Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 77. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi drugega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščam vas, da je umrl Marjan Drofenik, poslanec Državnega zbora v mandatu 2004-2008. Njegov spomin bomo počastili z minuto molka. / minuta molka/ Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Branislav Rajić, Primož Siter od 14.30, Aleksander Reberšek do 15.30 in mag. Dušan Verbič do 16. ure. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Janeza Ivana Janšo ter kandidata za ministra za pravosodje Marjana Dikaučiča k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Urada predsednika Republike Slovenije k 2. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k obema točkama dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 77. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v sredo, 9. junija 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točk z dnevnega reda ali za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. Ugotavljam, da je dnevni red 77. izredne seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG KANDIDATA ZA MINISTRA ZA PRAVOSODJE. Predsednik Vlade Janez Ivan Janša je Državnemu zboru na podlagi prvega odstavka 112. člena Ustave Republike Slovenije ter 229. in 234. člena Poslovnika Državnega zbora predlagal, da za ministra za pravosodje imenuje Marjana Dikaučiča. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavniku Vlade oziroma predsedniku Vlade. [[Ga ni.]] V skladu z 233. členom Poslovnika Državnega zbora se je kandidat 10. junija 2021 predstavil na seji Odbora za pravosodje ter odgovarjal na vprašanja članic in članov odbora. Poročilo in mnenje odbora ste prejeli. Iz slednjega izhaja, da je bila predstavitev predlaganega kandidata ustrezna. Poročilo Odbora za pravosodje bo predstavil predsednik Blaž Pavlin.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Drage kolegice in kolegi! Kandidat za ministra Marjan Dikaučič se je Odboru za pravosodje kot pristojnemu delovnemu telesu za področje pravosodja predstavil 10. junija 2021 ter odgovarjal na vprašanja članic in članov odbora. V uvodni predstavitvi je povedal, da se zaveda, da bo njegov mandat trajal največ eno leto, pri čemer je program dela Ministrstva za pravosodje večinoma že določen, predvsem s predsedovanjem Republike Slovenije Svetu Evropske unije ter z načrtovanimi oziroma že začetimi projekti iz koalicijske pogodbe. Pri svojem delu bo ravnal odgovorno, saj se zaveda, da je za vladavino prava ključnega pomena prav pravosodje, ki naj v središče postavi človeka in skupnost. Kot ključne prioritete svojega ministrovanja je poleg navedenega izpostavil zaščito človekovih in otrokovih pravic, etično uporabo umetne inteligence in ozaveščanje o pomembnosti preprečevanja sovražnega govora, predvsem na spletu. Nadaljeval bom z začetimi investicijskim projekti in digitalizacijo pravosodja. Pozornost bom med drugim namenjal tudi potrebni reorganizaciji dela sodišč, predolgemu trajanju postopkov s področja pranja denarja in gospodarskega kriminala, izboljšanju kazenskega pregona ter prenovi insolvenčne zakonodaje. Kandidat za ministra je poudaril, da se o vprašanju povezanih s postopkom imenovanja evropskih delegiranih tožilcev iz Republike Slovenije do njegovega zaključka zaradi že napovedanih pravnih sredstev ne bo izrekel. Vlogo ministrstva za pravosodje razume predvsem kot arbitra, ki naj skrbi za uravnotežen dialog med različnimi interesi. Z zagotavljanjem primerih normativnih materialnih in drugih pogojev za delo vseh pravosodnih deležnikov bo prispeval k njegovemu še bolj učinkovitemu in kakovostnemu delu in s tem delovanju pravne države, večjemu zaupanju ljudi v pravosodje ter ugledu Republike Slovenije v svetu. V razpravi so opozicijske poslanke in poslanci izražali nezadovoljstvo ob podani predstavitvi, ki naj ne bi dala zadovoljivih informacij o kandidatu, njegovih izkušnjah in usposobljenosti za ministrski položaj. Zanimala jih je njegova dosedanja karierna pot, pri čemer so izpostavili več podjetij v katerih kandidat za ministra po javno dostopnih informacijah nastopa v vlogi ustanovitelja ali direktorja. [[nerazumljivo]]njihovo delovanje daje vtis veriženja podjetij oziroma pranje denarja. Menili so, da številna opozorila pravosodnih in drugih organov o nedopustnih pritiskih trenutne vlade na njihovo delovanje kaže na to, da je vladavina prava v Republiki Sloveniji ogrožena, zato so kandidata pozvali naj se opredeli tako o zakonitosti dosedanjega postopka imenovanja evropskih delegiranih tožilcev iz Republike Slovenije kot tudi v postopkih imenovanja oziroma napredovanja državnih tožilcev, ki so z nastopom te Vlade zastali. Opozarjali so, da je preostanek mandata kratek za pripravo kvalitetne prenove insolvenčne in kazenske procesne zakonodaje. Zanimalo jih je tudi mnenje kandidata glede položaja pravosodnih policistov, zaščite žvižgačev in pomanjkanje izvedencev klinične psihologije ter morebitnih potrebnih sprememb na področju odvzema premoženja nezakonitega izvora. Koalicijske poslanke in poslanci so predstavitev pohvalili kot celoviti in verodostojno, saj izraža kandidatovo vizijo in prioritete ter zastavlja jasne cilje za nadaljnje delovanje Ministrstva za pravosodje. Opozorili so na lani sprejeto priporočilo Odbora za pravosodje, da naj Ministrstvo za pravosodje s ključnimi deležniki izvede posvet ob delovanju ustavnega sodišča ter na priporočilo Vladi, da naj se omogoči javna objava vseh pravnomočnih sodb sodišč vseh stopenj. Zanimala jih je tudi priprava novega predloga zakona o varstvu osebnih podatkov ter njegovo mnenje glede odgovornosti sodnikov in državnih tožilcev, ki so pri svojem delu kršili človekove pravice ter glede dolgotrajnih sodnih postopkov, ki pomenijo kršitev pravic do sojenja v razumnem roku in posledično drugih procesnih pravic. Kandidat za ministra je v dogovorih na izražena mnenja in zastavljena vprašanja povedal, da je trenutno zaposlen pri odvetniku, v omenjenih podjetjih pa že dalj časa ne sodeluje niti v njih ni imel odločilne vloge, tako, da njihovega trenutnega poslovanja ne more komentirati. V času njegovega sodelovanja pa zagotovo niso izvajale očitanih nepravilnosti. Prav tako je poudaril, da se zaveda pomena avtonomije državnega tožilstva, zato si bo prizadeval za čim prejšnje imenovanje novih državnih tožilcev. Poudaril je še, da bo kot minister za pravosodje in kot član vlade vedno deloval zakonito in transparentno. Odgovoril je tudi na druga zastavljena vprašanja kot je razvidno iz poročila. Po končani predstavitvi je Odbor za pravosodje s 7. glasovi za in 6. glasovi proti sprejel mnenje predstavitev Marjana Dikaučiča kot kandidata za ministra za pravosodje je bila ustrezna.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Dejan Kaloh bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovani kolegi poslanci, poslanke! Po odstopu gospe Lilijane Kozlovič s funkcije ministrice za pravosodje konec meseca maja je predsednik Vlade Janez Janša predsedniku Državnega zbora Igorju Zorčiču 4. junija 2021 poslal dopis, v katerem je kot kandidata za novega ministra za pravosodje predlagal gospoda Marjana Dikaučiča. Naj uvodoma izpostavimo, da gospod Dikaučič, ki ima opravljen tudi pravniški državni izpit pravni strokovnjak na svojem specializiranem področju stečajne zakonodaje hkrati pa ne sodi v nobeno od pravniških omrežij, kar je zelo dober signal, da bo kot pravosodni minister deloval brez pritiskov in da se bo neobremenjeno lahko posvečal pravosodnemu resorju. Kandidat za ministra se je 10. junija 2021 predstavil Odboru za pravosodje ter odgovarjal na vprašanja članic in članov. Kandidat je že na začetku svoje predstavitve dejal, da se zaveda, da bo njegov mandat trajal največ eno leto in izpostavil, da je program dela Ministrstva za pravosodje večinoma že določen predvsem s predsedovanjem Republike Slovenije Sveta Evropske unije ter da se bo posvetil končanju predvidenih zakonskih rešitev, ki so del koalicijske pogodbe. Pri svojem delu bo ravnal odgovorno, saj se zaveda, da je za vladavino prava ključnega pomena prav pravosodje, ki naj v središče postavi človeka in skupnost. Ob tem je izpostavil, da se bo kot minister posebej zavzemal za avtonomijo pravosodja. S pripravo strategije pravosodja do leta 2030 se bo kandidat prizadeval za pravosodni sistem po meri človeka, ki naj služi pravičnosti in ljudem. S tem se velja samo strinjati še posebej glede delo sodišč in sodnikov. O teh javno seveda pričakuje, da bodo brez izjeme sodili po zakonih in Ustavi Republike Slovenije, da bodo pri svojem delu neodvisni in da bodo njihove sodbe seveda kakovostne. Kot ključne prioritete svojega bodočega ministrovanja je kandidat izpostavil tudi zaščito človekovih in otrokovih pravic, etično uporabo umetne inteligence in ozaveščanje o pomembnosti preprečevanja sovražnega govora tako na spletu kot tudi sicer v realnem, javnem življenju. Te napovedi so verjetno zelo naklonjeni tudi Vrhovnem državnem tožilstvu, saj po sprejeti politiki pregona je ena od prednostnih nalog tožilstva ravno obravnava kaznivega dejanja javnega spodbujanja sovraštva, nasilje ali nestrpnosti po 297. členu Kazenskega zakonika. Kandidat za ministra bo seveda nadaljeval tudi z že začetimi investicijskimi projekti in digitalizacijo pravosodja. Pozornost bo med drugim namenjal tudi potrebni reorganizaciji dela sodišč, obvladovanju pripada z [[nerazumljivo]]pravnem sodišču, predolgemu trajanju postopkov s področja pranja denarja in gospodarskega kriminala ter izboljšanje samega kazenskega pregona. Z zagotavljanjem primernih normativnih, materialnih in drugih pogojev za delo vseh pravosodnih deležnikov bo prispeval k njihovem še bolj učinkovitemu in kakovostnemu delu in s tem delovanju pravne države k večjemu zaupanju ljudi v pravosodje ter ugled Republike Slovenije v svetu. Kandidat je izrazil zadovoljstvo, da se je Republika Slovenija odločila za sodelovanje v evropskem javnem tožilstvu a je hkrati glede zakonitosti postopka o imenovanju evropskih delegiranih tožilcev iz Slovenije opozoril, da se do tega ne more opredeljevati, saj bi njegovo stališče ob napovedani uporabi pravnih sredstev lahko pomenilo nedopustno prejudiciranje njegove izida. Zaveda se tudi pomena avtonomije Državnega tožilstva, zato si bo prizadeval za čim prejšnje imenovanje novih državnih tožilcev. Spomnil je tudi pomembno novelo Zakon o Državnem tožilstvu, ki določa, da je za zavrženje ovadbe pri kaznivem dejanju katerega predpisana kazen znaša več kot 3 leta zapora po novem potreben tudi sopodpis predstojnika tožilstva. Kandidat je glede spremembe zakonodaje na posameznih področjih izpostavil prenovo insolvenčne zakonodaje, da se bo izboljšala zaščita poštenih podjetnikov in seveda ohranitev zdravih gospodarskih jeder in s tem tudi delovna mesta. Zavzel se bo tudi za pripravo novega Zakona o kazenskem postopku, prizadeval se bo tudi za primerljivost položaja pravosodnih policistov s samimi policisti. Posvetil se bo tudi spremembah Zakona o Sodnem svetu in bo pristopil k odpravi anomalij v disciplinskih postopkih zoper sodnike. Hkrati si bo prizadeval za pravočasen sprejem ustrezne zakonodaje glede zaščite žvižgačev, pristopil pa bo tudi k proučitvi potrebe po spremembi Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora. Prizadeval se bo tudi za čim prejšnjo pripravo novega krovnega zakona varstvo osebnih podatkov, pri čemer se splošna Uredba Evropske unije o varstvu osebnih podatkov uporablja v našem pravnem redu seveda neposredno. Glede delovanja Ustavnega sodišča je kandidat povedal, da bo potrebnih v zakonskih spremembah spoštoval mnenja strokovnjakov, odločbe Ustavnega sodišča pa je treba spoštovati in jih tudi realizirati. Strinjam pa se tudi s predhodnim predlogom Odbora za pravosodje, da Ministrstvo za pravosodje organizira strokovno razpravo na temo delovanja Ustavnega sodišča in poroča matičnemu odboru o njegovih ugotovitvah. Tudi objava pravnomočnih sodb je po njegovem mnenju pomembna za krepitev sodne prakse in zaupanja v sodstvo. Hkrati pa je izpostavil, da bo tudi digitalizacija sodstva prinesla večjo preglednost dela sodišč ter bo tudi strankam omogočila lažji in hitrejši dostop do sodišč. Ravno to je po oceni Poslanske skupine SDS eden izmed korakov do tega, da bo tudi v praksi pravosodni sistem po meri človeka oziroma državljana. Glede pomanjkanja izvedencev klinične psihologije je napovedal, da boste k reševanju te problematike skupno nastopila tako Ministrstvo za pravosodje kot Ministrstvo za zdravstvo. V Poslanski skupini SDS ocenjujemo, da je predstavitev kandidata bila izčrpna, celovita, dostojna in predvsem verodostojna. Gospod Dikaučič je na predstavitvi prečesal praktično vsa relevantna področja in podsisteme, ki spadajo pod pravosodni resor, ponudil tudi rešitve, se pravi, neizčrpane možnosti na posameznem obravnavanem področju. Predstavitev Marjana Dikaučiča kot kandidata za ministra je navsezadnje tudi večina članov Odbora za pravosodje ocenila kot ustrezno in sklepoma seveda tudi poslanska skupina SDS bo danes kandidata za pravosodnega ministra gospoda Marjana Dikaučiča soglasno podprla. Hvala.
Hvala lepa. Brane Golubović bo predstavil stališče Poslanske skupine LMŠ.
Spoštovani kolegice in kolegi! Na tem mestu bi moral pozdraviti tudi predstavnika Vlade, predvsem predsednika Vlade, ki bi podprl kandidata za ministra, pa ga na žalost ne morem in težko. In težko je razpravljati in predvsem odločati o nekom, ki ga je predsednik Vlade predstavil samo v treh stavkih, brez življenjepisa, referenc, izkušenj, tudi na seji Odbora za pravosodje ni bilo nič drugače. Bila je priložnost in pričakovanja, da bo predsednik Vlade predstavil kandidata za pravosodnega ministra danes na tej seji kjer odločamo o kandidatu, pa ni tega spoštovanja do tega Državnega zbora. Pa, da ne bo pomote, mi nimamo težav s tem, da je kandidat mlad, ni težava kandidatova anonimnost, ni težava, da kandidat ni profesor, da ni pravna eminenca, da nima naziva. Težava je, da o njem in njegovem delu ne vemo nič oziroma bore malo. Težava je, da nima nobenih primernih izkušenj za to funkcijo. Njegova stališča, mnenja nam niso poznana, ni jih predstavil le on, ne predsednik Vlade. Nismo izvedeli kje je gospod zaposlen, kakšna je bila njegova vloga pri slamnatih podjetjih in še nekaterih drugih osmih. Kakšna so njegova stališča do že sprejetih zakonov, drugih aktov Vlade, tiste Vlade, kater minister bo. Pričakovali smo, da ima stališča do tega, kar je sprejela Vlada, ampak namesto njega ima zelo jasna stališča v pravosodju njegov bodoči šef, predsednik Vlade Janez Janša. A njegov pogled na pravosodje je diametralno nasproten od našega pogleda. V LMŠ verjamemo v pravno državo, v pravna pravila, ki zagotavljajo omejitev in nadzor oblasti ter spoštovanje človekovih pravic in svoboščin ter v družbi vzpostavljajo red, predvidljivost, zato v LMŠ od ministra za pravosodje vsekakor, vsekakor bi pričakovali dokončno in načelno držo do vprašanj, ki so za pravosodni sistem in družbo ključnega pomena. Še zlasti to pričakujemo od članov vlade, ki jo njen predsednik praviloma, a prepogosto vodi v nasprotju z načelom pravne države. Pa te pokončne drže in jasnih stališč pri kandidatu ni bilo zaznati. In to je strašljivo. Strašljivo je, da je za večino v tem Državnem zboru vse to sprejemljivo. Da poslank in poslancev vladne koalicije in njenih podpornikov v tej dvorani niti ni več sram, da je ta vlada raven pričakovanj političnih standardov in kulture spustila tako nizko, da nižje več ne gre. Tega niti ne skrivate več. Predsednik Vlade ne pride predstaviti svojega kandidata. Prijavite izredno malo časa za razpravo. Življenjepisa ni. Ampak on je pravi kandidat in dali mu boste glas. Zelo slabo sporočilo s tem dajete ljudem, in pa seveda tudi Evropi. V LMŠ se nam zdi nedopustno že sama možnost, da bi nekdo, ki je takšna neznanka, lahko postal minister. Minister, ki to niti ne bo, kajti dejanski minister, če ga boste potrdili, bo danes postal predsednik Vlade. A tak je pogled LMŠ-ja. V vzporednem svetu, svetu predsednika Vlade, je pogled povsem drugačen. Marjan Dikaučič je pravzaprav idealen kandidat in bo idealen minister, če bo danes seveda potrjen. Sodeč po uprizoritvi na nedavnem zaslišanju se namreč idealno staplja s pričakovanji predsednika Vlade. Ima vse, kar prvi v Vladi od podrejenih pričakuje. Ima tudi vse, česar si pravosodje in država ne zaslužita. In to sta ubogljivost in upogljivost. Hkrati pa nima tistega, kar bi predsednika Vlade najbolj motilo. Nima mnenja. A to, da bi kandidat imel mnenje ter stališče do vladnih odločitev, niti ni bilo nikoli mišljeno. Od njega se namreč pričakuje natanko nič. Zato je tako rekoč idealna najdba, Vlada bo bogatejša za novega slamnatega ministra. Poglejmo zgolj nekaj drobcev, skorajšnji prvi človek pravosodnega ministra o pravni državi zmore zgolj definicijo in nekaj zelo osnovnih teorij, ki pri njem glede na votlost povedanega zveni kot floskula. O najbolj aktualnem vprašanju, torej o izbiri dveh evropskih delegiranih tožilcev in vladni uzurpaciji postopka, se ne želi izreči. Češ da ni pristojen, pa da bi utegnil slediti sodni postopek in podobno. Sprenevedanje je to, zavesten beg skorajšnjega ministra od prevzemanja odgovornosti. Pazite, govorimo o ministru, pravosodnem. Privolil je, da bo prazen, ubogljiv in upogljiv. Pač idealen bo. Kajti če sledimo njegovi logiki, potem na sejah Vlade in tudi sicer sploh ne bo odločal. Ne bo odločal o ničemer. Vsaka odločitev je namreč lahko predmet sodnih postopkov. On pa, spomnimo, želi biti nepristranski. In kot tak je res idealen, ker bo, kot kaže, zgolj slamnati mož, ki bo zapolnil prazno ministrsko mesto v slamnati Vladi. Idealen za predsednika Vlade, porazno za pravno državo in ljudi. Če sodimo po dogajanju na Odboru za pravosodje, si kandidat sodelovanja Slovenije v evropskem javnem tožilstvu sploh ne želi, kot si ga bržkone ne želi niti predsednik Vlade. Evropsko javno tožilstvo bo namreč kot nadnacionalno tožilstvo preiskovalo in preganjalo goljufije, ki vplivajo na finančne interese Evropske unije, tudi na evropska sredstva, ki jih bo dobila Slovenija, govorimo o goljufijah, povezanih z DDV-jem, pa pranju denarja, aktivni in pasivni korupciji, poneverbah, če jih naštejem samo nekaj. In to naj bi bil novi minister, minister za pravosodje. Po mnenju LMŠ ne samo, da ne more biti, ampak ne sme biti. Ker kandidat ni neoporečen, prej nasprotno; ker ni branik zakonitosti, prej zagovornik mejnosti; ker ni transparenten, prej utajevalec dejstev; ker ne obeta krepitve pravne države, pač pa njen stečaj. Če bo izvoljen, bo novi minister za pravosodje postal Janez Janša. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predrag Baković bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Slovenija je pravna država, tako določa 2. člen ustave, in v pravni državi vlada pravo in ne volja enega človeka ali peščice ljudi. Pravna država temelji na spoštovanju človekovih pravic in ne na njihovem omejevanju. Pravila, ki so zapisana v ustavi, zakonih in drugih aktih, postavljajo omejitev in kontrolo državne oblasti, da ta ne sprejema samovoljnih odločitev. Eno izmed temeljnih načel pravne države je tudi zaupanje v pravo in pravno varnost. To pomeni, da morajo biti odločitve zakonite in stabilne. Videti je, da je ta Vlada daleč od tega, da ji je prav malo mar za pravno državo, za pravila in postopke. To je v tem mandatu že večkrat dokazala, od norčevanja iz odločb Ustavnega sodišča do obračunavanja s tožilci preko družbenih omrežij, nezakonite razveljavitve postopka dveh evropskih delegiranih tožilcev, neimenovanja tožilcev zaradi političnih razlogov, do sprejetja tako imenovanih covid ukrepov brez ustrezne pravne podlage in tako naprej. Verjamem, da je težko biti minister za pravosodje v tej Vladi, ki se požvižga na pravni red v Republiki Sloveniji, kar je najhuje, tega niti ne skriva. Pa vendar je ravno minister za pravosodje tisti, ki je in mora biti prvi branilec prava, predpisov in celotne pravosodne veje oblasti. Kandidat za ministra, gospod Dikaučič, je na zaslišanju pred Odborom za pravosodje povedal, da vlogo ministra za pravosodje razume kot arbitra, ki mora pogosto iskati ravnotežje med predlogi in interesi, tako med pravosodnimi organi kot tudi politiko. Sprašujemo se, kako bo kandidat kot minister za pravosodje zagotovil spoštovanje pravnega reda in zaščitil pravno državo v Republiki Sloveniji. Kako bo preprečil vmešavanje politike v neodvisno sodno vejo oblasti in samostojnost, avtonomnost organov pregona. Socialni demokrati smo prepričani, da tega v tej Vladi ne bo zmogel. Ne verjamemo, da bo zmogel brzdati apetite Vlade po političnem vmešavanju v neodvisne organe in njihovo delo. Kandidat za ministra, gospod Dikaučič, ta Vlada ruši temelje demokratične in pravne države in z izrazito političnimi odločitvami, ki so popolnoma neutemeljene in nimajo nobene strokovne podlage, izpodkopava vladavino prava, na kar opozarjajo že številni, celo mednarodne institucije so se že večkrat oglasile. Dejstvo je tudi, da je kandidat za ministra obremenjen z nekaterimi slamnatimi podjetji, stečaji in osebami, ki so deležne celo kazenskega pregona, kar je skrb vzbujajoče. Ne verjamemo, da bi taka oseba, četudi zaradi morebitnih preteklih povezav, lahko nepristransko in neodvisno opravljala funkcijo pravosodnega ministra. Sprašujemo se, kakšno prenovo stečajne zakonodaje lahko pričakujemo od kandidata v primeru, da bo potrjen kot minister. Minister za pravosodje mora biti zaupanja vredna oseba, z visoko stopnjo integritete, neobremenjena z madeži, še posebej takšnimi, ki so bili izpostavljeni na Odboru za pravosodje. Menimo, da takšna oseba pač ne more postati minister za pravosodje. Po drugi strani pa nas tudi predstavitev kandidata na odboru ni prepričala. Ni namreč podal konkretnih odgovorov na vprašanja, ki bi morala biti odgovorjena. Recimo, na vprašanje, ali je bila razveljavitev postopka imenovanja dveh evropskih delegiranih tožilcev po njegovem mnenju zakonita in utemeljena; kakšni so strokovni razlogi za razveljavitev. Na imenovanje do konca lanskega leta prav tako čakajo tudi državni tožilci in tožilski kandidati, kar je seveda nesprejemljivo, še posebej, ker tožilstvo že več let opozarja na kadrovsko podhranjenost. Glede na to, da so tožilci prestali vse postopke, da izpolnjujejo vse pogoje, je očitno, da tožilci niso imenovani iz političnih razlogov, vendar se kandidat do tega tako pomembnega vprašanja ni opredelili. Če pogledamo lansko evropsko poročilo evropske komisije o stanju pravne države v Sloveniji vidimo še kar nekaj izzivov na pravosodnem področju. Evropska komisija o poročilu ugotavlja, da se Slovenija še vedno sooča z izzivi predvsem pri učinkovitem pregonu gospodarskega in finančnega kriminala, na področju pranja denarja pa s sodnimi zaostanki. Ta vlada pa zavlačuje z imenovanjem tožilcev katerih temeljna funkcija je ravno pregon teh kaznivih dejanj in vladni skrb zbujajoči predlog sprememb zakona o organiziranosti in delu policije. Po oceni Vrhovnega državnega tožilstva Republike Slovenije bi te spremembe posegle v pristojnost tožilcev, ki jih določa Zakon o kazenskem postopku in zožile manevrni prostor. Kako boste zaščitili tožilce in policijo, kako boste preprečili zunanje politične pritiske na njih, spoštovani gospod kandidat? Nadalje. Obremenjenost Ustavnega sodišča, kar se že zdaj kaže v dolgem času odločanja Ustavnega sodišča, pa vendar koalicijski poslanci s pomočjo Vlade brez strokovne razprave vlagajo in sprejemajo zakone, ki bodo še dodatno obremenili Ustavno sodišče. Kako bo, spoštovani kandidat za ministra zagotovil, da bodo zakoni pripravljeni s strani te Vlade strokovni, nepristranski in objektivni in nenazadnje omejevanje človekovih pravic. Tako rekoč po drugi svetovni vojni so se zaradi pandemije zgodili tako veliki posegi v človekove pravice. Omejevanje našega gibanja, druženja, osebne svobode. Pa vendar se je ta vlada lotila na napačen in enostaven način in na koncu še javno obračunala z odločitvijo ustavnih sodnikov in s prstom kazala na njihovo krivdo. Ustava določa, da morajo akti in dejanja državnih organov temeljiti na zakonu ali zakonitem predpisu in da morajo biti v skladu z Ustavo. Porazdelitev politične močni in delitev oblasti v tej državi je temelj parlamentarne demokracije. Nepogrešljivo vlogo imajo pri tem tudi neodvisni svobodni mediji, ki so v zadnjem času deležni vse hujših pritiskov. In zaradi vsega navedenega kandidat za ministra za pravosodje gospod Dikaučič podporo Socialnih demokratov ne bo dobil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Željko Cigler bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Predsedujoči, spoštovani poslanke, poslanci! O kandidatu za ministra za pravosodje Marjanu Dikaučiču ni veliko znanega. To smo praktično povedali že danes vsi predstavniki strank iz tega parlamenta. Brez političnih izkušenj in brez večjih strokovnih referenc se je odzval na povabilo predlagatelja. Tudi predstavitev, ki smo jo prejeli, je tako splošna, da bi jo lahko uporabili za večino kandidatov za katerokoli ministrstvo. In ker je kandidat neznanka se moramo najprej vprašati kakšnega kandidata je iskal predlagatelj, to je predsednik Vlade. Vsekakor predsednik Vlade ni želel kandidata, ki bi bil podoben dosedanji ministrici za pravosodje. Vsaj ne v tisti točki, ko je ta izrazila dvom in nasprotovanje odločitvam Vlade, ki jo suvereno in brez ugovorov vodi Ivan Janez Janša. Torej on potrebuje kandidata, ki bo poslušal in izvajal ukaze predsednika te vlade. Takšni ministri so že v vladi in tako tudi odlično delujejo. Da bo temu res tako je kandidat pokazal že na zaslišanju na Odboru za pravosodje, saj ni želel odgovoriti niti komentirati evidentno o spornih odločitvah vlade, ko je ta razveljavila razpis za imenovanje delegiranih evropskih tožilcev. Hladnokrvno je dobesedno zavračal pozive, da se glede tega opredeli in nedvomno je odlično opravil svojo prvo vlogo, ki mu je bila naložena in s tem zaupana. In da prevzameš ministrstvo v Janševi vladi slabo leto pred koncem mandata pod predpostavko, da manjšinska vlada predčasno ne razpade moraš imeti pa zelo močen motiv. Ali biti že vajen takih prehodnih funkcij in ko so v SMC-ju ob pomoči SDS iskali novega kandidata za pravosodnega ministra, so se vedno verjetno tudi spraševali kje najti nekoga, ki bo slabo leto opravljal to funkcijo, saj je dovolj le, da posodi ime, odločitve so namreč že sprejete. Pa se je verjetno nekdo spomnil, da pozna nekoga, ki je že bil direktor več podjetjem, ki so bila ustanovljena, če bo kdaj potreba po njihovem delovanju pa se ni spraševal kandidat ali je to prav ali ne in tako smo prišli do kandidata za ministra za pravosodje torej do formalno za ministra za vodjo formalnega resorja, ki naj bi poskrbel za čim boljše delovanje pravosodja v Republiki Sloveniji. A žal je njegova dosedanja poklicna pot predvsem iskanje bližnjic mimo zakonodaje, bližnjic mimo zakonodaje kandidata za pravosodnega ministra Republike Slovenije. O čem govorim? Nekaj podatkov o njegovem dosedanjem delu je pricurljalo v javnost in spletni portal necenzurirano je tako širšo javnost obvestil in poročal o podjetniških izkušnjah kandidata in kandidat za pravosodnega ministra RS (Republike Slovenije) Dikaučič je bil vpleten v najmanj dve zgodbi, v katerih so podjetja pristala v rokah slamnatih lastnikov. Med letoma 2012 in 2017 je bil direktor podjetja SCL, ki je v tem času oddajalo prazne bilance. Uradno je bilo to podjetje brez premoženja, kapitala in tudi prihodkov. Ko je Dikaučič (kandidat) odštel s položaja direktorja ga je zamenjala državljanka Ukrajine, lastnik pa je postal brezdomec iz Maribora. To so reference kandidata za pravosodnega ministra Republike Slovenije. Danes je podjetje SCL brez bančnega računa in ima za več tisoč evrov neporavnanih davčnih obveznosti do države, katere minister bi rad gospod Dikaučič postal. Tukaj gre očitno za primer slamnatega podjetja, ki ga vodi kandidat za ministra za pravosodje. Kaj pa so slamnata podjetja? Nihče ne ustanavlja podjetja brez razloga slamnatih podjetji ali z [[nerazumljivo]]se najpogosteje pere denar, ki izvira iz zlorabe položaja v gospodarstvu. Z njimi pa se izvaja tudi marsikatera davčna utaja ali pa tudi prevara. Slamnata podjetja, za katere je značilno, da nimajo nikakršnega premoženja in ne opravljajo nobene dejavnosti se lahko ustanovijo z namenom fiktivnih poslov, s katerimi se drugim podjetjem zniža davčna osnova. Slamnato podjetje pač izda račun za 100 tisoč evrov podjetju X, ki si s tem zniža davčno osnovo in izogne plačilu davka in slamnato podjetje, potem izgine oziroma prihodka ne prijavi, saj ga v resnici vrne podjetju X, ki je po navadi njegov pravi lastnik. V primeru pranja denarja je pač proces obraten. Ne vemo ali je slamnato podjetje, ki ga je vodil kandidat Marjan Dikaučič tako delovalo vemo pa zakaj se takšna podjetja ustanavljajo. A s tem ni konec uspeha kandidata za ministra na poslovnem področju. Ponovno navajam podatke iz portala necenzurirano.si. Med letom 2013 in 2016 je kandidat Dikaučič vodil tudi družinsko podjetje Prevozi Žižek iz Črenšovcev. V istem času so njegovi lastniki odprli novo podjetje, ki je prevzelo večino poslov od starega. Kmalu za tem, ko je Dikaučič odštel s položaja direktorja je podjetje Prevozi Žižek zašlo v težave in končalo v stečaju. Več 10 upnikov je prijavilo za okoli milijon 300 tisoč evrov terjatev med njimi tudi Furs, ki so mu Prevozi Žižek ostali dolžni več kot 200 tisoč evrov, ostali so dolžni tej državi, katere minister želi postati Marjan Dikaučič. Iz tega sicer ne moremo sklepati, da je kandidat za ministra neposredni krivec za stečaj očitno pa je pripravil primerne pogoje za stečaj, podjetja o katerem sem govoril. Do sedaj smo mislili, da je kandidat za ministra le strokovnjak za stečajne postopke sedaj pa vidimo, da je tudi strokovnjak za pred stečajne postopke torej kako pripraviti podjetje, da bo zrinil v stečaj pred tem pa k novoustanovljenemu podjetju praviti dosedanje stranke. Vsak stečaj pa pomeni oškodovanje upnikov in večinoma in vseh primerih delavcev in delavk in pa blaga in Republike Slovenije državnih, iz katere se praktično financirajo dejavnosti države, katere zakonodajni organ smo mi, ampak to še ni vse. Iz javno dostopnih podatkov je razvidno, da je prejšnji ponedeljek kandidat za ministra za pravosodje izstopil iz lastništva podjetja Legalius, ki ima že več kot leto dni blokiran račun še vedno pa je naveden kot direktor podjetja Trius, ki je prav tako v finančnih težavah in pri katerem se je blokada računa sprostila šele konec maja. Mogoče gre za naključje vsekakor pa ni dobra referenca za kandidata dosedanje in seveda tudi njegovo bodoče delo. Zakaj torej želi Janez Janša takšnega ministra za pravosodje, ki ima izkušnje predvsem s hojo po mejah dovoljenega? Kot smo videli v tem mandatu, se vrstijo stalni politični pritiski na pravosodne organe, pa naj gre za državne tožilce, sodnike, odvetnike, Ustavno sodišče. Karkoli odloča, kdorkoli odloča ali deluje v posamezni konkretni zadevi v nasprotju s pričakovanji Vlade, postane tarča napadov. Zato ta Vlada potrebuje nekoga, ki bo stopil na stran močnejšega, bi vsaj molčal če že ne aktivno pomagal pri rušenju pravosodnih inštitucij. A prav situacija, ki je politična in družbena kriza, gospodarska pa šele prihaja, bi zahtevala avtonomnega, odločnega ministra za pravosodje, ki bi znal prisluhniti vsem udeležencem kompleksnega pravosodnega sistema, a takega kandidata ta Vlada ne potrebuje. Potrebuje poslušnega, brezbarvnega, anonimnega ministra, brez potrebne avtoritete in jasno, brez lastnega mnenja. Iz vsega do sedaj opisanega je jasno, da bo kandidat za ministra za pravosodje opravil posel za Vlado Janeza Janše. Kakšen posel? Vodenje slamnega ministrstva. Iz tega s slamnimi podjetji že ima izkušnje. Verjetno bo samo slamnati minister dobival ministrsko plačo, vse drugo bodo pripravili drugi in tako do konca mandata. Na nas je, da nadomestek ministra danes zavrnemo, zato bomo v Levici glasovali proti predlaganemu kandidatu. Hvala.
Hvala lepa. Mojca Žnidarič bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani kandidat za ministra, cenjeni zbor! Na današnji seji Državnega zbora bomo glasovali o kandidatu za ministra za pravosodje, Marjanu Dikaučiču. Na zaslišanju je kandidat predstavil svoj pogled na pravosodje kot tudi glavne prioritete katerim bo posvečal največ pozornosti v primeru izvolitve na funkcijo ministra za pravosodje. Kot smo lahko slišali, bodo zaradi predsedovanja in relativno kratkega mandata aktivnosti Ministrstva za pravosodje osredotočene predvsem na izpolnjevanje preostalih še neuresničenih koalicijskih zavez, pripravo zakonodaje nujno potrebne za implementacijo sodb Ustavnega sodišča ter na nadaljevanje ostalih pomembnih projektov tega mandata. Kandidat se bo v obdobju svojega ministrovanja zavzemal za zaščito človekovih in otrokovih pravic, za etično in človeku prijazno uporabo umetne inteligence, za boj proti sovražnemu govoru, za nadaljnjo digitalizacijo pravosodja in za številne druge ambiciozno zastavljene ciljne projekte. Hkrati pa bo z ekipo strokovnjakov na Ministrstvu za pravosodje svoj čas posvetil pripravi strategije pravosodja do leta 2030, katere glavni cilj je narediti slovensko pravosodje še bolj v službi uporabnika, še bolj učinkovito ter zaupanja vredno. V SMC kandidatovo predstavitev ocenjujemo kot celovito, prepoznane kljune teme pa kot prave, saj odražajo jasne cilje za nadaljevanje delovanja ministrstva za pravosodje. V SMC smo ponosni na vse kar je nekdanji ministrici mag. Lilijani Kozlovič uspelo realizirati v dobrem letu ministrovanja, kajti realiziranih je bilo bistveno več ciljev kot je bilo zastavljenih v koalicijskem sporazumu. V prvem letu mandata ministrice mag. Kozlovič je bilo delo na Ministrstvu za pravosodje prilagojeno razmeram, ki so nastopile ob razglasitvi epidemije. Korenito je bilo digitalizirano pravosodje, da je postalo dostopnejše in posledično prijaznejše za vse končne uporabnike, sprejeti so bili zakoni, ki zagotavljajo več pravic za najranljivejše skupine, pripravljeni so bili ukrepi za večjo dostopnost, učinkovitost in transparentnost pravosodja ter odpravljanje nekaterih nepotrebnih birokratski postopki, ki uporabnikom prinašajo prijaznejše storitve. Številni zakoni kot so novela Zakona o kazenskem postopku, novela Zakona o Državnem tožilstvu, novela Kazenskega zakonika, novela Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, novela Zakona o izvršitvi in zavarovanju in številni drugi pričajo o prodornosti Ministrstva za pravosodje pod vodstvom ministrice iz vrst SMC. Nič manj ne pričakujemo od kandidata za ministra Marjana Dikaučiča, za katerega verjamemo, da se bo s pomočjo izkušene ekipe učinkovito spopadel z vsemi izzivi, ki so pred njim. Kandidat Dikaučič je v svoji temeljiti predstavitvi pokazal, da kratkotrajnost mandata ne vpliva na njegovo široko vizijo, ki jo ima za pravosodni sistem. S tem je pokazal tudi, da ima dovolj izkušenj, da dobro pozna delovanje sistema in predvsem, da pozna težave pravosodja iz prakse. V Stanki modernega centra na prvo mesto strategije razvoja postavljamo izhodišče, da mora pravosodje v središče postaviti človeka in skupnost. Verjamemo v pravosodni sistem po meri človeka, ki služi pravičnosti in ljudem, in od tega ne odstopamo. Če citiram besede kandidata, lahko povem, da je ne glede na vse negativne plati trenutnega političnega okolja pomembno, da odgovornost prevzamejo tudi ljudje, ki jim je namesto političnega boja pomembno državotvorno sodelovanje pri oblikovanju takega družbenega okolja, v katerem bi si želeli živeti. Ne glede na to, da bo kandidat vodenje ministrstva prevzel v napetih razmerah, ki bodo zaznamovane predvsem v luči predsedovanja Republike Slovenije Svetu Evropske unije, smo v SMC prepričani, da bo tekom ministrovanja prav to njegovo vodilo. Hkrati pa verjamemo, da se bo zavzemal za avtonomno pravosodje in za vladavino prava, predvsem pa smo prepričani, da bo svoje delo opravljal zakonito in transparentno. Hvala.
Hvala lepa. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovan kandidat za ministra za pravosodje, ki nas verjetno posluša. Ustava Republike Slovenije v drugem členu določa, da je Slovenija pravna država. V pravni državi mora oblast delovati na podlagi zakonov in v skladu z Ustavo, v ospredju pa so postavljene človekove pravice in temeljne svoboščine. V SAB si kot prvega branika pravne države predstavljamo ravno ministra za pravosodje. Njegova vloga je toliko bolj pomembna v času, ko vladajoča politika vehementno obračunava z vsemi drugače mislečimi, in v času, ko se temeljne človekove pravice in svoboščine prepogosto razume zgolj kot oviro na poti do določenega cilja. Za obstoj pravne države ne zadostuje, da je načelo zapisano na papirju, zaživeti mora v praksi. Za pravno državo je ključnega pomena, da najvišje položaje zasedejo ljudje z visoko stopnjo integritete. To pomeni, da bodo svojo funkcijo opravljali v skladu s pravom in določenimi moralnimi načeli. Še posebej mora to veljati za človeka, ki bo vodil ministrstvo za pravosodje. Žal vsak dan znova zaskrbljujoče ugotavljamo, da predstavniki aktualne Vlade mnogo od tega ne premorejo. Zato se upravičeno sprašujemo, ali je nekdo, ki želi vstopiti v takšno vladno ekipo, sploh lahko drugačen. Na Odboru za pravosodje smo poslanke in poslanci upravičeno pričakovali, da bomo od kandidata izvedeli ključne podatke o njegovih referencah, znanju, vrednotah in prepričanjih, ki ga bodo vodile pri ministrovanju. Vendar smo bili razočarani. Že iz skupne utemeljitve predloga kandidature, mislim, da je to bila ena najkrajših v zgodovini Državnega zbora, ki nam jo je predložil predsednik Vlade, nismo, razen nekaterih osnovnih podatkov, izvedeli praktično ničesar. Predlogu kandidature ni bil priložen niti standardni življenjepis. Dejstvo je, da je kandidat precejšnja neznanka tako politično kot tudi v splošni javnosti. Predstavo o tem, ali je primeren za ministra, smo si pred hearingom lahko ustvarili le na podlagi podatkov, o katerih smo prebirali v medijih. Ti pa, roko na srce, niso ravno obetajoči. Veliko je bilo zapisano o raznih slamnatih podjetjih, tudi sam je priznal, da je bila njegova vloga bolj slamnata, o neuspelih poskusih kandidiranja za določene funkcije ter bojda, to je vse, kar smo lahko o tem izvedeli, o prijateljstvu z do sedaj že zelo razvpitim Rokom Snežičem. Iz prebrane, izjemno dolge kandidatove predstavitve na hearingu, smo najprej lahko ugotovili, da zna tekoče brati. Lahko smo tudi ugotovili, da se je dobro podučil o delovanju ministrstva oziroma da so mu tekst dobro napisali. Tekst je bil všečen, govoril je avtonomiji pravosodja, neodvisnosti sodnikov in pomembnosti tožilcev za delovanje pravne države. A bore malo smo izvedeli o njegovem dosedanjem delu, o njegovih kompetencah, ter vrednotah in prepričanjih, ki bi nam lahko ustvarile širšo sliko o njegovi verodostojnosti in sposobnosti za ministra. Izvedeli nismo niti, kje natančno je kandidat zaposlen in ali v odvetniški pisarni, v kateri dela, dela kot pripravnik, kandidat ali odvetnik. Nič od tega ne vemo. Ugotovili pa smo, da kandidat ne razpolaga z vodstvenimi izkušnjami in znanjem. Do sedaj, kolikor je bilo razumeti, ni vodil niti dveh, treh ljudi. To bi mu lahko predstavljalo velike težave pri usmerjanju velike ekipe zaposlenih na ministrstvu, še posebej v času aktivnih priprav na predsedovanje. Prav vodenje in usmerjanje velikega tima proti vnaprej določenemu cilju, pa je ena od ključnih kompetenc, potrebnih za ministrsko funkcijo. Najbolj pa nas je v SAB zmotilo dejstvo, da se kandidat ni želel opredeliti glede trenutno najbolj perečega vprašanja na področju pravosodja. Kot vsi vem, gre za razveljavitev razpisa za imenovanje dveh delegiranih tožilcev in gre za zadevo zaradi katere je morala odstopiti njegova predhodnica, ministrica Kozlovič. Nobenega dvoma ni bilo, da se kandidat temu vprašanju ne bo mogel izogniti. Odločitev Vlade o razveljavitvi razpisa je tudi večina pravne stroke označila za nezakonito, saj predstavlja arbitraren poseg v avtonomijo in samostojnost državnega tožilstva in poseg v načelo delitve oblasti. To vprašanje je izjemno odmevalo tako doma, kot v Evropi in ima pomemben vpliv na ogled naše države v Evropski uniji. In ne samo mi, opozicija, ampak celotna Slovenija verjetno želi in ima pravico izvedeti, kako morebitni bodoči minister gleda na kandidaturo, kako razume obstoječo zakonodajo in kaj namerava narediti glede tega zapleta. Žal pa kandidat za ministra, ki bo v primeru tega imenovanja o tem vprašanju odločal že jutri, ni imel svojega mnenja in ga ni želel predstaviti. Izgovarjal se je, da ni pristojen, da bo o zadevi odločalo sodišče in tako naprej in da bi lahko z morebitno opredelitvijo vplival na delovanje sodne veje oblasti. Pri čemer noben postopek, sodni, v tem primeru niti še ni bil začet. Pa tudi če bi bil, vsaj kolikor jaz razumem sojenje, njegovo mnenje gotovo ne bi moglo vplivati na odločitev pristojnega sodišča. Če on, kot kandidat za ministra, misli ali verjame drugače, se ali precenjuje ali pa ne razume našega sodnega sistema. Izogibanje pred opredelitvijo zakonitosti razveljavitve razpisa zato meče izjemno slabo luč na kandidatovo legitimnost in verodostojnost. V SAB se ne moremo otresti občutka, da bo kandidat za ministra, v kolikor bo danes izglasovan in verjetno, da bo, še ena izmed marionet v rokah predsednika Vlade. V zadnjem letu in pol smo se prepričali, da ministri večinoma nimajo nikakršne avtonomije in da pravzaprav niti ni točno pomembno, kdo sedi na ministrskem stolu. Pomembno je, da je minister ubogljiv, poslušen in da deluje v skladu z jasno agendo aktualne Vlade, ki pred našimi očmi dobesedno spreminja Slovenijo. Kdor pa zbere nekaj poguma in se takemu načinu delovanja opre, slej ko prej zleti iz položaja, pa naj bo to po svoji izbiri ali po izbiri svojega šefa. V SAB od kandidata za ministra za pravosodje pričakujemo veliko, zato ne moremo sprejeti drobtin, ki nam jih je kandidat natrosil na hearingu. V stanju, kakršnem smo danes, ko so že dodobra načeti temelji pravne države, ko se vedno bolj kažejo avtoritativne tendence vladajočih in ko so ogrožene človekove pravice ter temeljne svoboščine, potrebujemo na čelu pravosodnega resorja nekoga, ki bo branil temeljna ustavna načela in preprečil spodkopavanje pravnega reda. Kot socialno liberalna stranka, v SAB izrazito poudarjamo prav to, spoštovanje človekovih pravic, pravno državo in vladavino prava, česar za gospoda Kavčiča po tej njegovi predstavitvi še ne moremo zatrditi. Malokrat se zgodi, da pri predlaganih kandidatih za člane Vlade ne najdemo niti enega prepričljivega argumenta, ki bi nas vodil k temu, da bi ga morda celo lahko potrdili, sploh pa je v sedanji situaciji pravilno, da kandidata podpre vladajoča koalicija. Kandidatova predstavitev je naše mnenje o njem in o tej ministrski ekipi samo potrdila, zato takšnega kandidata v SAB ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Franc Jurša bo postavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Predsednik, hvala za besedo. Vse lepo pozdravljam! Kandidata za ministra gospoda Dikaučiča smo lahko šele konkretno spoznali na njegovi predstavitvi. Glede na to, da je svež obraz v slovenski politiki smo predstavitev spremljali še posebej pozorno. Nismo namreč spoznali njegovega ozadja, njegovih kompetenc in pa samega načina dela. Za samo predstavitev je stala senca člankov, ki so gospoda Dikaučiča prikazali v izredno negativni luči. Že na začetku je potrebno izpostaviti, da je kandidat oseba, ki nima izkušenj iz zahtevnega področja. Čeprav verjamemo, da se posameznik lahko nauči marsikaj pa je vodenje tako zahtevnega resorja lahko težka preizkušnja za neizkušeno osebo kot je gospod Dikaučič. Ne gre spregledati dejstva, da se je kandidat v preteklosti potegoval za mesto direktorja Zdravstvenega doma Šmarje pri Jelšah, a kot smo lahko prebrali ravno na podlagi pomanjkanja izkušenj, ni dobil potrebnega soglasja. Podobno zgodbo smo lahko videli pri razpisu za notranja, kjer prav tako ni bil uspešen. Dodatno skrb so nam vzbudili zapisi, da je kandidat vpleten v zgodbe s slamnatimi podjetji še vedno so sveži članki in zapisi medijev pred dnevi, da so tudi s pomočjo zaposlovanja preko slamnatih podjetij za dobra 2 milijona evrov oškodovali več kot 400 delavcev v gradbeništvu. Pravosodni minister bi moral takšen kriminal preganjati in ne biti kakorkoli povezan z njim. V predstavitvi kandidata smo tudi za manj čakali stališče glede delegiranih tožilcev. Slovenija mora namreč čim prej imenovati dve osebi, saj nas je k temu že pozval evropski komisar za pravosodje. Smo namreč edina država, ki svojih imen še nismo predlagali. Izredno pomembno je, da je preko EPPO, za katerem Slovenija trdno stoji čim prej začne že operativno delovanje. Preiskave, pregoni in obtožbe pri kaznivih dejanjih, ki škodijo finančnim interesom Unije so njeno nujno potrebna za preprečevanje degradacije in za boj proti goljufom v Evropski uniji ter zlorabam evropskih sredstev. Kandidat za ministra se mora zavedati, da bo z morebitno potrditvijo postavljen v zelo nezavidljiv položaj. Politiki smo vedno pod drobnogledom medija in širše javnosti. Če bo potreba z dovoljšnim številom glasov bo večkrat soočen z izzivi, ki bodo preizkusili njegovo voljo po nagrajevanju svojega poklica. Biti pravosodni minister ni preprosta služba. Posameznik mora biti arbiter med različnimi sistemi in večkrat tudi iskati kompromise tam, kjer se jih ne želi iskati. Prejšnja ministrica mag. Lilijana Kozlovič je svoje delo opravila korektno in dobro, zato ji na tem mestu izrekam zahvalo za opravljeno delo. Novi minister bo tako imel še posebej težko nalogo, da bo dosegel visoko postavljene cilje. V Poslanski skupini Desus bomo končno odločitev o podpori oziroma ne podpori kandidata za ministra sprejeli po opravljeni razpravi.
Hvala lepa. Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev.
Ministrstvo za pravosodje je ob neodvisnih pravosodnih organih prvi branik vladavine prava v Sloveniji. Torej ni nezanemarljivo, kakšna oseba opravlja to za državo in državljane pomembno funkcijo. Nepovezani poslanci smo se zato kljub temu, da v Odboru za pravosodje nimamo člana in nimamo pravice do glasovanja, udeležili seje matičnega delovnega telesa, saj smo si iskreno želeli izvedeti kaj več o predlaganem kandidatu. Če kaj, smo se v skoraj uro in pol dolgem uvodnem nastopu s strani kandidata prepričali, da zna brati. Pa ne samo stališča in okvirje za delovanje na mestu ministra za pravosodje, ki so jih pripravile strokovne službe, temveč tudi vse vsebine, ki jih te strokovne službe navadno pripravijo kandidatu v pomoč, splošnimi opisi delovanja ministrstva na posameznih področjih in tako naprej. Precej enostavno in šablonsko, pa vendar. Od bodočega šefa gospoda Dikaučiča pa smo poslanci in poslanke dobili trivrstično obrazložitev kandidature, ki bi jo lahko strnili v nekaj preprostih besed in bi potem rekla takole: to je pač moj predlog za ministra. Sprašujemo se, ali se v teh nekaj besedah predsednika vlade zrcali vse zavržno podcenjevanje najvišjega zakonodajnega telesa v Sloveniji ali pa v resnici ni prav nobene druge vsebine o kandidatu, s katero bi lahko utemeljil predlog njegove kandidature. Ne vem, težko se odločim, katera od obeh navedenih možnosti nas bolj skrbi. Na seji Odbora za pravosodje smo slišali, da ima kandidat opravljen pravosodni izpit in da je v svoji karieri zaključil nekaj stečajev manjših podjetij. Čeprav so ga zato kolegi manjšinske parlamentarne koalicije in politične stranke, katere kandidat je, predstavljali kot strokovnjaka za stečaj, njegovega imena nismo našli med avtorji strokovne literature na to temo. Se pa ime kandidata pojavlja v povezavi s številnimi podjetji, ki delujejo na način zelo podoben tistim slamnatim, namenjenim pranju denarja. Celo še več, kandidat je na odboru pred člani, kamero in širšo javnostjo kar sam obrazložil, da je v teh podjetjih opravljal funkcijo slamnatega direktorja. Če torej reference strnemo skupaj s predstavitvijo pred Odborom za pravosodje, potem bi lahko rekli, da se izkušnje in reference kandidata končajo tam, kjer so se začele: opravljen pravosodni izpit, vodenje nekaj nepomembnih stečajev in navidezno direktorovanje v navideznih podjetjih. Gospod Dikaučič je kandidiral za direktorja Zdravstvenega doma v Šmarju pri Jelšah, pa ga svetniki občin Kozje in Rogatec zaradi pomanjkanja izkušenj niso potrdili kot primernega kandidata. Kandidiral je tudi za notarja v Žalcu, pa pri tem ni bil uspešen, ker ni izpolnjeval pogoja enoletnih delovnih izkušenj v sistemu pravosodja. Naj tole ponovim: kandidat za notarja, danes kandidat za ministra ni izpolnjeval pogoja eno leto delovnih izkušenj v sistemu pravosodja. Posledica te neuspešne kandidature je njegova tudi neuspešna tožba proti Ministrstvu za pravosodje. Ker so bili njegovi odgovori na seji odbora tako zelo neoprijemljivi, kandidata ponovno sprašujem pred celotnim zborom: se vam kot pravniku s pravosodnim izpitom ne zdi, da vas kandidatura pelje neposredno v nasprotje interesov? Seveda je vprašanje retorično, saj vsebinskih odgovorov nismo dobili niti na seji Odbora za pravosodje in jih tudi v prihodnje ne bomo. Tudi ne na tiste najbolj aktualne in zelo pomembne teme. Po eni strani je ministrski kandidat v predstavitvi hvalil svojo predhodnico, kar morda kaže na slabo vest njenih strankarskih kolegov, ki so mu pomagali pripraviti predstavitev, po drugi strani pa je iskal vse mogoče izgovore, da mu ne bi bilo potrebno odgovoriti na najpomembnejše aktualno vprašanje ali se s svojo odstopljeno predhodnico strinjate, da je Ministrstvo za pravosodje razpis za imenovanje evropskih delegiranih tožilcev izvedlo zakonito. Zavedam se osebne zadrege kandidata in razlogov za izmikanje vsebinskim odgovorom pri vseh pomembnih in zelo konkretnih vprašanjih glede prihodnjega delovanja ministrstva. Dejstvo je zelo preprosto. Če želi kandidat danes postati minister v vladi Janeza Janše, potem ne more in ne sme imeti lastnih vsebinskih stališč, noben slamnati minister ali direktor jih namreč nima. Kandidat, ki so ga mediji pred njim večkrat omenjali kot najbolj verjetnega kandidata se je do nekaterih vprašanj javno opredelil in prav zato danes namreč odločamo o gospodu Dikaučiču in ne o gospodu Starmanu. Če nič drugega smo torej poslanke in poslanci v teh zadnjih tedni dobili zelo jasen odgovor kdo bo dejansko vodil ministrstvo za pravosodje. Kandidat torej ni imel dovolj izkušenj, da bi postal direktor manjšega zdravstvenega doma, ni izpolnjeval pogojev za notarsko službo, je pa očitno, zelo očitno izpolnil vse pogoje, ki jih od kandidata za pravosodnega ministra terja bodoči šef, oba šefa pravzaprav, šef stranke, ki ga kandidira in šef Vlade. Kot kaže je s politiko podobno kot z nogometom. Skoraj vsi si mislimo, da o nogometu vemo vse, ogromno je kavč selektorjev, ki so prepričani, da bi to znale bolje od tistih, ki se s tem ukvarjajo profesionalno. Po vsebinsko prazni predstavitvi na Odboru za pravosodje in načinu kandidatove nominacije lahko številni opazovalci slovenske politike mislijo popolnoma enako kot nogometni kavč selektorji. V tej vladi je pač lahko že vsakdo minister. Oprostite, ne vsakdo, tisti, ki zna kimati in ki zna v sebi potlačiti lastna stališča, če jih ima. Za manjšinsko koalicijo v Državnem zboru je taka predstavitev gotovo dovolj. Za vse tiste, ki se želimo prepričati o vsebinah za katere glasujemo, za nas, ki želimo verjeti, da glasujemo za kandidata, ki bo z vso svojo osebno integriteto to pomembno funkcijo države opravljal v korist državljank in državljanov, ter da bo vladavina prava njegova dejanska prioriteta, pa je bila ta predstavitev vsebinsko prazna in bistveno, bistveno premalo. Bodoči šef kandidata za ministra za pravosodje ima težave s pošto tako s sprejemanjem pošiljk kot po njegovih lastnih besedah z igranjem vloge poštarja. Bojim se, da je predsednik vlade v gospodu Dikaučiču videl primerno osebo za vlogo poštarja in tej vlogi primerna je bila tudi njegova utemeljitev kandidature. Če bo gospod Dikaučič pristojnosti te vloge v prihodnje presegel, pa ga gotovo čaka enaka usoda kot njegovo predsednico in kandidata za ministra, ki so ga mediji omenjali pred njim. Očitno pa je, da kandidat zavestno sprejema podobne vloge eno za drugo. Kot slamnati direktor je dajal legitimnost dejanskim poslovodjem, kot je samo povedal, kot slamnati minister pa bo to počel za predsednika Vlade. Poslanska skupina Nepovezanih poslancev seveda zaradi vsega navedenega kandidature tega kandidata za ministra za pravosodje ne bo podprla.
Hvala lepa. Postopkovno, kolega Franc Trček.
Hvala. Glejte, predsedujoči, jaz ne vem ali je kakšna nova epidemija ali kaj, ker jaz imam danes dokaj delovni parlamentarni dan, tečem tukaj na sejo, tukaj sta prisotna poslanec in poslanka koalicije, en poslanec pogodbene koalicije, nobenega iz vlade, ne vem, to je farsa farsa, dajmo sejo prekiniti. To je moj postopkovni predlog, saj to ni sklepčnost. Mislim, to je, to je ne derogacija Državnega zbora, to je nekaj kar ne bom do konca stavka povedal, ker je preveč vulgaren, ampak to vulgarnost se ne gremo v resni opoziciji, to vulgarnost se gre ta Vlada in ta koalicija, mi pa, da zaščitite Državni zbor. Navsezadnje mi tega gospoda požegnamo ali ne, če se izrazim v ljudskem jeziku. Hvala.
hvala lepa, kolega Trček. Čeprav se vsebinsko strinjam s tem, kar ste navedli, jaz posebnih poslovniških možnosti za to, da kogarkoli prisilim, da pride na to sejo, ne morem, nimam torej, se pa strinjam z vami, da glede na to, o kakšni temi danes razpravljamo in odločamo, da bi si zaslužila več pozornosti. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu kandidata za ministra. Besedo ima kolegica Tina Heferle.
Hvala lepa predsednik. Lep pozdrav spoštovani kolegi iz opozicije in, [[štetje]], ena, dva, tri [[…]], dva, se opravičujem, dva poslanca in poslanka iz koalicije. Že na odboru smo se čudili člani Odbora za pravosodje, kako smo lahko pred seboj dobili v Državni zbor predlog za imenovanje novega ministra v pičlih treh vrsticah. Predsednik Vlade si ni vzel niti toliko časa, da bi priložil tem trem vrsticam življenjepis izbranega kandidata. No, danes pa si ni vzel niti toliko časa, da bi prišel pred Državni zbor, ki bo ali pa ne bo potrdil njegovega kandidata, obrazložiti svoj predlog še pred nas poslanke in poslance. To se mi zdi skrajno sprevrženo, skrajno nespoštljivo in ignorantsko in to, spoštovani državljani in državljanke, če nas gledate, to je odraz te koalicije, te Vlade, ki jo imamo danes. To je spoštovanje nas oziroma bolj rečeno nespoštovanje nas predstavnikov ljudstva in nenazadnje to je odraz nespoštovanja vas, spoštovani državljani in državljanke. Toliko o tem. Na odboru smo bili priča izjemno izjemno šibki predstavitvi kandidata, če se zelo milo izrazim, da ne uporabim kakšnih drugih neprimernih izrazov. Praktično smo lahko se na lastne oči in ušesa prepričali, da izbrani kandidat nima nobenih političnih izkušenj, nima nekih posebnih vodstvenih sposobnosti, ni želel povedati kje je trenutno zaposlen oziroma kakšno službo opravlja. Meni ne pove o kandidatu nič, če mi pove na odboru, sem zaposlen v odvetniški pisarni. Kdor pozna ustroj in delovanje odvetniške pisarne ve, da je tam lahko zaposlena tajnica, odvetniški kandidat, odvetniški pripravnik, odvetnik, itn., in glede na to, da kandidat ni želel nam razkriti kaj v bistvu sploh počne on trenutno v življenju, je pa ves čas poudarjal, da pa je zaposlen v odvetniški pisarni, sem šla tudi jaz poguglat in si pogledati imenik odvetnikov in njegovega imena ni notri, tako da vemo vsaj nekaj, kandidat za ministra ni odvetnik, ne vemo pa kaj je in kakšno službo trenutno opravlja. Ampak v redu. Zdaj o kandidatu kot rečeno, vse informacije, ki sem jih pridobila, je z uradnih dostopnih informacij, se pravi, sem ga poguglala, če po domače povem, in sem ugotovila med drugim tudi to, da ima recimo skupnega s predsednikom Vlade to, da je zelo spreten pri zavlačevanju sodnih postopkov, pa skupnega s predsednikom Vlade ima to, da imata v bistvu isto hibo pri ne dvigovanju sodnih pošiljk, kar očitno daje neke plus točke pri tem kandidatu, glede na to, da ga je predsednik Vlade predlagal. Vsekakor pa na predstavitvi oziroma na hearingu kandidat ni podal prav nobenih vsebinskih stališč, vsebinskih odgovorov na naša vprašanja. Slišali smo le leporečja in pa, ja, kot smo že danes že slišali, kandidat pa je v hearingu, svojem, nekaj dokazal. Zelo dobro oziroma kakor od kakšnih standardov zna brati in zna lepo poslušno prebrati tisto, kar mu pripravijo drugi, da naj prebere. To pa smo izvedeli na hearingu. V enem izmed njegovih izvajanj, ko je bral ta svoj pripravljen zapis, smo lahko slišali, da je kandidat mnenja, da vstopa v urejen pravosodni sistem. Ja, a res? In potem sem ga vprašala, kaj poreče, glede na to, da ima mnenje, da prihaja v urejen pravosodni sistem, kaj kandidat poreče na to, da predsednik Vrhovnega sodišča gospod Florjančič opozarja evropske institucije na slabljenje načela pravne države v Sloveniji. Vprašala sem ga, kaj poreče na to, da predsednik Vrhovnega sodišča opozarja na zaviranje krepitve načela pravne države v Sloveniji. Potem naprej sem ga vprašala, kaj poreče kandidat o tem, da državni tožilci obveščajo svoje kolege v Svetu Evrope o pritiskih na njih. Kaj poreče o tem, da so na posvetovalnem svetu tožilci, se pravi pri Svetu Evrope, v bistvu potožili, da preko raznih neposrednih in posrednih pritiskov, premierjevih, doživljajo vmešavanje in pritisk na opravljanje njihovega dela. Potem sem ga vprašala glede na to njegovo stališče, da prihaja v urejen pravosodni sistem, kaj poreče na to, da si njegov bodoči šef, predsednik Vlade, ki je nosilec izvršilne veje oblasti, dovoli, privošči pisanje generalnemu državnemu tožilcu, ki vemo, je prvi mož v organizaciji tožilstva v naši državi, kjer mu daje zelo konkretna in neposredna navodila, kako naj tožilstvo preganja posamezne domnevne storilce kaznivih dejanj, kako naj obravnava posamezna kazniva dejanja, skratka, v pismu, kjer mu predsednik Vlade, gospod Janez Janša, generalnemu državnemu tožilcu v bistvu bere levite o tem, kaj kazensko pravo sploh je. Vprašala sem ga, kaj po njegovem pomenijo takšni posegi izvršilne veje oblasti v avtonomno in neodvisno tožilstvo, ki bi v naši državi moralo biti. Glede na to njegovo stališče o urejenem pravosodnem sistemu sem ga vprašala, če mu je poznana tematika, ki jo ureja Zakon o državnem tožilstvu, zelo natančneje, lahko bi si vmes poguglal, 3. člen, ki govori izrecno, da je tožilstvo samostojno in neodvisno, pa ni podal nobenega odgovora. Vprašala sem ga, če mu je poznan 135. člen Ustave, ki tožilstvo povzdiguje na neko ustavno kategorijo, pa tudi tu nisem dobila odgovora. In nenazadnje, tega ga pa nisem uspela vprašati, bi ga pa zdaj, pa pač te možnosti nimam, glede na to urejenost pravosodnega sistema, smo lahko pred kratkim, pred nekaj dnevi prebrali tudi, se pravi, skupno izjavo, ki so jo podpisali predstojniki informacijskega pooblaščenca, gospa Mojca Prelesnik, iz Komisije za preprečevanje korupcije gospod Robert Šumi, iz Računskega sodišča gospod Tomaž Vesel in pa varuh človekovih pravic gospod Peter Svetina, kjer pišejo vsi v en glas, da se dogajajo ponavljajoči pritiski politike na njihove institucije. Jaz bom tukaj samo dodala, glede na to, da je to pisanje, v bistvu zajema neko dogajanje izpred zadnjega leta, se pravi, pod to vladno koalicijo, te pritiski politike bi lahko zelo zreducirali na pritisk ene in edine vladajoče stranke, stranke SDS, seveda, s podporo vseh ostalih koalicijskih partneric, Nove Slovenije, SMC pa nenazadnje tudi SNS. Toliko o tem pogledu kandidata za ministra za pravosodje, da prihaja v nek urejen sistem pravosodja. Daleč od tega. Po mojem mnenju je pravosodje v naši državi trenutno pod to vlado pod vladanjem predsednika vlade kakršnega pač imamo trenutno zelo zelo pod preizkušnjo oziroma pravosodje kot takšno, kakršno bilo moralo biti je teptano pod to vlado. Potem sem na zaslišanju kandidata seveda izpostavila, tako kot ostali kolegi iz opozicije, vprašanje dveh še vedno neimenovanih delegiranih evropskih tožilcev. Izpostavila sem vprašanje v zvezi z razveljavitvijo tega sklepa s katerim sta bila izbrana in seveda zakonitega postopka po katerem sta bila izbrana, pa je gospod kandidat že v svoji uvodni, v bralni matineji pač prebral vnaprej seveda da glede na to, da je napovedana, sedaj prebiram magnetogram seje odbora, glede na to, da je napovedana uporaba pravnih sredstev tako s strani državno tožilskega sveta kot s strani dveh kandidatov za to funkcijo, je na tem mestu zelo pomembna zdržanost, saj kot pravosodni minister ne smem z enim samim stavkom vplivati ali že samo dajati vtis vplivanja na potek napovedanega sodnega postopka. Zato danes in ne v prihodnje vse do zaključka napovedane uporabe pravnih sredstev tega vprašanja ne bom komentiral. Spoštovani gospod kandidat se je s tem, po mojem mnenju, nekoliko nespretno izognil vsem vprašanjem v zvezi s to temo. Namreč, gospod kandidat ali ne ve ali pa se je delal nevednega, da bo v primeru, če bo res prišlo do nekih sodnih postopkov do katerih sedaj niti ni še prišlo, bo moral kot predstavnik, kot nosilec Ministrstva za pravosodje, ki je peljalo izbirni postopek, se pravi, ki je bil glavni akter v tem, bo moral sodelovati in zavzeti stališče kot stranka v nekem sodnem postopku, če bo do njega prišlo. To ne vem ali je gospod kandidat spregledal ali ne, ampak, prvič, njegovo mnenje bo pomembno, je že danes pomembno, kaj šele da bo prišlo do kakšnega sodnega postopka, bo še bolj pomembno njegovo mnenje. Drugič me pa preseneča ta njegova izjava, ki so mu jo očitno napisali, ne verjamem niti, da jo sam prav dobro razume, je pa [[…]], že s to izjavo, ki sem jo sedajle prebrala nekako povedal oziroma izrazil svoje nezaupanje v naš pravosodni sistem oziroma nezaupanje v odločanje sodnikov. Ker češ, da če bo pa on sedaj povedal kakršnokoli svoje mnenje ali je bil postopek zakonit ali ni bil zakonit, je bilo vse izpeljano okej, je sklep vlade zakonit ali pa ima pravno osnovo ali pa ne, bo pa s tem kar vplival na odločitev sodišča, ki bo odločalo o morebitnih sodnih postopkih. To je zame za nekega kandidata za pravosodnega ministra nesprejemljivo, da že a priori obsoja nekega sodnika, ki bo v morebitnem sodnem postopku odločal, da bo pristranski samo zaradi enih nekih njegovih izjav, ki bi jih morebiti dal na nekem hearingu. To je, saj pravim, skrajno neposrečen poskus kandidata, da bi se ognil tem vprašanjem. Ampak ne glede na vse, soočali smo ga s kolegi tudi glede tega vprašanja, tudi z mnenji vseh ostalih eminentnih pravnih strokovnjakov v naši državi, recimo gospod Drago Šketa je povedal za točno to situacijo dveh delegiranih evropskih tožilcev, da je poseg vlade s katerim pri sklepu s katerim je razveljavila ta postopek arbitraren poseg v neodvisnost in samostojnost državnega tožilstva. Potem recimo Saša Zagorc je to situacijo, ki so si jo na Vladi privoščili s tem sklepom označil za pravno huliganstvo, potem ne vem naprej, gospod Rajko Pirnat je označil sklep Vlade za zlorabo oblasti in ustavno nesprejemljivega. Še naprej, gospod Matej Avbelj, ki vemo, da je po nekem svojem političnem prepričanju bolj desen kot levi je zelo jasno zavzel stališče pa bom sedaj prebrala, zato, ker verjamem in upam, da nas spoštovani gospod kandidat za ministra tudi posluša. Skratka, gospod Avbelj je povedal, da niti strokovni niti laični javnosti Vlada Republike Slovenije ni ponudila prav nikakršnega razloga, kaj šele prepričljivega, ki bi v skladu z zahtevami vladavine prava lahko opravičil zavrnitev seznanitve z dvema predlaganima kandidatoma in posledično razveljavitev že izpeljanega postopka izbire. Skratka, vaš spoštovani gospod kandidat se ni o tej temi, ki je dvignila toliko enega prahu tako v pravni sreni kot na sploh v državi se ni niti želel izjasniti kaj in kako, toliko poguma ni premogel. Bojim se, da imam prav niti toliko znanja ne premore, da bi to ocenjeval. Tako da potrjevati nekega kandidata, ki si ne upa, ne zna komentirati najbolj pereče pravne zagate, ki jo trenutno imamo v naši državi, kar se tiče tako spoštovanja evropske zakonodaje kot tudi spoštovanja naše nacionalne zakonodaje govorim seveda o Zakonu o Državnem tožilstvu, ki opredeljuje ta postopek izbirni glede dveh delegiranih tožilcev kot tudi uredbe, ki nas zavezuje k temu mene je groza, da boste spoštovani kolegi iz koalicije in s podporniki danes potrdili takega kandidata brez hrbtenice in brez znanja. Sedaj spraševala sem kandidata zelo natančno in podrobno tudi o tem, o stanju slovenskega državnega tožilstva natančneje predstavila sem mu problem, ker nisem vedela, če je z njim seznanjen ali ne, ko že več kot pol leta oziroma kmalu bo kar eno leto, ko 14 tožilcev še vedno čaka na imenovanje ali pa na napredovanje. Sedaj tisti dan, ko smo imeli hearing smo imeli pred tem še Odbor za pravosodje, kjer so nam ravno o tej tematiki razlagali svoje kako bi rekla frustracije in zaskrbljenost generalni državni tožilec gospod Šketa, potem predsednica Državno-tožilskega sveta in lahko smo slišali tudi predstavnico Državnega sveta, kjer so vsi v eden glas opozarjali, da je velik problem pri poseganju Vlade v avtonomijo in neodvisnost Državnega tožilstva preko teh imenovanj kaj se dogaja, ker Vladi oziroma natančneje predvidevam predsedniku Vlade določeni tožilci, ki bi si bodisi zaslužili, so si prislužili napredovanje bodisi imenovanje v naziv državnega tožilca preprosto mu niso všeči in ti postopki se zavlačujejo že več kot pol leta, medtem se pa dogaja to, da se na Vladi, ki pač imenuje državne tožilce seveda na predlog Ministrstva za pravosodje, medtem se pa dogaja to, da nekateri tožilci, ki pa so povšeči tej vladni garnituri in predsedniku Vlade pa preskakujejo vse te postopke in so preko vrste imenovani. Spoštovani gospod kandidat v tem praktično ni videl nobenega problema, ni razumel in uvidel, da gre tukaj pa morebiti za neko poseganje v avtonomnost in neodvisnost državnega tožilstva, skratka ni videl v tem nobenega problema, še več, ne, potem ko sem ga večkrat prosila in pozvala, naj mi vendarle odgovori in pove svoje mnenje glede tega, je enostavno začel govoriti nekaj v smislu, da če bo pa izhajala neka potreba po dodatni avtonomnosti tožilstva, bo pa on to sprovedel, ne. Se pravi, spoštovani, vaš kandidat niti ne dojame, niti ne priznava avtonomije državnemu tožilstvu že po obstoječi zakonodaji. Še enkrat opozarjam na zakon o državnem tožilstvu, 3. člen, ki govori o samostojnosti in avtonomnosti državnega tožilstva in pa na 135. člen ustave, ki državno tožilstvo povzdiguje na ustavno raven in vaš kandidat tega enostavno ta hip ne priznava, še več, ne, če je po njegovo, če se bo pokazala neka potreba po avtonomiji, bo pa on to nekako, ne vem kako, speljal. Zdaj, v svoji predstavitvi je gospod kandidat zelo leporečil, ne, in govoril o vladavini prava, kako je pomembna, o pravni državi, kako je pomembna, slišali smo, da za vladavino prava je ključno pravosodje po njegovo, ne, jaz pa tukaj danes še enkrat poudarjam: za pravosodje je ključno, da imamo v državi vzpostavljeno vladavino prava. Tega trenutno nimamo, ker situacija, ki sem jo ravnokar opisala, s preskakovanji pri imenovanjih državnih tožilcev, s tem, da vlada arbitrarno sprejema neke sklepe oziroma v ednini, ne, nek sklep, s katerim zakonit, legitimen postopek, ki ga je izvedel Državnotožilski svet in pa preko ministrstva, ki je oblikovalo predlog, ne, razveljavi kar tako, zato ker, v obrazložitvi lahko preberemo, vlada se je odločila, ne. To vsekakor ni vladavina prava in v naši državi, še enkrat poudarjam, pod to vlado se hudo hudo rušijo pravni temelji, na katerih bi morala naša država stati in v tako ekipo vstopa kandidat za ministra za pravosodje in od njega sem v bistvu na odboru iskala neke odgovore, ki bi mi dali vsaj upanje na to, da pa bo morebiti, če bo minister, ne, pa povzdignil glas, takrat ko bo potrebno, takrat ko bo šlo za vladavino prava, ko bo šlo za kršitev načela pravne države, ko bo vlada kršila zakone, ne, da bo kot minister, kjer ima v kolektivnem organu tudi glasovalno pravico, v kolektivnem organu vlade, ne, da bo glasoval, da ne bo dvignil rok, takrat ko bo to pač potrebno in ko bo predsednik vlade pokimal, ne, ampak da si bo upal, pa je z vsemi odgovori oziroma bolj kot ne s svojim izvajanjem, ker odgovorov niti nismo dobili, ne, pokazal ravno nasprotno. Ta vaš kandidat, spoštovana koalicija je in bo nič drugega kot marioneta in nek izvrševalec politike gospoda Janeza Janše. Zdaj, spraševala sem gospoda kandidata tudi o tem, ne, glede na to, da je sam razlagal, da je pravosodje temelj zagotavljanja pravne države, sem ga spraševala tudi o njegovem stališču, kaj poreče na to, da recimo njegovi bodoči sodelavci, ne, minister Hojs ali pa njegov šef bodoči, gospod Janša, ob tem ko se z neko odločitvijo ustavnega sodišča ne strinjata, zdaj govorim o odločitvi nazadnje, ne, ko je ustavno sodišče razveljavilo kar nekaj vladnih odlokov, kaj poreče na to, da se pač njegovi bodoči sodelavci odzovejo na v bistvu najvišjo institucijo pravosodja v državi, se pravi na odločitev Ustavnega sodišča na način, da recimo gospod Hojs komentira, da gre pri odločitvi Ustavnega sodišča za neko politično odločitev ali pa gospod Janša, ko pravi, da imamo v Sloveniji najbolj spolitizirano Ustavno sodišče ali pa še več, tudi s tem sem ga soočila, da če se zaveda, da vstopa v ekipo kjer se pravosodje, ki bo kandidatovo ključno delovno okolje zmerja s krivosodjem takrat, ko se njegov bodoči šef ne strinja s takšno ali drugačno odločitvijo sodišča. Skratka, z vsem tem sem ga soočila, sem ga spraševala po njegovem mnenju, stališču, pa žal niti a od odgovora nisem dobila, tako da me je njegov nastop v celoti zelo razočaral in moram priznati, da sem danes popolnoma prepričana v to, da ta kandidat gospod Dikaučič, ne bo samostojen minister za pravosodje. Ne vem, če si bo sploh zaslužil naziv ministra za pravosodje, kjer bo kot že rečeno, marioneta oziroma izvrševalec odločitev predsednika Vlade. Nenazadnje meje zelo presenetilo glede na vse to kar sem povedala, s čim vse sem soočila spoštovanega kandidata, me je presenetilo to, da je pa on v svoji tej bralni predstavitvi izpostavljal kot prioriteto njegovega enoletnega mandata, ukvarjanje, sprejemanje, spreminjanje in solventne zakonodaje. Ob vem tem s čemer se v naši državi na področju pravosodja soočamo ob umiranju pravne države na obroke pred našimi očmi, se bo, spoštovani gospod kandidat za ministra, ukvarjal v tem letu njegovega ministrovanja z insolventno zakonodajo. Lepo vas prosim, to je kot bi se delali norca iz vseh nas, pa ne samo iz vseh nas, ki na to opozarjamo na strani opozicije, ampak se delate norca prav iz vsakega slehernega državljana. Če še preberem en stavek za zaključek, gospoda spoštovanega kandidata, ki je povedal v svoji bralni predstavitvi takole: »Kot pravnik sem seveda legalist in spoštujem sistem in zakone, ki jih sprejmete v Državnem zboru. Za vladavino prava namreč ni bistvena politika ali širša javnost, za vladavino prava je ključno samo pravosodje.« Resnično, resnično me zanima kako bo spoštovani gospod kandidat v vlogi ministra glasoval na sejah Vlade, ko se bo soočal s tem, da ta Vlada ne spoštuje slovenske zakone, ki jih sprejmemo v tej hiši o kateri je govoril? Zanima me kako bo kot pravosodni minister v okviru Vlade, ki je kolektiven organ, glasoval ob raznih takšnih in drugačnih odločitvah kot smo bili priča pri tistem sklepu o razveljavitvi postopka delegiranih tožilcev kjer je evidentno, da ni nobene pravne podlage ne v zakonu ne v nekih evropskih predpisih, me zanima kako bo ta vas spoštovani gospod kandidat nastopal. Sem pa prepričana in me zelo žalosti, še enkrat bom ponovila, da vaš kandidat žal je v svoji predstavitvi dokazal, prvič, da ni strokoven, da nima znanja, nima izkušenj. Če se malo za šalo malo za res, po mojem bi bilo bistveno boljše, če bi postavili na ministrsko mesto nekega polnoletnega študenta prava, ki je poln entuziazma, svežega znanja in malo bolj etičnih in moralnih načel kot tale vaš kandidat. Saj pravim, odkrili pa smo, da zna brati tekst, ki mu ga službe pripravijo, odkrili smo, da bo znal pokimati, ko bo treba in da bo znal dvigniti roko ko bo treba, tako da jaz danes zanj zagotovo ne bom dvigala nobenih rok in bo pritisnila proti.
Hvala lepa. Besedo ima Nataša Sukič, pripravi se mag. Andrej Rajh.
Hvala, predsedujoči. Saj ko dobiš kaj takega pred sebe v bistvu osupneš in v bistvu je ta kandidatura nekaj, ker pravzaprav človek sploh nima več kaj komentirati, ampak kot poslanka seveda moram nekaj povedati in komentirati, si ne morem privoščiti osuplega molka. Skratka, poglejte, ta izkušnja s to vladno koalicijo je prava dogodivščina, ugotavljam. Iz dneva v dan me preseneča. Iz dneva v dan se sprašujem ali lahko gredo še nižje. Ampak ja, poglejte, lahko gredo. In mi danes, jaz bom rekla takole, mi danes v bistvu sploh ne odločamo o kandidatu za ministra za pravosodje. Mi pravzaprav odločamo o alter egu našega premierja, o nekom, ki bo ozvočenje za to kar si bo zamislil naš premier. Se pravi, mi odločamo o tem ali bo ta zvočnik deloval eno leto vzdržal in deloval na dovolj kakovostnih, bom rekla, ali bodo decibeli dobro šibali in ali bo ljudstvo pač slišalo kar si bo zaželel naš premier da sliši. Ker tole, oprostite, kar smo pa mi dobili sedaj pred sebe, to je pa res milo rečeno, neverjetno. To že spada na področje iluzionizma, kot kakšen naš premier se dejansko obnaša kot kak hudini. Navsezadnje ga niti ni tukaj, da bi predstavil tega svojega bleščečega kandidata, ker je itak vseprisoten, spoštovane in spoštovani, sploh ga ne rabi biti tukaj in nehajmo se že čuditi zakaj ga ni, ker je vseprisoten. Sedaj pa malo bolj zares. Očitno imamo pred osebo, ki bo vodila ministrstvo za pravosodje, osebo brez izkušanje, nekoga, ki je vpleten v zgodbe s slamnatimi podjetji, ki naj bi jih to ministrstvo že leta preganjalo. Ampak ta oseba je vpletena v najmanj dve zgodbi s slamnatimi podjetji. In mene kot predsednico Komisije za peticije, človekove pravice in enake možnosti to še posebej skrbi. Ravno v kratkem mislimo sklicati sejo na temo izkoriščanja delavcev v takšnih slamnatih podjetjih. Pred nami je nekdo, ne da bi vedela, da ima kakšen poseben družbeni ugled, vsekakor pa nima izkušenj. Pred nami je oseba, ki nikdar ni zasedala niti ene same omembe vredne funkcije, niti ene same. Celo več, ta oseba zaradi pomanjkanja izkušenj ni uspela postati niti direktor zdravstvenega doma v Šmarju pri Jelšah niti notar v Žalcu. Zamislite si! In to bo danes z današnjim dnem, ker verjamem, da bo, koalicija, ki glasuje ne glede na vse, ki nima sramu, ki bo seveda pritisnila tipko za, to bo ta oseba sedajle bo postala tako imenovani minister za pravosodje oziroma kot sem povedala, to je alter ego Janeza Janše oziroma njegov zvočnik. To je oseba, ki je povezana s stečajnim lobijem in bo omogočala, da se bo spet vrnila na prvi tir tako imenovana afera prijateljev stečajev ali pa se bo nadaljevala ta zgodba. Se pravi, znova bomo v nevarnosti, da bo v polni meri zaživel sistem tesnih osebnih povezav med upravitelji in sodniki, zadolženimi za njihov nadzor. In ko so ti upravitelji zbrani seveda dobivajo najbolj bogate stečaje in si delijo visoke nagrade. In eden najmočnejših lobijev v Sloveniji bo sedaj očitno imel vpliv na to ministrstvo. Kot je seveda napovedal že naš spoštovani minister Počivalšek, bo ena glavnih ministrovih nalog sprememba stečajne zakonodaje, zakonodaje za bolj učinkovite pregledne in hitre postopke. Neverjetno. Saj pravim, to je vse tako hitro in odkar imamo to vlado, da itak imamo tako tri vrstice predstavitve ministra. To je vse hitro učinkovito, to je debirokratizacija, kot vi temu rečete. In tako bomo imeli recimo na ministrstvu že verjetno kar locirano vplivno stečajno pisarno Sting, ki jo vodi Zlatko Vili Hohnjec, tesen zaupnik našega Zdravka Počivalška in glej si ga glej, nadzornik Term Olimia, ki jih je vrsto let vodil prav Počivalšek. In v času aktualne vlade je Hohnjec postal za nameček še nadzornik v Istrabenz turizmu, že prej pa v SID banki. To je vse lepo povezano, parkirano bo tamle, vse bo delovale, kot namazano, vam rečem. Naš pravosodni minister bo nekdo, ki se je, kot sem že uvodoma povedala, posebej izmojstril na področju slamnatih podjetij. Namreč kandidat je bil vpleten v najmanj dve zgodbi, v katerih so podjetja pristala v rokah slamnatih lastnikov. Med letoma 2012 in 2017 je bil direktor podjetja SCL, ki je v tem času oddajalo prazne bilance. Uradno je bilo brez premoženja, kapitala in prihodkov. Ko je Dikaučič odšel s položaja direktorja, ga je zamenjala državljanka Ukrajine Olena Holiuk, lastnik pa je postal brezdomec iz Maribora. Čudovito, ne? A ni, a ni dobro, prav filmsko, res, iluzionistično. Mislim, ta vlada res poskrbi za posebne efekte, moram reči. To so pa res že prav presežki. Danes je to podjetje seveda brez bančnega računa in, ne boste verjeli, ima za več deset tisoč evrov neporavnanih davčnih obveznosti. Torej minister, ki ima samo na prvem slamnatem svojem podjetju neporavnanih več deset tisoč davčnih obveznosti. Med letoma 2013 in 2016 je pa seveda Dikaučič entuziastično vodil tudi družinsko podjetje Prevozi Žižek iz Črenšovcev. In v istem času so njegovi lastniki odprli novo podjetje, ki je povzelo večino poslov, kmalu zatem je seveda odšel s položaja direktorja in podjetje Prevozi Žižek je zašlo v težave in, glej si ga čudo, končalo v stečaju. Več deset upnikov je prijavilo za okoli 1,3 milijona evrov terjatev, med njimi tudi naš FURS, Finančna uprava Republike Slovenije, ki mu Prevozi Žižek dolgujejo reci in piši dvesto tisoč evrov. No, vidite, kakega ministra bomo zdajle dobili. Super, ne? Dvesto tisoč evrov iz tega naslova davčnih obveznosti, neporavnanih, nekaj deset tisoč evrov iz prejšnjega slamnatega podjetja. No, ampak ko bi bilo to vsaj še vse, pa ni, ne. Naš torej novi up, ministrski up, je tudi znan špekulant na dražbah. Namreč več virov je medijem razkrilo, da sta se dražb v stečajnih in izvršilnih postopkih ločeno udeleževala tako Dikaučič kot njegov prijatelj Tomaž Kokot, novi generalni direktor Pošte Slovenije. Čudovita zasedba, jaz vam rečem, reprezentanca. Iz dokumentov je razvidno, da je najmanj eno nepremičnino, ki jo je to podjetje kupilo na teh dražbah, Dikaučič prenesel nase, in sicer za slabih 50 tisoč evrov, si predstavljate, je kupil tisoč 755 kvadratnih metrov veliko stanovanjsko parcelo nad Strunjanom. Ja pa mislim, krasno, človek je sposoben, ja, za določene posle. No, in za nameček je kandidat za pravosodnega ministra nekdo, ki je tudi dober znanec Roka Snežiča. Svetovalca predsednika Vlade Janeza Janše za področje davkov. Tako da glejte, vse se povezuje in bo teklo kot po maslu. Seveda, vprašamo se lahko, ali je lahko pravosodni minister neka taka slamnata oseba, slamnati mož. Izvedenec sicer za slamnata podjetja, ampak človek, ki nima lastnega mnenja, je tipični oportunist, ki si ne upa, ki se ne upa izreči pred poslankami in poslanci niti glede zadeve o evropskih delegiranih tožilcih. To bo naš minister, ljudje moji. Niti tega mnenja si on ne upa izreči. Seveda ne. In kar se tiče tega, glejte, tako osebo potrjevati za ministra. Moj odgovor je absolutno ne. Ker nočemo upogljivca, nočemo kimavca, nočemo špekulanta s slamnatimi podjetji in dražbami, nočemo davčnega dolžnika, ki za nameček kot rečeno niti pod razno nima svojega lastnega mnenja in nočemo torej zvočnika Janeza Janše ali pa še ene marionete več v Janševem kabinetu. Marionete, ki bo omogočala diskreditacije in nadaljnje pritiske na sodno vejo oblasti in hočemo v mednarodni javnosti ohraniti vsaj še za ščepec kozmetičnega vtisa delovanja pravne države in če to hočemo, potem tega ministra zagotovo nočemo, zato ne, ne, ne in 100-krat ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh, pripravi se Jani Möderndorfer.
Spoštovani kolegice in kolegi! Lep pozdrav tudi v mojem imenu. Pravzaprav nisem niti vedel kako naj začnem današnjo razpravo in to po tem, ko smo bili pravzaprav na zaslišanju kandidata za ministra priča enemu vakumu torej nismo slišali nobenega odgovora na najbolj preprosta vprašanja kakšne so kandidatove izkušnje, kakšne so kompetence in zakaj je pravzaprav sploh primeren za ministra. Na koncu se je zdelo to tako kot, da bi poslušali enega otroka, da se je pač prijavil, ker je biti fajn minister, ker je fajn dobiti diplomatski pasoš, ker je fajn imeti policijsko spremstvo, to se da v bistvu posredno iz njegovih odgovorov spremljati in popotnica po takih odgovorih na najbolj preprosta vprašanja zakaj ste primeren kandidat, kakšne so vaše delovne izkušnje, kje ste delali taka popotnica ni dobra in to seveda tudi ni dobra popotnica za stanje v pravosodju. Če pogledamo zadnjo anketo o zaznavnosti korupcije v Sloveniji več kot polovica slovenskih državljanov oziroma prebivalcev Slovenije je povedala, da je v lanskem letu občutila, da se je tveganje za korupcijo povečalo in seveda, če imamo takšnega ministra, ki ne ve povedati zakaj je primeren, kakšne so njegove izkušnje taka popotnica ni dobra. Lahko bi nekako parafrizirali, da je zbiral delovne izkušnje na neznanjem kraju, na neznanem mestu in da bo tudi na neznani način ministroval in seveda v SAB na tak način seveda se ne moremo strinjati in tudi potrjevanje takega ministra s takimi izkušnjami seveda tudi ni v duhu Ustave torej tako razlaganje Ustave, da na zelo odgovorno mesto imenujemo kandidata ali pa potrdimo kandidata, ki pravzaprav ne ve povedati zakaj je primeren seveda prav tako ni dobra popotnica. Glede na to, da je kandidat tudi povedal, da spoštuje dobro delo predhodne ministre in da nad njenim delom nima pripombe je še toliko bolj vprašljivo ali pa nerazumljivo njegovo stališče glede delegiranih tožilcev. Prejšnja ministrica za pravosodje je ravno, zaradi grobega posega Vlade v imenovanje delegiranih tožilcev odstopila tu se pa ta kandidat za ministra spreneveda in govori celo o nekih postopkih, ki se niso niti začeli. Naj povem, da bi Vlada v tem primeru glede delegiranih tožilcev lahko sprejela tudi sklep, da se je z imenovanjem seznanila in se s kandidati ne strinja, ampak Vlada se s temi imenovanji, ki jih je podal Svet seznani in to je to. Vlada je pa sedaj, kar na eden grob način posegala v imenovanja teh tožilcev in ne samo to, Vlada tudi zavira imenovanje tožilcev v Sloveniji, izvaja pritiske v policiji in seveda, popotnica, ni dobra, to še enkrat poudarjam in še posebej, da se na tako zelo odgovorno mesto imenuje nekoga, ki pravzaprav ne ve, zakaj kandidira, ampak zato, ker je to fajn, kajne, to se da nekako primerjat z otrokom, ki si želi liziko in vztraja na tem toliko časa, da jo dobi, prav tako ni dobra popotnica in jaz, v svojem osebnem imenu in v imenu moje poslanske skupine, seveda, obžalujem, da je do tega, sploh do takih razmer lahko prišlo in jasno povemo, da na podlagi vsega tega, kar se je zgodilo, takega kandidata ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer, pripravi se Predrag Baković.
Ja, najprej doživimo obvestilo, trivrstično, kdo ta kandidat je – ime, priimek, rojstvo, letnica in pa, da je pridobil pravosodni izpit in da ima izkušnje v odvetniški pisarni in gospodarskih družbah. Pika. To je vse, kar vemo o tem človeku. Ko smo ga na hearingu spraševal, je pravzaprav na nek način dostikrat razlagal, ali se ne spomni ali v resnici ne ve. No, ena je bila taka zelo sladka in »smočna« izjava, ko je rekel, »Saj vi veste, da biti direktor ali poslovodni organ, sta to dve različni stvari.« Še več, on reče, da ne bo kakšne pomote, »Glede vaših navedb vam bom moral žal pojasniti, da verjetno in vi to celo dobro poznate in zdaj se tukaj sprenevedate, da je potrebno ločiti med dejanskim direktorjem in dejanskim poslovodjem.« To reče, pazite, kandidat za ministra za pravosodje. Veste, kaj je on izjavil na Odboru za pravosodje? Bil sem slamnati direktor. To je povedal, na glas. Tam bi moglo završat, ne da se beremo po časopisih, kako pravzaprav policija ustanavlja posebno službo, oddelek, za prisluškovanje in podobne stvari, ja, ma, temu kandidatu bi mogli potrkat na vrata in ga malo povprašat, kje je ta mojster bil, vsa ta leta, kaj je vse počel, temu gospodu. Ampak to ne, to se ne bo zgodilo, v tej Vladi zagotovo ne. No, potem pa reče en drug stavek, šel sem namreč celoten magnetogram še enkrat zelo natančno prebrat, kaj je mojster za kandidata oziroma mojster za ministra za pravosodje šel razlagat. Namreč, rekel je, da ne ve, o kateri družbi govorim, ko sem ga vprašal, kaj je to za ena družba Adria Group Consulting d. o. o. Je rekel, da ne ve, kaj to pomeni, za ena družba in potem reče on tako, »V zvezi z družbo Adria, kako ste rekli, Adria Group, no, v zvezi s to družbo vam lahko povem, da je bila pred leti družba Trius pač ustanovljena zaradi nekega skupnega podjema, kjer bi se ponujale, mislim, da so bile neke zavarovalniške storitve, pravne storitve in še ene storitve.« Mojster za ministra za pravosodje sploh ne ve, kaj je delal, ker je bil res slamnati direktor, izgleda, kajne? No in gre naprej, »Sedaj natančno se zaradi časovne odmaknjenosti tega ne morem spomniti, vendar v praksi to ni zaživelo, ker je bil namen, da bi bil podjetjem ponudili neko celovito storitev.«, kakšno, seveda ni povedal. Potem ste pa imeli še eno družbo, mi reče, kajne, Digitizer, jaz sem jo imel, kajne, ne, jaz je nisem imel, on jo je imel. V tem je ta bistvena razlika, da niti ne ve, kaj je govoril. Ali kako pravite, mi reče, citiram. »Mi smo v tej družbi [[…]]«, potem zna pa zelo natančno povedat, kaj je delal v tej družbi. »Mi smo v tej družbi prav tako sodelovali, da bi se v Mariboru vzpostavil informacijski center, največji informacijski center, kot nek data room in smo, mislim da, vložili dam 5 procentni delež [[…]]«, in tako naprej in tako naprej [[…]]Seveda je ta Digitizer šel v franže oziroma v stečaj. Tudi to podjetje je šlo v stečaj, ne samo to podjetje. No, seveda, jaz sem zadnjič naštel nekaj podjetij, ampak, jaz sem mislil in upal po tihem, da bo mojster za ministra za pravosodje ugotovil, da ni zrel za na to mesto. Lahko vam povem, pred leti je v Vladi, ko je imela Vlada vsak še toliko kredibilnosti, da če je padel sum ali senca neke nepravilnosti, je minister odstopil ali pa je odstopil od kandidature. Kaj se je zgodilo recimo z gospodom Kozincem? Dam samo en kratek primer. Gospod Kozinc je bil minister za pravosodje. Takrat so bili znameniti krediti po pet ali šest procentov, ne vem točno, za stanovanjske kredite. Na ministrstvu za pravosodje je bila skupina katero je imenoval minister za pravosodje, ki je uslužbencem državne uprave dajala kredite, stanovanjske kredite za reševanje njihovih stanovanjskih problemov in je bil 1 % pa pol ali 2 % nižji od bančnih obrestnih mer. Ni naredil to minister, komisija je to naredila. Minister je odstopil in je odkorakal, brez kakšnih prav velikih pompov ali pa kakšnih ceremonialov, itn. Ne, mi v tem primeru dokažemo, da je mojster za ministra za pravosodje slamnati direktor v večjih podjetjih bil celo lastnih teh podjetij nekaj časa, še več, jih spravljal v stečaj, na koncu pa bil celo stečajni upravitelj. Celo stečajni upravitelj je bil. In kaj se zgodi? Nič. Nič se ne zgodi. Še predsednik Vlade ne pride sem, da bi ga podprl, ker ga je sram. Ali je zamudil ali ne, poglejte, ne mi govoriti o zamudah. Policijsko spremstvo ima, pa vse ceste se mu odpirajo, da pride do Državnega zbora pravočasno. Če pa to ne zna planirati, potem ima pa še on zanič službo. Skratka, če ga predsednik Vlade, svojega kandidata za ministra za pravosodje niti podpreti ne pride, danes se masovno poslanci odjavljate od razprav. Jaz vas čisto razumem, saj jaz vas razumem, težko je zagovarjati kandidata, ki je obremenjujoč in težek za takšno resno razpravo. Pa pojdimo naprej. Poglejte, kandidat ni znal povedati kaj je to ADL Group Consulting. Podjetje Trius, kjer je bil on direktor, pred tem pa soustanovitelj in lastnik tega istega podjetja, je vstopilo kot tretjinski lastnik v podjetje Adria Group in to leta, od 6. 2. 2014 naprej in to v času, ko je bil direktor Triusa, sam gospod Dikaučič. Zraven Triusa sta v podjetju še dva lastnika in sicer od 6. 2. 2014 naprej je bil ADP Adria, d. o. o., in Osebne finance, d. o. o., vsi so bili tretjinski lastniki in ne 5 % lastniki, tako kot on to razlaga. Podjetje Osebne finance so odkupile delež od prvotnega solastnika VTB, d. o. o., zato da boste razumeli kako je ta koncept pravzaprav tekel. No, ampak da bomo vedeli za kaj je to sploh grozno pomembno. Podjetje ADP Adria, d. o. o., ki ga je ustanovil Andrej Tomšič, je v podjetju, ki je bil med 2007 in 2009 drugo podjetje Osebne finance, d. o. o., ki ga je ustanovila OFG skupina Andreja Tomšiča in je bil direktor Triusa in je bilo prisotno v lastniški strukturi, se opravičujem, med 22. 1. 2016 in 5. 5. 2015. V tem obdobju je Dikaučič kot direktor Triusa tretjega solastnika Adria Group Consulting, d. o. o., tako ADT kot Osebne finance sta bila ustanovljena s pomočjo Tomšiča in sta povezani z eno fizično osebo in to je Petrom Krvino. Zdaj tisti, ki poznate davčni vrtiljake, bo od tukaj naprej vam zagotovo zelo zanimivo. Iz navedenega je več kot jasno, da je firma Trius v katerem je bil gospod Dikaučič najprej solastnik potem pa direktor z dvema podjetjema, ki jih je ustanovil gospod Tomšič, neposredno ali posredno po svojem podjetju OFD skupino vstopil v lastniško strukturo Adria Group Consulting, d. o. o.. Iz tega je tudi nedvomno jasno, da je gospod Dikaučič kot direktor Triusa vsaj v letu 2015 po drugem solastniku Osebne finance, d. o. o., imel neposreden stik s Tomšičem, ki ga seveda sumijo, da je bil eden od pomembnih elementov pri zagotavljanju spodbujanja davčnega vrtiljaka v katerem je sodeloval tudi gospod Snežić. Gospod Snežić je ustanavljal po enakem modelu in svetoval ustanavljanje po enakem modelu več takšnih skupin, ki so imele vse en in isti cilj, davčni vrtiljak, utaja davkov, kar seveda pri nas vemo kaj to pomeni. In s tem, ko so to počeli, seveda so omogočali, da so lahko potem kasneje tudi ponujali visoke kredite. Kje so se krediti znašli, v katerih rokah so se krediti znašli v tej državi? Po tem principu, od teh ljudi, od teh lastnikov mi, oprostite, ne razlagati, ker imamo v kleti danes preiskovalno komisijo, ki se ukvarja točno s tem primerom. Urad za preprečevanje pranja denarja, finančna uprava, se pravi davkarija, policija, vsi pravzaprav delajo na podobnih »caseih« vsak iz svojega zornega kota in vsak s svojim jasnim namenom in ciljem. Ne, mi danes v Državnem zboru govorimo o kandidatu za ministra za pravosodje, ki je celo soudeležen v tem davčnem vrtiljaku. Zakaj vam to govorim? Meni je jasno, kako teče aritmetika koalicije in mi je jasno, da je jasno sporočilo. Tega ministra je treba postaviti, ker za eno leto ta vlada ne bo dobila nobenega ministra. In kar je še bolj pomembno: tiho bo. Tiho bo takrat, ko bi se moral oglasiti, ker je tega navajen. Ker kot slamnati direktor je to počel več ali manj celo življenje. Mi smo imeli na »hearingu« dobesedno prezentacijo, kako se to počne. Kako to vehementno, legalno, brez kančka sramu preprosto izpelješ, tako kot je potrebno. Zato seveda govorim tukaj, da vsi tisti, ki boste danes glasovali in podprli tega kandidata za ministra, čez leto ali dve ne boste mogli reči, da tega niste vedeli. Ne boste mogli reči. Ali pa da ste imeli premalo podatkov, ali pa bog ne daj, da se boste celo sklicevali na tisto, kako že gre, domneva nedolžnosti. Veste, v politiki so ljudje odstopali zaradi tega, ker je bil sum, da so bili alkoholizirani zaradi opitosti vožnje v prometu. Razen posameznikov, ki tega seveda ne naredijo. Ne, nekateri so pač enostavno odstopili. Recimo spomnimo se, ko našega kolega poslanca, sploh ni bilo diskusije, tule je sedel, vstal je in rekel, zaradi tega, ker je nedostojno, seveda bom odstopil. Kaj bo pokazalo, bomo videli. Kaj je pokazalo kasneje? A veste, kaj je pokazalo, da ni imel preveč alkohola v krvi. Ampak on je vseeno odstopil. In to so fakti. Pri nas pa ne, na široko odpiramo vrata nekomu, za katerega visi sum in to zelo tvegan sum, ne, in nevaren, to pa je, da bo celo, tako kot je sam povedal, se ukvarjal, glej ga zlomka, s čim že, z insolvenčno zakonodajo. O čem pa govori insolvenčna zakonodaja? Ja točno o tem, kako je treba peljati postopke stečajev in nenazadnje omogočiti, da bodo upniki čim bolj poplačani, zelo enostavno, zelo zbanalizirano, tudi povedano. Ampak človek, ki je spravil nekaj podjetij ali pa sodeloval oziroma sedel v firmah, ki so več ali manj končale v stečaju, mi zdaj dajemo njemu v roke celo pravico in možnost, da bo odprl vrata določenim kriminalnim združbam, ki bodo lahko imele neposredno besedo pri tem, kako bo ta zakon zapisan. Ker kako bo zakon sprejet v tem tako imenovanem demokratičnem vrtiljaku večine koalicije je več ali manj jasno. To, da pa nihče ne razume te zakonodaje insolvenčne je pa tudi jasno. Tako da, veste, to preprosto, jaz rečem temu, veste, ko bi vsaj imeli toliko sreče, pa bi se šli loterijo, ne. Vam dam primer. Na gasilski veselici imajo loterijo in tam seveda vlečejo srečke z namenom, zato da pridobijo čim več denarja za dobre namene, zato ker pač gasilci opravljajo humanitarno in res dobro delo. In ena zanimivost je pri tej loteriji, ne, ja vsaka srečka zadane, ne. Vsi smo zadovoljni, da zadane, ne, otroci tečejo po tista darila, čeprav je to en navaden purfelj, ki ga pravzaprav na koncu niti nimajo za kaj uporabiti, ampak nihče ni žalosten, zaradi tega, ker vemo, za kakšen namen je šlo, ne. Veste, ampak tole, to danes, to ni loterija na gasilski veselici. To danes je svojevrsten legaliziran začetek kriminala. In nič čudnega, da smo danes dobili informacijo Transparency International, na katerem mestu je Slovenija. Ta dejanja, ti koraki nas spravljajo točno na to pozicijo kjer smo. Nihče več ne verjame v nič, zaradi tega, ker so vsi prepričani, da smo ena navadna skorumpirana združba, ki enostavno gleda samo za enim ciljem: Marija čim več k meni! Samo to! Tako da jaz danes ne bi bil v koži tistih, ki boste pritisnili za, glede na to, da v resnici veste kaj pritiskate in o čem odločate. Ne bo Janez Janša odločal o tej zadevi, tako ne se izgovarjati na njega, o tem boste odločali poslanci.
Hvala lepa. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Postopkovno Dejan Kaloh. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa. Jaz sem sedajle prvih pet razpravljavcev pozorno poslušal, od gospe Heferle dalje. Poglejte, kup žalite, kup deplasiranih izjav, predvsem pa ta ad persona napadi. Poglejte, mojster za ministra, kakšen mojster za ministra, ne vem kje smo? V državnem zboru smo. Marioneta, omogočal bo kriminal družbam. Podpredsednik moj predlog je, naslednje, vsaj naslednje razpravljavce opozorite, da ohranijo vsaj minimalni nivo do spoštovanja kandidata, ki bo sedel na res vroči stol, ampak vendarle si pa kot človek, kot kandidat zasluži neko primerno obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Najprej bom odgovoril, potem bomo šli pa naprej. Poglejte, sedaj ugled države in ljudi, ki državo predstavljajo je pač ena od temeljnih stvari. Mislim, da je prav, da se koncentriramo na vsebino, ne pa na pompozne prilastke, ki jih v teh razpravah tako radi lepite osebam in tako naprej. Skratka, predlagam, da gre za delo v razpravi v smer neke dignitete, nekega spoštovanja. Glasovanje bo pač tako, kakršno bo. To bo itak pokazatelj. Ampak razprave, pa prosim, da usmerite. Željko Cigler, postopkovno. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Rad bi povedal samo tole, da tako gospa Heferle, ki je bila izpostavljena, kolegica in Jani Möderndorfer, tako tudi jaz smo predstavniki Odbora za pravosodje, ki smo prebrali predstavitve in poslušali kandidata. In vse te zadeve, ocene in vprašanja izhajajo iz predstavitve in nastopa kandidata. Skratka, imamo podlago, na podlagi katere se današnja diskusija tukaj vodi. To je treba pustiti, da se zadeva izvaja, ker gre za dejstva, da se danes imenuje oziroma razpravljamo o bodočem pravosodnem ministru. In ti dvomi, če so dvomi, se morajo upravičeno dati izraziti v mikrofon. Hvala.
Hvala lepa. Poglejte, kar zadeva razprave, imamo Poslovnik in imamo tudi sprejet nek etični kodeks. V tem etičnem kodeksu piše, da je treba biti v svojih razpravah spoštljiv in tako naprej, da ne berem posameznih določb. In opozarjam samo na to, da ste v teh razpravah spoštljivi. Nič drugega. In predlagam, da ne zapletamo stvari in da se stvari vodijo tako kot se v normalni parlamentarni razpravi vodijo. Imate poudarke, imate lahko marsikaj. Lahko argumentirate. Predlagam pa, da v razpravah ste spoštljivi, niste žaljivi in tako naprej. Skratka, bodimo dostojni in dajmo nivo razprav v državnem zboru dvigniti na višji nivo. Postopkovno, Anja Bah Žibert.
Predsedujoči, jaz bi se vam rada zahvalila, ker ste opozoril na to, da se dejmo držati v državnem zboru ne samo Poslovnika, ampak tudi kodeksa, za katerega je bila iz nekaterih poslanskih skupin izjemna želja, da se ga sprejme, velika potreba. Danes pa se zdi kot da je to neka mrtva črka na papirju. Jaz podpiram tudi to, kar ste izpostavil v zvezi s Poslovnikom, da se držimo prvič točke dnevnega reda, drugič pa tudi tega, da nismo žaljivi. Spoštovani kolegice in kolegi, da si nekdo na Odboru za pravosodje privošči kandidata ozmerjati s tem, da ni dobro oblečen in da naj si kupi dobro obleko pomeni, da smo šli ne samo do dna, ampak pod dno. To ni korektno ne do kandidata samega, ne do vseh državljank in državljanov in nenazadnje tudi nas. Mislim, da se moramo začeti zavedati, da te razprave ne sodijo v to hišo in zato hvala, predsedujoči [[…]]
Prosim [[…]]prosim, da se [[…]]
[[…]]in moj postopkovni predlog je, da še naprej opozarjate, kadar gre za kršenje etičnega kodeksa in Poslovnika. Hvala.
Hvala lepa. Predlagam, da ne širite razprav pri postopkovnih predlogih in replikah, imate možnosti, upoštevajte pravila in predlagam, da nadaljujemo z razpravo. Besedo ima kolega Predrag Baković, za njim pa bo dobila besedo Monika Gregorčič. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. Pravzaprav moji predhodniki so povedali že vse, kar se je dogajalo na odboru, tako da sam ne bom zgubljal besed o tem. Bi pa osvetlil en drug vidik, ki morda ga niti nismo tako osvetlili, ali pa morda razmišljajo o njem. In ta vidik nekako problematizira pravzaprav imenovanje katerega koli ministra ali pa ministrice za pravosodje v tej vladi. Za kaj gre? Zdaj če minister ali pa ministrica katere koli vlade odstopi zaradi nestrinjanja z ukrepom ali ukrepi vlade, v tem primeru je šlo za ponovitev izbirnega postopka imenovanja delegiranih evropskih tožilcev, je vsak nov kandidat, ki poskuša stopiti na to mesto pod nekim sumom neverodostojnosti oziroma pristranskosti, zlasti če se to, zaradi česar, oziroma čemur je ministrica Kozlovič oporekala, tudi zgodilo, in se je. In v tem primeru seveda se to tudi dogaja. In tukaj ne gre za to, da bi kdorkoli nadomestil predhodnico zaradi tega, ker je odstopila zaradi nekih manj pomembnih razlogov, ki pravzaprav ne zadevajo obstoja pravne države, ampak tukaj gre za načelen odstop predhodnice, ker vlada je pač neposredno posegla v samostojnost in avtonomnost tožilstva. In če se dobro spomnimo, takrat seveda se vlada najprej ni seznanila z izbranima tožilcema, potem so se spreminjali pogoji znanja angleškega jezika z namenom, da se vzpostavi nek formalen predlog oziroma formalen pogoj za ponovitev postopka, in ker to ni šlo skozi, se je potem enostavno razveljavil postopek imenovanja, na kar je ministrica za pravosodje odstopila. Spoštovani, v to močvirje dvoma vstopa nov kandidat za ministra. Katerikoli. Zdaj, v tem trenutku je to gospod Dikaučič. S takim prihodom pravzaprav avtomatsko pade senca dvoma na katerega koli kandidata, da bo spoštoval ustavni red, da bo ravnal po svoji vesti in da bo z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije kot prisežejo vsi ministri. In seveda se je tukaj v neprijetni situaciji znašla tudi stranka SMC. Ministrica, ki je v kvoti SMC, je odstopila zaradi nestrinjanja z odločitvijo vlade, in tukaj bi morala stranka SMC postati pozorna, ampak nekako so kratko malo tiho sprejeli ta njen odstop in predlagali novega kandidata. In kje je poanta? Če je njegova predhodnica odstopila, ker je spoštovala ustavni red in ravnala po svoji vesti, je vsak naslednji kandidat pravzaprav v koliziji prisege, ki jo izreče minister ob imenovanju, razen če ima drugačno vest. Se pravi, če vstopa v isto vladno ekipo, ki je pač posegla v to avtonomnost tožilstva. In tukaj mislim, da je tisto bistvo, ki nekako kaže na senco dvoma katerega koli kandidata. Zaradi preteklosti, zaradi odstopa ministrice, ker je odstopila zaradi tega, ker se ni strinjala z odločitvijo vlade in tako naprej. In seveda je tudi rezultat na odboru sedem za, šest proti, je slaba popotnica temu kandidatu. Na vse to pa kaže tudi dejstvo, da danes pač nihče ni predstavil ali pa dopolnitveno obrazložil kandidature kandidata za ministra. Niti predsednik vlade niti kdo drug. In glejte, to lahko tudi nekaj pove. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dobi Monika Gregorčič, za njo pa jo bo dobil Rudi Medved. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Jaz bi najprej želela obžalovati odločitev bivše ministrice za pravosodje mag. Lilijane Kozlovič, da se je odločila za tako drastičen korak in odstopila. Kljub temu nekako je s tem pokazala ja lahko rečemo svojo nemogoče, ampak tudi svoj nemoč v kontekstu sodelovanja v kolektivnem organu, kar Vlada zagotovo je, ki ima seveda tudi svojega šefa ta šef je pač predsednik Vlade in moja nekako obžalovanje gre v smer, da ministrica očitno ni bila dovolj vešča nikakor ne v strokovnem smislu to mislim, da je bila dovolj usposobljenega pač pa nekega medvladnega usklajevanja, kajti konec koncev neke neusklajene odločitve pač ne morejo dobiti potrditve kolektivnega organa. Mogoče v tej luči, ko smo predlagali novega kandidata za pravosodnega ministra, ki je stečajni upravitelj tedaj so se vse oči uprle v SMC oziroma volilni program in nekako s prstom pokazale, da prenove stečajne zakonodaje nekako ni v našem programu, ampak bi vas rada vseeno opozorila, da je naš program tudi detektiral, prepoznal izvršitelje kot neke zelo pomembne deležnike v sistemu pravosodja, ki tudi morajo dvigniti svojo učinkovitost, še več. Na naš predlog je bila takšna zaveza prenova insolvenčne zakonodaje vnesena tudi v koalicijsko pogodbo v začetku lanskega leta, jaz mislim, da ste si to tudi prav gotovo prebrali in prepričali. Že takrat smo namreč zaslutili, da bi Covid situacija oziroma post Covid razmere lahko vodile do bolj zaostrenih gospodarskih razmer, potencialno neke gospodarske krize, ki bo razgalila problematiko preživetja podjetij kljub temu, da so bile, potem v nadaljevanju sprejeti protikrizni ukrepi, da so podjetja dobila veliko državnih pomoči za preživetje v »lockdownu« pa, vendar je dejstvo, da vsa podjetja ne bodo preživela in da je potrebno tudi v stečajnih postopkih dvigniti učinkovitost, zato je ukrepanje na tem področju vsekakor nujno in je kandidat s tega vidika zagotovo prava izbira, kajti pozna sistem, razmere in problematiko iz prve roke tako rekoč v bistvu iz prakse. Morda lahko kakšno rečemo tudi o stanju pravosodja danes. Res je pravosodje ima ustavno zagotovljeno samostojnost kot ena od treh neodvisnih vej oblasti in je neki temeljni gradnik vladavine prava ni pa pravosodni sistem nedotakljiv. S tem bi želela poudariti, da še zdaleč ni popoln, da potrebuje večjo učinkovitost, izboljšave in da je v bistvu nekako nesprejemljivo, da nekako glavni deležniki sedaj pa bom kar poimenovala sodniki pa tožilci že v naprej preventivno pod neko pretvezo te neodvisnosti, da se branijo v vsakršnih sprememb samo, da ostane neki status quo. Izboljšave so možne in so tudi nujne na primer boljša organizacija, modernizacija, digitalizacija pač za večji nivo profesionalnosti, ampak kot rečeno prizadevajo se vsi za status quo, ker s tem se lahko najlažje zakrije tudi določena mera nesposobnosti teh deležnikov. Kako to vidimo? V praksi na račun nas davkoplačevalcev na primer kot tožilci seveda izpostavljajo neke pritiske domnevno politične pritiske namesto, da bi učinkoviteje preganjali kriminal in korupcijo kot primer bančna luknja v skoraj, da 10 letih so tožilci uspeli pripeljati do konca sodnih postopkov do obsodilnih sodb le za slabih 1,5 odstotka vrednosti bančne luknje in to po 10 letih še dvomim, da so vse te sodbe že pravnomočne. Jaz osebno sem tudi razočarana glede na to, da smo med zaslišanjem kandidata na Odboru za pravosodje pretekli teden in tudi v današnji razpravi ter stališčih iz opozicije slišali resnično deplasirane besede, obtožbe, pol resnice, insinuacije, neke domneve, pol trditve pol vprašanja, očitke pod pasom, posmehovanja, da kandidat sicer brati zna, da pa ni dovolj etičen, moralen in vse to so napadi ad personam, ki me resnično, ja, žalostijo in se zahvaljujem kolegom iz koalicije, da so na to tudi opozorili. Jaz sicer razumem, da opozicija ne bo podprla kandidata, to je povsem vaša legitimna odločitev, ampak vsa ta nestrpnost, nedostojno izražanje, manipulacije, produciranje nekih pol resnic, ja resnično me preseneča, da se tako nizkih udarcev pač poslužujete v tistih političnih opcijah, čeprav se samodeklarirate za večje demokrate, da ste bolj strpni, bolj svobodomiselni, ampak očitno ste takšni le, ko ste na oblasti in to na lastni koži sedaj skušamo tudi vaši nekdanji politični partnerji v tem letu in pol od kar smo na drugi strani političnega boja. Kolegica Heferle je v svoji razpravi dramatično poudarila, da naša pravna država umira na obroke. Jaz bi tukaj dodala, če že res, če že to morda drži, pa ne umira zaradi politike, pač pa zaradi neučinkovitosti pravosodnega sistema. Veste, čakati deset let in več na pravico, to pomen ni več pravica. Ko pa kolegica Sukič na dan osvetljuje več kot deset let staro afero prijatelji v stečaju in zraven povsem neupravičeno in brez kakršnihkoli povezav omenja neko ime, ki nima prav nobene zveze s tedanjo afero, pa ji vsekakor priporočam, da se prej prepriča preden odpira spomin na bolečo res afero in kadrovske povezave, ko so z roko v roki delali sodniki, stečajni upravitelji in odvetniki nekih drugih politično-ideoloških usmeritev. Kandidat je sicer odkrito povedal na zaslišanju, da je nekako program dela za to slabo leto do konca mandata nekako zastavljen, definiran, da je opredeljen s programom dela Ministrstva za pravosodje in s programom predsedovanja Svetu Evropske unije, da so prioritete jasne in ima vsekakor mojo podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Rudi Medved, za njim pa jo bo dobil mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Bom zelo osebno nagovoril kandidata. Jaz upam, da mi ne boste očitali kršenja etičnega kodeksa, če bom osebno nagovarjal nekoga, ki ga pač ni tukaj, je pa kandidat. In v imenu LMŠ vas spoštovani kandidat za ministra za pravosodje najprej vprašam ali ste dobro premislili. Zakaj? Ker tvegate namreč, da se boste že čez par ur morda zlagali v tem Državnem zboru, namreč če boste izvoljeni, boste prisegli pred tem Državnim zborom, pred državljankami in državljani Republike Slovenije in če za vas ta prisega nista zgolj fraza in formalnost, bi se morali seveda preden jo izrečete, globoko zamisliti. Ker kaj pravi prisega, prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti. Tako se zaobljubi minister, tako se je zaobljubil predsednik Vlade. Ampak kandidat za ministra, podajate se v vlado, ki je od nastanka dalje tolikokrat prelomila prisego, tolikokrat kršila ustavo in zakone, da tega nihče več ne šteje. In v Listi Marjana Šarca menimo, da nič ne kaže, da bo ta vlada prenehala s tem početjem. Zato bi se seveda, kandidat za ministra, morali vprašati, kako boste v takšni vladi spoštovali ustavni red. kot minister za pravosodje bi morali biti v vladi varuh vladavine prava in sprašujem vas, ali je za vas vladavina prava pokoravanje pravu? Ali jo jemljete kot nadzor nad izvrševanjem oblasti? Se podajate na ministrsko pot zaradi vladavine prava ali zato, ker je za vas to prava vladavina? Ta vladavina pa moč nad državljani zlorablja za lastne interese, politično kadrovanje, teptanje temeljnih demokratičnih vrednot, širjenje sovraštva in napadanje vseh in vsega, kar je kritično do delovanja te vlade. Če so to, spoštovani kandidat, vaše vrednote, potem se res odločate zgolj za pravo vladavino in ne vladavino prava. Ker nič ne boste mogli storiti, da se takšni politiki uprete. Če pristajate na takšno politiko, potem se boste s prisego državljanom preprosto zlagali, zlagali, ne, ker preprosto ne boste spoštovali, spoštovani kandidat, ustavnega reda. Sicer vam je ta vladajoča politika že preden ste se sploh znašli v položaju, da državni zbor glasuje o vaši kandidaturi, vzela svobodo. Vzela vam je elementarno pravico javno povedati svoje mnenje. Ne smete se izreči o očitno nezakoniti odločitvi Janševe vlade, da razveljavi postopek izbire evropskih delegiranih tožilcev. Če namreč zaradi nezakonite poteze vlade odstopi pravosodna ministrica, je to znak, da je z aktualno vlado nekaj hudo narobe. Tako hudo narobe, da celo pravniki iz krogov, ki so blizu vladajočim, blizu vladajočim, Janševi vladi očitajo kršitev vladavine prava. In vi, kandidat za ministra, se o tem ne smete izreči, gre za eminentno vprašanje, na katerem pade, ali pa obstane minister, če mu je v resnici kaj do vladavine prava. Ministrovanje boste, če ga boste, prevzeli tik pred začetkom predsedovanja Slovenije Evropski uniji. In v Evropi vas bodo spraševali, ali je Slovenija za učinkovit nadzor nad porabo evropskih sredstev. Kaj boste odgovorili? Tako kot na »hearingu«, »no comment«? Ne bo šlo. Evropsko javno tožilstvo je za Evropsko komisijo prepomemben organ za boj proti goljufijam, korupciji in pranju denarja pri porabi evropskih sredstev. Prepomemben, da bi se z njim igrali, ker tožilca iz Slovenije, ki sta preiskovala premoženje Janeza Janše zaradi tega nista imenovana. In vi, kandidat, ki o tem nimate oziroma, bolje rečeno, ne smete imeti mnenja, boste branik ustavne ureditve Republike Slovenije. V Listi Marjana Šarca sodimo, da ne boste, ali pa vas ne bo. Saj poznate usodo vaše predhodnice. Spoštovali boste ustavni red v vladi, ki je v nasprotju z ustavo vzdrževala policijsko uro, prepoved zbiranja in prepoved prehajanja občinskih meja. V vladi, ki je protiustavno omejevala izstop in vstop državljanom v lastno državo, ki je protiustavno podaljševala akreditacije sebi simpatičnim visokošolskim zavodom, ki je otrokom s posebnimi potrebami protiustavno omejevala šolanje, ki je protiustavno naganjala starejše ljudi v pokoj in, spoštovali boste, mislite, da boste, ustavni red v Vladi, ki s huliganskim nasiljem nad pravom ruši tiskovno agencijo, ki smo jo ob osamosvojitvi postavili kot enega atributov naše samostojnosti. Ne boste, spoštovani kandidat, ne boste, ker v takšni Vladi spoštovanja ustavnega reda preprosto ni, kar je razvidno iz vsega naštetega in ne boste ali pa vas preprosto ne bo. V vlado Janeza Janše sicer prihajate kot stečajni upravitelj, ampak tam, tam ne boste nič upravljali, tam se ve, kdo upravlja in končali boste v stečajni masi vi, vaša stranka in ostali podporniki, takoj, ko upravitelj ne bo več potreboval umetnih pljuč, ki jih tvorite za preživetje te koalicije. To, da se potegujete za vstop v takšno Vlado, veliko pove o vas, kandidat, če tudi vi zgolj malo zmorete povedati o sebi, seveda pa, veliko pove tudi o tej Vladi. V svoje vrste priteguje človeka, ki je svoj čas verižil s slamnatimi podjetja, človeka, ki ni bil dovolj izkušen za direktorja zdravstvenega doma, človeka, ki je bil neprimeren za notarja. Druži pa ga skupna lastnost s predsednikom Vlade, ta pa je, da nerad dviga sodno pošto. Premislite torej, kandidat ministra za pravosodje, premislite, ali vam bo teh nekaj trenutkov ministrovanja v Vladi, z izrazitim podcenjevanjem vladavine prava, v Vladi z izrazito negativnim odnosom do pravosodne veje oblasti, prineslo dovolj referenc, ko se boste prihodnjič spet potegovali za direktorovanje v zdravstvenem domu ali pa za notarsko funkcijo. Ministrovanje samo je velika čast in velika odgovornost in čast bo s kršenjem prisege šla, odgovorni pa boste, v vladi Janeza Janše, zelo hitro za vse, kar bo še slabega storila ta Vlada, ker, spoštovani kandidat za ministra, Janez Janša zasluge redno pripisuje sebi in stranki SDS, za vse slabo pa boste še naprej krivi koalicijski partnerji, krivi bomo v opoziciji, krivo je Ustavno sodišče, pa nevladne organizacije, mediji, krivi so evropski komisarji, nekaj malega je še vedno kriv tudi Milan Kučan, in kriv je tudi tisti, ki je z masko pod brado pojedel rogljiček. V takšno Vlado se podajate, kandidat za pravosodnega ministra in moje oziroma podpore stranke Liste Marjana Šarca na tej poti pač nimate.
Hvala lepa. Še no, še enkrat bi prosil, no, da ste spoštljivi. Tudi prejšnja kakšna Vlada bi lahko bila za kaj kriva, pa tudi v prejšnji Vladi bi lahko kakšno odgovornost prevzeli, pa je niste, kajne. Predlagam, da nadaljujemo, mag. Dejan Židan ima besedo. [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Postopkovno, Bojana Muršič. Izvolite.
Ja, hvala lepa predsednik oziroma predsedujoči, za besedo. Jaz vas sicer razumem, da ne morete iz svoje kože in da na koncu koncev pač predsedujete, lahko marsikaj počnete, vendar, da komentirate razpravo posameznega poslanca, pa mislim, da je in vi, kot predsedujoči, doktor Poslovnika, mislim, da to veste, da se to ne počne. Razprava vsakega poslanca je takšna kakršna je, zato predlagam oziroma dajem postopkovni predlog, da spoštujete Poslovnik in vodite sejo, kot se tudi vodi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mislim, da sejo vodim kar korektno. Dolžan sem opozoriti na določene stvari, tako kot vsak predsedujoči. Predlagam, pa da ne zapletamo preveč, da gremo z razpravo naprej. Želite postopkovno? [[Da.]] Mojca Škrinjar, postopkovno.
Hvala lepa, predsedujoči. Izrekam vam priznanje, ker vodite sejo korektno. Predlagam pa, da se gospa Bojana Muršič pridruži Odboru za kulturo, bo vsaj podisciplinirala gospo Violeto Tomić, ki komentira čisto vsako razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Poglejte, predlagam, da se držimo smisla postopkovnega predloga. Kolegica Muršič je govorila o uporabi Poslovnika pri vodenju te seje. Jaz imam možnost in pravico in dolžnost navsezadnje, da povem, ob spremljanju naj tudi opozorim, lahko bi tudi prekinil, pa nisem, ampak opozorim za naprej, tudi večinoma. In predlagam, da spoštujemo te stvari, da gre [[…]] [[nemir v dvorani]] Ne bodite nervozni, boste dobili, ko končam. Želim, da se razprava v nekem mirnem tonu pripelje do konca, brez odvečnih žalitev, bom rekel, nepotrebnih podtikanj, brez nespoštljivosti, brez nestrpnosti in tako naprej. Skratka, dajmo dati neko raven tej hiši. Postopkovno, gospa Sukič. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoči. V tem duhu, kot ste sedaj zaključil svojo misel, vas prosim, da nekako opozorite ali pozovete poslanko Mojco Škrinjar, da naj vendar ne zlorablja te seje za napade na poslanko Violeto Tomić, ki je prvič odsotna ta trenutek v dvorani in drugič, mi nismo sedaj na Odboru za kulturo, niti nismo na Mandatno-volilni komisiji ali na katerikoli prekrškovni komisiji, ampak se ukvarjamo s kandidatom za ministra za pravosodje. Zato vas lepo prosim, da v tem duhu, kot ste pravilno ugotovil in vas podpiram pri tem, opozorite poslanko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Se bom potrudil, tako kot do sedaj, da bomo peljali razprave v nekem primernem duhu, ne žaljivo, ne podcenjujoče in tako naprej. Predlagam, da nadaljujemo. Besedo ima mag. Dejan Židan, za njim bo razpravljala Janja Sluga. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Kandidat, če nas kje opazujete! In tudi vsi ostali, ki nas opazujete ali poslušate! Lepo pozdravljeni! Jaz pa nimam postopkovnega, ampak sem na vrsti, pa mi ni žal, da sem čisto po vrstnem redu. Danes sedimo na izredni seji, ki ima naslov Predlog kandidata za ministra za pravosodje. In kot prva točka obrazložitev predlagatelja predsednika vlade Janeza Ivana Janše. In tukaj ste, gospod kandidat, če nas kje poslušate ali gledate, dobili prvo zaušnico. Tistega, ki vas je predlagal v tej dvorani ni. Kako to razumete? Ali se vas sramuje, vam ne zaupa? To se boste seveda sami razložili. Zaušnico ste dobili tudi vi, 38 poslank in poslancev manjšinske vlade. Vašemu predsedniku se ni zdelo vredno, da to kar je najavljeno, da tudi naredi, da vašega kandidata predstavi. Torej, začetek je izjemno slab. Kot drugo, res je težka situacija v tej državi, če mora opozicija braniti bivšo ministrico pred člani in članicami njene stranke. To je nemogoča situacija, da člani stranke iz katere je bivša ministrica ji razlagajo, da se ne zna pogajati. Jaz pač imam to možnost, da sem spoznal Lilijano Kozlovič. Bila sva v neki skupni vladi, pa preteklost je preteklost. Pred tem je nisem poznal, tudi sedaj nimam nobenih stikov z njo. Pa sem si jo zapomnil kot osebo, ki je bila lojalna do tedanjega predsednika Vlade, kar se je od generalne sekretarke Vlade verjetno pričakuje. Mimogrede nekdo, ki je generalni sekretar Vlade [[nerazumljivo]]ne more biti generalni sekretar Vlade, če ne zna par stvari uskladiti. Zapomnil sem si jo po kompetentnosti, po tem, da ima hrbtenico in da je, kar dosti stvari v resnici morala usklajevati in tudi iskati dobre rešitve. Potem je postala ministrica v tej Vladi, sedanji Vladi nisem razumel zakaj je to naredila. Nisem razumel njene več kot enoletne tišine, ko se je pristojni minister, če napade nekdo neodvisno sodstvo ali pa drugih organov mora odzvati jasno in glasno in povedati, da v tej državi imamo Ustavo, ki pa stvari zelo jasno razmeji in jih ščiti kaj je tej gospe, ki je v mojih očeh torej visoko rangirana, da je tiho. Sedaj ni več ministrica je odstopila. Razmišljam, da ji verjetno to leto ni bilo enostavno, da verjetno s tem, ko je vztrajala pa tudi pomagala, da se vsaj neki ustavni red v tej državi ohranja, ampak jaz teh zadev ne poznam predvidevam pa, da se mora grozno počiti, ko ji lastna stranka obrne hrbet vsak od nas, vas bi lahko bil v tej koži, mi smo tukaj politiki in to je nemogoča situacija, ko jim lastni ljudje obrnejo hrbet, ampak to je sedaj že mimo. Danes je pred vami vaš kandidat, ki ga ne poznam, nikoli pred tem nisem slišal za njega. Nisem član pristojnega odbora tako, da niti tam ga nisem mogel spoznati. Prebiram kolikor je dosegljivo magnetogram, poslušam te razprave in tisto, kar je najbolj pomembno je pa, da če boste izbrali dovolj glasov – sam bi si želel, da jih ne zberete – bo kakor je bilo danes povedano moral spregovoriti nekaj besed, ta kandidat. Spregovoriti bo moral. Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, bom ravnal po svoji veste in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. Ustava je pa jasna zlasti minister, ki je odgovoren za pravosodje ima neverjetno odgovornost do sodstva, tožilstva in še marsičesa drugega nenazadnje tudi do tega, da se Ustava spoštuje. Popotnica je pa slaba. Kandidata ne poznam, ampak popotnica delovanja manjšinske Vlade, ki lahko označimo kot enoumno vladanje s kakšnim satelitom se malo pusti, da se s kakšnimi dragimi igračkami [[nerazumljivo]]orožjem igrajo pa še podobno igrico se pusti, ampak v osnovi, kadar je pa resna zadeva pa se udari po mizi in potem se vsi strdnejo in sledijo eni volji, ampak težave kakšne imate vi odnose znotraj koalicije, znotraj Vlade je čisto vaša stvar v resnici. Težava pa je, ko se to enoumje zahteva od neodvisnih organov sodstvo, tožilstvo. Ko počasi prihajamo v neko stanje, kjer nadzorne institucije v resnici ne bodo več neodvisne in stvari so zelo vešče, veste. To, kar v bistvu najavljate, da želite eno od opozicijskih strank, kar prepovedati v resnici človeška zgodovina, evropska zgodovina takšne projekte pozna. Prva stranka sploh ni pomembno katera je, je samo prva in vi ki podpirate znotraj vladajoče koalicije to stvar ne mislite, da ne pride do svojega, da ne pridete tudi vi na vrsto. Retrogradnji trendi so opazni in veliki. Enoumje se poskuša širiti tja, kamor se ne bi smelo v demokratični družbi širiti. Da ne boste mislili, da sem pesimist seveda volitve bodo tukaj v resnici so volitve skoraj, da že sedaj, to leto manj kot leto dni bo zelo hitro minilo. Tudi vem, da Slovenija ima zadosti samoohranitvenega in demokratičnega potenciala, da se bodo trendi čez čas tudi obrnili, vendar vsak korak, ki je narejen v napačno smer, dela škodo ne samo državi, ampak državljankam in državljanom. In zato seveda poznate kot opozicijski poslanec, da moram povedati, bi bilo idealno, da danes kandidat, katerega predlagatelj ga ni prišel podpreti, ne dobi dovolj glasov. Idealno bi bilo, da bi na izvolitev kandidata bila vezana zaupnica, da se parlament ponovno prešteje. Kdo so tisti ljudjein to na vidni način, ne kako skrito glasovanje tam v tisti zaprti kajuti. Na viden način. Kdo je za to, da se enostavno pove, prišli smo do neke točke, ki zahteva, da se ljudje, naši, ponovno opredelijo, v katero smer želimo, da se Slovenija razvija. Kakršni koli bo rezultat ali bi bil rezultat, bo seveda legitimen. Ampak sedanje stanje je bistveno drugačno, kot je bilo pred leti nazaj, ko so bile zadnje volitve. V vladi so stranke, ki so rekle, nikoli ne bomo v taki vladi. Ta vlada s stališča zadnjih volitev ima zelo malo skupnega. Notri v tej vladi so ljudje, so stranke, katerih tedanji voditelji so vpili na ves glas, kričali, da so bili na trenutke skorajda preglasni, nikoli ne bomo v takšni vladi. Že to bi moral biti zadosten argument, da državljankam in državljanom omogočimo, da se ponovno opredelijo, kakšno politiko v Sloveniji želijo in kakšno smer razvoja. Torej sam, kakor tudi vse poslanke in poslanci Socialnih demokratov, bom glasoval proti predlogu za tega kandidata, in če danes bi se zgodila sreča za to državo, da kandidat ne bi bil izvoljen, bi to lahko vsi skupaj razumeli, da je pa to le mogoče prvi korak v pravo smer, da ponovno usmerimo Slovenijo na pota demokratičnega razvoja. Gospod predsednik, hvala za besedo, podpredsednik, se opravičujem.
Hvala lepa. Besedo ima Janja Sluga, za njo pa bo razpravljala mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Ja, hvala. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev imamo v resnici po navadi na vsaki seji težavo, da čas, ki nam pripada, zato ker smo samo štirje poslanci, je absolutno premalo za to, da bi lahko celovito razpravljali, se oglasili in predstavili svoja stališča. Danes temu ni tako. Danes je v resnici teh 20 minut, ki nam pripada, še preveč, ker tako, kot je bilo tudi iz predhodnih besed razpravljavcev razbrati, lahko se sučemo okrog parih stavkov, o katerih je sploh vredno govoriti, nameniti kako besedo, ki jih je povedal kandidat za ministra, vse ostalo je pa tako, da bi po moje bilo boljše, če se sploh nihče od nas ne bi javil, ker govoriti zdaj o tem, da moramo biti v svojih razpravah spoštljivi [[…]]In jaz nisem še slišala danes nespoštljive razprave, da se razumemo, kljub temu da nas ves čas opozarjate. Vsi do zdaj, razpravljavci, so bili spoštljivi, govorili pa so seveda o stvareh, o katerih je govoril kandidat, o katerih je tri vrstice napisal predsednik vlade, in o katerih so govorili tisti, ki so tega kandidata predlagali. Če pa govoriti o teh stvareh pomeni nespoštljivost, potem se moramo vprašati, kaj so torej govorili, da ko ponavljamo njihove besede, smo nespoštljivi. Jaz seveda trdim, da nismo, se pa moramo danes pogovarjati o vsebini, se pravi o nekih kompetencah kandidata, o njegovih referencah, o njegovem predhodnem delu, o njegovi usposobljenosti za mesto, za katero kandidira in tako naprej. Če je vsebina tega vsega, kar sem naštela, za koga nespoštljiva, potem se lahko seveda vsi skupaj malo vprašamo, kakšnega kandidata imamo pred sabo. In verjemite, da se sprašujemo. Se sprašujemo, ker je nepojmljivo. Lahko se seveda tudi pogovarjamo, da je že v marsikakšni Vladi bil kakšen kandidat o katerem se je dalo kakšno besedo povedati, ampak oprostite, takega pa še ne, to pa res ne, da dobimo tudi v sami obrazložitvi tri vrstice, to je tisto kar jaz tudi že ves čas ponavljam, o tem se kaže koliko prezira do Državnega zbora je s strani izvršilne veje oblasti v tej državi. To je prezir. To je nespoštovanje, to je to, to vam je mesto. Tako, dobesedno tako, to vam je mesto. In to se kaže v tem predlogu. In šli smo seveda tudi nepovezani poslanci na sejo Odbora za pravosodje ravno zato, da lahko še kaj vprašamo, da mogoče pa dobimo kaj kar bomo lahko rekli, da je referenca, da je neka podlaga za to, da je nekdo kandidat za ministra, žal smo se pri tem ušteli. Ugotovili smo, da se reference kandidata začnejo in končajo pri opravljenem pravosodnem izpitu, pri vodenju stečaja za 16 nekih nepomembnih podjetij in pri tem, da je kandidat, verjeli ali ne, sam s svojimi besedami v kamero prisotnim članom odbora in širši javnosti povedal, da je bil slamnati minister. Jaz imam to posneto, sem si posnela celo ta del, da se razumemo. Minuto in pol govori o tem, da ni bil dejanski direktor v podjetjih, da je bil dejanski direktor oziroma poslovodna oseba nekdo drug. Ne vem sploh kako lahko komentiramo tako izvajanje, je pa dejstvo, da je seveda padel na tisto najbolj enostavno finto, ki mu jo je nastavil kolega poslanec in prostodušno to svojo dejanskost ali pa nedejanskost o kateri je govoril, tudi priznal, torej povejmo lepo z enostavnimi besedami, povedal je, da je bil slamnati direktor. To je povedal sam. In določene inštitucije bi v tem trenutku se morale že s temi izjavami ukvarjati po mojem mnenju. Morale bi se. In jaz sem si vmes, ko sem ga spraševala določene stvari, pa so bila vprašanja po mojem mnenju čisto korektna, bila so vprašanja, ki se nanašajo na njegovo predhodno delo, na njegove kompetence, spraševala sem ga o njegovih stališčih in seveda vmes, ko je odgovarjal nisem v resnici dobila niti enega odgovora na svoja vprašanja, si naredila celo tak povzetek zato, da sem lahko potem vse skupaj še enkrat zelo na kratko ponovila, ko sem ponovno nekako utopično pričakovala, da bo pa vendarle na vsaj enega ali pa dve od teh vprašanj odgovoril, edini odgovor, ki sem ga dobila od njega zelo konkreten je bil, ko sem ga spraševala katerega pogoja za notarja za katerega je kandidiral, ni izpolnjeval, to je bil zelo konkreten odgovor, ker sem mu tudi naštela kateri pogoji so tisti, ki jih mora kandidat za notarja izpolnjevati in kot smo že povedali stališča in ne boste verjeli, on je seveda odgovoril, da ni izpolnjeval pogoja, da nima eno leto delovnih izkušenj v sistemu pravosodja. Nima. Pa bo minister, očitno. Pač nima. In smo slišali danes, da ga tudi med odvetniki ni, se pravi, tudi za direktorja zdravstvenega doma ni bil primeren v Kozjem so se izrekli, da ni primeren. Podjetja, ki jih je kolega poslanec na zaslišanju našteval, pa je potem kandidat priznaval, da je seveda bil slamnati direktor v teh podjetjih, so bila v resnici vsa neuspešna, ko je govoril s katerimi projekti so se ta podjetja ukvarjala in on v njihovem imenu kot direktor je vsakič na koncu povedal, da so želeli to pa to, ampak ni uspelo, ni bilo uspešno in ja, seveda, na koncu ga je kolega vprašal s katerim denarjem in s čim si je kupil obleko v kateri sedi, normalno, najbolj logično vprašanje, ki se ti poraja, ko poslušaš nekoga, ki noče v resnici povedati, kje je zaposlen v tem trenutku. Ko noče povedati, kaj je počel do sedaj. Ko tisto, kar lahko slišimo, so podjetja v, pisana na brezdomce pa na ne vem še koga vse, ko dobimo informacije, da je seveda sodeloval na nekih dražbah in umetno dvigoval ali pa tudi ne ceno in tako naprej. Oprostite. Saj imamo potem pravico vprašati o primernosti, verodostojnosti in še čem takega kandidata. Ne samo, da se imamo pravico, to je naša dolžnost. In verjemite mi, da sem resno razmišljala na tistem zaslišanju, ko smo opozicijski poslanci vsakič znova zastavljali vprašanja, ga prosili, da se opredeli do določenih stvari, da da določene odgovore, resno sem razmišljala o tem, da se vrnemo nazaj k osnovam. Ker očitno tista težja vprašanja ne grejo. Pa da kandidata mogoče vprašam, če lahko samo našteje področja dela ministrstva za pravosodje, da bi jih prebral ven iz zakona, mogoče bi pa tisto šlo, ali pa če so mu opomnik napisali. Ker tudi opomnika v resnici, oprostite, ni znal prebrati. Ker je bral tudi tiste dele, ki so namenjeni samemu kandidatu, zato da se seznani, s čim bo imel opravka. In je bral vse po vrsti, saj zato je trajalo uro pa pol. in zato so bile pripombe, da zna brati, ja. Uro pa pol je bral, kaj takega nismo še doživeli, na nobenem odboru, pri nobeni predstavitvi ministra ali pa kandidata za ministra. Zdaj glede na to, da se kandidata prodaja kot strokovnjaka za stečajne postopke, je seveda mene v prvi vrsti zanimalo, koliko je pa kandidat seznanjen s tem področjem in ali je seznanjen z osnutkom predloga ZFPIP, kot nas je prijazno podučila kolegica, da se reče v kratici, torej zakona, ki ureja stečajne postopke, zelo na kratko, da ne bom komplicirala s polnim imenom. Torej predlog, ki je bil spisan na Ministrstvu za pravosodje lani julija, je kot velika prioriteta stranke, ki ima to ministrstvo seveda ležal v predalu do zdaj, notri so nekatere rešitve in sem prosila kandidata, da se opredeli [[znak za konec razprave]] oziroma da pove, kako te rešitve ocenjuje, kaj meni o predlogih zbornice in kaj meni o tisti neupoštevani ustavni odločbi, ki tu notri v tem predlogu ni, kandidat se ni znal do tega opredeliti niti v enem stavku. Niti v enem. Če pustimo zdaj reference, pa se skoncentriramo na njegova znanja pa poznavanje področja, za katero je strokovnjak. Ker mi seveda zmanjkuje časa pa bom na tem mestu tudi končala [[znak za konec razprave]] in upam, da se nam tak kandidat nikoli več ne ponovi.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Bojana Muršič, za njo pa bo razpravljal Jure Ferjan. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, upam da nas posluša tudi kandidat za bodočega ministra, ampak lahko se kar vpraša, danes je dobil že na začetku današnje seje prvo zaušnico s strani predsednika vlade, kajti predsednik vlade bodoči njegov šef si ni vzel niti 5 minut časa, da bi stopil za ta kateder, povedal par vrstic o njem in ga predstavil nam poslancem in poslankam in tudi širši javnosti. In ja, minister, kandidat za ministra, gospod Marjan Dikaučič, prihaja na politični parket kot popolna neznanka. Tako je seveda tudi bil predstavljen v pisnem predlogu predsednika vlade. Na enem listu, ampak ne na enem listu A4, ampak v treh vrsticah. Še huje pa je to, da niti njegovega življenjepisa nismo videli. Zakaj to govorim? Zaradi tega, kajti takrat ko se navadni državljani in državljanke prijavljamo na razpis, moramo pri prijavi na razpis podati tudi življenjepis. Pa najsibo to čistilka, pa najsibo to kakšen strokovni sodelavec, pa najsibo direktor, tam še je pa potrebno še nekaj več dodati, oziroma je potrebno predstaviti tudi vizijo. In ja, vizijo sicer bi lahko kandidat za ministra predstavil na samem odboru, ampak o tem bom še govorila v nadaljevanju. Ta kandidat, ki ga imamo, prvič, nima političnih izkušenj. Pa dobro, pa to še nekako pozabiš. Pač si želi priti v politiko, predlagala ga je politična stranka, pa se bo preizkusil v tej vlogi. Super. S tem nimamo težav. Ampak ko začnemo naprej raziskovati nima vodstvenih izkušenj. Posledično s tem, da pač ni politik, pa nima političnih izkušenj, bi pa bilo pričakovati, da bi bil brez madežev iz preteklosti. In ja, ko sem spremljala sejo Odbora za pravosodje v četrtek, najprej njegovo uvodno obrazložitev, nadalje tudi njegove odgovore, zelo natančno pozorno sem jih spremljala, pa tudi prebrala sem kakšen članek v medijih. Smo pa bili soočeni s kruto resnico. Pa ker ni politično poznan, poznan ni celo v okolju v katerem ima prijavljeno stalno prebivališče. Mogoče je poznan okolju, kjer je našel svojo ljubezen in kjer danes tudi živi. Običajno pa tudi velja, da tam kjer živiš, imaš prijavljeno stalno prebivališče, v nasprotnem primeru vsaj začasno prebivališče, da vsaj tisti, ki ti vročajo kakršnokoli pošto vedo kje te bodo našli. In ja, zakaj se je večkrat zgodilo, da ga niso našli? Zaradi tega, ker na stalnem naslovu ga ni, ne vem ali ima začasen naslov ali ne, tam pa tudi po vsej verjetnosti vprašanje koliko je pač prisoten. Ja, in tudi dejstvo je, da je obremenjen z madeži iz preteklosti, slamnata podjetja. Osebno imam zelo zelo ostro mnenje glede tega in z izčrpavanjem podjetij in ustanavljanjem novih. In glej ga zlomka, ravno ta, ki se je, kar pač mediji poročajo, jaz osebno sicer tega ne vem, se je ravno s tem ukvarjal. Zato bi bilo tudi pričakovati, da bi s spremembami zakonodaje, ki jo pač bo potrebno sprejeti oziroma jaz mislim, da bi jo že zdavnaj morali imeti, da bi se postavila pravilna merila in se to, kar se je dogajalo in se še dogaja, tudi preprečilo, da se s tem zameji možnost veriženja podjetij, pri katerih pa šal najkrajšo pot potegnejo ravno zaposleni, ravno tisti, ki se odrekajo, ostanejo na cesti, na borzi, brez plačanih prispevkov in brez vsega. To se dogaja prevečkrat in temu je potrebno enkrat narediti konec. Pa tudi upniki, pa tudi davčna uprava tukaj potegne najkrajšo. Kajti, dolgovi ostanejo. In kot smo slišali na odboru, ja, ravno s tem se je ukvarjal. To ne more biti dobra popotnica, pa prav za ministra za pravosodje. In kaj še? To, kar je že kolegica pred menoj tudi povedala, kandidat za ministra se v svoji dosedanji karieri udeleževal tudi dražb, pa tudi tu ni nič narobe. Ampak ko se pojavi sporno, da se na eni strani zvišujejo cene dražb, na drugi strani celo prihaja do pritiskov, da se znižajo te cene na dražbi in če gre verjeti medijski objavi na podlagi dokumentacije, kar jaz verjamem, da potem tudi drži, je najmanj eno nepremičnino, ki jo družba Trius kupila na državi za slabih 50 tisoč evrov, jo je kupil v kvadraturi 1.755 kvadratov veliko stanovanjsko parcelo nas Strunjanom. Pa še pa še je bilo takšnih stvari, da ne omenjam tega, da je posloval s podjetji, ki so imeli blokirane račune, celo eno podjetje 365 dni in takšen bo kandidat oziroma takšen je kandidat za ministra za pravosodje. Minister za pravosodje bi morala biti zaupanja vredna oseba. V prvi vrsti neobremenjena z mladeži še posebej takšnimi, ki nakazujejo celo na sume storitve kaznivih dejanj. In če se dotaknem njegove predstavitve na odboru je bila vse kaj drugega kot njegova vizija bilo je celo vsaj tako sem jaz to videla kot poučevanje članov Odbora za pravosodje o pravosodju, tožilstvu, sodstvu. Za mene, ki pa nisem pravnica je bila to žaljiva predstavitev, kajti verjamem, da tisti, ki so člani Odbora za pravosodje so s tem zelo dobro seznanjeni, saj pričakovati bi bilo tako. Takrat, ko sem bila članica verjemite mi, da sem se res podrobno podučila, da sem ves ta sistem tudi razumela in kaj je bilo na samem odboru še najhuje. Bivša ministrica Lilijana Kozlovič, bivša moja poslanska kolegica je odstopila. Zakaj? Iz razloga, ker se je Vlada odločila, da razveljavi in ponovi postopek izbire evropskih delegiranih tožilcev, ki jih je predlagal Državno-tožilski svet. In ja odstopila je in ja res tukaj je zaščitila svojo integriteto in tukaj ji gre pohvala in tudi na tem mestu se iskreno zahvaljujem za njeno delo, ki ga je pač opravila. Jaz moram reči, da ko je vstopila v te čevlje sva spregovorile, kar nekaj besed in sem ji rekla jaz te občudujem, da si se obula v te čevlje, ker verjamem, da ti ni lahko. In ja izkazala se je tudi v medijih se je izkazalo, da je v tem času ministrovanja ni bilo lahko, ni imela podpore predsednika Vlade kar je pa bilo še najhuje ni imela podpore svoje lastne stranke in ko je pač ona to naredila je seveda bilo oziroma vsaj jaz bi pričakovala, da se bo bodoči kandidat za ministra za pravosodje jasno opredelil o tej problematiki postopka izbire, ampak ne, on se je zavil v tančico, da bodo postopki potekali to pa sedaj ne gre, ampak enostavno to ne vzdrži presoje. Kaj želim še povedati? Tudi dr. Matej Avbelj tudi njega argumenti Vlade niso prepričali in tudi on je menil vsaj v medijih tako piše, da Vlada s svojim ravnanjem krši vladavino prava, krši vladavino prava, dr. Matej Avbelj. Jaz mislim, da tej Vladi res ni mar za pravno državo. Požvižga se na demokratična pravila. Če se dotaknem še malce kandidata. Nima eno leto delovnih izkušenj na področju vodenja sedaj bo pa vodil Ministrstvo za pravosodje. Ni primeren za direktorja zdravstvena zavoda, ni primeren za notarja a glej ga zlomka imamo pa kandidata za ministra za pravosodje in v kolikor se bo zgodilo, da bo dobil to danes podporo s strani koalicije vemo kako si izbira ta Vlada svoje kadre okoli sebe. Absolutno sem menja, da takšen kandidat kot je gospod Marjan Dikaučič ne sodi na tako pomembno funkcijo kot je minister za pravosodje in moje podpore nima. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Jure Ferjan, za njim pa bo dobil besedo Željko Cigler. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci in vsi, ki nas spremljate lepo pozdravljeni! Današnji razpravi mogoče uvodoma najprej nekaj besed. Kar je bilo predvsem na Odboru za pravosodje, kjer se je kandidat za ministra za pravosodje predstavil in tudi seveda odgovarjal na vprašanja poslank in poslancev. Izpostavil bi to, da je kandidat za ministra naklonjen seveda uresničevanju koalicijske pogodbe, da se zaveda pomembnosti predsedovanja Svetu Evropske unije, seveda tudi na tem resorju, ki ga bo, če ga bo, zastopal. In pa seveda tudi iz percepcije, da je pač, v kolikor bo danes potrjen za ministra za pravosodje, pred njim neko leto dni mandata, ki pa po eni strani seveda je dejstvo, po drugi strani pa tudi ne sme biti ovira, da se določene zaveze oziroma čim več zavez, ki jih je zapisanih v koalicijski pogodbi in seveda, ki jih bo tudi, jih je in jih še bo kandidat za ministra za pravosodje podal, izpolni. To lahko podkrepim s tem, da če že primerjamo recimo nekatere ministre med sabo, pa konec koncev tudi predsednike ali predsednice vlad, lahko vidimo, da tisti glavni kriterij, ali se nekaj da narediti ali ne, ni dolžina mandata, ampak sposobnost in znanje ter izkušnje tistega, ki ima v rokah škarje in platno. Tako da jaz za razliko od marsikoga tudi danes v tej dvorani ne bom kandidata za ministra oziroma verjetno bodočega ministra sodil, še preden je nastopil s svojim mandatom, ampak bom njegovo delo ocenjeval, potem ko bo s svojim mandatom zaključil. Takrat se bo lahko videlo, kaj je naredil oziroma česa ni naredil in ali je izpolnil svoje obljube, svoje zaveze. Jaz bi si tudi želel, da bi bilo tako na Odboru za pravosodje kot pa tudi danes več vsebine, več o prioritetah, kaj je v pravosodju potrebno narediti in kakšna stališča kandidat za ministra za pravosodje na tem področju ima, kot pa političnih preigravanj in lahko bi izrazil oziroma izbral še kako drugo besedno zvezo. Zato mi dovolite dva vsebinska poudarka, o katerih je govoril tudi kandidat za ministra za pravosodje. Eden se navezuje na eno izmed vprašanj, ki sem ga zastavil na zaslišanju, in sicer glede področja kliničnih psihologov Slovenije, ki jih v tem trenutku v Sloveniji kritično primanjkuje. To je v bistvu že kar nekaj časa problem, imamo jih 26, od tega jih je 16 specializiranih za področje starševstva in skrbništva. Po besedah oziroma po mnenju Zbornice kliničnih psihologov Slovenije pa bi jih ta trenutek potrebovali še dodatnih štiristo, in na to vprašanje je seveda minister oziroma kandidat za ministra za pravosodje znal odgovoriti in je bil naklonjen reševanju tega področja. Še ena izmed pomembnih zadev je zagotovo tudi uresničitev nenazadnje sklepa ministrstva oziroma Odbora za pravosodje, ki je nekako Ministrstvu za pravosodje naložilo ukrepe v zvezi oziroma v smeri, da bodo sodbe, pravnomočne sodbe sodišč pravzaprav na vseh ravneh potem dostopne javnosti. Nenazadnje sodniki sodijo v imenu ljudstva, se pravi izrekajo sodbe v imenu ljudstva, in prav je, da ima to ljudstvo seveda tudi dostop do teh sodb, da si jih lahko prebere, da so pač te sodbe javne, javno dostopne. V svojem sklepnem ali pa zaključnem delu razprave bi malo se odzval tudi na tisto, kar je bilo danes že rečeno. In sicer, predvsem nekako v levi opoziciji peljete to zgodbo o očitkih, ki je moč nekako razbrati, pa ne samo danes, da če neka oseba, nek posameznik, ki kandidira, danes pač za ministra, včasih pa za kako drugo funkcijo, če prihaja iz vaših vrst, je to strokovnjak, je to neodvisen posameznik, skratka, najboljši možni kandidat, če pa je to predstavnik oziroma zdaj v tem primeru, ko ga predlaga aktualna koalicija ali pa Vlada Republike Slovenije, pa ne govorim samo o današnjem konkretnem primeru, ampak tudi širše, pa je to problem, pa gre enkrat za pomanjkanje izkušenj, drugič je problem strankarska izkaznica, tretjič je problem nekaj tretjega, skratka, vedno najdete nek izgovor, da ta kandidat pa ni primeren, ker vam pač politično ali pa, ne vem, na kak drug način očitno ne odgovarja. Pri teh komentarjih ste včasih celo žaljivi, ne vsi, mnogi pa in to seveda na tej točki, na tej ravni največ pove pravzaprav o vas. Tukaj bi nadaljeval s tem, da očitate kandidatu za ministra za pravosodje, da nima izkušenj, da ni politik, da ni tisto da ni ono. Poglejte, marsikdo izmed nas ali pa izmed vas tudi ni imel ne vem kakšnih izkušenj, ko smo bili izvoljeni v ta hram demokracije, ampak so nas ljudje izvolili, so nam zaupali in naše delo odraža tisto kar smo in na podlagi tega seveda bodo tudi volivke in volivci precenili naše delo in pa seveda delo stranke, ki jo v tem Državnem zboru tudi zastopamo. In tako je seveda tudi odgovornost na nas poslankah in poslancih, ki bomo danes izvolili kandidata za ministra oziroma o tem odločali ali bomo temu kandidatu za ministra dali zaupanje, čas pa bo potem pokazal ali bo kandidat za ministra oziroma kasneje minister to zaupanje upravičil in ali bomo z njegovim delom zadovoljni. Jaz sem prepričan, da vsak, ki je izvoljen ali pa imenovan na neko pomembno funkcijo, pa naj bo to poslanec Državnega zbora ali pa minister v Vladi Republike Slovenije ali pa neka pomembna funkcija v državi, da bo po svojih najboljših močeh delal in deloval ter se trudil v dobro in verjamem, da bo to počel tudi kandidat za ministra za pravosodje oziroma bodoči minister za pravosodje. Jaz bom kandidata za ministra za pravosodje danes podprl, verjamem da bo dobil zadostno podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Željko Cigler, za njim pa jo bo dobil mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Kolegice in kolegi! O kandidatu za pravosodnega ministra bi tole povedal. Na Odboru za pravosodje je praktično kot je že bilo danes večkrat poudarjeno, skoraj uro in pol prebiral dokumente o pristojnostih in tudi organizaciji pravosodja v Sloveniji in ko je to zadevo zaključil in smo mu poslanci povedali, člani odbora, da praktično se vsebinskih problemov iz realnosti sploh ni dotaknil, nas je debelo gledal. Postavljena so mu bila vprašanja glede imenovanja državnih tožilcev v Sloveniji, štirinajst jih že čaka, jih še čaka na imenovanje, že dolgo časa, pri tem, da so državno-tožilske vrste 77 % zasedene, in kot nam je na seji pred tem, ki je bila, redna, Odbora za pravosodje, so napovedali državni tožilci, starostna struktura tožilcev je taka, da se bo kar na enkrat dogodil velik odhod tega kadra in kaj bo to pomenilo za državo. Ko smo ga na to opozarjali, je kandidat ostal brez mnenja. Ko smo ga opozorili ne problem neimenovanja delegiranih evropskih tožilcev in kaj to pomeni za Slovenijo, zlasti stališča, da bi ti naj nadzorovali porabo evropskih sredstev, tistih za izhod iz krize v tej pandemiji in to je še posebej pomembno zato, ker je Slovenija poznana po tem, da so se v preteklosti nelegalno trošila evropska sredstva je povedal, da nima mnenja, da se v to, skratka ni hotel se izjasniti, ni povedal praktično ničesar. Ko smo mu govorili o tem, da iz obstoječe politike Vlade in koalicija to potrjuje, različne zakone, protikoronske pakete v katerih so podtaknjenci, ki jih potem Ustavno sodišče razveljavlja, pravna stroka v Sloveniji se do njih ograjuje, celo tisti del pravne stroke, ki je praktično idejno desni, gospoda Avbla ste večkrat že danes omenili, oziroma da javnost proti mnogim, skoraj proti večini zakonov in ukrepov, ki jih ta Vlada sprejema, koalicija pa potrjuje, protestira, je kandidat in ko so bile argumentirano povedane te stvari, da bi lahko odgovoril, lahko bi rekel, podpiram to zaradi tega, tega, tega in tega, je ostal brez mnenja. Nič ni povedal. In iz tega izhajajo današnje diskusije v Državnem zboru. To morate razumeti. In dejansko gre za idealnega kandidata in bo idealni minister v obstoječem funkcioniranju politične moči in avtokratske oblasti v Sloveniji, ker preprosto nima svojega mnenja. In takšni ljudje so ponavadi najbolj upogljivi, ubogljivi in praktično od njih ni nobene koristi, oprostite. Gre pa za pomembno področje pravosodja, ki skrbi za pomemben del tretje veje oblasti, to je sodstva v Sloveniji. In tu mi sedaj se pogovarjamo v državnem zboru, najvišjem organu političnem v tej državi, o kandidatu za pravosodnega ministra, na drugi strani pa 14 državnih kandidatov za državne tožilce čaka na imenovanje v tej več kot pol leta. Halo?! Kje pa živimo? Živimo očitno v eni politični skupnosti, kjer je demokracija bila razgrajena že do te mere, da nižje več ne gre. Kot da bi se poizkus delal kakšna je vzdržljivost teptanja človekovih pravic in svoboščin in tudi temeljev pravne države v enem malem koncu tega sveta, ki se mu reče Republika Slovenija. In rušijo se dejansko eni temelji pravne demokracije v naši državi. In človek, ki hoče sodelovati v tem rušenju in celo kot pravosodni minister brez mnenja se dejansko postavi vprašanje, na kakšen način na kateri podlagi, s kakšnim argumentom, kolegice in kolegi, če bo danes imenovan, bo ta človek potrjen? Ker za pravosodnega ministra ne more biti imenovan človek brez referenc, brez delovnih izkušenj na kakršnihkoli vodilnih delovnih mestih, pazite, za ministra za pravosodje. In za ministra za pravosodje ne more biti imenovan človek brez poznavanja resorja za katerega ministra kandidira. To se je videlo ko smo mu postavljali vprašanja na zaslišanju in ko se je razvila razprava. In za ministra za pravosodje, kako lahko imenujemo človeka, ki ni bil sposoben oziroma izbran, tako so ga organi, ne bom rekel sposoben, ampak tako so organi odločili, niti za direktorja zdravstvenega doma v občini Šmarje pri Jelšah ali pa za notarja v Občini Žalec. In ko tam ni bil izbran je šel v tožbo pravosodnega ministrstva. In sigurno za pravosodnega ministra ne more biti izbran človek, katerega reference so zlasti po tem kar poznamo, samo to smo izvedeli, da obvlada delo v slamnatih podjetjih in tisto kar se z njimi dogaja oziroma za kar so ta podjetja namenjena. Postavljam vprašanje, za korupcijo, za pranje denarja? Postavil sem vprašanje. Namreč, in s takimi, kot smo videli iz medijev, ki nas o tem obveščajo kakšno dediščino pušča za seboj. To so neplačani računi upnikom, delavcem plače, prispevki, državi, FURS-u, naši finančni upravi. Denarju te države, iz katere potem financiramo šolstvo, domove za ostarele, zdravstvo, znanost, podjetništvo. Poglejte, pričakovali smo, da ima človek, kandidat stališča do politike in do dogajanj v tej državi, še posebej na področju pravosodja, žal odgovorov ni dal nobenih, tako da mi ga, vsaj določen del kandidatov, razen tistih, ki mogoče, poslancev, pardon, na Odboru za pravosodje, razen tistih, ki ste mogoče kaj drugega dobili na vpogled, nismo mogli prepoznati. Ker to, kar je on prebral, brati lahko pripeljete v ta državni zbor na zaslišanje katerega koli. In bo odličen kandidat, če bo prebral, potem pa ne bo znal odgovoriti praktično na skorajda nobeno vprašanje. Poglejte, stanje, ki se zgodi ob takem odnosu do pravosodja, ker to imenovanje danes je pokazatelj odnosa ta vlade in koalicije, do sistema pravosodja v Republiki Sloveniji do pravne države in pravil, ki iz tega izhajajo. In v kolikor se imenuje za ministra za pravosodje človek s takšnimi referencami, vse spoštovane enega človeka, ampak po tem kar je predstavil pomeni, da se na pravno državo v Republiki Sloveniji relativna večina, če bo danes dosežena, požvižga. Poglejte, in potem se ni za čudit, da sicer, kot smo imeli, sem prej povedal na redni seji, ki je bila pred izredno sejo Odbora za pravosodje, ko smo govorili o delovanju tožilstva v Sloveniji – smo ugotovili, da dosegajo, kljub temu, da imajo hudo kadrovsko stisko, bom rekel rezultate itak zavidljive glede na to, v kakšnem stanju delajo. In smo ugotovili, da ni poanta v tem kakšne bilance nam predstavijo, kako so uspešni in tako naprej, ampak da je problem, da so pogoji v katere je postavljeno po svojem delovanju tožilstvo oziroma pravosodje v Republiki Sloveniji. Niti zdaleč, da bi bili ugodni in primerni za njihovo uspešno delo, in sem jaz tole izpostavil. Poglejte, so bili uspešni. Pri TEŠ6 2004 se je začela, iz 650 milijonov na milijardo 400 zrastla. Kljub temu je tožilec, je policist iz Celja, kriminalist iz Celja ob pomoči specializiranega državnega tožilstva dosegel na mednarodnem nivoju in to je tudi državne inštitucije, so druge tudi sodelovale, priznam. Poravnavo za naslednike [[nerazumljivo]], to je General Electric v Združenih državah, da bodo 261 milijonov poravnave izpeljali, izdali in bodo očitno tudi sankcionirali določene odnose in verjetno tudi ljudi, ki so bili v tej korupciji, ki je bila priznana s to poravnavo, priznana, nekje sankcionirali. Ampak glej ga zlomka, ta korupcija se je odvijala v Sloveniji. In če je tam poravnava končana v tujino, kje smo pa mi. Mi smo šele začeli s sodnimi postopki o tej zadevi. In TEŠ6 bo že zdavnaj zaprt, ko bodo še postopki v tej zadevi trajali, in upam, da se ne bojo končali tako, kot se je končala druga zadeva, zaradi katere nas ves svet okoli nas gleda in se nam celo smejijo verjetno, ko mi govorimo o pravni državi. To je afera Patria, kjer je pre-uravnoteženo Ustavno sodišče praktično razveljavilo zadevo in s tem povzročilo njeno zastaranje. Tisti, ki pa so pri tej korupciji, ki je imela korene politične v naši državi, v Republiki Sloveniji, sodelovali v tujini, bodisi v Avstriji ali kje drugje, pa so bili normalno zaradi ugotovljenih dejstev sankcionirani. Ali si želimo take pravne države? Tudi to vprašanje je dobil kandidat za ministra. Molčal je. Skratka, nima svojega mnenja. In človeka brez svojega mnenja, za pravosodnega ministra v Republiki Sloveniji v današnjih časih in razmerah takšne kot so, sigurno ne moremo delovati in ga v Levici, niti jaz osebno sam, ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Preden dam besedo naprej, samo da spomnim. Tisti, ki so bili v aferi Patria krivi, so bili obsojeni in zaprti. Tisti, ki pa niso bili, pač niso bili obsojeni. Zdaj pa nadaljujemo. Besedo ima mag. Marko Koprivc. Za njim pa bo razpravljal Nik Prebil.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Žal med nami ne morem pozdravit predsednika Vlade. Nekako pričakovali bi, da bi predlagatelj kandidata za ministra bil tudi prisoten, ampak očitno mu je to tako nepomembno, da si enostavno za to ne vzame časa, oziroma lahko razumemo pač, da popolnoma prezira odnos do parlamenta in mu enostavno ni vredno izgubljati čas, zato da bi poslancem razložil zakaj se je odločil za kandidata za pravosodnega ministra. Pač to je očitno odnos te Vlade in predsednika, predvsem predsednika do institucije Državnega zbora. Zdaj pa, da se osredotočim na kandidata za ministra. Poglejte, ob praktično vsaki prijavi na katerokoli delovno mesto, je potrebno najprej in predvsem predložiti CV, se pravi življenjepis, kjer so navedene delovne izkušnje, pretekle zaposlitve. Ko gre za pomembnejše pozicije, vodstvene položaje, se pričakuje tudi navedbo vidnejših dosežkov, vodstvene izkušnje in podobno. Mi imamo danes tukaj na mizi kandidaturo za pravosodnega ministra. Ne samo, da ne vemo kaj dosti o njegovih načrtih, programu dela, političnih prioritetah, ker je jasno - predlagani kandidat s pravosodnim resorjem nima nobenih, ampak prav nobenih izkušenj. Ne želi se niti opredeliti do ključnih odprtih vprašanj. Poleg vsega tega, pa od gospoda, kot sem že rekel, nimamo niti CV-ja. Glede na to, da sem prepričan, da poslanci sploh nismo ustrezno opremljeni z vsemi informacijami, da bi lahko danes pravzaprav odločali o tem ministrskem kandidatu mislim, da je to ta odnos skrajno neresen se pravi poslanci nimamo osnovnih pogojev, da bi lahko o tem kandidatu sploh odločali. Spoštovani, to kar počnete, kar počne ta vlada s kadrovanjem to je kot prvo neresno in nepošteno do poslank in poslancev, ki o tem odločamo. Predvsem pa ni bistveno, da je nepošteno do poslank in poslancev, ampak nepošteno je do ljudi, do državljank in državljanov in potem pridete predstavniki koalicije predvsem predstavniki SMC s takšnimi izjavami, da bo kandidat kot stečajni upravitelj, da se bo lotil stečajne zakonodaje, kar naj bi bila programska prioriteta SMC. Spoštovani, podrobno sem prebral vaš program, ampak v vašem programu v programu stranke SMC besedi stečaj in insolventnost ne obstajata. Mislim, da ne bom prestrog, če rečem, da je kadrovska politika te Vlade popolna, ampak res popolna polomija. Saj ne vem kaj se mi zdi bolj nedostojno, da predlagate ljudi, ki evidentno nimajo ustreznih kompetenc ali to, da te ljudje sprejmejo delo, za katerega niso usposobljeni. Gospod Dikaučič vi prihajate na položaj v času, ko si vladajoča stranka, stranka SDS odkrito želi podpreti vse družbene podsisteme predvsem pa medije na eni strani in pravosodje. Saj jaz sem prepričan, da se tega zavedate tudi vaša stranka, ki vas je predlagala se še nedavno tega ni strinjala posege v pravosodje z ne imenovanjem tožilcev in tako naprej. Ali vi dejansko mislite, da boste lahko zaščitili pravosodje pred političnimi vpliv kot smo jim priča, ko želi ena stranka, stranka SDS popolno oblast in je pravosodje ena izmed njenih ključnih tarč. Mislite, da boste lahko zaščitili neodvisnost in integriteto pravosodja. Kot politično neizkušena oseba brez resnega strankarskega zaledja, brez resnega statusa in ugleda med pravno stroko. Mislim, da ste milo rečeno zelo domišljavi, če smatrate, da boste lahko korektno opravljali svoje delo. Če pa je vaše ime zgolj provizorij slamnato, potem pa vaše imenovanje pomeni dejansko kapitulacijo pravosodnega sistema. Če imate kaj spoštovanja do državljank in državljanov se v to politično igro ne spuščajte sploh glede na danes že večkrat izpostavljeno problematično vašo preteklost. Jaz se tukaj ne tem mestu resno sprašujem, če teče morda zoper vas tudi kakšen predkazenski postopek na to kot še na marsikaj drugega na odboru seveda niste odgovorili. Dejstvo je pa ena stvar rešitev za to državo je samo ena in ta rešitev so predčasne volitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil, za njim pa jo bo dobil Franc Breznik. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Na začetku te današnje seje je bilo slišati v enem od stališča s koalicijske strani, da je kandidat do dobra prečesal to področje daleč od tega. Kandidat je prebral pa še to bolj površno tisto, kar mu je bilo napisano. Nenazadnje je govoril o zadevah in jih poudarjal o zadevah, ki jih je Odbor za evropske zadeve tega Državnega zbora Vladi pretekli petek zavrnil in Vlada torej z izhodišči za udeležbo na Svetu za pravosodje, kjer se je govorilo o evropskih delegiranih tožilcev ni mogla nastopiti, a vendar je on to prebral seveda, ker mu je pač to nekdo napisal. Sedaj, če bi bil gospod tukaj ne more sicer biti, ker še ni minister, ampak bi lahko vsaj tisti, ki ga je predlagal bi ponovila vajo iz odbora. Namreč vprašal sem ga zgolj dve preprosti vprašanji, na katere ni bil zmožen odgovoriti. In to In to, da danes poslanci nismo dobili obrazložitve predsednika vlade, pustimo to, da je bila že tista pisna žaljivo kratka, je pravzaprav res sramotno in pa ponižujoče do te institucije, ne samo do opozicijskih poslancev, tudi do vas, kolegice in kolegi iz koalicije, predvsem pa do ljudi, ki jih poslanke in poslanci zastopamo. Toliko o tem, koliko spoštovanja ima ta vlada do institucij v naši državi. No, pa vendar sem kandidata vprašal, ali je mnenja, da bi morala vlada sama sprožiti postopek ugotavljanja sodišča, ali je bila njihova razveljavitev po vsej verjetnosti zakonitega postopka primerna, zakonita in ustavno nesporna. Pa je bil tiho kot miš. Potem sem ga vprašal, ali bo predsedniku vlade nasprotoval, ko bo ta zahteval od njega, da krši stroko, da krši zakon ali svoja lastna prepričanja. Pa tudi tukaj je bil tiho. Pa sem ga vprašal trikrat zapored. Pa ni uspel odgovoriti. Verjetno ne bi šlo tudi danes. A vendar so to izredno, izredno pomembna vprašanja, na katera bi od kandidata za pravosodnega ministra pričakovali pravzaprav zelo jasen in kratek odgovor, zgolj da ali ne. Ta kandidat bo pravzaprav marioneta in to v celoti. Ta kandidat je na tem mestu zato, da bo ubogal tisto in izvrševal tisto, kar mu bo naročeno. To smo že videli pri nekaterih drugih kandidatih in pri SMC, ki je postala ujetnica, zgolj še satelit največje vladne stranke, ni pač pričakovati drugače. Zdaj v LMŠ smo jasno povedali, da kandidata, takega kandidata seveda ne moremo in ne bomo podprli. Ker smo pač drugačni, ker spoštujemo vladavino prava, ker imamo morale in vrednote, od katerih ne odstopamo in mislim, da je to veliko, veliko, veliko bolje in veliko večja prednost, kot to, da sam stopiš izven nekih svojih načel zgolj in samo zato, da si na funkciji ali pa da na funkciji ostaneš. Bom zaključil počasi. Že to, kar je bilo kandidatu očitano, kar je prišlo na plano, da je deloval v slamnatih podjetjih, da ima zelo tesne povezave v nekaterih lobijih in tako dalje, je dovolj, da bi se kandidat sam umaknil, ampak seveda se to ne bo zgodilo. In jaz ocenjujem, da je ta kandidat daleč največje razočaranje te vlade in pravzaprav celo najslabši kandidat, ki ga je lahko vlada predlagala, pa ne samo ta, morda katerakoli. In danes po vsej verjetnosti se bo ta kandidat zlagal vsaj dvakrat. Prvič, ko bo rekel, da bo spoštoval ustavni red, ker ga seveda ne more, ker ga ta vlada de facto ne spoštuje, to je dokazljivo in jasno iz sodb Ustavnega sodišča, spoštovani, ki odkimavate. In kot drugo se bo seveda zlagal, ko bo govoril, da bo ravnal po svoji vesti, ker je to iz tega, kar smo videli na odboru povsem jasno, da je nezmožen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj preden dam besedo naprej, kolega, samo nekaj besed. Zakon o vladi natančno predpisuje, kako so razdeljeni resorji in tisti, ki nekoliko poznate delovanje vlade, morate vedeti, da na vlado ne gre nič, česar ne predlaga resorni minister. Zdaj pa preberem še zadnje štiri, ki so na spisku ostali, in sicer Mojca Škrinjar, Gregor Perič, Boštjan Koražija in mag. Dejan Kaloh. [[medsebojni pogovor]]Aha, še Mojca Žnidarič je vmes, aha, sem pa spregledal. Nadaljujemo z Mojco Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa. S kakšno lahkoto danes padajo težke obtožbe, ne o tem, kaj je kdo naredil slabega, ampak kaj pa sigurno še bo. Gospod Koprivc pravi, da bo sigurno še kakšen kazenski postopek doživel bodoči minister. Gospod Prebil mu je tudi pripisal, da itak ne bo mogel delati in se bo zlagal, ko bo prisegel. Kaj takega jaz mislim, da še nismo doživeli v Sloveniji, takih neosnovanih obtožb. Gospod Medved je rekel, da naj bi vlada protiustavno omejevala šolanje pa uvedla policijsko uro. Treba je spomniti, da je Zakon o nalezljivih boleznih, ki ga je ustavno sodišče spoznalo za premalo natančnega in naložilo vladi, naj ga dopolni, bolj natančnega, ta zakon je bil sprejet leta 1995, mislim, da je bil takrat premier gospod Drnovšek. Gospod Medved očita in reče direktno kandidatu, premislite, ko boste iskali službo, vam bo pa to težko. Kaj je to grožnja? Ker bo delal v tej vladi, bo imel težave s službo. Ampak to je kar za verjeti. Mislim, grožnjam, ne pa dejstvom, ki bodo sledila. Gospod Medved očita jedenje rogljička z neko masko pod brado, pozabi pa, da je poslanec njegove lastne stranke LMŠ Krajčič ne jedel rogljiček, ampak ukradel sendvič. In je danes direktor gozdnega gospodarstva Nazarje. Če bi sledili temu, kar ste napovedovali ministru, bodočemu, kar neke kazenske postopke za nič, kaj bo šele tale gospod dobil? Gospa Muršič pravi, da ni primeren za direktorja zdravstvenega doma in ne more biti minister. To so res grde obtožbe. In verjamem, da jih bo bodoči minister lepo zavrnil s svojim delom. Je pa zanimivo, kako si želite v opoziciji KUL sodelovanja s stranko SMC, katerega kandidata ministra, torej bi sodelovali z njimi v vladi, ampak zaničujete jih pa nepopisno. To je zelo zelo grdo. Jaz verjamem, da se bo novi minister spopadel s stanjem, kakršno je, in idealno zagotovo ni. Je pa res, da če preberete poročilo Evropske komisije iz leta 2020 o stanju pravosodnih sistemov, podatki pa se nanašajo na 2018, da pravzaprav naš pravosodni sistem ni tako šibak, kar zadeva članstvo oziroma številčnost sodnikov in tožilcev. In sicer v Avstriji je število sodnikov na sto tisoč prebivalcev 27,3, v Nemčiji 24,5, v Italiji 11,6, v Sloveniji pa 41,7. Število tožilcev na sto tisoč prebivalcev je v Avstriji 4,3, v Nemčiji 7,1, v Italiji 3,7, v Sloveniji pa 10,2. Porast od leta 2010 do 2020 je 27 %. To se reče, vendarle se je povečalo, zelo povečalo število tožilcev na sto tisoč prebivalcev. Isto poročilo pa pravi takole, o učinkovitosti tega sistema, kjer vidimo, da imamo zelo veliko zaposlenih, o pripadajočih zadevah in rešenih zadevah na sto prebivalcev, Avstrija ima tožilec 5,28 primerov na sto prebivalcev, reši jih 4,22, Nemčija 5,92, reši jih 3,37, Italija jih ima 4,92, reši jih 3,67, Slovenija jih ima pa 3,02, reši jih pa 1,91. Toliko o učinkovitosti. Kazenske zadeve na prvi stopnji, ki so stare več kot dve leti, v odstotkih, Avstrija jih ima 3,4 %, Srbija 3,1 %, Slovenija pa 11,5 %. Iransko pranje denarja, milijarda opranega denarja, ki jo je raziskala v podrobnosti komisija, ki jo je vodil Anže Logar, še danes ni dobila obtožnega, ni končala kot obtožni predlog oziroma karkoli, da bi se zgodilo na tem področju. Torej, pred novim ministrom je zelo veliko dela, ne zgolj tista dva tožilca, ki morata iti naprej v Evropo, pa tudi nismo edini, tudi Finci jih še niso delegirali. Verjamem, da bo to uspelo, da bo postopek uspel. Jaz verjamem, da je stranka SMC delegirala oziroma izbrala korektnega kandidata. Ni razloga, da jim ne bi verjeli. Mi smo, stranka SDS je v koaliciji s SMC, spoštuje svoje partnerje. Vi KUL pa že vnaprej pljuvate čez vaše tako želene bodoče partnerje. Res to ni niti pravično, niti lepo in seveda bomo, kot je že povedal v stališču gospod Kaloh, seveda bomo podprli tega kandidata. Hvala.
Hvala lepa. Replika, mag. Marko Koprivc.
Hvala lepa. Spoštovana gospa Škrinjar, očitno me niste dobro razumeli. Jaz nisem govoril o tem, da bo morda kandidat v predkazenskem postopku, ampak sem se spraševal, da glede na njegovo preteklost, glede na vse te zgodbe, ki so pricurljale v medije, kako je bil v raznih slamnatih podjetjih slamnati direktor in tako naprej, da se sprašujem, če ni celo morda v kakšnem predkazenskem postopku zaradi svojih dosedanjih dejanj in delovanj. Na to seveda minister na odboru ni odgovoril. Sedaj pa še glede vaše dileme, naše želje po sodelovanju s SMC. Jaz mislim, da je ta vaša dilema oziroma strah povsem odveč. SMC-ja takega, kot je bil, ni več. Sem pa prepričan, da po volitvah tudi tega ostanka SMC, ki ni več SMC, ki je nekaj povsem drugega ne bo več, tako da je ta vaša dilema povsem odveč. In tudi mi se [[…]] [[oglašanje iz klopi]] s tem ne bomo ukvarjali, ker te stranke več ne bo [[…]]. [[oglašanje iz klopi]]
Kolega Koprivc [[…]]
[[…]]sedaj pa še glede sendviča, pa poslanca [[…]]
Replika [[…]]
[[…]]LMŠ, ki je zaradi tega odstopil [[…]]
Replika, prosim, ne pa polemika in ostale stvari [[…]]
Gospod podpredsednik, dovolite mi, da dokončam svojo misel.
Replika je [[…]]
Je replika glede [[…]]
Prvi del je bil replika [[…]]
[[…]]nekdanjega poslanca LMŠ bi rekel, da je zelo prav, da je zaradi tega dejanja odstopil. Imamo pa primer predsednika vlade in še koga, ki pa zaradi mnogi večjih kriminalnih dejanj kljub temu še vedno vztraja [[…]]
Kolega Koprivc [[…]]
[[…]]in se pač [[…]]
[[…]]opomin vam izrekam.
[[…]]ne odreka pozicije in moči, ker si želi prevzeti totalno oblast v Republiki Sloveniji.
Drugi opomin vam izrekam.
[[…]]gospod podpredsednik, mi dovolite, da dokončam svojo misel. Tri minute imam [[…]]
Sedaj vam bom še vzel besedo, če boste nadaljeval s kršitvami.
Tri minute imam.
Replika, kolega, je replika. Ni razprava [[…]]
Aha, poglejte, tako je pač parlamentarizem po vaše.
Replika je replika [[…]] [[oglašanje iz klopi]]
[[…]]če se z nečem ne strinjate se oglasite in ne pustite opoziciji, da govori. [[oglašanje iz klopi]]
Počasi [[…]]. [[oglašanje iz klopi]] Mir v dvorani! Mir v dvorani, prosim! Mir v dvorani! Kolega, dajte prebrati si na glas 70. člen Poslovnika, prvi del vašega je bila replika, ostalo pa vse nekaj drugega. Niti razprava ni bila tisto, ker niti razpravljali niste. In predlagam, da se držite poslovniških pravil. Bo najmanj problemov pri vodenju sej in ostalih stvareh. Sedaj pa ima repliko mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa. Kolegica Škrinjar me je osebno izpostavila in po mojem ni povsem razumela moje razprave oziroma mojega stališča. Jaz nikogar nisem obtoževala, tako kot je ona navedla, da sem obtožila bodočega kandidata, da ni primeren za direktorja zdravstvenega doga. Ni bil primeren, to so zapisana dejstva. Da ni bil primeren za notarja, zapisana dejstva. Tega si nisem jaz izmislila. In tudi ga ne obtožujem. To tako je. Lepo prosim, ne govoriti [[…]], tudi na samem hearingu je jasno povedal zakaj ni bil primeren kandidat za notarja. Zato, ker ni imel delovnih izkušenj. Zelo dobro sem poslušala hearing in tako je. In ne govoriti, da sem ga obtožila za to kar piše. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi, približujemo se zaključku razprave. Nobene potrebe ni, da dvigujemo glasove. Zdajle bo imela besedo Mojca Žnidarič, za njo Boštjan Koražija. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Danes torej odločamo o kandidatu za ministra za pravosodje, ki mu nekateri očitate predvsem njegovo mladost in s tem pomanjkanje izkušenj in tudi prepoznavnosti ter ugleda, saj ob poslušanju takšnih trditev se včasih vprašam ali slišim prav, ali je res to sporočilo, ki ga iz tega hrama demokracije želimo prenesti mladim. Zanimivo je, da skoraj vsi politiki vedno radi govorite ali pa govorimo kako je potrebno mladim dati priložnost, jih spodbujati, da se nekdo mlajši odloči, da sprejme funkcijo v politiki, torej ko pa se nekdo mlajši odloči, da sprejme torej funkcijo v politiki, pa ga takoj posadite na zatožno klop in mu očitate prav to zaradi česar svojih, torej zaradi svojih let, ker ne more imeti še ustrezno delovnih izkušenj. Samo v tem mandatu lahko vidimo primere ministrov, ki so se kot mladi ne samo odlično izkazali, ampak res zelo dobro opravljajo svojo funkcijo z veliko mero odgovornosti in predanosti. Pa naj izpostavim našega ministra gospoda Koritnika, pa da ne bom samo naše SMC, bom izpostavila tudi druge mlade ministre, na primer ministra za infrastrukturo gospoda Vrtovca, tudi ministra Cigler Kralja lahko pohvalim, to so res mladi politiki, ki so dobili priložnost v tej Vladi in so se dobro izkazali. Zame je mladost in neobremenjenost s preteklostjo, ki jo upoštevam tudi pri kandidatu za pravosodnega ministra, dejansko prednost. Pač zanimivo je, da te nekatere očitke, ki smo jih poskušali tako na odboru kot tudi danes, torej očitke bodočemu ministru ali kandidatu za ministra, da podajate tisti, ki v bistvu nikoli niste mogli dokončati pravne fakultete kaj šele opraviti pravosodnega izpita in ob vsem slišanem bi marsikdo moral najprej pomesti pred svojim pragom in se šele nato oglašati in govoriti o kompetentnosti. Izrečeno je bilo tudi danes, da je za kandidata za ministra gospoda Dikaučiča danes slab začetek, ker ga predsednik Vlade ni predstavil tukaj v Državnem zboru. Ampak saj veste kako pravi tisti pregovor, slab začetek dober konec in to želim kandidatu za ministra, torej naj se kljub svoji mladosti izkaže in dokaže, da so mladi lahko uspešni tudi v politiki. Seveda ga bom podprla in pokazala, da mislim resno, ko gre za to, da dajmo priložnost mladim. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Boštjan Koražija, za njim pa bo dobil Gregor Perič. Izvolite. Replika mag. Marko Koprivc najprej. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik za besedo. Kolegici Mojci bi želel replicirati v tem delu, ko je govorila oziroma očitno me ni prav razumela, ko sem govoril o izkušnjah pa CV, o tem, da ga ni predložil. Ne gre za to, da je kandidat mlad. Jaz mislim, da je super, da imamo mlade politike na vseh področjih, da se pač mlade ljudi promovira in na nek način postavlja v ospredje. Problem pa je v tem, da je bil kandidat večkrat povprašan kje je v preteklosti deloval, kje, pri katerem odvetniku dela in na ta vprašanja pač kandidat ni želel odgovoriti. To pa mislim, da je zelo neverodostojno, ker mislim, da je prav, da državljanke in državljani vedo kdo bo njihov minister in kakšna je njegova preteklost. Druga stvar pa spoštovani podpredsednik. Prej ste mi vzeli besedo na zelo nedemokratičen način, bi pa prosil, da če ste do mene tako striktni, da ste tudi do svojih kolegic in kolegov iz SDS in prosim, da gospo Anja Bah Žibert opozorite, da naj ne žali in ne vpije nekulturno [[…]]
To ni replika [[…]] [[govorita oba hkrati]]
[[…]]čez dvorano, da sem jaz ne vem kakšen častilec Kidriča in ne vem kakšnih klavcev, ker je to nedostojno in nevredno parlamenta.
Kolega Koprivc, prosim da ne kršite Poslovnika in da ne kršite Poslovnika [[…]]
Tako, da prosim, da imate iste vatle za vse in da kolegico Anjo Bah Žibert opozorite, da je to neprimerno ravnanje v parlamentu. Hvala lepa.
Prosim tudi vse ostale, da zagotovite mir v dvorani, predvsem tiste, ki se pa poslužujete procesnih ali predlogov ali pa replike, da se držite tistega kar piše v Poslovniku in ne kršite teh stvari. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Boštjan Koražija, za njim pa bo dobil besedo Gregor Perič. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Pa se bom kar navezal prej na poslanko SMC-ja, na gospo Mojco Žnidarič, ko je rekla, da si želi, da bi se bolj in več podpiralo mlade oziroma sploh mlade strokovnjake na različnih področjih. Se strinjam popolnoma, ampak če bi tudi predsednik Vlade trenuten, to verjel in tudi želel, bi prišel danes sem, podprl tega po njenem, in res je, da še mlajši kandidat za ministra za pravosodje. In v takem primeru bi pač pričakoval, da se pride sem, da ga predstavi, da mu tudi izkaže zaupanje in tudi, da izkazuje zaupanje v mladost, v njegovo mladost oziroma tudi strokovnost. Kar se pa tiče njegove strokovnosti, oziroma teh stvari, ki ste že tudi danes precej predebatirali in tudi moram priznati, da sem zelo pozorno poslušal in tudi predelal ta njegov »hearing« in res kar človeka na začetku najbolj – ne bom rekel, da zmoti, ampak postavi pod vprašanj to njegovo, bom rekel splošno pripravljenost, da bi reševal oziroma tudi, bom rekel peljal nekam naprej v neko boljšo in lepšo prihodnost to pravosodje. Ker dejansko, kakor se spomnim, je non stop ponavljal tale »insolvenčnost« oziroma insolvenco, stečaj in te zadeve. In dejansko je bolj na čas delovalo, kot da je na »hearingu« za ministra za gospodarstvo ali pa celo za kakega državnega sekretarja na Ministrstvu za gospodarstvo. In to je pač zelo tudi moteče iz tega stališča, ker vsi dobro vemo in tisti, ki se tudi precej ukvarjajo s stečaji oziroma tudi s samimi temi prevzemi, da je stečajni lobi eden najmočnejših lobijev v Sloveniji, ki obvladuje tako in drugače te finančne tokove oziroma te tudi stečajne postopke. In tudi smo že imeli nedavno tega nazaj, mislim, da je kakšnih 10 let nazaj, ko se je šlo za tole lobiranje oziroma tudi za prijatelje teh stečajnih postopkov, ki so si delili najboljše stečaja oziroma najdonosnejše stečajne postopke oziroma stečaje, s katerimi so kar precej, bom rekel pridobili tako in drugače. Zdaj, gospod tudi [[…]]bom se navezal, recimo glede na to, da je kandidata predlagala stranka SMC. Nič osebno proti stranki SMC, ampak glejte, vi ste začeli zelo, bom rekel nadobudno v tem parlamentu z dr. Mirom Cerarjem, ki je postal predsednik Vlade in ki je dejansko za njega, bom rekel ustavno pravo oziroma ustava sama po sebi Republike Slovenije, je bila alfa in omega. In potem ste prišli, spet nič osebno proti gospodu kandidata za ministra, ampak glede na izkušnje, bi rekel, da bi še bilo prav, da bi se tudi kakšni drugi izmed kandidatov, ki so se tudi omenjali v medijih, da bi si tisti prej zaslužili, bom rekel to njegovo funkcijo oziroma vsaj kandidaturo za to mesto ministra za pravosodje. In spet, ko govorim o vladah in na levi in na desni, pač je treba opozoriti, da smo imeli do sedaj zelo ugledne ministre za pravosodje, in na desni in na levi, če tako želite, kakorkoli ali na sredini. Poglejte, vi ste imeli gospoda Lovra Šturma. Je res? Je res, 2004-2008, ki je dejansko dr. pravnih znanosti in nekdanji ustavni sodnik in profesor na ljubljanski Pravni fakulteti. Potem ste imeli tudi v drugi Janševi Vladi gospoda Senka Pličaniča. In se pravi, moram priznati, da me to posebej presenetilo in tudi razžalostilo, da je tudi, bom rekel gospod predsednik Vlade, kakorkoli že vidi stvari oziroma kakorkoli si jih tudi razlaga, prišel s takšnim kandidatom za ministra za pravosodje. Glede na izkušnje oziroma glede na tudi njegovo zgodovino, ki je pokazal v prejšnjih bom rekel mandatih oziroma samih vladah. In tudi čisto iskreno, ker sem tudi opazoval oziroma tudi poslušal zelo pozorno tudi razprave z desne strani tega parlamenta, pa moram priznati, da tudi z vaše strani niste bili najbolj stoprocentni in najbolj sigurni, da je ta kandidat najprimernejši oziroma, da ne boste samo preko metali kamenja in skal na to, na levo stran oziroma na opozicijsko stran, da je tudi kar precej nekih kritičnih misli oziroma tudi utrinkov prišlo z vaše strani in mislim, da upravičeno. Saj je prav, zato smo tudi tukaj v Državnem zboru, da se diskutira oziroma razpravlja in tudi, da se zbere, potem tudi najboljši kandidat, ker jaz verjamem, če bi bila kakršnakoli Vlada bi že bila sedaj in če bi prišla z pa recimo, da bi bila to Vlada, leva Vlada verjamem, da bi tudi na drugi strani imeli ogromno pomislekov oziroma tudi ogromno vprašanj oziroma tudi raznoraznih pod vprašajem zakaj smo s takšnim kandidatom prišli v ta Državni zbor, da ga predlagamo. Kot že rečeno jaz bi si želel osebno, da v tem Državnem zboru, ker pač očitno res nekaj precej je veliko umanjkanje, da se v resnici stroka hočeš nočeš moraš mora ukloniti oziroma uklanjati politiki namesto, da bi bila politika tista, ki bi stroki oziroma strokovnjakom tudi omogočila [[…]]
Spoštovani kolegi, prosim, da ne motite govornika, ko govori. Izvolite, gospod Koražija.
Hvala za besedo. Hvala, da ste malo miru naredili v dvorani. Kot že rečeno glede tega bi pričakoval, da je bila politika tisto orodje in tudi neke vrste podstav stroki, ki bo omogočila res boljši in bom rekel tudi nadaljnji razvoj in na področju pravosodja ali na kakršnemkoli drugem področju, ker tudi jaz se strinjam in tudi sem se bom vrnil na začetek malo razprave gospe Žnidarič. Se popolnoma strinjam mislim, da je že skrajni čas, da ta Državni zbor pa tudi to državo prevzamejo mladi bom rekel sposobni strokovnjaki in ki bi dejansko neobremenjeni z ogromno nekega znanja res pa je, da potrebujemo generacijsko sodelovanje, kar je normalno in kar je prav. Se pravi starejši pomagajo mlajšim in mlajši pomagajo starejšim in brez tega ne gre, ampak če bomo samo po domače povedano dostikrat tudi z naše poslanske skupine zelo dobro reče, da so eni že tukaj 30 let in več res je, ker dejansko eni so že začeli razumeti, da so pač ne samo, da so del politike, ampak da so politika sami taka kot je. Še enkrat rečeno res bi pričakoval, da bi gospod predsednik [[…]]Lahko prosim, boste prevzeli kot predsedujoči pa si boste vzeli besedo!
Spoštovani poslanke in poslanci, še enkrat vas prosim spoštujte govornika, kadar govori in ga ne motite! Hvala lepa. Izvolite naprej.
Začnem pa delati res tukaj, da bodo ljudje vedeli, da resno mislim oziroma da si tukaj resno želimo spremeniti to Slovenijo na boljše in ne mislimo samo skakati drug drugemu v besedo in se dreti drug na drugega. Ne bom rekel, da je samo čas za sodelovanje, ampak čas je, da bo treba konkretno pljuniti v roke in začeti res nekaj stvari spreminjati na boljše in zato sestava Vlade, ki je trenutno to ne bo šlo in ne gre in tudi si tega ne želim v bodoče, da na tak način zadeva deluje v tej državi, ker dejansko eni res malo dvojno govorite in tudi razmišljate. Recimo po eni strani govorite kako mladim dati moč in možnost, po drugi strani pa, ko govorimo o mladih jih hladnokrvno glasujete proti kakršnikoli zadevam, ki bi omogočale boljše življenje mladim pa naj bo to stanovanjska politika pa naj bo to kakšna druga politika recimo tudi študentje in bi res pričakoval, da potem tudi resno podprete stvari, ki bodo pomagale mladim oziroma tudi našim zanamcem, ki bodo v resnici res morali prevzeti odgovornost, ker v resnici jim tudi drugo ni preostalo kot to. Glede na to kaj se je zgodilo v zadnjem letu bodo imeli še pa še let dela in možnosti dokazovanja, ker bo to državo potrebno korenito ne samo spremeniti, ampak izboljšati, ker dejansko ene stvari so se dogajale 30 let in več, ampak sploh teh zadnjih 30 let so same stvari konstantno v nekem začaranem krogu vrtele in zgodilo se je točno to, kar se ne bi smelo. Postale so stalnica, postale so dejstvo in ljudje smo se kao v narekovajih oziroma so se eni s tem sprijaznili. Jaz osebno se ne bom in verjemite mi, da večina mladih v tej Sloveniji ne bo s tem sprijaznila niti pod razno bom rekel tak jok brate odpade. Verjemite, ko bo prišla ta generacija na oblast in bo prišla zelo hitro jaz se zelo veselim tega, ker bo tudi končno nekaj stvari iz preteklosti bodo pase in mimo in tudi končno bom rekel pospravljenega iz tega zgodovinskega, bom rekel, nekega gneva, političnega, ki se dogaja trenutno zadnjih 30 let v Sloveniji. In čas je, da mladi dobijo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima Gregor Perič, naj se pa pripravi mag. Dejan Kaloh. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, kolegice in kolegi. Moram reči, da ta razprava, ki gre h koncu, je bila izjemno zanimiva, tudi za vse nadaljnje ljudi, ki se bodo kdaj koli upali ali pa drznili sploh kandidirati, ker se jih bo pač sleklo do nagega. Ampak to niti ni mogoče tako zelo napačno, mislim, da je najbolj napačno in slabo za vse nas, da sklepamo, torej delamo neke sklepe, ki praktično nimajo nobene podlage. V bistvu, če povem po drugače, z drugimi besedami, v bistvu se tukaj, s tako lahkotnostjo se zavaja, da ne rečem laže o posameznih specifičnih okoliščinah, poslovnih preteklostih posameznikov, da je to nekaj groznega. In jaz mislim, da si slovenska javnost ne zasluži tako nizkega nivoja, tako nizke politične kulture v Državnem zboru. Ker če nekaj izrečemo, potem moramo imeti neke zelo trdne in neomajne argumente, ne pa, da govorimo nekaj na pamet, ne pa, da se nam nekaj zdi, ali pa da bi nekaj lahko bilo tako, pa v resnici ni. In zato še nobenega dokaza nimamo, se nam samo nekaj po nekem vtisu ali pa nekem trenutnem afektu, pač naredimo neko povezavo pa rečemo, da je to tako. Če delamo to v Državnem zboru, potem vidimo marsikaj podobnega tudi v medijih, kako si potem javnost ustvari raznorazne interpretacije oziroma kako meni, kaj je res in kaj ni res. Vidimo tudi praktično vsak dan na nivoju kulture, ki jo premoremo. Na račun kandidata Dikaučiča smo slišali marsikaj. In jaz v bistvu ga razumem in predlagam tudi vsem tistim kandidatom za ministre in ministrice, da razkrijejo čim manj osebnih podatkov, navsezadnje tudi delodajalce, ker si ne predstavljam, kako bi, kakšne obračune bi izvajali tukaj, ne vem, tudi z njegovim sedanjim delodajalcem, ki očitno ni eden od tistih najbolj profiliranih odvetniških družb, ki ima očitno neko zaslombo, v SMC-ju smo rekli, da kandidat Dikaučič ne izhaja iz nobene etablirane odvetniške družbe. To je očitno unikum, vsaj doslej, ker vedno se je iskalo neke take ali drugačne povezave pa neko tako ali drugačno zaledje moraš imeti, sicer si premajhna riba, in to danes ves čas poslušamo, da nekdo, ki se ni afirmiral na tak ali drugačen način, nima kaj iskati, tudi v vrstah ministrov. Sicer smo za mlade, ampak za prave mlade, za tiste, ki imajo nek ustrezen političen ali kakšen drugačen pedigre, sicer pa raje ne, in pustite to igro za tiste, ki so dorasli tem stvarem. Jaz mislim, da je to izjemno slabo sporočilo, ki ga danes dajemo slovenski javnosti, pa dali smo jih zelo veliko. Jaz moram reči, da je to, kar poslušamo, precej žalostno in slaba popotnica za vse tiste, ki bodo prišli enkrat tu notri, ker odvračamo ljudi, ki so pripravljeni narediti nekaj dobrega, ki so pripravljeni postaviti tudi svoje ime, svoj obraz za to, da premaknejo nekaj v neko smer. Jaz verjamem, da se vsi s smerjo ne strinjamo, enkrat gre v eno, enkrat v drugo, ampak to je pač čar demokracije, če si jo želimo ali pa če jo razumemo že v njenem osnovnem namenu. Ampak očitno ni tega osnovnega razumevanja in tudi strinjanja glede namena, da se smer lahko tudi malo spreminja, da ne more biti zgolj vedno samo ene barve vlada, da je lahko tudi kakšna druga, druge barve vlada, mislim, da je tu jedro tega problema danes tu notri. Če se vrnem nazaj na kandidata in na posamezne insinuacije, ki smo jih slišali na njegov račun. Marsikaj je letelo tudi na njegove praktično dokazane, res, ne vem, kako bi to rekel, povezave z, ne vem, recimo Rokom Snežičem, o tem pišejo zelo prepričljivo posamezni portali, ki se jih uporablja za obračunavanje, politično, znotraj našega političnega prostora. Naj vas razočaram, da gospod Dikaučič gospoda Snežiča ne pozna in ga nikoli ni srečal. Isto tako velja za še druga imena, ki so se pojavljala ob posameznih razpravah, ki se je potem ta razvila o nekem domnevnem davčnem vrtiljaku o nekih veriženjih podjetij in ne vem še kakšnih insinuacijah, vezanih s tem, da bi se izogibali davku in podobno. Imena, ki so bila izpostavljena, imena podjetij, ki so bila izpostavljena, bodisi danes ali pa tudi na odboru za pravosodje, ko je imel tudi sam kandidat priložnost zanikati povezanost in poznavanje teh podjetij, kakršnekoli poslovne ali druge stike, tudi danes, tudi zdaj je potrebno to, te insinuacije zanikati. Tako da te špekulacije, ki se delajo in ta, na tak način ko poskusimo nekoga diskreditirati, ki tudi z vidika procesa, kakor zdaj teče, ker v bistvu izgleda bolj kot ne nek politični proces, ne more niti zanikati, tako da vam jaz povem, da te informacije ne držijo, sem jih preveril pri kandidatu in se mi zdi zelo nekorektno, da na ta način delamo neke povezave in nekoga okarakteriziramo, opredelimo že kot nekega davčnega utajevalca, kot nekoga, ki spodbuja neke davčne vrtiljake in ne vem, kaj še vse. Zdaj, tisti, ki imajo mogoče malo več izkušenj v poslovnem svetu, vejo, da so časi, ko je bilo eno podjetje in je delovalo, minili. Danes živimo v nekem veliko bolj dinamičnem okolju, kjer imamo start-upe, scale-upe in ne vem, kaj še vse ne obstaja in ta dinamika na tem področju je izjemna. Podjetja se ustanavljajo, gre v neko mirovanje, se ukinjajo, se na novo oživljajo, imamo en kup raznoraznih praks, tudi »special purpose [[nerazumljivo]]«, to so podjetja, ki so ustanovljena za prav posebne naloge, ne vem, na področju »joint ventures«, poslovanja z nepremičninami, finančnimi operacijami in podobno. Zdaj, kdor tega ne pozna, kdor se s tem vsak dan ne srečuje, ampak to pogleda malo iz daljave in se mu zdi, da bi lahko nekaj bilo, potem reče praktično, evo, to je to, ne, ampak v poslovnem svetu, ki bi si ga želel tudi v Sloveniji veliko več na način, kot ga poznajo na zahodu, tam po čemer, oziroma po komer se mi zgledujemo, je te dinamike veliko več. Pri nas pa očitno ena enostavna povezava že nekoga v okviru procesa, ki ga izvajamo mi tukaj notri, kljub temu, da smo zakonodajna veja oblasti, ne pa sodna, ampak včasih smo tudi Ustavno sodišče, kakor komu paše, nekoga opredelimo za [[znak za konec razprave]] kriminalca, malo manj. Tako da jaz bi prosil, da pri teh razpravah, da smo precej bolj razumni, da osnujemo naše razprave na argumentih in da na tak način z ljudmi ne operiramo. Če kaj vemo, povemo, ne špekulirajmo. Moram pa reči, da v, je bila to tudi neka, neko sporočilo, tudi SMC, tudi od bivših partnerjev, spoštovanje očitno tu notri več ni [[znak za konec razprave]] bo pa verjetno čas pokazal, kdo je imel prav, kdo ni imel prav, moram pa reči, da v SMC smo hvaležni nekomu oziroma gospodu Dikaučiču, da se je opogumil in ga bomo tudi podprli. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, kolega Golubović.
Hvala lepa. V skladu s 73. členom poslovnika, vam predlagam, predsednik, da to točko danes prekinemo in jo nadaljujemo jutri. Danes se je v tem državnem, ta državni zbor seznanil z nekimi novimi dejstvi, ki ne gredo v prid spoštovanja zakonodaje, bili pa smo tudi prikrajšani do stališča predsednika vlade, da bi se opredelil do vsega tega, kar smo danes tudi slišali. Obstaja namreč utemeljen sum, da so bila podjetja, katerih lastnik ali direktor je bil kandidat, vpletena v utajo davkov in druge nepravilnosti. Gre za resne zadeve, do katerih se bi moral predsednik vlade opredeliti in o katerih se moramo znotraj poslanskih skupin tudi pogovoriti. Zato menimo, da lahko na podlagi 73. člena prekinete to sejo, jo nadaljujemo jutri in v tem času se bodo odpravile te špekulacije, o katerih je govoril pred menoj. Seznanili se bomo, pa tudi predsednik vlade bo imel čas, da se pisno ali ustno opredeli ali še zaupa kandidatu in ga podpira. Hvala lepa.
Spoštovani kolega Golubović, jaz te seje ne bom prekinil. Namreč, po današnji razpravi verjamem, da tisti, ki ste pač trdno odločeni o podpori ali nepodpori kandidatu svojega stališča ne boste spremenili. Glede na potek same seje je tudi evidentno in glede na najavljen čas, da predsednik vlade tudi če bi prišel jutri nima več možnosti dopolnilno obrazložiti svojega predloga. Na drugi strani ugotavljam tudi, da tega predloga ni umakni. Torej, je še vedno aktualen in bomo o njem odločali. Predlagam, da preidemo še na zadnjega razpravljavca in potem na odločanje. Besedo ima mag. Dejan Kaloh.
Predsednik, hvala. Želel bi podčrtati to razpravo današnjo. Jaz jo ocenjujem, da je bila nekako na nek način repriza tistega hearinga iz Odbora za pravosodje. Predvsem žal v delu, kjer so opozicijski poslanci natrosili kup žalitev do kandidata, se posluževali deplasiranih izjav, skratka vsebine pa je bilo bolj malo. Te oznake so seveda, kot je bilo rečeno, bile nevredne neke kulturne razprave v tem državnem zboru. Bolj sodijo za kakšen gostilniški pult, definitivno pa ne sem. Eni so vlekli celo neke totalne primerjave s procesom Patria in tako dalje, ampak poglejte tam se je v bistvu, so akterji tega komplota v bistvu dobili krepko zaušnico s strani Ustavnega sodišča, tako da spominjati na te zadeve je v bistvu zelo kontra produktivno z vaše strani. Še dejstvo, ko ste govorili o tem iz opozicijskih vrst, da ste vi drugačni. Pri teh vseh očitkih, ki ste jih delili ste potem imeli toliko poguma izreči, da ste drugačni. Vaša drugačnost se je manifestirala, spoštovani opozicijski kolegi, v začetku leta 2020, kjer ste krmilo te države zapustili. Ste ga zapustili in to v času v začetku najhujše zdravstvene krize v zgodovini Slovenije. To je vaša drugačnost. In potem je prevzela krmilo države sposobna, učinkovita vlada in tu je pa res tista drugačnost, celo mogoče antipot v tem vodenju države. Glede samega kandidata Dikaučiča, vi ste sedaj govorili ni imel praktično o ničemer mnenje. Ne, ravno nasprotno, jaz sem ga pozorno poslušal in da gospod Dikaučič je dejansko imel mnenje o prav vsaki stvari. Kot sem že rekel, stališče pa prečesal je čisto vse podsisteme pravosodnega resorja in dal dobro uvide o tem kaj misli še narediti. Je pa res, da vas pa morebiti motijo njegova mnenja, ko je govoril o neodvisnosti sodstva, ko je govoril o tem, da je sedaj potreben sopodpis predstojnika tožilstva pri zavrženju. To pa verjamem, da nekatere med vami moti, ampak to še ne pomeni, da spoštovani kandidat ni imel svojega mnenja o kakšni stvari. Ko ste potem velikopotezno govorili o izkušnjah, da kandidat nima izkušenj na pravosodnem resorju. Ja, lepo vas prosim, a vaša ministrica v vaši vladi gospoda Šarca pa je imela konkretne izkušnje z vodenjem pravosodnega resorja? Ja, seveda jih ni imela. Tako da dajte tukaj biti malo vljudno zadržani. In glede bojda ne odziva kandidata glede delegiranih evropskih tožilcev in naših tožilcev. Ali ste na hiringu sedeli na ušesih ali pa ste danes namensko prezrli tisto, kar je kandidat dejansko izpostavil kratko, ampak jedrnato. Dejal je, da je v bistvu naklonjen oziroma izrazil je zadovoljstvo, da bo tudi Slovenija sodelovala v tem projektu evropskega javnega tožilstva. Je pa hkrati seveda tudi pojasnil zakaj se sedaj v tem momentu ne bo izrekal o tem, da se bo potem ta postopek imenovanja evropskih delegiranih tožilcev ponovil. Ko smo imeli tukaj poročila državnih tožilstev je državni sekretar rekel, da bo sedaj nova administracija dejansko ponovila ta postopek izbire imenovanja kandidatov, tako da stvari so de facto v teku. Nič se bati, da je to neka nerešljiva zadeva, pa da se to ne bo uredilo. Postopek bo stekel ponovno, bo transparenten in bodo ti evropski delegirani tožilci določeni. Mislim, ni tu nobene bojazni. Tudi, ko ste govorili o tem, koliko še zdaj čaka na imenovanje tožilcev. Tudi tukaj gospod Dikaučič, kandidat za pravosodnega ministra, je dejansko dejal eksplicitno, da se bo zavzel za čimprejšnje imenovanje državnih tožilcev. To je rekel na »hearingu«. Saj to ste verjetno slišali. In zdaj glejte, dajmo biti toliko tudi obče človeški in takšnemu kandidatu bi jaz izrekel pogum, da se bo res dejansko na ta vroči stol ministrski usedel, da bo začel delat, da bo delal dobro, da bo delal učinkovito. Zdaj, v tem turbulentnem času prevzeti res takšno pomembno funkcijo, kot je definitivno pravosodni resor, gre za pozdravit, ne pa ga obmetavati z vsemi mogočimi in nemogočimi izrazi. To pa je dejansko deplasirano početje. Tako da tukaj jaz osebno kot Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, kandidatu na tem mestu seveda poleg poguma, mu tudi izrekamo to, da je [[…]]še enkrat mu priznavamo, da je njegova predstavitev bila izčrpna, bila je celovita in to ga dejansko označuje za kvalitetnega in kompetentnega kandidata. Točno to, točno ta njegov izčrpan »hearinga« postavlja na to pozicijo. In zaradi tega bo danes tudi ta kandidat potrjen kot pravosodni minister in bo z vladno posadko še naprej peljal Slovenijo k novim uspešnim zgodbam. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Torej zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu kandidata za ministra za pravosodje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: »Za ministra za pravosodje se imenuje Marjan Dikaučič.« Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 41. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da je Marjan Dikaučič imenovan za ministra za pravosodje. [[aplavz]] Prosim novoimenovanega ministra, da se nam pridruži ter da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Ministru Vlade čestitam k imenovanju in mu želim uspešno opravljanje dolžnosti. Ali želite, gospod minister, nagovoriti Državni zbor? [[Da.]] [[aplavz]] Gospod minister, imate besedo.
Spoštovane poslanke, cenjeni poslanci, zahvaljujem se vam za podporo in se zavedam odgovornosti, ki ste mi jo podelili z imenovanjem na funkcijo ministra. Sedaj se seveda začne resno delo in to že nocoj. Še enkrat hvala. [[aplavz]]
Hvala lepa. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVO KANDIDATNE LISTE ZA IZVOLITEV DVEH ČLANOV SODNEGA SVETA. Predsednik Republike, gospod Borut Pahor je 26. maja 2021 na podlagi 131. člena ustave, ter tretjega in četrtega odstavka 16. člena Zakona o sodnem svetu posredoval Državnemu zboru kandidatno listo za izvolitev dveh članov sodnega sveta, na kateri so predlagani štirje kandidati in sicer: dr. Urška Kežmah, Andrej Razdrih, dr. Jorg Sladič in dr. Viktorija Žnidaršič Skubic. Za dopolnilno obrazložitev kandidatne liste dajem besedo generalni sekretarki v Uradu predsednika republike, gospe Nataši Kovač.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Predsednik republike je v skladu z ustavo kandidate za člane sodnega sveta izbiral med, izmed univerzitetnih profesorjev prava, odvetnikov in drugih pravnikov. Na poziv in na prošnjo za predlaganje kandidatov Pravna fakulteta na Univerzi v Ljubljani in Mariboru, društvu za ustavno pravo, v Zvezi društev pravnikov Slovenije, Odvetniški zbornici Slovenije, Notarski zbornici Slovenije in Novi Univerzi v Novi Gorici je predsednik Republike prejel pet prijav. Kot je bilo že v uvodu povedano, je na kandidatno listo predsednik republike uvrstil štiri kandidatke in kandidate, dr. Urško Kežmah, gospoda Andreja Razdriha, doc. dr. Jorga Sladiča in prof. dr. Viktorijo Žnidaršič Skubic. 7. junija so se vsi štirje kandidati in kandidatke tudi predstavili javnosti. Dr. Urška Kežmah je odvetnica v Odvetniški pisarni Kežmah v Mariboru, za kandidatko za članico Sodnega sveta sta jo predlagali Pravna fakulteta Univerze v Mariboru in Odvetniška zbornica Slovenije. Dr. Kežmahova je specialistka na področju digitalizacije prava in ima bogato znanje in izkušnje na področju varstva osebnih podatkov. Poleg odvetniškega poklica je na Pravni fakulteti v Univerze v Mariboru habilitirano naziv znanstvene sodelavke, do leta 2018 pa je bila okrožna sodnica ter vodja pravnega oddelka in podpredsednica Okrožnega sodišča v Mariboru. Kandidatko odlikuje širok spekter strokovnega dela in izkušenj tako na sodniški kot odvetniški funkciji pa tudi na akademskem področju. Gospod Andrej Razdrih je odvetnik v Odvetniški pisarni Razdrih v Ljubljani, za kandidata za člana Sodnega sveta ga je predlagala odvetniška zbornica Slovenije. Gospod Razdrih je priznan dolgoletni odvetnik z bogatimi izkušnjami na različnih pravnih področjih, med drugim se je posebej ukvarja z vprašanji odvetniške etike, je predsednik Komisije za odvetniški izpit in eden osrednjih strokovnjakov za področje mediacije. Kot izbrani mediator je sodeloval pri vrsti zahtevnih in odmevnih mediacij. Bil je med ustanovitelji centra za mediacijo pri Odvetniški zbornici Slovenije, je član Sveta za alternativno reševanje sporov pri Ministrstvu za pravosodje in od leta 2011 tudi odgovorni urednik revije Odvetniške zbornice Slovenije. Docent dr. Jorg Sladič je visokošolski učitelj na evropski pravni fakulteti Nove Univerze v Novi Gorici, ki ga je tudi predlagala. Doc. dr. Jorga Sladiča kot docenta mednarodnega in evropskega prava na evropski pravni fakulteti, kot docenta na Pravni fakulteti Univerze v Mariboru za predmetno področje mednarodno in evropsko pravo in kot odvetnika odlikuje izkušnje na različnih pravnih področjih. Od leta 2004 do leta 2007 je opravljal tudi delo pravnega svetovalca na sodišču evropskih skupnosti. Je član strokovne skupine Evropske komisije za modernizacijo pravosodnega sodelovanja v civilnih in gospodarskih zadevah in avtor številnih razprav s področja vladavine prava doma in v tujini. Prof. dr. Viktorija Žnidaršič Skubic je redna profesorica na Pravni fakulteti univerze v Ljubljani, predlagali sta jo Pravna fakulteta Univerze v Ljubljani in Zveza društev pravnikov Slovenije. Na pravni fakulteti je izvajalka in nosilka ali sonosilka predmetov na področju civilnega prava, strokovno pa deluje tudi na drugih področjih. Bila je članica medresorske delovne skupine za pripravo predlogov sistemskih rešitev na področju ureditve družinskih razmerij in zaščite otrok pri Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve, enake možnosti, članica delovne skupine za pripravo družinskega zakonika in delovne skupine, ki je pripravila predlog zakona o zdravljenju neplodnosti in postopkih oploditve z biomedicinsko pomočjo. Dr. Viktorija Žnidaršič Skubic sodeluje na mnogih znanstvenih in strokovnih srečanjih in je avtorica številnih znanstvenih in strokovnih člankov objavljenih v uglednih domačih in tujih revijah. Predsednik republike ocenjuje, da na podlagi izkazanega strokovnega znanja, dela in izkušenj kandidatk in kandidatov na različnih pravnih področjih kot to veleva Ustava, predlagana kandidatna lista omogoča poslankam in poslancem Državnega zbora, da izmed njih izberete dva člana Sodnega sveta Slovenije, ki bosta uspešno in strokovno suvereno opravljala to pomembno funkcijo varuha samostojnosti in neodvisnosti sodne veje oblasti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kandidatno listo je kot matično delovno telo obravnavala Mandatno-volilna komisija, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja za izvolitev dveh članov sveta. Tretji in četrti odstavek 16. člena Zakona o Sodnem svetu določata, da predsednik republike Državnemu zboru predloži kandidatno listo na kateri mora biti predlagano število kandidatov večje od števila članov, ki se volijo, vendar največ dvakrat tolikšno kot je število članov, ki se volijo. V skladu s prvim odstavkom 16. člena Zakona o Sodnem svetu, so volitve članov Sodnega sveta, ki jih voli Državni zbor, tajne. V skladu V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so Franc Breznik – SDS, Andreja Zabret – LMŠ, Boštjan Koražija – Levica, Blaž Pavlin – Nova Slovenija – krščanski demokrati, član te komisije sem tudi jaz, kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke, gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo takšnemu predlogu nasprotuje? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Torej prehajamo na glasovanje o sestavi komisije. Glasujemo. Glasovanje poteka. Glasujemo o komisiji. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je glasovalo 81, proti 1. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanke in poslance prosim, da pri čakanju na vročitev glasovnic v skladu s preventivnimi ukrepi držite priporočeno medsebojno razdaljo. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži številka pred imenom kandidatke oziroma kandidata, za katerega se glasuje. Glasuje se za dva kandidata. Glasovnica, na kateri bosta obkroženi več kot dve številki pred imeni predlaganih kandidatk oziroma kandidatov, bo neveljavna. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika bo neveljavna tudi neizpolnjena glasovnica ter glasovnica, iz katere volja poslanca ne bo jasno razvidna. Veljavna pa bo glasovnica, na kateri bosta obkroženi tudi manj kot dve številki pred imeni predlaganih kandidatk oziroma kandidatov. V skladu z drugim odstavkom 196. člena v povezavi s tretjim odstavkom 194. člena Poslovnika bosta izvoljena tista dva kandidata, za katera bo glasovala večina poslancev, ki bodo oddali veljavne glasovnice, in bosta dobila največje število glasov. Če pri prvem glasovanju dva kandidata ne bosta dobila potrebne večine, se opravi drugo glasovanje, pri katerem se glasuje o tolikem številu kandidatov, kolikor jih je še potrebno izvoliti. Pri drugem glasovanju se glasuje o tistih kandidatih, ki so pri prvem glasovanju dobili največ glasov. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah, poslanke in poslanci bomo izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjo, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Preden preidemo na izvedbo tajnega glasovanja, opozarjam na določbo drugega odstavka 92. člena Poslovnika Državnika zbora, ki določa, da med tajnim glasovanjem v dvorano nimajo dostopa osebe, ki niso udeležene pri glasovanju, zato te osebe pozivam, da dvorano v tem času zapustijo. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanko in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 18.45. uri in bo trajalo do 19. ure. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 19.40 minut. (Seja je bila prekinjena ob 18.39.) (Seja se je nadaljevala ob 19.40.)
Spoštovani kolegice in kolegi, nadaljujemo s prekinjeno 2. točko in sejo ter z obravnavo kandidatne liste za izvolite dveh članov Sodnega sveta. Naj preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za izvolite dveh članov Sodnega sveta. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 15. junija 2021. Razdeljenih je bilo 87 glasovnic, oddanih je bilo 87 glasovnic. Neveljavni sta bili dve glasovnici. Veljavnih je bilo 85 glasovnic. Kandidati so prejeli naslednje število glasov dr. Urška Kežmah 75 glasov, Andrej Razdrih 42 glasov, dr. Jork Sladič 1 glas, dr. Viktorija Žnidaršič Skubic 42 glasov. Na podlagi izida glasovanja je z večino glasov poslancev, ki so oddali veljavne glasovnice za članico Sodnega sveta izvoljena dr. Urška Kežmah. Ker pri prvem glasovanju nista bila izvoljena oba člana Sodnega sveta, izvoljen je bil samo eden in je treba izvoliti še enega člana, bomo v skladu z drugim odstavkom 196. člena Poslovnika glede kandidatov, ki pri prvem glasovanju niso dobili potrebne večine, opravili drugo glasovanje. Glede na navedeno določbo Poslovnika bo drugo glasovanje potekalo o tolikem številu kandidatov kolikor je še treba izvoliti nosilcev funkcij to je članov Sodnega sveta to je o enem kandidatu. Glasovanje bo potekalo o tistem kandidatu, ki je pri prvem glasovanju dobil najvišje število glasov. Ker sta pri prvem glasovanju dva kandidata dobila enako drugo najvišje število glasov se v skladu z drugim odstavkom 196. člena Poslovnika izbira kandidatov za ponovno glasovanje med kandidati z enakim številom glasov določi z žrebom. Enako število glasov sta dobila kandidata Andrej Razdrih in dr. Viktorija Žnidaršič po 42 glasov. Z žrebom je bilo določeno, da se v drugi krog glasovanja uvrsti kandidat Andrej Razdrih. Prehajamo na izvedbo drugega kroga glasovanja za izvolitev dve članov Sodnega sveta. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega pove svoje ime in priimek. Poslanke in poslance prosim, da pri čakanju za vročitev glasovnic v skladu s preventivnimi ukrepi držite priporočeno medsebojno razdaljo. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži za ali porti. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. Kandidat bo izvoljen, če bo zanj glasovala večina poslancev, ki bodo oddali veljavne glasovnice. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanci in poslanci bomo izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjo, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim, poslanke in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zglasite v sobi 217., kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 19.55 torej čez 10 minut ter bo trajalo do 20.10. Prekinjam to točko dnevnega reda in izredno sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 20.25. (Seja je bila prekinjena ob 19.44.) (Seja se je nadaljevala ob 20.25.)
Spoštovani kolegice, kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko in sejo, ter z obravnavo kandidatne liste za izvolitev dveh članov sodnega sveta. Naj preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za izvolitev dveh članov sodnega sveta. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora, dne 15. junija 2021. Razdeljenih je bilo 76 glasovnic, oddanih je bilo 76 glasovnic. Neveljavne so bile tri glasovnice, veljavnih je bilo 73 glasovnic. Za je glasovalo 42 poslancev, proti je glasovalo 31 poslancev. Na podlagi izida drugega glasovanja, je z večino glasov poslancev, ki so oddali veljavne glasovnice, za člana sodnega sveta izvoljen Andrej Razdrih. Čestitke izvoljenima članoma sodnega sveta. Pri opravljanju dolžnosti jima želim veliko uspeha. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 77. izredno sejo Državnega zbora.