dopolnilo, vendar kakšnih bistvenih dodatnih vprašanj nisem slišal - glede na tisto, kar sem že odgovoril. Dejansko je dobil pismeno podporo, kolega Korošec, od enega sindikata - to sem vam že prej povedal. Povedal sem vam pa tudi že prej, da je dobil pa nasprotovanje od cele vrste drugih organizacij na tem področju, predvsem od zdravniške zbornice in tudi od lokalnih oblasti. Prav zaradi tega sem se odločil na podlagi prejšnje razlage, ki sem vam jo tu dal, da sem se hotel sem pred imenovanjem ali neimenovanjem direktorja posvetovati z bivšim, s prejšnjim svetom zavodova, pa mi tega niso dovolili, ampak so na silo v nekem prehodnem obdobju sforsirali to nastavitev z notranjimi grožnjami posameznikom, ki so zaposleni v tej bolnici, da če bodo glasovali drugače, bodo pač prišle take in drugačne sankcije. Mogoče tega ne veste, jaz pa to vem. Zaradi tega sem se odločil, da bom to imenovanje prestavil v nek mirnejši čas. To se je tudi sedaj zgodilo. Kaj drugega pa seveda na to niti ne bi mogel odgovoriti. Moram pa seveda reči še nekaj, da je v tem času murskosoboška porodnišnica še vedno zaprta, da v murskosoboški porodnišnici, novi, ne sprejemajo porodnic in da se tudi točno ne ve, kaj s to porodnišnico v prihodnje bo. To seveda ni dober znak vodenja bolnišnice. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za okolje in prostor, gospodu Janezu Podobniku, ministru za pravosodje, gospodu doktorju Lovru Šturmu in ministru za finance, gospodu Andreju Bajuku bo postavil poslansko vprašanje gospod Rudolf Petan. Rad bi vas opozoril, spoštovani gospodje ministri, da imate za odgovor vsi skupaj na voljo 5 minut.
Hvala za besedo. Ta je zelo ostra. Poslansko vprašanje tem ministrom, moral bi vsaj še enega navesti, ampak je že to preveč. Sprašujem v zvezi s poslovno-stanovanjsko zgradbo Trzin, Motnikova 1, na parcelni številki 12-44/73 KAO Trzin, tako imenovani "Grad". Sprašujem sledeče, spoštovane ministre, ki jih seveda lepo pozdravljam. Kako je mogoče, da zakonca Rijavec, lastnika zgradbe prodajata apartmaje, ki jih kljub preverjanju na zemljiški knjigi - konkretno 12.4.1997, kjer je bilo ugotovljeno, da je prosto, prodaje - in notarsko overovljeni pogodbi ta in ta ni možno vpisati v zemljiško knjigo zaradi ločitve obeh partnerjev? Posredovanje za nakup je opravila pooblaščena hiša Ilirika, Nepremičnine. Tudi uradna izjava notarke M.K. z dne 19.11.1998, to je skoraj dve leti kasneje, še vedno govori, da je prosto bremen, torej je možen vpis v zemljiško knjigo. To pomeni, da je izjava te notarke neresnična ali lažna, po domače. Pri tem pa ni mogoče dobiti podatkov od občine Domžale, ali sta lastnika dobila od občine kakršnakoli občinska sredstva - zaprosila z dne 26.3.2004. Kljub nezmožnosti vpisa v zemljiško knjigo, kupci niso lastniki, pa davčna uprava Republike Slovenije, urad Ljubljana, izpostava Domžale, kupcem apartmajev redno zaračunava nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča - imam vso potrebno dokumentacijo za to -, enako ista ustanova zaračunava davek od premoženja. Tudi za to imam dokumentacijo, in vse ostalo, kar sem napisal. Kako je mogoče, da v okrajno sodišče v Domžalah razpiše licitacijo istih stanovanj, 5.1.2004, ki so jih kupci plačali preko pooblaščenih nepremičninskih agencij, pa jih ni mogoče vpisati v zemljiško knjigo za prodajo? Ali bi tako že drugič prodana stanovanja pa bilo možno vpisati v zemljiško knjigo? In: Ali ne postopa sodišče enako kot brezvestna lastnika, in zavaja potencialne kupce? Postavljam vprašanje vsem trem ministrom: Kako je to mogoče, če smo pravna država? Ali ne kaže primer na to, da so v nečedne posle vključene tudi institucije države? In pa nazadnje, zaradi česar tudi postavljam vprašanje: Kje je rešitev za prevarane kupce, ki jih je pa nekaj deset? Bili so primeri, prinesli so mi dokumentacijo, in za vse, kar sem navedel, imam tudi ustrezne dokumente. Pa bi prosil za odgovor, kdorkoli se bo pač opogumil in mi skušal odgovoriti. Hvala lepa.
Prosim, gospod minister za okolje.
Zelo na kratko, ker bosta potem odgovarjala kolega dr. Šturm in dr. Bajuk. Nekaj podatkov, ki ste jih povedali, gospod poslanec Petan, je takih, da bi po mojem mnenju zadeva morala biti tudi aktualna oziroma posredovana na ustavno sodišče. Tu je bila kršena ustavna pravica nekaterih posameznikov, o katerih ste govorili. Glede resorja, ki ga vodim, pa bi samo to povedal, da je bilo gradbeno dovoljenje za gradnjo tega objekta izdano leta 1988, po podatku, ki ga imam, oziroma da so v pritličju objekta nedokončani poslovni prostori; da je sodnik za prekrške kršitelja že kaznoval. In ker sta investitorja kljub inšpekcijskim ukrepom začela objekt uporabljati, pa jim je inšpektor leta 2001 prepovedal uporabo objekta. Ker kljub takemu ukrepu investitorja nista prenehala uporabljati objekta, je inšpektor izdal sklep o dovolitvi prisilne izvršbe inšpekcijske odločbe z denarno kaznijo. Tu bi samo še povedal, da smo zaradi preprečitve takih in podobnih primerov, o katerih je govoril kolega Petan, v letu 2003 v državnem zboru sprejeli poseben zakon o nepremičninskem posredovanju, ki naj bi uredil problematiko posredovanja v prometu z nepremičninami. Bolj konkretno pa bosta odgovorila kolega ministra.
Hvala lepa. Gospod minister za pravosodje, prosim.
Hvala. Spoštovani gospod poslanec! Na kratko. Sodišče je pri vodenju izvršilnega postopka vezano na zavarovanje interesov upnikov, ki so na podlagi sodb pridobili terjatve. Po navedbah sodišča le-to morebitnih kupcev ni zavajalo s prodajo na dražbi iz sledečih razlogov, ki jih sodišče navaja. Iz odredbe o prodaji je jasno razvidno, kaj je predmet prodaje. Zakon o izvršbi in zavarovanju nalaga sodišču, da pred pričetkom javne dražbe vpiše nepremičnine, ki so predmet prodaje. Ocenjena vrednost zadevne nepremičnine, torej celotne poslovne zgradbe, je 110 milijonov, kar pomeni, da bo potencialni kupec oseba, ki se ukvarja z nakupom nepremičnin in se torej zaveda, kaj pomeni nakup take nepremičnine. Poleg tega pa ima možnost vpogleda v spis, ki se ga resni kupci nepremičnin v praksi tudi poslužujejo. Vendar je treba povedati, da konkretnih podatkov o tej zadevi ministrstvo za pravosodje v tem trenutku ne more dobiti, ker so izvršilni spisi na ustavnem sodišču zaradi reševanja ustavne pritožbe tretjih oseb kot lastnikov stanovanj.
Hvala lepa. Želite besedo, gospod minister za finance?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec Petan! Moj odgovor bo stvari še malo bolj zakompliciral. Dejstvo je, da smo v tem konkretnem primeru preverili podatke, s katerim razpolaga generalni urad davčne uprave Republike Slovenije, da je dejansko nadomestilo bilo odmerjeno na podlagi 61. in 62. člena zakona o stavbnih zemljiščih in odloka občine Domžale in pa kasneje, v letu 2003, pa tudi občine Trzin. Obveznost plačevanja nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča je opredeljena v zakonu o stavbnih zemljiščih, ki določa, da je zavezanec za plačilo nadomestila neposredni uporabnik zemljišča oziroma stavbe ali dela stavbe imetnik pravice razpolaganja oziroma lastnik, najemnik stanovanja oziroma poslovnega prostora, imetnik stanovanjske pravice. Obveznost plačevanja nadomestila ni vezana na vpis v zemljiško knjigo. Tak je zakon. Na podlagi kupoprodajnih pogodb, ki so bile predložene izpostavi Domžale, je bil v skladu s 14., 15. členom zakona o davkih občanov odmerjen tudi davek od premoženja na posest tal. Obdavčenje premoženja pa je urejeno v zakonu o davkih občanov, ki določa, da je zavezanec za davek od stavb in prostorov za počitek oziroma rekreacijo, lastnik oziroma uživalec. Obveznost plačevanja davka ni vezana na vpis v zemljiško knjigo tudi v tem primeru. Torej, iz navedenega izhaja, da ni mogoče povezovati problematike nakupa nepremičnin, ki so bile obremenjene, zaradi česar imajo lastniki teh stanovanj težave pri vpisu lastninske pravice v zemljiško knjigo, z obveznostmi plačila davkov ali drugih obveznih dajatev, ki bremenijo lastnika oziroma uporabnika nepremičnin. Kje je rešitev? Deloma tudi v tej hiši. Neskladnost vseh teh zakonov je očitna. Hvala.
Hvala lepa. Želite še dopolnilni odgovor? Prosim.
Hvala za besedo. Želel sem namreč to vprašati: To pomeni, da je z zakonodajo nekaj narobe? Če je možno, da neko stvar ne moreš vpisati v zemljiško knjigo, vse druge pravice in dolžnosti pa iz tega izhajajo. Bi še pa želel mogoče od doktorja Šturma pojasnilo tudi meni osebno, prav gotovo pa bo zanimalo tudi vse te "kvazi" lastnike, zato ker niso pravi lastniki. Zakaj sodišče ni zavajalo? Če sodišče prodaja neke objekte, ki so bili overovljeni pri notarju, pogodbe podpisane, to se pravi, so lastniki in od tega tudi plačujejo obveznosti. Po drugi strani ni možno vpisati v zemljiško knjigo, sedaj bi jih pa sodišče z licitacijo še enkrat prodalo. Ali bo sedaj pa možno vpisati v zemljiško knjigo ali jih bo zopet, po domače povedano, "okoli prineslo", pa bodo zopet ostali pred zemljiško knjigo? Obveznosti bodo imeli vse, praktično pa nobenih, ker tu je še kup drugih stvari v zvezi z inšpekcijskimi službami, ampak s temi vas nisem želel moriti, ker je zadeva že tako ali tako preveč komplicirana. Meni vseeno to ni jasno, še manj pa jasno tem ljudem, ki so se obrnili name in jih je kar veliko. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo. Če smem na kratko odgovoriti na to vprašanje. Vsak kupec se mora sam prepričati, če ni na nepremičnini, ki jo kupuje, morda hipoteka. Če je hipoteka, je to seveda nekaj, kar bi ga moralo odvrniti od nakupa nepremičnine. Je pa res, da bi notar bil tisti, ki bi moral tu opraviti svojo vlogo in najmanj, kar je, lahko obljubim, da bomo v tem primeru opravili pregled tega notarskega poslovanja. Vsekakor pa, kot sem rekel, konkretnih podatkov nimam, ker so izvršilni izpisi trenutno na ustavnem sodišču. Bomo pa tej zadevi posvetili še pozornost.
Hvala lepa. Ministru za visoko šolstvu, znanost in tehnologijo gospodu dr. Juretu Zupanu bo postavil poslansko vprašanje gospod dr. Pavel Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Moje vprašanje, ki ga zastavljam ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Juretu Zupanu je, da je ICAN - internet cooperation assignment and numbers - organizacija, ki opravlja internet na tako imenovani infrastrukturni ravni. ICAN je 22. decembra 2004 poslal v javno obravnavo svoj strateški načrt. Javna razprava je odprta do 28. februarja 2005. Delovanje ICAN-a, ki ga je odslovilo ministrstvo za gospodarstvo ZDA, je ključnega pomena za delovanje kompleksnega sistema svetovnega medmrežja, na katerem sloni vse več dejavnosti na individualnih, poslovnih in vladnih ravneh. Moje vprašanje: Ali je vlada Republike Slovenije v vladno svetovalno telo, tako imenovani GAC, imenovala svojega predstavnika? In: Kakšno je stališče vlade Republike Slovenije do tega strateškega načrta? Kdo se je kot uradni predstavnik vlade [[če se je sploh kdo]] udeležil sestanka visokih predstavnikov za upravljanje interneta je pri direktoratu Evropske komisije za informacijsko družbo in medije? In: Kakšna stališča Slovenije zastopa glede odziva EU na omenjeni strateški načrt ICAN-a? Ali je vlada Republike Slovenije izvedla kakršnokoli javno posvetovanje zainteresirane strokovne javnosti, da bi oblikovala dokončna stališča? Za odgovor se zahvaljujem.
Prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Spoštovani gospod dr. Gantar. Navedenih je v bistvu pet vprašanj in bom odgovarjal kar po točkah na vsa vprašanja, ker so bolj tehnične narave, dovolite, da bom odgovore prebral. Prvo vprašanje, ali je vlada Republike Slovenije v vladno svetovalno telo odgovor med Government Advisor Committee imenoval svojega predstavnika. Svetovalno telo pri ICNN je bil imenovan gospod Davor Šoštar iz ministrstva za informacijsko družbo. Pismo o imenovanju je posedoval veleposlanik Ciril Štokl na sekretariat GAC ni običajno, da bi se tovrstna imenovanja opravljala s sklepi vlade, zato vlada RS omenjenega imenovanja ni obravnavala na svoji seji. Postopek imenovanja je bil opravljen v skladu z običajno prakso. Drugič, kakšno je stališče vlade do strateškega načrta ICNN. Vlada Republike Slovenija ni neposredno obravnavala strateškega načrta iz zelo preprostega razloga. Internet cooperation assigment and numbers je mednarodna organizirana neprofitna korporacija in ne mednarodna organizacija. Edina stična točka, kjer torej pride ICAN v stik z interesi s posameznih držav je posvetovalno telo GAC, v katerem ima republika svojega predstavnika. Torej to je tista točka, kjer se mora, ne pa vlada. Tretja točka, kdo je kot uradni predstavnik Vlade Republike Slovenije se udeležil sestanka na High Level Internet Governments Group pri direktoratu Evropske komisije za informacijsko družbo. Odgovor. Na sestanku za informacijske družbe in medije smo zaprosili stalno predstavništvo Republike Slovenije pri EU - torej njihovi predstavniki. Četrtič. Kakšna so stališča Slovenije, kakšna stališča je predstavnik Slovenije zastopal. Kot posvetovalno telo v času, odkar je Slovenija članica GAC, torej od junija 2003, ta organizacija ni obravnavala kakšnega strateškega načrta, so pa predstavniki iz držav članic EU posebej večkrat obravnavali posamezne točke tako strateškega načrta kot tudi stališča glede njih. Slovenski predstavnik je vedno sodeloval pri teh obravnavah in njegovo mnenje ne odstopa od mnenja drugih članov. Slovenija podpira načelne prioritete strateškega načrta in je pripravljena tudi na določena formalna dejanja, ki iz načrta izhajajo, vendar izključeno na način in v obsegu, ki ga bo smiselno sprejela večina držav članic. Primer je, recimo, relacija med ICAN in upravljalci vrhnih državnih domen, torej kako so vrhne državne domene obnašajo, ker Slovenija aktivno sodeluje z evropskim združenjem Center. In B, komisija Evropske unije je imenovala posebno skupino visokih predstavnikov iz svojih držav članic, ki se je tudi ubadala z vprašanji strateškega načrta, predvsem v tistih točkah, kjer se najdejo morebitne konfrontacije z drugačnimi idejami. Slovenski predstavnik je sodeloval v tej skupini in naša stališča so bila s temi stališči usklajena. In še odgovor na peto vprašanje. Ali je Vlada Republike Slovenije izvedla kakšno posvetovanje z zainteresirano strokovno javnostjo glede oblikovanja dokončnega stališča? Vlada Republike Slovenije zaradi specifične problematike ni izvedla formalnega javnega posvetovanja z zainteresirano strokovno javnostjo, je pa slovenski član pri ICAN opravil več pogovorov in posvetovanj s slovenskimi strokovnjaki z navedenega področja ter s predstavniki organizacij, na katere se navedena problematika neposredno nanaša.
Želite še dopolnilni odgovor? Hvala lepa. Imamo še tri poslanska vprašanja, vsa ta so namenjena ministru za šolstvo in šport, ki je odsoten. Sprašujem najprej gospoda dr. Mitja Slavinca, ali želi postavitvi poslansko vprašanje? Da. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Vprašanje bom postavil in potem na naslednji seji pričakujem odgovor glede na odsotnost ministra. Delno pa se vprašanje vsebinsko navezuje tudi na vsebino vprašanja, ki ga je pred mano že postavila kolegica poslanka Pozsonceva, torej na organiziranost predšolske vzgoje. Predvsem pri občinah z nižjo stopnje gospodarske razvitosti se ta pojav pojavlja, kajti v teh primerih morajo nesorazmerno velik delež svojega proračuna namenjati za sofinanciranje in samofinanciranje predšolske vzgoje. V nekaterih primerih ta delež dosega celo eno tretjino primerne porabe občine in glede na to, da tako velik delež potem mora nameniti predšolski vzgoji, ostane sorazmerno manj sredstev za razvojne projekte, kar se seveda negativno odraža tudi v samem gospodarskem in splošnem razvoju posameznih občin. Glede na to je problem tudi dvoplasten: po eni strani takšne občine zaradi nižje gospodarske razvitosti dobijo v sam proračun manj denarja, po drugi strani pa je tudi ekonomska moč staršev posledično nižja in je delež, ki ga občine morajo sofinancirati, sorazmerno večji kot v razvitejših občinah. Zaradi tega ministra sprašujem: Ali ima pripravljene kakšne ukrepe v zvezi s to problematiko in odpravo nesorazmerja? Če je odgovor pritrdilen, še naprej sprašujem: Na kakšen način? Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi gospod mag. Borut Sajovic postaviti poslansko vprašanje? Da. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, redki prisotni, gospod predsedujoči! Moje vprašanje se nanaša predvsem na take občine, kot je tudi, recimo, tržiška, 15 tisoč prebivalcev, in se ukvarjamo z idejo o ustanovitvi srednje šole oziroma razmišljamo o tem, ali dejansko sploh imamo za to možnosti ali je nimamo Zato je moje vprašanje spoštovanemu gospodu mag. sledeče: Kakšno politiko bo zavzela vlada oziroma pristojno ministrstvo v zvezi z ustanavljanjem dislociranih oddelkov srednjih šol v lokalnih skupnostih, ki teh še nimajo? Hvala lepa.
Hvala lepa. In zadnje poslansko vprašanje, ki ga bo podal gospod Rudolf Moge, je enako namenjeno ministru za šolstvo in šport, ki je danes odsoten. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana prisotna ministra in odsotni minister dr. Milan Zver. V koalicijski pogodbi je zapisano, da boste ukinili neobvezno eksterno preverjanje znanja, pa tudi v medijih ste večkrat povedali, da je eksterno preverjanje prevelik strošek, zato ga boste ukinili. Vse dosedanje strokovne zasnove od leta 1991 dalje so takšno preverjanje znanja v osnovni šoli predvidevale in si zanj v svojih strokovnih razlagah tudi prizadevale. V beli knjigi, ki je vključevala v pripravo rešitev največji del strokovnjakov, lahko preberem, da je tudi ta zasnova predvidela neselektivno zunanje preverjanje znanja po prvi in drugi triadi osnovne šole. Gre za preverjanje, ki je namenjeno obveščanju otroka o njegovem delu, prav tako naj bi na podlagi tega preverjanja otroci, učitelji in starši dobili informacijo o položaju ocenjevanega otroka v celotni populaciji otrok. Ker gre za očitno strokovno vprašanje, ker so se stroke oziroma predstavniki različnih strokovnih usmeritev in konceptov že opredelili in nedvoumno zapisali, da je tako preverjanje znanja smiselno in potrebno, in ker tudi spremljava zunanjega preverjanja, ki ga je opravil zavod za šolstvo, in analiza nacionalne komisije za zunanje preverjanje kažeta, da so rezultati, mnenja pri eksternem preverjanju takšni, da rešitvi ne nasprotujejo, temveč nasprotno, podpirajo. In ker ste, ne nazadnje, v SDS ob sprejemanju šolske zakonodaje predlagali amandma, ki je predlagal, da bi ob koncu prvega, drugega in tretjega obdobja preverjali dodatno še praktično izražanje v glasbeni in likovni vzgoji, vas sprašujem: Katere strokovne argumente navajate za ukinjanje zunanjega preverjanja znanja, ki je za otroke in starše povsem neobvezen in služi le kot povratna informacija učencem, učiteljem in staršem o njihovem delu in znanju? Ali lahko pojasnite, na katere strokovnjake in strokovne ekspertize se pri tem opirate in kako v ciljno, procesno naravnanih učnih načrtih kontrolirajo standarde znanja v drugih evropskih državah? Kakšni so po vašem mnenju pozitivni učinki takega ukinjanja zunanjega preverjanja, glede na to, da si je stroka ob spoprijemanju z osemletno enotno osnovno šolo iz časov socializma prizadevala prav za uvedbo takih neobveznih zunanjih preizkusov, ki ne vplivajo na učenčevo ceno, temveč dajo vsem akterjem zgolj povratno informacijo? Hvala lepa, da ste me poslušali. Bosonogi filozof iz Nazareta je rekel: "Prvi bodo zadnji in zadnji bodo prvi." Prvi je bil tisti, ki je začel, jaz sem pa prvi, ki je končal. Hvala lepa in vsem prijazen večer!
Hvala lepa. Ugotavljam, da je seznam predvidenih poslanskih vprašanj izčrpan. Predsedniku vlade in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in hkrati tudi prekinjam 3. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri. Lahko noč!