Uvažene dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti otvaram 27. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, himna. [[INTONIRANJE HIMNE]] Još jednom srdačno pozdravljam sve prisutne zastupnike i uvažene goste, članove Vijeća ministara. Iz Ureda predsjedavajućeg Vijeća ministara BiH, gospodina Zorana Tegeltije dostavljeno je obavještenje da zbog ranije preuzetih obaveza neće biti u mogućnosti prisustvovati današnjoj sjednici Predstavničkog doma. Isto tako ministrica civilnih poslova BiH Ankica Gudeljević dostavila je obavještenje da zbog ranije preuzetih obaveza neće biti u mogućnosti prisustvovati ovoj sjednici Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Odsustvo su opravdali zastupnici u ovom trenutku: Mirsad Kukić, Darijana Filipović i Šemsudin Mehmedović. U ovom trenutku sjednici prisustvuje 29 zastupnika, pa konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kao što vam je naznačeno u pozivu za sjednicu, a u skladu s članom 167. Poslovnika, na početku sjednice, a prije rasprave o dnevnom redu, zastupnicima će biti omogućeno postavljanje zastupničkih pitanja u usmenoj formi. U skladu s članom 168. Poslovnika najave za postavljanje zastupničkih pitanja u usmenoj formi dostavili su sledeći zastupnici: Saša Magazinović predsjedavajućem Vijeća ministara BiH, Mirko Šarović predsjedavajućem Vijeća ministara BiH, Nenad Nešić ministrici vanjskih poslova BiH, Nermin Nikšić predsjedavajućem Vijeća ministara BiH, Mirjana Marinković-Lepić ministru komunikacije i prometa BiH i Damir Arnaut ministrici vanjskih poslova BiH. Ove najave su u skladu s članom 168. stav (2) Poslovnika dostavljene predsjedavajućem Vijeća ministara i onom članu Vijeća ministara na koga se pitanje odnosi. Još jednom želim podsjetiti da je osiguran i direktan TV prijenos ovog dijela sjednice, a u skladu sa članom 167. stav (1) Poslovnika. Sada možemo početi s postavljanjem usmenih zastupničkih pitanja i davanjem odgovora. Riječ dajem uvaženom zastupniku Saši Magazinoviću. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Nažalost, dva ključna, dvije ključne osobe u Vijeću ministara za rješavanje problema legalizacije kanabisa u medicinske svrhe, predsjedavajući Tegeltija i ministrica Gudeljević, nisu na sjednici i zbog toga ću ja samo obrazložiti šta sam htio da ih pitam, a to isto uraditi na narednoj sjednici. 2 Dakle, u maju prošle godine, dakle, saće bit godinu dana kako sam imao sastanak sa predsjedavajućim Tegeltijom na temu legalizacije kanabisa u medicinske svrhe, to je jedan od sastanaka koji mi je zasta dao nadu da će se ovaj proces ubrzati i na neki način i jeste. Predsjedavajući Tegeltija je sazvao hitnu sjednicu Vijeća ministara, koje je imenovalo nedostajućeg člana Komisije za suzbijanje i zloupotrebe opojnih droga, koja ima svoju veoma važnu ulogu u izmjeni zakona. Međutim, osim tog imenovanja u ovih godinu dana se nije desilo ništa. Ministrica Gudeljević je ta koja treba da sazove konstituirajuću sjednicu ove Komisije, ta Komisija da predloži izmjene u zakonu, a mi da ih usvojimo. Meni uopšte nije jasno zašto jedna ovako važna tema, dakle, legalizacija kanabisa u medicinske svrhe, oko koje postoji opšti politički koncenzus stoji tako dugo vremena i to sam hito da pitam predsjedavajućeg i da iskoristim, da ne kažem zloupotrijebim televizijski prenos da on obeća da će pokrenuti ove procese, jer ja znam da to nije njegova direktna odgovornost, ministrica treba da vodi ovaj proces, ali on je ipak kapiten tima, on je šefa Vijeća ministara i ne može, ne mogu ja zaista da postavim pitanje bilo kome drugom. Dakle, obrazložio sam šta je pitanje, ovaj, očigledno danas odgovor neću dobiti, a ja ću ga ponavljati sve dok se kanabis ne legalizuje.
Hvala. Idemo dalje, riječ dajemo zastupniku Mirku Šaroviću. Izvolite. Gospodin Šarović nije trenutno prisutan. Naredni zastupnik koji je... ima namjeru da postavi usmeno pitanje je Nenad Nešić. Da li je prisutan? Nije. Riječ dajem zastupniku Nerminu Nikšiću. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući i pozdravljam sve prisutne. I moje zastupničko pitanje danas odnosi se na kupoprodajni ugovor poslovnica Sberbanke u BiH. Naime, svjedoci smo da se zbog agresije Rusije na Ukrajinu i ekonomskih sankcija, koje su izrečene od strane, rekao bih, nikad jedinstvenije međunarodne zajednice da je pod udar došao i bankarski sektor u vlasništvu ili u vezi sa Ruskom Federacijom. I moram odma reći da je pohvalno što su i naše vlasti reagirale kako bi zaštitile klijente i uopšte zaštitili finansijske tokove u BiH. Bili smo u prilici iz medija saznati kako su entitetske agencije za bankarstvo preuzele upravljanje Sberbankom BiH, poslovnicama Sberbanke u BiH 27. februara 2022. godine. Na isti način smo saznali da je već 01. marta ASA Banka kupila Sberbank BiH u Federaciji, a 02. marta Nova banka u vlasništvu kompanije MG Mind iz Mrkonjić Grada kupila je Sberbanku Banja Luka. Na samom početku želim nedvosmisleno istaći kako potpuno podržavam pristup entitetskih agencija za bankarstvo, koje idu u pravcu jačanja domaćeg bankarskog sektora. Naravno, to ni na koji način ne znači da podržavam potpuno odsustvo transparentnosti i eventualne nezakonitosti koje su iz ovakvog ekspresnog postupka mogle proizaći. Želio bih jasno istaći da je danas cilj mojih pitanja ustvari da rasvijetlimo o čemu se tu radi, da dođemo do odgovora koji će nam poslužiti da skinemo eventualnu sumnju sa ovog postupka ili da utvrdimo šta se tu zaista desilo i zbog toga ću postaviti nekoliko pitanja predsjedavajućem Vijeća ministara, entitetskim vladama i agencijama za bankarstvo, naravno sva ova pitanja ću u pisanoj formi dostaviti i očekujem odgovore. Želja mi je, dakle, da rasvijetlimo kompletan postupak koji je dosad obavijen velom tajne i samim tim baca sumnju na kupoprodajni ugovor. Svjestan sam i ograničene nadležnosti 3 Vijeća ministara i ne očekujem uopšte da mi danas daju bilo kakav odgovor, ali bih volio da se uključe i oni i da zatraže i dođu do pune informacije, možda će njima biti lakše nego nekim drugima. Naravno, da se ključno pitanje koje sam dostavio u pisanoj formi odnosi na entitetske vlade i, a i entitetske agencije za bankarstvo. Prvo što od njih tražim je da me izvijeste ko je donio odluku o prodaji i kome je uplaćen novac od tog ugovora? Od entitetskih agencija za bankarstov, ovaj, dakle očekujem da, da, da, da daju ove odgovore, a onda bih posebno odvojio i želio da mi odgovore, tražim punu informaciju u kojem postupku i kako su došli do kupca i zašto je to bilo toliko hitno kad su već obe agencije preuzele upravljanje nad tim bankama? Posebno želim odgovor od Federalne vlade i Agencije za bankarstvo da li je u opciji uopšte bila Union Banka kao banka u većinskom vlasništvu Federacije BiH, ako jeste zašto je eliminirana, ako nije zašto nije bila u opciji, te koja je postignuta kupoprodajna cijena? Posebno me interesira da mi Federalna vlada i Agencija za bankarstvo odgovore da li je tačno da je na dan, samo dan nakon kupoprodaje [[zastupnik se upozorava na vrijeme]] ASA Banka prodala obveznice Federacije, dio ili cijeli iznos koji joj bio u posjedu Sberbanke, te da je jedan dio tih obveznica kupila Union Banka, koja je u većinskom vlasništvu Federacije? Ako je to tačno da li je taj iznos približan iznosu cijene koju je ASA Banka [[zastupnik se upozorava na vrijeme]] platila za kupovinu Sberbanke? Navodno se radi o iznosu od 14,5 i 15 miliona, što bi praktično značilo da je Sberganka kupljena vlastitim novcem uloženim u federalne obveznice. Kad je već došlo do kupoprodaje zašto Vlada nije tražila da Union Banka kao banka u njenom većinskom vlasništvu kupi Sberbanku te tako praktično za iznos od 14,5 miliona, koliko je navodno platila za dio obveznica, postane vlasnik svih [[zastupnik se upozorava na vrijeme]] svih 50 miliona obveznica Federacije koliko je u posjedu Sberbanke? Dakle, očekujem precizne odgovore i ne prihvatam odgovor koje su dali nekim medijima i novinarima, koji su se raspitivali, da je to stav međunarodne zajednice, diplomatskog kora, iz pristojnosti neću da govorim [[zastupnik se upozorava na vrijeme]] o kome se radi i iz korektnosti prema tim ljudima, jer bez obzira ko je tražio to nema pravo od nas tražiti bilo kakve ... Dakle, hvala na toleranciji, a pisana su pitanja otišla i očekujem odgovore.
Hvala. Obzirom da predsjedavajući Vijeća ministara nije tu, a nema nekog njegovog izaslanika, da li neko ispred Vijeća ministara želi odgovoriti na ova pitanja? Ne, niko. Mi idemo dalje, dajem riječ uvaženoj zastupnici Mirjani Marinković-Lepić. Izvolite.
Hvala predsjedavajući i pozdravljam sve prisutne. I kako reče Saša, ja ću iskoristiti prisustvo novinara i direktan prenos da bi postavila svoje poslaničko pitanje, mislim da ministar prometa i komunikacija nije tu, ali evo vidim da je tu zamjenik, pa se nadam da ću dobit odgovor na pitanje. Naime, nemam običaj da nečije pojedinačne i lične probleme iznosim pred ovim Parlamentom, al' obzirom na potpuni nedostatak empatije prema običnom čovjeku i nepoštivanje odluka, znači, Vijeća ministara od strane ministra, osjećam potrebu da ovdje iznesem svoje poslaničko pitanje. 4 Naime, naša sugrađanka Zineta Altumbabić dvadeset godina vodi borbu za svoja radnička prava, u toj borbi ishodila je i odluku Ustavnog suda kojom se nalaže da se postupak koji ona vodi okonča, a radi se o vraćanju na posao, obzirom da je radila u kontroli letenja na Aerodromu Tuzla. Obratila se i komisiji za ljudska prava, Zajedničkoj komisiji za ljudska prava koje je donijela zaključak da se, dakle, zaduži Vijeće ministara da riješi njen problem, a samo Vijeće ministara je, dakle, donijelo akt kojim se, u kojem se kaže – da se zadužuje Ministarstvo komunikacija i prometa BiH da na temelju analize sudskih odluka i preporuke Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH pripremi i dostavi izvještaja Vijeću ministara i na razmatranje prijedlog za rješavanje radno-pravnog statusa podnositeljice predstavke. Ovaj akt je, datira od 31.03.2021. godine, znači ovo je skoro godina dana. Dakle, o provođenju presuda Ustavnog suda nema rasprave ni dileme, presude Ustavnog suda se moraju provesti. Predsjedavajući Vijeća ministara je već kažnjen novčanom kaznom do 500 maraka zbog toga što nije proveo presudu Ustavnog suda. Pravobranilaštvo se, naravno, uključilo u proces i Pravobranilaštvo umjesto da insistira na provođenju presude Ustavnog suda upušta se u meritum spora i [[zastupnica se upozorava na vrijeme]] donijet je zaključak da se ponovo očituje gospodin Tegeltija da li je postupljeno po presudi Ustavnog suda pod prijetnjom sledeće kazne. Ja nisam dobila odgovor na svoje poslaničko pitanje koje sam dostavila još 09.11.2021. godine i zbog toga postavljam ovo usmeno poslaničko pitanje, ukoliko mi se danas ne odgovori, naravno, molim pismeni odgovor.
Hvala. Da li neko ispred Vijeća ministara želi odgovoriti na ovo pitanje? Nema nikoga. Nastavljamo dalje, dobićete vjerovatno odgovor u pisanoj formi. Dajem riječ uvaženom zastupniku Damiru Arnautu. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pitanje je upućeno ministrici vanjskih poslova, ako ne dobijem odgovor zadržavam pravo i dalje na komentar. U decembru 2021. godine ministrica vanjskih poslova je na press konferenciji, koju je u Ruskoj Federaciji tada održala sa ministrom vanjskih poslova te zemlje Sergejem Lavrovom, izjavila pred brojnim ruskim, bh i stranim novinarima, citiram – Smatram današnje razgovore krupnim doprinosom poboljašnju odnosa i podrškom stabilizaciji prilika u našem regionu i naposlije u mojoj zemlji Bosni i Hercegovini. Zahvalni smo gospodinu Lavrovu na njegovom vizionarstvu, na njegovom razumijevanju situacije, na ogromnom znanju i moram da kažem da ste vi sretna zemlja sa ovakvim ministrom vanjskih poslova. Kraj citata, Bisera Turković. Uzimajući u obzir da je Ambasada Ruske Federacije prošle sedmice na svojoj zvaničnoj web stranici objavila zvaničnu zabilješku telefonskog razgovora između upravo gospodina Lavrova i člana Predsjedništva gospodina Milorada Dodika, u kojoj zabilješci se navodi, citiram – Razmijenjena su mišljenja o implementaciji dogovora nastalih nakon sastanka Vladimira Putina i Milorada Dodika u Moskvi u dembru 2021. godine. Dakle, isti mjesec kad je gospođa 5 Turković ovo izjavila na press konferenciji. Nastavak citata – Zacrtani su koraci za intenziviranje napora u tom pravcu. Uzimajući u obzir da se i press konferencija i ovi razgovori u Moskvi desili u istom mjesecu tražim odgovor ministrice – Šta je ona tačno mislila kada je rekla da je Lavrov zaslužan za stabilizaciju prilika u našem regionu i napose u BiH, šta je mislila kad je rekla da taj čovjek posjeduje vizionarstvo, razumijevanje situacije, ogromno znanje i šta je mislila kad je rekla da je Rusija sretna zemlja sa takvim ministrom vanjskih poslova? Kažem opet, ako ne dobijem odgovor zadržavam i pravo da dam komentar na tu činjenicu u trajanju od jedne minute. Hvala.
Ok, hvala svim zastupnicima koji su postavili pitanje. Ne vidim nikoga ispred Vijeća ministara koji se javlja da da ovaj odgovor, dakle, zastupnici će vjerovatno imati pravo ponoviti ova pitanja. Zastupnik Arnaut komentar na činjenicu da nema niko da da odgovor. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Dakle, konstatujem da ministrica vanjskih poslova se ovdje pojavila samo kad je imenovana i na onoj posebnoj sjednici, a i tad je ranije otišla. Dakle, u istom mjesecu, decembru 2021. godine, u kojem su Putin i Dodik u sred Rusije postigli očito vaninstitucionalni dogovor, gospođa Turković je opet u sred Rusije snishodljivo hvalila Lavrova za stabilizaciju prilika u regionu i napose u BiH. Hvalila ga za vizionarstvo, razumijevanje situacije, ogromno znanje i još Rusiji rekla da je sretna zemlja sa ministrom vanjskih poslova za kojeg je bivši ministar vanjskih poslova, koji sada živi u SAD, Kozirev rekao, citiram ga – Da bi dobro pazio svoja leđa u Lavrovoj blizini. Pomislio bi da je ovo naivnost, neznanje, ali uzimajući u obzir da je gospođa Turković na intevrijuu pred naležnom komisijom kad je imenovala rekla da će za članstvo BiH u NATO savezu biti potreban referendum, bojim se da ovdje je na djelu nešto puno ozbiljnije i opasnije. Hvala.
Hvala. Nastavljamo dalje, prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda. Prije toga informacija da je izmjenjena – Tačka 7. Prijedlog zakona o dopuni Krivičnog zakona BiH, predlagač: zastupnik Denis Zvizdić, s Mišljenjem Ustavnopravne komisije. Obzirom da Ustavnopravna komisija nije podržala principe prijedloge zakona. I na dnevni red dodata je – Tačka 6. Zahtjev zastupnika: Nikole Lovrinovića, Borjane Krišto, Predraga Kožula, Darijane Filipović i Mije Matanovića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH po hitnom postupku, a u skladu s članom 133. Poslovnika. 6 Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Zastupnik Predrag Kojović, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Na osnovu člana 71. Poslovnika Predstavničkog doma u ime Kluba Naša stranka – Nezavisni blok, SDP, kolege Emirća i predsjedavajućeg Zvizdića predlažem nove tačke dnevnog reda sa odgovarajućim materijalom u prilogu kako slijedi: 1. Nastavak procedure vezano za Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa u institucijama BiH, broj: 01-02-1-1393/21 od 7. 7. 2021. godine, u skladu sa članom 85, 86. i 133. Poslovnika. 2. Nastavak procedure vezano za Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, broj: 01,02-02-1-2100/21 od 19. 11. 2021. godine, u skaldu sa članovima 85, 86. i 112. ovog Poslovnika. 3. Zaključak koji glasi: „Prestavnički dom traži od Doma naroda da Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa u institucijama BiH i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću usvoji po hitnom postupku, te da istovremeno okonča i proceduru usvajanja Zakona o javnim nabavkama“. I pod 4. Zaključak koji glasi: „Predstavnički dom obavještava Dlegaciju Evropske unije u BiH da je Predstavnički dom usvojio Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa u institucijama BiH i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću, nakon što je ranije usvojio Prijedlog zakona o javnim nabavkama, da ih je proslijedio Domu naroda sa zahtjevom za hitno postupanje, te traži od institucija Evropske unije da BiH odobre kandidatski status za članstvo u Evropskoj uniji“. Obrazloženje: Evropska komisija je u maju 2019. godine usvojila Mišljenje o aplikaciji BiH za članstvo u Evropskoj uniji u kojem je navela da se pregovori za pristupanje BiH Evropskoj uniji mogu otvoriti tek nakon što BiH temeljito poboljša svoj zakonodavni i institucionalni okvir, te je s tim u vezi precizirala 14 ključnih prioriteta primarno vezanih za demokratske standarde i vladavinu prava. Među tih 14 prioriteta su i tri zakona za čije je usvajanje odgovorna Parlamentarna skupština BiH – Zakon o javnim nabavkama, Zakon o VSTV-u, te Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Najviši EU zvaničnici, evropski zvaničnici su istakli da bi usvajanje ova tri zakona predstavljalo, citiram – vidljiv napredak, kraj citata, na polju ispunjavanja 14 prioriteta, te da bi time izvjesno dovelo do odobravanja kandidatsko statusa. Ovaj njihov stav se nije promijenio u međuvremenu. I pored jasne koristi po sve građane BiH koje bi kandidatski status donio niti jedan od ovih zakona međutim još nije usvojen. Ako se isti uskoro ne usvoje naredna prilika će biti tek za godinu dana nakon implementacije rezultata opštih izbora. S tim u vezi postoje svi uslovi da se procedura po pitanju dva navedena zakona okonča danas. Zakon o sprečavanju sukoba interesa je već ranije usvojen u redovnom postupku u ovom Domu, prošao je sve komisijske faze, u potpunosti je usaglašen sa evropskim standardima, te je ocijenjen pozitivno od strane Delegacija EU, Misije OSCE-a, te Transparensi internešenela. Nakon što je zaustavljen u Domu naroda predlagači su ponovo uputili identičan prijedlog po hitnom postupku. Podsjećam da taj prijedlog sadrži sve amandmane koji su ranije usaglašeni na Ustavnopravnoj komisiji i samom Domu [[zastupnik se upozorava na vrijeme]] a koje su između ostalog predložili SDA, SNSD i HDZ. Ostaje da 7 se danas izjasnimo o hitnom postupku u drugom krugu, te zakon odmah potom usvojimo po hitnom postupku. Zakon o VSTV-u je predložilo Vijeće ministara BiH, taj prijedlog nije idealan, ima dosta nedostatak, ali predstavlja najniži mogući minimum koji je prihvatljiv za Delegaciju Evropske unije. Takođe sadrži odredbu da je u roku od godinu dana [[zastupnik se upozorava na vrijeme]] potrebno usvojiti potpuno novi Zakon o VSTV-u. Istražna komisija ovog Doma je potpuno sposobna prizvesti novi prijedlog zakona u tom roku. Ostaje da se o ovom zakonu izjasnimo u drugom krugu, nakon toga trebamo postupiti prema članu 112. stav (4) bez ponovnog razmatranja u nadležnoj komisiji, te zakon odmah danas usvojiti u drugom čitanju. Što se zaključaka tiče, ovdje završavam, hvala vam, trebamo zatražiti ove zakone da se usvoje po hitnom postupku u Domu naroda, te da se istovremeno okonča i procedura Zakona o javnim nabakama koji je tamo već nekoliko mjeseci. Ne postoji niti jedan razlog da se ovi zakoni o kojima sam govorio ne usvoje i da se na osnovu toga argumentovano, nakon što smo ispunili određenu zadaću traži kandidatski status BiH u Evropskoj uniji. Hvala.
Hvala. Uvaženi zastupnik Mirko Šarovič, izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pozdravljam sve prisutne poslanike i članove Kolegija, u ime Kluba SDS – PDP – DNS želio bi da predložim po hitnoj proceduri proširenje dnevnog reda – Prijedlog zakona o dopuni Zakona o porezu na dodatu vrijednost. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Malo bliže mikrofonu, sada je to u redu, jeste. Znači, na osnovu člana 71, 104. i 105. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine kao ovlašteni predlagač predlažem Prijedlog zakona o dopunama Zakona o porezu na dodatu vrijednost sa obrazloženjem u pisanoj i elektronskoj formi radi razmatranja i usvajanja na 27. sjednici Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, na osnovu člana 133. Poslovnika tražim da se prijedlog zakona razmatra po hitnom zakonodavnom postupku s obzirom da se radi o materiji visokog stepena hitnosti. I evo da u ovom obrazloženju i u nekom vremenu sa kojim raspolažem kažem da, da već u prijedlogu dnevnog reda postoji sličan prijedlog izmjene i dopune zakona, no mi mislimo da, iz kluba da se radi o zakonu koji ima dosta manjkavosti i naš prijedlog je, rekao bih, po našem mišljenju prijedlog koji bi, koji je kvalitetniji i bolji i želimo da ga predstavimo i uvaženim poslanicima, a odnosi se, ja ću da iskoristim sada priliku, na nekoliko stvari. 8 Prvo, znači, u članu 23.a. osnovnog zakona – snižena stopa. Po sniženoj stopi PDV-a od 5% u odnosu na prijedlog iz zakona koji je, prijedloga zakona koji je predložen ovdje u dnevnom redu, oporezuje se promet dobara i usluga i uvoz dobara i to lijekovi pomoćni, ljekovita sredstva i zdravstvana pomagala stavljena u promet u skladu sa propisima o njihovom stavljanju u promet. Hljeb dobijen od svih vrsta brašna, sve vrste mlijeka, jestiva ulja i jestive masnoće, so, šećer, stočna hrana bez koncentrata, sjemena i sadni materijal. Član 23.b. viša stopa. Po stopi od 22% prijedlog ovog prijedloga zakona je da se po ovoj stopi oporezuju visokokvalitetna vina i alkoholna pića, cigare i cigarilosi, luksuzni parfemi, odjeća i obuća od krzna i kožnog reptila, nakit i srodni proizvodi, satovi i njihovi dijelovi, vrhunski električni ili optički aparati, luksuzna vozila za prevoz lica ne zemlji, u zraku ili na vodi, umjetnička djela, pirotehnički proizvodi za vatromet, upaljači za cigarete, luksuzna nalivpera, oružje. I evo da iskoristim priliku i da kažem da je zarlog za donošenje zakona postoje u cilju poboljšanja ekonomskog položaja socijalno ugroženih kategorija stanovništva, posebno u uslovima povećanih cijena usled globalne inflacije i poremećaja na tržištu, mi predlažemo, znači, da se donese ovaj zakon po hitnoj proceduri. Principi na kojima je zasnovan prijedlog zakona, znači, vođeno je računa prilikom izrade ovog zakona, finansijska sredstva za provođenje zakona. Takođe želim da naglasim da su prema izvršenim analizama smanjenjem stopa PDV-a sa 17% na 5% doće do gubitka prihoda od PDV-a od oko 130 miliona konvertibilnih maraka, uz pretpostavku da osnovica ostane nepromijenjena. S obzirom da će neminovno doći i do rasta cijena u narednom periodu doće i do povećanja osnovice za PDV, rast plata i penzija koji se predviđa tokom 2022. godine. Znači, da evo, uvaženi predsjedavajući, da kažem, mi smatramo da je ovo bolji prijedlog zakona u odnosu na ovaj ponuđeni, smatramo da ima razloga da se uvrsti po hitnoj proceduri na ovu sjednicu i osnovne karakteristike ovog prijedloga sam rekao, a iskoristio bih priliku, naravno, da ovaj prijedlog dostavim nadležnoj službi sa ovjerenim potpisom. Hvala vam.
Hvala. Naravno, prijedlog treba dostaviti da bude podijeljen zastupnicima u sali, kao i prijedlog koji je predložio gospodin Kojović. Nemamo više prijavljenih, evo dok se prijedlog isprinta, vjerovatno će to uzeti nekih desetak minuta, pa ćemo napraviti kratku pauzu od 10 minuta da sačekamo da prijedlozi budu podijeljeni i klubovima i zastupnicima. [[PAUZA]] Počećemo za prar minuta, molim zastupnike da zauzmu svoja mjesta. Dobro, poštovane zastupnice i zastupnici mi nastavljamo sa našim radom. Imamo prijedloge dopuna dnevnog reda, o njima ćemo se izjašnjavati onako kako su oni i predloženi od strane uvaženih zastupnika. 9 Dakle, prvo se izjašnjavamo o prijedlogu koji je pročitao gospodin Kojović, dakle, na osnovu člana 71. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Nisu svi došli.
Dobar dan gospodine predsjedavajući, pozdravljam Vas i članove Kolegija, koleginice i kolege, sve nazočne u dvorani. Dakle, mi iz Kluba HDZ-a nismo maloprije izbjegli glasovanje jer nam je trebalo više vremena, doduše nismo vas o tom izvijestili, zapravo nismo imali ni kada, ali prije nego krenemo, dakle, danas raditi sa dnevnim redom i evo ovom točkom Zapisnika, ja moram konstatirati u ime Kluba da smatramo da je ovo drugi put, gospodine predsjedavajući, da kršite Poslovnik. Prvi put ste ga kršili kad ste sjednicu zakazali bez dnevnog red i nastavili raditi i u samoj sjednici smo se izjašnjavali o dnevnom redu, a ovaj put, dakle, zanemarili ste institut izvješća Kolegija, dakle, o točkama koje nisu prošle u prvom krugu glasovanja. Danas ste, dakle, uvrstili u dnevni red točke dnevnog reda koje nemaju izjašnjenje Kolegija. Prema tome, isključujete jednu instituciju koja je predviđena Poslovnikom, ja ne znam kako bi to nazvao. Vi ste, evo, dakle, kažem mi nismo to opstruirali da nismo došli, htjeli smo to reći, međutim bilo je kratko vrijeme, bili smo zatečeni ovim, ali Vi kao predsjedavajući ste se makar morali konsultirati sa Kolegijem da li je to moguće ili nije moguće. Dakle, Vi ste isključili institut mišljenja, ako ste već to htjeli Vi imate, gospodine predsjedavajući, jedno petnaestak mišljenja koja čekaju, zašto to onda niste stavili sve danas na dnevni red, zašto ste samo stavili, pa nema veze što on nije predlagao, dakle, ako je predložio da se glasuje o tome, dakle, onda je trebao danas sve one točke koje čekaju drugi krug glasovanja staviti na dnevni red. Ja ne znam čemu ovo vodi, taman nešto napravimo, taman se nešto primaknemo, pomaknemo, da nešto radimo kao ljudi po Poslovniku, prvi ga Vi kršite i dopuštate da se to radi, ja bi volio čuti Vaše obrazloženje za to. Istina Bog, ovo je prva već točka dnevnog reda, ali evo kako je sve teklo jednostavno nije bilo vremena da se na ovo reagira. Ja prosvjedujem u ime Kluba mi tako nećemo prihvaćati ubuduće rad, samo da to znate. Hvala lijepo.
Hvala. Naravno, kao i obično kad sam ja u pitanju potpuno ste pogrešno i čak i jednosmjerno, pa da ne kažem zlonamjerno usmjereni i informisani. Dakle, u vezi sa usaglašavanjem ja sam postupio tačno u skladu sa članom 85. i 86. Poslovnika, zakazao komisiju na kojoj nisu prisustvovali članovi Kolegija, što znači da se nismo uspjeli osigurati saglasnost u roku od tri dana nakon glasanja i da je time u principu taj drugi krug omogućeno dalje glasanje. Ali sad smo trenutno na tački koja se zove – Usvajanje Zapisnika s 26. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Ako imate u vezi sa tim gospodine Lovrinoviću nešto reći, izvolite.
To Vi, dakle, tvrdite da ste postupili po članku ... šta kažu kolege iz Kolegija, ja bi ih volio čut, dakle, ja, ja, dopustite da čujemo, dakle, jeste li se konsultirali sa Kolegijem da to tako, jeste sazvali sjednicu, to ja znam, ali nema izvješća, jel' to više izvješće ne treba u budućem radu, što kažu drugi članovi Kolegija il' Vi sami tumačite to, ako je to tako onda nemam ja više riječi. Hvala. 13
Hvala. Dakle, nemamo prijavljenih u vezi sa Zapisniko sa 26. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Prelazimo na tačku dva, Ad. 2. Komentari na dobivene odgovore na zastupnička pitanja U skladu s članom 170. Poslovnika do ove sjednice Doma pitanja i inicijative u pisanoj formi postavili su zastupnici: Magazinović postavio 16 pitanja, Damir Arnaut uputio inicijativu Kolegiju, Mirjana Marinković-Lepić postavila četiri pitanja i zatražila upućivanje urgencije za dostavljanje odgovora, Nikola Lovrinović postavio dva pitanja i Borjana Krišto postavila jedno pitanje. Do današnje sjednice dostavljeni su sledeći odgovori: na pitanje Damira Arnauta dostavljena su dva odgovora, na pitanje Aide Baručije dostavljena su dva odgovora, na pitanje Mirjane Marinković-Lepić dostavljeno je sedam odgovora, na pitanje Saše Magazinovića dva odgovora i na pitanje uvažene kolegice Borjane Krišto dostavljen je jedan odgovor. Da li neko od uvaženih zastupnika ima komentare na dobivene odgovore. Uvaženi zastupnik Magazinović, izvolite.
Važna je sjednica neću, neću dužiti samo ću reći jednu rečenicu. Kada bilo ko u ovoj državi pomene ugroženost jednog naroda neka uzme i pogleda odgovor na moje pitanje ministrici Gudeljević o broju zaposlenih u ovom mandatu i sve će mu biti jasno, ima tamo sve podatke.
Hvala. Uvažena zastupnica, kolegica Borjana Krišto, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, svi nazočni na sjednici, članovi Vijeća ministara, sve vas srdačno pozdravljam. Moje zastupničko pitanje uputila sam Federalnoj upravi policije, a ono se odnosilo na nacionalnu strukturu odabranih kandidata po Javnom natječaju za zapošljavanje u Federalnoj upravi policije sa početnim činovima „policajac“ i „mlađi inspektor“, kao i na ukupnu nacionalnu strukturu policijskih službenika uposlenih u Federalnoj upravi policije. Evo, nije moglo biti, ovaj, bolji momenat, još tome da dodam osim ovog, ovaj, koji je u uvodu za ovo pitanje napravio i kolega Magazinović. 14 Naime, Zakonom o policijskim službenicima u Federaciji člankom 4. propisano je da struktura policijskih službenika u policijskom organu odražava nacionalnu strukturu uposlenih prema popisu stanovništva iz '91. godine. Stoga ako pogledamo sastav stanovništva Federacije po popisu iz '91. u Federaciji je bilo 52,34% Bošnjaka, 21,85% Hrvata, 17,58% Srba i ostatak strukture su činili oni koji se nisu izjašnjavali kao pripadnici jednog od konstitutivnih naroda. U odgovoru na pitanje koje sam zapravo dobila nacionalna struktura odabranih kandidata je sljedeća: - Za čin policajac o ukupnog broja 80 odabranih, 85% je Bošnjaka ili u brojci 68; 12,5% Hrvata ili 10; 1,25% Srba ili jedan i 1,25% ostalih ili jedan. - Za čin mlađeg inspektora od ukupnog broja 8 odabranih, 62,5% je Bošnjaka ili 5; 12,5% Hrvata ili jedan i 25% Srba ili dva. Što se tiče nacionalne strukture uposlenih, ukupne nacionalne strukture, znači, policijskih službenika u Federalnoj upravi policije, struktura je sljedeća: - 69,34 su Bošnjači, prema odgovoru; 17,03 Hrvati; 9,42 Srbi i 4,01 ostali. Kad se uporedi nacionalna struktura odabranih kandidata, kao i nacionalna struktura uposlenih u Federaciji sa nacionalnom strukturom stanovništva Federacije prema popisu iz '91. naravno da je jasno i vidljivo da ona ne odražava strukturu koja bi trebala odražavati onako kako je to Zakonom o policijskoj upravi definirano. Takođe je jasno vidljivo da po trenutnoj strukturi uposlenih u Federaciji imamo četiri puta više Bošnjaka nego Hrvata. Ovaj primjer želim navesti, evo, i zbog ovog što je maloprije, a i zbog toga što često toga možemo pročitati u medijima ili pak čuti i od bošnjačkih političkih predstavnika kako Hrvata u institucijama BiH, pa i na federalnoj razini ima puno više nego što im pripada, takođe nemali broj puta se u ovim medijskim prostorima Hrvate pokušava prikazati kao nekakve uzurpatore, ja bih rekla, ovih resursa. Brojke jasno govore ko je, ako možemo to govoriti, uzurpator određenih pozicija. Obzirom da su imena ova koja sam dobila, imena i prezime, ustvari ja nisam dobila imena nego zapravo postotke, ali nisu bila objavljena imena i prezimena temeljem javnog natječaja objavljene su samo šifre kandidata, a imajući u vidu da se obratilo i Mišljenju Agencije za zaštitu osobnih podataka u kojem je navedeno – da objava konačne liste na oglasnoj ploči sa imenima i prezimenima kandidata predloženih za zapošljavanje u Federalnoj upravi nisu protivna ni principu pravičnosti, ni zakonitosti iz članka 4. Zakona. Ja sebi uzimam za pravo da uputim dopunsko zastupničko pitanje, to želim ovdje javno kazati, da zatražim i imena i prezimena odabranih kandidata po ovom javnom natječaju, pa da uistinu vidimo zbog čega se ta nacionalna struktura koristi i ko je taj ko je zloupotrebljava u svrhu zauzimanja određenih pozicija. Hvala lijepo.
Hvala uvaženoj kolegici. Nemamo više prijavljenih za komentare na dobivene odgovore. Prelazimo na tačku dnevnog reda broj tri, Ad. 3. Zahtjev zastupnika Snježane Novaković-Bursać i Jakova Galića za razmatranje Prijedloga zakona o zabrani zloupotrebe pojma genocida po hitnom postupku, u skladu s članom 133. Poslovnika, broj: 01-02-1-195/22 od 4. 2. 2022. godine 15 Zakonodavno-pravni sektor dostavio je Mišljenje. Otvaram raspravu o zahtjevu za hitni postupak. Uvažena zastupnica Novaković-Bursać, izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, cijenjeni gosti. Dozvolite mi da obrazložim zahtjev za hitnost, možda će trajati malo duže, ali dozvolite. Dakle, pred vama se nalazi Prijedlog zakona o zabrani zloupotrebe pojma genocid, koji je predložen po hitnoj proceduri jer ispunjava potrebne uslove propisane članom 133. Poslovnika o radu Predstavničkog doma, jer je formulisan na jednostavan način za kojeg smatramo da se može razmatrati i u potpunosti razmatrati i usvojiti u jednom čitanju. Šta god ko mislio, zamišljao, insinuirao ili konstruisao želim da naglasim da iza ovog prijedloga i u suštini stoji jedna dobra namjera, pokušaj smirivanja tenzija i revitalizacije unutrašnjeg dijaloga. Iza ovog Prijednoga zakona ne stoji samo dobra namjera nas iz Kluba poslanika SNSD-a i Srpskog kluba, ovdje u Predstavničkom domu, koji smo njegovi formalni predlagači, nego i građana Republike Srpske izražena kroz djelovanje njihovog najvišeg predstavničkog tijela Narodne skupštine Republike Srpske, a koja nas je svojim zaključkom, usvojenim 01. februara 2022. godine, obavezala da ovaj zakon predložimo vama i nama na usvajanje upravo ovdje u Parlamentarnoj skupštini. Iskreno želimo, a i to želimo da pokažemo i ovim zakonom, da se problemi u ovoj zemlji počnu rješavati, pod jedan s prave strane, i pod dva na pravi način, a što bi značilo od pitanja koja nas svakodnevno opterećuju i unose povjerenje, a mnogo ih se, nažalost, nakupilo u ovoj zemlji i na način da to radimo u skladu sa Ustavom na bazičnim principima na kojima ova zemlja je zasnovana i kojima treba da funkcioniše i naravno na bazi propisanih procedura. Od mogućnosti i želje, jasno i konkretno iskazane na djelu da radimo na pomenut način, manifestovane kroz usvajanje ovog prijedloga mi mislimo da se može otpočeti proces rješenja mnogih bitnih i opterećujućih pitanja u BiH, a u koje svakako spada i nastavak rada u većem kapacitetu nas predstavnika iz Republike Srpske na nivou zajedničkih organa, a u interesu svih u BiH. Podsjetiću i vas i javnost da je naš način izražavanja političkog stava, koji je podrazumijevao i podrazumijeva suzdržavanje od odlučivanje na određenim zaključcima Narodne skupštine definisan način upravo bio i jeste reakcija na djelovanje koje je suprotno onome što nam je naložio Ustav i sopstvene procedure. Nadamo se da će tako, da je tako i radimo, i sigurni smo, da je tako i protivustavnoj vrsti djelovanja krajnje vrijeme stati u kraj zbog dobrobiti i budućnost ove zemlje. U javnosti, ali i među nama poslanicima provejavalo je pitanje – zašto nismo išli na dopunu Krivičnog zakona? Odgovor možda jeste jednostavan, ali on, vi svi dobro znate, zadire i u suštinu naših problema i odnosa i svi ga dobro znate. Da smo išli na izmjenu i dopunu Krivičnog zakona vjerovatno ovaj tekst ne biste vidjeli danas u ovoj sali, jer bi bio vrlo vjerovatno, gotovo sigurno odbijen u nekoj tehničkoj fazi obrade u Zakonodavno-pravnom sektoru, jer mi ne bismo i nećemo navesti neke članove službenih glasnika za koje opet neki misle da bi morale i da trebaju biti navedene. I smatramo, i to vi svi vrlo dobro znate, da ti famozni brojevi službenih glasnika ne trebaju da budu navedeni iz prostog, a ustvari suštinskog razloga, jer niko u ovoj zemlji nema, niti bi trebao da ima pravo da donosi zakone osim osoba koje su u ime naroda i građana ove zemlje izabrane da to čine, tj. nas narodnih poslanika u zakonodavnim organima na različitim nivoima. 16 Međutim, bez obzira na Krivični zakon, sa ili bez nekakvih izmjena i dopuna, mišljenja smo da ova tema zaslužuje da bude obrađena upravo kroz jedan ovakav poseban zakon. Znamo svi, i ne treba ni to posebno ni pominjati i vraćati se na to, da je naša prošlost opterećan teškim i tragičnim događajima koja, koji svakako utiču i na naša ponašanja u svakodnevnici. I naravno da smo svi svjesni mnogobrojnih i teških žrtava na svim stranama, ali s obzirom na takvu prošlost, a trenutno različitim pristupima, uvejrenjima, idejama itd. smatramo da moramo tragati za rješenjima koji će umirivati javnost i povećavati razumijevanje. I na kraju, zamolila bih sve vas kolegice i kolege, koji eventualno niste došli na ovu sjednicu sa već izbrušenim unaprijed stavom prema ovom Zakonu, ako uopšte ima takvih, a eto ja se nadam da ima, da na trenutak zamisle da je ovaj Prijedlog zakona ispisan možda latinicom, da nema potpisnika, da je podnijet možda u nekom drugom vremenskom periodu i nekom mirnijem opštem ambijentu i da se pokušaju prema njemu ophoditi i ponašati sa te zamišljene pozicije. Molim vas, još jednom, da pokušate sagledati zasebno ovu cijelu ideju, a ne autora i ne politike. Hvala lijepo.
Hvala. Uvažena zastupnica Lepić, ispravka krivog navoda.
Ja bih ovdje ispravila krivi navod koleginice koja kaže da je njihov nedolazak na sjednicu bio izazvan protivustavnim djelovanjem visokog predstavnika i da je to bio njihov politički stav. Mi svi znamo da je Ured visokog predstavnika utvrđen u Dejtonskom mirovnom sporazum, zna se tačno i koji dio, isto tako je i Ustav BiH dio Dejtonskog mirovnog sporazuma, tako da, dakle, ne stoji ovaj navod. Pogotovu mislim da djelovanje visokog predstavnika nema veze sa radom Parlamentarne skupštine BiH i da je, dakle, njihov politički stav bio samo izgovor da ne bi dolazili u ovaj Parlament, a voljela bih da je i taj njihov politički stav sadržavao i to da onda ne uzimaju novac od građana za vrijeme za koje nisu radili. Ovdje nekako se kroz ovu diskusiju provlači opet pomalo, čini mi se, ucjena, jer ako mi nešto ne prihvatimo i ovaj, ili ako prihvatimo oni će raditi ako ne neće opet raditi. Ali evo ja ne bih ulazila dalje u sadržaj ni zakona, ni obzirom da ovdje raspravljamo o hitnoj proceduri, a posebno mislim da ovaj zakon ne odgovara uslovima vezano za hitnu proceduru.
Hvala. Uvažena zastupnica Novaković-Bursać, ispravka krivog navoda.
Uvaženi gospodine, gospođo Marinković-Lepić stvarno ne znam kako Vam je palo na pamet da Vi insinuirate šta sam, šta je moje uvjerenje i koji je razlog našeg djelovanja. Imali ste priliku i imate priliku da držite političke govore na različite načine, ali zaista insinuirati nama stavove i razloge djelovanja ili izražavanja političkog stava, dozvolite zaista da kao poslanik poslaniku nemate pravo. Na to šta je sve, ja sam lijepo rekla da je sve ono što je SNSD, i ponavljamo, u kontinuitetu zajedno s koalicionim partnerima, da je naše ponašanje uslovljeno 17 protivustavnim djelovanjima, toga ima više, i možemo o tome pričati danima, ali zaista sam malo i zapanjena da sebi dajete za pravo da nama spočitavate naša uvjerenja i naše načine ili naše razloge zašto nešto radimo ili ne radimo. Razumijem da ste iskoristili priliku da nešto još više kažete neku minutu ili tako nešto, ali još jednom evo molim sve kolege da se barem suzdržite, ako ništa svakom poslaniku ima pravo da izražava svoje političke stavove do mjere ... dok ne padne nekim demokratama poput ovih kolega nekih određenih, takvim demokratama očito pada na pamet da spočitavaju drugim ljudima način mišljenja, djelovanja, formiranja i izražavanja stavova.
Hvala. Uvaženi zastupnik Magazinović, diskusija. Izvolite.
Ne ulazeći mnogo u suštinu, o tome ćemo ako ovaj zakon dobije zeleno svjetlo da se o njemu, da se o suštini raspravlja, samo nekoliko kratkih teza. Problematično je sa ovakvim zakonom ići po principu uzmi il ostavi, jer ne dozvolivši svima da učestvuju u kreiranju teksta ovog zakona automatski ostajete bez značajne podrške. Ili opcija je bila da u predlaganju ovog zakona učestvuju i poslanici iz drugih političkih stranaka, jer u suštini postoji dobra volja da se različiti oblici govora mržnje u BiH zaustave. Ja sam siguran da ste ponudili gospodinu Osmanoviću, recimo, koji je nekoliko puta u medijima rekao, evo hajte dođite sa tekstom pa da o tome razgovaramo, kao što smo i mi iz SDP-a rekli, kao što je predsjedavajući u nekoliko medijskih istupa posebno naglasio i rekao hajte da ljudi, da razgovaramo, dajte da na papir stavimo sve ono što je problematično bilo kome u državi BiH, pa da o tome razgovaramo, onda bi možda to mogao biti zakon u hitnoj proceduri. Ovako je slučajno ili namjerno su ostavljene neke formulacije koje su apsolutno neprihvatljive, a o kojima je u javnosti, čini mi se, prvi govorio kolega Zvizdić, posebno spomenuvši ovu formulaciju „ideja o genocidu“. E onda vi kad stavite uzmi ili ostavi za ideju o genocidu, šta je to ideja o genocidu, onda je ostavi. Druga stvar, vi ste predložili zaseban zakon, ovo je trebala biti dopuna Krivičnog zakon. Kad bi, recimo, na ovakav način mi predlagali mjere ili zakone koji se tiču bezbjednosti saobraćaja, to bi značilo da bi imali poseban zakon o vezivanju pojasa, zakon o zabrani korišćenja mobitela, zakon o dugim svjetlima, zakon o ispravnosti vozila, zakon o zabrani prolaska kroz crveno, dakle, na šta bi ličilo naše zakonodavstvo kad bi se za sve poseban zakon predlagao. Ja razumijem da je vama problem predložiti dopunu Krivičnog zakona gdje jeste mjesto ovom zakonu, naravno u drugačijem tekstu, zbog toga što bi morali priznati Inckov zakon o negiranju genocida, ali je potpuno pogrešno i pogrešnu poruku šalje da onda svako treba predložiti poseban zakon za nešto što bi htio predložiti u Krivični zakon. Dakle, kreiranje pravne nesigurnosti štancanjem ogromnog broja zakona koji trebaju da budu dio jednog zakona je takođe neprihvatljivo. I na koncu o suštini, gdje takođe ima neprihvatljivih elemenata, ovaj, neću sada govoriti, jer mi sada govorimo, je li, o hitnosti, ali ovo su neki elementi zbog kojih hitni postupak za nas nije prihvatljiv.
Riječ ima predsjedavajući Zvizdić, izvolite. 18
Hvala najljepša, još jednom pozdravljam sve prisutne zastupnike i zastupnice. Moram odmah kazati da za mene lično uopće nije bitno na kojem pismu je napisan ovaj zakon, nego je ustvari bitna suština sadržaja, dakle, biti ovoga zakona i ja ću reći zašto mislim da je neprihvatljivo hitni postupak, a on je neprihvatljiv zbog sadržaja samog zakona, pa ću reći zašto je neprihvatljiv sadržaj ovoga samog zakona. Ja mislim i po mom mišljenju prijedlog zakona koji danas bi trebali razmatrati je ustvari nastavak negiranja presuđenog zločina genocida u BiH, jer genocid u BiH je počinjen, on je međunarodno presuđen i to je neosporna činjenica. Zbog toga oštro odbacujem svaki kompromis i naravno pokušaj da se bude neutralan u definiranju pojma genocid, jer tu nema i ne smije biti bilo kakvog jednostranačkog ili političkog tumačenja pojma genocid i zbog toga nema nikakve ideje o prestavljanju genocida. Ideja koja se spominje u članu 3. ovoga prijedloga zakona je ustvari, po mom mišljenju, klasični primjer minimiziranja zločina genocida, jer međunarodno pravo, kao ni pravna teorija, ne poznaje nikakvu ideju o genocidu. Genocid je najveći ratni zločin koji ima svoju definiciju, ima svoja obilježja, ima svoju sankciju koja je skoro uvijek najteža sankcija koja postoji u međunarodnom pravu. Konvencija o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida, koju smo potpisali i ratificirali i mi kao država BiH, genocid definiše kao namjeru potpunog ili djelimičnog uništenje jedne nacionalne, etničke, rasne ili vjerske grupe i to kroz ubistva članova grupe, tešku povredu fizičkog ili mentalnog integriteta članova grupe, namjerno podvrgavanje grupe životnim uvjetima koji treba da dovedu do njenog potpunog ili djelimičnog uništenja, mjere uperene na sprečavanje rađanja u okviru grupe i prinudno premještanje djece iz jedne grupe u drugu. Dakle, kao što vidimo genocid je vrlo jasno definiran zločin, ali to je ustvari samo jedan aspekt pravne teorije o genocidu. Postoji pravna praksa koja reguliše zločin genocida kroz posebne sudske predmete i zbog toga mi dozvolite da ktarko pročitam izvod iz presude iz koje će biti potpuno jasno zašto ne treba prihvatiti ni hitni postupak i uopće ne treba prihvatiti ovakav zakon sa ovakvim tekstom. U presudi Mladić Tribunal navodi – Vijeće konstatuje da je optuženi imao namjeru da se bosanski Muslimani iz Srebrenice eliminišu ubijanjem muškaraca i dječaka, te prisilnim odvođenjem žena, djece i dijela starijih muškaraca i to putem počinjenja genocida, progona, istrebljivanja, ubistva i nehumanog djela prisilnog premještanja, Vijeće je konstatovalo da je jedini razuman zaključak taj da je optuženi imao namjeru da uništi bosanske Muslimane iz Srebrenice kao značajan dio zaštićene grupe Muslimana u BiH. Prema tome u Bosni se dogodio genocid u teoriji i praksi i jako je važno da svi pročitamo Konvenciju o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida, presude Haškog tribunala kako bi shvatili o čemu je riječ. Genocid u Srebrenici istovremeno je i dokazan van svake razumne sumnje što je navjeći standard dokazivanja u pravu. Dakle, to je ...., to je činjenica, zato čvrsto vjerujem i odgovorno tvrdim da je ovaj zakonski tekst ustvari novo negiranje genocida, pa na neki način i uvreda za sve žrtve. Riječ je ustvari o desetoj fazi genocida, a to je faza poricanja. Mislim da ovaj Zakon upravo predstavlja desetu fazu genocida, jer se istim pokušavaju umanjiti utvrđene činjenice i presude međunarodnih sudova, pokušava se zataškati istina i to je vrlo, vrlo opasna namjera, to jednostavno u jednom demokratskom društvu kao BiH ne može proći, u nekom autokratskom društvu bi možda to bilo moguće. Ja bi, isto tako, dodao da u zadnje vrijeme imamo i jedanaestu fazu genocida, a to je glorifikacija genocida. Zbog toga ako ne zaustavimo ovu desetu fazu ko će onda dati djeci za primjer i objasniti da se više nikada ne smije dogoditi da neko odluči da ubije više od osam hiljada muškaraca i dječaka zbog njihovog imena, njihove vjere i njihove etničke pripadnosti? 19 Isto tako murali ratnim zločincima, pucnjava na povratnike, skrnavljenje vjerskih objekata, sve su to elementi koji se mogu definirati kao potencijalna glorifikacija zločina genocida. Da se to ne bi desilo potrebno je da damo primjer mladim i svim budućim generacijama da kažemo konačnu istinu, da priznamo šta se desilo i da idemo ka katarzi, a posle toge i pomirenju i povećanju povjerenja. Kao što to naše dobre majke Srebrenice i Žepe kažu, to nam neće vratiti naše najmilije, ali biće kakva takva satisfakcija. Prema toma ovaj zakon bi bio deseta i jedanaesta faza genocida, dakle, poricanje i glorificiranje genocida. Ja predlažem da idemo u prvu fazu kolektivne i individualne katarze naroda i da konačno priznamo istinu, da nazovemo stvari pravim imenom, a ne da dajemo nekakve filozofske kvalifikacije i apstraktne kvalifikacije o nekoj ideji genocida. Vjerujte mi da to predstavlja stvarnu i ogromnu uvredu svim žrtvama. Zbog toga vas pozivam da ovo moje izlaganje shvatite ne kao politički stav, nego kao borbu za istinu i pravdu, kao borbu za međunarodno pravo, kao poštovanje žrtava genocida u Srebrenici, jer odgovornost za zločine je uvijek individualna, a ne kolektivna, to, tu nikada nisam imao nikakve dileme. Međutim, kao što je jedan veliki njemački filozof kaže, citiram – od četiri tipa odgovornosti samo politička odgovornost je kolektivna, a to je ona odgovornost prema kojoj u političkom smislu trebamo osuditi sve one koji su kao pripadnici našeg naroda činili zločine, jer ako veličamo one koji su u naše ime radili zločine onda smo i mi defakto saučesnici u zločinu i mi i samo tada imamo kolektivnu odgovornost. Dakle, predlažem da ustvari idemo ka onim rješenjima koje će relaksirati odnose, podići nivo povjerenja na jednu veću razinu i omogućiti nam da kontinuirano nastavimo sa procesima povjerenja. Hvala.
Gospođa Marinković-Lepić, izvolite.
Ja podržavam i slažem se sa diskusijama mojih prethodnika, prvo zbog činjenice da je ovo, dakle, dato kao lex specialis, a znamo kojim zakonom se utvrđuju krivične sankcije, to je samo Krivični zakon i naravno ne možemo ovdje ipak da se ne dotaknemo suštine zbog toga što ovdje nije na jasan način definisano šta se to smatra zloupotrebom i mislim da bi sa ovakvim formulacijama, dakle, došlo do proizvoljnog tumačenja i selektivne primjene. Ja sam se nadala da će kolege ponuditi zakon, svoju verziju zakona o zabrani negiranja genocida, obzirom da ne priznaju i kako kažu izgleda da je protivustavno djelovanje visokog predstavnika, dakle, ne priznaju ponuđeni zakon, odnosno već, dakle, utvrđen i objavljen zakon visokog predstavnika, pa bismo onda zaista imali šansu da se, da ovdje diskutujemo i da eventualno nađemo neko zajedničko rješenje. Ali zaista smatram ovo jednom vrstom bezobrazluka, da se nudi zakon koji, pazite, zabranjuje zloupotrebu pojma genocid, a mi nismo usvojili zakon kojim se zabranjuje negiranje genocida. Da bi zabranili zloupotrebu pojma valjda treba prvo da utvrdimo zakon kojim se zabranjuje uopšte negiranje genocida, što dosad nije učinjeno u ovom Parlamentu, pa onda da pričamo o nekim drugim stvarima. Ja ću ovdje pročitati Mišljenje Udruženja žrtava i svjedoka genocida, dakle, Udruženja Pokreta „Majke enklave Srebrenica i Žepa“ za koje mislim da su najpozvaniji da daju svoje mišljenje o ovom zakonu i oni kažu da je Prijedlog zakona o zabrani zloupotrebe pojma genocid sam po sebi pokušaj zloupotrebe Konvencije o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida, oni pozivaju zastupnike u Parlamentu BiH da odbace navedeni prijedlog, ističu da izmjene i dopune Krivičnog zakona BiH koje je donio visoki predstavnik u BiH nedvosmisleno uređuju ovu oblasti i da pružaju zaštitu svakom pojedincu, a tako i kolektivitetu. Cilj izmjene zakona i jeste bio da se ukloni javno proklamisana odgovornost naroda i da se jasno naglasi odgovornost 20 pojedinaca ili grupa koje su se udružile u cilju počinjenja zločina. U izmjenama Krivičnog zakona, koje je nametnuo bivši visoki predstavnik u BiH Valentin Izcko u julu 2021. godine, se navodi da zakon stupa na snagu kako je predviđeno u članu 2. na privremenoj osnovi sve dok ga Parlamentarna skupština BiH ne usvoji u istom obliku, bez izmjena i dopuna i bez dodatnih uslova. Dakle, oni pozivaju Parlament da hitno usvoji navedeni zakon, jer bez usvajanja zakona bespredmetna je bilo kakva rasprava u Parlamenut o temi negiranja ili zloupotrebe riječi genocid, a kamo li o usvajanju nekih drugih zakona koji tretiraju počinjen genocid u BiH. Mislim da je ovim sve rečeno i da se ovdje nema šta dodati.
Hvala. Uvažena zastupnica Čolo, diskusija.
Predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege razgovaramo o proceduri, o hitnoj proceduri, ali vidim da svi ulazite u meritum zakona, pa ću i ja sebi dozvoliti pravo da uđem u meritum, jer od merituma zavisi i određevinje naše o proceduri ovog zakona. Ja takođe smatram da propisivanje krivičnog djela u posebnom zakonu nije dobro u pravcu očuvanja pravne sigurnosti i instituta pravne države BiH, jer krivična djela trebaju da svoje mjesto nalaze u krivičnom zakonodavstvu, a u posebnim zakonima samo izuzetno. Mislim da ovo krivično djelo ovakvo kako je propisano dosta nejasno propisuje dispoziciju, tj. radnju izvršenja krivičnog djela, govori se o zloupotrebi pojma genocid, a u samoj dispoziciji krivičnog djela se govori o ideji o genocidu. Kao što je gospodin Zvizdić rekao, ja isto ne poznajem ideju genocid, ja poznajem krivično djelo genocida i sam institut genocida koji je tako preciziran u UN-ovoj Konvenciji o sprečavanja i kažnjavanju zločina genocida, što je gospodin Zvizdić i pročitao. Ja mislim da se ovakvim krivičnim djelom povređuje Evropska konvencija o ljudskim pravima i to član 10. Evropske konvencije o ljudskim pravima, koji govori o slobodi izražavanja. Sloboda izražavanja može biti ograničena, ali samo zakonom na jasan i nedvosmislen način, što se ovdje radi, ali se ne radi na jasan i nedvosmislen način jer je formulacija krivičnog djela neprecizno određena i ostavlja prostor za arbitrarnost u primjeni ovog zakona od strane onih koji će primjenjivati ovaj zakon, a to su sudije i tužioci na državnom nivou. Da bi moglo doći do ograničenja ove temeljne slobode precizirane u članu 10. Evropske konvencije to mora biti neophodno u demokratskom društvu i mora zato postojati objektivno i razumno opravdanje. Ja ne vidim ovdje ni objektivno, ni razumno opravdanje za ovakvu definiciju krivičnog djela i ne vidim da je to neophodno u demokratskom društvu. Uklanjanje genocida iz javnog diskursa nije neophodno u demokratskom društvu, naprotiv suprotno tome u demokratskom društvu se mora koristiti ono što je utvrđeno pravosnažnim presudama međunarodnih sudova i ne može se nikome zabraniti da slobodno interpretira stavove koji su izneseni u presudama međunarodnih sudova. Ovo što je maloprije gospodin Zvizdić citirao iz presude Ratku Mladiću, to bi, evo, u budućnosti ukoliko bi se usvojilo ovo, ovaj zakon to bi bilo krivično djelo. Znači, niko ne bi smio citirati, iznositi nešto što je sadržano u presudama međunarodnih sudova, pravosnažnih sudova i ja vjerujte pravno ovo ne mogu podržati, jer mislim da nije pravno opravdano ovako propisivati na jedan arbitraran način krivično djelo koje je protivno članu 10. Evropske konvencije. Hvala. 21
Hvala. Uvaženi zastupnik Stevandić, diskusija. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolege ovo je sigutno tema o kojoj se mi nećemo složiti ni ako usvojimo ovaj zakon ili neki drugi zakon, kao što se ne slažemo i o nametnutom zakonu koji je visoki predstavnik pokušao da nametne, a on je u Republici Srpskoj proglašene nevažećim, znači, nije ovo tema o kojoj mi možemo tražiti neku vrstu saglasnosti, al' jes tema o kojoj možemo provoditi neku vrstu deeskalacije, tema u kojoj možemo smiriti, pogotovo u ovako teškom vremenu, strasti i vrijeđanje i koje će biti identično postavljenje za svakog pojedinca i za svaki narod. I mislim da je prvi put potpuno ravnopravno tretiran svaki narod i svaki pojedinac i nemojte misliti da se ne može nešto loše reći i o Jasenovcu i o bilo čemu, ne može, ovim bi zatvorili jednu vrstu, da kažemo, ovaj, sferu međusobnog optuživanja, dizanja tenzija, strasti i iskorištavanja tragedija radi, da kažemo, i političkog, a možda i nekog, da kažemo, vanpolitičkog, koji je jednako zao ili još gori, spektra u kome su narodi i dalje, da kažemo, podijeljeni, svako svakoga može, ovaj, bilo šta da mu spočitava i to je bila namjera ovog teksta koji su u Klubu SNSD-a i Srpski klub predložili. Ne dovodeći u pitanje ničija lična osjećanja, ne ograđujući se od svega što bi moglo bilo kom biti uvredljivo, moram da vam kažem da ja sada kad bih u Banja Luci nazvao genocidnim neke komadante koji javno govore da te Srbe treba pobiti tamo u ovome kraju gdje sam ja rođen i gdje su sahranjeni moji Bogoljub Stevandić, koji je ubijen zarobljen i Anđelko Stevandić, koji je pogođen snajperom, da ja kad bih te ljude koji to otvoreno na televiziji pričaju o tome da to nije bitno, jer ... kad bi ih nazvao genocidnim ja bih u Republici Srpskoj sada bio osuđen na neku kaznu ... jer je taj zakon u Republici Srpskoj usvojen. Ja ne mislim to činiti i da taj zakon nije usvojen i nisam se sa tim bavio, svi mi nosimo svoje poglede, svoje traume, ali nosimo i neku obavezu ako želimo da živimo zajedno bilo jedni sa drugima, jedni pored drugih, da ne podilazimo najnižim mogućim strastima. Kada smo mi problematizovali Inckovo nametanje zakona, mi kao što su neki kolege na početku govorili, nismo ulazili u meritum i nikada nismo raspravljali o samom meritumu zakona nego o načinu na koji se zakon donosi. Vi svi znate da je i Vencijanska komisija rekla da zakone donose nadležna tijela, to su parlamenti, a ne pojedinci i da nismo u srednjem vijeku nego da smo u 21. vijeku. Takođe znate da smo mi imali priliku da iz, kolegi i srpski poslanici iz Republike Srpske, da mi Inckov zakon ovdje predložimo na sličan način kao danas, kao vanrednu tačku dnevnog reda, da ga oborimo entitetskim glasanjem i da ga potpuno uništimo i banalizujemo, da imamo zakoni koji smo mi entitetski osporili, a on ima u Službenom glasniku. Ali smo mislili da bi to možda bila neka daljnja eskalacija, pa smo, što se kaže, još jednom izbrojali do deset, pa smo išli na nešto gdje se, piše lijepo, a vi ste to svi pročitali, vjerujem bezo obzira na tumačenja, ko govori ili piše na drugi način, učini javno dostupnim tekstove, slike ili svakog drugo predstavljanje ideja o genocidu, omalovažavajući il' izlažući javnoj poruzi BiH, Republiku Srpsku, Federaciju BiH, Brčko distrikt itd. itd. kao i grupu lica i članova grupe koja ima svoju pripadnost na osnovu boje kože, nacije ... Šta je ovdje antibosansko, antisrpsko, antihrvatsko, šta ovdje ima sporno da svakoga ko će koristeći ... riječ genocid poremetiti međunacionalne odnose, nekoga uvrijediti, nekoga nazvati, ovaj, genocidašem? Pa valjda je to deeskalacija. Mi ne možemo dovesti, mi ne možemo, mi pripadnici smo naroda ne možemo da promijenimo presude Haškog tribunala, to je sad već stvar istorije. Kada je koleginica Čolo se pozvala na član 10. Evropske konvencije o ljudskim pravima, ne možemo mi reći da ćemo ga 22 ograničiti sa jedne strane, a opustiti sa druge strane. Advokati iz Federacije, da ne imenujem, su rekli da imaju problem sa tim zakonom ne mogu da brane svoje, ovaj, kako se zove, branjenike ukoliko su Srbi. Ima li veće diskriminacije? Znači, ovo nije materija koja se lako razumije, ne želim da potaknem neku tešku raspravu, ne želim da iko shvati da nekoga provociram, apsolutno imam pijetet za sve žrtve, gdje god su, šta god su, imam razumijevanje za istorijski kontekst svih presuda koje su donešene, a i onih koje nisu donešene i imam, naravno, svoj lični i politički stav koji neću da namećem i gdje sam spreman napraviti korak nazad, ali da vi razumijete da mi ovim tekstom potpuno ravnopravno predstavljamo, tretiramo svakog pojedinca, etničku grupu, narod i sve ostalo. Potpuno suprotno od onoga da mi pozivajući se na to da su jel' pojedinci krivi, al' targetiramo čitave narode. Ja mislim da nismo napravili ništa što je, kako je neko rekao ovdje, bezobrazno, ništa što je licemjerno i da nismo nikome nanijeli bilo kakvu štetu ili uvredu. Mi se ovdje, gospodo, nećemo i ubuduće slagati oko istorijskih odrednica, ne samo iz prošlog rata u BiH, nego možda i Prvog i Drugog svjetskog rata i vrlo lako je koristiti bilo kakvo, da kažemo, mišljenje ili podatak da bi se sa tim neko targetirao i ograničavao našu mogućnost zajedničke budućnosti. Ja znam da između dva sela imaju različita mišljenja, ako kroz jedno, ne znam, prolazi potok, a drugo ima puno šume, tako i regioni u BiH, i kantoni, i Federacija, i Republika Srpska imaju brojne razlike koje nisu samo, da kažemo, geografske neog su, nisu samo etničke, nisu samo nacionalne i vjerske, nego su i razlike u razmišljanju, razlike u percepciji i ja ne mislim da one treba da budu ulaznice za neke buduće rovove. Ja odbijam da učestvujem u tome u smislu da ponovo napravimo sebi zlo i da ponovo prolazimo kroz ono kroz šta prolazili, a evo imali smo prilike neki dan da se ovdje zakrvimo, pa smo mi izbjegli to na pitanjima Ukrajine, gdje sigurno mi ni o čemu ne odlučujemo i šta da god da se uradi nama će poskupiti gorivo i biće nam mnogo gore. Ja mislim da ako pretendujemo da i u ovom teškom vremenu imamo nekakve zajedničke orjentira u budućnosti koji se tiču mira, razvoja i uvažavanja, da ćete vi ovaj tekst razumjeti. Naravno, čak i ako ga razumijete a ne prihvatite, mi ćemo to razumjeti, ali ono što vas molim da nam ne spočitavate namjeru da učinimo bilo šta neljudsko, nekorektno il bezobrazno, nego da je ovo namjenjeno isključivo mogućnosti zajedničke budućnosti gdje niko neće biti targetiran, niko neće biti vrijeđan i nikome neće biti .... ni protiv koga neće biti zloupotrebljena bilo koja presuda da se targetiraju čitavi narodi. Da nije bilo priča i javnih istupanja raznih funkcionera, da ne spominjem uopšte da ne bih izazvao neku polemiku, sigurno da bi možda mi malo sačekali sa ovim, ali vidite svaka buduća pometnja šta god da se desi i van BiH ovdje se, ovdje počne da buja, da kažemo, ta netrpeljivost i dovodi nas ponovo u poziciju da koristimo i zloupotrebljavamo sve ono što svako, što je svakome dostupno da bi nekoga politički, ovaj, diskvalifikovao, nacionalno uvrijedio ili da budem iskren udario na temelje onoga što mi iz Republike Srpske smatramo svojim, svojom budćnosti i svoje slobode, a to je Republika Srpska i njeno pravo da zajedno sa Federacijom, Brčko distriktom, da zajedno sa tri naroda i dva entiteta učestvuje u budućnosti ne kao objekt kome neko nešto određuje, nego kao subjekt koji zajedno uvažavanjem ono što je moguće dogovara i radi zajedno. Dakle, razumijem i kritike, ali vam još jednom ponavljam, da iza ovoga stoji najčasnija i najplemenitija namjera vezana za deeskalaciju i za međusobno uvažavanje i naravno svi se mi deklarativno prihvatamo da nijedan narod nije kriv, ali u stvarnom životu je to mnogo drugačije. Ja sam siguran da je ovo doprinos da u stvarnom životu imamo da su svi ljudi jednaki, svi narodi jednaki [[poslanik se upozorava na vrijeme]] ne može biti na ovaj način diskriminisan ili targetiran. Hvala lijepo. 23
Hvala. Nermin Nikšić, nepridržavanje utvrđenog dnevnog reda.
Pa gospodine predsjedavajući samo da vidmo da li raspravljamo o suštini ili o hitnosti postupka.
[[nije uključen mikrofon]] Evo, izvinjavam se, upravu ste.
Mislim, ne samo Vi, ne odnosi se samo, dakle, ja imam takođe namjeru da diskutujem, ali... da znamo šta je tema.
Raspravljamo o hitnosti postupka i moliću ja i naredne
.... a onda dajte onda da se pridržavamo toga, a ne da svi, sve što smo čuli ....
....diskutante da se osvrnu, ja, zašto misle da je važno da se usvoji hitni postupak. Zastupnik Nešić, izvolite, diskusija.
Zahvaljujem predsjedavajući. Ako možete malo kolege samo, ja imam nekoliko pitanja za predlagača ovog zakona i volio bi da mi odgovore ako je to moguće. Da li se prijedlogom SNSD-a stavlja van snage zakon koji je nametnuo Valentin Incko? Kao što znamo nametnuti zakon Valentina Incka je i dalje na snazi. Jeste li sa svojim partnerima iz SDA i HDZ-a dogovorili podršku ovom zakonu ili vam je ovaj zakon, odnosno prijedlog zakona samo alibi da se vratite u institucije BiH? Narodna skupština Republike Srpske je već usvojila izmjene Krivičnog zakonika kojim je krivično djelo omalovažavanje Republike Srpske. Mogu odavde da vam poručim da ću glasati za ovaj zakon, da mi ovaj zakon nije sporan, al su mi sporne vaše namjere. Iz diskusije mogu da zaključim da niste obezbijedili podršku poslanika iz Federacije BiH. Postavljam pitanje – šta ćete nakon toga da uradite? Očigledno da vam ovaj prijedlog zakona služi samo da se vratite u institucije BiH, da opravdate to što ste danas ovdje i da još jednom manipulišete narodom u Republici Srpskoj.
Hvala. 24 I uvaženi zastupnik Osmanović diskusija i onda idemo na glasanje o zahtjevu za hitni postupak, a imamo i Lovrinovića.
Pa ja se pridružujem ovdje diskusiji kolege Nermina Nikšića, ako ćemo mi, ako je samo znači rasprava oko hitnog postupka, znači, biće rasprava. Dobro, reću samo onda nekoliko stvari. Uvažene kolegice i kolege predlagači ovoga Zakona o zabrani zloupotrebe pojma genocid po hitnom postupku, sedam mjeseci niste dolazili u ovaj Parlament, bilo je sasvim dovoljno vremena da ovo predložite kroz redovnu proceduru, da se ovdje vode rasprave, diskusije, određeni amandmani i zaista ne vidimo nijednog razloga da ste to uradili na ovakav način. Onaj redoslijed poteza koji je opće poznat kad su u pitanju zakoni koje donosi visoki predstavnik, a to je da prvo u istovjetnom tekstu treba da usvoji jedan i drugi dom i onda možemo pristupiti izmjeni i dopuni istog. Ali, evo, vi ste se odlučili na ovaj postupak, pa vidjećemo kako će i u kom pravcu će to sve ići. Hvala.
Hvala. Uvaženi zastupnik Lovrinović, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dakle, prije svega sam dužan da, evo, iznesem na neki način naš stav, prije svega, dakle, o hitnosti postupka zakona koji je predložen, ali evo nekoliko rečenica unatoč tome što ću vjerojatno dijelom malo uć u ono što su eto neke kolege i prosvjedovale da ne ulazi se u meritum, jednostavno je to možda i nemoguće. Naime, svi kolege koje su pričali i o zakonu koji je nametnut i ovome prijedlogu zakona, čini mi se, govorile su na način kao da mi ovdje u Parlamentu smo ti koji ponovno sudimo za ta, zločine ili za genocid. Dakle, sud je presudio i šta god mi ovdje govorili, kakav god mi donijeli zakon o pričama i dojmovima o sudskim presudama to ništa ne znači, dakle, sud je bio mjerodavan i odlučio o onome što je odlučio i na kog se to odnosi. Prema tome, ja bi volio da izbjegnemo to da mi sad ovdje ponovno sudimo za nešto što je sud već presudio. Dakle, sud sudi po Zakonu kaznenom, neke su kolege govorile ili po zakonima o ratnim zločinima i to je presudio, dakle, ja ne znam zašto tako, ovaj, sad ovdje stvaramo neku famu kao da ćemo mi poništiti odluku suda koji je već presudio, dakle, nema od tog ništa. Druga stvar, već je neko od kolega rekao, dakle, da jedna slična konstatacija postoji u dijelu BiH, to je u Republici Srpskoj, sad ne znam šta to znači, znači sad možete preć, makar mi danas ovo i ne donijeli, preći u neki drugi grad i tamo biti gonjeni po nečemu što se govori, evo, u ovom predloženom zakonu. I treća najvažnija, najvažnija, dakle, stvar o kojoj sam htio govoriti je o tome da se slažem s tim da je ovo moglo ići u izmjene Kaznenog zakona i slažem se da možda neke riječi koje stoje u njemu nisu dovoljno jasne kao što je „ideja“, što se govori ona riječ „ideja“. Ali hoću uvažiti ono što je, prije svega, kolegica Bursać rekla i što su neke kolege rekle, da žele stvoriti situaciju u kojoj će se moći vratiti u rad normalan koji nam je i te kako potreban kao kruh nasušni u ovom Parlamentu u situaciji u kojoj jesmo. Dakle, ovaj zakon 25 ničim ne stavlja, niti se dotiče nametnutog zakona, prema tome očito ste, vidite odredbe. Ako je to doista tako, ako kolegama treba određeno razumijevanje, ako kolege trebaju, ja sam to davno govorio prije pet, šest mjeseci, neku pomoć od nas iz Federacije, ja sam za to da se onda podrži, dakle, ona doista kako je kolega rekao nikome, nikog ne dovodi u neku posebnu poziciju. Čini mi se ako je ovo čin nečega što će nas dovesti u jednu normalu rada ovog Parlament, dakle, a ničim ne mijenja ono što sam već rekao na početku odluke sudova, nego eto uređuje na neki način naše ponašanje u toj tematici, ja sam zato da se, dakle, podrži i da se to donese, ako će to doista to značiti, a tako je bar rečeno kaoliko sam ja to shvatio ovdje. Ako to nije tako i ako mi to ne shvaćamo, ako shvaćamo dosta dramatično, kako je gospodin Zvizdić to reka, i ako sad treba ovdje akademska rasprava o pojmu genocida, o onome ko je to radio, onome kako je to radio, dakle, sud je sve svoje rekao i ne vidim da trebamo tu vrstu raspravu danas ovdje voditi. Uz dužno poštovanje žrtvama toga, svemu onom što se dogodili i presudi suda, zbog mene ovo ne treba uopće ni jedan ni drugi zakon, ja to nisam nikad zlorabio i nadam se da neću nikad. Ne nadam se, neću nikad to zlourabiti nemam potrebe za tim, nemam potrebe da komentiram to. Dakle, eto u tom kontekstu ja predlažem da ako imamo snage, treba nam normalan rad, treba nam dobar odnos koliko je moguće, treba nam, dakle, korektan odnos između nas, ako je to to onda ne vidim razloga da to ne podržimo, ako je to nešto drugo onda, onda nemam riječi, dakle, jednostavno nek, neka bude šta mora biti. Hvala lijepo.
Uvažena zastupnica Lepić, ispravka krivog navoda.
Ja, moja ispravka krivog navoda se odnosi na konstataciju kolege Lovrinovića da se ovdje stvar neka fama da ćemo mi opet o nečem presuditi. Kada je u pitanju genocid nesporno je da su donijete presude međunarodnih sudova, ali problem leži u tome što niti jedan političar do sada iz Republike Srpske nije priznao presude tog međunarodnog suda, osim, naravno, Milorada Dodika prije nekoliko godina, ali evo svjedoci smo da je promijenio mišljenje. Dakle, o tome se radi, prvo se nešto mora piznati i reći da to jeste tako, najveće dostignuće je bilo da se kaže da je počinjen strašni zločin od pojedinih političara iz Republike Srpske i dakle to je suštinska razlika. Mi ovdje govorimo o zloupotrebi pojma, a ne govorimo o tome da li je počinjeni genocid priznat od strane kolega iz Republike Srpske. Dakle, u tome se sastoji ispravka mog krivog navoda.
Lovrinović, ispravka krivog navoda.
Pa neću više, dakle, ako se netko i poslije javi, makar me izvrijeđao, neću se po ovom više javljati. Dakle, očito me niste razumjeli, jel' to znači da ja ako ne priznam da presuda ne važi, ma važi presuda onaj ko je presuđne, on zna se gdje će biti i gdje mu je mjesto ko je to napravio i načinio. To jesam li ja ili vi ili ne znam netko od nas u nekom svom vokabularu ili nekom svom promišljanju rekao pa to je ovako i onako, to nikog ne obvezuje, nikog ne obvezuje, sud je donio presudu i ona ima da se izvrši i izvršava se. Ja o tom govorim, dakle, 26 sve ovo drugo je samo problem među nama, stvara problem daljnje suradnje, rada, pokušaja da nešto napravimo, ne znam, dakle, jednostavno mislim da se ne razumijemo, ali eto.
Dobro, hvala. Pridržavajmo se, fokusirajmo se na dnevni red, je li, mi sada raspravljamo o zahtjevu za hitni postupak. Zastupnica Čolo, ispravak krivog navoda.
Ma ja bi se malo referirala na ovo što je gospodin Lovrinović rekao, ako ne priznamo presuda važi. Ja bih malo podsjetila na UN-ovu rezoluciju o odgovornosti država za kršenje međunarodnog humanitarnog prava i za kršenje normi međunarodnih imperativnih normi, to su ove jus kogens norme, zločin genocida je kršenje imperativnih normi međunarodnog prava. Priznavanje zločina genocida je obaveza država, sve države su dužne da priznaju nešto što je utvrđeno kao takvo da je počinjeno u presudama međunarodnih sudova. Znači, priznanje nije nešto ja hoću ili neću priznati zločin genocida, priznanje je obaveza koja proizilazi iz UN-ovih rezolucija. Znači, priznati zločin genocida i još šta proizilazi iz te odgovornosti država izvinuti se žrtvama, pa i to je obaveza država da se izvinite žrtvama za počonjeni zločin genocida. Mi to ne znam da li ćemo ikada doživjeti da se neko izvini za počinjeni zločin genocida, ali priznati ga moramo i to je međunarodni standard, ono što piše u presudama se treba i mora priznati.
Hvala. Uvaženi zastupnik Softić, diskusija.
Gospodine predsjedavajući i poštovane kolege, poštovani članovi Vijeća ministara. Nisam imao namjeru govoriti o ovoj temi, ali kako to reče kolega Stevandić, brojao sam ne do deset nego do stotinu, pokušavajući, dakle, izostaviti svoju diskusiju vezano za ovu tešku temu, ali evo nakon ovog brojanja osjećam potrebu ipak da nešto kažem. Prvo želim da kažem da ne zamjerim nijednom kolegi koji se ne drži dnevnog reda, jer govorimo o hitnosti postupka, ovaj, s obzirom da imamo potrebu da čujemo stvarne razloge zbog čega je ovaj zakon stavljen u proceduru, koji su suštinski razlozi koji su inicirali predlagača da nam predloži ovo danas i nakon što sam čuo sve ove razloge i obajšnjenja vezano za ovaj današnji zakon, mislim da je kolega Nešić najviše u pravu, jer je nekako tiho prolazi činjenica da mi, evo, nakon osam ili devet mjeseci prvi puta zasjedamo u punom sastavu ovdje i da je vjerovatno onima koji su bojkotirali rad ovog visokog doma trebala neka ulazna tema kako bi se o njoj razgovaralo ovdje na ovom mjestu, a da se s druge strane ne govori o razlozima ili onome što je dovelo do toga da ovaj Parlament bude u jednoj teškoj i dugoročnoj krizi. Kolega Nešić je rekao da je predlagaču trebala ova tema kako bi opravdao svoj dolazak na sjednicu Parlamenta, ja sam slušao razloge i sve ono što je se kazalo i o deeskalaciji stanja u BiH i ovom famoznom brojanju do deset itd. i zaista ne mogu se oteti dojmu da je ipak ova tema danas postavljena pred nas samo zato da bi se na neki način opravdao povratak u ove parlamentarne klupe. Znate, mi da živimo u nekoj neutralnoj Švicarskoj vjerovatno bi sve ovo o čemu danas govorimo imalo smisla i mogli bismo, mogli bismo, dakle, razglabati na dugo i naširoko i o ideji genocida i o 27 samoj suštini i o svemu onome što zahvata ovaj zakon, ali ja lično smatram da je predlagač izabrao najguru moguću temu za povratak u ovaj Dom, jer da živimo u Švicarskoj mi bismo mogli govoriti o ideji genocida, ali mi živimo u državi u kojoj se genocid dogodio, dakle, 8372 imena i prezimena su stradala u genocidu koji je utvrdio Međunarodni krivični sud. Mi, dakle, nemamo današnjom raspravom, niti zakonom ambiciju niti da poništavamo presude, niti da ih relativiziramo, ali mislim zaista da je ovo suvišan teret koji se ponovo gura u ove parlamentarne klupe i pred nas da o njemu odlučujemo, jer ako zaista postiji dobra namjera za deeskalaciju mislim da je najbolje izbjeći ovu temu i o njoj ne govoriti. Ja sam bio prisutan kao zamjenik predsjednika kluba na jednoj sjednici na kojoj je bio uvaženi član Kolegija, gospodin Nebojša Radmanović na kojem su ga i gospodin Kojović i gospodin Magazinović molili da ovaj zakon ne bude lex specialis nego da uđe u Krivični zakon i izrazili spremnost da podrže takvo neko rješenje koje bi bilo u okviru svega ovoga o čemu danas govorimo. Odustalo se od toga vjerovatno zbog toga što se unaprijed zna ishod svega ovoga. Druga stvar, sama suština zakona koja nam je ponuđena ustvari ne može, naravno, negirati nikakve međunarodne presude, ali može nas dovesti u određenu vrstu dileme da li ovo znači da mi sutra ukoliko se pozovemo na presude Međunarodnog suda pravde u Hagu i konstatiramo da je ovih 8372 osobe poginulo u genocidu, da li to znači da možemo doći pod udar ovih kaznenih sankcija. Meni je to iz ovog teksta koji je predložen zaista nejasno. Dakle, živimo u državi u kojoj se genocid dogorio, živimo u državi u kojoj je taj genocid utvrđen međunarodnim presudama i ja bih zaista želio i zamolio predlagača da povuče ovaj zakon kako bismo mogli nastaviti sa radom o onim temama koje su danas od životnog značaja za građana BiH, a oko istorije naše, oko ovih tema, koje su zaista teške, koje su bolne za sve nas, najbolje bi bilo da jedno vrijeme ne pričamo ovdje u parlamentarnim klupama, nego da o tome odlučuju sudovi i oni koji su za to nadležni. Hvala lijepo.
Hvala. Uvažena zastupnica Nada Mladina, diskusija. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Naš predsjednik kluba je iznio stav Kluba Socijaldemokratske partije i ja se naravno slažem sa svim što je izložio, međutim ako govorimo o tome da li će neki prijedlog ići po hitnom postupku, prvo nisam za to da ovaj prijedlog ide po hitnom postupku. Drugo, nisam za to i apsolutno nisam za to da se o pitanju i pojma genocid, a naročito počinjenog genocida u BiH pravi na bilo koji način ustupak kako bi se, eto, kolege vratile, što je mene, mene raduje da su se vratile u instituciju kojoj pripadaju i u kojoj smo dužni da budemo i prisutni i da zajedno razgovaramo. Ovaj prijedlog zakona, koji je predložen danas da bude po hitnom postupku, može, po mom mišljenju, dubokom uvjerenju, da bude samo jedan od dijelova zakona o zabrani negiranja genocida koji ćemo zajedno donijeti u ovoj Parlamentarnoj skupštini, samo tako i nikako drugačije. Ne bih dalje obrazlagala, svima nam je jasno, moramo znači shvatiti da je genocid počinjen, moramo biti svjesni toga da nije to kolektivna odgovornost, ali biće kolektivna odgovornost ako se i dalje veličaju počinici ratnih zločina i ako se ne poštuje zakon o zabrni negiranja genocida. Ako ga ima Švicarska zašto ga ne bi donio Parlament, ovaj državni BiH? Tek onda možemo razgovarati ne, ne razgovarati mi ćemo uvijek razgovarati, ali zajedno 28 trebamo i sramota je da dosad nije to urađeno, nego je moralo bit nametnuto u Krivičnom zakonu od strane visokog predstavnika. Hvala lijepa.
Hvala najljepša. Nema više prijavljenih, sada ćemo se, ima uvažena zastupnica Novaković-Bursać, ispravka krivog navoda. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa evo nekoliko samo, izneseno je dosta netačnih formulacija, pokušaću kratko. Prvo, mi se nismo nikad ni odlazili iz Parlamentarne skupštine, niti se imamo gdje vratiti, nego kao što sam rekla u svom uvodnom obraćanju svoje odlučivanje smo definisali i redefinisali na osnovu zaključaka Narodne skupštine i tako ćemo raditi i ubuduće i u tom kontekstu i po zaključku Narodne skupštine jeste između ostalog i predložen ovaj tekst. Što se tiče tog nekog filozofskog miljea na koga su se neki pozivali i pokušali dovesti ovaj formulacije pojedine u taj kontekst, ja bih takođe da se zapitam ovdje javno, da li stvarno iz nekog imaginarnog svijeta ovdje mnogi dolaze pa se prave da nikad nisu čuli da se neki ovdje entitet naziva genocidnim, da se pojedini stanovnici i to sa najviše političkog nivoa nazivaju genocidaši itd. pa se onda zapitam da li mi stvarno živimo u istoj realnosti. Što se tiče te, iako ću o tekstu zakona, nadam se, imati priliku danas da govorim o konkretnim rješenjima, što se tiče te formulacije „ideja“, ja ne znam da li ste također primijetili u javnosti da se ovdje nema šta se ne naziva genocidom, šta god mi mislili da li se pozivali na naučna, naučne podatke, sudske prakse ili tako dalje, zar vama ne liči to da ide to u jednom pravcu teške devalvacije toga svega. Tako da se, upravo je taj termin „ideja“ potpuno svjesno ovdje upotrebljen, od svih mogućih definicija toga pojma ja sam izabrala sledeću da je to mentalna predstava koja je zasnovana i na stvarnim, ali nekad i na imaginarnim činjenicama, ali zakon ima tendenciju da se zabrani zloupotreba pojma. Tako da vas molim, evo, kako god bude sad izjašnjavanje o hitnosti, da još jednom pročitate tekst, jer sam primijetila da ste mnogi potpuno u drugi kontekst razmišljanje i donošenje zaključaka o ovome svemu izvukli. Tako da evo još ću iskoristiti ovaj par sekundi da zamolim pauzu prije izjašnjavanja, jer klub nije kompletan, a molba je gosodina Radmanovića, ovaj, prije izjašnjavanja, a ja je, naravno, u ime kluba koristim da tražim pauzu prije izjašnjenja o hitnosti. Hvala.
Svakako, evo čućemo i ispravku krivog navoda od strane zastupnika Arnauta i onda ćemo se dogovoriti o možda malo dužoj pauzi koju možete iskoristiti za ručak ili vaše obaveze itd. Damir Arnaut, ispravka krivog navoda. 29
Hvala predsjedavajući. Ispravka krivog navoda gospođi Snježani Novaković-Bursać iz njene prve diskusije, kada je rekla da nisu predložili ovo kao izmjene i dopune Krivičnog zakona jer nisu htjeli da citiraju Službeni list u kojem je objavljena nametnuta odluka visokog predstavnika. E sad mi nije jasna, ovaj, po pitanju konzistentnosti. Dakle, gospodin Lazar Prodanović iz SNSD-a, gospođa Krišto iz HDZ-a i gospodin Hazim Rančić iz SDA u prošlom mandatu Parlamentarne skupštine BiH predložili su Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona BiH i uredno su citirali u prijedlogu zakona „Službeni glasnik BiH“ br. 11/06 koji je igrom slučaja nemetnuto izmjene i dopune zakona, Izbornog zakona BiH nametnuo visoki predstavnik. Sad, nije mi jasno, moslim, ako je Vaš kolega skupa sa Vašim koalicionim partnerima HDZ i SDA u prošlom sazivu bio spreman citirati u prijedlogu zakona „Službeni glasnik BiH“ br. 11/06 zbog čega sada promjena mišljenja ukoliko se samo radi o tome kako je zakon donesen, a ne o sadržaju Inckovog zakona? Hvala.
Dobro, da se dogovorimo uvaženi zastupnici, predsjednici klubova, sada je 14:50, dakle deset do tri, je li onda ok da se u petnaest do četiri nađemo ovdje, da iskoristite ovo i kao pauzu za bilo koju potrebu, ručak itd. Dakle, vidimo se ovdje u 15:45. [[PAUZA]] Molim zastupnike i zastupnice da se registruju. Brzo počinjemo, za par minuta. Imamo kvorum, ja predlažem da počnemo. Da zamolim gospodina Đonlagića da zauzme svoje mjesto, molim Vas. Dobro, nastavljamo sa radom. Došli smo do momenta kad treba da izjasnimo o zahtjevu za hitni postupak u vezi sa tačkom 3., zahtjev zastupnika Snježane Novaković-Bursać i Jakova Galića za razmatranje Prijedloga zakona o zabrani zloupotrebe pojma genocida po hitnom postupku, u skladu s članom 133. Poslovnika, broj: 01-02-1-195/22 od 4. 2. 2022. Ja molim zastupnike da se izjasnimo o zahtjevu za hitni postupak. Dakle, od ukupno prisutnih 31. za 31., nema protiv i suzdržanih. Imamo opću i entitetsku većinu. Dakle, usvojen je zahtjev da se zakon razmatra po hitnom postupku. Možemo opet otvoriti raspravu, ako želi neko. Samo da se vrati na ekran. Obzirom da je većina zastupnika u raspravi o glasanju o hitnom postupku već na neki način imala i svoje diskusije, ne očekujem veliki broj prijavljenih, ali evo, imamo, uvaženu zastupnicu Novaković-Bursać i gospodina Osmanovića. Novaković-Bursać, diskusija. Izvolite. 30
Hvala predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, cijenjeni gosti. Još ću nekoliko riječi konkretno reći o samom sadržaju zakona i nadam se da ću vam malo dilema otkloniti ili pojasniti ono što sam u prvom obraćanju rekla, da se zaista iza ovog prijedloga, da iza ovog prijedloga stoji isključivo dobra namjera i želja da se barem jedna od tema pravilno, koja nam se otvara u javnosti, pravilno reguliše. Dakle, pred vama je zakon koji ima za cilj, kao što mu ime kaže, da se zakonski reguliše zloupotreba termina genocid i svega onoga što može da proistekne iz te zloupotrebe, u smislu poticanja na mržnju i netrepeljivost usmjerenim prema bilo kojoj grupi ili teritorijalnoj cjelini. Ko hoće da bude malo objektivan i malo pošten prema sebi ali i drugim narodima mislim da ne može, jer nema razloga biti protiv ovog zakona ako ga zaista pažljivo pročita i pravilno razumije. Mi znamo i nije nam ambicija da ovim prijedlogom riješimo sve probleme u ovoj zemlji, ali mu je svakako cilj, da između ostalog, da se ne osporava sloboda mišljenja ili posjedovanja stava po nekom pitanju, da se spriječi i prema potrebi kazni zolupotreba pojma genocid jer smatramo da su razmjere zloupotrebe pojma genocid razorne po BiH sve dok je i negiranje ili bilo koji drugi zločin ima individualnu lokaciju i malo ipak, moramo priznati, uži doseg negativnog djelovanja. Ovaj zakon, ko ga je pažljivo pročitao, ne nudi nikakvu definiciju niti se određuje prema tome egzaktno šta je genocid, a šta nije, odnosno šta treba, odnosno ne treba tako kvalifikovati, nego isključivo ima namjeru da spriječi zloupotrebu pojma kao takvog, bez obzira da li neko o tom pojmu ima predstavu, odnosno ideju jer je bilo sporenja oko tog termina, zasnovano na naučnim podacima, na sudskoj praksi ili bilo čemu drugom. Mi smatramo da se svim mogućim zločinima, pa i genocidom, trebaju da bave sudije, tužioci, advokati i naučnici, a među njima neka svako kao predstavnik svoje struke odgovara za izrečeno i urađeno svojim moralnim stručnim i naučnim kredibilitetom i ne bismo ih trebali u tome sprečavati. Bilo je dilema pa ću da pojasnim, prijedlogom je vrlo jasno definisano koja to radnja je predmet ovog zakona, pa ću da je citiram – onaj ko govori ili piše ili na drugi način učini javno dostupnim tekstove, slike ili svako drugo predstavljanje ideja o genocidu omalovažavajući ili izlažući javnoj poruzi BiH, Republiku Srpsku, Federaciju BiH i Brčko Distrikt BiH, kao i grupu lica ili člana grupe koja je određena na osnovu rase, boje kože, vjere, porijekla, države, nacionalne ili etničke pripadnosti. Takođe je jasno definisano kada ova radnja predstavlja krivično djelo, dakle, onda kada je to urađeno na način koji bi mogao da potakne na nasilje ili mržnju i svakako da je predviđena i odgovorajuća kazna. Za uslovno rečeno, građane koji ne vrše neku značajnu funkciju, od 6 mjeseci do 5 godina, ali naravno, i svjesni smo svi toga, da poticanje na nasilje i mržnju neophodan uslov za počinjenje navedenog djela, što posebnu težinu dobija kada to vrši neka javna ličnost ili političar jer su i posljedice tako izrečenih tvrdnji dalekosežnije i teže, pa je za takve osobe predviđena kazna od najmanje tri godine. Prijedlog, vidite i sami, polazi od principa individualne odgovornosti, sprečava nametanje i promovisanje potencijalne kolektivne odgovornosti, sprečava potencijalnu stigmatizaciju neke grupe ili bilo kog kolektiviteta. Dakle, ovim zakonom je zabranjena zloupotreba bilo kojeg historijskog događaja na način da se okrivljuje ili vrijeđa kolektivitet ili teritorijalna cjelina, što je, složit ćete se svi, i civilizacijski stav. Bitno je naglasiti, takođe, da je primjenom ovog zakona, primjenom ovog zakona niko se ne stavlja u povoljniju odnosno podređeniju poziciju, ne pominju se određeni historijski periodi ili događaji, konteksti, nema takođe, pomena o naciji ili vjeri, za razliku od nekih pokušaja koji su kao polaznu tačku odredili određeni vremenski trenutak kao da prije toga, a ni poslije, svijet nije postojao. Ovaj zakon, takođe, vrlo je bitno naglasiti, ne osporava niti ograničava slobodu mišljenja, izražavanja u sudskim postupcima, naučnim i stručnim diskursima sve do mjere kada je neko započeo da 31 omalovažava i nameće princip kolektivne odgovornosti. Dakle, ovaj zakon ništa ne poriče, ali ništa ni ne nameće. Ovim zakonom se nastoji izvršiti depolitizacija u pravnom kvalifikovanju nekog događaja, a i pod pretpostavkom da su neki ljudi krivi za neko krivično djelo, ovaj zakon sprečava da se individualna odgovornost transformiše u kolektivnu kroz javni govor i djelovanje. Još ću da kažem da bilo je pokušaja da se proglasi da se ovim zakonom želi nešto omalovažiti ili negirati i osjećam potrebu da kažem svoj lični stav prema svim žrtvama, naročito nekih teških i monstruoznih zločina. Da je bilo kakve bolje sudbine pa ovaj naš teritorij zajednički i po naš komšiluk, po naše porodice, a usudiću se da kažem, i po srpski narod kome pripadam, vjerovatno se ne bi desili neki krupni strašni događaji poput onih koji su se dešavali u Srebrenici, ali i onih koji su se dešavali u Bradini, u Sijekovcu, u Ledićima itd. Ja ne želim i neću nikad sebi dozvoliti da pijetet koji zaista lično osjećam i u dubini duše i svim svojim bićem, ne želim da pijetet prema žrtvama gradim mržnjom niti anatemisanjem bilo koga drugog. Ne želim, takođe, i grozim se zloupotrebi žrtava u političke svrhe i stavljanjem u pogrešne kontekste. Istina jeste i to svi znamo, da su neki ljudi zloupotrijebili i svoju moć i pozicije i da su učinili i čine nažalost teška i strašna djela prema drugim ljudima. I nijedan zdrav čovjek, usudiću se da kažem kao ljekar, zdrav mentalno niti razumom čist, neće minimizirati zločine, ali ja vas pozivam da koliko možemo i koliko nam i razum i osjećaji dozvoljavaju da sve to što nam se dešavalo i što nam se dešava stavljamo koliko je moguće u objektivne okvire, da imamo racionalan i objektivan pristup prema svojoj prošlosti i da pokušamo da se okupimo oko nekih zdravih i racionalnih projekta kako bismo zaista pokušali da izgradimo bolji okvir međusobnog razumjevanja, poštovanja i kao osnov za donošenje dugoročno boljih rješenja,a i naravno ovih kratkoročnih koji se tiču života i svakodnevnice svih građana u ovoj zemlji. Hvala lepo.
Hvala. Uvaženi zastupnik Osmanović. Izvolite.
Hvala predsjedavajući, uvaženi dopredsjedavajući, kolegice i kolege poslanici. Današnji prijedlog zakona koji nosi naziv zakon o zabrani zloupotrebe pojma genocid, kao što su moji predhodnici već i kazali, mogao bi se na neki način i razumjeti da nam se nije desio period 1992.-1995. godina i da mi danas vodimo ovdje raspravu šta je to genocid, šta je pojam genocida itd., ali nažalost kolegice i kolege koji ste predlagači ovog zakona, u našoj državi, BiH, po presudi Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju kojeg su osnovale Ujedinjene nacije desio se najveći ratni zločin, zločin genocida. Nažalost, kolegice i kolege, predlagači ovog zakona, u našoj državi, BiH, u manjem bosanskohercegovačkom entitetu, u Podrinju, u gradu Srebrenica po presudi Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju se desio genocid. To je nešto sa čim se mi moramo suočiti. Svi vaši pokušaji da vodite raspravu oko pojmova genocida ne može se ozbiljno razumjeti niti je dovoljno definisan ovaj prijedlog zakona. Ovaj Prijedlog zakona se mora odrediti da li se ovdje odnosi na zabranu zloupotrebe genocida kad je pitanju holokausta ili zabrane zloupotrebe genocida kad je u pitanju Ruanda, ili zabrana zloupotrebe genocida kada je u pitanju Srebrenica. Vi morate prihvatiti činjenicu o kojem genocidu razgovaramo danas. Morate prihvatiti činjenicu da je najveći sud na svijetu kojeg su osnovale Ujedinjene nacije, Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju, u kojem su sjedili najveći eksperti kad je u pitanju međunarodno pravo i donijeli ovu odluku. Što prije 32 se suočite sa tom istinom, sa tom presudom, naša budućnost će biti svijetlija. Nedopustivo je, neprihvatljivo je da osobe iz vojnog i političkog života entiteta Republika Srpska u periodu 1992.-1995. godina koji su presuđeni za genocid daju se nazivi studentskim domovima, ulicama itd. to je nešto što je neprihvatljivo za cijelokupan civilizacijski svijet. Pošto bježite od činjenica perioda od 1992.-'95. pročitat ću ovdje nekoliko stvari. Prva presuda u kojoj su zločini u Srebrenici okarakterisani kao genocid Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju donio je davne 2001. godine. U predmetu protiv bivšeg generala Vojske Republike Srpske Radislava Krstića. On je prvostepeno osuđen na 46 godina zatvora. To su činjenice. Na doživotne kazne zatvora za genocid u Srebrenici osuđeni su također Ljubiša Beara, bivši načelnik sigurnosti Glavnog štaba Vojske Republike Srpske, Zdravko Tolimir bivši pomoćnik komandanta za obavještajno-sigurnosne poslove Glavnog štaba Vojske Republike Srpske, Vujadin Popović načelnik sigurnosti Drinskog korpusa Vojske Republike Srpske. Sud u Hagu u martu 2019. godine pravomoćno na doživni zatvor osudio je Radovana Karadžića, bivšeg predsjednika Republike Srpske za genocid i druge zločine počinjene u BiH u periodu 1992.-1995. godina. I posljednja presuda za genocid u Srebrenici pred Međunarodnim rezidualnim mehanizmom za krivične sudove u Hagu donesena je 11.06.2021. godine, protiv Ratka Mladića, komadanta Vojske Republike Srpske. To je peta doživotna kazna zatvora izrečena pred Međunarodnim sudom za genocid u Srebrenici. Podsjetiću i sljedeće, na web stranici Memorijalnog centra Srebrenica genocid u Srebrenici kroz presudu krivičnih sudova navodi se od 20 presuda Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju za zločine počinjene u Srebrenici, sedam uključuje i presude za genocid. To su činjenice ispred kojih niti treba niti se smije bježati. Njih treba prihvatiti, distancirati se od takve politike i graditi budućnost za nas i za generacije koje dolaze poslije. Negiranje genocida se nikada ne smije prihvatiti jer prihvatanjem se nanosi ogromna patnja žrtvama. Negiranje je posljednja faza genocida koja se često smatra drugim ubistvom i koja traje još dugo, pošto je sam fizički zločin počinjen. Kada je u pitanju ovaj Prijedlog zakona, ovaj Prijedlog zakona nije zamjena za, kako mi to kažemo, Inckov zakon, već je ustvari usmjeren protiv implementacije ovog Zakona. On faktički štiti entitet Republiku Srpsku, grupu čak i pojedince kojeg se može optužiti u javnosti ili pred sudom za genocid, odgovorni za genocid, a košto smo vidjeli ima ih podosta i u vojnom i u političkom ratnom periodu entiteta Republika Srpska bi primjenom ovog zakona postali nedodirljivi, ne bi se smjeli prozivati za ono što je nesporna historijska činjenica i ovo nije iskren Prijedlog zakona kad je u pitanju genocid i kažnjavanje svih onih koji su isti počinili. Hvala vam.
Hvala. Uvaženi zastupnik Helez. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsjedavajući, dopredsjedavajući, predstavnici Vijeća ministara, dame i gospodo zastupnici. Pa, evo, u samom početku da kažem da mislim da je ovo jedna provokacija za bosanskohercegovačku javnost, a posebno za žrtve genocida. U samom uvodu predlagač ovoga zakona, odnosno zastupnica koja je obrazlagala potpuno se pogrešno izrazila. Rekla je nekoliko 33 netačnih navoda, da je ovo bio, prošli rat, da je bio tragičan sukob, da nam se nešto desilo, da smo se posvađali. Nije ovo bio, ili ono, nikakav tragičan sukob, to je gospođo Bursać bila agresija susjedne države potpomognuta domaćim izdajnicima na suverenu, nezavisnu, samostalnu, međunarodno priznatu državu BiH. U toj agresiji desili su se strašni zločini i desio se genocid i neko od kolega zastupnika je rekao – mi se nikada nećemo složiti. Nemamo se mi šta slagati, sudovi koji su relevantni, koji su određeni od najviših svjetskih institucija kao što su Ujedinjeni narodi su presudili da se desio genocid u Srebrenici. Vi se možete neslagati, ali to je činjenica, to je faktičko stanje i gledajte sad, potpuno pogrešan pristup da se zaboravi genocid. Znači, ovaj zakon nije ništa drugo nego da se zabrani govoriti o genocidu, da se zabrani govoriti o nečemu što je presuđeno i to je pogrešan pristup. Ja vam savjetujem da priznate da je bio genocid. Znate kad će biti sreće u ovoj državi, kad budu djeca u školi u Prijedoru, u Zvorniku, u Bijeljini, u Višegradu, tamo gdje se desio zločin, kad djeca tamo budu učila da se desio zločin, da je u Prijedoru ubijeno 3000 Bošnjaka i Hrvata. To ne treba da se krije od djece. Kakav bih ja čovjek bio ako ne bi priznao da se na Kazanima desio zločin? Samo lud čovjek ili nemoralan može kazati da se u Grabovici nije desio zločin, ili u Ahmićima, a da ne govorim o Prijedoru, Višegradu, gradovima širom BiH. Kad to priznate, kad javno kažete za govornicom u ovom Visokom domu, e onda možemo razgovarati o drugim stvarima. Vi ste potpuno obrnuto krenuli da zaštitite ono što se uradilo nečasno i nepošteno. Zato, naravno, glasaću protiv ovog zakona i sramota je svih onih koji su predložili ovaj zakon i ako je to bio uvod, što je kolega Nešić kazao, ili opravdanje da se vrate zastupnici SNSD-a u ovaj Parlament da bi imali opravadanje prema biračkom tijelu u manjem bh. entitetu mislim da je to nečasno, da je to nepošteno. Moglo se naći i neko drugo opravdanje. Igrati se sa pojmom genocid koji je počinjen, koji je presuđen, to je najveća sramota onoga ko je ovo predložio. Hvala.
Hvala. Nenad Nešić, ispravka krivog navoda.
Predsjedavajući, valjda sam ja poslanik, a ne Nenad Nešić. Možda Vi ne znate u kojoj ste stranici, pa onda i nas tako zovete imenom.
Izvolite, dobili ste riječ. Nemojte komentarisati mene, nisam ja tema.
Ja tražim da me predstavljate onako kako jeste, ništa više.
Ali nemojte dalje komentare davati.
Nećete me Vi ograničavati šta ću ja pričati. Gospodine Zukane Helez, pošto ste me spomenuli, odmah da ovdje jasno i glasno kažem, apsolutno podržavam ovaj Prijedlog zakona. Ne može se jedan narod i njene institucije Republike Srpske nazivati genocidnom tvorevinom, genocidaši izd. Normalno da sam 34 kolegama iz SNSD-a zamjerio na koji način su ovo predložili i tražio od njih da ne prave ovdje predstavu za narod, pogotovo za narod Republike Srpske. Drago mi je što priznajete neke zločine. I mi iz Republike Srpske ne negiramo nikakve zločine, poštujemo svačiju žrtvu, ali tražimo da se i naša žrtva poštuje. Ne možemo dozvoliti da bilo koga u Republici Srpskoj, pogotovo ne narod Republike Srpske naziva neko ovdje genocidašima, i insitucije Republike Srpske. A za vrijeme kovid pandemije je dobro zapamćena Vaša izjava kad ste rekli da u mjesto respiratora smo trebali nabaviti krstareće rakete. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] On, Zukan Helez je to izjavio. Toliko o Vašoj miroljubivoj politici. Znamo mi na koga ste mi mislili kad se govorili o krstarećim raketama. Ne trebaju Vama krstareće rakete do Istočnog Sarajeva, i nisam čuo od Vas da ste se izvinuli za tu izjavu što je najmanje što očekujem. Ja sam čovjek koji se ovdje zalaže za mir, za dogovor i razgovor. Tri strane, svaka žrtva zaslužuje poštovanje bez obzira iz kog naroda dolazi, svaka suza je teška i da me ne bi opomenuo predsjedavajući, s ovim završavam. Hvala.
Uvažena zastupnica Marinković-Lepić, ispravka krivog navoda.
Sad je ok. Ja se samo u jednom slažem sa kolegom Nešićem, da je svaka žrtva žrtva, ali ispravljam krivi navod gdje kolega kaže – ne negiramo nijedan zločin. Zločin genocida u Republici Srpskoj se negira i negiraju ga najviši zvaničnici Republike Srpske. S druge strane, mi i ovdje čujemo da su se desili monstruozni zločini, čujemo x puta da se kaže strašni zločini itd., nikad još niko nije prevalio preko usta da je bio zločin genocida, opet kažem osim Milorada Dodika, ali se u međuvremenu predomislio.
Hvala. Zastupnik Zukan Helez, ispravka krivog navoda.
Gospodine Nešiću, ja nisam čuo u ovom Parlamentu, bar u ovom sazivu, da je iko rekao da je jedan narod, bilo koji, cijeli narod genocidan ili tako dalje. Ako negdje ima izjava tamo, to je nešto drugo, ali ja ovdje stvarno nijednog zastupnika ni sa jedne strane, ni iz jedne političke opcije nisam to čuo. Prema tome, nema potrebe da to nešto izmišljate. Što se tiče genocida, gospodine Nešiću Ratko Mladić zapovjednik Vojske Republike Srpske, je li se tako zvalo, osuđen na doživotnu robiju. Nije što je igrao klikera pa promašio nešto tamo, znači pobio, masovna ubistva, progoni, silovanja, Radovan Karadžić, predsjednik Republike Srpske, doživotno osuđen pred relevantnim sudom, znači nije to Zukan ili bilo ko iz ove sale, to su fakti, to su činjenice. 35 A što se tiče raketa, pa ja mislim da bar 50 država svijeta ima krstareće rakete, zašto to ne bi imala moja država, BiH? Nije to atomsko oružje, a i da je atomsko oružje, i to države imaju u svijetu. Da, ponovit ću po 100 puta, ja bih volio da moja država ima krstareće rakete, da ima avione kao Srbija i Hrvatska i da ima svo naoružanje kao Srbija i Hrvatska. Na kraju krajeva, ponavljam po stoti put u ovom Parlamentu, 1997. godine u Beču takozvani Bečki sporazum potpisale suverene samostalne države Srbija, Hrvatska i BiH, balans u naoružavaju. Danas tog balansa nema, danas se naoružavaju Srbija i Hrvatska, a BiH ima zastoj u naoružanju. Znamo i zbog čega i zbog koga i ja ću sav svoj kapacitet, i ljudski i intelektualni i svaki drugi, politički, upotrijebiti da moja država bude ravnopravno naoružana sa Srbijom i Hrvatskom [[govornik se upozorava na vrijeme]] I ponavljam, ja bih bio presretan da BiH ima krstareće rakete. Naravno, nikad u historiji BiH nije bila agresor, to svi ovdje znamo, i one bi služile samo za odbranu [[govornik se upozorava na vrijeme]] i to ponavljam po hiljaditi put, nikad nikoga napasti nećemo, ali nikad nećemo dozvoliti da nas neko napadne. Evo, sad sam čitao, prije dva sata, zastupnik u Skupšini Republike Srpske ponovo najavljuje agresiju. Ako nešto Bošnjaci tamo, mi ćemo ući, branit ćemo mi srpski narod i tamo. Tako je bio govor [[govornik se upozorava na vrijeme]] i prošli put. A se to ne bi desilo, BiH treba da se naoruža shodno Sporazumu iz Beča iz 1997. Hvala lijepo.
Hvala. Zastupnik Nešić, ispravka krivog navoda.
Zahvaljujem presjedavajući. O vašem kapacitetu i ljudski gospodine Zukan Helez dovoljno govori presuda Suda BiH za iznošenje lažnih dokaza, doduše radi istine i radi medija moram reći da još nije, još uvijek, pravosnažna, to govori o Vama. Sud BiH je tako presudio, a vidjet ćemo da li će biti pravosnažna. Što se tiče Vašeg zalaganja za nabavku oružja to samo govori o Vama i o Vašoj politici. Danas kada gas košta 3600 dolara, kada je barel nafte 126 dolara, kada nemamo brašna, kad nemamo pšenice, kad imamo nastupajuću krizu u BiH Vi govorite o nekim avionima, tenkovima, krstarećim raketama. Za razliku od vas mi iz Republike Srpske nemamo ni želju ni potrebu da imamo ni rakete, ni oklopne transportere, ni avione. Mi imamo želju da razvijemo našu privredu, da pomognemo našim poljoprivrednicima da dobiju regresirano gorivo. Ne znam da li ste sinoć slušali predsjednika Srbije, Vučića, kad je rekao da će uz pomoć subvencija države Srbije održati cijenu goriva za poljoprivrednike na određenoj visini. Neće dozvoliti da ta cijena ide gore, da mogu da obezbjede normalnu sjetvu. Da ste Vi čovjek mira, razuma, Vi bi danas ovdje sa mnom pričali kako da prehranimo ovaj narod, ako uzmemo da Rusija koja je najveći izvoznik pšenice je pod sankcijama i vjerovatno neće moći doći pšenica odatle, da Ukrajina koja je peta na svijetu po izvozu pšenice [[govornik se upozorava na vrijeme]] mi danas treba da pričamo kako da prehranimo ovaj narod [[govornik se upozorava na vrijeme]] a Vi pričate o avionima, raketama i ostalim. To govori o Vama i Vašoj politici gospodine Helez i da sam na Vašem mjestu zabavio bi se ovom presudom Suda BiH [[govornik se upozorava na vrijeme]] Hvala. 36
Dakle, sa diskusijama smo se odmakli od dnevnoga reda, podsjećam tačka 3. zahtjev za, u vezi sa Prijedlogom zakona o zabrani zloupotrebi pojama genocid i molim vas da se pridržavamo dnevnoga reda. Svako dalje odstupanje od dnevnoga reda da se zajednički dogovorimo, ja ću oduzimati riječ zastupniku, tako da se ne ljutite kada to uradim, ako zaista u potpunosti odstupite od tema koje je na dnevnom redu. Zukan Helez zastupnik, ispravka krivog navoda.
Znači, gospodine predsjedavajući baš ispravka krivog navoda. Nije presudio Sud BiH, nema s tim Sud BiH ništa, znači, dvojica ljudi su se posvađala na ulici, ja sam bio svjedok i to je Sud općinski u Bugojnu i to je prvostepena presuda. A što se tiče mojih moralnih, o kojima ste govorili, ovaj, osobina, ja nemam kao Vi, Nešiću, zgrade po Sarajevu, mene ne vuku za uho kriminalci Istočnog Sarajeva kao Vas.
Vratimo se na dnevni red, molim vas.
Eto, ja sam završio, vratio sam ....
Hvala Vam. Nemojte da nastavljamo ovu temu, ako nema veze sa pričom o genocidu nemojte. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ali ne možete jer ste imali već dvije ispravke krivog navoda, treća nije dozvoljena po Poslovniku. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. I evo ja bi zaista bez imalo ograde i iskreno želio vjerovati u dobru namjeru predlagača i uopšte je ne dovodim u pitanje kad govorimo o konkretnom zakonu. Naravno, nažalost i put do pakla je često popločan dobrim namjerama. Meni ovaj zakon, kako to reče kolega Lovrinović, uopšte ne treba, jer nikad nisam zloupotrebljavao niti imam namjeru da 37 zloupotrebljavam ono što se dešavalo u prošlosti, ali isto tako ne bježim od toga, jesam uvijek konstatirao i stvari nazivao pravim imenom, kao što sam nazivao i one činjenice koje su pravosnažnom presudom Međunarodnog suda pravde utvrđene. Evo, kad nam odgovara onda se pozivamo ...pravosnažne presude, a kad imamo pravosnažnu presudu onda je ne priznajemo. Ja želim vrlo jasno podvući ... nijednog trenutka i nikad ne želim to izjednačiti i ne radi se o kolektivnoj odgovornosti, ne radi se o optuživanju jednog naroda, ali je činjenica da je zločin genocida počinjen, postoje oni koji su osuđeni i postoje pravosnažno utvrđene činjenice i pravosnažne presude. Sviđalo se to meni, nama ili bilo kome ovdje to je tako i to što će neko to negirat neće promijenit tu činjenicu. Dakle, šta mi pomalo smeta, činjenica da se traži da prihvatimo dobronamjernost, a onda u diskusiji čujemo kako je u Republici Srpskoj donesena nezakonita odluka kojom je odbijen Zakon o zabrani negiranja genocida, nastranu što je to nezakonito što nema nikakvu pravnu snagu, ali pozivate se na to, a tražite da prihvatimo da, da, dobronamjernost i da se prema tome i mi odredimo. Čak bih imao i razumijevanja za potrebu da donesemo jedan ovakav zakon da sam uspio ili kada bih čuo da postoji razumijevanje i prihvatanje činjenica, te suočavanje s istinom od strane predlagača. I evo ja ću probati da krenem obrnutim redom. Kao pripadnik Armije Republike BiH izvinjavam se svima onima kojima je zbog počinjenih zločina od strane pripadnika Armije nanesena, naneseni gubici, šteta i sve ono što, ljudski životi nestali, da sad ne, ne nabrajamo koješta. I niko normalan u ovoj sali ne optužuje nikog u ovoj sali da je počinio zločin, bar ja nisam čuo to, ali zašto je teško prihvatiti i izvinuti se za zločine i genocid koji su počinili pripadnici Vojske Republike Srpske ili za udruženi zločinački poduhvat i zločine koje su počinili pripadnici HVO-a. Jer kad to prihvatimo, kad se suočimo s istinom onda se možemo okrenuti budućnosti. Ne mogu da se otmem, prije par dana sam sjedio i komentarisao to na Ustavnopravnoj komisiji, samo prije par dana imali smo prijedlog kolege Zvizdića o uvođenju krivičnog djela u, i izmjene i dopune Krivičnog zakona o narušavanju digniteta, ugleda države BiH, zastave ... i imali smo diskusiju, i nije, nisu principi zakona podržani zato što postoje neki ljudi koji kažu da ne vole ovu državu pa bi mogli možda zbog toga odgovarati. Evo, ovaj, neka me isprave kolege ako, a sad u obrazloženju ovog zakona štitimo dignitet države, ugled BiH, kako bi sprječili. Dakle, samo da probamo da imamo određene principe i da se držimo, ovaj, principa, uz zaista dužni pijetet prema svim žrtvama, dakle, svim žrtvama bez obzira kako se zovu i bez obzira ko je prema njima počinio zločin, da bih vjerovao u iskrenu namjeru trebalo bi da se zaista krenemo iskreno suočavati sa onim što se desilo u BiH, da nakon toga tu istoriju ostavimo iza sebe da se ne bavimo time, a da se okrenemo rješavanju budućnosti koja zbog svega ovog što se dešava, ne samo u BiH nego i u svijetu, nije nimalo obećavajuća. Hvala gospodine predsjedavajući.
Hvala. Riječ dajem zastupniku Nenadu Stevandiću, diskusija. Izvolite.
Hvala lijepo. Tačka dnevnog reda je bila zakon, prijedlog zakona, ali budući da materiju koju obrađuje ne možemo lako svesti na tu tačku dnevnog reda da ona mora da ode daleko, ja potpuno razumijem da se reaguje emotivno, ali ne razumijem da se izaziva bilo kakva, da kažemo, rasprava ili mržnja i to ne razumijem. Za mene lično ishodište ili ako ja tada pričam o genocidu je Jasenovac i Stara Gradina, tamo imaju one table, znate, osamsto hiljada, šesto 38 hiljada, 130 hiljada, pa to kad se sabere dođe do te cifre i tamo su bili svi ambasadori i bivši i sadašnji, sadašnji nije, bivši visoki predstavnici, svi ambasadori i niko nije doveo to u pitanje, ja imam tamo, da kažem, ovaj, kome zapaliti svijeću i od rodbine itd. neki su mi završili i u Mathauzenu kao pripadnici oslobodilačkog pokreta. Ja ako bi pričao o genocidu ja moram početi od toga. Ali pošto ovaj zakon ne priča i ne govori o genocidu ni u Srebrenici, ni u Jasenovcu, ni u bilo kojoj drugoj opštini, ni regionu, ni u Evropi, ni svijetu, ovaj zakon je najbolja moguća namjera da se svi tretiraju isto, da se nikom ne stavlja hipoteka. Ovaj zakon ne govori o tome ko će kupovati respiratore, ko krstareće rakete, ovaj zakon ne govori o tome je li Republika Srpska ovakva ili onakva, je li mi volimo BiH i ovakvu i onakvu, je li dobro uređene Federacija, jel' Brčko distrikt, ovaj zakon ne govori o tome, govori o jednakosti u tretmanu svih ljudi, naroda, entiteta, isto tako govori i Dejtonski sporazum u čijoj, ko ga je čitao mora znati da piše da je prethodni rat nije okarakterisan kao agresija, nego kao tragičan sukob. Poštovane kolege u Republici Srpskoj je zakon usvojen u kome ja ne smijem i bilo ko drugi nazvati bošnjački narod pogrdnim imenom, BiH genocidnim, genocidnom, niti neki kanton, naravno ni srpski, ni hrvatski narod i ko to uradi biće sankcionisan. U Federaciji BiH ili ako ćete vam je draže BiH možete narod koji god hoćete nazvati pogrdnim imenima, genocidnim, možete mu okarakterisati, okarakterisati ga na bilo koji pogrdan način vezan za prethodni rat i nećete biti kažnjeni. To su vrijednosni sistemi koji bi trebali da budu isti i molim vas da to odvojite od priče o žrtvama, ovdje govorimo o tome da li smo mi dovoljno zreli da jedni druge ne opterećujemo, ne vrijeđamo i ne vraćamo se u ono oko čega se ne slažemo i gdje smo svi bili žrtve. Ako uzmete procenat svakoga naroda u odnosu na broj ljudi koji su izgubili život ili su ubijeni videćete da je taj procenat i za Bošnjake, i za Hrvate, i za Srbe otprilike da se razlikuje do 0,7%. To je prilično jednako, ali ne sporimo da se takva, takav zločin kao što se desio u Srebrenici nije desio na drugim mjestima, ali se desio drugačiji, sa drugim ubicama i drugim žrtvama i svaka opština može to da predstavi i da to bude novi način da se tučemo, raspravljamo, neću da budem emotivan, ali i u ovome gradu gdje je ovaj Parlament fali 150 hiljada Srba, po onome što je pokojni Slavuj, logoraš iz Silosa, napisao, između 8,5 i osam i sedamsto hiljada ljudi se vodi kao nestalo u ovome gradu. I ako odemo u to licitiranje, u cifre, neće nas to nigdje dovesti, vi ćete se držati za presudu Haškog tribunala, mi ćemo se držati za nešto drugo i potućemo se besmisleno i retorički, ne daj Bože kako drugo, a jedino rješenje je da imamo ravnopravan i racionalan tretman. Ja onda tako mogu da ne spominjem svoju braću kad neko spomene svoju i da kažem imamo svi probleme i to su teme oko kojih se nećemo moći dogovoriti, to je potpuno jasno. Ovo nije BiH iz '90. godine i u mom razredu i svuda su bile monoetničke, da kažemo, zajednice, ja svoje drugare iz razreda i dan danas čujem, nije bitno na kojim su lokacijama, bilo ih je svih nacija. U razredu moje i vjerovatno vaše djece su monoetničke zajednice, sve je potpuno drugačije, imamo većinski monoetničke svadbe, imamo većinski monoetničke proslave i rođendane i naši politički pogledi su vezani za tu strukturu BiH koja više nije leopardova koža, nego ajde kako, ne želeći uvredljivo, nego one krave što imaju pola crno, pola bijelo itd. To je vrijeme koje zahtjeva naš racionalan pristup, da nam se ne desi ponovno zlo iskorištavanjem bilo koje tragike. I ja neću da vas ubjeđujem da sam u pravu, ja samo hoću da vam kažem, da 49% teritorije BiH ili 100% teritorije Republike Srpske otprilike ovako razmišlja i ako ja treba ili neko drugi od kolega da ponesem neku vatru ili neke ružne riječi ja sam na to spreman, ali ja isto tako znam da sa druge strane 51% stanovništva ili malo manje možda teritorije razmišlja ili, isključujući par hrvatskih kantona, razmišlja tako kako je govorio, ne znam, gospodin Helez. Ja to uvažavam i ja sam potpuno svjestan da to ne mogu promijeniti, kao što ne možete ni vi promijeniti percepciju i odluke koje donosi Republika Srpska i tome ne može pomoći ni visoki predstavnik, ni medijska mržnja, tome međusobno može da pomogne samo ako se jednako tretiramo, ako se ne vrijeđamo i ako ne koristimo svaku novonastalu situaciju bilo ovu sa Ukrajinom ili sutra neku sa Kinom, bilo čime, Amerikom, ako 39 je ne koristimo za međusobna razračunavanja. Mi tako može da živimo ljudi u miru, ja sam zainteresovan za mir, bio sam u ratu, bio sam na mnogo sahrana vidio sam svašta, ništa dobro se u tome nije desilo nikome, ovo je vrelo vrijeme, ovaj zakon je pokušaj deeskalacije i ravnopravnog tretiranja svakog pojedinca i naroda i ništa drugo. On se ne bavi Inckovim zakonom, ne bavi se međusobni, kako bih rekao, pravnim pogledima je li Evoropska koncencija u 10. članu dozvolila nekom da raspravlja o broju žrtava u Srebrenici ili nije, da li je to granično ili nije, da li je dozvolila nama u Republici Srpskoj da imamo o tome svoj stav ili nije, ne bavimo se ni sa tim, bavimo se prevencijom gluposti u budućnosti i ovaj zakon ima samo tu svrhu, nema svrhu da navede ni gospodina Osmanovića, da nam, ovaj, kako se zove ima, pa hoćete da ja nabrajam druge oficire Armije BiH iz Petog korpusa koji su palili tamo moje imanje, pa neću nabrajam samo ide tuk na utuk. I imaju i te presude, pa se i tim ljudima koji su presuđeni, ovaj, armija, odnosno Oružane snage BiH odlazile na mezarje, stavljale, kako se zove, ove vijence i to, sve to kod nas ima ljudi, mi to sve znamo, mi jedni drugima te poglede promijeniti ne možemo, ali smo obavezni da živimo u miru da nam se djeca u budućnosti ne tuku. Ne pretendujem da držim predavanje, ne pretendujem da mijenjam bilo čiju svijest samo hoću da vas zamolim da razumijete da svi ljudi odakle mi dolazimo, gdje mi živimo, misle ovako da mi njih kad bi nas vi sad, ne znam, ovdje na bilo koji način natjerali da govorimo ono što se vama sviđa, mi ništa promijeniti nećemo i mi ne možemo da govorimo ono što je van percepcije i osjećaja naroda u Republici Srpskoj, ne samo Srba. I jednako tako razumijemo da je to i ovdje i ajde preskočite ono što nas dijeli, raspravljaćemo u nekom drugom vremenu o svemu tome, pa i o presudama [[poslanik se upozorava na vrijeme]] ali ovaj zakon je van tog, on je smišljen da napravi ravnopravnost i deeskalaciju.
Hvala. Zastupnik Damir Arnaut, diskusija. Iako se prije toga Alma bila javila, ne znam zašto je preskočeno, ali nema veze, prije, prva diskusija. Zastupnik Arnaut diskusija, izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa vidite kad su klubovi koji su, odnosno predsjednici klubova koji su predložili ovaj zakon najavili u medijima da će tražiti zabranu nazivanja naroda ili entiteta genocidnim medijske izjave većine ljudi u ovoj sali iz oba entiteta su išle u pravcu da tu niko ne vidi ništa sporno, bar ja nikad ne koristim takav rječnik ili diskurs i to me se ni ne dotiče u tom smislu. Međutim, zabrana i kvirične sankcije podrazumijevaju izmjene i dopune Krivičnog zakona, pojedinačno krivično djelo se jednostavno ne tretira posebnim, odnosno lex specialis zakonima i iz svega što je danas izrečeno od strane predlagača, predstavnika predlagača, ukazuje na to da su oni izabrali ovu rutu upravo da zakon ne bi prošao i uključili elemente koji daleko nadilaze ono što su u medijskim izjavama najavljivali, znači, da je svrha da se zabrani nazivanje naroda ili entiteta genocidnim. Ovdje se dovodi u pitanje i sam zločin genocida, o tome je kolega Zvizdić već govorio pa neću ponavljati, ovaj, al' u svakom slučaju ovo što ste predložili i u formi i u suštini potpuno, nema nikakve veze s onim što ste najavili i što je naišlo na relativno pozitivne komentare u medijima od strane, kažem opet, maltene svih ljudi u ovoj sali i baš zbog tih pozitivnih komentara ja mislim da ste se i odlučili da ponudite nešto što znate da je neprihvatljivo. I onda to objašnjenje da niste ponudili izmjene i dopune Krivičnog zakona zato da vam Zakonodavno-pravni sektor ne bi odbio, jer se vi principijalno odbijate pozivati na, odnosno uvrstiti broj Službenog glasnika koji se odnosi na zakon nametnut od strane visokog 40 predstavnika, već sam vam citirao da je Lazar Prodanović skupa sa gospođom Krišto i Hazimom Rančićem predložio izmjene i dopune Izbornog zakona 2016. godine. Ali evo kad smo već kod Krivičnog zakona iste te godine, 2016. Sredoje Nović je uputio izmjene i dopune Krivičnog zakona BiH i u prijedlogu zakona u preambuli se uredno pozvao na „Službeni glasnik“ br. 54/04 u kom su objavljene dopune Krivičnog zakona koji je nametnuo visoki predstavnik i to onaj vama najdraži Pedi Ešdaun. Da ne ostane to samo na Sredoju Noviću godinu dana prije toga 2015. izmjene i dopune Krivičnog zakona u proceduru su zvanično uputili Dušanka Majkić, Milica Marković, Lazar Prodanović, Nikola Špirić i Staša Košarac, uredno se pozvali na „Službeni glasnik“ br. 54/04 u kojem sam, kako sam već rekao, objavljene izmjene i dopune Krivičnog zakona nametnute od strane visokog predstavnika Pedija Ešdauna. Prema tome to objašnjenje da vi niste uputili izmjene i dopune Krivičnog zakona zato što, da bi izbjegli pozivanje na Službeni glasnik u kojem su objavljene nametnute odluke visokog predstavnika ne stoje, jer da stoje šta biste ono vi onda uradili, al' ne bi, ne bi se pozvali na ovaj Službeni glasnik koji se tiče Inckovog zakona, al' se bi pozvali na 54/04 koje se tiču Ešdaunovih izmjena i dopuna. Ili se ne bi pozvali ni na Službeni glasnik u kojem su objavljene Inckove izmjene, al' ni na 54/04, al' onda je neobjašnjivo ako se vi ne bi pozvali na 54/04 zašto su se na to pozvali Sredoje Nović, Dušanka Majkić, Milica Marković, Lazar Prodanović, Nikola Špirić, Staša Košarac, ovo je sami vrh SNSD-a. Prema tome, nema nikakve sumnje da ste nakon što ste naišli na pozitivne komentare u javnosti kad ste govorili o tome da se zabrani nazivanje naroda ili entiteta genocidnim, odlučili da i u formi i u suštini uputite nešto što ste ciljano napisali da bude neprihvatljivo. Prema tome, vaš motiv nije da zaštitite bilo koji narod i bilo koji entitet od nazivanja takvim terminima već da izazovete dalji raskol u ovim klupama. Hvala.
Hvala. Uvažena zastupnica Alma Čolo, diskusija.
Hvala predsjedavajući. Ja i dalje mislim da je radnja ovog krivičnog djela, kako je propisana, neprecizno i preširoko postavljena i da dovodi, ostavlja prostor za arbitrarnost i različito tumačenje i da bi dovela do pravne nesigurnosti. Ukoliko želite da u javnom prostoru zabranite upotrebu pojmova kao, evo, ne volim da to izlazi iz mojih usta, ali kada neko kaže da je srpski narod genocidan narod, to se fino može propisati Krivičnim zakonom i reći ko bilo koji narod u BiH nazove genocidnim narodom kazniće se kaznom zatvora od do i to se ugradi u Krivični zakon BiH. Tako da mislim da ovako preširoko postavljena odredba ne može se prihvatiti, ja stvarno ne mogu glasati za nju, pogotovo zato što meni i nije ni jasna, jer kaže ko svaki, evo kako stoji – ko govori, piše ili javno učini dostupnim tekstove, slike ili svako drugo predstavljanje ideje o genocidu koji bi mogao potaknuti na nasilje i mržnju usmjerenu prema BiH. Ja ne znam sad da neko objavi sliku počinjenog genocida u Srebrenici kako to može potaknuti na mržnju i nasilje prema BiH kad je BiH žrtva bila tog genocida i narod u BiH. Prema tome, mislim da niste dobro ovo formulisali, mislim da ima boljih načina i evo spremna sam ukoliko želite da se formira neka radna grupa da uradimo dopune Krivičnog zakona i da zabranimo nazivanje bilo kojeg naroda genocidnim narodom i svega još što vi mislite da treba, a da bismo spriječili izazivanje rasne, vjerske, nacionalne mržnje u javnom prostoru. 41
Hvala. Približavamo se polako kraju diskusija. Dakle, zastupnik Stevandić ispravka krivog navoda, a neka se pripremi zastupnik Begić za diskusiju.
Poštovana gospođo Čolo, ja neću, nisam čovjek koji hoću da Vas optužim, ali ste pročitali jednu rečenicu, pa preskočili dvije, pa pročitali pola treće. Radi istine, član 3. stav (1) – ko govori ili piše ili na drugi način učini javno dostupnim tekstove, slike ili svako drugo predstavljanje ideja o genocidu omalovažavajući, dakle omalovažavajući, ili izlažući javnoj poruzi BiH, Republiku Srpsku, Federaciju BiH, Brčko distrikt, kao i grupu lica ili člana grupe koja je određena na osnovu rase, boje kože, vjere, porijekla, državne, nacionalne ili etničke pripadnosti, a na način koji bi mogao potaknuti na nasilje ili mržnju usmjerenu protiv BiH, Republike Srpske, Federacije BiH, Brčko distrikta, kao i takve grupe lica i člana te grupe kazniće se zatvorom od 6 mjeseci do 5 godina. Vrlo taksativno, a Vi ste pročitali samo deo prve rečenice i onda na kraju rekli, ovaj, ovo, možemo i uzeti stenogram, ja hoću da Vam kažem da je upravo učinjeno ono što ste Vi rekli da nije. Svaki narod, svaki entitet, BiH, etnička ... apsolutno sve i ovakve su stvari i u zakonima drugih država, znači, nije ovo baš izum nas iz Republike Srpske, gledali smo kako su to druge države radile, ali eto možda ste to slučajno, ja Vam se izvinjavam, ali radi istinitosti svi su tretirani ravnopravno.
Zastupnik Begić, diskusija.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedavajući, poštovani članovi Kolegija, poštovani predstavnici medija, administracije Parlamentarne skupštine BiH. Ovo su doista teške teme i uvijek je teško i diskutovati na ove teme. Mnogi od nas imaju i vrlo živa sjećanja, imaju lična vrlo negativna iskustva, ali ja mislim da neki od kolega su kazali da smo mi u teškim okolnostima, bojim se da smo i sami krivi za te okolnosti. Ja mislim da o genocidu, ratnim zločinima, zločinima protiv čovječnosti treba pričati, da treba govoriti, na prvom mjestu na način da sa gnušanjem svi odbacujemo takvu vrstu postupaka i ono što je jako važno takvu vrstu sistema i takvu vrstu politika, uz puni dignitet prema žrtvama. U tom smislu, a kada je riječ o prijedlogu ovog zakona nemamo obuhvaćene ratne zločine i zločine protiv čovječnosti. Ratni zločini i zločini protiv čovječnosti takođe obuhvataju strašne radnju izvršenja i pri tome se mi ovdje ne moramo složiti oko zakona, njegovog sadržaja, pa i njegovog naziva na koji ću kasnije uputiti, ali bi se morali složiti oko činjenica, pa ukoliko se ne možemo složiti ni oko činjenica, onda bi se barem mogli složiti oko sudskih činjenica, činjenica koje su utvrđene u sudskom postupku. Na koncu zato i postoje sudovi i u pojedinačnim sporovima i u sporovima koji se javljaju, nažalost, i povodom najtežih zločina po međunarodnom pravu, uključujući i zločin genocida, gdje civilizirani ljudi prihvate naprosto ono što su sudovi presudili. 42 Kada je riječ o samom nazivu zakona, kada je riječ o materiji koju tretira ovaj zakon, a imajući u vidu neki moj stav, dozvolićete da i ja imam pravo na svoj stav, da treba govoriti o genocidu, o ratnim zločinima, o zločinima protiv čovječnosti, a kako se oni više nikade ne bi nikome ponovili na ovim prostorima mislim da bi, da je prvo bilo svrsishodno donijeti zakon ili možda jedinstveni zakonski akt o kulturi sjećanja na ovim prostorima, a imajući u vidu, po mom mišljenju, našu prvu obavezu koju kao nosioci javnih funkcija mi ovdje imamo i odgovornost koju imamo, da često puta izgovorenom javnom rječju znamo na neki način proizvoditi, ajde da nazovem to najlakšim mogućim vokabularom, vrlo negativne posledice na terenu raspirivajući ovakve ili onakve stavove, mržnju, pa i potičući na neke stvari koji nikako ne bi smjele, nisu smjele da se dese, a pogotovo ne bi smjele da se dese u budućnosti imajući iskustvo gorko koje mi ovdje imamo. Dakle, zakon o kulturi sjećanja o genocidu, ratnim zločinima, zločinima protiv čovječnosti na ovim prostorima, pa onda u okviru tog zakona dodati možda i zabrana zloupotrebe svih tih krivičnih djela ili događaja u svrhu izazivanja etničke, rasne i druge mržnje i netrpeljivosti na ovim prostorima. Ja nikada nisam niti shvatao, niti kazao da je bilo koji narod genocidan narod, ne postoje loši narodi, mogu postojati loše politike, mogu postojati loši politički lideri, mogu postojati loši predstavnici unutar institucija koji dolaze iz određenog naroda i od tih predstavnika mnogo zavisi. Ne trebamo se podsjećati posebno na uzroke zog kojih je došlo do nametanja Zakona o zabrani negiranja zločina genocida, ratnih zločina i zločina protiv čovječnosti, zbog stalnog negiranja upravo. Dakle, postoje i određene stvari koje su u domenu ljudskosti, neke moralne norme, ali opet imajući u vidu težinu teme koja je danas ovdje pred nama, ja vam moram reći da sam kao čovjek prilično zadovoljan načinom kako smo danas diskutovali o ovoj temi, to ukazuje ipak na jedan stepen odgovornosti i ukazuje da bi u narednom periodu možda mogli približiti stavove, ali nikako ne smatram da trebamo šutiti i prešućivati ono što se je dešavalo devedesetih godina prošlog stoljeća, a o čemu su najviši sudski autoriteti zauzeli stav i to treba da bude naša kultura sjećanja, to treba da bude naša obaveza kako bismo napravili jasnu distancu i dali zavjet da se tako nešto više nikada neće ponoviti na ovim prostorima. Ovdje su narodi vezani i krvnim vezama, vezani su i kumskim vezama i rođačkim vezama, ja sam siguran da ovdje nema niko da u porodici nema ljudi koji dolaze iz reda sva tri konstitutivna naroda, iz reda ostalih i u tom smislu trebamo se na taj način i ponašati. Nekada mi se čini da ovo djelovanje, to na sebi svojstven način često puta zna, na to zna ukazivati kolega Lovrinović, da često puta djelujemo separatno, da svako dolazi sa nekim svojim prijedlozima. Mislim da bi bilo dobro, ovdje smo, u Parlamentu smo, u istoj smo zgradi, da povremeno se nađemo, da razgovaramo, da prevazilazimo ove stvari, ja ne mogu da vjerujem da u ovoj ovdje prostoriji postoji iko ko bi opravdavao sve ono što se je dešavalo devedesetih godina, na koncu ovdje ne sjedi niko od tih ljudi koji su osmišljavali te politike i provodili te politike na jedan sistemski i organizovan način kako su međunarodni sudovi i presudili. Prema tome, ovdje niko nema nikakvu obavezu niti da brani takve ljude i takve politike. I ja danas, barem danas na ovoj sjednici nisam stekao niti dojam da to iko i radi, i mislim da bismo u narednom periodu trebali uz, imajući u vidu prije svega naše obaveze prema našoj djeci, prema budućim generacijama, prema, neko je spomenuo pogrebe, sahrane, dženaze i svadbe, kako bi stvorili okruženje unutar kojeg ćemo našoj djeci ići na svadbe, a ne na pogrebe i na dženaze, da imamo obavezu da sjedemo, da razgovaramo, pa i da zajednički predlažemo određene akte koji će pomiriti stvari. Ja mislim da smo mi vrlo blizu u nekim stvarima, al' da ta separatnost u djelovanju često puta u toj separatnosti se izgubi taj još jedan korak koji je potrebno napraviti da bi se donio neki dokument koji bi zaista bio temeljem za izgradnju bolje budućnosti, za izgradnju boljih odnosa i na kraju krajeva za uređivanje odnosa na načelima demokratije, principa vladavine prava i uzajamnog poštovanja svakog čovjeka prema svakom čovjeku u ovoj zemlji. 43 Ja vam se zahvaljujem i nadam se da nisam previše odužio, imao sam potrebu, evo, da kažem ove neke stvari i evo nadam se da ćemo već od sutra zajednički pristupati određenim problemima i zajednički rješavati određene probleme, a na dobrobiti, ajmo zaboraviti i nas koji ovdje sjedimo, na dobrobit naše [[zastupnik se upozorava na vrijeme]] djece. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zastupnica Novaković-Bursać, ispravka krivog navoda.
Hvala predsjedavajući. Zaista mi nije namjera da produbljujem nerazumjevanja kojih očito ima i koji su vidljive iz ovih prethodnih diskusija, ali na neke stvari se zaista moram osvrnuti. Iznenađuje me, kako bih rekla neću da upotrijebim loš izraz, ali stvarno ova argumentacija gospodina Arnauta je do te mjere prizemna da ne mogu da vjerujem na šta se on referiše kako bi pokušao nešto da diskredituje, odnosno izgleda da im je manir u tom Klubu da, ne znam, insinuiraju oni i zamišljaju kakve su naše namjere, ideje, to im se, evo, ponavlja pa izgleda da su usmjerili svoje djelovanje u neke natprirodne i nadrealne aktivnosti. Bilo kako bilo gospodine Arnaut, Zakon koji ste pomenuli i njegovo nametanje 2003. godine i sve ono što se dešavalo u pravosuđu jeste jedan od naših motiva kao političke partije da se ponašamo upravo ovako kao što se ponašamo. Tada su kolege pune vjere i lijepih obećanja da će onako nametnuto pravosuđe zaista u ovom društvu donijeti neke rezultate na dobrobit svih uključujući i pomirenje, uključujući ravnopravan tretman prema žrtvama, uključujući pravedan odnos prema svim počinjenim zločinima, međutim nažalost, pričam i o ratnim zločinima, ali i opštem kriminalitetu i zločinima, ali kao što smo svi svjedoci, od tog pustog sna nema ništa. Na djelu imamo takav, takvu disproporciju, takav brutalan odnos u smislu presuđenih zločina u odnosu na žrtve što je, nažalost moram reći, prema prema nacionalnom porijeklu i to je fakt. Tako da, [[govornik se upozorava na vrijeme]] kad se neko referiše samo na presude, moram da vam kažem poštovane kolege da to zaista nama zbog naučnog pristupa i zbog mnogobrojnih dokaza nije jednostavno dovoljno dovoljan argument. I još bi da kažem, demantovao je, odnosno ispravio krivi navod gospodina Heleza kolega Stevandić, ali imam potrebu nešto da kažem, drago mi je i vjerujem da se priznaju i da priznaju mnogobrojni građani i Sarajeva i Federacije, bez obzira na naciju, zločine u Kazanima, ali moram da kažem. Za vas su to gospodo zločini, za vas je zvanično počinjen taj zločin prema građanima, dok su, evo iz izlaganja kolege Heleza, zločini u Prijedoru počinjeni nad Bošnjacima. Mislim da iz te konstatacije, iz tog pristupa vidimo gdje smo i zašto se nalazimo sada tu gdje se nalazimo i zašto su nam [[govornik se upozorava na vrijeme]] i zašto moramo istrajavati na donošenju ovakvih ili zličnih zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Nema više prijavljenih, prelazimo na tačku dnevnog reda broj četri, 44 Ad. 4. Zahtjev zastupnika: Snježane Novaković-Bursać, Nebojše Radmanovića, Obrena Petrovića, Sanje Vulić, Dragana Bogdanića i Ljubice Miljanović za razmatranje Prijedloga zakona o dopuni Zakona o porezu na dodatu vrijednost po hitnom postupku, u skladu s članom 133. Poslovnika, broj: 01-02-1-244/22 od 11. 2. 2022. Zakonodavno-pravni sektor dostavio je Mišljenje. Sada ću otvoriti raspravu o zahtjevu za hitni postupak i molim vas da oni koji uzmu riječ u ovoj fazi, da govore samo o svom odnosu prema zahtjevu za hitni postupak. Ako zakon bude usvojen, onda ćete imati priliku za diskusije, rasprave itd. Dakle, nemojte govoriti o meritumu zakona u ovoj fazi dok se ne odluči o kakvom postupku je riječ. Zastupnik Bogdanić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, članovi Kolegija, uvažene koleginice i kolege, prisutni gosti. Držat ću se ja ove Vaše sugestije. Prema članu 133. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine omogućeno je da zakoni koje se formiraju na jednostavne načine, odnosno na jednostavan način mogu razmatrati i usvajati u jednom čitanju, stoga Klub poslanika SNSD-a predlaže zakon o dopuni Zakona o porezu na dodatnu vrijednost po hitnom postupku. Hvala.
Hvala. Pošto nema više prijavljenih, predlažem da pređemo na glasanje o zahtjevu za hitni postupak. Dakle, izjašnjavamo se o zahtjevu za hitni postupak Prijedloga zakona o dopuni Zakona o porezu na dodatnu vrijednost u skladu sa članom 133. Molim da se izjasnimo. Od ukupno 35 za je 29, nema protiv i 6 suzdržanih. Dakle, imamo opću i entitetsku većinu. Usvojen je prijedlog da se ovaj Prijedlog zakona razmatra po hitnom zakonodavnom postupku u skladu sa članom 133. Poslovnika. Sada otvaram raspravu o Prijedlogu ovoga zakona. Zastupnik Begić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Kada su u pitanju zakoni koji ne spadaju u domen struke kojom se ja bavim, ja obično volim slušati druge kolege čija je to struka, pa da nam to pobliže pojasne, naročito kolegicu Pekić, nadam se da se ne ljuti što je ovako javno prozivam, ali, evo, čitajući ovaj zakon, ja sam shvatio da on zapravo potencira socijalnu osjetljivost, da potencira smanjenje tereta građanima. Imajući u vidu teško stanje u kojem se građani ove zemlje nalaze, sve okolnosti koje se trenutno dešavaju kada je riječ, i globalna politička i ekonomska scena, stanje u BiH, ja sam, evo, imao 45 namjeru doista podržati uvođene različitih vrijednosti, stopa poreza na dodatu vrijednost. Međutim, u međuvremenu smo dobili prijedlog koji je još socijalno osjetljiviji koji je predložio gospodin Šarović i doista je samo to razlog što ovaj put ja lično, a vjerujem i Klub demokratske fronte neće podržati ovaj Prijedlog koji je došao po ovoj tački dnevnog reda, nego ćemo podržati prijedlog kojeg je predložio gospodin Šarović prosto iz razloga jer je on još više, da tako kažem, u interesu građana i u interesu egzistencije samih građana. Ovo je jedna socijaldemokratska mjera, mjera koja u sebi ima punu socijalnu osjetljivost i, evo, dakle, samo iz razloga što imamo na stolu jedan prijedlog koji još bolje reguliše tu oblast u smislu samih građana, njihovog, njihove egzistencije, mi ovaj zakon nećemo podržati, podržat ćemo prijedlog gospodina Šarovića, ali u svakom slučaju čestitam kolegama na ovim prijedlozima. Hvala lijepo.
Hvala. Uvaženi zastupnik Bogdanić, diskusija.
Poštovani predsjedavajući, članovi Kolegija, koleginice i kolege. Pa, evo, svrha ovog našeg Prijedloga je svakako bila da u ovim vremenima koja su teška i koja će sigurno u narednom periodu da se još komplikuju da kroz prijedloge, a evo i ovdje i kroz možda motivaciju drugim da možda predlože i veću stopu smanjenja poreza na dodatnu vrijednost, mi smo se opredijelili, znači, da predložimo sniženu stopu za određene proizvode, odnosno dobra kao što su lijekovi, brašno, hljeb dobijen od svih vrsta brašna, mlijeko, mliječne proizvode, jestiva ulja, jestive masnoće životinjskog i biljnog porijekla, sol, šećer, homogenizovana dječija hrana i gdje bi ovdje stopa PDV-a sa 17% se snizila na 10%. Svjesni da i ovaj način ćemo izazvati neke poremećaje u smislu prikupljanja poreza, odnosno poreza od dodatne vrijednosti, ali da bi kompenzovali sa povećanjem stope odnosno predlažemo višu stopu za određeni broj dobara usluga i proizvoda kao što su visokokvalitetna vina, alkoholna pića, visokokvalitetne cigarete, cigarilosi, luksuzni parfemi i ostala, ostali proizvodi iz ovoga asortimana, odjeća i obuća od krzna i kože, nakiti i srodni proizvodi, satovi i njihovi djelovi, vrhunski električni i optički aparati, luksuzna vozila za prevoz lica na zemlji, u zraku i na vodi, umjetnička djela, kolekcionarski predmeti, antikviteti, pirotehnički proizvodi za vatromete, upaljači za cigarete, džepni, stoni i ostali ..., luksuzna naliv pera, oružje. Sve ovo, s obzirom na vrijeme u kojem živimo, u kome žive naši građani, na situaciji koja se iz dana u dan mijenja vjerovatno neće biti dovoljno da se zadrži dosadašnji kvalitet života, a posebno kvalitet života socijanih kategorija. Za sve ovo će trebati još više i na svim nivoima vlasti da se pozabavimo standardnom, a posebno standardnom onih socijalno najugroženijih, pa zato kad i donosimo odluke moramo biti racionalni znajući da ćemo možda smanjiti doprinose i na nekim pozicijama u raznoraznim budžetima od lokalnog pa do nivoa zajedničkih institucija i na taj način opet onemogućiti neka možda socijalna davanja dostignuta kroz dosadašnje, kroz dosadašnja davanja kroz budžete. I zato, evo, ja vas molim da ovo razmotrimo, ovaj naš prijedlog, i da sagledamo dali je on dobro ciljan, pravilno postavljen. Ako ima boljih prijedloga, da se oni svakako usvoje, a da prvo vidimo šta ćemo i kako ćemo dobiti od jednog ili od više prijedloga. Ja kažem, ponavljam, da je dobro da, evo, mi iz Republike Srpske se takmičimo da donesemo dobro, odnosno kroz svoje prijedloge građanima BiH u cjelini. Hvala. 46
Predsjedavajući Zvizdić ima riječ. Izvolite.
Hvala najljepša. U vezi s ovim Prijedlogom zakona kratko ću govoriti o nekoliko stvari. Dakle, ovaj Zakon predviđa da se po sniženoj stopi od 10% oporezuju lijekovi, brašno, ulje, mliječni proizvodi i druge osnovne živote namirnice, te da se istovremeno luksuzna roba oporezuje po višoj stopi PDV-a u iznosu od 22%. Međutim, iz obrazloženja, vrlo šturog obraloženja zakona, ne možemo vidjeti kakve će to efekte imati po budžete na svim nivoima vlasti i zašto ta stopa umjesto 10 ne bi bila recimo 5% kao što je to predloženo u zakonu koji je predložio uvaženi zastupnik Šarović. Također, ne znamo ni da li će ovaj zakon biti rješenje za rastuću inflaciju, posebno imajući u vidu da je rok njegove primjene do kraja praktično ove godine, a to je u makroekonomskom smislu veoma kratak period za bilo kakve suštinske promjene i olakšanje života i standarda građana, posebno imajući u vidu da je inflacija neće nestati preko noći, već za njeno reguliranje treba duži vremenski period i set ekonomskih mjera i intervencija svih nivoa vlasti i svih nivoa države BiH. Neki ekonomisti, naravno, smatraju da ovaj zakon neće dati prave efekte, neće zaustaviti inflaciju i to je jedan pokazatelja zbog čega treba čuti i mišljenje struke. Stoga je bilo, po meni, potrebno prikupiti mišljenja relevantnih institucija počevši od Vijeća ministara BiH, Ministarstva finansija i trezora BiH, Uprave za indirektno oporezivanje, Direkcije za evropske integracije itd. Bitno je naravno i Mišljenje struke iz segmenta udruženja poslodavaca, sindikata, potrošača iz oba entiteta itd., jer je ovo izuzetno važan zakon koji mora imati pravu analizu efekata po privredu i budžete na svim nivoima vlasti, kao i odgovor na pitanje da li će to biti adekvatan odgovor na inflaciju koju u ovome trenutku imamo. Tu postoji naravno i drugi aspekt, a to je činjenica da li je ovaj zakon obuhvatio sve ono što je potrebno privredi i ekonomiji u ovom trenutku. Ja podsjećam da sam ranije predlagao dopunu Zakona o PDV-u na način da se omogući pomjeranje roka za plaćanje PDV-a sa 10. na zadnji dan u mjesecu. I dalje mislim da je to sasvim adekvatna mjera, kao što je, naravno, i dobra mjera i da se smanji dnevna zatezna kamata za kašnjenje u plaćanju PDV-a. Dakle, da su to adekvatne mjere za olakšanje života u privredi, a što bi pozitivno uticalo i na standard građana. Za tako nešto sam čak i dobio podršku Udruženja poslodavaca i privrednika iz oba entiteta i Brčko Distrikta i potpuno je i dan danas neshvaljivo zašto je taj zakon oboren u Domu naroda Parlamentarne skupštine, posebno jer je to bilo u vrijeme najnegativnijeg efekta na našu ekonomiju i standarad građana koji je proizvela pandemija kovida 19, a to bi bilo veliki podstrek za privredu što potvrđuju pozitivna iskustva evropskih zemalja i zemaljala iz regiona koje su primjenile ovakvu praksu. Sada je, naravno, vrijeme kada imamo globalne izazove i poremećaje na tržištu, posebno zbog efekata pandemije, zbog rasta energenata na svjetskom tržištu, zbog invazije Rusije na međunarodno priznatu državu Ukrajinu. Dakle, smanjenje PDV-a u ovome trenutku na životne namirnice ja važna mjera, ali se postavlja pitanje da li je dovoljna za stvarnu pomoć građanima i privrednicima i zbog toga su ovakve izmjene zakona o PDV-u morale biti sveobuhvatnije i naravno, obuhvatiti i rokove za plaćanje PDV-a sa 10. na zadnji dan u mjesecu. I konačno, postoji još jedan aspekt koji ne mogu, a da ne spomenem ovom prilikom koji je, evo, ja ću to nazvati političkom nekorektnošću iako bi mogao upotrijebiti i neki teži izraz. Dakle, politička nekorektnost zastupnika iz SNSD-a koji sada predlaže zakon po istoj proceduri po kojoj sam ja to uradio 2020. godine kada sam tražio pomjeranje roka za plaćanje PDV-a sa 10. na zadnji dan u mjesecu. No, naime u oba doma, i u Predstavničkom i u Domu naroda 47 zastupnici SNSD-a su kao razlog obaranja zakona koji sam ja predložio naveo član 14. Zakona o sistemu indirektnog oporezivanja prema kojem je Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje nadležan za utvrđivanje prijedloga politike u indirektnom oporezivanju za sprovođenje u cijeloj BiH pri čemu politiku utvrđuje Vijeće ministara. E sad ja postavljam pitanje gdje je sada Vijeće ministara BiH u ovome prijedlog Kluba zastupnika u SNSD-a. Nisu se čak udostojili ni da zatraže Mišljenje Vijeća ministara nego to rade zastupnici. Postavljam pitanje – gdje je sada Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje kao jedini organ koji, kako su se tada pozivali, utvrđuje politiku indirektnih poreza u BiH? Njegovo mišljenje ponovo moraju da traže zastupnici, a ne predlagači. Naravno, jasni su mi razlozi zbog kojih se tada pozivalo na ove odredbe, ali evo, malo mi je nejasno kako su se tako brzo promijenili principi i da je sada sasvim ok predložiti zakon i bez Vijeća ministara i bez Uprave za indirektno oporezivanje. Naravno, ovim ne osporavam proceduru predlaganja ovoga Zakona, koja je u skladu sa Poslovnikom, zato sam je i podržao, jer zastupnici koji sjede u Parlamentu imaju puno pravo predlagati zakone, to je njihovo pravo, to je naš osnovni zadatak, zato i sjedimo u zakonodavnoj vlasti i za to smo izabrani od strane građana, ali želim još jednom podvući nedosljednosti nekih politika ovdje u Parlamentarnoj skupštini kojih se sjećamo i, dakle, onako kako meni odgovara i kada mi odgovara onda se, naravno, mogu kršiti sve procedure i pozivati se na neke odredbe zakona, principe, pravnu praksu, pozitivnu praksu, a ako mi ne odgovara onda ću, naravno, sve to prekršiti. Predložit ću takav zakon bez ikakvih procedura, bez saglasnosti, bez analiza, bez konsultacija, bez mišljenja Vijeća ministara, bez mišljenja Uprave za indirektno oporezivanje i reći ću da je to sasvim ok, a ono što se pričalo prije godinu i po ili dvije, to kao da trebamo zaboraviti. No, srećom postoje zapisnici, stenogrami, ja ovo nisam htio dugo da govorim, a bio sam izvadio i nekolika citata zastupnika, ovih predlagača ovoga zakona iz Predstavničkog i Doma naroda da ih ovdje citiram da vidite kako to izgleda kad neko drugi predlaže zakon koji bi pomogao privredi, ali mu se ne dozvoljava iz nekih očito političkih razloga. Hvala.
Hvala. Gospodin Kožul ima riječ.
Kolegice i kolege. Evo, meni su sasvim jasni, razumljivi pa i opravdani razlozi za predlaganje ovih ovakvih zakona. S obzirom na nadležnost mi na državnoj razini imamo jedini alat ili jedinu mogućnost da unutar sustava indirektnog oporezivanja kratkoročno, srednjoročno ili dugoročno utječemo na ekonomske procese u krizi, to stoji. Također, nije ni na koji način nakon 17, 18 godina primjene Zakona u sustavu poreza na dodatnu vrijednost tabu tema razgovarati o svim aspektima tog Zakona, pa i o suštinskim izmjenama ili kozmetičkim izmjenama tog Zakona, a uvođenjem diferenciranih stopa je, rekao bih, ne krucijalna nego radikalna izmjena tog Zakona, a to zaista ne možemo raditi onda u hitnoj proceduri bez obzira na sve razloge. Ovaj Zakon je sistemski, bazični, temeljni zakon i on je upravo zbog toga unutar sebe specifično pretvorio, ugradio niz specifičnih procedura za bilo kakvu izmjenu tog Zakona i ja bih rekao, i s razlogom. Pogledajte unutar, kad ovo govorim ja govorim i o točci 4. i o točci 7. današnjeg dnevnog reda, nema potrebe govoriti dva put. Pogledajte u oba predložena zakona na dva mjesta se spominju provedbeni propisi koje će donijeti Uprava za indirektno oporezivanje i pri tom nema roka unutar kojeg će se donijeti ti provedbeni propisi, a kada pričate, a ja sam pričao ovih dana zbog 48 ovih zakona sa ljudima iz Uprave za indikretno oporezivanje, oni upozoravaju i na kadrovske, personalne, i na prostorne i posebno na programske, softverska ograničenja, za ekspresnu, brzu primjenu ovog Zakona ako ga mi na ovaj način po ovoj proceduri donesemo. Dakle, svi mi koji ovu materiju donekle pratimo pa mislim i predlagatelj ovog Zakona znaju da nije moguće ovakvu radikalnu izmjenu ovog Zakona na ovaj način provesti u kratkim rokovima, provesti brzo, a imamo opet Zakon koji je, barem jedan od ova dva zakona, temporalnog karaktera. Ovo je zaista Zakon o kojem vrijedi pričati i na ovaj način, ali to moramo raditi u skladu sa procedurama propisanim tim istim Zakonom, pažljivo uz jednu kvalitetnu i, rekao bih, ozbiljnu, skupu i ne tako kratku pripremu za uvođenje diferenciranih stopa PDV-a kod nas. Još ću reći ono osobno što mislim inače uza sve nadodatke Zakona o porezu na dodanu vrijednost i posebno primjenu tog Zakona kroz zadnjih 17, 18 godina, svi mi moramo priznati koji, evo, donekle i poznajemo ovu materiju i koji je manje poznajemo, da je ovaj Zakon u BiH unio i financijsku stabilnost, a i određenu daleko veću financijsku disciplinu nego prije postojanja ovog Zakona. A kad spominjete riječ stabilnost bilo koje vrste u BiH rijetka je ona, pa zato i ovo što ja govorim, financijska stabilnost, nije toliko beznačajno. Evo, ja vas zaista pozivam da ne pravimo možda više štete nego koristi na ovaj način, da ono što je dobro napravljeno ne ugrožavamo ili ne pokvarimo. I zato mislim da je za ovo, što se tiče ovih zakona, ovih izmjena, dobro treba razmisliti da li u jednoj onoj propisanoj proceduri radimo ovim zakonima i radimo na način da to rade nadležne institucije koje se tiču, koje se bave indirektnim porezima, porezima na dodanu vrijednost i sasvim sigurno na takav način ćemo dobiti dobra rješenja i dobiti provediva rješenja. Ovo što mi imamo možda jesu dobra rješenja za ovu situaciju, ali u ovom trenutku i kratoročno nisu provediva rješenja i to je problem ovih zakona.
Hvala. Uvaženi zastupnik Lovrinović, diskusija.
Hvala ljepa. Evo, malo da se nadovežem na kolegu Kožula. Dakle, vidjeli ste da sam ja bio suzdržan kod žurne, hitne procedure, a čuli ste i jedan dio objašnjenja koje je gospodin Kožul govorio i koje smo mi razmatrali, razmišljali u Klubu. Dakle, ovdje bi se samo na nekoliko stvari koje su izrečene referirati jer nisam neki specijalni stručnjak iz ove oblasti, ali mislim da ovo što je gospodin Kožul rekao sve stoji i možda prividno u prvi mah se čini da bi intervencija u PDV-u ovog trenutka u ovakvoj jednoj vrlo neuralgičnoj situaciji, možda nikad prije ovakvoj, možda nekad 2008. da je bila sličnija, ali mislim da je ova još gora zbog raznoraznih razloga, ovaj, je pitanje ako i omogućimo da se intervenira na ovaj način na cijene kako će to biti iskorišteno, imamo li mehanizme da to sve propratimo? A na koncu kakva će biti zapravo ponuda na tržištu roba i usluga, hoćemo li od čega imati zapravo gdje i platiti PDV, sad je sve to pitanje i sve to iziskuje ove analize o kojima je gospodin Kožul govorio, a ovaj, kolega Zvizdić je rekao, predsjedavajući Zvizdić je rekao, govorio o nekim stvarima koje su se prije događale na način kada je on predlagao, ja mislim da nisu okolnosti bile iste. Međutim, ja sam i prije govorio pa evo danas me neko i citirao, da se naš separatistički pristup rješenjima kroz cijeli ovaj mandat i doveo nas je dovde, pa evo i mi smo iz HDZ-a smo malo ponukani tim da malo se dodvorimo i budemo fini javnosti, evo predlažemo i mi neke incijative. Ali vas podsjećam, dakle, kroz cijeli ovaj mandat nama su incijative zatrpale i ovaj Dom i Vijeće ministara i zapravo smo radili posao jedni drugima, odnosno ne radili nijedan posao za koji smo pozvani. I sad nam se to, evo, 49 vraća kao bumerang, dakle, kad bismo trebali biti u naponu snage, stvaralaštva u ovoj kriznoj situaciji da nešto napravimo i uradimo, i Vijeće ministara i mi, mi jednostavno smo blokirani i zbog prethodnih točaka i zbog svega o čemu smo pričali i maloprije. Dakle, mi jednostavno ne funkcioniramo od samog početka kako bi iole trebalo da funkcioniramo. Pa samo danas govorio nešto i o zakazivanju sjednica, znači mi svaku novu sjednicu imamo neku novu nepoznanicu, neki novi pristup, neki novi način, neku novu incijativu i mi jednostavno i one naše planove što usvajamo, pošto šaljete da klubovi, pa da Parlament usvoji onaj akcijski plan, sve to, niti ima kakvog plana niti ima čega, niti mi o nečemu razgovaramo. Dakle, sve smo rekli o ovome i o onome zakonu koji je predložila ona gospoda iz SDS- a, mi ćemo naravno očitovati, ja sam svoj stav rekao. Mislim da će i Klub imati stav o tome i doista, ovaj, vrlo je upitno kako ovo provesti ako i donesemo ovakve odredbe i kako doći do rješenja, odnosno kako pomoći građanima. Dakle, evo, i mi ćemo, danas smo predložili jedan zakon vidjet ćemo hoćete li nas pratiti, evo i mi malo bi pomogli građanima kako vole ovdje reći, odnosno da budemo, kako ono kažu u javnosti, prepoznati kao oni koji misle o građanima, ali, nema tu sustava. Meni je žao ali ja to moram reći, dakle, tu nema sustava ni kod koga. Ni kod onog kad ste Vi gospodine Zvizdiću predlagali ni kod ovoga, dakle nemamo nikakvih analiza gdje smo, kud smo, šta ćemo dobiti sutra i hoće li to biti napredak ili će još gori glib u koji ćemo upasti. Žao mi je što to moram reći, ali to je tako. Hvala ljepo.
Hvala. Zastupnik Bijedić, diskusija. Idemo malo brže, već postaje hladno, moramo brže raditi.
Uključeno je. Pa ja želim istaći da, prije svega, podržavam ovakav jedan stav prijedloga izmjena Zakona ali s obzirom na ove diferencirane stope koje je predložio Klub SDS-a ja ću raspravljati o ovom drugom prijedlogu, o 5% naravno, a ne o ovom od 10%. Znači, da li je moguće diferencirana stopa PDV-a kao što je ovdje predviđeno? Mislim da je moguće realno i da je trebalo mnogo ranije ovo uvesti. Međutim, meni je sporna procedura iz dva razloga. Prije svega, za diferenciranu stopu, naravno treba uraditi izmjene tarifnih stavova koje treba da uradi Uprava za indirektno oporezivanje, da se tačno razgraniči šta u koji tarifni stav spada i za takav jedan postupak je neophodno vremenski barem dvije sedmice da bi se to uradilo precizno da ne bi poslije u samoj tarifi u harmonizovanom sistemu koji koristi Uprava za indikretno oporezivanje a koji je baziran na Briselskim sporazumom da ne bi došlo do nesporazuma. Drugo, šta je potrebno koje se može naravno paralelno raditi je izmjena softvera, takozvane ASYCUDA-e koja se nalazi u Upravi za indirektno oporezivanje gdje bi se svi ti novi podaci trebali usaglasiti da prilikom svakog carinjenja robe da se dobiju jasni i precizni podaci. Naravno da je to, kažem sve u neke dvije maksimalno tri sedmice se može završiti, međutim postoji jedan drugi problem koji ovdje predlagači zakona vjerovatno slučajno ili nenamjerno nisu tretirali, a to je da se na ovaj način treba dobro razmisliti o zaštiti domaćih proizvođača. Znači, domaći proizvođači ovih roba koje su po sniženom tarifnom sistemu od 5% ili 10%, nebitno koju ćemo stopu prihvatit, nadam se od 5%, će se naći u jako nepovoljnom položaju. Za takve domaće proizvođače, za takve procedure postoji jedna druga pristojba koja se zove prelarmani i za uvođenje prelermana na tačno ove robe koje su ovdje navedene je potrebno, prelermani nisu naravno vezani ni za tarifu, tarifni stav i za cijenu i za fakturnu vrijednost, to je fiksni iznos, za to bi trebalo najmanje, najmanje tri do četri sedmice da bi se to tačno utvrdilo i 50 na taj način bismo zaštitili domaće proizvođače ovih roba koje su navedene, jer domaći proizvođači koji proizvode nekih roba do tonu ne mogu biti konkurentni sa uvoznicima koji uvoze do 100 ili 500 tona. Na taj način bi njih doveli u jedan ravnopravan položaj. Znači, osim diferencirane stope i izmjene softvera treba razmisliti i vidjeti na koji način bi se prelermanima zaštitili domaći proizvođači. Hvala.
Hvala. Nema više prijavljenih, prelazimo na tačku dnevnog reda broj pet, Ad. 5. Zahtjev zastupnika: Saše Magazinovića, Nermina Nikšića, Nade Mladine i Zukana Heleza za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o akcizama u Bosni i Hercegovini po hitnom postupku, u skladu s članom 133. Poslovnika, broj: 01-02- 1-298/22 od 9. 3. 2022. Dakle, prvo ćemo raspravljati o zahtjevu za hitni postupak bez referiranja na sami sadržaj zakona, ako on bude usvojen onda ćemo otvoriti raspravu. Zastupnik Magazinović, diskusija. Izvolite.
Zahvaljujem. Teško je govoriti o hitnosti postupka, a ne podsjetiti na 2017. kad je ovaj Zakon usvojen, ali evo, hajde da ostavimo to za raspravu. Dakle, vijest koja je nedavno plasirana u medijima o tome da će gorivo dostići cijenu od četri marke po litru je izazvala veliku paniku pa smo vidjeli reakciju, pa smo vidjeli demantij te vijesti, a onda par dana su svi mediji, par dana poslije su svi mediji objavili da zapravo takav scenarij se može desiti. Mi danas ne rješavamo globalni problem, niti smo kadri to uraditi, ali ovim zakonom pokušavamo učiniti nešto za građane BiH u okolnostima kakve one jesu. Prevoznici roba i putnika već duže vrijeme ukazuju da ćemo doći u ovakvu situaciju kao i predstavnici udruženja privrednika iz oba entiteta. Informacije distributera također govore da se, distributera nafte i naftnih derivarta, također govore o tome da je moguće da će cijene nastaviti rasti, da je globalno tržište takvo kakvo jeste, da se sužava prostor čak i za nabavku nafte i naftnih derivata i da je situacija kada je to u pitanju alarmanta, a vrijeme koje ostaje institucijama vlasti da reaguju je veoma kratko. Zbog toga je sve ovo hitno kada je u pitanju i naša reakcija kao Parlamenta ali i drugih nivoa vlasti na različite druge načine koristeći brojne alate koji su im na raspolaganju. Reći ću još jednu stvar zašto je ovo hitno, nije vezano za novac građana, ali nije ni nebitno, ovo je jedna od mjera kojom ćemo bar malo zaštiti mentalno zdravlje građana koji smatraju, sasvim opravdano, da u ovom čitavom haosu apsolutno niko ne brine računa o njima, da nijedna institucija nije povukla niti jedan konkretan potez. Ljudi su sluđeni, ovi redovi koji su se formirali radi jedne vijesti u medijima ljude podsjećaju na period prije rata kada su, između ostalog, slike koje su ostale zabilježene i u sjećanju ljudi, redovi na benzinskim pumpama. Smatram da usvajajući danas ovaj zakon, prije svega hitnu proceduru, a onda i zakon, šaljemo jednu poruku koja je pozitivna, koja neće riješiti ekonomske probleme svima, ali hoće smanjiti cijenu goriva u iznosu od 30 do 45 feninga u zavisnosti od vrste goriva, ali i poslati jednu poruku da mi koji sjedimo u ovoj sali jesmo odgovorni i želimo to pokazati. Podrška ovom zakonu i ovoj mjeri postoji ne samo od 51 građanstva, ona je nepodjeljena nevezano za dio države BiH, nego i od entitetskih premijera, gospodina Viškovića i gospodina Novalića. Svaki su je, svaki od njih dvojice je iznio na svoj način, gospodin Višković tako što je rekao da je Vlada Republike Srpske spremna na hitno uvođenje mjere ukidanja akcize na određeni vremenski period, a gospodin Novalić koji se vjerovatno probudio iz nekog svog sna, iz neke hibernacije, na način da je rekao da on razmišlja da predloži ukidanje akcize iako je on prvo nenadležan, to je državna nadležnost, a druga jedna stvar, takva jedna mjera je predložena već bila osam dana kada je on to rekao, ali podrška tome je neupitna. Ako usvojimo hitni postupak, ja ću nas podsjetiti u daljoj raspravi o tome kako smo došli do ove akcize, a i reći još nekoliko informacija koje nažalost nisu baš sjajne ali govore u prilog tome da moramo hitno reagovati. Hvala vam.
Hvala. Naravno, u skladu sa Poslovnikom, a zbog, evo da kažem, temperaturnih uvjeta koje imamo u sali, skraćujem vrijeme za diskusije na pet minuta. Zastupnik Bijedić, diskusija. Izvolite.
Hvala. Pa u svakom slučaju da ovaj prijedlog treba shvatiti kao jednu intereventnu mjeru koja je pohvalna u ovom momentu kad se društvo nalazi u ovakvoj krizi ekonomskoj u kakvoj se nalazi naše i sa, naravno, sa nesagledivim posljedicama koje mogu dodatno snabdjevanje naftom i naftnim derivatima mogu proizvesti probleme u ovom ovdje društvu. Pohvala prije svega predlagaču, da ovo je prvi put da sam u javnom diskursu i u medijima i kažem u Parlamentu čuo da neko jasno zna razlike između akciza i putarina. To dosad zaista nisam imao priliku vidjeti i čestitam predlagaču. To je dobro i treba se napomenuti da su akcize u svakom slučaju nešto što ide direktno u budžetsku potrošnju, da se iz tog finansiraju krediti to jest međunarodne obaveze ove zemlje, agencije, institucije, plate, doprinosi itd., a da putarina ide na poseban, ide direktno za izgradnju infrastrukture...
Na hitnoj smo proceduri, poslije ćemo ući meritum samih, gdje koji ide dio akciza. Molim Vas, samo se izjašnjavamo o hitnoj proceduri.
U svakom slučaju podržavamo hitnu proceduru jer hitne i interventne mjere trebaju za ovaku jednu vrstu, za ovakvu vrstu stanja u kojoj se država nalazi.
Hvala. Zastupnik Bijedić je bio zadnji. Dakle sada ćemo se izjasniti o zahtjevu za hitni postupak. 52 Od ukupno prisutnih 33 – za 28, protiv 3, suzdržana 2. Postoji općina, ne postoji entitetska većina. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Da ponovimo glasanje? Dobro. Molim vas da ponovimo glasanje. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Samo par rečenica kako je Zakon donesen. Tadašnji šef Misije EU, Wigemark je bio nosilac ove aktivnosti. Sjećam se dobro te sjednice kada smo radili do 4 ujutro i kada smo mi koji smo bili protiv uvođenja akciza na različite načine prije svega od strane Wigemarka, mnogo manje od strane političkih oponenata sa bh. političke scene bili okarakterisani kao neprijatelji razvoja BiH, kao neko ko se protivi izgradnji cestovne infrastrukture i autoputeva u BiH. Zašto? Zato što je prije svega njegov glavni argument za uvođenje akcize i poskupljenja goriva u iznosu od 30 do 45 feninga tada po litri bio to da će taj novac biti iskorišten za izgradnju autoputeva. Analitičari su izračunali da je u tri godine od ovog perioda, od tada, samo u tri godine, a period je mnogo duži, skupljeno 3,6 milijardi. Za taj novac se mogla dva autoputa napraviti bez stranog zaduživanja, ali se to nije desilo. Naravno da nije novac od akciza otišao, kao što smo tada govorili da će se desiti, tamo gdje treba nego je korišten, kao što je kolega Bijedić rekao, za popunjavanje budžeta. Wigemark je otišao, izvršio je svoj zadatak, ostavio mrtve mačke u zamrzivaču i nas sa gorivom skupljim, sa akcizom koja je, evo i da smo je trebali uvesti, mogla biti mnogo manja. Danas je situacija takva da je to mjera koju možemo i nažalost 53 moramo provesti, dakle, na određeni period ukinuti akcizu, budžeti se moraju odreći tog dijela novca i nije to samo u BiH. Ako pogledate regiju i svijet, svi neke mjere čine. Moj kolega iz Kluba, Nikšić, će govoriti također o jednoj mjeri koju imamo u narednom periodu namjeru predložiti ali mi jednostavno moramo biti u ovo teško vrijeme solidarni. Država odnosno svi budžeti bilježe svoj rekordni iznos i redovna je pojava da se političari pojavljuju na televiziji i hvale kako imaju nikad veći budžet. To bi bilo sjajno da su oni taj novac donijeli od kuće pa uplatili u budžet, pa da imaju neke zasluge za to. Međutim, ogromna količina novca u budžetima dolazi od PDV-a iz razloga zato što su podivljale cijene i zato što se skuplja mnogo više novca od građana i ti rekordni budžeti samo znače da se rekordan iznos novca uzeo od građana. I ni je samo ukidanje akcize mjera koju mi možemo poduzeti da bar malo ublažimo efekte ekonomske krize koja je globalna, za koju ne možemo uprijeti prstom na bilo koga u BiH pa reći on je kriv, ali možemo uprijeti prstom u mnoge u BiH i reći – on nije ništa uradio da umanji efekte te krize. Zbog toga smatram da osim što ćemo mi sa svoje strane učiniti ono što možemo kao državni Parlament, da trebamo apelovati i na entitetske vlade koje raspolažu sa mnogo većim brojem alata koje mogu upotrebiti, a nije to samo ograničenje marže koje se u posljednje vrijeme spominje, da i oni djeluju. Ukoliko budemo solidarni, ukoliko u ovom trenutku zanemarimo političke razlike kad govorimo o ovim stvarima i potrebama građana, jer ja sam siguran da postoje prevoznici koji podržavaju i poziciju i opoziciju, i lijeve i desne, ali imaju isti problem, na isti način se mi trebamo odnositi prema tom problemu i probati zajednički djelovati. Ja vas pozivam da svi zajedno danas ukinemo akcize i da svi zajedno vidimo šta je to još što možemo učiniti. Hvala vam.
Hvala. Zastupnica Marinković-Lepić, diskusija.
Ja osjećam potrebu da ovdje iznesem nekoliko činjenica upravo vezano za cijene nafte i da podsjetim da je prije nekoliko dana nafta dostigla, cijena nafte dostigla iznos od 138 dolara po barelu, najviša u zadnjih 20 godina, na svu sreću kroz dan-dva spala je na nekih 121 do 122 dolara po barelu. Podsjetiću takođe da je rekordna cijena goriva u istoriji do sada bila 2008. godine 145 dolara po barelu, dakle, već smo se, već se, znači, svijet bio približio ovoj rekordnoj cijeni iz 2008. godine. Postoje neke procjene koje kažu da bi se u BiH procesi odvijali koliko toliko normalno da bi maksimalna cijena goriva trebala biti 2 marke, što znači da i sa ovim ukidanjem akciza mi nećemo dostići tu cijenu, odnosno da su potrebne još neke mjere koje će dovesti do snižavanja cijena. U ovom momentu naftne kompanije, dakle, bilježe iznimne profite. A podsjetila bih još i na činjenicu da se OPEK, dakle zemlje OPEK-a su se obavezale da povećaju proizvodnju za preko 2,5 miliona barela, ali one to rade na kašičicu, malo po malo, na mjesečnom iznosu od 250 do 450 hiljada barela, ali evo za očekivati je da će za nekih šest mjeseci, dakle, dostići taj nivo cijena na koji su se obavezali i da bi eventualno u to vrijeme cijene mogle početi padati. Ja ću podsjetiti da bez obzira što mi nismo u Evropskoj uniji, ali da je i Evropska komisija, dakle, razmišljala upravo o mjerama koje bi se trebale preduzeti, da znači se usvoji nacrt plana prema kojem bi Evropa postala neovisna o ruskim fosilnim gorivima znatno prije 2030. godine, da je povjerenica za energetiku Kadri Simson navela da u preostalim tjednima ove zime Evropa ima dovoljno plina, ali za sljedeću godinu se moraju hitno dopuniti rezerve, 54 zatim su predstavljeni i propisi za regulaciju cijena državne potpore, oporezivanje itd. Dakle i Evropska unija se, naravno, bavi ovim pitanjem i dakle potvrđuje i mogućnost regulisanja cijena u iznimnim okolnostima. Ovo sam imala potrebu da kažem zbog toga što je naše Vijeće ministara, kao i mnogo puta do sada, uspavano, spava neki zimski san, mislim već je bilo vrijeme da se probude, mart je mjesec, nisu odgovorili adekvatno ni na migrantsku, ni na kovid krizu, a evo vidimo da apsolutno ništa ne preduzimaju ni kad je ova kriza u pitanju. Ja ću u vezi s tim predložiti jedan zaključak, po kojem, dakle, zahtjevamo, dakle, Predstavnički dom: Da Vijeće ministara BiH u roku od 15 dana od usvajanja ovog zaključka u parlamentarnu proceduru uputi set mjera za prevazilaženje trenutnog ekonomskog stanja nastalog uslijed agresije Ruske Federacije na Ukrajinu. Vidimo da i okolne zemlje i te kako rade svoje planove i utvrđuju šta je to što mogu uraditi za svoje građane, a naše Vijeće ministara ne radi ništa. Hvala.
Hvala. Evo, idemo dalje, molim vas, pozivam vas da radimo brže, da diskusije budu konciznije, ako je to moguće, već postaje hladno, je li, skoro je šest sati. Zastupnik Nikšić, diskusija.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Dakle, bilo bi sigurno puno, puno bolje da ovakve mjere predlaže Vijeće ministara, predlaže izvršna vlast, al' nažalost svi smo svjedoci da to ovdje kod nas nije slučaj. Kada vidi čovjek zemlje u okruženju kako to rade u susjednim zemljama u Hrvatskoj i u Srbiji dođe mu žao nas i naših građana zbog nebrige vlasti i kakvu vlast imamo. Interesantno je da kapaciteti koje ima BiH kad je u pitanju, kad su u pitanju naftni terminali su dovoljni, da smo bili pametni i da smo na vrijeme te kapacitete popunili ili bar dali našim naftnim prevoznicima da ih oni popune, da osiguraju naftne rezerve ne samo za bivše zemlje Jugoslavije, za zemlje bivše, ovaj, nastale raspadom bivše države, nego i za puno širi region. Nažalost, to nije slučaj i bez obzira kakve ćemo mjere danas donijeti i kakve će se mjere donositi sigurno nam predstoji kriza kad je u pitanju snabdjevanje gorivom. Želio bi ovdje samo da opovrgnem tvrdnje koje smo danas imali u kuolarima priliku slušati od nekih ljudi koji su nam prigovarali zbog akciza kako na taj način će pasti prihodi u budžetu, jer sasvim izvjesno da zbog povećanja cijena i uplate PDV-a ti će prihodi biti kompenzirani kad je u pitanju, kad su u pitanju budžeti na svim nivoima. Zato pozivam kolegice i kolege da podržimo. A ovo što je rekao kolega Saša kad je u pitanju, mi ćemo vrlo brzo izaći sa još jednom mjerom za koju takođe vidimo da se u okruženju priprema i donosi, a to je da ukinemo carine u iznosu od 10% na uvoz nafte i naftnih derivata iz trećih zemalja, jer je to takođe jedna od mjera koja bi i te carina nema nijedna zemlja u Evropskoj uniji, al' eto ima BiH kao članica CEFTA-e. Dakle, da predvidimo ukidanje tih carina, jer bi to takođe bila jedna od mjera koja bi sigurno pomogla i našim kompanijama koje se bave uvozom da lakše dođu do goriva, a i pomogla našem stanovništvu, građanima i privrednicima kad je u pitanju cijena nafte i naftnih derivata. Dakle, zamolio bi zaista za podršku, ima nepodjeljena podrška javnosti i privrednika i nadam se da ćemo i mi pokazati ovdje razumijevanje za jednu ovakvu mjeru. 55 Hvala.
Hvala. Zastupnik Bijedić, diskusija.
Hvala. Pa kao što sam maloprije napomenuo ovo je interventna mjera na šest mjeseci, kako stoji od strane predlagača, uz mogućnost da Vijeće ministara nakon šest mjeseci može produžiti još tri i znači u svakom slučaju da ovu mjeru treba podržati i treba uvesti ukidanje akciza. Međutim, trebamo razmišljati i o nečemu drugom, prostom matematikom, koja kaže da se u BiH uveze godišnje oko milion litara nafte i naftnih derivata, uz prosječnu akcizu između 35 i 45 feninga po litri, znači nekih 40, dolazimo od iznosa od 200 miliona konvertibilnih maraka, koji će nedostajati u budžetu. Treba razmisliti, naravno, kako nadoknaditi ta sredstva, da li smanjiti ove silne agencije koje imamo, a koje ne rade ništa, nalaze se na državnom nivou, samo su napravljene da se smjeste pojedinci itd. Ali ovo je realan iznos nedostajućih sredstava za pola godine koja će se pojaviti. I takođe drugo pitanje, vidim da ga niko nije obrađivao, niko ga ne spominje, hoću da mislim da je slučajno, naravno. Da li je istina da je fiksna marža uvoznika, naftnih distributera 25 feninga po litru? Znači, bez obzira koliko košta litar goriva u nabavci i koliko se prodaje oni svojih 25 feninga redovno i uredno naplaćuju. Znači, ako smo zakoračili u ovu sferu da smanjimo prihode institucijama i što je u redu i treba im uraditi, dajte da vidimo malo distributerima da smanjimo njihovu maržu, to 25 feninga je previše. Možda se iz toga bezena može smanjiti još malo sredstava. Hvala.
Hvala. Zastupnik Borenović, diskusija. Izvolite.
Hvala. Pa jasno je da ekstremna vremena zahtjevaju odlučne i brze reakcije i adekvatne mjere i zato smatram da je jako važno da je možda i najvažnija odluka koju će ne sumnjam Parlament danas donijeti upravo ova odluka koja se tiče izmjena Zakona o akcizama u BiH kojom bi se ukinule te famozne akcize i na određen način indirektno pomogli ne samo prevoznicima, nego svim građanima u ovom društvu da lakše prebrode ovu izuzetno složenu, tešku i zahtjevnu ekonomsku krizu, koja je evo zahvatila i našu zemlju. I s te strane to je jedan od dva razloga zašto smo, evo, i mi iz PDP-a i kolege iz opozicije iz Republike Srpske napravili tu neku vrstu izuzetka, obzirom na odluku koju smo imali od ranije da ne učestvujemo u donošenju odluka, ali danas treba sve teške političke teme ostaviti po strani i prevazići tu neku vrstu političkih tenzija kojih imamo u ogromnom broju u BiH i da se odlučimo na jedan vrlo važan korak, a to je da glasamo za i ovaj Zakon, ali i onaj zakon koji se tiče drastičnijeg smanjenja stope PDV-a sa 17 na 5%. Ja mislim da je to jedna vrsta obaveze koju pred nas stavlja vrijeme pred kojim se 56 nalazimo. Iskreno se nadam da će današnja odluka Predstavničkog doma na neki način inicirati i da Dom naroda u što kraćem roku donese istu takvu odluku i da se čitav ovaj proces ukidanja ili eliminisanja akcize i to cijene koju akciza nosi sa sobom u cijeni goriva, litri goriva, konačno stupi na snagu i da konačno imamo mogućnost da bar tih nekih 30, 35 ili 45 feninga koliko je maksimalno u zavisnosti od vrste goriva, da se smanji cijena litre goriva prema krajnjem potrošaču. To od nas očekuju građani i mislim da je s te strane izuzetno značajno da taj posao što prije završimo. Potrošili smo puno vremena danas, predsjedavajući, Vi ste potpuno u pravu oko nekih stvari koje su možda mogle i da sačekaju, koje su nas odvukle od ovih primarnih ekonomskih tema i mjera koje treba da budu brze i efikasne i s te strane ja očekujem da što prije završimo ovu raspravu i da konačno glasamo i da ne samo smanjimo cijenu goriva kroz ukidanje akciza, nego da i izglasamo onaj bolji prijedlog smanjenja stope PDV-a sa 17 na 5% kako bi i na taj način uticali na ovo divljanje cijena koje uzima toliko maha da je zaista postalo van kontrole. I za kraj, smatram da je nevjerovatno da živimo u zemlji u kojoj vidimo da vlast apsolutno ne radi svoj posao i potpuno su u pravu svi oni koji kažu da je ćutanje, nerad, ne činjenje Savjeta ministara, izvršnih struktura vlasti postalo nepodnošljivo. U zemlji u kojoj vlast ne radi svoj posao, visoki predstavnik nameće vrlo osjetljiva zakonska rješenja, sasvim je logično i opravdano da poslanici svojim samostalnim inicijativama pokušavaju rješavati nagomilane probleme u društu u kojem živimo i s te strane pokazala se obaveza i odgovornost poslanika u ovom Parlamentu da može da se, da bude vidljiva i da da određene efikasne rezultate za razliku od, moram reći još jednom, vlasti koja skoro ništa konkretno nije uradila u ovom mandatnom periodu. Hvala.
Hvala. Zastupnik Kožul, diskusija.
Pa evo ja ću i kod ovog Zakona reći, makar ovaj imali smo jednu situaciju koju imamo samo kad naš kolega Šiljegović izlaže svoje izvješće da svi budemo za, to je zanimljiva situacija danas u Parlamentu, ovaj, ali specifične su okolnosti pa je to vjerojatno zato. Dakle, dobro bi bilo, ja bi sretniji bio da je i ovaj Zakon razmatran u redovnoj proceduri, jer ovo je složen zakon i da ga je, da smo ga dobili od izvršne vlasti i ja se s time slažem, ali evo okolnosti su specifične, dakle, imamo inpute od svekolike javnosti, da tako kažem, imamo inpute sa obje entitetska razine u smislu, ovaj, i vjerojatno samo zato bili jedinstveni u prihvatanju hitne procedure. A ovaj zakon jeste zaista hitan, ali da nije jednostavan kako bi išao u hitnu proceduru govori i to da smo ga dobili od trećeg pokušaja, imali smo tri varijante ovog zakona, dakle, nije jednostavno. I ja ću sada predložiti u skladu sa člankom 133. amandman tehničke prirode koji otklanja jednu malu grešku koja je nastala u ovom zadnjem, trećem popravku kod ovog Zakona, mislim da je jako bitno, pa evo poslušajte me kratko. Dakle, dobili ste taj amandman u pismenoj formi. Dakle, ovo što ja pozdravljam da je predlagatelj zakon definirao kao temporalni zakon, al' u ovom svom prijedlogu on je samo članak 1. svog zakona definirao kao temporalni, članak 2. koji je usko vezan sa člankom 1. i tiče se zlouporabe lož-ulja... kod na ovako, na ovakav način formuliranog zakona kakav smo dobili ostaje trajan. Dakle, ovaj temporalni od šest plus 57 tri mjeseci na ovaj način tiče se samo brojki koje se, koje govore o akcizama, a ne tiče se članka 2. koji govori o stvarima koje su uzročno vezane uz članak 1. Zato smo mi kao klub u ovom tehničkom amandmanu, da ga tako nazovem, dakle, amandmanu koji je u skladu sa mogućnostima iz članka 33. Poslovnika premjestili taj temporalni karakter u posebni članak 3. zakona i on se odnosi na oba članka prethodna i članak 1. i članak 2. Ja pozivam da prihvatite tu jednu izmjenu, jer ona zaista utječe na to da zakon kasnije u primjeni bude potpuno jasan, da ne ostane nejasan i to nejasan na jedan potpuno pogrešan način.
Hvala. Zastupnik Magazinović, ispravka krivog navoda.
Kolega Kožul je u potpunosti u pravu, radi se o tehničkoj ispravci, u ovom članu 2. riječ „akciza“ se mijenja riječima „novčana sredstva“ i dalje ostaje ta, uslovno rečeno, kazna kod kog se i nepromijenjen joj iznos, ali bi ovo izgledalo mnogo ljepše i ako je ostalima prihvatljivo u tom smislu tehnički, ovaj, zaista je neosporno za prihvatit.
Zastupnik Osmanović, diskusija.
Hvala predsjedavajući. Slažem se sa svima onima koji su istakli da je sve ove izmjene i dopune zakona, i Zakona o PDV-u i Zakona o akcizama trebalo da uradi Vijeće ministara, evo nemamo danas ni predsjedavajućeg ovdje, ni ministra finansija i to da uradi u saradnji sa Upravom za indirektno oporezivanje. Obzirom na ovakvu situaciju koja se dešava u Ukrajini mi smo vidjeli da prilikom predlaganja ovog Zakona, koji je predložen 24. februara, do danas već imamo povećanje nafte i naftnih derivata koji prelaze ove akcize od 35 feninga. Obzirom na i ovu hladnoću kad je u pitanju ova sama sala, samo ću predložiti jedan zaključak u ime Kluba poslanika SDA. Zadužuje se Upravni odbor Uprave za indirektno oporezivanje da sa 30.11.2022. godine, a najkasnije do 10.12.2022. godine Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH dostavi detaljnu analizu efekata primjene Zakona o izmjeni Zakona o akcizama u BiH. Hvala.
Hvala. Zastupnik Helez.
Uvaženi predsjedavajući, ja ću kratko zbog razloga koje ste Vi naveli. Jedan sam od supredlagača ovog Zakona i mislim da u ovom trenutku nismo mogli brže ni hitnije reagovati na probleme građana kao što je ovaj Zakon. Znamo da poskupljenje energenata generira poskupljenje svih ostalih životnih namirnica i mislim da će smanjenjem 58 ove cijene goriva za 35 do 40 feninga da će zaustavit koliko toliko povećanje cijena. I druga stvar koja je jako bitna ovdje, ja mislim da je ovo jedinstvena prilika da ovako razjedinjeni kakvi jesmo da evo, da se malo odmaknemo od rata u Ukrajini, da se odmaknemo od Izbornog zakona i mnogih drugih stvari oko čega se ne možemo složiti, da pokažemo građanima da smo spremni svi skupa za dobrobit svih nas u BiH da izglasamo ovako jedan ovaj bitan zakon i da pokažemo jednu sinergiju sa građanima i svi politički subjekti u BiH. Hvala lijepo.
Hvala najljepša. Nema više prijavljenih. Prelazimo na tačku šest, Ad. 6. Zahtjev zastupnika: Nikole Lovrinovića, Borjana Krišto, Predrag Kožul, Darijana Filipović i Mije Matanovića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s člankom 133. Poslovnika, broj: 01-02-1-371/22 od 8. 3. 2022. Zakonodavno-pravni sektor je dostavio Mišljenje. Otvaram raspravu o zahtjevu za hitni postupak, ali samo o zahtjevu za hitni postupak, ako bude usvojen onda ćemo otvoriti raspravu o samom zakonu. Kožul, diskusija, zastupnik Predrag Kožul diskusija. Izvolite.
Pa ja ću se u ovoj najprije skoncentrirati upravo na pitanje hitnosti i ovaj procedure. Zakon koji smo predložili ovdje je zadovoljava oba uvjeta iz članka 133. našeg Poslovnika i hitnost, i jednostavnost. Hitnost nam je potpuno jasna, iz istih razloga kao i neki drugi zakon danas on, on je, ovaj, on se tiče onoga gdje smo mi zaista nadleženi, pitanje onih dvadeset i nešto tisuća ljudi koji primaju plaće iz institucija BiH. Svi ste dobili vjerojatno neki dan pismo od Sindikata policijskih službenika državne razine, svi smo vrlo svjesni da veoma dugo plaće nisu mijenjane u, dapače umanjivane su na razini državnih institucija, svi ste vrlo svjesni da oni namještenici i državni službenici nižeg ranga imaju vrlo male plaće i kad ih usporedimo sa njihovim okruženjem, sa Federacijom i Kantonom Sarajevo, a svi oni ovaj su tu negdje. Zato čini mi se da je ovaj način. Jednostavnost se ogleda u tome da smo na vrlo jednostavan način koji je socijalno osjetljiv način, ovaj, riješili pitanje određenog povećanja plaće, ali ne svim uposlenim u institucijama BiH nego samo onim koji zaista imaju nešto niža primanja, vi znate koji je naš koeficijent, a mi smo se u ovom povećanju zadržali na razini do koeficijenta 3. Otprilike, nema potrebe da vam dalje obrazlažem. Pozivam da podržimo ovu hitnu proceduru, da donesemo ovaj Zakon koji je jednostavan i u primjeni i ovaj, na, ukoliko hitna procedura bude podržana rećiću nešto i o samoj suštini i odnosno o detaljima ovog Zakona. Hvala. 59
Hvala najljepša. Zastupnik Mandra, izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, obzirom da je zakon predložen po hitnom postupku, Klub SDA će podržati tu proceduru zato što ćemo na brz i efikasan način doći do rješenja za povećanje plata za državne službenike i to stručne saradnike, više stručne saradnike i stručne savjetnike, zatim povećanje plata vojnika, podoficira i oficira, zaključno sa činom brigadira, te policijskih službenika, od policajca do zaključno sa činom višeg inspektora, te zaposlenika od niže stručne spreme do samostalnog referenta više školske spreme. Povećanje se vrši tako da će se, tako da se koeficijent povećava za 0,2 što u praksi znači povećanje plate za navedene kategorije za 95 KM sa sadašnjom osnovicom za platu. Razlozi za povećanje su sadržani i u činjenici da je plata na državnom nivou manja od plata na nivou entiteta, kantona, općina i gradova za iste kategorije, da nije povećana druži niz godina, da se osnovica smanjila sa 535 na 475 KM, da službenici, policajci i namještenici odlaze iz državnih institucija. Još jednom na kraju podržavamo hitni postupak za donošenje ovog Zakona. Hvala.
Hvala. Zastupnik Begić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, kao i u prethodnim slučajevima prijedloga u vezi sa akcizama i uvođenjem diferencirane stope PDV-a ja želim da čestitam predlagaču na ovome prijedlogu. Hvala lijepo.
Hvala najljepša. Nema više prijavljenih. Izjašnjavamo se o zahtjevu za hitni postupak. Od ukupno prisutnih 35 – za je 34, suzdržan 1. Imamo opću i entitetsku većinu, usvojen je zahtjev da se zakon razmatra po hitnom postupku u skladu s članom 133. Sada otvaram raspravu o samom zakonu, nadam se da neće biti puno prijavljenih, čuli smo sve što je vezano za ovaj zakon. Nema prijavljenih možemo, imamo, imamo, zastupnika Kožula, diskusija. Izvolite. 60
Da, moram vrlo kratko opet, uvažiću sve ove razloge o kojima Vi govorite. Dakle, već je kolega Mandra pročitao bit ovog Zakona, ja to neću ponavljati. Znači, razlozi su vrlo jasni, inflacija, povećani troškovi života, kriza različite vrste i to što je, što smo već spomenuli šta je sa plaćama u institucijama BiH, znamo da se, da u tim institucijama u najvećem dijelu su uposleni, da se ovo najviše odnosi na vojsku i na policiju i na sve one, ovaj, u prvom redu namještenike i jedan dio državnih službenika. Dakle, mi smo do razine stručnog savjetnika, od čistačice, kurira, do razine stručnog savjetnika išli povećanjem boda od 0,20 što podrazumijeva povećanje plaće od negdje 100 do 130 ili nešto malo više maraka, dakle, u ovisnosti o, 95 maraka je osnovica, u ovisnosti od duljine radnog staža, u ovisnosti jedan dobar dio ovih ljudi ima onaj jedan dodatak na plaću, tako da je otprilike to to povećanje u sumi to je cca 30 miliuna maraka, dakle, daleko više nego što, daleko manje nego što smo uzeli 400 tisuća maraka eventualno ovim prethodnim Zakonom o akcizama. Jedan dodatak, dakle, uz ovaj, mislim da ćete to sada dobiti na klupe, imamo i prijedlog jednog zaključka, dakle, mi ovim povećanjem plaća u ovoj razini ne želimo minorizirati, niti želimo da nestane incijativa Ministarstva financija i ministra financija koja je u Vijeću ministara razmatran, nažalost još nije realizirana, po pitanju povećanja i osnovice. Jer ovo povećanje od sto i nešto maraka za sve ove ljude nije dovoljno, dakle, mi držimo da i kroz povećanje osnovice se može napraviti još jedan iskorak u dogledno vrijeme, te ću vam evo pročitati vrlo kratak zaključak, koji kaže: Zadužuje se Vijeće ministara da u roku od 30 dana od usvajanja ovog zaključka, a na temelju izvršenih analiza i proračunskih projekcija donese odgovarajuću odluku o povećanju osnovice za obračun plaća uposlenih u institucijama BiH. Dakle, mi nismo ovdje definirali brojku, dakle, na temelju projekcija i analiza odgovarajuće povećanje i obzirom da je ta aktivnost u Vijeću ministara, odnosno Ministarstvu financija već započeta i na neki način zaokružena, ja se nadam da će i na temelju ovog zaključka ona biti u dogledno vrijeme dovedena do kraja. Također i ovdje smo bili prisiljeni da bi, zbog jasnoće zakona donijeti jednu tehničku ispravku u skladu sa člankom 133. Poslovnika našeg na način da smo amandman koji ste dobili ili niste, ali evo ja ću, kratak je, pročitati. Dakle, u Zakonu o izmjenama Zakona o plaćama, ovom o kojem govorimo, članak 7. mijenja se i glasi: „Ovaj Zakon stupa na snagu osmog dana od objave u „Službenom glasniku“ a primjenjivati će se od prvog dana mjeseca koji slijedi nakon stupanja na snagu ovog zakona“. Dakle, definirali smo ovaj dio o primjeni zakona od prvog u mjesecu kako bi izbjegli te tehničke ili nekakve programske poteškoće kod obračuna plaća ukoliko bi to sjelo negdje u pola mjeseca ili tako dalje. Dakle, vrlo jasna i tehnička izmjena i pozivam evo da u skladu sa člankom 133. Poslovnika i ovaj dio prihvatimo. Zahvaljujem.
Hvala. Damir Arnaut, ispravka krivog navoda. 61
Vezano za zaključak koji je gospodin Kožul upravo predložio, mi ćemo to moći podržati samo ukoliko predlagač izmjeni umjesto da stoji – za zaposlene u institucijama u BiH, da stoji – za državne službenike i namještenike. Znači, nema govora da se diže osnovica za izabrane i imenovane zvaničnike, nemojte se s tim igrati, na mala vrata uvoditi povećanje plata za zastupnike, ministre, direktore itd. Prema tome, evo pozivam sve kolege da odbace rezolutno ovaj zaključak ukoliko predlagač ne promijeni da to bude jasno da se odnosi isključivo za državne službenike, a ne na sve zaposlene u institucijama. Hvala.
Hvala. Uvažena kolegica Krišto, diskusija.
Hvala ljepa. Evo sam pažljivo slušala sve ove rasprave i, naravno, raduje me da imamo jednu vrstu, ja bih rekla, gotovo općeg konsenzusa kada su u pitanju ove nekakve mjere koje se predlažu pa smo i kada je u pitanju ovaj zakon, evo čiji smo predlagatelji, čuli šta sve utiče i što nas je potaklo da pustimo jedan ovakav zakon u proceduru. Sva ova zapravo inflatorna kretanja u BiH koja su izrazito ovisna o uvoznim cijenama hrane, nafte i naftnih derivata u zadnjih nekoliko mjeseci vrtoglavo raste, a opet sve drugo, znači, se realno odražava negativno na dohodak i utječe negativno na životni standard stanovništva pa smo ponukani time. I obzirom da sam ja, neću više obrazlagati pošto je kolega dovoljno kazao i čuli smo neke vaše prijedloge i kroz hitni postupak, a i kroz sami sadržaj zakona, ja sam samo izišla i pratila sam i kod drugih zakona, kod prethodnog i akcizama pošto je kolega Saša predložio da ide i prema Domu naroda po hitnom postupku, također predlažem zaključak u okviru ove točke 6. dnevnog reda ove današnje sjednice, da Zastupnički dom Parlamentarne skupštine upućuje Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH radi razmatranja i usvajanja po hitnom zakonodavnom postupku. Hvala.
Hvala kolegici. Nemamo više prijavljenih. Mi idemo dalje, prelazimo na tačku dnevnog reda broj sedam, Ad. 7. Zahtjev zastupnika Mirka Šarovića za razmatranje Prijedloga zakona o dopunama Zakona o porezu na dodatnu vrijednost po hitnom postupku, u skladu s člankom 133. Poslovnika, broj: 01-02-1-378/22 od 9. 3. 2022. Dakle, rasprava je samo o zahtjevu za hitni postupak u ovoj fazi. Da li ima prijavljenih diskutanata? 62 Dakle, sada ćemo se izjasniti o zahtjevu za hitni postupak. Od ukupno prisutnih 36 – za je 30, protiv 2, suzdržana 4. Postoji opća i entitetska većina. Prihvatili smo da se ovaj Prijedlog zakona o porezu na dodatnu vrijednost razmatra po hitnom zakonodavnom postupku. Sada otvaram raspravu o samom zakonu. Da li se neko javlja? Ako se niko ne javlja, pošto smo raspravili o prethodnom zakonu, prelazimo dalje. Tačka dnevnog reda broj osam, Ad. 8. Nastavak procedure u vezi s Prijedlogom zakona o sprečavanju sukoba interesa u institucijama Bosne i Hercegovine, broj: 01-02-1-1393/21 od 7. 7. 2021, u skladu s članom 85, 86. i 133. Poslovnika, predlagači: poslanici Predrag Kojović, Denis Zvizdić, Nermin Nikšić, Jasmin Emrić, Damir Arnaut, Saša Magazinović, Aida Baručija, Nada Mladina, Zukan Helez i Mirjana Marinković-Lepić, broj: 01-50-1-377/22 od 9. 3. 2022.
Što bi rekao gospodin Nešić, zastupnik. Gospodin Zvizdić je jedini govorio, znači može biti samo upućeno, dakle, ispravka krivog navoda, na ono što je on izrekao, ali neću detaljizirati. Dakle, ovdje nije bilo rečeno tako kako ste Vi rekli, nego je bilo rečeno da ovoga trenutka država nije ono za šta se nekad potpisalo, tako je to bilo rečeno, a ne kako ste Vi to rekli i rekli smo tamo točno da ste prepisali, jer smo i gledali i sami da ste to uradili, ali da ne mogu biti isti odnosi i parametri. Međutim, to ćemo mi raspraviti ako danas padne drugi put, nećemo danas da oduzimamo vrijeme, dakle niste korektni bili kada ste to sad rekli. Hvala ljepo.
Upravo sam citirao sve što je rečeno, ali eto, možda tražiti i stenograme, no biće prilika na Komisiji da ponovo raspravimo o ovome. Nema više prijavljenih, prelazimo na tačku 11. Ad. 11. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u BiH za 2020. godinu, podnosilac: Agencija za zaštitu ličnih podataka u BiH, broj: 01,02-04-1-1412/21 od 8. 7. 2021. Kolegij Doma je kao nadležnu odredio Zajedničku komisiju za ljudska prava. Zajednička komisija je dostavila Mišljenje. Prihvatila je Izvještaj. Otvaram raspravu o Izvještaju. Nema prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku dnevnog reda broj 12., Ad. 12. Specijalni izvještaj o efikasnosti zakonskih rješenja u oblasti profesionalne rehabilitacije i zapošljavanja osoba s invaliditetom u Bosni i Hercegovini, podnosilac: Institucija ombudsmena za ljudska prava BiH, broj: 01,02-37-1-1808/21 od 30. 9. 2021.
Zahvaljujem uvaženi predsjedavajući. Prije svega, pozdravljam i smatram veoma korisnim što je Institucija ombudsmena za ljudska prava BiH izradila ovaj Specijalni izvještaj o govoru mržnje jer nažalost svjedočimo svakodnevno u cijelokupnom javnom prostoru i vrlo često u različitim oblicima komunikacije prisutvo govora mržnje i radikalizacije između pojedinaca ili grupa zasnovanoj na govoru mržnje. Govor mržnje nažalost u BiH ima plodno tlo zbog naše nedavne prošlosti i postratnog stanja, te stoga je veoma važno uočiti ovu pojavu i kao potencijalnu sigurnosnu pretnju te istu prevenirati u svakom pogledu kako bi se ovaj devijantni narativ suzbijao i liječio u svakom smislu. Svako od nas, pogotovo politički predstavnici ima odgovornost u suzbijanju govora mržnje, te stoga je neminovno da podržimo i ovaj način specijalnog izvještavanja o ovom zlonamjernom i opasnom narativu koji se svakodnevno iz političkih ali i drugih pobuda generira i možemo slobodno reći, zagađuje cjelokupan medijski i javni prostor. Pohvalno je što je Institucija ombudsmena za ljudska prava baš u ovom našem kontekstu i u ovom teškom vremenu kada su na sceni destruktivne politike koje doslovno i beskrupulozno ubacuju sjeme govora mržnje u javni prostor, fokusirala svoj rad i djelovanje na govor mržnje te izradila preporuke koje su sadržajno i suštinski obuhvatile potrebno postupanje i djelovanje naših institucija radi smanjenja i suzbijanja ove devijantne društvene pojave. S tim u vezi kratko ću se osvrnuti na sadržaj Izvještaja – zabrinjava mali broj registiranih predmeta vezanih za govor mržnje, u uvodu ombudsmeni navode da je to svega dva ili tri predmeta godišnje i da su predmeti otvoreni po službenoj dužnosti. Smatram da to ne odgovara faktičkom stanju u kojem se BiH doslovno guši u govoru mržnje, a posebno je ovaj pojava izražena na društvenim mrežama i u online prostoru gdje ne postoje granice, te se sve vrste slobodnih i dostupnih medija zloupotrebljavaju na različite načine šireći govor mržnje kao vrlinu koja nažalost poprima simpatije i od koje naše društvo već boluje u poodmakloj i vrlo zabrinjavajućoj fazi. Takođe, smatram da je Institucija ombudsmena trebala tražiti podatke i od VSTV-a o broju slučajeva vezano za govor mržnje pred sudovima u BiH kako bi imali jasnu i potpunu sliku o procesuiranju govora mržnje u BiH. Kako je u Izvještaju navedeno nekoliko primjera postupanja po službenoj dužnosti, onda bi bilo dobro da je navedeno i kako su postupili u tim slučajevima, kako se vrši selekcija o postupanju jer u velikom broju slučajeva se uopšte ne postupa. Ustvari nije jasno šta je ključno za reagiranje po službenoj dužnosti, odnosno zašto neki slučajevi se procesiuraju, a najveći broj se ne tretira. Također, mislim da je potrebno i proaktivnije djelovanje Institucije ombudsmena u smislu i konkretne osude govora mržnje u pojedinim slučajevima gdje govor mržnje može značajno prouzrokovati štetu u društvu. U analizi domaćeg zakonodavstva u Izvještaju se konstatira da na nivou BiH, Federacije BiH i Brčko Distrikta nisu sadržane odredbe koje se 66 eksplicitno odnose na zabranu govora mržnje putem interneta na način kako je to uređeno u Krivičnom zakonu entiteta Republika Srpska. Stoga mislim da bi bilo korisno da je Institucija obradila tu konstataciju na način da nam je potpuno jasno da li u tome leži problem u procesuiranju i sankcioniranju pošto vidimo da nema preporuke u tom smjeru za izmjenu i dopunu Krivičnog zakona. Smatram da je ključno pitanje pod pretpostavkom da je zakonodavni okvir dobar zašto nemamo više procesuiranih slučajeva vezano za govor mržnje, odnosno šta je u našem postojećem sistemu prepreka i kočnica da nemamo vidljive rezultate odvraćanja od govora mržnje. Na kraju želim istaknuti da podržavam preporuke koje su sadržane u ovom Izvještaju ali zbog važnosti predloženih preporuka i naravno [[govornik se upozorava na vrijeme]] predlažem zaključak koji glasi: Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH zadužuje Vijeće ministara BiH da u roku od 60 pripremi plan realizacije preporuka ombudsmena iz Specijalnog izvještaja o govoru mržnje u BiH i dostavi na razmatranje Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. Hvala.
Hvala. Zastupnik Lovrinović, diskusija.
Moram priznati da sam se ja za ovu točku dnevnog reda bio baš pripremio, ali mi se sad čini degutantnim da tu svoju pripremu ostvarim, nego bi samo nekoliko riječi rekao o onome što je tema dnevnog reda, a ovo je Izvješće koje su napravili obdusmeni i ja ga, kao i kolega Emrić, smatram doista dobrim i dobrim polaznim materijalom da možemo o njemu razgovarati i od svega onoga što sam mislio na tu temu reći je i jedan dio onoga što je i gospodin Emrić rekao, da je kod nas taj mehanizam, ta pojava, kako je on to rekao, kako to nazivaju ovdje ombudsmeni, dakle, govor mržnje nevjerojatno raširen, dakle, on prelazi sve granice, sve granice prelazi. Ja znam da, ili nisam siguran, da li ljudi koji to koriste, posebice na elektronskim mrežama, na portalima, znaju li uopće da je to kažnjivo tri mjeseca do tri godine? Jednostavno ili mi ne podnosimo, ne samo mi, zastupnici, nego bilo ko između sebe sami kad tako komuniciraju ljudi na tim portalima ili raznim elektronskim mailovima, adresama itd., ili nisu toga svjesni ili su se toliko okuražili, dakle, da sada vi počinjete dobivati poruke na službene mailove te vrste koji čak sliče sa, koji su na rubu, dakle, da budu kazneno djelo, ili da budu eto nekakvo uvjerenje osobe koja vam se obraća. Znači, naprimjer zastupniku koji ima javni mail, službeni mail, na koji želi komunicirati sa građanima, na kraju dobijete nešto što je sasvim kontraproduktivno. Nego ću ja sad samo dio toga reći, da bih nekako nas potakao da o svemu tome razmislimo ako smo pročitali ovo Izvješće i možda će biti neka prigoda da malo šire o tome razgovaramo u nekoj ranijoj fazi zasjedanja Parlamenta kada imamo pozornosti dovoljno, ali mi se čini da puno toga mi činimo ovdje u Parlamentarnoj skupštini BiH, u Zastupničkom domu, ali mislim i na drugim razinama različitih parlamenata i zastupnici i izaslanici da taj govor mržnje u medijima postane nešto što, ne znam kako bih to nazvao, da se smatra cool dakle, da je to jednostavno način ponašanja pa vi svi ste sigurno vidjeli na svojim mailovima šta vam se sve govori. To je nevjerovatno, dakle, to je nevjerovatno da agencije koje prate rad elektronskih medija, tiskanih medija, da ništa ne poduzimaju, tužitelji da ne poduzimaju, da niko ništa, što je gospodin Emrić rekao ne poduzima, vi toliko imate, takav jezik mržnje da je to strašno. Ali kako neće, dakle, kad mi u nedostatku argumenata po raznim pitanjima jedni druge nazivamo kriminalcima, zločincima, na koncu fašistima, dakle, jer nemamo argumenta. Dakle, kad raspravljamo sami između sebe o pojedinim stvarima, pa evo 67 i danas je dijelom toga bilo, mi onda koristimo ove epitete koji ništa ne znači, osim što podgrijavaju atmosferu u javnosti, ništa to ne znači. To što mi kažemo nekome da su fašističke ideje, da zastupa ovakve, onakve podjele, evo mi govorimo ono što je možda meni interesantno o Izbornom zakonu, o provođenu odluke Ustavnog suda, mi ovdje kad kažemo iz HDZ-a da tražimo da se to provede onda se nas optužuje za podjele i na kraju to dođe do fašizma, do fažizma. Nedostatak argumenata o tome dovede nas, sjetite se rasprave o ... sjetite se rasprave, evo, o trošarinama, sjetite se bilo kojih rasprava i u prošlom mandatu i u ovome, pa to su takvi pritisci bili, ja ne znam kolege samo ako hoće da pričaju, od prijetnje od toga kako ćete glasovati, kako ćete diskutirati i šta govorite, ali sad kažem, mi tome sami doprinosimo nažalost. Ja bih volio da makar mi kad ovdje raspravljamo govorimo o argumentima, da te epitete ne lijepimo i ne dajemo šlagvorta onima koji to kasnije zlouporabljavaju i za šta mogu biit kazneno odgovorni ali eto, o tom po tom. Na koncu, da ne bi dalje dužio, meni su također ovi prijedlozi preporuka obdusmena ovog Izvješća prihvatljivi, ali ja predlažem jedno drugo rješenje, ja predlažem da ovi prijedlozi preporuka postanu naši zaključci. Dakle, pa ću vam to u pisanoj formi dostaviti da to budu zaključci i da imaju određene dodatke u tim preporukama koje vam ja ne bih čitao. Recimo, da se u određenim preporukama uvedu rokovi za koje se moraju formirati neka tijela, poduzeti neke radnje, a to ćete moći pročitati ovdje da sada ja ne čitam, da ne oduzimam vrijeme, u pisanom obliku ću dati. Predlažem, dakle, da ove preporuke postanu naši zaključci, da prihvatimo Izvješće, i da ove njihove preporuke pretvorimo u zaključke sa ovim izmjenama koje sam ja predložio ako vam budu prihvatljive. Dakle, sad možda ne možete o njima komentariti zato što ih nemate pred sobom, ali evo, ja ću uputiti ovo da se kopira, ima jedno pet, šest pa ne bi vam bilo jasno, u jednu rečenicu dodajem rokove, nešto, da ne prepričavam to [[govornik se upozorava na vrijeme]] Eto, hvala lijepo.
Hvala najljepša. Zastupnik Magazinović, diskusija.
Ja prije svega čestitam kolegi Emriću na diskusiji i u potpunosti je potpisujem. Žao mi je što je ovakva sjednica i ne možemo se posvetiti ovoj temi možda na jedan adekvatan način koji ona zaslužuje, a to nije ovo kako mi danas raspravljamo i možda nekad bude osjećaja za to da nam treba tematska sjednica na ovu temu. Samo kolega Lovrinović je spomenuo ove neke mailove koje dobijamo, ja ću vam samo pročitati par rečenica iz jednog maila koji sam nedavno dobio. Razmišljao sam, pošto ima dosta toga čime bi se i SIPA trebala baviti, da li da prijavim ili ne prijavim, ali evo, bavimo se nekim drugim temama pa ćemo vidjeti šta će biti sudbina ovog maila. Kaže ovako – ovo je stijeg slobode hrvatskog naroda u Herceg Bosni pod koji smo mi Hrvati stali za odbranu našeg hrvatskog naroda od naših naprijatelja, a naročito srpskog naroda. Ko biva srpski narod je naročiti neprijatelj hrvatskom narodu u Herceg Bosni. Pa onda kaže između ostalog – kad je počela agresija od tvoje srpske bratije, ko biva moje srpske bratije, kojoj je u krvi ubijanje, paljenje i gaženje poganom srpskom čizmom moje domovine Republike Herceg Bosne. To je ono o čemu su kolege iz SNSD-a pričale, a i ostali, kako se ne može jedan narod, je li, nazvati genocidnim ili mu se dodijeliti bilo kakva odrednica. Ovdje kaže, u ovom mailu, da je u krvi jednog naroda ubijanje, paljenje i gaženje. Dakle, ovakvih stvari koje dolaze na mailove, na različite druge načine mnogima od nas, ja se potpuno slažem sa kolegom 68 Lovrinovićem da ima previše i da imaju elemente krivične odgovornosti i da ovakve stvari treba prijavljivati i natjerati institucije BiH da reaguju, ne samo protiv ovih koje zovemo internet ratnicima koji se sakriju iza tastature, najčešće nemaju petlju ime i prezime svoje da pokažu, ali ih je lako naći, nije nikakav problem. I kad jednocifren broj njih bude kažnjen u odnosu na ono što rade, a sukladno zakonima države BiH, ogroman broj njih drugih, malih miševa koji se kriju iza tastature, oni će se zavući u svoje rupe odakle su izašli i malo ćemo dekontaminirati bosanskohercegovačko društvo. Još jednom, čestitke kolegi Emriću na diskusiji i pozivam nas sve da razmislimo da u doglednom periodu organizujemo jednu tematsku sjednicu na ovu temu.
Lovrinović, ispravka krivog navoda.
Pa, dakle, kolega Magazinović je nešto rekao, pročitao nam je jedan mail, ja nisam htio u tu vrstu priče ulaziti, evo imam tu pripremljenih, i nedavno malo ste i u medijima čuli da oko jednog se razmišljam da li da predam Tužiteljstvu, međutim kada sam govorio o nama, o našoj odgovornosti, o onom što činimo i radimo, dakle, ono što ste kolega pročitali, evo samo ću ga nadopuniti upravo je, dakle, izjava Vašega kolege iz SDP-a, Vojina Mijatovića u emisiji, ja sam zato postavio pitanje Tužiteljstvu šta su poduzeli, koji je rekao da se pregovori drže u sredini pod ustaškim zastavama, u emisiji izravno da je Hadžifejzović bio zatečen onim što je on rekao. To je kolega koji je zastupnik, koji je stranački pripadnik i naravno da je vjerojatno reakcija uslijedila ovakva, niste mogli očekivati drugačije. Ne opravdavam je, dakle, i čestitam Vam ako pokrenete postupak kaznene odgovornosti, neka to bude, ali sam ja postavio pitanje Tužiteljstvu šta se poduzelo po tom. To je govor mržnje izravan, u izravnoj emisiji i ne samo to, to je toliko bilo ružno gledati, dakle, pozivanje na nemire, ne znam ko je gledao tu emisiju, nek je pogleda, Centralni dnevnik. To je tako bilo ružno ..., ne znam šta mu je bilo. Dakle, nevjerojatno kako mi koristimo samo zato što nije otišao ne pregovore dole, ne znam šta mu je bio razlog, da je, možete zamisliti da je Hadžifejzović ostao zatečen tim, koliko je čovjek pjenio u toj emisiji. Dakle, otišli ste razgovarati dolje pod ustaškim zastavama u sredinu u kojoj su ... Kakva je to priča, kakav je to razgovor, kakva je to tema? Eto, to sam, dakle, govorio, upravo ono, nisam htio govoriti pojedinosti, međutim, eto, malo me ponukao kolega Magazinović iako uopće ovog ne branim i volio bi da podnese kaznenu prijavu protiv osobe koja mu je ovakav mail pisala, jer i ja imam takvih mailova raznorazne naravi, raznoraznih poruka. Eto, ispričavam se.
Magazinović, ispravka krivog navoda.
Kratko, bilo koji govor mržnje se ne može opravdavati drugim govorom mržnje. Bilo koji zločin počinjen bilo gdje se ne može opravdavati drugim zločinom. Kad govorimo o govoru mržnje ili zločinu ne postoji zarez i „ali“, nego postoji tačka, a možemo razgovarati o svemu pojedinačno.
Hvala. Nemamo više prijavljenih, prelazimo na tačku 14., 69 Ad. 14. Izvještaj o pregledanom stanju finansijskog poslovanja političkih stranaka u 2019. godini, podnosilac: Centralna izborna komisija BiH, broj: 01,02-16-1-2070/21 od 15. 11. 2021. Kolegij Doma je kao nadležnu odredio Komisiju za finansije i budžet. Komisija je dostavila Mišljenje, prihvatila je Izvještaj. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 15., Ad. 15. Izvještaj o stanju radijacijske i nuklearne sigurnosti za 2020, podnosilac: Državna regulatorna agencija za radijacijsku i nuklearnu sigurnost, broj: 01,02-50-18- 2175/21 od 13. 12. 2021.
Samo par rečenica da bih podstakla poslanike da usvoje ovu incijativu. Naime, obaveza je BiH da uskladi ovaj zakon sa međunarodnim standardima. Taj zakon dosada još nije usklađen iako je bio u proceduri u Vijeću ministara, određene insitucije nisu dale saglasnost iako je zakon ponuđen u skladu sa međunarodnim standardima. Evo, vidimo i ovdje Komisija za evropske integracije ga nije podržala, znači ne znamo zašto, zbog čega i kako, ali da mi u svakom slučaju trebamo da imamo ovaj zakon koji je u skladu sa međunarodnim standardima jer vidimo do sada da se i Agencija prema određenim pitanjima selektivno i različito odnosila, posebno, evo kad je u pitanju provjera diploma, pa recimo na nižim nivoima kao što je to Federacija ili neki kantoni, apsolutno nije reagovala, a kad je u pitanju incijativa moja na državnom nivou ili incijativa u Kantonu Sarajevo, recimo izjasnila se da to nije u skladu sa zakonom. Dakle, evo, samo sam željela da objasnim u čemu je problem i da mi u svakom slučaju treba da imamo što više zakona usklađenih sa standardima Evropske unije i da, evo, zbog toga sam se javila da podstaknem poslanike da usvoje ovu incijativu.
Hvala najljepša. Nemamo više prijavljenih, prelazimo na tačku 20., Ad. 20. Razmatranje poslaničke inicijative Damira Arnauta kojom se traži od Ministarstva komunikacija i prometa BiH da pokrene postupak izmjene Pravilnika o vozačkoj dozvoli („Službeni glasnik BiH“, broj 9/19), s ciljem ukidanja člana 24. kojim se regulira obaveza zamjene vozačke dozvole za lica koja promijene prebivalište, broj: 01- 50-1-224/22 od 9. 2. 2022. Kolegij Doma je kao nadležnu odredio Komisiju za saobraćaj i komunikacije. Komisija je dostavila Mišljenje i prihvatila je incijativu. Otvaram raspravu o ovoj incijativi. Zastupnik Arnaut, diskusija.
Hvala predsjedavajući. Dakle, ovako. Radi se o incijativi kojom se traži od Ministarstva prometa i komunikacija da izmijeni Pravilnik o vozačkoj dozvoli kojim je trenutno definisano da osoba koja promjeni prebivalište je pored promjene lične karte i promjene CIPS registra, obavezna i promijeniti vozačku dozvalu, onu karticu, koja košta 60 KM. Vozačke dozvole u pravilu važe 10 godina. Dešavaju se situacije da ljudi nakon godinu dana, nakon izdavanja vozačke dozvole se presele, prisiljeni su 60 KM platiti da dobiju novu vozačku dozvolu i ponosan sam što sam ovu incijativu pokrenuo na zahtjev građanina. Poslao mi je čovjek email, ukazao na ovaj problem, pokrenuo sam incijatvu. Također mi je jako drago da pored pozitivnog stava Komisije, predstavnik Ministarstva prometa i komunikacija koji je bio prisutan sjednici Komisije se složio sa ovom incijativom, rekao da je Ministastvo podržava i ovo već drugi put da Ministarstvo prometa i komunikacija daje pozitivno mišljenje na moje incijative koje se tiču ovih problema koji su 72 zaista vezani za probleme sa kojima se građani suočavaju svakodnevno i ja s tim, ovaj, želim pohvaliti pristup Ministarstva po tim pitanjima. Oni su očito prepoznali da postoje problemi i voljni su ih promijeniti što ranije nije uvijek bio slučaj, tako da zaista želim pohvaliti pristup Ministarstva prometa. Dakle, jednostavna jedna incijativa, mijenja se, traži se od Ministarstva da promjeni svoj Pravilnik, Ministarstvo je voljno da to uradi i pozivam kolege da podrže ovu incijativu. Hvala.
Hvala najljepša. Nemamo više prijavljenih, zaključujem raspravu. Prelazimo na tačku 21., Ad. 21. Zaključak koji glasi: „Predstavnički dom traži od Doma naroda da Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa u institucijama Bosne i Hercegovine i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izmjeniama i dopunama Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću Bosne i Hercegovine usvoji po hitnom postupku, te da istovremeno okonča i proceduru usvajanja Zakona o javnim nabavkama“, predlagači: poslanici Predrag Kojović, Denis Zvizdić, Nermin Nikšić, Jasmin Emrić, Damir Arnaut, Saša Magazinović, Aida Baručija, Nada Mladina, Zukan Helez i Mirjana Marinković- Lepić, broj: 01-50-1-377/22 od 9. 3. 2022. Ovu tačku smo uvrstili na današnjoj sjednici, a o zaključku ćemo se moći izjašnjavati ukoliko navedeni prijedlozi zakona budu usvojeni. Otvaram raspravu o tome. Niko se ne javlja, zaključujem raspravu. I prelazimo na završnu tačku, 22., Ad. 22. Zaključak koji glasi: „Predstavnički dom obavještava Delegaciju Evropske unije u Bosni i Hercegovini da je Predstavnički dom usvojio Prijedlog zakona o sprečavanju sukoba interesa u institucijama Bosne i Hercegovine i Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću Bosne i Hercegovine, nakon što je ranije usvojio Prijedlog zakona o javnim nabavkama, da ih je proslijedio Domu naroda sa zahtjevom za hitni postupak, te da traži od institucija Evropske unije da Bosni i Hercegovini odobre kandidatski status za članstvo u Evropskoj uniji“, predlagači: poslanici Predrag Kojović, Denis Zvizdić, Nermin Nikšić, Jasmin Emrić, Damir Arnaut, Saša Magazinović, Aida Baručija, Nada Mladina, Zukan Helez i Mirjana Marinković-Lepić, broj: 01-50-1-377/22 od 9. 3. 2022.
Zahvaljujem predsjedavajući. Pa dali ste mi sad odgovor, htio sam upravo pitati – kako znamo da će zakoni biti usvojeni, ako ne budu u ovom tekstu koji ste pročitali onda ..., a dali ste mi odgovor. Hvala ljepo.
Hvala. Dakle, ovim smo iscrpili sve tačke dnevnog reda današnjeg zasjedanja. Preostaje nam glasanje. Sada je 10 do 7. Da li je 7 i 15 u redu? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ok. Vidimo se u 7 i 15 na glasanju. [[PAUZA]]