Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji poslanika koji su prijavili prisustvo, današnjoj sednici prisustvuju 163 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice, izvolite. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su se javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Zaharije Trnavčević, Srđan Sikimić, Dragan Vukšić, Zoran Bošković, Branislav Pomoriški, Aleksandar Krstić, Goran Vesić, Miloš Radivojčević, Branko Bešević, Dušan Tubić, Dragan Kovačević i Mihajlo Jagodić. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O IZGRADNjI OBJEKATA,(pojedinosti) Podsećam vas da smo na sednici od 12. jula 2001. godine započeli raspravu povodom amandmana na član 7. koji su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Nataša Jovanović, Dragan Čolić i Veroljub Arsić. Pre nego što je došlo do prekida sednice zbog nedostatka kvoruma, u raspravi o ovom amandmanu učestvovali su podnosioci amandmana - Nataša Jovanović i Dragan Čolić. Nastavljamo raspravu o ovom amandmanu. Da li želi reč trećipodnosilac amandmana narodni poslanik Veroljub Arsić? Ima reč gospodin Arsić.
Dame i gospodo poslanici, zakon je veoma restriktivan. U članu 7. predlaže se povećanje visine kazne za ovlašćena lica koja izdaju dozvole za gradnju suprotno zakonskim propisima. Već je jedan kolega narodni poslanik i sam za ovom govornicom, dok je trajala rasprava u načelu, dao izjavu da je praksa, u stvari cena za dozvolu koja se dobija preko veze - 1.000 maraka. Smatram da je visina te kazne koja je predložena ovim zakonom niska,s obzirom na mogućnosti zloupotrebe. Zato sam predložio da se visina kazne poveća.
Da li se još ko javlja za reč po ovom amandmanu? Ima reč gospodin Šešelj.
Ovaj amandman treba prihvatiti ukoliko kod skupštinske većine zaista postoji volja da se suzbiju mito i korupcija u državnim organima. Najčešći, najmasovniji oblik korupcije se dešava na nivou lokalne samouprave, u službama koje se bave izdavanjem urbanističkih, građevinskih i upotrebnih dozvola. Od opštine do opštine, ti iznosi mogu biti veoma visoki. Zabeležena je praksa da se namerno otežava i komplikuje proces izdavanja dozvola, kako bi se ljudi doveli u situaciju da pribegnu podmićivanju da nešto ubrzaju, kako bi i kad ispunjavaju sve uslove dobili ono što im sleduje, pogotovu u ovom slučaju na koji se odnosi član 7, kad je reč o izdavanju urbanističkih, građevinskih i upotrebnih dozvola, a da za to nisu ispunjeni svi uslovi. Ovde treba zavoditi red u nadležnim službama lokalne samouprave. Treba povećati kazne. Ovde su kazne novčane. Čudi me kako kreatori ovog zakonskog projekta, koji su tako olako propisivali kaznu zatvora od tri godine ako neko bespravno gradi objekat ili manje vremenske kazne ako se ogluši o odluke državnih organa, a ovde gde je reč o kršenju zakona od strane nadležnih državnih organa, nema kazne zatvora. Pa, valjda je društveno opasniji delikt u kojem neko ko radi u opštinskom organu uprave izdaje građevinsku, urbanističku ili upotrebnu dozvolu, a da za to ne postoje svi ispunjeni uslovi, nego kad neko na svoju ruku i na svojoj zemlji gradi kuću ili neki poslovni objekat. Ako je igde bilo logike da se krivično goni, onda je to po ovom članu. Neko može da kaže da kažnjavanje po ovom članu za postupke ili prekršaje ne isključuje krivičnu odgovornost. Načelno, u pravu je. Međutim, u praksi je situacija sasvim drukčija. Tamo gde dođe do prekršajnog kažnjavanja ili do kažnjavanja za privredni prstup, prestaje svako dalje gonjenje. To nije početak krivičnog gonjenja. To nije signal za krivično gonjenje. To je stvar naše pravosudne prakse, da su time iscrpeni društveno opravdani uslovi i razlozi kažnjavanja. Dalje se ne ide. Ovde treba najstrože kažnjavati, a ne tamo gde čovek podiže sebi i svojoj porodici krov nad glavom i nema drukčijih uslova. Opština mu ne izlazi u susret. Ima toliko opština u Srbiji koje u proteklih desetak godina, možda, nisu izdale više od 20 ili 30 parcela za individualnu stambenu izgradnju. Zbog toga treba prihatiti ovaj amandman da bi se zavela disciplina u opštinskim organima, u organima lokalne samouprave. Imamo, čak, slučajeve da se za izdavanje kućnog broja plaća mito od 50 do 1.000 maraka. Kućni broj opština daje i onda kad objekat nije legalno izgrađen. Rekao sam koliko se plaća mito. Tozavisi o kojoj je opštini reč, ko je na vlasti i kakav je generalni stav lokalnih vlasti.
Da li još ko traži reč po ovom amamdmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman Dragana Čolića, Nataše Jovanović i Veroljuba Arsića. Za 58, protiv 132, uzdržan jedan, nisu glasala dva, ukupno prisutno 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zlatan Jovanović, Vitomir Plužarević i Slobodan Janjić. Vlada, Odbor za urbanizam i građevinarstvo i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se podnosioci amandmana javljaju za reč? Ima reč narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 7, u stvari na stari 57. U članu 7, reči "od 100 - 10.000 dinara" zamenjuju se rečima "od 5.000 - 20.000 dinara". Visina kazne mora biti tako odmerena da obezbeđuje svrhu kažnjavanja, obzirom na rasprostarnjenu pojavu zloupotrebe službenog položaja i korupcije u organima uprave. Ovaj amandman želi da obezbedi sigurnost, gde će tehniča lica u lokalnoj samoupravi strepeti od kazne od 5.000 - 20.000 dinara kada izdaju dozvole koje nisu u skladu sa propisima, odnosno kada su dozvole suprotne planovima. To je bio slučaj skoro u svim sredinama. Bespravna gradnja je evidnetna u Srbiji, a ne od pre 10 godina. Bespravna gradnja je počela u Srbiji da se sprovodi tamo 60-tih godina, kada su počeli intenzivno da grade ljudi, razna vikend naselja koja su nicala kao pečurke. Uglavnom su ta vikend naselja izgrađena bez određenih dozvola i dokumenata, koja danas funkcionišu od kada su izgrađena. Njih treba sve legalizovati. Uglavnom sumoćnici na lokalnom nivou, uz pomoć regionalnih odnosno građevniskih urbanističkih zavoda, to dozvoljavali, tamo gde ih je bilo. Tamo gde ih nije bilo, tamo je divlja gradnja još bila intenzivnija. Eto, toliko. Hvala.
Da li se još neko od podnosilaca amandmana javlja za reč? Izvolite gospodine Janjiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, u predloženom članu 7 tražio sam da se povećaju kazne za odgovorna lica, tako da u članu 57. zakona stoji: "od 100-10.000 dinara kazniće se za prekršaj odgovorno službeno lice u nadležnom organu uprave ako: 1) overi tehničku dokumentaciju koja je izgrađena suprotno urbanističkoj dozvoli (član 9); 2) izda građevinsku dozvolu protivno propisima(član 27.); 3) izda upotrebnu dozvolu protivno propisima. Gospodo, vi ste za najobičnije prekršaje građana koji podigne šupu za drva ili neki pomoćni objekat predviđali kazne u visini od stotine hiljada dinara, a čak ste išli toliko daleko da ste im pretili zakonskom kaznom od tri godine. Za obične opštinske činovnike koji su pod direktnom vlašću predsednika opština i lokalnih funkcionera, koji moraju slepo da izvršavaju njihovu naredbu, predvideli ste neke simbolične kazne, a prevedeno u marke - 300 maraka. Ako se zna da za pojedine objekte,za projektnu dokumentaciju čija se vrednost kreće oko 3% od vrednosti objekta, a ako objekat vredi recimo 10.000.000 maraka,recimo 30 miliona maraka su sredstva koja mogu da služe za manipulaciju. Odnosno, da onaj koji izda dozvolu protivno ovim uslovima sa investitorom podeli taj novac i da niko ne bude odgovoran. Umesto da ovde , zbog zloupotreba, oštro sankcionišete sve one koji sprečavaju građane da po ubrzanom postupku i što jevtinije dođu do dozvola, a samim tim i sprečite divlju gradnju, vi za građane predviđate astronomske kazne, a čak i kazne zatvora. Za vas koji ste držali vast u svim velikim gradovima i gde su zloupotrebe najveće predviđate takve simbolične kazne, da su one smešne. Ipak mislim da vi ovaj zakon pravite zato što ste vi na vlasti. Zakoni se prave za više godina unapred. Vi ćete na vlasti biti još par meseci, a šta ćemo posle toga, da menjamo ovakve zakone. Vama nije osnov na duže vreme, trebalo je da predvidite da ovaj zakon ima više godina i da kada se vlast promeni, da bude obavezujući. Vi ste ovim samo želeli sami sebe da zaštitite, da možete da radite šta hoćete, a da vas to košta maksimum 300 maraka. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu, pošto poslanik Zlatan Jovanović nije ovde? Ne. Ukoliko ne, stavljam amandman na glasanje. Za 55, protiv 136, uzdržan jedan, nije glasalo četiri, od ukupno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Vlada, Odbor za urbanizam i građevinarstvo i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amanamdna želi reč? Izvolite gospodine Petriću.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u vezi podnetog amandmana želim da istaknem sledeće. Članom 27, Zakona o izgradnji objekata propisano je da investitor podnosi nadležnom organu uprave zahtev za izdavanje građevinske dozvole. Uz zahtev je propisana dokumentacija koja se mora podneti, da bi postupak bio uzet u razmatranje. Istim članom propisano je da organ nadležan za izdavanje građevinske dozvole izdaje dozvolu u roku od 15 dana, i to od podnošenja zahteva, normalno podrazumevajući da zahtev ispunjava predviđene uslove. U članu 57. propisana je prekršajna kazna za odgovorno službeno lice u nadležnom organu uprave, ako izda građevinsku dozvolu protivno propisima, a što je sasvim u redu. Međutim, nigde nije propisana kazna ako odgovorno službeno lice u zakonompredviđenom roku od 15 dana ne postupi po zahtevu investitora i izda mu građevinsku dozvolu, ako su ispunjeni uslovi, odnosno donese rešenje o odbijanju zahteva ukoliko nisu ispunjeni uslovi. Zato sam svojim amandmanom predložio uvođenje prekršajne kazne za odgovorno lice u nadležnom organu uprave ako u propisanom roku od 15 dana ne izda građevinsku dozvolu, a pod pretpostavkom da su ispunjeni uslovi, ili ne donese rešenje o odbijanju zahteva zbog neispunjenja uslova.Normalno, sa obrazloženjem zbog čega se donosi takvo rešenje. Čudno je objašnjenje Vlade da amandman ne treba prihvatiti, jer tamo u objašnjenju stoji da je poštovanje obezbeđeno načinom dvostepenosti, a propisima koji se odnose na državnu upravuregulisana je kontrola rada državnih organa, između ostalog i službenih lica koja rade na poslovima izdavanja građevinskih dozvola. Tačno je da je Zakonom o opštem upravnom postupku regulisano,ukoliko prvostepeni organ ne postupi u propisanom roku, da se stranka zbog tzv. ćutanja administracije ili ćutanja uprave može obratiti drugostepenom organu kao da je njegov zahtev odbijen, a neosporno je da postoji propis za kontrolu rada državnih organa i njenih službenika. Međutim, objašnjenje Vlade nije u nekoj suštinskoj vezi sa mojim amandmanom. Na jednoj strani, Vlada zbog bespravne gradnje za investitore, za izvođače radova, za predstavnike javnih preduzeća predlažedrakonske kazne zatvora od 1-3 godine. A na drugoj strani ne prihvata predlog da prekršajno mogu biti kažnjeni od 1.000 do 10.000 dinara službena lica u nadležnim organima uprave, ako ne postupe u zakonom propisanim rokovima. Sigurno je da bi usvajanje i ovako blage prekršajne kazne dovelo do smanjenja nepotrebnog čekanja na dobijanje građevinskih dozvola, kao i na smanjenje i davanje mita i korumpiranja službenika. S obzirom da želimo efikasnu državnu upravu i da pomognemo investitorima da nepotrebno ne gube mnogo vremena u čekanju na odobrenja, odnosno na odgovore na podnete zahteve, onda je logično da nadležni organi uprave moraju obavljati poslove na način koji obezbeđuje efikasno izvršenje obavezaprema strankama u zakonom propisanim rokovima. Zbog nepridržavanja propisanih rokova logično je da po sistemu objektivne odgovornosti posledice snosi odgovorno lice u nadležnom organu uprave. Shodno navedenim razlozima se i predlaže uvođenje prekršajne kazne zbog propuštanja propisanog roka za izdavanje građevinske dozvole, odnosno donošenje rešenja o odbijanju izdavanja građevinske dozvole. Ovaj predlog je analogan i propisanoj prekršajnoj kazni za izdavanje građevinske dozvole protivno propisima. Smatram da su zaista navedeni ubedljivi razlozi zbog čega ovaj amandman treba prihvatiti. Zahvaljujem.
Za reč se javio narodni poslanik, gospodin Ivković.
Poštovani gospodine predsedavajući, dobro nam došli u Skupštinu i želim vam dobro zdravlje. Drago nam je što ste ovde. Dame i gospodo poslanici, žao mi je što u sali nije prof.dr Šumarac, ministar građevina. Bilo bi mi drago da mogu da rezimiram stav SPS-a prema izmenama i dopunama zakona koji je on predložio. Možda i dalje, očigledno bezuspešno, traži placeve po Zlatiboru. Ovaj amandman, koji je podneo narodni poslanik Radojko Petrić, u suštini pokušava makar malo da ispravi jednu veliku nepravdu. Izmene i dopune Zakona o izgradnji objekata, podnete od strane Ministarstva građevina i Vlade Republike Srbije, aktuelne, potpuno gađaju u pogrešnu metu. Mislim da smo velikim brojem diskusija u raspravi u načelu jasno ukazali da je kompletna zakonodavna regulativa na republičkom nivou u ovoj oblasti uređena na zavidnom nivou,od Zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja, preko Zakona o građevinskom zemljištu, Zakona o izgradnji objekata, do Zakona o koncesijama. Ova uređena oblast na republičkom nivou nije garancija da se zakoni sprovode. Zbog čega? Zato što u Ustavu Republike Srbije jasno piše da je upravljanje gradskim građevinskim zemljištem u isključivoj nadležnosti lokalne samouprave. Ne samo to, nego upravljanje gradskim građevinskim zemljištem podrazumeva i izgradnju i upravljanje izgradnjom objekata. Jasno je u dosadašnjim zakonskim rešenjima ukazano na obaveze lokalne samouprave, kako oko izdavanja urbanističke dozvole koja prethodi izradi projektne dokumentacije, tako i oko izdavanja građevinske dozvole. Znači, rokovi za izdavanje i urbanističke i građevinske dozvole su strogo propisani. Ono što imamo posredno u poslednjih pet-šest godina je činjenica da lokalna samouprava, odnosno njeni organi, ne rade svoj posao. Veliki broj građana je u poziciji da su predali zahteve za izdavanje urbanističke, a posebno građevinske dozvole, i da se, umesto 15 dana, pribavljanje tih dokumenata, uz vrlo spor rad administracije i dodatna uslovljavanja motivasana, verovatno, i vrlo neprijatnim razlozima, oteže i na godinu i na dve godine. Istovremeno, doneta zakonska regulativa podrazumeva da lokalna samouprava pravovremeno radi odgovarajuće regulacione planove i time ide u susret onima koji žele da grade, bilo objekte za stanovanje, bilo objekte za mala i srednja preduzeća, odnosno za proizvodnju. Prema tome, ciljna meta eventualnih izmena i dopuna zakona nije trebalo da budu građani niti građevinska preduzeća, nego upravo oni od kojih sve potiče, a to je lokalna administracija. Na žalost, usvojili ste već zakon u načelu. Verovatno ćete usvojiti i zakon u celini i direktno ćete udariti na one koji najmanju krivicu nose, a to su oni koji su se odlučivali, bezuspešno čekajući i pola godine, godinu i dve godine, da im kapital ne izgubi vrednostda kreću u proces građenja. Što se tiče dosadašnje izgradnje, postoji Zakon o legalizaciji bespravno izgrađenih objekata koji podrazumeva ustavnu poziciju lokalne samouprave i njoj daje pravo kako da naplati sredstva koja nisu uložili oni koji su bespravno gradili. Tako da se i oni koji su bespravno gradili dovode u poziciju sigurnosti, da su naknadno ispunjavajući svoje obaveze prema lokalnoj samoupravi, faktički obezbedili sebi i svojoj porodici mir da objekat koji su izgradili mogu da legalizuju. Znači, lokalna samouprava apsolutno ima sve instrumente da dobrim radom u suštini dođe do kapitala i da tim kapitalom finansira dalju izgradnju i omogući legalnu izgradnju. Na žalost, ovim zakonom direktno udaramo na one koji su najmanje krivi - na građane i na građevinska preduzeća. Amandman koji je predložen pokušava bar malo da pravi ravnotežu. On pokušava da stvori prostor da oni koji ne vrše svoj posao po zakonu, a to su organi lokalne samouprave, bivaju bar simbolično prekršajno kažnjavani, što je trebalo da bude i za one koji grade ili kao investitori ili kao izvođači. Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč? Gospodin Šešelj.
Prvo, moram apsolutno da odbacim ovaj sindrom podaničkog mentaliteta ili sindrom kmetske duše koji je ovde prikazao Branislav Ivković u nekoj neumerenoj snishodljivosti prema predsedniku Narodne skupštine. Ali, poslanička grupa SRS-a će podržati ovaj amandman, s obzirom da je logičan, smislen i odgovara opštim društvenim interesima. Bez obzira što je Zakonom o opštem upravnom postupku propisan princip dvostepenosti u donošenju dozvola ove vrste, pre svega, reč je o građevinskoj dozvoli, ali mislim da se isto odnosi i na urbanističku i upotrebnu dozvolu, to nije dovoljna zaštita građana od samovolje lokalne samouprave. U većini slučajeva građanin dozvoljava, nekada zbog neznanja, a nekada iz straha, da ga maltretira lokalna samouprava, da organi lokalne samouprave odugovlače donošenje rešenja, kažu - dođi sutra, dođi u ponedeljak, dođi zamesec dana itd. Očigledno je da na taj način posredno iznuđuju mito. To je prilično rasprostranjena praksa. Većina građana razmišlja - ukoliko krene u drugostepeni postupak, da na taj način može izazvati još veću averziju organa lokalne samouprave i konkretne smetnje prilikom rešavanja osnovnog problema. Neretko se dešava da drugostepeni organ vrati prvostepenom na rešavanje, na ponovno rešavanje ili interveniše da se rešava, obnovu upravnog postupka, dopunu itd. Zbog svega toga, dobro bi bilo da zakon propiše, pre svega kaznu za nepostupanje. Jasno je zašto je potrebno kazniti odgovorno lice u organulokalne samouprave ako bez ispunjenja zakonskih uslova izda jednu od ove tri najvažnije dozvole. Međutim, šta tamo kad ćuti, šta tamo kad neće da izda, šta tamo kad se pravi lud i naivan ili kad zagubi spis? To je veoma česta praksa - da se jednostavno izgubi spis. Konkretne kazne zapravo nema. Postoje kazne koje su propisane Krivičnim zakonom za zloupotrebu službenih ovlašćenja, po kojima se vrlo retko gone počinioci, gde se vrlo retko izriču krivične sankcije, gde su građani praktično nezaštićeni. Ovde, u ovom konkretnom slučaju, ako se konkretizuje prilično visoka novčana kazna, to će malo osvestiti, prodrmati nosioce funkcija u organima lokalne samouprave, naterati ih da postupaju u skladu sa zakonom, a građani će imati na raspolaganju, odmah pri ruci, jedno sredstvo koje sadrži sankciju i primenjivaće se automatski, čim se ispune uslovi za primenu. Dakle, bez nekog u startu prilično neizvesnog sudskog postupka, na osnovu suviše uopštene odredbe o krivičnom delu. Ovde je prekršaj do kraja jasan. Nije u roku od 15 dana izdao dozvolu ili rešenje o odbijanju dozvole zbog neispunjavanja uslova - kazniće se. To je do kraja jasno i čak podrazumeva gotovo automatsku primenu.
Pravo na repliku, gospodin Ivković.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, rad u Skupštini zahteva od narodnih poslanika pre svega da poštuju Ustav i zakone. Zasigurno, svi mi koji govorimo o Ustavu i zakonima smo ti koji moraju i da se bore za njihovu primenu, da poštuju hijerarhiju i rad Skupštine Republike Srbije. Funkcija predsednika Narodne skupštine Republike Srbije je vrlo visoka funkcija i pre svega trebaceniti čoveka koji radi taj posao, a pogotovo treba poštovati čoveka koji je istovremeno verovatno nečiji suprug i nečiji otac. Činjenica da je neko bio bolestan određeno vreme i da mu se poželi da je dobro došao završava se samo na tome i verovatno na manirima koje svako od nas nosi iz svoje kuće i odslikava svoga oca i svoju majku.
Ako se više niko ne javlja za reč po ovom amandmanu, stavljam ga na glasanje i molim narodne poslanike da se izjasne. Za 54, protiv 131, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 13, ukupno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada, Odbor za urbanizam i građevinarstvo i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman je izazvan promenama člana 58. Zakona o izgradnji objekata, zato što smo predlagač zakona i ja amandmanom predvideli izmenu člana 58, ali na drugačiji način, naravno. Predlagač zakona je iz člana 58. izvukao nekoliko osnova za kažnjavanje po prekršajnom postupku i te prekršaje predvideo kao krivična dela koja mogu biti kažnjena zatvorom. S obzirom na to da samsvojim amandmanom broj 1. na član 2. Predloga zakona odbacivao mogućnost da pojedina lica u lancu izgradnje objekata bez građevinske dozvole mogu da budu izložena takvoj represiji da kazna zatvora ide čak i do tri godine, sledio sam tu ideju i onda sam morao da amandmanom 2. na član 8. Predloga zakona intervenišem tako da dosadašnji član 58. ostane u tekstu u kome je bio i do sada i do ovih izmena i dopuna, a da mu se samo novčana kazna uskladi sa novim novčanim kaznama po Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o izgradnji objekata. Naime, nije me predlagač zakona ubedio da investitor porodične kuće koji na teritoriji 95% opština u Srbiji nema gde da gradi kuću sa dozvolom, mora da ide u zatvor, ako želi da svojoj porodici obezbedi krov nad glavom. Nije me ubedio da je haos jedino u glavama onih koji će da grade, a da nije haos u glavama onih koji vrše lokalnu samoupravu. Nije me ubedio da ovim predlogom zakona građevinska dozvola neće postati izuzetno cenjen papir, a to odmah predstavlja osnov za mito i korupciju. Opštinski činovnici, otkako se u svetu izdaju bilo kakvi papiri koji ne zavise od volje građana nego od tumačenja pojedinih zakona ili propisa, uvek su bili podložni mitu i korupciji i predstavljali male bogove, koji su čak i mimo volje izabranih lica, znači lica u koje narod ima poverenja, obavljali poslove kojima su punili samo svoje džepove. Predlagač zakona zna sigurno da skoro svi objekti PTT-a izgrađeni širom naše Republike nemaju građevinske dozvole. On zna da su to razni objekti za prenos veza, za prenos signala, da su obično na udaljenim vrhovima, na isturenim mestima, gde ne postoje nikakve osnove, nikakvi planovi, gde opština, čak i kada je htela da se u to upušta, nije mogla da pronađe osnov da izda građevinsku dozvolu za izgradnju objekta. Pošta je, kao sistem koji traži neprekidno svoje obnavljanje i koji traži korisnike da bi se izdržavao, išla dalje u ekspanziju, morala da se širi, stigla skoro do svakog zaseoka, ne obazirući se na to ima li građevinske dozvole ili nema. Šta sada ako pošta, pošto je finansijski zainteresovana da koristi te objekte, nastavi da ih koristi? Hoće li ljudi ići u zatvor mesec dana, pa će se spajati i finansijske i kazne zatvora.Hoće li krenuti od generalnog direktora, predsednika upravnog odbora do direktora u nekoj maloj jedinici pošte? Nastaće veoma konfuzna stanja u korišćenju objekata za koje nije izdata građevinska dozvola. Nije nas ubedio predlagač zakona da će ih tretirati kao legalne objekte. On na to, uostalom, nema ni prava. Dolazimo u situaciju da ćemo imati dve vrste nelegalnih objekata: jedne, izgrađene do stupanja na snagu ovog predloga zakona, za koje neće postojati nikakva sankcija, a možda neće moći da budu legalizovani i druge koji uopšte ne mogu da počnu da se grade, po ovom predlogu zakona. Ukoliko njihova izgradnja bude započeta, slediće maksimalne kazne, kazne zatvora i onda ćemo doći u situaciju da sa dva svedoka utvrđujemo kada je neki objekat započet, a to je situacija koja je nastala još posle Drugog svetskog rata kada su dva svedoka i mrtvog proglašavala živim. Mislim da je predlagač zakona dobio dovoljno argumenata da zaključi da Predlog zakona koji je imao dobre namere nije u principu dobar predlog zakona - nije sankcionisao činovnike lokalne samouprave koji ili načine falsifikat, pa izdaju dozvolu gde ne može ili ne izdaju dozvolu gde može. Ispada da je ovo Vlada koja će se više baviti rušenjem nego izgradnjom, ali šta nam je tu nam je.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? Reč ima poslanik Šešelj.
Smatram da Narodna skupština treba da prihvati amandman narodnog poslanika Tomislava Nikolića, jer se on pre svega odnosi na isključenje kazne zatvora kao sankcije u slučaju da građanin nastavi da koristi objekat gde je izdato rešenje o zabrani upotrebe. Zatvorska kazna je ovde apsolutno neprihvatljiva, nehumana, protivna nekim osnovnim ustavnim principima, iz više razloga, a dva su osnovna. Prvo, može biti reči o ruševnom objektu u kome građanin stanuje, dakle o starom objektu. Ako građanin nema novca da taj objekat popravi ili ako je vlast zabranila da se objekat renovira, popravlja, doziđuje, dograđuje itd. jer je nekom drugom planskom dokumentacijom, urbanističkim planovima predviđena izgradnja saobraćajnice, izgradnja nekih drugih objekata i tako dalje. Imamo slučajeve iz prakse na području beogradske opštine, gde je 1969. godine planskom dokumentacijom predviđena izgradnja nekih saobraćajnica. Veliko je pitanje da li će ikada doći do te izgradnje, ali građani koji stanuju u kućama na tom prostoru koji je predviđen za izgradnju saobraćajnice ne mogu ništa da popravljaju na svojim kućama, jer su njihove kuće predviđene za rušenje, predviđene su, dakle, za eksproprijaciju, a država želi da u trenutku eksproprijacije cena tih objekata bude što niža. To je objektivni interes države. Ali, država na taj način ugrožava živote ljudi. Ne mogu da žive u ruševnim objektima, nemaju gde da se presele, a ovamo im preti kazna zatvora. Da čovek dođe u situaciju da radije ide u zatvor nego na ulicu, pogotovu u zimskom vremenskom periodu. Mi smo u našoj praksi imali dosta slučajeva da ljudi namerno naprave neki prekršaj u zimskom periodu da bi se dočepali toplog zatvora. Razbiju negde izlog ili izazovu incident na ulici itd. Sada celu jednu kategoriju građana dovodimo u takvu situaciju. Mnogo češća situacija je da čovek započne da gradi porodičnu kuću i nema novca da u određenom roku izgradi celu kuću. A on izgradi prizemlje, izgradi dve sobe i počne da živi. Ne može da dobije upotrebnu dozvolu. Objektivno ne može, jer nije ispunio sve uslove. Ali, nema gde drugde da mu živi porodica, mora da živi u nedovršenoj kući. Hiljade i hiljade takvih slučajeva ima u Srbiji. Znači, svako od njih po usvajanju ovog zakona treba da plati novčanu kaznu ili da ide u zatvor. Šta to znači? Da idu ljudi u zatvor zato što žive u neuslovnim objektima, a nemaju novca da sebi odmah obezbede uslovne objekte. Hiljade i hiljade izbeglica je počelo da gradi kuće u proteklih nekoliko godina. Skoro nijedan od njih nije uspeo da sazida kuću i da dobije upotrebnu dozvolu. Šta sad to znači? Ako država ne može da omogući povoljne kredite i pomoć sa svoje strane da se kuće grade u predviđenim rokovima, onda ne treba da ugnjetava građane koji se snalaze i svojom mukom, svojim znojem, svojom sitnom ušteđevinom zidaju deset ili dvadeset godina. Koliko je ljudi u Srbiji koji su dvadeset godina pravili svoju porodičnu kuću? Sada oni ne mogu da dobiju upotrebnu dozvolu, dok sve ne završe na kući, dok sve uslove ne ispune. Znam iz neke lične prakse, iz ličnog iskustva, dok se tavan ne završi, ne može da se dobije upotrebna dozvola. Šta sad to znači? I, drugo: i inače je Vlada u ovom zakonskom projektu preterala u visini novčanih kazni. Ona je propisala deset puta veće kazne. Nije reč samo o ovom zakonu, nego i o mnogim drugim zakonima, poreskim i sličnim, koji su i protivustavno doneti. Očigledno je da vama trebaju velike pare, a mi, srpski radikali, smo vas na vreme upozoravali da nema ništa od donatorske konferencije. Sada je to potvrdio i premijer Đinđić. Istina, on se još plaši da bi te pare ipak mogle da stignu negde u novembru, kada pretpostavlja da ću ja postati predsednik Vlade. Što se toga tiče, pozivam i Đinđića da odmah podnese ostavku. Spreman sam ovog momenta da formiram novu Vladu. Nema nikakvog razloga za čekanje. Ali, ono što ste obmanjivali narod da će stići milijarde dolara sa Zapada, očigledno je da i sami priznajete da nema ništa od toga i sada treba od samog naroda oteti pare koje su vam potrebne i koje želite. Nemojte preterivati. Ne može narod beskrajno da trpi dranje sopstvene kože. Nemojte preterivati ni sa poreskim nametima, ni sa kaznama za besmislene stvari. Ovde ste zaista propisali rigorozne kazne za nešto što je besmisleno uopšte kažnjavati u sadašnjim uslovima.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Pošto se više niko ne javlja za reč, stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 45, protiv 132, uzdržana dva, nije glasalo 13, ukupno je prisutno 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Božidar Vujić, Dragoljub Stamenković i Miroljub Veljković. Vlada, Odbor za urbanizam i građevinarstvo i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo na član 8. sastoji se iz dva dela i on u osnovi znači određeno poboljšanje člana 8. zato što novčane kazne za učinjene prekršaje koje su izrečene ovim članom ostaju kao takve, kao disciplinska mera. Ono što treba brisati iz člana 8. jesu zatvorske kazne. Razlog za brisanje zatvorskih kazni po učinjenom prekršaju leži u socijalnoj situaciji u kojoj se cela Srbija našla i u kojoj su svi njeni građani. Socijalni položaj onih koji bi došli pod udar zbog učinjenog prekršaja i socijalna situacija u njihovoj porodici takva da izgleda kao da DOS ima nameru, a ovim članom izgleda ima, celu Srbiju da stavi u zatvor. Prosto ne mogu da verujem da jedna ekspertska Vlada čini ovakve pogreške i ima očitu nameru da Srbiju stavi u zatvor. No, uostalom ne treba da nas čudi. To je ipak DOS. Ono što treba da se uradi, a čuli ste izlaganja gospodina Tomislava Nikolića i dr Vojislava Šešelja, jeste da sankciju kao novčanu kaznu treba zadržati, a da zatvorsku kaznu treba brisati. Postoji jedna uzročno-posledična veza ovog člana 8. sa članom 1. i članovi SRS su pokušavali vama, poslanicima DOS-a, da iznesu za ovom govornicom, da ovaj zakon, bez obzira što je loš, i baš zbog tog člana 1. koji ima uzročnu vezu sa članom 8. jeste retroaktivan. Da je ova DOS-ova vlada bar imala pojedinog eksperta, stručnjaka i da je učinjen bar jedan mali napor, koji DOS-u ne bi bio težak, građanima bi se puno pomoglo. Svesni smo činjenice da je Vlada na sopstvene zakone podnosila amandmane, tj. naknadno se pojavio neki stručnjak koji je rekao - ovim treba da popravimo ono što smo dali, pa je tako i prolazilo to kroz dosadašnje zakonske projekte. To ovde nije urađeno, a trebalo je. Vlada je trebalo da predloži, s obzirom na član 10, a verujem da ste taj "Službeni glasnik" čak u petak i odštampali, međutim nije se završila ova sednica, trebalo je da kaže jednim dodatnim amandmanom i dodatnim članom da se, s obzirom da će ovaj zakon da stupi osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku", ostavlja mogućnost svim građanima u ovoj državi, u ovoj našoj Srbiji, koji su gradili svoje objekte bespravno ili divlje (kako je par puta za ovom govornicom izrečeno), da organima lokalne samouprave podnesu zahtev za legalizaciju onoga što je do sada urađeno. Koliko je lokalna samouprava neažurna, spora, koliko je taj birokratski aparat preglomazan i na neki način sam sebe jede,to zna ova vlada, jer može da kontroliše tu lokalnu samoupravu, i, uostalom u ogromnoj većini Opština jeste na vlasti DOS. Postojala je mogućnost da se dodatnim amandmanom naredi lokalnoj samoupravi i svim opštinskim službama koje su nadležne za tako nešto da u nekom naknadnom periodu donesu rešenja o upotrebnoj, građevinskoj, urbanističkoj i svakoj drugoj dozvoli. Na taj način, građani bi bili zaštićeni, a sve ono što su započeli, što su želeli da urade, da reše svoj krov nad glavom, a što lokalne samouprave nisu regulativnim planovima rešavale i predviđale prostore za privatnu izgradnju, na ovaj način bi se rešilo. Pa, kad dobiju dozvolu, ni po jada, sve će biti u redu. Međutim, DOS to nije hteo, ovaj amandman nije prihvaćen od strane Vlade, neće me ni začuditi ako ne bude ni dalje prihvaćen, jer to je DOS, ali ono što hoću da kažem - ova skupština, po meni lično, neće odbiti ovaj amandman, odbiće ga DOS. Znači, neće ga odbiti skupština, odbiće ga DOS, i to će narod znati da ceni na prvim narednim izborima.
Da li se još neko javlja za reč od podnosilaca amandmana? (Ne.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Molim narodne poslanike da se izjasne. Za 46, protiv 127, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 17, ukupno 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Branislav Blažić, Goran Cvetanović i Ljubomir Kragović. Vlada, Odbor za urbanizam i građevinarstvo i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovajamandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? Ima reč narodni poslanik Branislav Blažić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 8: "Novčanom kaznom od 100 do 10.000 dinara ili kaznom zatvora do 30 dana kazniće se za prekršaj građanin ako nastavi sa korišćenjem objekta nakon donošenja rešenja o zabrani njegovog korišćenja". U drugom stavu: "Za ponovljeni prekršaj iz stava 1. ovog člana ili kada je prekršaj izvršen iz materijalne zainteresovanosti, učiniocu će se izreći novčana kazna i kazna zatvora do 30 dana." Motivi zbog kojih sam ovaj amandman podneo su pre svega da se spreči upravo ta kazna zatvora do 30 dana. Gospodo, vrlo lako potežete za tim zakonskim kaznama. Ta policijska logika sigurno da nije dobra, niti može doneti dobro, niti može ispraviti neke propuste, ili nešto što građanin učini. Zbog toga bi možda trebalo malo više razmišljati nekako i o duševnom životu građanina koji ode u zatvor do 30 dana zbog toga što je nastavio da koristi objekat, gde mu je rešenjem to sprečeno. Treba razmišljati i o posledicama koje jedna zatvorska kazna donosi i tom čoveku, i njegovoj porodici, i deci, i svima ostalima. Nije to toliko jednostavno kako se vama na prvi pogled čini. Ne znam samo da li ćete najviše graditi objekte, u stvari zatvore, iz doprinosa ili iz donacija? Mislim da bi trebalo razmišljati o tom duševnom životu i možda malo smanjiti želje da hapsite građane po Srbiji. To, u stvari, morate znati, pogotovo što se to najčešće odnosi, i odnosiće se na ljude koji su napravili nekoliko prostorija i tu su se uselili, pa kasnije nastavljaju da završavaju svoju porodičnu kuću. Da li ćete te ljude zbog toga strpati u zatvor? Tu se radi o poštenim ljudima, o čestitim ljudima. Na kraju ćete ih dovesti do toga da im rasturite život i budućnost, zbog toga da bi ispunjavali neke vaše ambicije zavođenja reda na ovakve represivne i nemilosrdne načine. Zato se to mora znati, jer ne može se stalno u ovoj zemlji ovako, u zemlji je postalo moderno da se ne zna, idovoljno je kazati - ja to ne znam, nisam znao, i može da vam se desi da vas na neki način još više poštuju. U ovoj zemlji izgleda najviše ne znaju predsednik Republike Srbije, ili predsednik Jugoslavije. Dovoljno je da kažu - ne znaju, nisu znali, i time možda još više dobiju na popularnosti. Zbog toga još jednom želim na neki način da kažem i da apelujem na vas - preispitajte ovakve rigorozne zakonske kazne. Nemilosrdnost je možda karakteristična za Ameriku, možda je tamo i društvo uređeno, a i nemilosrdni ljudi su i stvarali u tome, ali u ovoj zemlji ipak žive ljudi sa drugim mentalitetom i žive u nekim drugim uslovima. Zbog toga treba sve uzeti u obzir i na neki način malo smanjiti te kazne, pogotovu izbaciti te zatvorske kazne, pogotovu u ovom članu, gde to sigurno nikako ne stoji.
Ima reč narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije slučajno što smo gospodin Blažić i ja podneli potpuno isti amandman. Radi se o članu 8. stav 2. gde se po ovom predlogu zakona kaže da će čak osobe koje naprave ovakav prekršaj imati zatvor do 30 dana. U ovom predlogu zakona, kao što ste mogli i da vidite, faktički su dva člana, a svi ostali članovi su kaznene odredbe, prekršajne odredbe, tako da ovo nije predlog zakona u pravom smislu reči. Izricanje zatvorske kazne sigurno bi samo još pogoršalo socijalni položaj mnogih ljudi i socijalni položaj njihovih porodica. Ne radi se ovde o zaštiti ljudi koji su, recimo, u Leskovcu došli do velikih materijalnih sredstava švercom cigareta i na taj način izgradili ogromne objekte, napravili čitave dvorce na Vlasinskom jezeru. Radi se, znači, o ljudima koji su, pre svega, velikim angažovanjem, sa skromnim finansijskim sredstvima i fizičkim radom došli do nekih porodičnih kuća i, jednostavno, taj socijalni sloj, populaciju, treba na taj način u svakom slučaju zaštititi. Zbog toga i moj amandman, kao i amandman kolege Blažića, ide u smeru da kazna zatvora koja je ponuđena u Predlogu zakona, ide do 30 dana, treba da bude preformulisana i da bude novčana kazna, u vrednosti od 3.000 do 8.000 dinara. Pre svega, treba da vidimo te ljude koji su zaista socijalno ugroženi i da ih na neki način adekvatno zaštitimo. Možda treba svu pažnju da usmerimo ka objektima, a ima ih dosta,za koje nova DOS-ovska vlast zloupotrebljavajući svoj položaj, daje određene dozvole, odnosno ti objekti se rade bez dozvola. Mi u Leskovcu imamo skorašnji slučaj - prošle nedelje je otvorena diskoteka u centru Leskovca, radi se o domu kulture, objektu koji je kulturno-istorijski spomenik, pod zaštitom države. Tu je i sekretar opštine,on može da potvrdi da je dato rešenje da se objekat vrati u prvobitno stanje. Bez obzira na to rešenje, nova DOS-ovska vlast, gde su uglavnom članovi DS, dala je ipak neke dozvole, koje zaista nisu ni validne, niti mogu da imaju legitimitet, da bi se u Leskovcu napravila neka nova, leskovačka "Madona". Očigledno, Đinđić je kaoranije Milošević ka Požarevcu, usmerio svoju finansijsku moćprema Leskovcu, a i sami znamo da je to u centru, da je strahovita buka, da je stambeni objekat u pitanju, da je čak ranije bilo i žrtava baš u tim objektima.
Molim vas da se držite teme, ovo jeste rasprava u pojedinostima, ali ne baš u tolikim da raspravljamo o pojedinačnim građevinskim dozvolama. Da li se Ljubomir Kragović javlja za reč? Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 8. podneo sam iz dva razloga - jedan razlog je da se raspon 1:100 u ovim novčanim kaznama smanji, a drugi je da se ovaj stav koji se odnosi na zatvorsku kaznu briše iz ovog člana. Zašto da se briše - zato što se ovaj amandman odnosi strogo na prekršaje upravo građanina, a ne i na pravna lica. Znamo kakva je situacija u Srbiji, znamo šta je sve prouzrokovalo to da postoji mnogo bespravno izgrađenih objekata, započetih objekata. Mislim da će ovako rigorozan zakon samo dovesti do toga da bude veliko nezadovoljstvo kod građana. Mi smo, kao narodni poslanici, tu da ukažemo na ovakvu nelogičnost i da tražimo da se ovaj član promeni. Ovo što je došlo iz Ministarstva kao Predlog zakona pokazuje da ne postoji način, niti ideja, kako građani koji su napravili svoje stambene objekte mogu da započnu legalizaciju ili da im se daju neki rokovi u okviru kojih mogu izvršiti legalizaciju. Ovde se samo radi o kaznenim merama. Svi oni koji su nešto radili u ovoj zemlji krivi su zato što su radili. Izgleda da DOS-ovska vlast želi da sve svede na neku nulu i, štaviše, ispod nule. Znači, od uvođenja rigorozne poreske politike, preko nerealnog budžeta, sada se uvode i ove novčane kazne, pa čak i zakonske kazne, kako bi se nadomestio budžet. Mislim da je politika Vlade Republike Srbije na pogrešnom putu. Ovako restriktivnom i rigoroznom politikom neće moći da reši svoje probleme. Pošto je ovo jedan od poslednjih amandman, još jednom apelujem na ministra u Vladi Srbije da povuče ovaj predlog zakona i donese nov predlog zakona, u kojem će jasno stajati da se može izvršiti legalizacija bespravno izgrađenih objekata koji, normalno, ne ugrožavaju sadašnju infrastrukturu, da ti uslovi legalizacije budu povoljni, da se donese jedan celoviti zakon koji će se ticati ove oblasti. Zatim da se izvrši uređenje zemljišnih knjiga, kako birokratija u lokalnoj samoupravi ne bi odugovlačila taj proces donošenja građevinskih dozvola. Dug je perioddonošenja građevinskih dozvola. Svi naši navodi ukazuju na to da ministar treba da izađe i povuče Predlog zakona, s tim da u nekom narednom periodu izađe sa novim predlogom zakona koji ne bi bio na štetu građana Srbije. Po ovom zakonu, moraju da plaćaju rigorozne novčane kazne, a moraju da izdržavaju i kazne zatvora da bi omogućili život sebi i svojoj porodici u stambenom objektu.
Ima reč gospodin Šešelj.
Ovi amandmani narodnih poslanika Gorana Cvetanovića, Branislava Blažića i Ljubomira Kragovića su veoma smisleni. Ukazuju na jedan problem koji otvara ovaj zakon. To je problem mogućnosti višestrukog kažnjavanja ljudi koji nastavljaju da koriste objekte bez upotrebne dozvole, odnosno objekte za koje je izdato rešenje o zabrani korišćenja. Ovde je ljudska sloboda, kao Ustavom zagarantovana najviša vrednost, jednostavno bačena u ruke vrlo često neodgovornim organima lokalne samouprave. Ovde, teorijski, postoji mogućnost da čovek deset, dvadeset, trideset, pedeset i sto puta po mesec dana ode u zatvor zato što mu je nadležni organ opštinske samouprave zabranio da koristi objekat, da u njemu živi, a on nema gde da se preseli. Ode u zatvor na mesec dana, vrati se, pa opet ide u zatvor i tako redom. Šta to znači? Ako čovek živi u svom objektu koji je, čak, u ruševnom stanju, ako nema kud iz tog objekta, a u ruševnom stanju može biti objekat koji je sasvim legalno sagrađen, za koji je nekada postojala građevinska, i upotrebna, i urbanistička dozvola, a onda čovek dođe u situaciju da nema novca da taj objekat održava, na primer, obrušava se krov, a on nema novca da popravi taj krov, dođe opštinski organ i zabrani mu korišćenje objekta. Šta on da radi? Iline može da dobije dozvolu dapopravi objekat. Šta onda da radi? Da ide u zatvor?Zato što ne može da reši na adekvatan način problem svog stanovanja, sirotinja treba da ide u zatvor. Vi možete 30% građana Srbije odmah strpati u zatvor. Da li se time rešava neki problem? Ne rešava se. Postoji nešto drugo, na šta ne obraćate pažnju. Gotovo nijedna opština u Srbiji nema regulacioni plan, sređen regulacioni plan. Kažite koje su to opštine u kojima je to izvedeno do perfekcije. Gotovo da nema nijedne. Imate vlast u svim opštinama u Srbiji. Napravite, prvo, regulacione planove, pa urbanističke planove, pa sredite zemljišne knjige. Kad sve to sredite, onda zavodite red među građanima, a ne naopako. Vi progonite građane, naplaćujete veoma visoke kazne, pretite im zatvorom, propisujete kazne zatvora onako ovlaš, a niste u stanju da uradite ono što je vaša osnovna nadležnost. Znam problem sa regulacinim planovima, sa urbanističkim planovima, sa zemljišnim knjigama, što je problem koji se taložio deset i više godina. Ali, jednom neko mora posegnuti za rešavanjem tog problema. Vaša vlada to neće, pošto vi uskoro odoste. Moja vlada od novembra će početi ubrzano raditi na tome. Međutim, nemojte da hapsite ljude po tom zakonu. Okanite se hapšenja ljudi zato što žive u objektima koji su neprikladni. Okanite se hapšenja ljudi zato što žive u objektima za koje još nije izdata upotrebna dozvola. Nemojte zbog toga da hapsite ljude, jer ih je nevolja na to naterala. Od nevolje žive u takvim objektima.
Da li se još ko javlja za reč po ovom amandmanu? (Niko.) Stavljam na glasanje amandman. Za 50, protiv 131, uzdržao se jedan, nije glasalo 11, ukupno prisutno 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. Predloga zakona amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada, Odbor za urbanizam i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč gospodin Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 8. Član 8. stav 2. menja se i glasi: "Novčanom kaznom od 3.000 dinara kazniće se građanin ako nastavi sa korišćenjem objekta nakon donošenja rešenja o zabrani njegovog korišćenja. Član 51. stav 3. - briše se zatvorska kazna." Vrlo često građani su prinuđeni da nastave korišćenje stambenog objekta i nakon donošenja rešenja o zabrani korišćenja isključivo iz socijalnih razloga, jer na drugi način nisu u mogućnosti da reše svoj stambeni problem. Izricanje zatvorske kazne samo bi još više pogoršalo njihov socijalni položaj i socijalni položaj njihovih porodica. Zatvorska kazna je neprihvatljiva. Inspektor po ovom rešenju iz ovog člana može doneti rešenje ozabrani korišćenja. To može da se zloupotrebi. Inspektor može u više navrata da šalje određeno lice u zatvor, odnosno ako dođe i do nekih subjektivnih razmišljanja.
Da li se još ko javlja za reč? Ima reč gospodin Šešelj.
Ovo mi je zaista poslednje javljanje po ovom zakonu. Nadam se da je to zbog toga što je i poslednji amandman. Da je bilo još amandmana, javljao bih se više puta. Ovo poslednje javljanje bih iskoristio da pozovem ministra Šumarca da povuče ovaj zakon bez raspravljanja, jer problem očigledno nije dobro apsolviran. Čudi me što je tako. Ministar Šumarac ima iskusnog pomoćnika, gospodina Đalovića, koji je te poslove radiona Zvezdari, ako me sećanje dobro služi, još u vreme Nebojše Čovića, rodonačelnika naše ilegalne gradnje. Ovo je toliko ozbiljan problem da zaista ne smemo sebi dozvoliti da čačkamo samo po površini i da rigorozne sankcije propisujemo za građane koji nisu imali kud, nego su morali sami da grade sebi krov nad glavom. Svi oni koji su od države dobijali stanove bili su privilegovani na određeni način, jer im je država pomogla da reše stambeni problem. Država im je pomogla da reše stambeni problem, ali ovde su ljudi koji nisu od države dobijali stanove, uglavnom. Meni nije krivo što vi gonite nekoga ko je od države dobio stan, pa još i zida kuću. Vi gonite ljude sa periferije, koji su isključivo svojim snagama podizali sopstvene kuće. U svim beogradskim opštinama i u mnogim opštinama u Srbiji, u mnogim, u ogromnoj većini opština, privilegija je bila dozvola, građevinska, kao i urbanistička dozvola. Privilegija je bila dobiti plac za individualnu stambenu izgradnju. Strašna privilegija dobiti od opštine. I opštine su uglavnom davale 10, 15, godišnje takvih placeva, a neke nisu po celu godinu ni jedan plac davale. Nisu davale, jer je opštinska birokratija na restriktivnoj dodeli placeva delila svoju moć. Potrebno je bilo podmićivati čitav niz opštinskih funkcionera i činovnika da bi se došlo do placa, u većini slučajeva. Zato su građani bili prisiljeni da sami zidaju, da sami dođu do placa, odnosno privatno da kupuju plac i da zidaju sebi krov nad glavnom. Ovaj vaš zakon se ne primenjuje retroaktivno, ali će se primenjivati za sve objekte koji još nisu legalizovani i kojima gradnja još nije završena, od ovog momenta. Ako usvojite, ne daj Bože, zakon, građevinski inspektori će ići od objekta do objekta, davati rešenja o zabrani dalje gradnje i koga posle toga zateknu da živi u nedovršenom objektu, u objektu bez upotrebne dozvole, izricaće ove surove kazne. Ili će inspektori biti podmićivani, da zažmure, da prođu, da se prave da objekat nisu videli. Znate šta se onda dešava u pojedinim opštinama, ide jedan inspektor, pa on uzima mito, upoznaju ga ljudi, nakupi dovoljno para i on ne reaguje na očigledne nezakonitosti. On se povuče iz akcije. Ide onda drugi inspektor. Koliko opština ima inspektora, svaki mora svoje bisage da napuni, od jadnih građana koji nemaju kud, prisiljeni su da podmićuju, prisiljeni su da sa svoje strane pasivno kao žrtve učestvuju u korupcionarskim aferama. Dok se globalno ne reši stanje, problem građevinske izgradnje, a bilo da je reč o individualnoj ili onoj kojoj pribegavaju pravna lica u Srbiji, dok se ne reše zemljišne knjige, regulacioni planovi, urbanistički planovi, detaljni, globalni itd, ne vredi u ovom smislu menjati zakon, ne vredi samo represivnim merama ići protiv građana. Zato je ministar jedno jedino dobro delo mogao da učini u ovoj vladi, a o kojoj je Đinđić rekao da neće još dugo trajati, da povuče ovaj zakon, pa da ga narod po dobru zapamti, a ne po zlu.
Pošto se niko više ne javlja za reč po ovom amandmanu, stavljam ga na glasanje. Molim narodne poslanike da glasaju. Za 53, protiv 140, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 5, od ukupno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada, Odbor za urbanizam i građevinarstvo i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Gospodin Šešelj je obećao da se neće javljati za reč. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 8. stav 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o izgradnji objekata. On se menja i glasi: "Novčanom kaznom od 1.000 do 3.000 dinara kazniće se građanin ako nastavi sa korišćenjem objekta nakon donošenja rešenja o zabrani njegovog korišćenja." Dame i gospodo, to znači da bi građani Srbijetrebalo da žive u zemunicama. Tada su najsigurniji u odnosu na građevinskog inspektora, gospodina Zorana Đinđića. Srbija polako pod DOS-ovskom vlašću dolazi na Beogradski pašaluk. NATO pakt jeporušio mnogo civilnih objekata, verovatno po nalogu načelnika građevinske inspekcije Zorana Đinđića. Ne znam da li su ti objekti imali propisanu građevinsku dozvolu. Kada se više nije zadovoljio takvim načinom, znači od pristupa ovom načinu, prelazi da donose nove zakone, nove kazne za one građane koji su najsiromašniji. Dame i gospodo, verujem da su mnogi u ovoj sali zidali svoje kuće i znaju šta znači ozidati jedan objekat. Taj objekat se zida verovatno po nekoliko godina. Neko ko je bio predsednik opštine, potpredsednik ili bilo šta drugo, on je verovatno vrlo brzo to ozidao i do tih dozvola je došao. Dame i gospodo, vrlo često građani moraju, hteli ili ne hteli, da takve objekte zidaju više godina. Vi im sada zabranjujete da nastave dalje da zidaju, vi im dalje zabranjujete da žive u takvim objektima koji su nedovršeni. Vi im pretite zatvorskom kaznom. Kada ste dolazili na vlast, vaši čelnici obećavali su građanima Srbije da će živeti u blagostanju, da će imati sve. Međutim, kada dođoste, kada videste, vrlo se brzo pokajaste i krenuste u beli svet da tražite pomoć. Ne dobiste nikakvu pomoć...
Gospodine Živanoviću, molim vas da se držite teme, opominjem vas.
Vratili ste se u Srbiju i koga ćete nego opet da vodite srpski siromašni narod. Dame i gospodo, vidite kako ste prošli na Kosovu, vidite kako su vas vratili sa granice, izdali ste Srbiju, izdali ste Kosovo, izdali ste srpski narod. Vreme je da padnete.
Gospodine Živanoviću, molim vas da vodite računa o tome šta govorite za ovom govornicom, bez obzira što to tempirate na poslednji sekund, pa onda pobegnete sa govornice da ne biste pretrpeli sankcije. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za47, protiv 114, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 8, od ukupno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Po Poslovniku, gospodin Rističević, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je člaln 98. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Prvi stav, govornik može da govori o pitanju koje je na dnevnom redu. Takođe, povređen je i stav 3. istog člana, za vreme govora narodnog poslanika ili drugih učesnika u pretresu, nije dozvoljeno dobacivanje. U četvrtak i danas sam dobaciovao i slažem se da mi predsedavajući izrekne opomenu. Zbog ovog prvog stava, da se govornici ne drže dnevnog reda, odnosno, govornik može da govori o pitanju koje je na dnevnom redu, na dnevnom redu nije premijer Đinđić, na dnevnom redu nije patriotizam, na dnevnom redu nije formiranje Vlade, mesne zajednice u Marevoj Ljuti. Taj njihov jeftini patriotizam, koji nam sipaju od četvrtka, kad su reklamirali svoj miting deset puta, iznervirao me je, tako da sam dobacivao. Slažem se da mi se izrekne opomena. Takođe, ovde se govorilo kako sirotinja nešto ne može da gradi, kako grade samo privilegovani. Neka mi objasni neki gospodin za čije je vladavine njegova majka dobila plac od 750 kvadrata i napravila kuću od 437. Koje je to pare starica zaradila za nepunih godinu dana i napravila kuću da bi u potpunosti rešila svoje stambeno pitanje? O tome treba raspravljati, a ne o jeftinom kafanskom patriotizmu, u stilu - ajde, braćo jurišajte ... (Predsednik: Da li vi predlažete da ja to vama izreknem opomenu ili, o čemu se radi?) ... a ja ću se obogatiti prvi. Tražim da se glasa o povredi Poslovnika i da se meni izrekne opomena.
Uslišavam molbu gospodina Rističevića i izričem mu opomenu. Stavljam na glasanje prigovor gospodina Rističevića da je došlo do povrede člana 98. stav 1. Molim narodne poslanike da se izjasne o predlogu gospodina Rističevića. Za 93, protiv 38, uzdržanih 35, nije glasalo 29, od ukupno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila prigovor gospodina Rističevića, da je došlo do povrede Poslovnika iz člana 98. stav 1. Da li se još neko javlja po Poslovniku? (Ne.) Završili smo pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima. Da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Želi.) Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, velika većina poslanika je ovde odgovorila i na sve primedbe koje su iznete u raspravi u pojedinostima o ovom zakonu. Samo još jednom da naglasimo - provejavale su konstatacije da je zakon retroaktivan. Dakle, jasno i glasno ovde ističem da zakon nije retroaktivan, da se odnosi samo na objekte koji će se graditi ubuduće, od trenutka stupanja na snagu ovog zakona, odnosno da ovim želimo da uvedemo red u jednu oblast koja je po svojim razmerama dostigla takve neslućene veličine, da smo rekli da ima oko milion bespravno napravljenih objekata. Dakle, ovim želimo da ovu tendenciju zaustavimo. Nije tačna konstatacija predstavnika prethodne vlasti, odnosno sadašnje opozicije, da su svi zakoni, koji su ranije doneti, ovu oblast regulisali. Vidimo po tom broju da oni zapravo to nisu regulisali. Ovaj zakon, koji se pominje, o legalizaciji, zapravo je možda bilo najbolje da smo odmah ukinuli sada, jer imamo podatke da je, recimo, u Vojvodini legalizovan po tom zakonu samo procenat koji može na prste jedne ruke da stane. Dakle, oko 5-6% svih nelegalno napravljenih objekata. Pored toga, provejavala je konstatacija da je zakonski predlog protiv siromašnih. A to uopšte nije tačno. I sami poslanici opozicije su ovde isticali slučaj Vlasine. Mi smo već rekli ovde da su bogati i bahati uglavnom birali neka mesta za koja ni po nikakvom urbanizmu nemaju pravo da grade, kao što su nacionalni parkovi, javne površine, parkovi u naseljenim mestima itd. Prema tome, zakon nije protiv siromašnih, nego pre svega protiv onih koji su bogati i koji hoće da grade baš bahato, ne obazirući se na zakone. Na ovaj način će zapravo gradske vlasti, uvođenjem ovog reda, imati pre svega izvor prihoda na osnovu koga će moći da uređuju infrastrukturu i zemljište i nadamo se da će ubuduće to biti strogo poštovano. Da odgovorim na još neka konkretna pitanja - bilo je govora ovde da u Zemunu nemamo regulacione planove koji su ažurni, novi, i da tu ima objekata koji će se porušiti, a ako ne dobiju dozvolu, praktično, da su građani u opasnosti, odnosno oni koji stanuju u tim objektima. Po sadašnjem Zakonu o izgradnji objekata, svaki objekat koji ugrožava život onih koji stanuju u njemu, i ne samo objekti za stanovanje, nego bilo koji objekti ako ugrožavaju okolinu, treba da se poprave i bez građevinske dozvole. Prema tome to rešenje postoji. Pored toga, uređenje, recimo fasada, što ste vi ovde navodili, to spada u investiciono održavanje. Prema tome, tekuće investiciono održavanje ne zahteva izdavanje građevinske dozvole. Na kraju, nije jasno zalaganje opozicije za status kvo. Zašto nije jasno? To bi bilo isto kao kad biste se zalagali da ukinemo saobraćajne dozvole, da ukinemo vozačke dozvole. Nije lako kupiti kola, pa još treba da budu ispravna. Prema tome, jadni građani, siromašni, ne treba da imaju ni saobraćajnu dozvolu. To znači da vozimo, recimo, neidentifikovane objekte. Možete zamisliti još kad bismo ukinuli saobraćajne dozvole. Znate, teško je položiti vozački ispit kod nas. Zašto moramo da imamo i vozačku dozvolu. Možete zamisliti kakav bi onda haos bio u saobraćaju. Hvala.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izgradnji objekata u celini. Za 142, protiv 44, uzdržanih 7, svi su glasali, od ukupno 193 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izgradnji objekata. Poštovani narodni poslanici, s obzirom da je Vlada Republike Srbije, pismom od 10. jula 2001. godine, obavestila Narodnu skupštinu da povlači iz procedure Predlog rezolucije o borbi protiv korupcije i Predlog preporuke o ponašanju javnih funkcionera i službenika, kao 9. i 10. tačku dnevnog reda, a da je 11. tačka dnevnog reda - Predlog za razrešenje i imenovanje jednog broja nosilaca pravosudnih funkcija - ranije razmotrena, konstatujem da je ovim iscrpen dnevni red ove sednice i zaključujem sednicu Sedmog vanrednog zasedanja.