Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 94 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. Dok traje utvrđivanje kvoruma, obaveštavam narodne poslanike da smo zamolili da zvuk koji čujete u sali koji potiče od radova na zgradi Narodne skupštine bude drugačijom organizacijom rada na drugom delu zgrade takav da ne ometa izlaganje narodnih poslanika. Imaćete strpljenja dok se to ne dogodi, molim vas. Konstatujem da je u ovom momentu u sali 85 narodnih poslanika i da postoje Poslovnikom utvrđeni uslovi za rad Narodne skupštine. Podsećam da utorkom i četvrtkom, a nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu, Narodna skupština radi na osnovu člana 286. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, koji u svom prvom stavu kaže – da narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, a iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koje su mu potrebne za obavljanje poslaničke funkcije. Izuzetno, i to je drugi stav na osnovu kojeg trenutno teče sednica Narodne skupštine, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe ili predsednik poslaničke grupe pravo iz stava 1. ovog člana može ostvariti na sednici Narodne skupštini, usmeno u jednom obraćanju, u trajanju do pet minuta, utorkom i četvrtkom, i to odmah nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu. Prvi prijavljeni za reč da iskoristi svoje pravo iz člana 286. narodni poslanik Nikola Krpić. Izvolite.
Poštovana i uvažena potpredsednice Narodne skupštine, gospođo Čomić, u ime PUPS imam zadatak da postavim jedno pitanje ministru zdravlja gospodinu profesoru Zoranu. Naime, o čemu se radi. Menadžment Zdravstvenog centra Studenica u Kraljevu ne može biti sutra kriv za ono što nije njegov posao ni odgovornost da radi i za stanje u kojem se našla kraljevačka bolnica, odnosno interna bolnica, pogođena zemljotresom, kako je svim građanima Srbije poznato, 3. novembra 2010. godine. O čemu se radi? Pomenuta bolnica prinuđena je da oko 200 bolničkih kreveta sa bolesnicima evakuiše odmah posle zemljotresa, što je i učinjeno. Zgrada interne bolnice ostala je pusta, prazna, razrušena. Naime, menadžment Zdravstvenog centra Studenice nije toliko stručan, ali ni zakonski obavezan da radi na rekonstrukciji iste bolnice. Naime, zakon kaže – mora prvo statički da se izmeri izdržljivost objekta, pa onda projekat restauracije, pa posle toga odgovarajuća služba ili nadzorni organ Ministarstva zdravlja ili koga ono odredi da sve to pregleda, pa zatim izbor izvršioca posla koji bi radio na tome, i to je sve jedno duže vreme. Briga grada Kraljeva i samog menadžmenta je u sledećem. Sreća što nije došlo do epidemije u ovom vremenu za ovih pet i po meseci, a nesreća je što je neko zatajio u ovih pet i po meseci, ne dolazeći da uradi ono što se oko ove projektne dokumentacije do sada moralo uraditi. Odbor za zdravlje ove skupštine je bio pre neki dan tamo, uvideo je ovo i stoji iza ovih mojih reči i Odbor za zdravlje. Nisam ovlašćen u ime Odbora, već u ime moje partije. U Ministarstvu zdravlja postoji odgovarajući odsek za implementaciju takvih poslova, ko je to priveo kraju ili nije počeo, zaista ne znam. Iz tih razloga, bez ovih projekata oni u Kraljevu ne mogu raditi ništa, 200 bolesnika su nestrpljivi, a kao što znate 165 dana je od zemljotresa prošlo. Valjda je i to neko razumno vreme da se tako nešto i uradi. Ako ovome dodamo da je u Kraljevu i Zavod za javno zdravlje srušen do temelja i sad je to samo ravna dolina, poljana, i tu se još nije došlo do projekta niti do početka izgradnje novog zavoda. S tim u vezi, svesno prozivam jedinicu za implementaciju Ministarstva zdravlja i gospodina ministra Zorana Stankovića, da mi pisanim putem odgovori, i to ne samo meni, već i građanima Kraljeva, kad će biti gotova ova dokumentacija za jedan i za drugi objekat. U nadi to očekujem, a još više bolesnici Kraljeva koji su prinuđeni da sad budu evakuisani neko u Kragujevac, neko u Čačak, neko u Kruševac, što izaziva dodatnu pometnju rodbine bolesnika koji treba da ih posete, a i sve druge, a naročito zaposlene u Zdravstvenom centru Studenica. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Milentijević.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, zbog kritične nestašice robe i potrebe za urednim snabdevanjem domaćeg tržišta, Vlada Republike Srbije je donela Uredbu o privremenom izvozu i upućivanju određenih roba u druge države. Uredbom, broj 110-1986/2011, uvodi se privremeno ograničenje izvoza, odnosno upućivanje u druge države, odnosno carinske teritorije, a uredba se odnosi na pšenicu i brašno. Sasvim bi bilo u redu i verovatno je potreba Vlade za takvim ograničenjem i zabranom, ali Uprava carina svojim aktom, broj 148-0303004/2011. od 17. marta, donosi akt u kome kaže – ova mera odnosi se i na upućivanje navedene robe na teritoriju Autonomne Pokrajine Kosovo i Metohiju. To je akt Ministarstva finansija i Uprave carina. Vlada Republike Srbije je automatski ovim aktom ostavila sve one na KiM koji priznaju Republiku Srbiju i zakone Republike Srbije, doživljavaju Republiku Srbiju kao svoju državu. Reagovao sam nakon najave da brašna nema na KiM i da je stvorena nestašica. Reagovali su i predsednici opština sa KiM. Reagovali su i načelnici okruga. Reagovalo je i Ministarstvo za KiM. Tome nema spora. Posle te reakcije, s obzirom da je KiM i dan-danas bez brašna, posle mesec dana, gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije donosi izmenu i dopunu Uredbe, gde odobrava 11.000 tona brašna i dalje ostavlja da je KiM jedinstvena carinska isprava i druga država. Traži se fotokopija ugovora sa stranim partnerom o izvozu brašna za ulazak brašna na KiM. S obzirom da kao takva nije bila dobronamerna i valjana uredba, donosi drugu izmenu i dopunu uredbe, po kojoj jedinstvena carinska isprava se zamenjuje deklaracijom, a podnosioci deklaracije nadležnom organu prilažu fotokopiju ugovora sa stranim partnerom. Gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije je u "Službenom glasniku", jasno i glasno, navedenom uredbom objavila da je AP KiM za Republiku Srbiju strani partner, carinska teritorija i druga država. O tom sramnom i nezakonitom i neustavnom aktu dva puta sam na Odboru za KiM upozoravao i javnost i vlast. Niko nije reagovao, a akt Vlade Republike Srbije o kome sam govorio, gospodo, duboko je smišljen i izdajnički, a aktere ovog akta uskoro ćemo nazvati pravim imenom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovani zameniče predsednika Skupštine, poštovani zameniče generalnog sekretara, poštovane kolege narodni poslanici i poštovani građani Srbije koji gledate ovaj prenos, ovih pet minuta iskoristiću i postaviti dva pitanja. Prvo pitanje je za ministra Rasima Ljajića, ministra za socijalnu politiku. Dakle, želim odgovor od gospodina Ljajića, to bi trebalo pre svega da bude njegov komentar na ponudu građanima Srbije datu s najvišeg mesta u ovoj državi Srbiji. Doduše, sa stranačkog skupa, sa Glavnog odbora, gde se građanima posle 11 godina raznoraznih reformi, tranzicija i evropskog puta nudi zaštitna cena hleba od 54,22 dinara. Dakle, zamrznuta cena hleba. Prvo što građani kažu, da obavestim sve kolege narodne poslanike, onako narodski – gde ga nađe, ovih zarez 22. To je jedno. Da neko ne pomisli da je ova cena hleba, s obzirom kako naš narod živi, niska i zaštitna, ona je naprotiv. Kada 365 puta pomnožite sa 54,22 dinara dobijete blizu 20.000 dinara. Mislim da ne moram sve ovde prisutne da podsećam da u našoj zemlji, nažalost, preko 300.000 penzionera ima penziju manju od 14.000. Kad se na ovih 20.000, koje sam malopre pomenuo, doda samo TV pretplata, koja je 6.000 godišnje, i pretplata za telefonske usluge, bez ijednog impulsa upotrebe, to je novih 12.000 - to je 32.000. To znači da praktično za upotrebu samo javnog servisa kroz plaćanje TV pretplate i telefonske pretplate i jedne vekne hleba 300.000 ljudi, ne treba da vas podsećam da su to nemoćni ljudi koji nisu u stanju da naprave dodatni prihod, treba da daju 32.000 dinara. Kako će oni da žive i kakva je ovo ponuda? Ovo je sramota svih nas ovde, i države, i državnih organa i toga koji je to rekao. Mislim da je on došao na tu sednicu nepripremljen i da je neko njemu to iz marketinškog tima poturio - da je to dobro reći građanima Srbije. Da li ti ljudi treba da kupe i litar mleka još samo? Da li treba da plate struju, da se obuku, znamo kako penzioneri žive, ali da jedu, da se hrane ljudi. Da ne pričam o lekovima. Mnogi vrlo važni lekovi nisu na tzv. pozitivnoj listi. Prema tome, postavljam gospodinu Rasimu Ljajiću pitanje, odnosno njegov komentar šta on misli o ovakvoj vrsti ponude građanima, kojima su poniženi, kao i mi kao država, Skupština, Vlada i sve institucije, a naravno posebno građani koji žive kako žive – veoma teško? Imam drugo pitanje za predsednika Upravnog odbora tzv. Javnog servisa Srbije. Pošto vidim da oni ovih dana imaju mnogo posla, a nema nikakve reakcije povodom skidanja emisija sa Radio Beograda 2, to znači da su oni u dubokoumnom poslu, da imaju mnogo posla, pa me interesuje, s obzirom da je prošle godine na moje pitanje direktor Javnog sektora odgovorio pismeno kolika mu je plata, nadoknada za taj njegov rad, ne vidim razlog zašto ne bi i članovi Upravnog odbora tzv. Javnog servisa, odnosno Radio-televizije Srbije odgovorili koliku imaju mesečnu nadoknadu, platu ili nadoknadu, kako se to već zove, za taj teški rad koji oni rade u ime građana Srbije, koji plaćaju TV pretplatu? Dakle, jedan sam od njih. Želim da znam koliko članova Upravnog odbora ima, kolika im je mesečna naknada i koliko su primili za prošlu godinu ukupno svaki od njih pojedinačno? Pitam ministra Predraga Markovića, koji je nadležan za tu oblast, i pitam direktora Javnog servisa gospodina Tijanića, da odgovore i meni i građanima Srbije, onima naravno koji plaćaju redovno još uvek, jedan sam od njih, TV pretplatu i imaju program kakav imaju, o tome može da se razgovara, ali ovog puta insistiram na tome da se odmah odgovori, jer to ne može da bude nikakva tajna – koliko članovi Upravnog odbora RTS imaju naknadu za svoj mesečni rad? Hvala lepo.
Reč ima poslanik Zoran Krasić.
Pitanje ću da postavim, u ime SRS, predsedniku Vlade iz čisto formalno-pravnih razloga, ali bilo bi dobro da mu pomognu svi koji su za EU i NATO pakt, da što kvalitetnije odgovori na to pitanje. Naravno, pre godinu dana sam otvorio temu carinskog pečata i carinske deklaracije nezavisne države Kosovo. Imali ste prilike malopre da čujete gospodina Milentijevića. Vi ste pre nego što je Brisel i namignuo to već završili. Ovamo se u medijima borite za Kosovo i Metohiju u sastavu Republike Srbije. U ime 75% građana Republike Srbije postavljam pitanje predsedniku Vlade – da li će da se prekine više s ponižavanjem ovog naroda i rušenjem ugleda Republike Srbije? O čemu se radi? Kada pravosudni organi Republike Srbije raspišu poternicu ili podignu optužnicu protiv nekoga koji nije Srbin, onda na scenu stupaju neki drugi kriterijumi, onda se ne poštuje Evropska konvencija o ekstradiciji, onda Interpol nije Interpol, onda Ejup Ganić može da obavi performans u Londonu i da dođe kao heroj što je u centru Sarajeva komandovao, a televizija direktno prenosila, ubistvima desetine pripadnika JNA. Kada Srbija podigne optužnicu protiv Čekua, on se zadrži na nekom aerodromu, popije kaficu, a ako je u Skoplju na aerodromu, onda u susretu s Borisom Tadićem se razmene i lepi pozdravi i naravno Tadić ga pozdravlja kao vojnika. Slično je i sa Tačijem. Slično je sa svima onima koji su na neki način odgovorni za stradanje Srba. Vas u inostranstvu niko ne zarezuje, ne mogu da kažem poštuje, nego ne zarezuje. O čemu se onda radi? Kako vi zastupate te interese Republike Srbije? Međutim, kada neko ustane na levu nogu u Zagrebu, inače prestonici hrvatske ustaške države, sastavi neki papir protiv nekoga ko je Srbin i, gle slučaja, ako se nađe u Srbiji, odmah nastupa petooktobarska kolona, hapsi čoveka, sprovode neke kvazipostupke i jedva čeka da isporuči, samo ne znamo koliko će para po kilogramu mesa da se dobije. Neću vas da pozivam da dođete danas u 18.00 časova u Šabac, gde ćemo da držimo jedan veliki protestni miting protiv vašeg režima, protiv ove vlasti. Vi ste sada malo u konfuziji zato što je padala kiša, pa je ušla voda u koaksijalne kablove, pa ste izgubili vezu sa Briselom, jer vam je mozak tamo, odatle dobijate stavove i mišljenja. Poznato vam je, a to je bila vaša logika, isporučimo čoveka za Vidovdan, biće nam svima bolje. Onda, isporučimo 16 ljudi, navodno dobrovoljno, pa će nam biti bolje. I nikako bolje. Koliko će srpskom narodu i Srbiji biti bolje ukoliko sud u Šapcu odluči da se Božidar Vučurević isporuči hrvatskoj ustaškoj državi? Hoćete li biti zadovoljni? Odmah sutradan ima građanima da bude podnošljivo i poskupljenje hleba, i struje, i gasa, svi ćemo biti radosniji, a vama će da skače popularnost, neverovatno ima da vam skoči popularnost, na 160%. Naravno, Brisel će da vas pohvali. Zašto vas ne bi pohvalio? On vam je takvu ulogu i namenio. Šta će Republika Srbija da uradi i da prekine više sa služenjem interesima zapada i isporučivanjem naših ljudi neprijateljskim sudovima, za koje znamo da ne poštuju nijedno pravo, apsolutno nijedno pravo? Da li ćete da pozovete na odgovornost nekoga iz tužilaštva zbog slučaja Purda, Vesna Bosanac i redom? Hvala što mi niste dali opomenu.
Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika javlja za reč, da koristi svoje pravo iz člana 286? Narodna poslanica Nada Kolundžija. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, ovo je pitanje upućeno vama. Opet pitam da li je korišćenje prava iz Poslovnika da se postavi pitanje i pravo i mogućnost da se vređa, dakle, da se iznose uvrede na račun drugih država, na račun predsednika država, na račun državnih institucija, na račun same Srbije? Nema nikakve sumnje da je Srbija teškom mukom nakon 2000. godine povratila međunarodno poštovanje, povratila međunarodni ugled, da je uspela da se predstavi kao demokratska zemlja koja poštuje demokratske vrednosti savremenog sveta. To što neko misli, ima pravo da misli da je haos, rat, da je nered, nezakonje, da je autokratski sistem bolji sistem, to je njihovo pravo, ali nema pravo, mislimda na to kao predsedavajuća treba da reagujete, da vređa sve one, na kraju krajeva, da vređa građane Srbije koji se na izborima izjašnjavaju za demokratsku, međunarodno uvaženu i priznatu Srbiju, dakle, da nema prava da, koristiće pravo da postavi pitanje, vređa i samu zemlju, sve njene građane. Možda ne vređa 3% onih koji stoje iza ovakvog stava i ovako uvredljivih poruka koje su upućene kome god padne na pamet da upućuju.
Institut člana 286, kojim je omogućeno poslanicima da traže objašnjenja i obaveštenja da bi mogli da obavljaju poslaničku funkcija, predstavlja svojevrstan problem za predsedavajućeg. Dakle, ako u izboru reči, rečenica, metafora ili argumentacije narodni poslanik odluči da napravi štetu sebi ili da napravi štetu instituciji u kojoj sedi, teško da predsedavajući ima mehanizme unutar Poslovnika Narodne skupštine da ga u tome spreči. To jeste rizik ovog instituta koji je ustanovljen članom 286. Svaka intervencija predsedavajućeg, koja bi paradoksalno pomogla poslaniku koji čini štetu sebi ili instituciji, bila bi smatrana kršenjem prava na slobodu govora. Zbog toga je to vrlo tanka linija kojom, slušajući poslanike koji postavljaju pitanja ili traže obaveštenja, hodi svaki predsedavajući, pa tako i ja. Ne možete nikoga sprečiti da kaže ono što misli. U slučajevima kada bude baš očitog kršenja Poslovnika i omalovažavanja ugleda Narodne skupštine, intervenisaću, kao što je i bilo, ali mislim da svi zajedno treba da učimo da stvarno koristimo pravo iz člana 286. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine. Da li još neko želi da koristi svoje pravo iz člana 286? U svakom slučaju, dobacivanje je kršenje odredbi Poslovnika Narodne skupštine, i dok govori drugi narodni poslanik i dok predsedavajući odgovara na pitanje koje mu je postavljeno. Tu nema nikakve dileme. Ako ima dileme oko toga kakvom metaforom škodite sebi, ili Skupštini, ili Srbiji, oko ovoga nema dileme, tako da vas molim bez dobacivanja iz poslaničke klupe. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Zoran Nikolić, Dragoljub Mićunović, Nataša Vučković, Branka Ljiljak, Marko Đurišić, Edip Šerifov, Konstantin Samofalov, Moma Čolaković i Đuro Perić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da je pored predstavnice predlagača Snežane Malović, ministarke pravde, predsednica Narodne skupštine gospođa Slavica Đukić Dejanović pozvala da sednici prisustvuju i Slobodan Homen, državni sekretar Ministarstva pravde, Jovan Ćosić, šef Odseka u Ministarstvu pravde i Zlatko Petković, viši savetnik u Ministarstvu pravde. Pre nego što otvorim pretres o pojedinostima, podsećam narodne poslanike o vremenu koje im je na osnovu Poslovnika na raspolaganju tokom današnje rasprave, odnosno pretresa u pojedinostima. Za predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa: PUPS ima na raspolaganju sve vreme i za ovlašćenog predstavnika i za poslaničku grupu, poslanička grupa manjina iskorišćeno vreme ovlašćenog predstavnika, a poslanička grupa ima na raspolaganju četiri minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Nova Srbija ovlašćeni predstavnik ima na raspolaganju osamminuta, a poslanička grupa 10 minuta, LDP ovlašćena predstavnica ima na raspolaganju dva minuta, a poslanička grupa pet minuta i 24 sekunde, poslanička grupa SPS - JSima na raspolaganju svo vreme i ovlašćenog predstavnika i poslaničke grupe, poslanička grupa DSS – Vojislav Koštunica ovlašćena predstavnica ima na raspolaganju 10 minuta, a poslanička grupa osam minuta i 30 sekundi, poslanička grupa "Napred Srbijo" ovlašćena predstavnica je iskoristila vreme koje je na raspolaganju, a poslanička grupa ima 16 minuta i 30 sekundi, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije ima na raspolaganju sve vreme i ovlašćenog predstavnika i poslaničke grupe, poslanička grupa SRS ovlašćeni predstavnik ima na raspolaganju pet minuta, a poslanička grupa devet minuta, poslanička grupa Za evropsku Srbiju predsednica poslaničke grupe ima na raspolaganju sve vreme, a poslanička grupa 24 minuta. Na osnovu člana 158. stav 4, koji precizira koliko je vreme na raspolaganju kada Skupština radi sa više od određenog broja amandmana po pretresu u pojedinostima, dakle da je 10 sati za pretres o pojedinostima, kada je u pitanju pravo poslanika podnosilac amandmana može da koristi svoja dva minuta za obrazlaganje amandmana. U ovom trenutku za obrazlaganje amandmana, znači dva minuta za svakog podnosioca, na raspolaganju je svim podnosiocima amandmana šest časova i 46 minuta. Onog trenutka kada se iskoristi to vreme, tog trenutka se zatvara rasprava o amandmanima, a sa dva minuta vremena koje ima pojedini podnosilac. Na osnovu člana 90. i člana 87. obaveštavam Narodnu skupštinu da ćemo danas raditi do okončanja pretresa o pojedinostima tačaka iz zajedničkog načelnog pretresa, ukoliko bude trebalo da radimo i posle 18.00 časova da bi se završila rasprava o pojedinostima po svim tačkama iz zajedničkog načelnog pretresa, onda ćemo raditi, a do okončanja. U utorak ćemo nastaviti naš rad dalje nastavkom pretresa u pojedinostima, tačkama iz dnevnog reda sledećeg zajedničkog načelnog pretresa. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZVRŠENjU I OBEZBEĐENjU (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Petar Jojić, Zoran Krasić, Aleksandar Martinović, zajedno Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić i Dragan Šormaz, Gordana Pop Lazić, zatim zajedno narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, narodna poslanica Vjerica Radeta, narodni poslanik Sreto Perić, Mirko Munjić, Boris Aleksić, Nemanja Šarović, Milovan Radovanović, Nenad Konstantinović, Dejan Mirović, zajedno narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić, narodni poslanik Milan Nikolić, Dragan Stevanović, Srboljub Živanović, Vitomir Plužarević, Jadranko Vuković, Milorad Krstin, Milorad Buha, Milan Škrbić, Slađan Mijaljević, Nataša Jovanović, Bojan Mladenović, zajedno narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond, zatim narodni poslanik Dragan Živkov, Vladan Jeremić, Milan Avramović i narodna poslanica Dušanka Plećević, kao i amandmane Odbora za pravosuđe i upravu. Primili ste mišljenje Vlade. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika, Zakonodavni odbor je odbacio kao nepotpune amandmane grupe od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo na član 21. i amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić, a na član 92. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa na osnovu člana 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, kada je u pitanju Zakon o izvršenju krivičnih sankcija i Zakon o izvršnom postupku, moram reći da je odredba Zakona o izvršnom postupku koja se predlaže ovoj skupštini krajnje neprihvatljiva i krajnje je nerazumljivo da se brisanje zakona dozvoli ljudima koji apsolutno nisu u nekoj dubljoj praksi da bi se zakon mogao naći pred Narodnom skupštinom i pred narodnim poslanicima. Zakon o izvršnom postupku je zakon koji predstavlja jedan sistemski zakon, koji treba da omogući da građani ostvare svoja osnovna ljudska prava i treba da finalizuju izvršnu sudsku presudu. Predložio sam amandman na član 1, kod koga ostajem i predlažem da bude usvojen, a u pojedinostima u nastavku biće više reči.
Da li još neko želi reč? Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Zoran Krasić.
Ova prva dva amandmana praktično izražavaju naš stav prema celom novom predlogu zakona o izvršenju i obezbeđenju. Ali, pre nego što konkretno neke stvari objasnim, moram da nastavim onu raspravu od juče. Vidite, kada nešto nije u redu s onima što pišu o nekom diktatu zakon kakve stvari prolaze. Sinoć je javni beležnik bio čovek od javnog poverenja. Prvi put smo čuli tu kategoriju, a sada u svojevrsnoj dijalektici ubacujete izvršitelja kao preduzetnika i šta kažete za njega? Izvršitelj vrši javna ovlašćenja koja mu se povere ovim zakonom. Sve ste pobrkali. Onda imate svojevrsnu dijalektiku u članu 11. gde dajete pojmove, pa je neko pokušao da demonstrira blistavi um, tačka 7. sudski izvršitelj, tačka 8. izvršitelj. Manje-više radnje izvršenja i mere obezbeđenja su nešto tradicionalno, poznato. Mi smo sve amandmane skoncentrisali na ovu vašu ideju da izvornu nadležnost države prebacujete na fizička lica, na reketaše. Zašto? Pa kada ste krenuli s transformacijom pravosuđa, vi ste rekli da su neka manja mesta su izgubili svoje sudove, pa ste sedišta osnovnih sudova sa 162 sveli na 30 i nešto. Sada vam se i fizički pojavio problem izvršenja, pa ćete verovatno u mesto gde je sedište osnovnog suda izvršenje da sprovodi sud i izvršni sudija, a u onim mestima gde nije sedište osnovnog suda, u onim opštinama, ajde privatni preduzetnici. U sledećoj etapi imaćete privatne zatvore, pošto već imamo i privatna obezbeđenja sa 64.000 naoružanih. Oni jači nego vojska i policija zajedno. To što vi pričate, ne sporim da mnogo lepo zvuči, ali slaba vajda od toga. Ovde uništavate strukturu državne vlasti. Zašto? Zato što stranci žele da imaju pravosuđe u svojim rukama i pod kontrolom sve, jer preko pravosuđa se kontroliše zakonitost svakog i upravnog akta i svega. Oni žele preko pravosuđa da ostvare svoje interese i zato vas vode na ekskurzije po inostranstvu, saopštavaju neka svoja epohalna saznanja. To je osnovni problem ovog zakona, što vi privatizujete funkcije države. Legalno funkciju države dajete u ruku nekom pojedincu, pa vršite transformaciju i racionalizaciju države. Sada ćemo da imamo komoru za izvršioce, juče ste pričali o komori za beležnike, pa je juče bila komora za advokate, pa ćemo sad po mesnim zajednicama da krenemo. Znači, kada završimo sa sedištima osnovnih sudova, onda idemo na opštine, pa idemo na mesne zajednice, pa na ulice, pa onda jedino u kuću da nam upadate još. U svakom stanu po jedna institucija države, poluprivatna. To je nešto epohalno. Kome bre vi to pričate da je nešto epohalno? Znam da vam skače popularnost, neverovatno vam skače popularnost, ali ta vaša popularnost ne ulazi na usta. Ljudi, to je problem. Kako će ta popularnost da uđe na usta? Nego vi lepo sad 16. izađite ovde svi koji ste za Evropsku uniju, za NATO, da uplašite Evropsku uniju koliko veliki broj ljudi jedva čeka da dođete u Evropsku uniju. Možda ih uplašite zajedno sa maratoncima i oni reše u oktobru da potpišu. Pa, može i u novembru. Ako ne u novembru, onda u decembru. I tako. To je naš problem – u oktobru, u novembru, u decembru. To je naš problem što se bezglavo srlja prema Briselu, prema Evropskoj uniji i NATO paktu. Bežte dalje od zapada. Ne sporim da zapad voli Borisa Tadića, ali ne voli srpski narod. Hvala što me niste kaznili, gospođo Čomić.
Tri minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, problem sa ovim predlogom zakona o izvršenju i obezbeđenju je nastavak problema sa takozvanom reformom pravosuđa. Sve ono što smo vam govorili kada smo pričali o mreži sudova i o Zakonu o sudovima itd, ispostavlja se iz dana u dan da smo bili u pravu i sada u ovom delu, videćemo konkretno kroz sve ove amandmane, koliko smo u pravu i koliko će praksa pokazati da smo u pravu. Suštinski problem svih ovih zakona koji nam se predstavljaju u Skupštini jeste da se svi ovi zakoni pišu negde drugde i da se donose po nalogu Evropske komisije. To je ono što vladajuća većina želi da sakrije od građana Srbije. Pre neki dan smo imali sastanak ove komisije koja treba da pripremi već pripremljen zakon o izboru narodnih poslanika i na tom sastanku, gde je inače isključena javnost, odnosno medijima nije bilo dozvoljeno da prisustvuju, od strane predstavnika vladajuće većine je rečeno da nije dobro da javnosti pričamo da ovo radimo po nalogu Evropske komisije, jer to stvara negativni odijum u javnosti protiv EU. Dakle, građani moraju da znaju da sve ovo što dobijamo od Vlade i da ovo što se ovde izglasava s moćnih 126 zelenih dugmića je samo ono što moramo da radimo zato što to od Srbije traži EU. Verujte, građani Srbije to ne žele i pokazaće vam to na izborima, budite sigurni. Nadležnost izvršitelja koja je predviđena u članu 4, gde mi u drugom stavu tražimo da se briše taj stav koji kaže da izvršitelj kada preduzima radnje sprovođenja izvršenja na osnovu rešenja suda iz stava 1. ovog člana izvan područja za koje je imenovan, ove radnje može preduzeti lično ili preko izvršitelja sa drugog područja. Dakle, pričali smo i u načelnoj raspravi da vi umesto sudskih izvršitelja uvodite uterivače dugova, pa onda da vidimo ko će smeti da se suprotstavi uterivaču duga. Suština je da ovim potvrđujete da smo bili u pravu, gospođo Malović, kada smo upozoravali da vam mreža suda ne valja. Tada smo, između ostalog, pitali ko će snositi troškove odlaska izvršitelja, na primer, iz Tutina u Novi Pazar, odnosno iz Novog Pazara u Tutin jer Tutin nema više sud, mnogo je Tutina u Srbiji koji nemaju sud. Tada ste nas uveravali da će ipak ostati neke funkcije u tim mestima, a mi smo tvrdili da to iz zakona ne proizilazi. Evo sada jednog od dokaza da smo i tada bili u pravu i sada smo u pravu. Dakle, ovaj stav mora da se briše i vaše obrazloženje zbog čega to ne prihvatate je apsolutno neprihvatljivo jer kažete da Predlog zakona, iz razloga efikasnosti sprovođenja izvršenja, daje mogućnost izvršitelju da određene poslove sprovođenja izvršenja na teritoriji drugog suda obavi sam ili preko drugog izvršitelja. Upozoravali smo vas na efikasnost sudova koje ste potpuno u ovoj takozvanoj reformi izbrisali. Upozoravali smo vas da ako hoćete ravnomeran regionalni razvoj u koji se zaklinjete, ne smete da u manjim mestima ukidate sudove jer ćete posle toga da im ukinete i zdravstvene centre i škole itd. Naravno, sve privredne aktivnosti ste im odavno ukinuli. Dakle, potpuno pogrešan koncept i sve što radite po nalogu EU je apsolutno na štetu svih građana države Srbije.
Iskorišćeno je dva minuta i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Narodna poslanica Nada Kolundžija, pravo na repliku.
Koristiću vreme poslaničke grupe da govorim o amandmanu. Dakle, apsolutno nije sporno da na različite načine posmatramo koncept pravosudnog sistema i ono što podrazumevamo kao neophodno potrebno da se taj sistem reformiše. Postoje suštinske duboke razlike između nas i to je legitimno. Ono što mislim da je sporno u celoj toj priči jeste da nikada nismo negirali da hoćemo da primenimo standarde modernih, razvijenih demokratskih društava, da hoćemo Srbiju i srpsko društvo da reformišemo po dubini, pre svega u najboljem interesu njenih građana. Mogu uzori nekome biti i neke druge zemlje i neki drugi autokratski ili ne znam kakvi diktatorski režimi, ali ono što je potreba građana za koju su oni dali svoju podršku na izborima, jeste da se Srbija reformiše u skladu s demokratskim vrednostima i standardima. Mi nikada nismo krili da usklađujući i reformišući srpsko društvo i sve segmente tog društva sa najvišim standardima koje je moderna civilizacija dostigla, mi želimo takođe da postanemo i deo tog modernog razvijenog sveta, da postanemo deo EU. Ako hoćemo da postanemo deo najrazvijenijeg dela civilizacije, onda mi kažemo – mi hoćemo da primenimo i te standarde. Na to nas niko ne tera. Nema nikakvog diktata, nema nikakvog uslova, mi smo se opredelili da to radimo jer je to u najboljem interesu građana Srbije. Očigledno da postoji duboka razlika između toga da li država treba sebe da razvlašćuje ili ne treba da razvlašćuje. To su dva potpuno različita koncepta uređenja društva: da li ono što se zove vlast treba da grabi što više vlasti, ili treba društvo što više da preuzima odgovornosti i upravljanja samim sobom u odnosu na neke centre vlasti. Možda su do pre nekoliko desetina godina neki standardi bili nezamislivi. Bilo je nezamislivo da se društvo bori za ravnopravnost ljudi koji su decenijama i vekovima bili sakriveni negde od očiju javnosti, bili sramota tih istih društava. Mi se danas zalažemo za ravnopravnost svakog čoveka u našem društvu, bez obzira da li pripada bilo kojoj manjinskoj grupi. Ne krijemo da uzore i modele tražimo tamo gde su ti standardi dali najbolje rezultate. Ako neko pokušava to da nam prigovori i da kaže da mi to skrivamo, bezbroj puta ponavljam – mi smo odlučili da se ugledamo na one koji su pokazali da znaju da su se ti standardi i vrednosti potvrdili kroz praksu i da oni jesu u najboljem interesu građana tih zemalja. Ako je to naš greh, onda će građani na izborima pokazati da smo mi pogrešili, pa će birati one koji misle da nekakvi diktatorski režimi, nekakvi otuđeni centri moći i vlasti treba i dalje da se drže, da građani ne treba da se pitaju o mnogim stvarima, da ne treba da budu svi ravnopravni, da treba negde da skrivamo invalide, ljude sa posebnim potrebama, ljude manjinske seksualne orijentacije itd. Mi mislimo da društvo koje želimo da gradimo treba da bude društvo ravnopravnih ljudi, jednakih šansi i društvo u kome će državni centri moći biti stavljeni pod kontrolu javnosti i biti razvlašćeni u onoj meri koja, s jedne strane, neće onemogućiti funkcionisanje društva i države, a s druge strane omogućiće da građani utiču i pitaju se o sopstvenoj sudbini.
Iskorišćeno je četiri minuta i 40 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima poslanica Vjerica Radeta.
Koleginica Kolundžija očigledno nije dobro razumela ono što sam rekla. Tačno je da mi govorimo o različitim konceptima. To sam sama rekla. Naravno da imamo dijametralno različit koncept mi, srpski radikali, u odnosu na koncept DS. Govorite da prihvatate standarde modernih zemalja. Rekla sam i tvrdim da vi prihvatate naloge Evropske komisije, EU i to nije nikakvo prihvatanje standarda niti neke modernizacije, već prihvatanje naloga po sistemu – uzmi ili ostavi. Gospođa Kolundžija je sama, evo sada, kada insistira, da kažem ko je to rekao, ona je sama rekla na sastanku te komisije, vezano za izmene zakona o izboru narodnih poslanika – nemojte, molim vas, da pričamo da nam ovo nalaže EU, jer to stvara negativan odijum građana prema EU. Dakle, to je činjenica. O tome vam mi govorimo. Kaže gospođa Kolundžija – ako neko hoće da se ugleda na neke autokratske režime, neke diktatorske režime itd, da vi nemate ništa protiv toga. Ljudi moji, postoji li diktatorskiji režim od režima Borisa Tadića? U šta sve Boris Tadić nije sebe umešao? Čega sve nije predsednik? Šta sve u ovoj zemlji on ne određuje? Koga sve ne bira? Naravno, ne govorim o onome što može na osnovu Ustava. Govorim o njegovom svakodnevnom kršenju Ustava Republike Srbije. Dakle, najpre ako hoćete da se ne ugledate na diktatorske režime, naučite Borisa Tadića da prestane više sa diktaturom koju je uveo u Srbiji.
Reč ima poslanica Nada Kolundžija.
Poštovana predsedavajuća, da li je nalog to što mi kažemo – dajte da vidimo koji je standard koji mi želimo da primenimo. Vi to možete da tumačite kao nalog, s tim ne mogu da se sporim. Dakle, mi kažemo – dajte da vidimo koji su to standardi, jer mi transformišemo svoje društvo, menjamo svoje društvo u skladu sa demokratskim standardima i vrednostima i kažemo da hoćemo da vidimo koji su to najbolji standardi koji se primenjuju. Naravno da nije tačno da sam mogla da izgovorim reč da je to nalog. Ja sam osoba koja duboko veruje u potrebu Srbije da primenjuje standarde koji postoje u razvijenim demokratskim društvima i duboko verujem da ako se ugledamo i tražimo te uzore, onda ih tražimo tamo gde su ti standardi najrazvijeniji. Naravno, ako treba da se konsultujemo s njima, onda se konsultujemo s njima kako da te standarde primenimo. Dakle, nikako ne mogu biti osoba koja je izgovorila takvu glupost kao što je nalog, jer ovde u Srbiji niko ne radi po nalogu. Mi ovde radimo iz dubokog uverenja da je potreba Srbije da se menja i iz dubokog uverenja da je najbolje da se menja u skladu sa najboljim vrednostima i standardima. Teško je uopšte sada komentarisati jednu besmislicu kao što je optužba da predsednik Republike na bilo koji način zloupotrebljava Ustav ili da predsednik Republike uspostavlja nekakav režim.To je potpuna besmislica. Srbija je suštinski demokratska zemlja, zemlja koja gradi demokratske institucije. Ne kažem da još uvek nema nedostataka, da još uvek te institucije nisu dovoljno čvrste.Dakle, ne tvrdim da su one dovoljno čvrste idovoljno stabilne. Ono što niko ne može da ospori jeste naša čvrsta rešenost da te institucije gradimo na najboljim uzorima. Nažalost, vi nam ne možete biti uzori, vaša politika ni u jednom jedinom pitanju. Nažalost, kada god vi imate suštinsku primedbu na naš pristup, mi tada shvatamo koliko smo u pravu, jer vaš pristup u proteklom vremenu nam to dokazuje.
Dva minuta. Narodna poslanica Vjerica Radeta.
Naravno da moramo da stavimo primedbe na ovo sve do sada izrečeno i neću, nemam nameru da se ubeđujem ko je šta rekao. Dakle, na kraju krajeva, građanima Srbije je jasno da se u državi Srbiji živi, funkcioniše, radi po nalogu EU. Kaže koleginica Kolundžija da je namera DS i vladajuće koalicije da temeljno menja društvo. Ovo društvo zaista treba da se temeljno menja, ali SRS ima potpuno drugačiji koncept kako bi to društvo trebalo da se promeni. Naravno, mi imamo legitimno pravo. Zato smo ovde da o tome govorimo. Istina, niko nam sada u ovoj raspravi nije ni skrenuo pažnju da to ne možemo. Kada SRS bude temeljno menjala društvo, onda sigurno neće 280 hiljada ljudi dobiti otkaz, koliko je dobilo kolikoje ova vlada na vlasti. Onda sigurno nećemo posredno priznavati KiM i nećemo kao Boris Tadić, koji kako reče gospođa Kolundžija, nije diktator i ne krši Ustav, mi tvrdimo suprotno, nećemo SMS porukama poručiti ministru, pet minuta pred sednicu Saveta bezbednosti UN, da menja Rezoluciju o KiM, koja je doneta u parlamentu. Nećemo sebi dozvoliti, kao režim Borisa Tadića, da svoj sopstveni narod proglašava genocidnim, nećemo donositi rezolucije poput Rezolucije o Srebrenici, već naprotiv, stavićemo je van snage zato što srpski narod nije genocidan, kao što ste vi u toj rezoluciji predvideli. Nećemo sarađivati sa ustaškim hrvatskim režimom, kako vito radite. Žao mi je što vas vređamo kada kažemo da je hrvatski režim ustaški, jeste.
Dva minuta. Narodna poslanica Nada Kolundžija ima reč.
Mogu samo da izjavim da je velika sreća što građani Srbije razumeju kakva je to politika i što ta politika ne uživa nikakvu podršku, te tako vi nikada nećete biti u prilici da temeljno menjate društvo, na našu veliku sreću, jer to će značiti da temeljno menjajući društvo nećete imati fiktivna radna mesta, da nećete dovesti do ratova, da nećete dovesti do Kumanovskog sporazuma, gde je Srbija faktički izgubila suverenitet na KiM, gde nećete ratovati sa celim svetom, gde nećete osramotiti srpski narod, tako da ga je ceo svet gledao kao najgori narod na planeti. Dakle, pošto građani Srbije to jasno razumeju, vi, na sreću, nećete imati tu priliku.
Poslanica Vjerica Radeta ima reč.
Tu priliku svakako ćemo prepustiti građanima Srbije, kada bude vreme za izbore. Što se tiče nas, možete i sutra da ih raspišete. Ali, naravno, to ćete uraditi kada vama bude odgovaralo, kada vam nalože iz EU i izbore raspisujete kada vam nalože iz EU. Nemojte da brinete o tome šta će građani Srbije da kažu za SRS. Mi ne brinemo šta će da kažu za vas. To je, naravno, vaš problem. Radi podsećanja, SRS je u vreme donošenja Kumanovskog sporazuma bila jedina politička partija u Srbiji koja se tome suprotstavila. Za razliku od partije u kojoj sada sedi gospođa Kolundžija, tada je bila u partiji koja je i te kako podržavala Kumanovski sporazum. Naravno, to je lična stvar i ne želim na taj način o tome da govorim. Kad smo kod tih temeljnih promena društva, ne znamkako ćete objasniti građanima Srbije korupciju i kriminal u vrhu države, u institucijama, nefunkcionisanje institucija sistema. Znate, evo, ovde je gospođa Malović, koja je kada je bio aktuelan Darko Šarić, koga ste usput svi zaboravili, čiju ste poternicu takođe nakaradno napisali, pa mu ne može niko ništa, kao i protiv Stanka Subotića, kao i protiv Purde, kao i protiv Ejupa Ganića itd, dakle, i tu pokazujete slugeranjski odnos ovog režima prema EU i prema državama s kojima vi, kao, želite da sarađujete. Gospođa Malović je javno u jednoj emisiji rekla da je Darko Šarić toliko moćan da on može da utiče na sve vlade u regionu. Tada kad sam je gledala, rekla sam – hvala, Snežo, pa mi pričamo godinama da ovu vladu i vlade ovog režima od 2000. godine formiraju tajkuni, formiraju kriminalci, tipa Stanka Subotića, Darka Šarića itd.
Ministarka pravde Snežana Malović.
Zaista ne mogu da vidim kako bi borba protiv organizovanog kriminala i korupcije predstavljala bilo kakav, kao što ste rekli, slugeranjski odnos. Borba protiv organizovanog kriminala se prvenstveno radi zbog građana Srbije jer sva ta lica koja su optužena za jedno od najvećih zaplena droge u svetu su živela u našem okruženju. To što ste rekli da sam iznela u emisiji, da je Darko Šarić uticao na vlade u regionu, prosto nije tačno. To nikada nisam rekla. Da su raspolagali velikom finansijskom moći, jesu, prema saznanjima koja poseduje ova država, ali tako nešto nisam nikad izgovorila. Zahvaljujem.
Narodna poslanica Nada Kolundžija je bila prijavljena u sistemu. Da li želite reč? (Ne.) Narodna poslanica Vjerica Radeta ima reč.
Nisam, naravno, imala nameru da na ovaj način polemišem s gospođom Malović, ali pošto je ovde, pa sam se setila te izjave u emisiji, ali bi bilo dobro, kad ste već ušli u polemiku, gospođo ministar, da nam kažete - šta je sa optužnicama protiv Ganića i Purde, recimo?
Narodna poslanice, dobili ste repliku zato što ste izjavili da je ministarka nešto izjavila u televizijskoj emisiji. Ona je to demantovala. Repliku ste dobili na sadržaj izlaganja ministarke.
Dobro. Vraćam se na tu repliku. Gospođa ministar je bila gost na B92. Datuma se ne sećam, dana se ne sećam. To je tada izgovorila i to je moguće da se nađe u toj televiziji, ništa sporno, ali je i gospođa ministar obrazloživši da to nikada nije rekla, a rekla je, proširila priču na optužnice protiv Darka Šarića itd. Samo pitam – šta je sa ovim optužnicama? Šta je sa optužnicom protiv Stanka Subotića, za kojeg se ovih dana priča da kada su Nikolić i Vučić išli u Brisel, da je Vučić skoknuo do Ženeve da se vidi sa Stankom Subotićem? Dakle, on tamo može normalno da funkcioniše, normalno da se viđa s nekim ljudima koji su s njim u kontaktu. U tome je problem, što optužnice koje idu iz Srbije nisu pravno valjane. To vam pokazuju primeri, i to drastični, strašni primeri. Kriminalac može da se šeta, ne može, eto, samo u Srbiji. Ili možda može negde da bude sakriven. Ratni zločinac može da se šeta, da nam se smeje sa televizija, da nam se ruga. Što pustiste Jurišića? Bio vam u Srbiji, pa ga u Tuzli sačekaše kao narodnog heroja, ratnog zločinca. Dakle, mnogo je problema o kojima zaista bi mogli da razgovaramo, evo završavam, gospođo Čomić, kad bi bilo dobre volje kod predsedavajućih, kao što je danas kod gospođe Čomić, pa nam dozvoljava ono što je jeste posao narodnih poslanika, da razmenjujemo mišljenja. Hvala na tome, gospođo Čomić.
Narodna poslanice, uvek primenjujući Poslovnik dozvoljavam da narodni poslanici kažu šta misle. Kada ima osnova za repliku, onda se replika dobije, kada neko zaboravi šta je dnevni red, bude upozoren šta je dnevni red, kada neko prekrši odredbu, upozorim ga da je prekršio odredbu. Ništa više i ništa manje. Stalno. Ministarka pravde je prijavljena. Da li ste želeli reč? Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč. Evo da dokažem da pažljivo pratim primenu Poslovnika. Narodni poslanik Momir Marković je ubeđen da kršenje Poslovnika nije dobacivanje. Jeste. S kim god da ste se konsultovali, pogrešno vas je informisao. Dakle, dobacivanje iz klupe je kršenje odredbi Poslovnika Narodne skupštine. Narodni poslanik Srđan Milivojević odustaje. Da li još neko želi reč po amandmanu na član 4? Prijavljeni ste u elektronskom sistemu. Da li želite reč? Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvažena gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam pratio izlaganja svojih prethodnika i primetio sam nekoliko vrlo opasnih tvrdnji u prethodnim izlaganjima koje se tiču ovog amandmana, a koje nemaju mnogo veze sa ovim amandmanom. Dakle, prvo, rečenice da mi radimo po nalogu EU; mi radimo po želji građana ove zemlje, jer nas su birali građani ove zemlje. Mene su birali u Kruševcu. Kao narodni poslanik zastupam interese građana Kruševca, koji žele da žive kao sav normalan svet. Čuo sam i konstataciju da Srbija nije demokratsko društvo, da je Srbija tiranija i diktatura i pri tome se zaboravlja da je diktatura naziv za oblik one vladavine u kojoj je sva vlast koncentrisana u rukama jednog čovek ili grupe ljudi, a ta vlast je ograničena Ustavom, zakonom ili običajima. Mislim da se diktatura prepoznaje ili bar čovek koji ima diktatorske ambicije na osnovu toga kada neko izvadi pištolj na studente, kada izvadi hekler na taksiste, kada pretuče novinara u televizijskom studiju i kaže da se okliznuo na koru od banane. Mislim da se diktatura prepoznaje kada neko zaredi po Zemunu da šeta u večernjim satima i popisuje stanove u kojima žive Hrvati, pa onda tim istim Hrvatima da 24 sata da se isele iz tog istog Zemuna. Diktatura se prepoznaje ili bar čovek sa diktatorskim ambicijama se prepoznaje kad da izjavu da Hrvata iz Tompsona pogodi metak, onda mu oba oka ispadnu i onda ne moraju te oči da se vade. Prilično su to opasne izjave i da su nas te opasne izjave dovele do toga da živimo u nesređenom društvu gde građani Srbije nisu zadovoljni. Mislim da građani Srbije ipak žele da ovom zemljom upravlja neko ko od ove zemlje želi da napravi normalnu zemlju i mislim da građani Srbije jako dobro prepoznaju ko su ti i njima daju poverenje i na izborima, i na lokalnim i parlamentarnim, a da ono što su jedva preživeli u dalekoj ili bliskoj prošlosti građani Srbije ne žele da im se ponavlja i to isto tako dobro demonstriraju na slobodno iskazanim izborima. Ti slobodno iskazani izbori su takođe dokaz da je Srbija demokratsko društvo. Trenutak kada oni koji izgube vlast na izborima kažu da tu izbornu volju građana priznaju i predaju vlast na miran način, takođe predstavlja demokratsku tekovinu. Do te demokratske tekovine došlo se idući ovim stepenicama, kada su lideri sa diktatorskim ambicijama na takve političke oponente vadili heklere, pištolje, kore od banana, brojali da li se krste križem ili klanjaju, delili nas na naše i njihove, na manje ili veće patriote, pa su onda dobijali pravo da se vrlo brutalno i surovo obračunavaju sa pripadnicima nacionalnih manjina. Sedim u redu do Petra Kundića, koji je Hrvat i kome je vrlo neprijatno da čuje da je hrvatska država ustaška tvorevina, a da su svi Hrvati ustaše. Petar Kundić je demokrata po opredeljenju i čovek koji se opredelio da živi u ovoj zemlji, da bude poslanik u ovoj zemlji, ovo je njegova zemlja jednako koliko i moja i svih nas poslanika koji ovde živimo. Molim vas da nas ne delite na one koji se krstimo, križamo ili klanjamo, na manje ili veće patriote, jer pamtim vreme kada su neki ljudi uzeli pravo da se vrlo brutalno i surovo obračunavaju sa pripadnicima drugih nacionalnih manjina, a onda su rekli da to rade zato što je to vrhunski čin patriotizma. Na kraju je čin patriotizma bio i da se vrlo brutalno i surovo obračunavaju s nama koji po njihovim merilima nismo dovoljno velikepatriote, a onda smo dobili Slavka Ćuruviju, Ivana Stambolića i ono što građani Srbije nisu zaboravili i što ne žele da im se ponovi i što odlučno odbacuju na svim dosadašnjim izborima.
Iskorišćeno je četiri minuta i 10 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanica Vjerica Radeta, dva minuta, pravo na repliku.
Biće manje od dva minuta, samo dve kratke primedbe. Što se tiče SRS, nama nije sporno da su 11. maja 2008. godine građani Srbije na izborima birali kako su birali i da je DS dobila toliko mandata koliko je dobila, ali je problem što vi niste prihvatili tu izbornu volju građana koja se iskazala tako što su srpski radikali 11. maja 2008. godine dobili 78 mandata. Vi ste dozvolili da stranka koja nije učestvovala tada na izborima, naprednjačka stranka, dobije poslaničku grupu. Vi ste dozvolili i vi ste preko Administrativnog odbora ukrali mandate građanima Srbije i vi ste na najgrublji mogući način preokrenuli volju građana. Nemojte ono što vi radite da stavljate na dušu SRS. Što se tiče hrvatske države, nikada niste čuli nikoga iz SRS da je rekao da su svi Hrvati ustaše i žao mi je što vi to mislite o našem kolegi. Rekli smo i tvrdimo da je režim u Hrvatskoj sada ovaj ustaški režim, isti kao što je bio režim Ante Pavelića i Franje Tuđmana, i to ne možemo da promenimo mi, to mogu tamo oni ljudi koji tamo žive, oni Hrvati koji nisu ustaše.
Ne ulazim u to šta može da se promeni, a šta ne može, ali vas molim da pažljivo birate reči. Jaka reč nikada nije dokaz snage ili pameti, nego nedostatka znanja drugih reči, pa vas molim da pažljivo biramo reči, zbog nas koji živimo u Srbiji, jednako toliko koliko i zbog svih drugih kojima se obraćamo, bez obzira da li kvalifikujemo države ili stanovništva tih država. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo u ovom amandmanu želeli na neki način da otklonimo mogućnost da se proizvoljno, i na način koji bi mogao da šteti izvršenju i strankama u izvršnom postupku, određuje izvršitelj. Naravno, u obrazloženju odbijanja ovog amandmana mi smo dobili odgovor koji se tiče koncepta koji je Vlada predložila kada su u pitanju izvršitelji, mogućnost da postoje privatni izvršitelji koji bi po volji izvršnog poverioca bili birani i sprovodili izvršenje. Opasnost tog koncepta je u tome što će način sprovođenja izvršnog postupka po izboru izvršnog poverioca i po konceptu privatnog izvršitelja biti: ko da više para, biće primenjena veća sila. Ovaj koncept će se vrlo brzo u praksi pretvoriti u primenu sile i iznudu da bi se ostvarilo potraživanje koje je, verovatno s punim pravom, zasnovano na pravosnažnim odlukama. Suština je u tome da je privatni izvršitelj neko ko će moći da formira svoj tim, da ima svoje pomoćnike, u poziciji da, za razliku od izvršitelja koji će biti u sudovima, ima mogućnost da koristi razne vrste pogodnosti da bi mogao da izvrši pravosnažnu odluku ili sprovede postupak, a nažalost to će se u praksi u najvećoj meri svesti na primenu sile. Ceo koncept ovog seta pravosudnih zakona o kojima raspravljamo juče i danas svodi se na jednu stvar. Ovde smo slušali o razvlašćenju države. Ovo nema nikakve veze sa razvlašćenjem države kroz zakon o advokaturi, kroz zakon o javnom beležništvu. Zakon o advokaturi, preuzimanjem niza ingerencijaprotivustavnih od strane advokatske komore i same države, mešanjem u funkcionisanje advokature kroz ovaj zakon i kroz izbor prvih sto beležnika, država i te kako se ne razvlašćuje nego steže svoju vlast. Steže svoju vlast prema institucijama koje bi trebalo da budu nezavisne, a u isto vreme im prepušta poslove. To bi se moglo objasniti, otprilike, hoću više vlasti, ali manje da radim. To je koncept koji se primenjuje i koji se želi i inaugurisati u pravosudni sistem izmenama ovoga zakona. Znači, želimo da postoji lista izvršitelja, da se poštuje redosled te liste, kao što se i Zakonom o sudijama poštuje redosled sudija kada dobija predmet i na taj način će se uvažiti interes svih stranaka i na ravnopravan način se sprovesti izvršni postupak. Ako budemo usvojili koncept privatnih izvršitelja, bojim se da će se u najvećoj mogućoj meri to pretvoriti u ozbiljnu primenu sile prema izvršnim dužnicima. Jer, pazite, jedno od ovlašćenja privatnih izvršitelja biće da istražuje poreklo imovine ili gde god izvršni dužnik ima imovinu. Kakva će to kancelarija biti privatnog izvršitelja? Jedni će vijati imovinu dužnika, drugi će mu zvoniti na vrata i opominjati ga da bi bilo bolje da plati inače će biti to i to, a u isto vreme izvršitelj će biti jako dobro plaćen jer zbog prakse koja sada postoji u sudovima, da izvršni sporovi sporo teku i dugo traju. Izvršni poverilac – daj mi samo donesi novac, ne pitam koliko košta i kako ćeš ga doneti. Molim vas da uvažite ovaj amandman, da ga prihvatite i da odustanete od tog koncepta koji je ovde nazvan, razvlašćivanje države, koji nema nikakve veze s tim, ovo je stezanje vlasti i države na nezavisnim institucijama.
Dva minuta vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Sreto Perić.
Gospođo ministar, imam jedno pitanje lično za vas. Zbog čega prihvatate da predloge zakona piše neko drugi ili ovde po nalogu nekog drugog. Evo, potpuno realna tvrdnja gospođe Vjerice Radete. Jeste neko od koleginica rekao, mi imamo različit pristup. Naravno da imamo različit pristup. Evo, ovde ću vam pokazati, kad kažem i zbog čega prihvatate. I vi i ja znamo kakve imamo vrsne profesore na pravnom fakultetu i u Beogradu i u drugim mestima, izvanredno dobre sudije i druge ljude koji se bave pravnom naukom, i oni mogu daleko bolji predlog da urade od onog koji mi ovde imamo. Vi ste u članu 5. predvideli da izvršni postupak u prvom stepenu i odluke donosi sudija pojedinac, a u drugom stepenu veće sastavljeno od jednog sudije i dvoje sudija porotnika. Mi smo predložili da se to menja. U prvom stepenu da, sudija pojedinac, u drugom stepenu veće od tri sudije. Uvažavamo mi princip zbornosti, uvažavamo mi princip javnosti u sudskom postupku, ali nije moguće da u drugom postupku odlučuju, odnosno u donošenju odluka učestvuju sudije porotnici, za koje vi dobro znate da najčešće nemaju pravnu kvalifikaciju, odnosno nisu diplomirani pravnici. Prihvatili ste vi amandman nekih drugih narodnih poslanika. U redu, on će u dobroj meri popraviti tekst ovog predloga zakona, odnosno člana 5, ali ste dalje rekli da je to preciznije i bolje, i potvrdili ono što smo mi predložili iz SRS, ali je prihvaćen amandman gde se kaže – ako zakonom nije nešto drugo regulisano. Nemojte stalno izazivati da bude nešto drugo regulisano. Naši zakoni moraju da budu precizni. Ne možemo u jednoj odredbi reći na ovakav način, a u drugoj tamo negde pričati nešto drugo. Znači, pojedini članovi u okviru istog zakona su suprotni sami sebi. Nažalost neko od kolega kaže, mi radimo po želji građana. Mogu samo da postavim pitanje da li su građani želeli da budu nezaposleni? Da li su građani želeli da sporo dolaze do pravde? Da li ste u toku da je predsednik Vrhovnog kasacionog suda, ujedno i predsednik Visokog saveta sudstva, izjavila da će vama predložiti, odnosno Ministarstvu pravde predložiti da preispita odluku o sudskoj mreži sudova. Mi smo o tome pričali i 2009. godine i 2010. godine. Sad se vraća na ono što smo mi ukazivali. Neko nije hteo da sluša ili nije mogao to dovoljno i dobro da razume. Zalažu se neki, nečija politika je za ravnopravnost građana. Kako mogu biti ravnopravni oni koji su dobili otkaze sa onima koji su ostali da rade ili nanovo primljeni? Razlika među njima je samo politička pripadnost i ništa drugo. Je l' to ravnopravnost? Gospođo Kolundžija, ako mi dozvoli predsedavajuća, moram da se obratim direktno vama. Naravno da Boris Tadić krši Ustav jer je nespojivo da bude i predsednik stranke i da bude predsednik države Srbije. To vam kažu pravnici ustavnog prava. Pogledajte malo, pa ćete videti da nijedan drugi princip ustavni ne krši, dovoljno je to, pa da se duboko zapitate o čemu se tu radi.
Jedan minut i 15 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Mirko Munjić.
Tražio sam da se u članu 5. stav 3. briše. Zarad javnosti ću samo pročitati ovaj stav 3. u kome kaže – sudski pomoćnik može obavljati poslove sudskog izvršitelja u postupku sprovođenja izvršenja po nalogu sudije. Nama je potpuno jasno da čim ste vi dali mogućnost da odnosno privatni izvršitelj da nalog nekim trećim licima, koja često mogu biti i lica sumnjive, da kažem i prošlosti i svega, da mogu oni učestvovati u izvršenju, da je ovo jedan niži stepen. Međutim, naravno da mi moramo reagovati na ovo jer iz ovoga može biti naneta višestruka šteta. Prvo, ovde se unosi zabuna, zatim narušava se jedan sistemski rad suda, narušava se isključiva nadležnost suda. I na kraju time se remeti na neki način i podela na onu zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast. U postupku izvršenja, dakle, daju se ovlašćenja sudskom pomoćniku. Gospođo ministre, ovde je posebno interesantno obrazloženje. U obrazloženju se kaže da sudski pomoćnici imaju veću stručnu spremu od sudskog izvršitelja. Izvinite, molim vas, znam mnoge sekretarice koje imaju veću stručnu spremu i od ovog sudskog pomoćnika. Zašto ne bismo i njima dali da vrše neke poslove izvršenja, kad već možemo dati onome ko ima veću stručnu spremu, a dajmo i ko ima veću stručnu spremu sad i od ovoga. Zašto onda tako radite? Bez želje da umanjujem stručnost i znanje sudskog pomoćnika, to mi je najmanje nešto što bih želeo, ali nemojte obesmišljavati sve poslove, nemojte obesmišljavati sve državne funkcije, pa i mnoge poslove, i sve ove stvari svoditi prosto na ono, kad se kaže, u odsustvu komandira dužnost vrši kaplar Ćira. Nije to dobro za ovu državu. Nije to dobro za ove građane. Mislim da treba da se dobro porazmislite o ovome.
Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7.amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7.amandman, sa ispravkom od 17. aprila 2011. godine, na papiru stvarno piše 17. april, tehnička je greška, verovatno je 11. april, kog god aprila bilo na vreme je, dakle, amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Jovan Palalić.
Evo, mi smo u ovom amandmanu želeli da istaknemo problem koji će se pojaviti u postupku izvršenja ako se usvoji koncept koji je predložen u ovom zakonu da rokovi za sve izvršne radnje budu pet radnih dana. Mi smo čuli u uvodnom delu izlaganja da će ovaj zakon sigurno doprineti ubrzanju izvršnog postupka, a to je činjenica, jer veliki broj izvršnih postupaka u Srbiji jako dugo traje. Pretpostavka je bila da će se uvesti instrumenti, instituti koji će to ubrzanje i da sprovedu. Međutim, teško da može da se brani stav da ovaj zakon doprinosi ubrzanju izvršnog postupka ako donosimo rešenje koje je lošije od postojećeg rešenja. Pet radnih dana za sprovođenje izvršnog postupka će se u praksi pretvoriti u sedam radnih dana, ako računamo vikende ili praznike još više. Prosto ne vidimo zašto je uveden pojam "radni dan". Manje-više taj pojam je u procesnom pravu izašao već iz upotrebe. Svi znaju koji učestvuju u bilo kom postupku, parničnom, izvršnom, krivičnom, da je efikasnije da se ti rokovi postave u punom danu, kao što je, recimo, tri radna dana, što smo mi predložili i verujemo da će to, sasvim sigurno, ubrzati izvršni postupak. Ne vidimo nigde drugde, imate rokove od devedeset dana, nigde se ne kaže 90 radnih dana ili 30 radnih dana. Po prvi put se pojavljuju radni dani kao pojam u izvršnom postupku. Znači, puno je kontradiktornih rešenja u ovom zakonu koja navodno treba da ubrzaju izvršni postupak. Mi smatramo da je rok od tri dana primeren, da on može da doprinese da se reše problemi koji se tiču samog izvršnog postupka. U obrazloženju odbijanja amandmana kažete da je teško ostvariv rok od tri dana u praksi, pa da dobijemo informaciju kako je to dosad trajalo. Mislimo da nismo dobili nijedno pravilno objašnjenje ili procenu Ministarstva ili Vlade zašto pet radnih dana. To je ono što je ostalo kao nedorečeno.
Stenograma radi, samo da dam informaciju, amandmane sa ispravkom narodni poslanici su podneli 7. aprila 2011. godine. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milovan Radovanović. Izvolite.
Član 9. stav 3. Predloga zakona glasi: ''Založno pravo izvršni poverilac stiče upisom u javnu knjigu, odnosno u odgovarajući javni registar, osim ako je drugačije određeno ovim zakonom.'' Poslanička grupa SRS je podnela amandman kojim se predlaže da se reči: "osim ako je drugačije određeno ovim zakonom" brišu. Zašto? Koji su to razlozi zbog kojih je poslanička grupa SRS podnela ovaj amandman? Mi se slažemo u principu sa ispravnošću odredaba člana 9, gde se predviđa redosled postupanja i redosled namirenja potraživanja izvršnog poverioca. Da bi se sprečile zloupotrebe, da bi se izvršni postupak vodio što efikasnije, smatramo da ne treba davati mogućnost drugačijeg rešenja, osim onoga kako je predviđeno odredbama član 9, pa i u stavu 3. ovog člana. Više izvršnih poverilaca ima potraživanja prema jednom izvršnom dužniku, a što treba sprovesti do kraja. Ovaj amandman, koji sam podneo na član 9, upravo potvrđuje pravilo, zato što sprečava drugačija rešenja u redosledu namirenja izvršnih poverilaca. Amandmanom se striktno upućuje poštovanje ovog pravila i redosled namirenja prema vremenu nastale obaveze, odnosno podnetom predlogu. Stav 3, ako se izuzmu ove reči, za koje se amandmanom traži da ne budu u ovom stavu, znači, da se brišu, jeste i bez ovoga precizan i konkretan. U pojedinim slučajevima, u različitim mestima u Srbiji, recimo u Aleksincu, pitanje je redosleda namirenja potraživanja nekoliko odbornika, koji imaju prema izvršnim dužnicima i dužnicima iz političkih stranaka opozicije u lokalnom parlamentu, koja su usledila nakon bezbroj uslovljavanja, ucenjivanja, pretnji, pa i zlostavljanja na poslu, što mi u svakodnevnom životu kažemo da je mobing, od strane onih koji žele da dođu na vlast u lokalnoj samoupravi u Aleksincu, i to po svaku cenu, ne birajući sredstva za to. O tome treba vodite računa. Naravno, to je jedna paradigma, ali, nažalost, postoji u svakodnevnom životu, bar u poslednje vreme, kada je u pitanju Aleksinac.
Iskorišćen je jedan minut vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Zaista mi nije jasno zašto ovaj amandman nije prihvaćen. Sve vreme govorimo o potrebi da se uspostavi jedna pravičnost u izvršenjima, da jednostavno svi oni koji su u danu i času bili prvi koji su podneli predlog za izvršenje dođu u mogućnost da se njihov predmet tako i tretira, kao prvi, da nema zloupotreba, da izvršitelji mogu sami da odlučuju po rođačkim, po prijateljskim linijama, čiji će se predmet brže uzeti u rad, a to danas imamo kao veliki problem, što pretpostavljam da i vi znate. Hteli smo da izbegnemo ovim amandmanom bilo kakve široke norme i mogućnosti da izvršitelj dođe u poziciju da zloupotrebi situaciju u kojoj se našao. Želeli smo da izbrišemo u članu 9. stav 3, pojam posebnih okolnosti. Mi mislimo da je, takođe, širok standard privrednih potraživanja sasvim dovoljan da napravi taj izuzetak, ako je on neophodan da bi se predmet uzeo ranije u rad, mimo redosleda koji utvrđuje dan i čas predaje podneska sudu. Posebne okolnosti upravo mogu da doprinesu nastavku ove loše prakse koja postoji sada u sudovima, da se predmeti uzimaju mimo redosleda koji je utvrđen datumom i časom podnošenja sudu. To se radi, a pazite kakva će tek situacija biti nakon usvajanja ovog zakona. Molim vas, ako se žele otkloniti problemi koji su postojali u prethodnom zakonodavstvu, da ih otklonimo tako što ćemo čisto i jasno staviti nadležnosti i obaveze svih onih koji postupaju u izvršnom postupku. Bojim se, ukoliko ovo ostane, da će to doprineti daljim zloupotrebama u izvršnom postupku i da će mnogi oni koji nemaju veze, nemaju uticaj, nemaju mogućnost da dođu do suda da svoja potraživanja ostvare, biti na repu i čekati godinama da se njihov predmet uzme u rad.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Znam da Ministarstvo sigurno raspolaže informacijama kako sada, otprilike, teče izvršni postupak. Jednostavno se u velikoj meri svodi na ono što je rekao gospodin Palalić, da stranka ili poverilac, koji ima pravosnažnu izvršnu i sudsku odluku, pre svega mora da moli, da moljaka sudskog izvršitelja da mu uzme predmet u rad, da iznese izvršnom sudiji, da izađe na teren. Često je potrebna asistencija policije itd. Zaista u tom galimatijasu nema nekih posebnih pravila ili redosleda namirenja na način na koji bi to zahtevala pravičnost. Sigurno je da će i ova odredba pružiti mogućnost da uticajni poverioci i uticajni advokati odu kod sudskog izvršitelja i on će zatražiti saglasnost od predsednika suda. Naravno, ljudi koji rade u sudskoj zgradi, bez obzira da li je sudski izvršitelj ili predsednik suda, svakodnevno se sreću, ostvaruju se bliži kontakti i to može da bude jedna uhodana šema, koja može u velikoj meri da naruši smisao svega onoga što je dobro uradilo ministarstvo i krajnju nameru. Znate kako, mi živimo u uslovima u kojima su u našem društvu velike mogućnosti za zloupotrebe. Mi uvek krećemo od toga kada normiramo nešto da neće biti zloupotrebe ili da će biti u najmanjoj meri, ali, verujte, uvek se mogućnosti za zloupotrebe u praksi primenjuju u najvećoj meri. Tako da mislim da je ovaj predlog umestan. Imamo i odredbu koja se tiče paralelnog izvršenja pred nekim drugim državnim organima. Ona je dosta jasna, dosta precizna itd. Zaista je potrebno dati neko posebno dobro obrazloženje koje su to posebne okolnosti, baš zbog toga što je dobra namera ministarstva, što je ovo jedan dobar zakon, bez obzira na sve ove prigovore. I u svetu, u razvijenim i uređenim pravnim sistemima, kada se menja zakon o izvršnom postupku i kada se uvode privatni izvršitelji, iste su primedbe bile. Ali, kako mi danas imamo situaciju da se zaista samo 5% sudskih presuda izvršava što se tiče novčanog potraživanja, onda nam to jasno govori da nešto mora da se menja. Mi smo kao poslanici SPO u potpunosti sve ovo podržali, ali plašim se da će ostavljanje ove odredbe zaista pružiti mogućnost za zloupotrebe u praksi.
Iskorišćeno je tri minuta vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Ovaj amandman je Vlada prihvatila, ali Odbor za pravosuđe i upravu nije. Naravno, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Tokom rasprave u pojedinostima imaćemo i amandman Odbora za pravosuđe i upravu. No, sada je amandman narodnog poslanika Zorana Krasića, koji želi reč. Izvolite.
Znao sam, gospođo Čomić, i bez ovoga što vi pričate, da ova dva odbora to neće da uvaže, jer čim čuju moje prezime, oni to odbijaju. Amandman se odnosi na dva stava člana 9. koji ne pripadaju materiji Zakona o izvršnom postupku, već Zakona o stečaju. To je abeceda. Valjda je nekou Ministarstvu to pogledao i rekao - stvarno je ovo promaklo nekome ko je za nadnicu pisao ovaj predlog zakona. To će biti moje posebno pitanje – koliko ste para dali autorima ovih propisa, koji su, po pravilu, prepisani iz Slovenije i iz nekih drugih bivših republika? No, zbog javnosti, nekada je bilo "kada je teško Čović", sada je situacija potpuno drugačija - kada je teško ideš u sud, a u sudu zid. Pošto smo na temi stečaja, kažite mi, molim vas, da li će posle donošenja ovog zakona da bude bolje ljudima, recimo u Brodogradilištu u Apatinu. Tamo je neki Lazarević otkupio za neke sitne pare Brodogradilište, preuzeo neke obaveze, pokupovao po Srbiji još neke stvari, prebacio sva dugovanja na jednu firmu, izazvao stečaj. Kad se pogleda ko je stečajni poverilac, opet njegove firme itd. Da li će ovaj zakon da spreči te igrarije? Neće. Neće, samo će da ih kanališe. Biće pod kontrolom. Odabrani će moći to da rade, a ovi drugi neće moći. I ceo ovaj sistem promene promoviše samo jedan princip – ko ima para, imaće i zdravlja, imaće i pravde, a onaj ko ne bude imao para, neće moći čak ni da dođe do suda.
Da li još neko želi reč? Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe i upravu je podneo amandman na član 9. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima ministarska pravde Snežana Malović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, u ime Vlade Republike Srbije prihvatamo ovaj amandman. Obzirom da je bilo rasprave i reči vezano za ovaj amandman, želim da pojasnim i građanima Srbije i vama šta je u stvari prihvaćeno. Naime, zbog presuda koje su postojale u sudu u Strazburu, vezano za prekid postupka, ako govorimo o potraživanjima iz radnog odnosa, ali ne samo na osnovu presude u Strazburu, već i na osnovu stava Vrhovnog kasacionog suda, koji je nedavno zauzet, takvi prekidi se ne mogu ostvariti prema Zakonu o parničnom postupku. Ovaj amandman se upravo na to odnosi i on glasi da odredbe drugih zakona, koji propisuju prekid ili odlaganje izvršnog postupka, neće se primenjivati u izvršnom postupku koji se sprovodi po predlogu za izvršenje, a radi naplate novčanog potraživanja iz radnog odnosa. Želim da vas obavestim i da je Vlada Republike Srbije formirala radnu grupu čiji je zadatak da utvrdi koliki je iznos potraživanja, koliki broj predmeta postoji i da da određeni predlog kojim ćemo moći da prevaziđemo ovaj problem, pošto je činjenica da postoji veliki broj postupaka i da je problem otvoren, a mi želimo da delujemo proaktivno. S tim u vezi, ovom prilikom ću se osvrnuti još na neke diskusije koje su bile vezane za ovaj zakon. Želim da vas podsetim na činjenicu da ne možemo imati efikasan sudski postupak ukoliko nemamo efikasan postupak izvršenja. Analize koje smo uradili kada smo pristupili izradi potpuno novog zakona o izvršenju i obezbeđenju govore o tome da je starost izvršnog postupka negde oko 442 dana, da je trajanje postupka izvršenja u proseku negde oko 260 dana, a da prosek u zemljama EU iznosi 60 dana, što znači da smo mnogo ispod proseka zemalja EU. Verujem da će ovaj zakon doprineti tome da imamo efikasniji sudski postupak, jer smo predvideli neke potpuno nove institute, predvideli smo drugačiji način pravnih lekova. Pokazalo se da je najveći zastoj upravo bio kada se u izvršnom postupku uloži žalba i kada se po toj žalbi odlučuje. Nekada je to trajalo i godinama, nažalost. Sa ovakvim načinom, kada se uvodi prigovor, više ne postoji žalba i kada se taj prigovor odlučuje u okviru istog suda, nema više porotnika. Prihvatili smo amandman gde će to biti veće od troje profesionalnih sudija, a ne od dva porotnika. Slažem se sa svim narodnim poslanicama koji su podneli ovakvu vrstu amandmana. Ovaj zakon će u velikoj meri doprineti, po mom mišljenju, a verujem da će tako i biti, privrednom poslovanju. Ne možemo imati veći rast investicija, ne možemo imati povoljnu klimu u privrednom poslovanju ukoliko nemamo pravnu sigurnost, ukoliko ne možemo da izvršimo presude koje su donete. Vezano za ovaj zakon je mišljenje dao i Savet Evrope i verujem da on u velikoj meri doprinosi, s jedne strane, efikasnošću, ali, s druge strane, ne narušava dostignuti stepen ljudskih prava.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Obzirom da se radi o amandmanu koji je podneo Odbor za pravosuđe i upravu, odnosno prihvatio ga je i saglasio se o njemu većinom glasova, a i Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, predstavnica predlagača, odnosno ministarka pravde je prihvatila amandman, time je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 10. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta, koja ima reč. Izvolite.
Član 10. govori o primenama odredaba Zakona o parničnom postupku u ovom zakonu o izvršenju i obezbeđenju i kaže da u postupku izvršenja i obezbeđenja se shodno primenjuju odredbe Zakona o parničnom postupku, ako ovim ili drugim zakonom nije drugačije određeno. Iz pravno-tehničkih razloga, s namerom da se uredi tekst zakona, predložili smo da ne stoji ovo "ako ovim ili drugim zakonom nije drugačije određeno", jer uvek takva odredba unosi nepreciznost, zabunu, može da dovede do zloupotrebe itd. Onda kaže: "Vlada ne prihvata amandman iz razloga što je neophodno da se u postupku izvršenja i obezbeđenja primenjuje Zakon o parničnom postupku kao sistemski zakon", to nije sporno, upravo to je razlog da je trebalo prihvatiti naš amandman, "koji uređuje građanski postupak, pod uslovom da Predlogom zakona ili drugim zakonom nije drugačije propisano". Dakle, ako je Zakon o parničnom postupku sistemski zakon, a jeste, onda ne može stajati ni ovo obrazloženje, ni ovo što ste napisali u predlogu člana 10. Dakle, demantujete sami sebe. Sada se pitamo da li je to na osnovu neke presude u Strazburu ili na osnovu stavova Vrhovnog kasacionog suda, kako malopre rekoste? Interesantno je ovo što je malopre gospođa Malović rekla, da je starost postupka u postupku izvršenja 442 dana. Čini se da je tačno toliko prošlo od uspešne reforme pravosuđa koju ste vi sproveli, gospođo Malović, pa onda ne vidim u čemu je problem. Ili je ta reforma uspešna ili nije uspešna. Kako je moguće da posle tako uspešne reforme prosek izvršenja bude 442 dana? Hvala.
Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Sreto Perić.
Gospođo Malović, samo se vi nama žalite na neuspešnu reformu pravosuđa, mi ćemo kroz amandmane pokušati to da popravimo, vi prihvatite pa onda ćete olakšati sebi malo posao. Ovo sam se malo šalio, naravno. Mi govorimo o izvršnom postupku. Izvršni postupak je jedan od sudskih postupaka. Vi rekoste da se uvode neke nove institucije, odnosno instituti. Nas te nove institucije i instituti jako zabrinjavaju. Član 12. reguliše osnove za određivanje izvršenja. Izvršenje se sprovodi na osnovu izvršne isprave regulisane članom 13, verodostojne isprave regulisane članom 18. One definišu tačno šta je jedna, a šta druga isprava i na osnovu toga dolazi do izvršenja. Član 12. kaže: "Izvršenje se određuje na osnovu izvršne ili verodostojne isprave, ako ovim zakonom nije drugačije propisano". Mi predlažemo posle zapete tačka, da se briše ovo "ako ovim zakonom nije drugačije propisano". Nema, dakle, nijednog ni stručnog, ni bilo kakvog potrebnog razloga da ovo ostane, nego da se izvršenje određuje na osnovu izvršne ili verodostojne isprave. Ne bih da uplašim sad građane Srbije, ali bih im onako toplo preporučio da zbog toga što duguju Elektrodistribuciji, TV Srbiji, odnosno Javnom servisu, komunalnim preduzećima, ako imaju nešto malo da prodaju, da mogu prodaju, da izmire svoje obaveze, jer će im kasnije kostolomci, kad budu došli, da uzmu i kuću i sve što imaju. U vezi toga, pretpostavljam da nisu glasali za takve izvršioce, da nisu glasali za takav režim, pa neka razmisle, neka odluče šta će raditi dalje. Danas, gospođo Malović, ako vam nije problem da odemo zajedno do Šapca, u 18 časova. Hvala.
Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Vjerica Radeta.
Član 13. govori o izvršnoj ispravi i mi smo stavili primedbu na stav 1. tačku 2) gde ste predvideli da je izvršna isprava, između ostalog, pravosnažna, odnosno konačna odluka doneta u upravnom postupku, mi mislimo da tu treba da se završi tekst, a vi kažete - i prekršajnom postupku i poravnanje u upravnom postupku, ako glase na ispunjenje novčane obaveze itd, ako zakonom nije drugačije određeno. Opet ako zakonom nije drugačije određeno, kao da ovo što radimo nije zakon. Pa, valjda sve mora da bude određeno ovim zakonom. Interesantno je da ne prihvatate amandman zato što je amandman, kažete, iz pravno-tehničkih razloga nepodoban za razmatranje. Ovakvu formulaciju za ovoliko godina koliko podnosimo amandmane i obrazlažemo ih nikada nismo čuli od strane Vlade Republike Srbije. Zaista bi bilo dobro da bar ove amandmane koji koncepcijski ne menjaju ništa, nego vam samo pravno-tehnički uređuju zakon, prihvatate. Ali, dobro, to je vaše opredeljenje. Vi imate vaš koncept, vaše je pravo. Doći će vreme da ćemo i ovaj zakon morati da stavljamo van snage i donosimo potpuno nov u skladu sa konceptom SRS. Meni je iskreno žao što posle ovog amandmana dalje neću biti u prilici da vas, gospođo Malović, ubeđujem i da vam obrazlažem zašto treba da prihvatite amandmane koje sam podnela u ime poslaničke grupe SRS, zato što imam nameru uskoro da krenem u Šabac, gde ću se večeras u šest sati pridružiti hiljadama građana Srbije koji će tamo zajedno sa srpskim radikalima protestovati protiv režima Borisa Tadića i njegove namere da Srbe izručuje ustaškom režimu u Hrvatskoj.
Narodna poslanice, upozorila sam vas da sebe radi birate reči i da jaka reč ne odražava ni snagu, ni argumente. Međutim, kada neko reši da sebi štetu pravi, nažalost ne mogu da pomognem, kao što ne mogu da pomognem narodnim poslanicima koji misle da se ne vidi da hoće da pravila važe samo za druge narodne poslanike, a ne za njih. Dakle, ako sebi uzimate za pravo da koristite vreme koje je namenjeno raspravi u pojedinostima za to da izražavate svoj politički stav, onda morate računati na to da bi kršenje Poslovnika takve vrste dato drugim političkim strankama Narodnu skupštinu vratilo u dane kada sednice nisu bile vođene i kada je u ovoj sali bilo nemoguće raditi, pa vas upozoravam da to nisu stvari koje donose korist ni vama, ni vašim političkim ciljevima, a u suprotnosti su sa osnovnim pravilima argumentacije i debate u skupštinskim salama. Na član 15. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Mirko Munjić.
Ovaj amandman odnosi se na podnaslov – podobnost izvršne isprave za izvršenje. Kaže – izvršna isprava je podobna za izvršenje ako su u njoj naznačeni izvršni poverilac, izvršni dužnik, predmet, vrsta i obim ispunjenja obaveze, osim ako ovim zakonom nije drugačije određeno. Tražim da se ovo "osim ako ovim zakonom nije drugačije određeno" briše. Ovaj član označava, gospođo ministre, kada je jedna izvršna isprava podobna za izvršenje. Tu nabrajate, kao što se tamo nabraja, ako se sećate, koji su bitni elementi krivičnog dela npr, tako se ovde nabraja koji su to bitni elementi koji čine da jedna izvršna isprava bude podobna za izvršenje, pa se kaže – to je izvršni poverilac, postojanje izvršnog poverioca, izvršnog dužnika, predmeta izvršenja, vrste izvršenja, obima izvršenja. To su ti bitni elementi koji čine da jedna izvršna isprava bude podobna za izvršenje. Ali, kada je sve ovo lepo nabrojano, šta će vam onda ova nepreciznost, ako drugačije nije određeno? Mislim da to zaista čini ovaj deo člana dosta nepreciznim, da je ovo bespotrebno i da ovo treba izbrisati. Ovo me neodoljivo podseća na ono – ako drugačije nije naređeno. Imam utisak da se mnoge stvari u ovoj državi rade ako drugačije nije naređeno.
Na član 17. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić, koji ima reč.
Podneo sam amandman koji se odnosi na stav 2. Ove reči "po službenoj dužnosti" mislim da treba brisati. Gospođo ministre, ovi amandmani o kojima je prethodno bila reč, bilo bi dobro da iz tehničkih razloga i njihove bolje primene ne unosimo u zakone konfuziju i dvosmislenost ako se u velikom broju slučajeva u ovom zakonu ponavljaju reči – ako ovim zakonom nije drugačije određeno. Znate kako je to značilo u prošlosti? Ako treba neki zakon da se u njemu stave određene rupe, samo recite – ako drugim zakonom nije drugačije određeno. Ovo je logika da izbrišete i da onemogućite dvosmislenost i da se ljudi u praksi ne mogu snaći, jer da ste imali vremena, a verujem da vi u Ministarstvu niste imali vremena, možda zbog kratkog vremena, da detaljno izanalizirate ove amandmane. Ali, ove odredbe upućuju na jednu zbunjenost. Neće moći oni koji ga lako primenjuju da kažu – ako drugim zakonom nije određeno. Zamislite jednom izvršnom sudiji koliko treba vremena da traga, da istražuje u kom to zakonu može da bude drugačije određeno. Imamo Zakonik o krivičnom postupku, o upravnom postupku, Zakon o parničnom postupku, o vanparničnom postupku, ali ako se kaže – ako drugačije nije određeno u zakonu tom i tom i u članu tom i tom, upućujete sudiju i izvršitelja sutra da se može lakše snaći u primeni zakona. Nemojte dozvoliti da vam ovo promakne. Vi imate ovlašćenje, ali dajte malo poboljšajte ovaj tekst prihvatajući amandmane koji su logični.
Reč ima poslanik Mirko Čikiriz.
Ovaj predlog koji je u zakonu dat od strane ministarstva mislim da je dobar i da je u interesu baš poverilaca. Zbog čega? Pa, zašto bismo ostavili samo poveriocu ako na predmetu izvršenja i sredstvu izvršenja je nemoguće da se sprovede izvršenje? Zašto ne bi to bila i mogućnost da sud odredi drugi predmet ili drugo sredstvo izvršenja? Imaćete sudskog izvršitelja koji će izaći na lice mesta, a određen je način, sredstva, predmet izvršenja, recimo pokretna stvar, to je automobil, a njega u međuvremenu slupa, izgoreo, ukraden, ili ga je vlasnik, bez obzira što je predmet izvršenja, otuđio. Onda izvršitelj mora da se vraća pa da kaže stranci – dobro, želite li da to sprovedemo na nekom drugom predmetu izvršenja? Ne. Izvršitelj će na licu mesta konstatovati da dužnik ima u svom vlasništvu drugi automobil, autobus ili bilo koje drugo sredstvo koje može biti predmet izvršenja i time će se namiriti dužnikova obaveza. Prema tome, mislim da je ovo baš dobra odredba i da treba da ostane ovako kako je napisana, jer je u interesu poverilaca.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima poslanik Zoran Krasić.
Ovim amandmanom smo samo hteli da stavimo do znanja da praktično sud donosi zaključak kojim se određuju sredstva i predmet izvršenja. To je uvek tako bilo, ali to najviše zbog sledećeg stava, stava 4, gde pokazujete svojevrsnu dijalektiku pa umesto sudskog izvršitelja idete na ovog vašeg privatnog izvršitelja, reket izvršitelja. Jer, kada dohvate to privatnici, preduzetnici sa urođenim smislom za tržišno poslovanje, onda možemo sve i svašta u praksi da doživimo od strane izvršitelja, koji treba da otklone sve nedoumice i sve promašaje reforme srpskog pravosuđa. Znam da taj amandman nije zbog toga usvojen. Međutim, moram da prokomentarišem odbijanje amandmana na član 2, gde smo rekli da smo protiv ubacivanja izvršitelja, što povlači posle i njihovu komoru i sve ovo drugo, a onda nam je Vlada odgovorila da je to sve po Ustavu moguće i kad su u pitanju krivične sankcije, izvršava ih upravni organ – Uprava za izvršenje krivičnih sankcija. Da li neko u Ministarstvu zna kakva je razlika kada se izvršavaju krivične sankcije i kada se izvršava nešto u građanskim stvarima? Da li neko zna koja je to teoretska razlika? Vi najavljujete u sledećoj etapi privatne zatvore. Sudska presuda ima atribut državne vlasti, je l tako? Ona obavezuje sve. Država sa svojim monopolom garantuje obaveznost prema svima. Kako može obaveznost da se garantuje privatnim preduzetnikom? Pa još u transformaciji i racionalizaciji države mi pravimo nove komore, ranije je bila manija sa agencijama, pa ste pre nekoliko meseci rekli da se preteralo sa agencijama itd. Kad ćete da kažete da se preteralo s komorama? Komora kao kapa za neku profesiju. A koja je to profesija izvršitelj? Juče ste napravili bauk od javnog beležnika. Svako sa srednjom školom i tri meseca kursa ima da bude super beležnik. Sada ovde slušamo epopeje. Kad je to poverilac u svom predlogu za izvršenje napisao konkretno koja je pokretna stvar na kojoj želi da se sprovede izvršenje? Popis procene i prodaja pokretnih stvari. Pa, neka izvršitelj pronađe. Da li sad kola postoje ili ne postoje? Što bi to poverioca interesovalo? Slušamo ovde neke bajke da bi opravdali nešto što je pravno nemoguće. To je pravno nemoguć koncept zakona o izvršenju i obezbeđenju.
Poslanička grupa SRS je iskoristila sve vreme koje joj je na raspolaganju kao poslaničkoj grupi, sa minutom koji je iskoristio narodni poslanik Zoran Krasić, tako da sada svi podnosioci amandmana imaju po dva minuta, a ovlašćeni predstavnik još pet minuta. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Naravno, ovaj zakon je pravno nemoguć zato što je loš. Amandman na član 20. stav 6. Član 20. reguliše subjekte – sud, izvršitelj i govori se o poveriocu. Mi predlažemo da se stav 6. ovog zakona briše, jer u njemu kaže – preduzimanje radnji iz st. 4. i 5. ovog člana izvršni poverilac može usloviti svojim posebnim odobrenjem. Stav 4. je rekao – izvršitelj sprovodi izvršenje na osnovnim sredstvima i predmetima izvršenja koji su navedeni u rešenju izvršenja. Stav 5. kaže – radi namirenja istog potraživanja šta može sve da se uradi. U stavu 6. ostavlja se mogućnost izvršnom poveriocu da on predlaže neke nove predmete za izvršenje, što izvršitelj ne može da prihvati i onda to postaje besmisleno, bez obzira šta neke akademije misle, makar to bila i uvažena akademija Čikiriz. Mislim da je ovaj amandman sasvim logičan i treba da bude prihvaćen, jer ničemu to ne vodi. Ne može se na licu mesta odreagovati po zahtevu izvršnog poverioca, jer sudski izvršilac nema ta ovlaštenja koja bi trebalo da ima da bi mogao da izađe u susret izvršnom poveriocu.
Narodni poslanik Srđan Milivojević ima reč. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, uvažena gospođo ministarko, više puta smo u današnjim izlaganjima naših kolega čuli da vladajuća većina, a pogotovo DS, donosi zakone koji nisu primenljivi u praksi, a istovremeno se čuje da donosimo zakone koji ne mogu da zažive i koji će biti imaginacija, koji neće moći da ostvare svoju praktičnu primenu u svakodnevnom životu. To je jedna teza vrlo opasna od ljudi koji stalno imputiraju da sve što ovde donosimo, u stvari donosimo neka mrtva slova na papiru, jer ti zakoni uopšte ne žive, da se ne primenjuju, da nemaju svoj rok trajanja i svoju primenljivost u praksi. Zbog tih i takvih ću pročitati samo dva odlomka iz knjige "Parlamentarno procesno pravo", a tiču se, između ostalog, i načina na koji se donose zakoni i dobro je da se ljudi edukuju kada je reč o pravnoj nauci. Nije dobro da kao diplomirani inženjer poljoprivrede za stočarstvo držim predavanja iz pravne nauke, ali ću zbog onih koji nas stalno optužuju da donosimo zakone kojinisu primenjivi u praksi, pročitati samo dve rečenice. "Zakon više vodi računa o stvarnosti nego o željama i idealima pojedinaca. Zakon je stav zakonodavca iznikao iz žive stvarnosti društvenog stanja i ljudskih odnosa. Stav zakonodavca je veran stvarnosti. Njegova opravdanost je u cilju istinitosti i opravdanosti, stvara garant i oni su stvarni garant životnosti zakona. Zakon sadrži ideju odnosno stav o svetu i životu težeći usavršavanju ljudskog društva i ljudskog odnosa." Na kraju se kaže da svaki zakon ima početak i kraj. Početak ovog zakona je u tekućem životu, a njegov kraj je svakako u budućem životu, ali taj budući život neće biti s bilo kakvim promenama na izborima. Ovo će biti zakon koji će se primenjivati i posle mnogih izbora jer mi donosimo kvalitetne zakone koji su, pre svega, okrenuti budućnosti i koji žive u praksi uprkos kukumavkama pojedinaca, uprkos kritikama pojedinaca i uprkos želji da ti zakoni budu samo mrtvo slovo na papiru. Dakle, donosimo one zakone i onakve zakone koji su po meri našeg društva, koji su potreba naših građana i koji, između ostalog, imaju stvarnu potrebu u svakodnevnom životu, a ne u ispraznim pričama ljudi koji na svaki način pokušavaju da kritikuju sve ono što radi vladajuća većina.
Dva minuta i 45 sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Mirko Čikiriz, ima reč.
Osnovni prigovor prethodnom zakonu o izvršenju i svim prethodnim da su pravosudna vlast i država štitili više dužnike nego poverioce. Drugi prigovor, koji je malopre ministarka pojasnila, jeste sporost izvršenja, dugo trajanje izvršenja. Treći prigovor je imovina izvršnog dužnika i sve mogućnosti za manipulaciju da se izvršenje ne sprovede. Sada ću, samo zbog javnosti, pročitati stav 4. člana 20. Predloga zakona o izvršenju – izvršitelj sprovodi izvršenje na onim sredstvima i predmetima izvršenja koji su navedeni u rešenju o izvršenju, a kad sredstva i predmet izvršenja nisu navedeni izvršitelj sprovodi izvršenje na osnovu sopstvenog zaključka na sredstvima i predmetima izvršenja kojim se najpovoljnije ostvaruje namirenje izvršnog poverioca. Ovo je sve u svrhu da se namirenje ostvari, da se izvršenje sprovede, a uvažene kolege uporno žele ovim amandmanima da uspore izvršni postupak i da oduzmu ovlašćenja izvršitelju koja im se ovim zakonom daju, pa da se ponovo vraća na sud, da sud posebnim nekim svojim postupkom, zaključkom, naravno u posebnom postupku, odobri izvršenje na nekim drugim sredstvima, umesto onih koji su navedeni u predlogu za izvršenje. Tako da mislim da je zaista ova odredba dobra, da je u svrhu zaštite poverilaca i u svrhu što brže i efikasnije naplate potraživanja.
Minut i 45 sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić, koji ima reč. Izvolite.
Ovde sam tražio da se u članu 20. stav 8. briše. Taj stav 8. kaže – prilikom određivanja sredstava i predmeta izvršenja, odnosno obezbeđenja, sud, odnosno izvršitelj je dužan da vodi računa o srazmernosti između visine obaveza izvršnog dužnika i sredstava i predmeta izvršenja, odnosno obezbeđenja. U obrazloženju Vlada kaže da se ne prihvata, imajući u vidu da je neophodno propisati obavezu da se prilikom određivanja sredstava i predmeta izvršenja vodi računa o srazmernosti između visine obaveza izvršnog dužnika i sredstava i predmeta izvršenja u cilju zaštite prava izvršnog dužnika, posebno prava na imovinu. Dakle, ovo obrazloženje neodoljivo podseća na ono da bude vuk sit, a ovce na broju. Da li to može ovde? Može li se dužniku oduzeti imovina, a da on bude zadovoljan? Poverilac će ovde biti zadovoljan, jasno je to, a. hoće li to biti i dužnik? To je osnovno pitanje koje se ovde postavlja. Vlada bi ne samo u ovom zakonu, već i u drugim zakonima, na neki način, da bude i baba i devojka. Ne može to tako. Ovde, da se razumemo, dužnik treba da plati dug i niko ne sporitu činjenicu, da onaj koji duguje treba da plati dug. Ali, posebna je činjenica što je država te iste ljude svojim činjenjem, nečinjenjem itd. u ovom nizu od 10-11 godina navela da budu dužnici u mnogim slučajevima. Navela da duguju ne samo državi, već i da duguju jedni drugima. Dakle, ovo su pitanja koja treba sistemski rešiti, a ne samo pojedinačno ili ad hok.
Narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Opet se ne slažem ni s ovim amandmanom. Zbog čega? Naravno da je prioritetno zaštiti interese poverioca, ali takođe izvršitelj mora da vodi računa i o izvršnom dužniku. Primera radi, u praksi se sprovodi izvršenje. Izvršenje može da se sprovede na osnovnim sredstvima za rad s kojima neko hrani svoju porodicu, bavi se proizvodnjom, a može da se sprovede i na nekim luksuznim stvarima - nameštajem, luksuznim automobilima itd. Sigurno je da neće biti pravično prema izvršnom dužniku ako mu se oduzmu sredstva za rad, a ostavi se luksuzni automobil. Znači, prvo treba oduzeti luksuzni automobil, a ostaviti ono čime čovek radi i hrani sebe i svoju porodicu. Mislim da je ova odredba zaista izvanredna i, kažem, ako se vodi računa o izvršnom poveriocu prioritetno treba u sprovođenju izvršenja ne biti bahat i voditi računa o interesima izvršnog dužnika.
Jedan minut iskorišćen vremena poslaničke grupe. Narodni poslanici su radoznali koliko je još na raspolaganju poslaničkoj grupi Za evropsku Srbiju. Još 13 minuta. Narodni poslanici koji izražavaju sumnju u to kako se meri vreme, slobodni su da provere u stenogramu. U poređenju s vremenom, meni je žao što svi nemaju još vremena na raspolaganju, ali nemaju. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić, koji želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo, uložio sam ovaj amandman smatrajući da ne možemo priznavati strane isprave na ovaj način kako je to predloženo u zakonu. Samo bih napomenuo ovo što je prethodno govorio kolega Čikiriz. U članu 20. stav 4. se kaže – izvršitelj sprovodi rešenje na onim stvarima i predmetima izvršenja koji su navedeni u rešenju i izvršenju. Pazite, tu vam je advokat, ugledni i čuveni i stručan, može da vam tumači, gospođo Malović, neke stvari iz zakona. Ako sredstvo i predmet izvršenja nisu navedeni, izvršitelj sprovodi izvršenje na osnovu sopstvenog zaključka. Gospođo Malović, vi neustavno prenosite sudsku vlast na izvršitelja, koji će biti taj, kako su danas kolege iznele, da progoni, teroriše, preti, batina itd. Radi se o licu koje nema ustavna ovlašćenja. Vi ste sada izvršitelja uveli u ovaj zakon, ugradili ste ga, predlažete ga, ali narušavate Ustav i narušavate sudsku vlast. Sudska vlast je, gospođo Malović, neprenosiva. Nemojte olako prihvatati ove stvari. Kada se kaže da će izvršitelj najpovoljnije ostvariti namirenje izvršenja, vi ste ovim zakonom uništili dužnike i poverioce, ako ga usvojite ovako kako jeste. Evo i zašto. Govorim vam ovo iz prakse, u dobroj nameri. Izvršitelj sada treba da izvrši i sprovede odluku. On donosi zaključak, ako na prvoj licitaciji, kuća koja vredi 100.000 evra nije prodata, on je spušta na 30.000 i to sopstvenom odlukom, bez veštačenja, bez sudije. Imam samo garanciju i SRS gleda u sudove. Sudije su nama garancija i Ustav nam je garancija za ostvarivanje osnovnih ljudskih prava i zaštitu. Moj uvaženi kolega Čikiriz ističe zaštitu poverilaca. Godinama sam se za to zalagao, ali sada ne moramo da idemo u drugu krajnost i dužnika da dovedemo u takvu situaciju da mu se imovina proda u bescenje od strane izvršitelja koji nije pod kontrolom sudije. Vidite, parnica se vodila 20 godina, izvršni postupak pokrenut. Sada ako se ne može realizovati u prvoj fazi, izvršitelj dobija ovlašćenja – može da prodaje, može da oduzima, može da naplaćuje, ali nema kontrole izvršnog sudije. Mi verujemo izvršnom sudiji i molimo vas samo izvršnog sudiju i izvršitelja sudskoga, a ovog uklonite iz ovog zakona, jer će ovaj zakon u praksi doživeti fijasko.
Minut i 15 sekundi iskorišćeno vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić.Da li želite reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo, gospođo ministre, predložio sam u ovom amandmanu da član bude izmenjen, da se na ime strane države ili međunarodne organizacije koja se nalazi na teritoriji Republike može odrediti izvršenje, odnosno obezbeđenje samo na osnovu uzajamnosti, tj. na bazi reciprociteta. U ovom parlamentu ima jedan broj advokata, ima pravnika, koji znaju šta znači izvršenje sudske strane odluke. Ali, mi ne možemo izvršavati tuđe odluke i naloge, a da naši građani ne mogu u drugim državama da svoje odluke sprovedu. Gospođo Malović, da li ste se zabrinuli slučajno šta je s pravosnažnim odlukama kojima naši građani srpske nacionalnosti i Srbi imaju potraživanja na teritoriji Republike Hrvatske? Da li se pitate da li se te odluke izvršavaju na teritoriji Republike Hrvatske? Mi sad treba da dozvolimo da nam dođu stranci, donesu presudu i mi lako da je izvršavamo. Može samo na bazi međunarodnog ugovora i na bazi reciprociteta i uzajamnosti.
Na član 23. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Izvolite, imate reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođa Malović izađe, ali nema veze. U ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 23. stav 5. Predloga zakona. Taj stav glasi: "Odredbe stava 3. i 4. ovog člana shodno se primenjuju u slučaju prenosa ili prelaza obaveza, odnosno predmeta izvršenja sa izvršnog dužnika na treće lice nakon donošenja rešenja o izvršenju." Amandmanom sam predvideo da se posle reči "predmeta izvršenja" dodaju reči "samo uz saglasnost poverioca koja je data javnom ili po zakonu overenom ispravom". Koji su razlozi, dame i gospodo narodni poslanici, podnošenja ovog amandmana? Osnovni razlog je uvođenje pravne sigurnosti i obezbeđenje poverilaca. Drugačije su posledice kod prenosa potraživanja, što govore st. 3. i 4. ovog člana, a drugačije su potpuno posledice, pravne i svake druge vrste, prenosa obaveze, o čemu se govori u stavu 5. ovog člana i na koji sam podneo amandman. Nije problem ako izvršni poverilac prenese svoje potraživanje na neko treće lice u odnosu na izvršnog dužnika. Tu nema nikakvih pravnih, pa i materijalnih posledica ne bi trebalo da bude. Tu može samo doći do psiho-emocionalnih posledica kod izvršnog dužnika…
Dva minuta, zahvaljujem. Na član 24. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Ovde je propisano da u izvršnom postupku sud, odnosno izvršitelj postupaju isključivo na osnovu podneska i drugih pismena, a izvršitelj postupa i na osnovu sudske odluke i opšteg ovlašćenja izvršnog poverioca, osim ako ovim zakonom nije drugačije propisano. Ovde je regulisano na osnovu čega izvršni poverilac postupa. Šta je to što izvršnog poverioca vezuje i na osnovu čega on postupa? To su, dakle, podnesci i pismena, to je sudska odluka i to je opšte ovlašćenje koje ima izvršni poverilac. Dakle, kada je sve ovo lepo predviđeno u ovom stavu, šta će vam - ako ovim zakonom nije drugačije određeno? Vi znate za restriktivno i ekstenzivno tumačenje. Ovde je apsolutno potrebno jedno restriktivno tumačenje. Dakle, apsolutno je ovaj deo nepotreban. To može da unese zabunu i kod sudskog izvršitelja, a da ne kažem kod onih trećih lica koja ste predvideli da postavlja privatni izvršitelj. Znate, ta treća lica mogu da budu svakojaka lica i praksa će pokazati koja su sve to lica. Uglavnom će to biti ljudi koji imaju izgleda velike kajle oko vrata, kako to deca danas kažu, ali pitanje je koliko će oni imati pravničkog znanja. Koliko će oni biti u nekim zakonskim okvirima i moći da se ponašaju zakonski? Siguran sam da se uopšte neće ponašati tako. Siguran sam da će oni pred sobom imati samo jedan cilj, a to je da se od dužnika što pre, na način koji će vrlo često biti i brutalan, siguran sam u to, uzeti ono što on duguje. Ako je to intencija ovog zakona, onda je i ovakvo tumačenje vaše u redu.
Narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvažena gospođo ministarka, iz izlaganja nekih svojih kolega u ovoj raspravi običan građanin bi mogao da zaključi da će država Srbija angažovati plaćenike, kriminalce, reketaše, ljude sumnjivih biografija i sumnjive prošlosti da rade državni posao. Da će ljudi biti žrtve brutalne otimačine i pljačke prilikom izvršenja, da će se tu sprovoditi neko nasilje i da će praktično neke dahije, davno zaboravljene iz 1804. godine, sprovoditi neku selektivnu pravdu, ne da bi namirili tu pravdu, već da bi namirili neke svoje sopstvene interese i da bi, sprovodeći izvršenje, namirili tu za sebe i ostvarili neki ekonomski interes. To je veoma opasna teza koja ima za cilj samo jednu stvar, da napravi paniku, da uplaši građane i da pokaže da ova bezdušna, nemilosrdna država ni o kome drugome ne vodi računa, do samo o onima koji su jaki, silni i moćni. Znate, izvršenje će se i u Republici Srbiji i od sada i ubuduće isključivo raditi u skladu sa zakonom i s važećim pravnim normama. Neće tu biti nikakve otimačine i neće tu biti nikakve pljačke i nikakve hajdučije i neće taj posao raditi Kučuk Alija i Mehmed Fočić Aga, taj posao će sprovoditi oni organi koji su za taj posao kvalifikovani, obučeni, stručni, a pre svega će ga raditi u skladu sa zakonom. Istovremeno, država ne može da štiti dužnike, a da ne vodi računa o poveriocima. Ne može država Srbija kroz ove zakone koje sada donosimo i usvajamo da vodi računa o onima koji su se ogrešili o zakon, a da ne vodi računa o onima koji trpe nepravdu. Tako je, gospodine koji dobacujete, sunce bi vas ogrejalo i da smo imali javne beležnike, pa da su vaše ostavke lepo evidentirane kod tih javnih beležnika, da ste taj posao znali da radite, a ne sada ovde da plačete i kukumačete kako ne znate ko vam je overio ostavke i da se stalno pozivate da ste ih izgubili, dali nekome, nego lepo da ste imali javne beležnike, odnesete ostavke i ugovore koje imate kod beležnika, a ne u crkve i džamije da nosite ostavke i da se tamo zaklinjete. Lepo to uradite u onim organima koji su nadležni, obučeni, pa vam se ne bi dešavale situacije kakve sada imate, da trpite te konsekvence. Prema tome, glasajte za ove zakone, sebi ćete olakšati, pa tek onda građanima Srbije.
Dva minuta i 50 sekundi iskorišćeno je vremena poslaničke grupe. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da) Narodni poslanika Jovan Palalić ima reč.
Sasvim sigurno jedan od najvećih problema generalno u procesnom pravu i u svim postupcima jeste pitanje dostavljanja. Ono je predstavljalo zaista jedan čep koji je u velikom broju slučajeva dovodio do toga da se uopšte postupci ne pokrenu, a i ako su pokrenuti, trajali su izuzetno dugo zbog različitih načina izbegavanja dostavljanja pismena koja se upućuje strankama u postupku. Ako je nešto bilo uzrok dugog trajanja izvršnog postupka, a da ne govorimo o parničnom postupku, to je dostavljanje. Hoću da kažem da se ovim rešenjem delimično taj problem može rešiti. Mi smo našim amandmanom hteli da predvidimo i pokrijemo sve moguće situacije, pored te da se ističe na oglasnu tablu suda u roku od tri dana, ukoliko nije moglo da bude dostavljeno saglasno stavu 2, da je to moguće da se uradi i dostavljanjem pošti i kada se dostavi pošti, u roku od tri dana, smatra se daje dostavljanje izvršeno. Prosto pored oglasne table suda, neka to bude i pošta, da se svaka moguća eventualnost ili problem, ili propust samog izvršitelja ili dostavljača na ovaj način otkloni. To je problem, jer sada ćemo imati i privatne izvršitelje. Pitanje je kako će i na koji način će se to sprovoditi u praksi. Mi smo ovde dosta govorili o tom konceptu, i sada slušamo polemiku ko će i kakvi ti ljudi da budu. Ne postoji nijedan kriterijum, gospođo ministre, kako će se birati ljudi koji će biti angažovani u kancelarijama privatnih izvršitelja. To je ključni problem. I kada pričamo o poštenju, o edukovanosti, o obučenosti tih ljudi, podsećam na član 336. Predloga zakona, koji kaže – izvršitelj može da zaposli ili angažuje treća lica koja u ime i za račun izvršitelja sprovode pojedine radnje. Angažuje. Koja lica? S kojim kvalifikacijama? Koji znanjem? Verujem da će to biti ljudi koji na najefikasniji način mogu da uteraju dug, jer će izvršitelj privatni imati interes da takvo lice zaposli, jer će biti dobro plaćen da što pre naplati to potraživanje. U narednim članovima pokazaćemo gde se ta sprega na najbolji način ostvaruje, a to je kod verodostojnih isprava. Verodostojne isprave su, između ostalog, računi, znači sve ono što izdaju javna preduzeća, tj. oni koji imaju para. Ti koji imaju najviše para, ti će najviše i da plate privatne izvršitelje, a oni će da angažuju momke s kajlama koji će brzo da uteraju taj dug. Inače, ako to nije tako, da otklonite svu sumnju precizirajte ko može biti pomoćnik, koje kvalifikacije, koje znanje, koju dostojnost? Ko procenjuje tu dostojnost. U ovom slučaju to je puka volja privatnog izvršitelja koga će on da angažuje. Bilo koje lice može da angažuje i sud nema mogućnost da ga u tome spreči. Videćete kakvi će se tu problemi pojaviti, ogromni problemi, pojaviće se strah. Mi smo za to da se prioritet stavi na izvršne poverioce i Srbija konačno treba da kaže, to nam je prioritet, da dobije pravo i da se naplati onaj ko ima pravo da potražuje, da ne štitimo večito dužnike, ali nemojte da to krene u nasilje i da izvršni dužnici zbog toga trpe. Bojim se da će ovako nepreciznim normama to biti slučaj.
Iskorišćeno je minut i 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Želim da kažem javnosti radi, ono što je bila rak-rana sprovođenja izvršenja i ono što je najviše opstruisalo izvršenje, to je samo dostavljanje svih neophodnih obaveštenja vezano za izvršenje i izbegavanje prijema dostavljanja. Ovaj zakon to zaista izvanredno rešava. Dakle, način dostavljanja i fizičkim i pravnim licima, oglašavanje na oglasnoj tabli, a razlika između predloga DSS i predloga u zakonu je u broju dana. Otprilike, DSS traži da se skrati još rok na tri dana, a u Predlogu zakona je pet dana. Mi mislimo da bi najbolje bilo da bude jedan dan, ali je nemoguće i u roku od pet dana, ali daj bože da sve to bude tako, da se stigne da se izvrši sve što je potrebno vezano za izvršenje, za dostavljanje uredno i da bude na zakonu zasnovano. Sigurno je da je ovakav predlog mnogo bolji u odnosu na sve prethodne predloge. Što se tiče angažovanja, kako se pominje, uterivača dugova, da li postoji ta opasnost, sigurno je da postoji. Da li se ovako radi u svetu? Radi se. Podsetio bih vas da je krivičnim zakonodavstvom jasno preciziran način primene sile, ne samo u izvršnom postupku, nego svako protivpravno ponašanje i da će sigurno ako bude takvih slučajeva, svi ti, mislim na sve te koje vi nazivate uterivačima dugova, a verujem da će biti tih pojava, biti podložni krivičnoj odgovornosti i da će to biti takođe, kada neko od njih zaglavi zatvor i kada bude krivično odgovarao, opomena da se u budućnosti tako ne ponašaju.
Iskorišćeno je dva minuta vremena poslaničke grupe. Na član 29. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Generalno da, zakoni koje predlaže ova vlada su loši. Mi smatramo kada bi se oni bar primenjivali da bi bilo znatno manje problema, nego što ih inače imamo na ovakav način. Neko je rekao da mi želimo da odugovlačimo izvršni postupak. Sada ćete videti iz predloga člana 29. ko želi da odugovlači izvršni postupak. Ako se pažljivo analizira član po član, onda se vidi da od ovoga neće imati koristi ni poverioci, ni izvršioci. Da li će biti nekih batinaša, ali njih ne uvodi država, ona preko izvršitelja ostavlja mogućnost da izvršitelji uvode takve, privatni izvršitelji, naravno. Dostavljanje; član 29. reguliše dostavljanje izvršnom dužniku, naravno, sudskih podnesaka i kaže se, ako je fizičko lice, na koji način, a ako je pravno, na drugi način, odnosno gde, na ono što je kod Agencije za privredne registre upisano kao sedište, dostavlja se na tu adresu. Ako se radi o fizičkom licu, onda je izvršni poverilac dužan da dostavi tačnu adresu izvršnog dužnika. Mi smo predložili da to bude MUP, gde se inače vodi evidencija, gde su prebivališta, odnosno boravišta naših građana. Ako bude imao obavezu da to radi izvršni poverilac, a on ima problema s naplatom svojih potraživanja, čemu ovi zakoni i šta to zapravo rešava. Oni koji se prave normalni, pitao bih gde je overena ostavka bivšeg narodnog poslanika Ferze Ćelovića, to ste u jednom danu po hitnom postupku realizovali. Da li je ona overena u crkvi ili džamiji, ne ulazim u motive promene narodnih poslanika, pogotovu ne što pripada Demokratsko-sandžačkoj partiji, nego samo pitam gde je overeno, a realizovana je. Administrativni odbor nije imao nikakvu dilemu da tu ostavku narodnog poslanika prihvati i da se zameni poslanik, samo kada traži SRS, onda je problem.
Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Narodni poslaniče Čikirizu, vi se javljate po prethodnom amandmanu? Izvolite.
I u ovom amandmanu prepoznao sam komplikovanje postupka izvršenja. Zbog čega? Amandmanom se predlaže da ako se lice ne nađe na adresi koja jeste adresa njegovog prebivališta, odnosno evidentirana u MUP, da se izvršnom dužniku postavi privremeni zastupnik sa liste advokata. Šta to u praksi znači? To znači da sud mora da donese rešenje o postavljanju privremenog zastupnika, da postavlja nekog advokata, a oni su i te kako vešti u izbegavanju prijema pismena i mi imamo ponovo situaciju koju smo imali ranije. Rešenje koje predlaže zakon je apsolutno efikasnije. Ako nema lica na adresi, obaveštenje se izvrši, odnosno dostavi oglasnoj tabli suda i tada teku svi rokovi i više nema izbegavanja plaćanja.
Iskorišćen je jedan minut vremena poslaničke grupe. Izvolite.
Kada je u pitanju ovo dostavljanje, mislim da će se ovde uvesti jedna nova praksa koja će da bude katastrofalna u postupku izvršenja. Imam neko iskustvo i moje kolege koje rade kao advokati imaju priliku da se uvere kako se može izvršiti jedno uspešno dostavljanje. Sada se izvršni postupak izgleda u odnosu na dostavljanje svodi na oglasnu tablu, a ako čoveka ne nađete kod kuće, ovde zakonodavac mora da vodi računa, da zaštiti prava, interese poverioca, ali istovremeno i dužnika. Zamislite da dužnik ode na godišnji odmor, nema obaveštenje da je stiglo rešenje za izvršenje. Izvršitelj će sada na oglasnu tablu da okači i kada prođe pet dana, vraća se čovek sa godišnjeg odmora i u stanu nalazi drugoga vlasnika, kaže da je kupio stan. Da li vodite računa ne samo o jednoj stranci, o obe stranke mi moramo da vodimo računa. Još pogotovo ako je oglasna tabla blizu WC-a u sudu, tamo gde ne zalaze stranke. Sad znajte šta čeka naše stranke. Čekaju građane zaista pogrešne norme, pogrešne odredbe i drugo izvršitelja izbacite iz ovoga zakona, on će biti najveće zlo. Sudski izvršitelj je bog, drugog nema, ako hoćemo da izvršavamo sudske odluke. Šta ćemo doživeti s ovim predlogom zakona? Još godine i godine, deset godina se neće izvršiti. Sada hoćemo na osnovu našeg utiska, jeste da smo zaista poslednji u Evropi po pitanju izvršenja sudskih odluka. Postavlja se pitanje – da li mi sada treba da ugrozimo prava dužnika i poverilaca, da ih oštetimo, samo da bi dokazali nekome kako smo mi postigli efikasnost u parničnom i izvršnom postupku. Ova efikasnost će se obijati o glavu našim građanima.
Na član 29. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Malović, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 34. Predloga zakona koji govori o troškovima postupka. Naime, da ne bih citirao niti stavove za koje tražimo da se menjaju, niti obzirom na vreme, niti amandman, obzirom na tekst, koji predlažemo da bude sastavni deo ovog člana, samo ću vam reći da smo predložili ovim amandmanom da se izvrši izmena stava 1. Predloga zakona, kao i stava 7, tako što, naravno mi su SRS, prihvatamo ovaj princip i ne može drugačije, da troškove postupka snosi izvršni dužnik. Hteli smo ovim amandmanom da na neki način zaštitimo izvršnog dužnika samo u jednom slučaju, kada postoji neosnovani predlog za izvršenje. Zatim smo predložili amandmanom da se stavovi od 2. do 6. brišu. U stavu 7. kada su troškovi postupka nastali pred izvršiteljem, vi ste predložili Predlogom zakona da izvršitelj obrazloženim zaključkom određuje izvršenje. Smatramo, o čemu je gospodin Petar Jojić, poslanik SRS, u više navrata govorio, ne možemo da oduzimamo pravo suda, pa i u ovim slučajevima, da određuje troškove postupka. Mi smo predložili u stavu 7. da troškove postupka na obrazložen zaključak izvršitelja određuje sud. Suština amandman je otprilike ta.
Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, konsultujući se sa većim brojem ljudi iz struke i iz prakse pravnika, u ime SRS, predložio da se promeni sadržaj ovog člana 35. Zašto? Vi tu nemate odredbu koja govori ne samo o verodostojnosti isprave, nego o izvršnosti isprave. Očigledno da vi nemate službu koja treba da čita i ljude koji treba da pročitaju amandmane, da bi ti amandmani mogli zaista s vaše strane da budu ocenjeni valjaju li ili ne valjaju. Ceo dan mi ćemo ovde govoriti o nekim suštinskim stvarima. Ne radi se ovde o ovoj ili onoj strani, ali mi gledamo interese naših građana podjednako. Vi u ovom članu, kako ste vi predložili, dovodite u nepovoljan položaj i poverioca i dužnika. U ovoj odredbi ovog člana morala je biti klauzula koja garantuje, pre svega, i verodostojnost, ali, pre svega, izvršnost. Ako izvršitelj uzme verodostojnu ispravu i on je upodobi, zamislite, mimo sudije, mimo veća, on je upodobljava da li je ona podobna za izvršenje ili nije. Mislim da to nije u redu. Mi smo vam predložili da treba da ona sadrži i obaveže izvršnog dužnika u roku od osam dana, a u meničnim i čekovnim sporovima u roku od tri dana o dostavi rešenja da namiri potraživanja zajedno sa odmerenim troškovima. Kada su u pitanju troškovi, gospođo ministre, doći ćete u tešku situaciju, videćete kako će izvršitelji troškove da namiruju. Izvršitelji će vam se namirivati tako što će u dogovoru s poveriocem skinuti upola cene ili čak dozvoljavate po zakonu na 30%, ali kaže prodaja najpovoljnija. Najpovoljnija prodaja biće 10% od vrednosti jedne stvari. Zamislite pogotovo kada je u pitanju nekretnina. Vi date ovlašćenje izvršitelju da on vašu kuću procenjuje. Dođe i fotografiše i kaže – ona ako vredi 100 hiljada evra, po mom ličnom mišljenju vredi 10 hiljada evra, prodajem, završavam predmet, postižem efikasnost i na taj način s poveriocem se dogovaram da bih uzeo proviziju. Kriminala će biti ogromnog. Ošišane one gorile ne bih želeo da se nađu u svojstvu izvršitelja. Još vas jednom molim, ne udaljavajte se od Ustava, ne udaljavajte se od suda. Izvršni sudija je bog u sprovođenju, drugog boga nema. Ako se udaljite od zakona i Ustava, sve je sumnjivo, a ponavljam, mi verujemo samo sudu, zakletom sudiji, a ne ovim činovnicima koji će biti jako veliki problem u našem pravnom sistemu.
Minut i 15 sekundi iskorišćeno vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Na član 35. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Zoran Krasić.
Verovatno ovaj amandman je razmatran u Vladi poslepodne, pala je koncentracija, pa nije usvojen. Šta je svrha ovog amandmana? Da rešenje donosi sud. To vi ne prihvatate, ali zato u stavu 3. ostaje da zaključkom suda, znači, zaključak donosi sud, ha, ha, ali hajde da ne pričamo pošto može ovo da bude i tragikomično. O čemu se u stvari radi? Možete efikasnost da postignete i u sudskom izvršnom postupku ukoliko ljudi rade u skladu sa zakonom, ukoliko ne dominiraju politički interesi, interesi organizovanog kriminala i oni koji su se u privatizaciji obogatili i kreiraju vlast. Oni ovo kreiraju da bi zaštitili svoj kapital. Ovde će biti princip – imaš para živi, nemaš para gotov si, a mi koji imamo zaradićemo i na tvojoj smrti. To je prirodna posledica ovog puta ka EU i NATO paktu. Zar je moguće da nije dovoljna garancija asistencija policije prilikom sprovođenja izvršenja, e to je ta poruka. Zato eminentni ljudi s kajlama vrlo efikasno mogu da završe posao. Vi ćete da dignete ruku i da kažete, kajla je legalno, zakonito sredstvo uterivanja dugova. Znači, danas si otišao iz svog stana, kad se vratiš s odmora u tvom stanu će biti gospodin tajkun. Pa, poštovani građani Srbije, to je nešto što je sasvim izvesno, tome nas uči jedanaestogodišnji put ka EU …
Dva minuta. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Poštovane kolege, mi još jednom ukazujemo da verujemo u institucije države i da bi bilo potrebno da i vi to radite, ali vi ovde priznajete nemoć i Ministarstva unutrašnjih poslova, i sudija i svih državnih zvaničnih organa koje ste birali. O čemu se tu radi? Nemate sigurnost, jer znate kakve kandidate ste odabrali, kakve kandidate ste usmerili. Podneli smo amandman na član 38. Predloga zakona, gde se radi o dostavljanju rešenja o izvršenju. U stavu 1. se kaže kako i na koji način se to radi i gde se dostavljaju. Ovde se ne radi o jednom suštinskom pitanju, ovde se radi prosto o jednom tehničkom pitanju. Mi smo želeli da nema nikakvih zabuna, da stav 3, na koji se i odnosi ovaj amandman, bude potpuno jasan svima. On sad glasi u Predlogu zakona – rešenje o izvršenju na pokretnim stvarima i zaključak o ispražnjenju i predaji nepokretnih, misli se stvari, ali ne piše, dostavlja se izvršnom dužniku neposredno pre preduzimanja prve radnje izvršenja, osim ako ovim zakonom nije drugačije određeno. Mi smo predložili da se ovo "osim ako ovim zakonom nije drugačije određeno" briše. Ovo nije neka konceptualna razlika, ovo je zaista tehničko pitanje. Kakve bi to mogle da budu drugačije razlike, kako bi to moglo na drugi način da se propiše dostavljanje ovog rešenja i šta ono suštinski izvan ovog znači, da mora baš da ostane ovde u ovom predlogu zakona? Ne mora, ovde se samo radi o tome da principijelno nećete da prihvatite amandman. Ništa ne bi bilo strašno i da bude prihvaćen.
Na član 39. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanikaposlaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman, sa ispravkom, od 7. aprila 2011. godine, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Milica Radović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministar, ako je cilj donošenja ovog zakona rešavanje zaista jednog velikog problema u našem pravosuđu, a to je sporost u postupku izvršenja pravosnažnih odluka, mi smatramo da ovaj predlog taj problem neće rešiti. Neće ga rešiti iz prostog razloga što je njime predviđeno jedno rešenje kojim će sadašnji, ionako spor, postupak i dalje ovim rešenjem biti usporen. Naime, to je ono na šta se i odnosi ovaj amandman. Smatramo da umesto roka od tri dana, koji je bio predviđen i dosadašnjim zakonom, nije osnovano uvoditi rok od pet radnih dana, jer se tada postupak izvršenja neopravdano produžava. Nije mi jasno koja je logika svega toga bila. Ako znamo da se uvodi rok od pet radnih dana, on neminovno znači sedam dana. U slučaju nekog praznika, taj rok naravno može da bude i mnogo duži. Ovo rešenje me prilično neodoljivo podseća na ono rešenje zbog koga se i krenulo u samu reformu pravosuđa, a to je postizanje veće efikasnosti u postupanju naših sudova. Ona ne da nije postignuta, već je upravo doživela potpuno svoju suprotnost. Umesto efikasnijeg postupanja sudova, mi smo dobili drastično smanjenje broja sudova, drastično smanjenje broja sudija i drastično povećanje broja predmeta po svakom postupajućem sudiji. Mislim da će slično rešenje biti i u ovom predlogu zakona u pogledu ubrzavanja postupka izvršenja. Dalje, koji je problem ovde prisutan, jeste problem koji će dodatno usporiti postupak izvršenja, a to je neadekvatno regulisanje problema dostavljanja pismena izvršnom dužniku. Mi smo predložili amandman, za koji smatramo da ga je bilo potrebno prihvatiti, jer bi se na taj način mnogo bolje regulisalo ovo pitanje. Kao što je i moj kolega Jovan Palalić u dosadašnjoj raspravi ukazivao na sve druge probleme koji su evidentirani u ovom predlogu zakona, samo ću pomenuti da je ogroman problem, po našem mišljenju, i prelazak, odnosno prenošenje tih javnih ovlašćenja na privatne izvršitelje, ali o tome je on mnogo više pričao, pa se ne bih na tome zadržavala. Ako mi dozvolite, mislim da bi bilo dobro da iskoristim sada svoje vreme koje imam kao ovlašćeni predlagač i više se ne bih javljala danas po ovoj raspravi. Reći ću samo par reči o Predlogu zakona o javnom beležništvu. Jeste da smo juče raspravljali o tom zakonu, onako prilično podrobno, to je bila jedna kvalitetna diskusija, ali mislim da bi trebalo da dam neki svoj konačan osvrt na Predlog zakona u celini. Zakon o javnim beležnicima, kao što sam rekla u načelnoj raspravi, jeste potreban zakon i dobro je da on bude donet. Mi podržavamo ideju donošenja zakona o javnim beležnicima, prosto iz razlog što smatramo da će na taj način ipak doći do jednog ogromnog rasterećenja sudova u pogledu svih onih radnji koje bi oni inače bili u obavezi da vrše, naravno, zbog unošenja veće sigurnosti u pravni promet i olakšanog dokazivanja. Moram da izrazim svoje sumnje i svoje negodovanje da, ukoliko smo ovoliko dugo čekali na donošenje tog zakona, mislim da smo mogli da sačekamo još malo i da on u potpunosti bude dobro regulisan. Prvenstveno zbog toga što smatram da neki delovi ovog zakona nisu na najjasniji način formulisani, tačnije oni su neprecizni, dok su u drugim delovima ovog zakona oni prenormirani. Mislim da je kao dobra osnova za izradu ovog zakona mogao da posluži i ovaj zakon o javnim beležnicima iz 1930. godine, koji ima svega par strana, koji je vrlo moderan zakon za vreme kada je donošen, koji je bio i jeste vrlo kratak, vrlo precizan zakon koji je uvažavao sve dobre osobine latinskog sistema notarijata. Mislim da je današnji predlagač zakona mogao ovaj tekst zakona da ima ispred sebe prilikom donošenja ovakvog zakona. Naravno, naša najveća zamerka jeste, to je ono o čemu smo juče diskutovali, problem samog imenovanja javnih beležnika. Smatramo da ministar u tom pogledu ima ogromna ovlašćenja, ne samo kada je u pitanju imenovanje javnih beležnika, nego i kada je u pitanju regulisanje svih važnih pitanja iz oblasti javnog beležništva. Prvo, predviđeno je da ministar rešenjem imenuje javnog beležnika, a da je faktički postupku imenovanja posvećeno svega par članova, tačnije pet članova, što smatramo da je jako loše. Takođe, nije dobro ni što mi danas ispred sebe nemamo zakon koji bi jasno citirao koji su to kriterijumi i koja su to merila koja ministar primenjuje u onom trenutku kada odlučuje o imenovanju javnih beležnika. Ako se ne varam, od tih pet članova u zakonu, ovome je posvećen samo jedan stav. Posebno je problematično ono o čemu smo takođe sinoć diskutovali, a to je imenovanje prvih javnih beležnika i zašto se predlagač zakona opredelio za rešenje da ih imenuje sto u tom prvom ciklusu? Juče sam shvatila vaše protivljenje takvom jednom rešenju, ali niste me uverili argumentima da ste u pravu. Posebno me niste uverili zbog toga što ste u samom Predlogu zakona predvideli da će prvih sto javnih beležnika da se bira, odnosno imenuje na osnovu kriterijuma teritorija osnovnih sudova. Ako ste to već napisali u samom zakonu, onda bi trebalo da se podrazumeva da ćete ih imenovati 34, koliko imamo ukupno osnovnih sudova u Srbiji. Takođe, mislim da bi bilo mnogo racionalnije i, u svakom slučaju, opravdanije da smo ovaj postupak imenovanja javnih beležnika prepustili Narodnoj skupštini. Složićete se sigurno sa mnom da bi u tom slučaju postupak imenovanja bio mnogo transparentniji nego ovaj koji imamo danas. S obzirom da je postupak imenovanja vrlo neprecizno regulisan, s obzirom da pruža i ostavlja mogućnost za veliku proizvoljnost u odlučivanju i s obzirom da ne otklanja sumnju u nepristrasnost prilikom samog izbora, naše je mišljenje da bi prisustvo Agencije za borbu protiv korupcije od samog početka ulaženja u ovaj postupak bilo neophodno. Bilo bi neophodno, u krajnjem slučaju, i zbog toga da sam ministar pravde, kao neko ko je direktno nadležan za imenovanje javnih beležnika, ne bi bio u mogućnosti, odnosno u situaciji da kasnije, kada se celokupan postupak imenovanja javnih beležnika završi, dokazuje svoju nepristrasnost. Zato smatram da je bilo vrlo važno da se predvidi prisustvo Agencije za borbu protiv korupcije, prvenstveno zbog toga što svi dobro znaju da je posao javnog beležnika izuzetno dobro plaćen, dobro će biti plaćen i kod nas, ali je dobro plaćen svuda, u svim zemljama gde ovakav institut postoji, i da će se neminovno prilikom samog imenovanja javnih beležnika ovde prelamati veliki interesi. Pored svih ovih nepreciznosti u Predlogu zakona, nažalost nije posvećena dovoljna pažnja regulisanju javnobeležničkog ispita. Smatram da nije dobro da se ovo pitanje naknadno definiše pravilnikom, kojeg ćete vi doneti. Takođe nije jasan ni status onih lica koja su na Pravnom fakultetu u Beogradu završila specijalističke studije iz oblasti javnobeležničkog prava i koji su imali mogućnost da stiču svoja znanja od vrhunskih profesora koji su, u krajnjem slučaju, uzeli učešće i u pisanju ovog teksta zakona. Takođe, smatramo da je potpuno neopravdano iz samog teksta predloga ovog zakona izostavljena i izbačena odredba o obaveznom pohađanju javnobeležničke akademije, jer smatramo da bi se tako jasno stavilo do znanja da je obezbeđivanje visoke stručnosti javnih beležnika neophodno. Kada pogledamo celokupan ovaj predlog zakona, mi faktički ne znamo ni ko će da čini konkursnu komisiju. Juče je bilo polemike o tome. Podržavam ono što ste vi sinoć rekli i volela bih da tako bude, ali garancija u ovom predlogu zakona za tako nešto nema. Mi smatramo da bi konkursna komisija trebalo da bude sačinjena od predstavnika eminentnih pravnika, profesora pravnih fakulteta, sudija najviših sudskih instanci u zemlji. Takođe, ne znamo ni na osnovu kojih kriterijuma će biti imenovani javni beležnici i kakvog će stručnog obrazovanja oni biti. Jedino što znamo iz ovog predloga zakona jeste da će ih imenovati ministar, na osnovu merila i kriterijuma koji će očigledno biti poznati samo njemu. Zbog toga ovaj predlog zakona nije dobar, mi ga ne podržavamo. Ostavlja se jedna opravdana bojazan da će ova celokupna služba biti podređena izvršnoj vlasti, što takođe nije dobro.
Imate na raspolaganju još jedan minut kao ovlašćena predstavnica. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić, koji želi reč.
Kada o ovim stvarima, koje su izrazito pravne, razgovarate s nekim od pravnika, nije teško da čovek u nekom momentu, ukoliko vidi da je neko u sučeljavanju tih mišljenja izrazio neko svoje mišljenje koje je možda jače ili utemeljenije u zakonu, da to i prizna. Međutim, kada neko ko se, kao što kaže izreka "u sve meša", pa postane ekspert i za pravo, za ekonomiju, za filozofiju i za EU posebno, onda to nije dobro, onda to liči na ono – kad bi vo znao da crta, znate na šta bi ličilo njegovo božanstvo, na vola. Iz obrazloženja za neprihvatanje ovog amandmana se vidi da je to rađeno na brzinu, mehanički i bez uvažavanja suštine stvari. U obrazloženju za brisanje ovog stava kažem da je u amandmanu na član 39. stav 1. predložena dopuna. Dakle, na član 39. je predložena ova dopuna. Vi u obrazloženju kažete da se član 39. odnosi uopšteno na prigovor protiv rešenja o izvršenju. Znači, niste ni pročitali. Uopšte se ne osvrćete na ono što kažem u obrazloženju. Međutim, to nije prvi put. Siguran sam da je rok važenja ovog zakona, uostalom kao i mnogih drugih zakona koje ste predlagali ovde od početka te vaše reforme pravosuđa, vrlo kratak ili, da kažem, ograničeno kratak, i to samo do onog perioda dok ovi uz tzv. kajle izvršenja ne budu završili svoj posao, ne budu uzeli i poslednji dinar od onih ljudi koji duguju.
Reč ima ministarka Snežana Malović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, u ime Vlade Republike Srbije nisam mogla da prihvatim ovaj amandman. Zašto, pročitaću stav 4. člana 40. Zakona o izvršenju i obezbeđenju, koji glasi: "Prigovor ne odlaže izvršenje rešenja, osim ako je zakonom drugačije propisano". Amandman je glasio da se briše ovaj član. To u potpunosti narušava celokupnu koncepciju donošenja zakona, koja se odnosi na to da izvršni postupak učinimo efikasnijim.
Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 41. amandmane, u istovetnom tekstu,podneli su narodni poslanik Petar Jojić i narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ove amandmane, Zakonodavni odbor smatra da su amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da su amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Imate na raspolaganju minut i 15 sekundi kao ovlašćeni predstavnik.
Gospođo ministre, da li ste vi uopšte znali, kad ste predložili ovaj predlog zakona, da treba da sude u drugom stepenu porotnici, laici da sude i da učestvuju u donošenju odluka gde su vrednosti možda na stotine miliona? Zato smo predložili ovo i dobro je što ste prihvatili, uočili ste. S druge strane, da ovaj zakon ne valja govori i činjenica da su i vaši poslanici primetili brojne nelogičnosti i nepravilnosti i da ovo neće dati nikakve valjane rezultate u njegovom izvršenju.
Imate na raspolaganju još 45 sekundi kao ovlašćeni predstavnik. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 49. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Petar Jojić.
Gospođo ministre, 2000. godine smo u Zakonu o izvršnom postupku izbacili tužbu, da se može pokretati parnični postupak protiv izvršne i pravosnažne sudske odluke. Vidite sada učešće trećeg lica u izvršnom postupku. Da li znate koliko ovim načinom usporavate izvršni postupak? Treće lice će stalno da smeta sada. Treće lice ima pravo da protiv izvršnog poverioca, koji poseduje izvršnu i verodostojnu ispravu, ima sudsku odluku, 20 godina je čekao i sada omogućavate trećem licu da odugovlači i da na taj način zloupotrebi pravo, a sudija će da kaže – ako učini verovatnim, dozvoliću da uloži tužbu, ali da obuhvati i poverioca. Što to sada činiti? Gospođo ministre, verujem da vi možete ovo da razumete. Ovo treba ukinuti, jer treće lice će vam usporavati izvršni postupak. Pitajte stručnu javnost, pitajte sudije i advokate. Vi tvrdite da ćemo da postignemo veći stepen izvršnog postupka. Nećemo ga postići. Ako brojnim mehanizmima omogućavamo trećim licima da učestvuju u izvršnom postupku, da ga ometaju, a čovek je vodio 15-20 godina parnicu i jedva dočekao presudu i sada se treće lice dogovori sa dužnikom – hajde mi da napravimo sada tužbu, tužba neka ide pred sud i sada ćemo imati još 10 godina parnicu. Nema smisla. Mislim da morate da prekinete s ovakvom praksom. Vidite kako je to u Nemačkoj i u drugim zemljama.
Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo podnela je amandman kojim se posle člana 50. dodaje novi član 50a. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 51. amandman sa ispravkom od 7. aprila 2011. godine, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, gospođo ministre, predložio sam ovaj amandman da se u članu 54. stav 1. posle reči "davanja" umesto tačke stavi zapeta i dodaju reči "u visini vrednosti izvršne tražbine i izvršnog postupka". U stavu 4. posle reči "imovini" dodaju se reči "u visini iznosa novčane kazne i troškova izvršenja pri naplati kazne". Odredbom člana 20. Ustava Republike Srbije zajamčena su ljudska prava i njihov dostignuti nivo ne može se menjati ni smanjivati. Svi državni organi, a naročito sudovi, dužni su da vode računa o suštini prava koja se ograničava, važnosti svrhe ograničenja, prirodi i obimu ograničenja, odnosu ograničenja sa svrhom ograničenja, kao i o tome da li postoji način da se svrha ograničenja postigne manjim ograničenjem prava. To se sve odnosi i na pravo i na imovinu, pa se predloženim rešenjem zadire upravo u imovinu, kao jedno od osnovnih ljudskih prava zajamčeno Ustavom Republike Srbije i međunarodnom konvencijom koju je ratifikovala Republika Srbija. U delu koji se odnosi na imovinu izvršnog dužnika, koja je veća od izvršne tražbine i troškova izvršnog postupka, pa je protivno Ustavu i međunarodnim konvencijama prinuditi izvršnog dužnika da da podatke o imovini za koju nije obavezan, posebno imajući u vidu da Predlog zakona predviđa ustrojstvo javnog registra izvršnih dužnika. To znači da bi svako lice, protivno zakonu i Ustavu, imalo uvid u ukupnu imovinu izvršnog dužnika, pa taman da je on dužan u visini vrednosti dve kokoške. Eto kako idete vi. Mi štitimo i imovinu i prava naših građana. Mislim da ovaj amandman treba prihvatiti da se poboljša tekst.
Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Znao sam da će gospođa Malović da mi pobegne. Ona je potpisala rešenje o izručenju Karadžića. Član 55 – postupak za dobijanje izjave o imovini izvršnog dužnika. Član 54 – pokretanje postupka, član 55 – davanje izjave. Mi smo amandmanom tražili da kada se daje izjava o imovini, ne vodi se računa samo o visini potraživanja i ono na koliko treba da glasi rešenje o izvršenju, nego da se obuhvati i onaj deo s kojim bi mogli da se namire troškovi izvršenja. Dobili smo odgovor, verovatno pisan posle podne, ali samo da vidite kako funkcioniše taj blistavi mozak. Malopre je gospodin Munjić podneo amandman i tražio da se u članu 40. izbriše stav 4 – prigovor ne odlaže izvršenje rešenja. Dobio je stručni odgovor, a da taj odgovor nije imao u vidu šta piše u prethodna tri stava. Prethodna tri stava govore o prigovoru protiv rešenja o izvršenju. Prvi stav, da prigovor mogu da podnesu i poverilac i dužnik. Drugi stav, da poverilac može da podnese prigovor zbog troškova izvršenja. Treći stav, da poverilac može da podnese prigovor ako mu je predlog za dozvolu izvršenja odbijen ili odbačen. U četvrtom stavu se kaže da prigovor ne odlaže izvršenje. Molim vas, vi ne biste prošli ni lekarski pregled za vozačku dozvolu. Znači, ako je prigovorio zato što mu je odbačeno i odbijeno, izvršenje se ne sprovodi. Koja je svrha stava 4, aman, ljudi? Samo da se kukurikne prema Briselu. Ljudi, vidite koja je to mentalna opasnost kada neko patološki želi u EU? Nikako u EU.
Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
U članu 58, pošto se on odnosi na sadržinu izjave o imovini, naravno, sud poziva izvršnog dužnika da da izjavu o svojoj imovini, ovde stoji o ukupnoj imovini, predložili smo da se to odnosi na visinu vrednosti izvršne tražbine i troškova izvršnog postupka. Smatramo da je bespotrebno i nepotrebno ako se radi o nekom novčanom ili bilo kom drugom potraživanju, koje može da bude u iznosu od nekoliko hiljada, da izvršni dužnik mora da daje izjavu o ukupnoj svojoj imovini. To nema nikakvog smisla. U obrazloženju zbog čega se ne prihvata amandman, kaže se da se ne zna tačno koja će biti vrednost imovine, odnosno potraživanja, pa onda da bi izvršni poverilac bio sigurniji da će to biti naplaćeno. Naravno, sve da se da izjava, to i preciziramo i potpuno smo tačni. Kažemo da se da vrednost imovine do potraživanja plus sudski troškovi. Preko toga je sve besmisleno i ulaženje u neke privatnosti koje nemaju nikakve veze sa izvršnim postupkom. Smatramo da ovaj amandman ne remeti vaš koncept, koji je pogrešan, nakaradan i nikakav, i da bi amandman trebalo prihvatiti.
Na član 59. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 59. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Petar Jojić, sa mesta: Kad je prihvaćen, znači da je pametno napisan od strane SRS.) Narodni poslanik dobacuje da je amandman pametno napisan od strane SRS. Narodni poslaniče, amandmane pišu narodni poslanici. Ustavom je određeno da je podnosilac amandmana narodni poslanik. Već nekoliko puta sam tokom vođenja sednice imala dilemu da li da počnem da podsećam narodne poslanike da ne krše Ustav i da ne krše Poslovnik Narodne skupštine, izgovarajući rečenice – podnosim u ime stranke, pošto to ne može. Podnosilac amandmana je narodni poslanik. Podnosilac zakona je narodni poslanik, a ne politička stranka. Ne može ni u ime političke stranke, ni u ime poslaničke grupe, može samo u svoje lično ime. Tako je Ustav odredio. Nemate vreme od dva minuta, zato što je amandman prihvaćen. Postao je sastavni deo Predloga zakona i ne postoji u pretresu. Imate na raspolaganju 45 sekundi kao ovlašćeni predstavnik. Ako to želite da koristite, možete.
Gospođo potpredsedniče, poslanik sam SRS. Ne stidim se i to sam izrekao i zato ne bi trebalo da snosim sankcije bilo kakve i ne treba me u tom delu onemogućavati da kažem. To imaju pravo svi poslanici da kažu.
Narodni poslaniče, niti vas ko kažnjava, niti vas ko onemogućava da govorite. Upravo ste dobili reč. Samo sam podsetila sve nas šta može narodni poslanik, ono što ne može poslanička grupa i ne može stranka, a što je nažalost praksa koju tolerišemo. Amandman podnosi narodni poslanik. Predlog zakona podnosi narodni poslanik. Nikom od nas se time ne spori ponos i zadovoljstvo što pripadamo političkim strankama koje smo svojom slobodnom voljom birali i svi mi smo ponosni na političke stranke kojima pripadamo, ali amandmane podnosimo imenom i prezimenom. Tako nam Ustav propisuje, Zakon o Narodnoj skupštini i Poslovnik. Ne može ni amandman ni zakon u ime stranke, nego u ime narodnog poslanika. Na član 61. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Član 62. se odnosi na rešenje o upisu u knjigu izvršnih dužnika. Na stav 4. podneli smo amandman koji glasi: Ako nakon izvršenog upisa u istom predmetu nastupi osnov za novi upis zasnovan na drugim činjenicama, sud će doneti rešenje u roku od pet radnih dana o novom upisu i istovremeno odrediti da se raniji upis briše. U slučaju da je izjava o imovini izvršnog dužnika naknadno bude samo dopunjena (član 57. stav 3), neće se brisati raniji upis već će se rešenjem, u roku od pet radnih dana, odrediti da se dopunska izjava o imovini priloži zbirci isprava uz isprave o ranijem upisu. Ovo predlažemo iz čisto praktičnih razloga zato što predloženom normom navedenog stava nije određen rok u kome postupajući sudija mora da donese rešenje o upisu u knjigu izvršnih dužnika, što je od velikog značaja za vođenje izvršnog postupka i zaštitu interesa izvršnog poverioca, pošto se ostavlja mogućnost dužniku da u relativno dužem vremenskom periodu otuđi imovinu, pa kasnije napravi probleme za realizaciju, odnosno za izvršenje i izmirenje obaveza prema izvršnom poveriocu.
Na član 63. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Petar Jojić.
Predložio sam da se u članu 63. stav 4. posle reči "prigovor" doda reč "ne". Predloženo rešenje je protivno načelu hitnosti na kome je zasnovan predloženi zakon i vodi odugovlačenju postupka, ometanju i ostvarivanju prava izvršnog poverioca i direktno je u suprotnosti sa članom 6. Predloga zakona koji sadrži normu o hitnosti i što je inače osnovni zadatak izvršnog postupka, kako bi se u što kraćem roku namirilo potraživanje izvršnog poverioca. U svakom slučaju ovde treba usvojiti ovaj amandman, pa predlažem ministru da razmisli i da oceni ima li li potrebe ili nema, a mi smatramo da ovaj amandman ima osnova i treba ga prihvatiti.
Na član 64. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovo se odnosi na knjigu izvršnih dužnika. Intervencija koju predlažemo je stvarno mala, ali po nama vrlo značajna. To je poslednji stav, stav 5, gde se kaže ovako – u slučaju sumnje da izvršni dužnik ispuni obavezu, sud može zatražiti izjavu od izvršnog poverioca. Mi iz Srpske radikalne stranke smatramo da treba da se dodaju reči "na zapisnik kod suda". Ne znam zašto to nije prihvaćeno jer kad se izjava uzme na zapisnik kod suda, onda to je, ako mogu da kažem, najispravniji način i najverodostojniji način sa atributom vlasti uzeta izjava da je dužnik ispunio svoju obavezu i to kasnije više niko ne može na bilo koji način da opovrgava, a kada samo sud obaveže izvršnog poverioca da dostavi izjavu o tome da li je dužnik ispunio svoju obavezu, pa on napiše neko pismo ili mora da ide kod javnog beležnika da overi tu izjavu, onda je situacija poprilično komplikovana i može biti uzrok nekih novih sporova. Ne priželjkujem te sporove, ali su mogući i zato smatram da nikakav problem nije da se ovaj amandman usvoji jer ne postoji bolji i autentičniji način da sud utvrdi činjenicu od toga što neposredno na zapisnik uzme izjavu od poverioca.
Na član 65. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li želite reč? (Da.) Narodni poslanik Petar Jojić.
Predložio sam da se član 70. preuredi i da se briše stav 3. Predložena norma sadržana u stavu 3. ovog predloga zakona je nejasna, neprecizno formulisana i omogućava brojne zloupotrebe od strane izvršitelja, koji je definisan kao preduzetnik u Predlogu zakona tj. fizičko lice za čiji rad ne odgovara Republika Srbija. Kako nije propisano ovim predlogom da izvršitelj mora da raspolaže imovinom znatnije vrednosti ili da je osiguran kod odgovarajuće institucije da može da nadoknadi štetu koju pričini strankama u izvršnom postupku, to je moguće da je šteta koju izvršitelj pričini nenaplativa. Zato odredbe o njegovim ovlašćenjima moraju biti sasvim jasne i precizno određene i njegova odgovornost u izvršnom postupku mora biti određena, kao i mogućnost naplate štete koju pričini. Primera radi, izvršitelj pričini štetu strankama oko 50.000 evra, a ne poseduje imovinu te vrednosti, niti je osiguran od štete na taj iznos, niti ga ovaj predlog zakona obavezuje da mora posedovati imovinu ili osiguranje odgovarajuće institucije, pa se postavlja pitanje ko će štetu da plati, jer Predlog zakona ne propisuje da tu štetu plati Republika Srbija, što je ozbiljan propust ovog zakona. Takav izvršitelj će biti doveden u iskušenje da pričini štetu strankama u postupku. To mu ne treba dozvoliti. Hvala.
Hvala vama. Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić.Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
U članu 72. stav 3. posle reči "lica" umesto tačke stavlja se zapeta i dodaju se reči "i po sprovedenim radnjama prostoriju zaključati i zapečatiti, a za slučaj da je nasilno otvorena promeniti bravu od ulaznih vrata i te prostorije i istu zaključati". Gospođo ministre, vidite šta se u praksi dogodilo. U zakonu je stajalo da izvršitelj treba nasilno da uđe u prostorije nekoga lica. Po nalogu sudije otvara prostoriju, popišu se stvari, sačini se zapisnik, on izlazi, a ovaj kaže – čekaj, čoveče, pa zaključaj prostoriju, zatvori. On na to kaže – izvinite, nemam ovlašćenje da zaključavam, imam samo ovlašćenje po zakonu da bravu nasilno otvorim, ali nemam ovlašćenje da menjam bravu i nemam ovlašćenje da zatvaram vrata i da zapečatim. Tako ostade imovina dužnika neobezbeđena, izložena krađi i riziku. Vidite sada šta se u praksi događa. Ovo da su radili advokati, pravnici, stručni ljudi koji imaju iskustvo i sudije izvršne verujte da do ovoga nikada ne bi došlo i to bi bilo sprečeno, ali vi niste s tim upoznati jer niste imali to u sudskoj praksi.
Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Periću.
Kolega Jojić, kao čovek sa bogatom advokatskom praksom, preko 30 godina radi ovaj posao, imao je priliku da vidi kako to izgleda na terenu i zapravo je obrazložio ovaj amandman u moje ime. Mislim da je to uradio odlično, a podsetio bih samo da se radi ovde o izvršenju u vanrednim okolnostima, kada izvršni dužnik nije prisutan, a ne kada je prisutan. Predložio sam da se u stavu 3. posle tačke stavi zapeta i da se doda da je obaveza po sprovedenim radnjama prostoriju zaključati, zapečatiti, u slučaju da je nasilno otvorena promeniti bravu od ulaznih vrata te prostorije i istu zaključati. To je obaveza sudskog izvršitelja ili izvršitelja uopšte. On je rekao šta se dešava u slučaju da se ne uradi tako. Ostavlja se stan ili imovina čoveka koji ju je godinama sticao, ostavlja se otvoreno, da svi mogu, a danas provaljuju u zaključanu, a šta mislite ako neko ostavi otključano. Gospođo ministar, vi niste bili spremni da prihvatite ovakav amandman. On samo pomaže, samo osigurava imovinu u koju ste ušli, namirili ono što poseduje i ostalo treba čuvati, treba voditi računa. Ako nismo u stanju da sačuvamo ono što je izvršni dužnik sticao, onda je sigurno da u samom postupku izvršenja, o čemu uporno govorimo i zbog čega smo podneli ovaj broj amandmana, sigurno da nećete kvalitetno uraditi taj posao, ne mislim na vas, vi nećete to da radite, vi rukovodite Ministarstvom. Recite samo, ova izjava predsednika Vrhovnog kasacionog suda da neće biti nikakvih problema oko onih sudija koji nisu bili izabrani u redovnom postupku, kaže – neće biti nikakvih problema da se vrati sada ponovo, šta to znači?
Na član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Reč ima gospodin Srđan Spasojević.
Nova Srbija je podnela amandman u članu 72. stav 3. posle reči "punoletna lica" dodaju se reči "i bravara". To može ovako da zvuči malo trapavo kada se nešto unosi u zakon jer je takva reč "bravara", ali zašto? Zašto je to problem. Obrazloženje: sudski izvršitelj nije dužan da poseduje alat i znanje koje mu omogućava nasilno otvaranje stana. Bitno je ovako precizirati ovu radnju i zakonom je predvideti. Vi ste u obrazloženju zašto niste prihvatili amandman rekli da ćete to rešiti podzakonskim aktima. Naravno, to je obrazloženje za kolegu Sretu Perića zašto nije prihvaćen amandman. Ovo je jedna konkretna, ministre, situacija. Verujte, u praksi se srećemo s tim problemom i baš ako smo isključili npr. veštake, ako hoćemo da ubrzamo postupak, šta ćemo u tom trenutku ako izvršitelj dođe, bez obzira na podzakonski akt, obavežite zakonom, dobra je stvar. Verujte, uopšte ne vidim razloga šta suštinski menja, da li će se rešiti. Pa, valjda jaču snagu ima ako se zakonom obaveže u ovom delu izvršnog postupka. Mislim da je to jedno dobro rešenje koje će ubrzati izvršenje. Mislim da ovaj amandman zaista treba da prihvatite jer je smislen, jer je želja nas koji smo ga predložili da popravimo zakon, bez ikakvog mešanja u suštinu. Mnogo je bolje zakonom obavezati na ovu jednu reč da osim punoletnog lica i bravar bude prisutan i onda će to biti konkretno. I vezano, i ako bude trebalo i zatvarati i otvarati, ovo što su moje kolege prethodno pričali, ovim amandmanom se sve rešava.
Kažite mi, koristili ste vreme poslaničke grupe ili ovlašćenog predstavnika? (Srđan Spasojević, sa mesta: Kako vi želite.) Hvala na poverenju. Na član 73. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, gospođo ministre, ne mogu sam sebi da poverujem da ima takvog predloga i takvih ljudi da izmisle nešto što je protivno zakonu i ustavu. Naime, o upotrebi policije u izvršnom postupku može jedino da odlučuje sud kao državni organ, a ne sudski izvršitelj, kao i izvršitelj preduzetnik, odnosno fizičko lice na koga se zakonom prenose ovlašćenja suda. Takva rešenja u svakom slučaju ne mogu biti prihvaćena. Ovom predloženom odredbom se narušavaju zajamčena ustavna prava građana, ovlašćenja policije kao organa prinude koji dovode taj organ u situaciju da se policija angažuje protivno Ustavu i zakonu kao privatni servis, ako traži neko lice mimo naloga ovlašćenog suda. Molim vas, kako vi dajete pravo, ko je to sada izmislio? Koja je ovo novotarija da policiju sada može da angažuje izvršitelj? To može da uradi samo izvršni sudija i sud. Vi sada prenosite ovlašćenja na izvršitelja, ustavna ovlašćenja policije, ustavna ovlašćenja sudije i suda na jednog uterivača dugova, jednog gorilu koji se sutra može pojaviti u izvršenju i on radi šta hoće. Kaže – imam ovlašćenja, zakon mi ih je dao, ja sam izvršitelj. On je izvršitelj i može da radi šta hoće. Gospođo Malović, bez suda i sudije nema apsolutne garancije za ostvarivanje ljudskih prava i sigurnosti prava naših građana. Nemojte ovo razvodnjavati. Predlažem vam da usvojite ovaj amandman. Ne morate to zbog mene, ali ga usvojite da se poboljša tekst zakona, da ne dođemo u situaciju da nam svaka džudža tamo vuče policiju za rukave i ide na izvršenje i ovakve asistencije.
Na član 73. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 74. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 74. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 79. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 82. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Munjiću.
Ovde se radi o izuzimanju od izvršenja. U tački 3, čije brisanje tražim, kaže – gotov novac izvršnog dužnika koji ima stalna mesečna primanja do mesečnog iznosa koji je po zakonu izuzet od izvršenja, srazmerno vremenu do sledećeg primanja. Prvo, ovde je dosta nepreciznosti u ovom članu. Postavlja se pitanje – o kom se zakonu ovde radi? Znači, apsolutno neprecizan ceo član. O kojem novčanom iznosu je ovde reč, koji se izuzima? To se ne vidi. Da li ste ovde razmišljali da primenom i ovog člana, kao i uostalom mnogih drugih članova ovog vašeg predloga zakona, može doći do zloupotreba? Ali, tvrdim da je čitava koncepcija ovog predloga zakona, čitava njegova koncepcija je smišljena na mogućnost zloupotreba. Vi ovde uvodite privatne izvršitelje, uvodite ljude koji će raditi nešto što nikada nije bio posao nekog privatnog lica. Šta dalje radite? Oni sada mogu da angažuju i treća lica, eto nove okolnosti, bez ikakve naznake ko su ta treća lica, bez ikakve naznake šta sve ova treća lica mogu da rade, koja su njihova ovlašćenja itd. Jednostavno, ovde u ovom predlogu zakona je na delu promovisanje jednog ''kajla'' izvršenja. Da li je to bio vaš motiv? Ne znam, pretpostavljam da nije, ali ćete u praksi videti da će ovo biti tačno. Kada nešto bude u praksi...
Dva minuta. Zahvaljujem, gospodine Munjiću. Na član 85. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 87. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 88. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 88. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 88. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. I ovaj amandman su Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 89. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, gospodine Krasiću.
U amandmanu smo tražili da se izvršitelj izbaci iz ova dva stava, ali pošto je toliko inspirativno ovo što radi Vlada Republike Srbije, samo da vas uvedem - gotov novac, hartije od vrednosti i dragocenosti, predaće se na čuvanje na sudski depozit ili kod izvršitelja. Kako kod izvršitelja, onog sa kajlom? Isto to stoji u stavu 4. Međutim, zaboravili stejednu stvar, i onaj vaš beležnik od sinoć i on ima depozit. I on prima na depozit. I Cane Subotić prima na depozit. I Čume prima na depozit, a dobro mu posao ide jer ima kajlu, samo što ima policijsku kajlu, pa može da se šeta, da zaključuje ugovore. To su sve evropske vrednosti. Samo vas podsećam. Nemojte da se stidite toga. To je za pohvalu. Zato vam skače popularnost. Neverovatno vam skače popularnost. Čuo sam da je i ovaj otkupio ovaj univerzitet, pa će sada Čume da školuje ljude za izvršitelje. Nema nikakvih problema. On ima iskustva. Njemu uopšte ne treba da asistira policija. To će završiti. Znate šta je najvažnije? Najvažnije je da će posle svih ovih zakona, ova četiri koja smo stavili na dnevni red, jedinstveni, biće građanima mnogo bolje. Pozivam sve one iz "Evropa osiguranja" da se jave gospođi Malović, ona će to očas da završi, pošto sada ima novih zakona, novih propisa, država će biti daleko efikasnija nego ona trula država od pre godinu i po dana. Podsećam i ove druge, Robne kuće "Beograd", svi ovi koji se bune, svi ovi koji smatraju da postojeći zakoni ne dozvoljavaju da se realizuju njihove težnje, da se obrate Ministarstvu pravde. Ministarstvo pravde je osposobljeno, naoružano evropskim propisima. Posle ovih zakona ima da teče evropsko mleko i med Srbijom. Sve će biti dobro.
Hvala, gospodine Krasiću. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovani gospodine predsedavajući, uvažena gospođo ministar, prosto volim kada neko poziva sve oštećene građane da se jave i probaju da ostvare svoja prava. Žao mi je što pri tome zaboravlja one koje su opljačkale piramidalne banke tokom 1998, 1999. i 2000. godine, a koje su takođe radile u to vreme, takođe nelegalno i oštetile mnoge građane. Posle "Dafiment banke" i "Jugoskandika" takve banke su postojale u Kruševcu, Kraljevu, Vrnjačkoj Banji, Trsteniku, Ćićevcu i ti građani su opljačkani. Ali, oni koji su tada bili ministri ne pozivaju te građane da ih obeštete. Oni koji su tada bili odgovorni za rad tih banaka sada savijaju glavu dok ovo govorim, gledaju u pod i u zemlju i to sa pravom rade, treba da ih je sramota jer oni su omogućili pljačku, otimačinu i haos u ovoj zemlji. Naravno da njima ne odgovara uvođenje reda. Naravno da su oni najveći protivnici uvođenja reda u ovu zemlju i oni svoju politiku mogu da sprovode samo u stanju haosa, samo u stanju bezumlja i samo u tom stanju haosa oni znaju najbolje politički da deluju, samo tada njima raste popularnost svakoga dana, samo tada oni stanu ispred ogledala i kažu kako smo veliki, moćni, pametni i jaki i kako smo mi visoki kada se popnemo na narodne pare opljačkane. (Predsedavajući: Dovešćete sada to u vezu sa amandmanom koji je predmet ove rasprave. Molim vas.) Naravno. Prema tome, nije mi jasno zašto neki koji govore o tom vremenu gledaju u pod i zašto kada govore o ovim amandmanima govore na ovakav način, sa željom da ospore one zakone koji će takav haos sprečiti.
Molim sve narodne poslanike da govore o temi koja je na dnevnom redu i da se strogo drže Poslovnika, da ne bi dolazili u situaciju da se prekidamo, opominjemo i slično. (Zoran Krasić, sa mesta: Replika.) Nemate prava na repliku. Niste se valjda prepoznali u ovim rečima gospodina Milivojevića. Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 92. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite, gospodine Jojiću.
Što se tiče člana 92, mi smo predložili da istovremeno sa popisom stvari treba izvršiti njihovu procenu samo ako izvršni poverilac i izvršni dužnik sporazumno utvrde njihovu vrednost. Šta će se dogoditi u suprotnom? Ako se odmah procena ne izvrši u prisustvu i obe stranke, neko će biti oštećen. Zbog toga mi predlažemo da se to može dozvoliti kako se predlaže, ali samo ako su prisutne obe stranke da daju saglasnost jer u protivnom ode nekretnina, odoše stvari i imovina dužnika u bescenje. Gospođo Malović, pošto se zalažete za efikasnost pravosuđa, šta vam smeta ova odredba da obavežete izvršnog sudija da mu u fiokama ne čuče predmeti, nego ako ne postupi u roku od pet dana da se ima smatrati da postupa protivno odredbama Zakona o sudijama? Hoćete efikasnost? Imaćete sada sudije koje će da drže desetine i stotine predmeta nezavršenih u fioci. Džaba vi ovde određujete rokove, ali ako sudija ne bude snosio sankcije što ne postupa tako, džaba vi predlažete i džaba Skupština donosi zakone. Oni neće biti delotvorni i ne podiže se efikasnost u izvršnom postupku, ni slučajno, jer će izvršne sudije imati odrešene ruke da rade šta hoće, kao što su radile do sada. Neke, kažem.
Na član 92. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 93. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 93. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 94. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 95. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite, gospodine Krasiću.
Članom 95. reguliše se vreme prodaje pokretnih stvari. Mi smo amandmanom u stvari prihvatili ovo što stoji u osnovnom tekstu, a najosnovnije je ovo što se tiče rokova, 15 dana, odnosno 30 dana. Slažem se da postoji problem kod onih stvari kod kojih preti opasnost da mogu da se pokvare i da to podrazumeva drugačiji postupak, nezavisno od toga da li se izvršni poverilac ili izvršni dužnik dogovore o vrednosti pokretnih stvari na kojima će se sprovesti izvršenje. Apropo ove lepe i žive diskusije danas, moram da podsetim javnost da sam 1993. godine bio potpredsednik Anketnog odbora za utvrđivanje istine o staroj deviznoj štednji, "Jugoskandiku" i "Dafiment banci". Tada je SRS objavila knjigu lepog naziva "Šta uze levica, a da ne zna desnica". Objavljeni su svi stenogrami. Naravno, kao opozicioni poslanik koji se borio tada protiv onih koji su bili na vlasti, da ne pominjem ko su ti na vlasti, ali zamolio bih gospodina Novakovića da kada tako neko krene paušalno da ide s velikim otkosom, da ga samo trgnete, da ga podsetite da je elementarna stvar da se koalicioni partneri makar malo poštuju. Ako nešto nije jasno, ode se do biblioteke, pošto se neko hvali da je član biblioteke ili se ode kod Ivice Dačića, pa se s njim lepo porazgovara, on je u to vreme bio portparol, može da se porazgovara i sa Slavicom Đukić Dejanović, postoji tačno spisak ljudi, ali nema nijednog radikala da ima bilo kakve veze s tim. Ovo trapanje meni je dobro došlo jer sam odavno gospodina Milivojevića, a ništa bez Milivojevića, proglasio da je portparol Borisa Tadića. Dragi gledaoci, kada govori Boris Tadić, kada govori Srđan Milivojević, nema nikakve razlike, u jotu. Srđan Milivojević je idejni tvorac DS. On osmišljava govore Borisa Tadića. Niko ne može njemu ništa.
Na član 96. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
U ovom članu 96. Predloga zakona tražio sam brisanje određenih reči, i to u stavu 1. reči "odnosno izvršitelj", u stavu 4. reči "ili lica koje obavlja komisione poslove" i u stavu 5. reči "lice koje obavlja komisione poslove, pokretne stvari prodaje u svoje ime i za račun izvršnog poverioca", dakle, da se sve te reči brišu. Da bi jedan zakon bio jasan, da bi bio nedvosmislen, on ne sme da unosi zabunu. Dakle, njegove odredbe da on ne bi unosio zabunu moraju biti jasne i koncizne. One nikako ne mogu da daju sumnju u ovakvo ili onakvo rešenje, da to bude stvar proizvoljnosti, tako da bi sutra donele mogućnost za neko ekstenzivno, za neko jako široko tumačenje koje opet, svedoci smo to mnogo puta bili, daje mogućnost za raznorazne zloupotrebe. Ovde nema definicije lica koja obavlja komisione poslove. Ovde nema definicije, odnosno nema naznake ko imenuje to lice, i ako ono postoji ko ga imenuje. Dakle, nije jasno ni koja su ovlašćenja tog lica. Sve se to ne vidi iz predloga ovog člana. Zbog toga smo mi i tražili u stvari brisanje ovih reči, da to ne bi unelo zabunu i da bi mogao da se tumači zakon na jedini način kako je to moguće, dakle, restriktivno usko. Međutim, izgleda da i svrha postojanja i ovog i svih drugih zakona koje vi ovde predlažete, jeste u stvari taj novi evropski poredak u koji nas gurate i u koji pokušavate da nas uvučete. Dakle, to je svrha i ovog i svih drugih zakona. Hvala.
Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Reč ima gospodin Srđan Spasojević.
Evo jednog amandmana, gde sam siguran da će ministar odreagovati kako treba, odnosno prihvatiti amandman Nove Srbije. On je u suštini, praktično neodrživ ukoliko se ukidaju veštaci. U ovom Predlogu zakona provejava, odnosno doneće se praktično da se veštaci eliminišu iz bilo kakve procene. Ukoliko je to tako, u članu 97. stav 1. predviđeno je 60% prilikom nadmetanja početna cena. Moje prvo pitanje – ko će tu cenu odrediti ako ukidamo veštake u izvršnom postupku? Dakle, gospođo ministre, ako se kod bravara nismo složili, ubeđen sam da ovaj amandman Nove Srbije morate da prihvatite jer nema nikakvog razloga da početna cena ne bude 100% i da nadmetanje krene u suprotnom pravcu, jer ukoliko krenete sa 60%, biće tu neko oštećen, a može da se niko ne javi prilikom nadmetanja. Potpuno je kontradiktoran predlog 60% ukoliko se ukidaju veštaci. Ako nema veštaka, mora da bude početna cena 100%, a onda idemo u suprotnom smeru. Ovako bi bilo održivo, ukoliko zadržavamo veštake. Molim vas, u Predlogu zakona o izvršenju i obezbeđenju nijedan amandman NS nije prihvaćen, verovatno iz razloga što su dosta oštri kod privatnih izvršitelja, ali moram da se zahvalim da ste dosta amandmana na javnom beležništvu prihvatili. Ovaj amandman je smislen i očekujem da ga prihvatite.
Na član 97. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Niko se ne javlja za reč. Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Niko se ne javlja za reč. Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Niko se ne javlja za reč. Na član 98. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Reč ima Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam da se u članu 98. stav 1. reči "i plati onu cenu koju je on ponudio i tako redom" zamenjuju rečima "pod uslovom da plati 70% od procenjene vrednosti stvari", a ne 30% kako može doći u praksi. U stavu 2. reči "postupiti u skladu sa članom 97. ovog zakona" zamenjuju se rečima "ponoviti postupak". Predloženo rešenje vodi skandalu i izigravanju nadmetanja i nameštanja između prvog i drugog ponuđača, a što je u sudskoj praksi čest slučaj i u upravnom postupku na primer kod izdavanja u zakup poljoprivrednog zemljišta, kada su se dogodili brojni skandali i korupcija, ponuđači sa najvišom i najnižom cenom zakupa se dogovore. Dakle, kažu ovako, nas dvojica idemo da licitiramo i ja nudim 40 hiljada za hektar poljoprivrednog zemljišta, a ovaj kaže, ja nudim 15 hiljada. Onaj prvi koji je nudio 40 hiljada za hektar po godini, on odustane i šta se dešava? Ovaj drugi koji je učestvovao u nadmetanju, on dobija hektar zemlje državne na korišćenje za 15 hiljada dinara. To je zabeležen slučaj u južnom Banatu, a država je u celoj Srbiji oštećena za grdne milijarde dinara. Manji bi bio deficit. Gospođo Malović, proverite koliko je hiljada hektara državnog poljoprivrednog zemljišta izdato u zakup i uzmite uporedite opštinu do opštine, ili ovo je vaša parcela sa desne strane…
Zahvaljujem, gospodine Jojiću. Na osnovu člana 87. prekidamo rad u 14.00 sati i nastavljamo u 15.00 časova. Hvala.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu, raspravom u pojedinostima na Predlog zakona o izvršenju i obezbeđenju. Amandman koji je na redu za raspravu u pojedinostima je amandman na član 98. koji je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 98. Predloga zakona predstavlja deo odredbi koje govore o prodaji stvari, načinu, vremenu prodaje, obavezama i pravima kupca, radi realizacije namirenja izvršnog poverioca. U odredbi člana 98. postoji jedno pravilo koje je definisano u stavu 3. ovog člana i koje glasi – kupac preuzima stvar od sudskog izvršitelja, odnosno izvršitelja po isplati cene. Međutim, postoji jedan izuzetak koji je predviđen u stavu 4. istog člana 98. koji govori da sudski izvršitelj može stvar predati kupcu i kad nije izmirio, odnosno uplatio određenu cenu. Naravno, uz saglasnost i uz pristanak poverioca. Stav 5. na koji sam podneo amandmanu ime poslaničke grupe SRS predviđa slučaj kad se kupcu preda stvar na namirenje izvršnog poverioca, a ovaj u dostavljenom roku, u utvrđenom i određenom roku od strane suda ili izvršitelja, nije uplatio određenu cenu. Ovim stavom se predviđa prinudna naplata u istom postupku od strane suda prema kupcu radi namirenja potraživanja izvršnog poverioca. Podneo sam amandman da se stav 5. člana 98. Predloga zakona briše, zato što se ne slažemo da to se radi u istom postupku, jer taj postupak je predviđen između dve strane, izvršnog poverioca i izvršnog kupca. Sad se pojavljuje..
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 102. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Što se tiče odredbi o ovlašćenjima ne samo sudskog izvršitelja, nego i izvršitelja, neprihvatljive su odredbe iz člana 97. do 102. u vezi člana 123. Predloga zakona, jer se tim odredbama omogućava da procenu vrednosti pokretnih stvari, a što je još opasnije sa mnogo težim i nesagledivim posledicama i procenu nepokretnosti vrši ne samo sudski izvršitelj, već i izvršitelj, kao fizičko lice koje po svom nahođenju određuje tržišnu vrednost predmeta izvršenja, a takođe i loše rešenje da se predmet izvršenja može na prvom nadmetanju prodati za svega 60% od početne procenjene cene, koju vrši sam izvršitelj i to bez veštačenja i sudskog učešća. Za slučaj da prvo nadmetanje ne uspe, predmet izvršenja se prodaje za svega 30% od procenjene vrednosti, koju opet sam izvršitelj određuje. Evo jedan primer, kuća vredi 100.000 evra i sad je izvršitelj može prodati za 30.000 evra. Mislim da ovde nije dobro rešenje i da ovde treba da se prihvati ovaj amandman, jer mi poboljšavamo tekst ovim amandmanom, a s druge strane ništa koncepcijski bitno ne menjamo. U svakom slučaju, trudimo se da se zaštite prava i poverioca, a istovremeno i dužnika, bez da trpi štetu bilo ko.
Na član 104. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član105. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
Predložio sam da se u članu 105. stav 1. reči "predlog za sprovođenje izvršenja" brišu, kao i u stavu 4. reči "ili zahtevu izvršitelja". Isto to kao i amandman na član 104. jer se predlog za sprovođenje izvršenja odnosi na privatnog izvršitelja, a predlog za izvršenja bez reči sprovođenje se odnosi na sudskog izvršitelja, pa predlagač unošenjem reči "sprovođenje" praktično traži put kako prikriveno da prenese sudska ovlašćenja na privatno lice, što se u praksi svodi na uterivače dugova. Mi smo protiv toga i zato predlažemo da se prihvati ovaj amandman.
Na član 107. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 108. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 110. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 111. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član116. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
U članu 116. sam predložio da se ovaj član menja i da se njegov tekst poboljšava. Dakle, sud će pristupiti utvrđivanju vrednosti nepokretnosti po donošenju rešenja o izvršenju. Vrednost nepokretnosti utvrđuje se na osnovu procene veštaka, a mi predlažemo učešće veštaka, da se speče zloupotrebe, osam dana pre početka prodaje na ročištu za prodaju, zaključkom ponovo utvrditi vrednost nepokretnosti, ako stranka učini verovatnim da se ta vrednost znatno izmenila od dana prethodnog utvrđivanja vrednosti do dana prodaje. Dakle, vidite, može se desiti da vrednost neke stvari ili vrednost neke nepokretnosti bude uvećana od prve licitacije i prvog pokušaja prodaje nepokretnosti do drugog i za 20 ili 30 posto. Ko bi tu pretrpeo štetu? Štetu bi pretrpeo dužnik, a istovremeno može se desiti i obratno, da izvršitelj procenu izvrši pogrešno i na taj način strankama se učini jedna velika nepravda i velika šteta, što je rizično ovo da se prepusti izvršitelju.
Na član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanici Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, NS je podnela amandman na član 116. stav 1. gde tražimo da posle reči "izvršenja" stoje reči "uz nalaz sudskog veštaka". U obrazloženju smo rekli da je tendencija predlagača zakona da se u izvršenjima isključi uloga veštaka neprihvatljiva s naše tačke gledišta, bez obzira na cilj koji se pritom želi postići. To je da se postupak ubrza. Isključivanjem veštačenja kao procesne radnje u ovom delu postupka mogle bi se proizvesti posledice čestih zloupotreba, a što naravno nije u interesu kako poverilaca, tako i dužnika. Svaka mogućnost koja ostavlja prostor neke zloupotrebe u zakonu bi trebalo da bude predviđena i vrlo tačno, eksplicitno rešena članom koji to uređuje.
Na član 117. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 119. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 123. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Gospođo potpredsedniče, predložio sam u amandmanu, koji se odnosi na član 123, da se promeni i da mu se poboljša tekst. Naime, opet je u pitanju jedna sumnjiva licitacija, sumnjivo nadmetanje, a preti opasnost da neko pretrpi štetu. Predlažem da se na prvom ročištu za prodaju nepokretnosti ne može prodati ispod utvrđene cene. Ako se nepokretnost nije mogla prodati na prvom ročištu, sud će zakazati drugo ročište na kome se nepokretnost može prodati ispod utvrđene cene, ali ne manje od 30%. Od prvog do drugog ročišta mora proći najmanje 30 dana. Stranke i založni poverioci mogu se sporazumeti izjavom datom na zapisnik kod suda, a ne kod izvršitelja, pred kojim izvršni postupak teče, ili drugog suda, ili izvršitelja, da se nepokretnost može prodati putem nadmetanja i za cenu nižu od utvrđene vrednosti, odnosno nižu od 70% njene vrednosti. Opet se radi o utvrđivanju vrednosti stvari, kako pokretnih, tako i nepokretnih, bez veštačenja i bez suda, u odgovarajućem smislu, kako to do sada u našoj sudskoj praksi funkcioniše. Zato predlažem predlagaču da prihvati ovaj amandman. U svakom slučaju, zaštićuju se i garantuju veća prava stranaka u postupku.
Na član 124. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 128. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Vrlo kratko ću pokušati da obrazložim naš amandman. Dakle, neusvajanje ovog amandmana neće proizvesti neke ozbiljnije štete po zakon, ali smo smatrali da je zaista bolje rešenje ako bi se ovaj predlog prihvatio, jer amandman glasi da se u članu 128. stav 3. posle reči "najpovoljnije ponude" dodaju reči "a po isteku 10 minuta". Dakle, smatrali smo da je potrebno urediti vremenski period od zadnje ponude do zaključenja javnog nadmetanja, što bi, smatramo, dalo posebnu ozbiljnost i legalnost obavljenih radnji. Dakle, dobio bi se onaj, kako kažemo, psihološki vremenski interval koji bi svima nešto značio, a zakonom bi se to tačno odredilo i donelo jednu bolju atmosferu, ako ne i legalnost u samom postupku nadmetanja.
Na član 128. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 129. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Mirko Munjić.
Ovde sam u članu 129. stav 1. posle reči "sud" tražio da se reči "odnosno izvršitelj" brišu. U obrazloženju za neprihvatanje amandmana Vlada kaže da je propisano da se nadležnost sudova uređuje zakonom, da se zakonom može utvrditi da poslove sprovođenja izvršenja ne obavljaju isključivo sudovi, već se to može poveriti i drugim licima u skladu sa zakonom. Iz navedenih razloga, kako kaže Vlada, mišljenja smo da nema ustavnih ograničenja da se sprovođenje izvršenja zakonom poveri drugim organima, budući da Ustavom nije propisano da je za to nadležan isključivo sud. Dakle, Vlada tumači da se poslovi sprovođenja izvršenja, pošto to Ustav ne zabranjuje, mogu poveriti i drugim licima, pa to onda i čini. Ovlašćuje i privatne izvršitelje, da i oni sad mogu ovlastiti neka treća lica da u njihovo ime ili u ime države mogu sprovesti izvršenje. Bez ijedne reči da kaže koja su to lica koja imaju svojstvo tih trećih lica koja mogu angažovati privatne izvršitelje. Za privatne izvršitelje su kazali, pa su nabrojali koja to lica mogu biti, odnosno dali su neke uslove koje ta lica treba da ispunjavaju da bi bili privatni izvršitelji. Međutim, za ova lica koja angažuju ti privatni izvršitelji ne kaže se ništa. Ko ta lica mogu biti? Kakvim diplomama raspolažu ta lica? Da li su to diplome državnih fakulteta? Da li su to diplome privatnih fakulteta? Da li su to možda lica bez diplome, lica sa kupljenim diplomama itd? Dakle, nekome je ostavljeno na volju da proizvoljno protumači koja to lica mogu da budu, a kada se nešto proizvoljno tumači znamo kako će biti, odnosno građani Srbije će se uveriti uskoro kako će to biti.
Na član 130. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 131. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 136. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 137. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Gospođo potpredsedniče, meni je drago što je gospodin Novaković tu, on kao čovek koji dosta dobro vlada pravom, pravnom materijom, kao kvalifikovan i stručan čovek može da razume ovaj amandman. Ne zameram onome ko nije imao bogatu sudsku praksu, kao što je imao gospodin Novaković. Predložio sam da se namirenje u izvršnom postupku izvrši sledećim redom: potraživanja obezbeđenja založnim pravom, potraživanja naknade za lične službenosti i stvarne terete koji se prodajom gase ako su nastali pre pokretanja izvršnog postupka; treće, potraživanja po osnovu zakonskog izdržavanja, ako se dokazuju izvršnim ispravama i ako su prijavljena najkasnije na javnom nadmetanju za prodaju; troškovi izvršnog postupka, ali troškovi izvršnog postupka u stvari treba da budu na prvom mestu; potraživanja izvršnih poverilaca po čijem predlogu je određeno izvršenje. Založni poverioci se namiruju po redu, kako je to rekao prethodno gospodin Milovan Radovanović, koji su upisani kao založni poverioci i stvarnoga tereta u odgovarajuću javnu knjigu. Poverioci za lične službenosti namiruju se po redu sticanja prava službenosti. Osmo, troškovi i kamate do donošenja zaključka o prodaji nepokretnosti kupcu, određeni izvršnom ispravom, namiruju se po istom redu kao i glavna potraživanja. Jedino što ovde ispravljam je da se troškovi izvršnog postupka prvo namiruju, pa sve ovo ostalo.
Na član 138. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Predlažem da se ovaj član 138. briše, jer amandman na član 137. obuhvata odredbe koje su predložene u članu 138, pa je potrebno da te odredbe budu spojene sa članom 137. i na taj način dobijate jednu pravnu celinu.
Na član 139. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 141. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 141. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Ovim amandmanom sam predvideo da se posle reči "odlaganja" umesto tačke stavi zapeta i dodaju reči "shodnom primenom pravnih pravila o redosledu namirenja sa prioritetom založnog poverioca koji je prvi svoje pravo upisao u javni registar, a ako takvog nema, prioritet ima onaj poverilac koji je prvi podneo predlog za izvršenje". Dakle, očigledno je da vi ovim predlogom zakona niste vodili računa o prioritetu namirenja. Rešenje koje se predlaže ovim članom nije predvidelo mnoge slučajeve, da li slučajno ili namerno, ne znam. Na primer, slučaj kada nepokretnosti nisu upisane u javni registar, pa se pojave poverioci koji imaju pravosnažnu presudu koja je starija od ovog rešenja o izvršenju. Evo, nagradno pitanje – kome dati prednost pri izvršenju? To se iz ovog predloga zakona ne vidi. Hoćete li vi postupiti po principu ko je jači, ali ne u pravu, pazite, nego ko je jači fizički – njegovo je pravo jače? Građanima koji duguju bankama i drugim poveriocima već sada mora da bude jasno - oni koji budu uterivali dugove neće imati mnogo milosti prema njima. To treba da im bude jasno u svakom momentu nakon proglašenja, nakon usvajanja ovog zakona. Iza i ispred stojeinstitucije države i onda će ovim uterivačima dugova biti zaista lako da sprovedu sve što budu zamislili.
Na član 142. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Niko ne želi reč. Na član 144. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 145. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Poštovana predsedavajuća, saglasno dosadašnjim našim amandmanima, našim stavom i koncepcijom i ovde se veliki broj nadležnosti koje su do sada bile deo sudske vlasti potpuno nepotrebno prenose ovim zakonom na izvršitelje. Ovo je jedan primer gde zaista nismo dobili nijedno obrazloženje zašto se ovo čini, da spisi ili dokumentacija, koja je neophodna da bi se izvršila naplata na nepokretnostima koja nije upisana u javnu knjigu, može biti od strane izvršitelja prikupljana i dostavljana nadležnim institucijama. Prosto je to neverovatno. Ali, kad se gleda celina zakona to se veoma uklapa u ono što se želelo konceptom privatnih izvršitelja. Taj privatni izvršitelj, pored toga što će na njega biti preneta nadležnost da naplaćuje potraživanja, da sprovodi izvršni postupak, moći će da istražuje gde se nalazi imovina dužnika i evo, sad vidimo, on će moći da prikuplja dokumentaciju koja je u interesu izvršnog poverioca. Ponovo se vraćamo na to šta je taj privatni izvršitelj? Znači, on će to da radi kad bude plaćen. On kaže – može to da radi. Znači, neko javno preduzeće i neki bogatiji poverilac će da kaže – vidi, ja ću ti platiti dodatno, molim te, izvijaj gde taj dužnik ima kuću ili neku vikendicu ili neku okućnicu, izvijaj svu tu dokumentaciju i predaj je tamo nadležnim organima, da bih mogao da se naplatim. Zašto to da radi izvršitelj? Neka to radi izvršni poverilac u krajnjoj liniji, neka angažuje advokata i neka ga plati da to radi, a ne lice na koga se prenose javna ovlašćenja i deo sudske vlasti. Pogledajte obrazloženje. Tačno se vidi, prenosi se obaveza izvršitelju kako bi se sud oslobodio te vrste poslova. Ne može sud da se oslobodi sudske vlasti. Zašto to ne bi radio sud? Nemojte na ovaj način da prenosite ovlašćenja na lica koja mogu da ih veoma zloupotrebe u praksi, ono što će se dogoditi. A zloupotrebiće samo zato što će biti dobro plaćeni, jer će to biti lica koja će poverioci dobro da plate. Molim vas, prihvatite ovaj amandman, jer je obrazloženje koje ste dali apsolutno neprihvatljivo.
Na član 145. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 147. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Predložio sam ovaj amandman na član 147. da bi se stav 1. tačka 7. menjala, jer bi u članu 147. stav 7. trebalo da stoji: "primanja vojnika i pitomaca vojnih škola", a posle tačke 7. predlažem da se doda tačka 8, koja glasi: "Naknada za rad osuđenog u kazneno-popravnom zavodu, osim za potraživanja po osnovu zakonskog izdržavanja, kao i za potraživanje naknade štete prouzrokovane krivičnim delom osuđenog". Predlagač nije dao nikakvo obrazloženje u odnosu na potraživanja koja su bila zabranjena zakonom, odnosno čiji je prenos zabranjen zakonom, što unosi zabunu jer nije jasno o kom se to potraživanju radi čiji je prenos zabranjen? To predloženu normu čini nejasnom za njenu primenu i čini je nemogućom da se primeni u praksi. Predlagač u odredbama koje se odnose na izuzimanje od izvršenja nije imao u vidu veliki broj lica koja se nalaze na izdržavanju kazne zatvora, a koja primaju naknadu za svoj rad u zavodima, što bi bilo protivno načelu pravičnosti da se izvršenje sprovede i na minimalnim iznosima koja ta lica ostvaruju za svoj rad. Pogotovo ako imaju obavezu za izdržavanje lica po zakonu koji bi bili obavezni. Zbog toga predlažemo da se ovaj amandman usvoji, jer on čini delotvornijom ovu odredbu zakona.
Na član 148. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Na član 148. Predloga zakona podneo sam amandman kojim se menja stav 1. ovog člana Predloga zakona o izvršenju i obezbeđenju. Uglavnom se radi o ograničenju izvršenja, gde stav 1. ovog zakona glasi: "Izvršenje na zaradi i penziji, kao i na naknadi zarade može se sprovesti do iznosa od dve trećine zarade, penzije ili naknade zarade". Amandmanom koji sam podneo na stav 1. ovog člana predviđeno je malo drugačije rešenje. S jedne strane, smatram da je danas kod nas možda jedan od najvećih problema što mladi u Srbiji nemaju perspektivu. Osnovni problemi mladih su zaposlenje i rešavanje stambenih pitanja. No, bez obzira na ovaj zaista veliki problem mladih i penzioneri teško žive, ne svi ali najveći broj njih. Ima nekih penzionera, kao i ovde u Skupštini, koji primaju i plate i penzije. Obzirom da ima veliki broj penzionera koji jedva sastavljaju kraj sa krajem, amandman je podnet na ovaj stav 1. upravo iz tog razloga. Amandmanom smo predložili da se penzionerima može sprovesti izvršenje do jedne polovine penzije, za razliku od teksta Predloga zakona u stavu 1. ovog člana, gde ste predvideli izvršenje do dve trećine zarade, naknade zarade ili penzije. Smatramo da ovo može da se prihvati jer poboljšava socijalnu situaciju i standard penzionera.
Na član 150. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 150. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 157. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 158. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 159. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 159. amandman, sa ispravkom od 7. aprila 2011. godine, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Pošto je danas više puta bilo rasprave o tome koliko su rokovi značajni u pravu, želeo bih da pokušamo još jednom da objasnimo šta je smisao ovog našeg amandmana koji, verujem, u najvećoj mogućoj meri jeste u interesu izvršnih poverilaca kada je u pitanju sprovođenje ovog zakona. Mi sada imamo jednu veliku i kontradiktornu situaciju s predlogom ovog zakona. S jedne strane, ono što bi trebalo da bude normalan tok izvršnog postupka, da olakša poveriocu da sprovede i ostvari svoje pravo, ono se ovakvim rešenjem, uvođenjem pet radnih dana, u velikoj meri sprečava. Ili, nismo dobili nijedno bolje obrazloženje osim obrazloženja u vidu pravnog standarda, da je rok od tri dana prekratak da se realizuju prava koja imaju poverioci. S druge strane, umesto da se olakša i pozicija izvršnog dužnika, da se prema njemu postupa pravično, da se postupa u skladu s pravom, mi uvodimo privatne izvršitelje i dajemo ogromna ovlašćenja da vrše represiju prema njima. Znači, ovo su vrlo problematični koncepti koje ovde imamo. Videćete kako će se to pokazati u praksi – neće biti zadovoljni ni izvršni poverilac, u čijem interesu bi trebalo da bude ovaj zakon, i već se vršila jedna propaganda da se u njegovom interesu i čini ovaj zakon, vidimo ovaj primer od pet radnih dana kao rok, koji će ubrajati i nedelje i praznike, a s druge strane nikako neće biti zadovoljni izvršni dužnici koji očekuju bar minimum pravičnosti i nekog normalnog odnosa prema njima u izvršnom postupku kada uvedemo privatne izvršitelje. Molim vas, razmotrite još jednom ovo. Jer, da nam dajete ovakva obrazloženja zaista nema smisla. Videćete u sledećem amandmanu, pokazaću vam kako komično izgleda vaše objašnjenje zašto odbijate naše amandmane.
Na član 160. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 163. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 165. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Ovim amandmanom sam tražio da se u članu 165. reči "ili umesto isplate" brišu. Vlada ne prihvata ovaj amandman s obrazloženjem, kako kaže, što su članom 165. Predloga zakona precizirane vrste prenosa radi naplate ili umesto naplate, što se u praksi i najčešći slučajevi. Dakle, vi kažete u obrazloženju da se članom 165. Predloga zakona precizirane vrste prenosa radi naplate ili umesto naplate i hajde da to i prihvatimo. Hajde, neka su članom 165. i precizirane te vrste prenosa. Ali, postavlja se pitanje – ko će konkretno u praksi to tumačiti? Ko će to tumačiti u konkretnim slučajevima, to što vi nazivate precizno, odnosno vrste prenosa radi naplate ili umesto naplate? Hoće li to činiti privatni izvršitelji? Da li će to oni činiti, ili će možda činiti oni koje oni angažuju? Kome ste dali vi ovlašćenje da angažuju ta treća lica? Da li će to tumačenje, konkretno ovog člana, dakle te vrste prenosa činiti ta lica? Znate li da ta angažovana lica mogu da budu lica koja imaju samo osam razreda osnovne škole, ali su ošišani i jako žestoki? Može se desiti u praksi i to. Hoće li oni tumačiti zakon? Da li ćete njima dati da tumače ovaj član 165. Predloga zakona? Šta mislite kako će ga oni tumačiti? Baš će biti zanimljivo u praksi kako ga oni budu tumačili.
Na član 170. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Mirko Munjić.
Ovde u članu 170. stav 2. reči "odnosno izvršitelj" brišu se, a reč "mogu" zamenjuje se rečju "može". Dakle, članom 170. predviđeno je zakašnjenje u naplati prenesenog potraživanja. Tu je predviđeno da izvršni poverilac, odnosno izvršitelj, koji se ne stara sa dužnom pažnjom u naplati prenesenog potraživanja, može da odgovara za tu štetu i u stavu 2. predviđeno je da sud, kako vi kažete – odnosno izvršitelj, mogu na predlog drugog izvršnog poverioca da prenesu to na drugog izvršnog poverioca. Tražim ovde da se ovo "odnosno izvršitelj" izbriše, da to čini samo sud. Dakle, vi ovde ponovo stvarate jednu pravnu anarhiju. Ovde je stavom 1. predviđena odgovornost za naknadu štete. Međutim, u takvom slučaju tražim da isključivo sud može ukinuti zaključak o prenosu potraživanja na drugog izvršnog poverioca. To prenositi na neka treća lica, na neke druge izvršitelje, koji će opet određivati neke druge izvršitelje, zaista je neprimereno. Nemojte davati ovlašćenja nekim trećim licima i to ona ovlašćenja koja su isključivo u nadležnosti suda. Kad-tad davanje takvih ovlašćenja i kad-tad sve ovo što predviđate ovim zakonom obiće se vama o glavu. Nažalost, pre nego to bude, obiće se građanima Srbije o glavu, ali posle toga sigurno i vama.
Na član 172. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Na član 173. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 173. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 175. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.). Na član 177. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 178. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 178. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 183. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić, koji ima reč. Izvolite.
Gospođo potpredsedniče, dame i gospodo, predložio sam da se u članu 183. stav 2. posle reči "propisan" doda reč "ovim", a posle reči "zakonom" reči "kojima se uređuje budžetski sistem" brišu se. Ima ovo razloga što sam predložio. Predloženom normom u članu 183. stav 2. Predloga zakona direktno se štiti dužnički lobi, koji čine korisnici budžetskih sredstava i onemogućava se izvršnim poveriocima da svoja potraživanja naplate od korisnika budžetskih sredstava, a što je u praksi čest slučaj, pogotovo kod subjekata koji su korisnici sredstava budžeta. Po deset godina ili više radnici koji su ostvarili pravo na isplatu po presudama sudova nisu u mogućnosti da svoja potraživanja ostvare u onim pravnim subjektima nad kojima je Akcijski fond preuzeo upravu. Isti je slučaj ako Ministarstvo odbrane duguje nekom fizičkom ili pravnom licu određeni novčani iznos, to ministarstvo će istaći prigovor i pozvati se na predloženu normu člana 183. stav 2. kako bi sprečio izvršenje, a poverioci ostaju kratkih rukava i ne uživaju nikakvu pravnu zaštitu, pa ispada da su uzalud vodili parnice 10, 15, pa i 20 godina. Zato predlažemo da se ovaj amandman usvoji, jer on je smislen i poboljšava tekst zakona, pogotovo kada vlasnici budžeta i korisnici budžeta duguju radnicima i građanima određene iznose po raznim osnovama.
Na član 184. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 184. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 186. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 187. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Predložio sam da se u članu 187. stav 2. posle reči "izvršenje" umesto tačke stavi zapeta i dodaju reči "pod pretnjom izricanja novčane kazne odgovornom licu te organizacije iz člana 51. ovog zakona". Zašto? Predloženo rešenje je nedelotvorno, imajući u vidu da predlagač nije predvideo novčano kažnjavanje odgovornog lica u organizaciji za prinudnu naplatu, koja organizacija u praksi ometa izvršenje, jer u velikom broju slučajeva se ne može uspostaviti čak ni telefonski razgovor, niti telefonska veza s tom organizacijom, čiji su brojevi stalno zauzeti ili se na telefon niko ne javlja, a građani obijaju pragove danima, tih organizacija, tražeći obaveštenja za svoje predmete, pa ih npr. u Kragujevcu ne mogu dobiti mesecima i tako da građani ostaju u situaciji da ne mogu da naplate svoje potraživanje.
Na član 191. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Zlata Đerić.
Poslanička grupa Nova Srbija je podnela amandman na član 194. i tražili smo da se posle tačke 5. u stavu 2. doda nova tačka 6. koja glasi "tačan broj predmetnih akcija", jer prema pravilima poslovanja centralnog registra hartija od vrednosti insistira se na preciznom definisanju broja akcija koje su predmet bilo kakvog prava ili potraživanja, kao što je to najčešće slučaj u ostavinskim postupcima. U ostavinskim postupcima se često insistira na dopuni ostavinskog rešenja, radi preciziranja broja akcija koje su predmet deobe, tako da smo smatrali da bi bilo svrsishodno usvojiti ovaj amandman, mada smo u obrazloženju za odbijanje istog dobili uveravanje Ministarstva da je ovim članom 194. ovaj predmet vrlo detaljno rešen. Ali, mislim da će upravo preciziranje broja akcija – pretpostavljamo da će biti građana koji će imati više od jedne akcije i više od pet akcija, kako se sada to deli među naslednicima – da će to biti predmet koji bi mogao da usporava postupak u traženju da se precizira broj nasleđenih akcija.
Na član 195. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 195. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 195. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Zlata Đerić i Aleksandra Ilić. Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Podneli smo amandman da se u članu 195. stav 3. reč "hartijama" menja u reč "hartija". U stavu 3. reči "izvršni poverilac" menjaju se rečju "sud". To je ono što smo predložili amandmanom, a stav 5. briše se. Prva promena je samo usklađivanje sa pravopisom i jezičkim pravilima. To je ono što smo insistirali ili skrenuli pažnju. Druga promena je posledica prakse koja je pokazala da je najcelishodnije da sud, a ne izvršni poverilac opredeli ovlašćenog brokera odnosno učesnika na tržištu hartija od vrednosti. Stav 5. smatramo da treba brisati jer je sama trgovina akcijama specifična, pa se stoga akcije kao predmet izvršnog postupka nikako ne mogu podvesti pod isti režim izvršenja kao druge pokretne stvari.
Na član 198. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 199. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 210. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 213. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Pre nego što nastavimo rad dozvolite da u vaše i u svoje ime pozdravim grupu gostiju iz Italije, koji prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale Doma Narodne skupštine. Prisutni su: gospodin Rikardo Miljori, poslanik italijanskog parlamenta i potpredsednik Parlamentarne skupštine Organizacije za evropsku bezbednost i saradnju, gospodin Filipo Ćinglosi, predstavnik italijanskog parlamenta, gospodin Silverio Anjelo, potpredsednik Instituta IPALMO, profesor Oreste Masari sa Univerziteta "La Sapienca" iz Rima, gospođa Kristina Gađo, generalna sekretarka Instituta IPALMO, gospođa Kristijana Lučani, iz Instituta IPALMO, gospođa Anamarija Sideri, iz Instituta IPALMO, gospodin Pjero Zardi, iz Ambasade Italije, gospodin Andrea Arnaldo, iz Ambasade Italije, gospodin Frančesko Santoro, iz Ambasade Italije i gospođa Maja Ćosić, iz Ambasade Italije. Pozdravimo aplauzom uvažene goste. Na član 214. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 215. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 218. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 218. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 219. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 220. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 231. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 233. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
U članu 233. sam predložio određene izmene i time sam pokušao da se obezbedi, pre svega, uspešno sprovođenje izvršnog postupka, jer predloženo rešenje nije delotvorno, ne obezbeđuje u dovoljnoj meri efikasnost izvršenja i zaštite prava interesa deteta, jer predlagač ne sankcioniše lice koje po drugi put ometa izvršenja, a koje, po predlogu predlagača, može da se ponavlja unedogled ali bez sankcija. Dakle, nužno je ovaj amandman, gospođo Malović, usvojiti. On štiti prava deteta. To je vrlo važno. Ne znam da li ćete se složiti sa mnom, možda ovde improvizujem, ali ne improvizujem jer se radi o zaštiti deteta. Zato kažem da u tom izvršnom postupku treba prevideti ovu sankciju koju sam dao u predlogu, a i u prethodnom važećem zakonu ovo rešenje je zapravo i predviđeno. Trudio sam se da ovo uđe u zakon još 2000. godine.
Na član 241. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 243. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 251. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Gospođo Malović, odredbe člana 252. do člana 256. Predloga zakona u direktnoj su protivpravnosti i protivrečnosti sa odredbama 142. i 143. Ustava Republike Srbije, čije odredbe propisuju samostalnost, nezavisnost i jedinstvenost sudske vlasti na teritoriji Republike Srbije. Jer ti propisi izričito normiraju da sudska vlast pripada samo sudovima, pa se ista ne može preneti na preduzetnike, tj. fizička lica, kakav je pravni status izvršitelja po Predlogu zakona, a koja se prenosi na izvršitelja odredbama člana 252. do 256. Predloga zakona, čime se urušava pravni poredak Republike Srbije i njen Ustav. Mislim da je moguće da će se ovaj predlog zakona i zakon ukoliko bude usvojen u ovakvom tekstu naći na oceni ustavnosti našeg Ustavnog suda.
Na član 252. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 253. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 254. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Cilj ovog amandmana je da se onemogući preuzimanje sudske vlasti od strane drugih subjekata mimo suda, mimo Ustava i mimo zakona. Zbog toga predlažem da se odredba člana 254. briše u celosti, jer se ovim krši Ustav i narušava se sudska vlast. Ne može se sudska vlast čerupati, niti se ona može parčati.
Na član 255. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Milovan Radovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 255. Predloga zakona, gde se radi o prigovoru izvršnog poverioca. Suština ovog dela Predloga zakona je da u posebnom postupku za izmirenje potvrđivanja po osnovu komunalnih i sličnih usluga se predlog za izvršenje na osnovu verodostojnih isprava radi ostvarivanja novčanog potraživanja po osnovu izvršenih komunalnih i sličnih usluga podnose izvršitelju na čijem području se nalazi sedište izvršnog poverioca. Član 255. glasi: "Protiv zaključka iz člana 253. stav 2. i 3. ovog zakona izvršni poverilac može izjaviti prigovor". U članu 253. stav 2. i 3. se kaže kako izvršitelj može da odbaci zaključkom određeni predlog, odnosno može odbiti zaključkom određeni predlog. Suština amandmana je da mi u SRS smatramo da to ne treba da vrši izvršitelj, već sud sa svim prerogativima svoje sudske vlasti, da ne treba prenositi svoja ovlašćenja, svoju nadležnost pojedincima, državnim službenicima, činovnicima, jer time se devalvira značaj pravosudne funkcije suda i kroz ceo ovaj predlog zakona poslanici SRS vam ukazuju, kao i ja ovom prilikom, da ne treba devalvirati i umanjiti značaj suda u odnosu na ovlašćenja i nadležnosti koje on ima.
Na član 256. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Rekao bih da je i ovaj član, a i amandman koji smo podneli, ključan za čitav spor koji imamo mi u odnosu na Vladu, kada je u pitanju koncept ovog zakona. Zaista je neverovatno šta vi sve prenosite u nadležnost privatnih izvršitelja. Mi smo ovde promenili stav 2, gde vi dajete mogućnost jednom licu, koje će biti privatno lice, da uradi nacrt odluke o prigovoru i da nakon toga faktički samo svojim štambiljem sud prihvati takav nacrt odluke koju je uradio privatni izvršitelj. Pre toga, jedna stvar na koju želim da ukažem Ministarstvu pravde, licima koja su radila odgovore za naše amandmane, zaista je ovo neprihvatljivo. Razlog zašto se odbija amandman poslaničke grupe DSS, iz razloga što je odbijen amandman Petra Jojića na član 251. Kada dođemo na član 251. kaže se – amandman Petra Jojića, na koji se mi upućujemo, odbijen je iz razloga koji su u obrazloženju za neprihvatanje amandmana gospođe poslanika Gordane Pop Lazić, član 104. Kada dođemo na član 104, odbija se amandman poslanika Gordane Pop Lazić iz razloga koji je naveden za odbijanje amandmana gospodina Zorana Krasića. Ovo je zaista neverovatno. Stvarno, zaista jeste smešno, ali ovako nešto da dođe u Narodnu skupštinu da mi moramo da se sa ovakvim obrazloženjima suočavamo, umesto da ste obrazložili kako treba razloge vašeg odbijanja. Mi moramo da kroz pet amandmana prođemo da bismo možda došli do obrazloženja zašto je ovaj amandman odbijen. Znači, nemoguće je preneti ovako veliko ovlašćenje, gospođo ministarka, na izvršitelja. Da on radi nacrt odluke o prigovoru, pazite to je drugi stepen. Voleo bih od vas da čujem zašto se radi i prenosi ovakvo ovlašćenje na privatnog izvršitelja. Tu se ipak traži jedno ozbiljno pravno znanje. Onda, faktički, sud i ne ulazi u raspravu o tome šta je sadržina toga. On, kaže se ovde, stavlja otisak štambilja kojim se predloženi nacrt odluke usvaja. Ovo je ozbiljan problem. Stvoriće ozbiljne probleme u praksi. Vi dajete ogromnu moć privatnom izvršitelju. Pored mogućnosti zapošljavanja privatnih lica bez ikakvih kvalifikacija, oni će sad raditi odluke o prigovorima, prikupljaće dokumentaciju za neupisane nepokretnosti, proveravaće imovinu izvršnih dužnika. Sada će da radi odluke po prigovoru gde rade sudije. Ne može se na ovaj način igrati sudskom vlašću. Ovo je apsolutno neustavno. Tu se slažem sa svim kolegama koji su govorili, apsolutno je neustavan član. Razumemo da se sud rastereti pojedinih nadležnosti, ali u ovom stepenu, to je apsolutno neprihvatljivo – izvršni dužnici će se suočiti sa ogromnim problemima, ogromnim nepravilnostima i pritiskom kada ovaj zakon bude usvojen.
Tri minuta. Reč ima ministarka Snežana Malović.
Prihvatam kritiku koja se tiče pisanja obrazloženja.. Prosto, nastala je tehnička greška i mislim da ćete imati razumevanja za to, da smo imali jako kratak rok za pisanje odgovara. Zato ja tu služim da sve što jeste nejasno i što treba dopuniti, da to učinim, što ću vrlo rado i učiniti. Što se tiče privatnih izvršitelja, bilo je oko uvođenja tog instituta u naš pravni sistem dileme. Razmatrali smo i jednu i drugu mogućnost, da li sudske izvršitelje ojačati i da li uvesti ovaj institut. Prosto želim i vas, a i građane Srbije da upoznam s činjenicom da je još 2007. godine postojao projekat sa USAID, koji je tadašnji ministar pravde potpisao. To je bilo početkom 2007. godine, kada je i defakto doneta odluka o tome, da se privatni izvršitelji uvedu u naš sudski sistem. Ovo Ministarstvo pravde je nastavilo, sledstveno tome, nešto što se kao ideja mnogo ranije i razvilo. Privatni izvršitelji su izvršitelji na koje se prenose određena javna ovlašćenja. I to je tačno. Znači, ovlašćenja koja je do tada imao sud se prenose na određena privatna lica. Međutim, to ne znači da će oni moći da rade ono što im padne na pamet. Prvo, ograničeni su zakonom i Ustavom. S druge strane, postoji nadzor koji će vršiti kako komora izvršitelja, sud, kao i Ministarstvo pravde. Ovo rešenje u pogledu nacrta odluka možemo, takođe, da razmatramo, ali kao protivargument vašem stavu. Mogu da navedem činjenicu kako sud postupa kada dobije predlog za izvršenje, na primer, za neku komunalnu uslugu. On dobije predlog za izvršenje na koju stavi pečat i to predstavlja izvršnu ispravu. Jeste, ali ovo je nacrt odluke koju oni pripremaju za sud. Sud će doneti konačnu odluku o tome. Verujem da će, kao što sam rekla i u svojim ranijim diskusijama, ovaj zakon doneti poboljšanja. Na svima nama ostaje da pratimo sprovođenje zakona i da radimo jednu ozbiljnu kontrolu nad radom privatnog izvršitelja, kako od strane Ministarstva pravde, tako i od strane suda.
Na član 257. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 260. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Petar Jojić.
Gospođo ministre, članice EU koje su potpisivale razne sporazume, pa i u oblasti sudske saradnje i izvršenja sudskih odluka, mogu vam reći da ne obavezuju druge države kako treba da ih urede, iako je prethodni ministar potpisao taj sporazum ili ugovor bilateralni, on ne obavezuje članice EU da se bave izvršenjima na ovakav ili sličan način. Oni sprečavaju takva izvršenja i primenu odredaba bilo kog sporazuma koji su u suprotnosti sa ustavom članice EU. Nijedna neće primeniti bilo kakvu odredbu ukoliko je ona u suprotnosti sa ustavom domicilne zemlje. Predložio sam da se u članu 260. stav 5. reči "shodno primenom odredaba o dostavljanju" zamene "ličnom dostavom". Nema druge, nema oglasne table, jer ta oglasna tabla će mnoge građane Srbije da u crno zavije, pogotovo dužnike koji nisu u kući i koji nisu imali prilike da dobiju blagovremeno obaveštenje od suda. Osim toga, ovo što je kolega iz DSS Palalić rekao, molim vas, u pravu je. Nemojte ovolika ovlašćenja davati izvršitelju, on je fizičko lice i nije ustavna kategorija. Njemu otvarate vrata da vrši brojne zloupotrebe. Njega ne kontroliše sudija, već mu zakon kaže da on donosi odluke. On donosi zaključke. Zaključak je odluka, znate? Još, onda, izrađuje odluke koje se tiču prigovora ili žalbi. To nije u redu i nije dobro. Ti izvršitelji nisu podobni u ovo vreme, bar prema našem nacionalnom zakonodavstvu i prema našoj sudskoj praksi, a trebalo je samo da pojačate sudove, da pojačate broj izvršitelja i broj izvršnih sudija, ali da se vrši nadležna kontrola iz nadležnog suda. Na taj način ne bismo imali ovakvu situaciju kakva jeste. Inače, oglasna tabla, to će biti propast za obe stranke. Mi samo strankama garantujemo, a građani Srbije treba da znaju ovo, da im je jedina garancija sud i lična dostava.
Narodni poslaniče, vreme koje vam je na raspolaganju je iskorišćeno. Zahvaljujem. Na član 264. amandman, sa ispravkom, od 7. aprila 2011. godine, zajedno su podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 264. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Petar Jojić i Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandmani postali sastavni deo Predloga zakona Na član 279. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 281. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 283. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Da.)
Na član 283. stav 1. tačka 1) sam podneo amandman kojim se predviđa da se reči "odnosno izvršitelju" brišu. Ovaj član 283. u okviru ukidanja prethodne mere, gde stav 1. glasi: ''Sud će, na predlog izvršnog dužnika, obustaviti postupak i ukinuti sprovedene radnje: (tačka 1) – ako izvršni dužnik položi sudu, odnosno izvršitelju (amandmanom sam predložio da se ove dve reči "odnosno izvršitelju" brišu) iznos potraživanja koje se obezbeđuje, sa kamatom i troškovima. Sve vreme ove rasprave u pojedinostima, poslanici SRS vam kazuju da je nepotrebno da dajete toliku moć izvršitelju. To ne bi trebalo da radite i smatramo da time činite grešku. Gospođo ministre, gospođo Malović, vi ste jedan od učesnika takozvane, po nama u SRS, reforme pravosudnog sistema u Republici Srbiji. Smatramo da ta reforma nije dobra. Pri tome, lično vas ne krivim za tu reformu, iako ste ministar, ali imate odgovornost, obzirom da ste na tom mestu ministra pravde. Sada i kroz normativne akte i kroz zakone i u politici prilikom vaših nastupa, ne lično, nego oni koji predstavljaju vlast, neprestano koristite termine, principe, institute ili kriterijume o dostojnosti učesnika u reformi pravosudnog sistema, sudija, tužilaca. Sada dajete veliki značaj izvršitelju. Ali, pri tome smatram da vršite zamenu teza, koristite reč "dostojan", a primenjujete termin "podoban", politički podoban, jer znamo ovo u lokalu i znamo uopšte u Srbiji koji su to ljudi dobili odgovarajuća mesta u pravosudnom sistemu.
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 285. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 288. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 294. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 297. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 301. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Ovo je vrlo važna glava Predloga zakona koja se odnosi na registar sudskih zabrana. Kao što smo u nizu prethodnih amandmana želeli da doprinesemo rešenjima koja smo predlagali da se postupak ubrza, tako i u ovom slučaju, bez obzira što se radi o interesu izvršnog poverioca, mi želimo da se postupak ubrza. Da se, opet kažem, precizira pravni standard koji se često koristi u normativi -dužan bez odlaganja, znači, da se izvršnom poveriocu, koji ima interes da se izvrši upis u registar zabrana mera obezbeđenja, postave rokovi do kada on to mora da uradi. Gde god možemo te pravne standarde, ako želimo zaista da ubrzamo izvršni postupak, da ih otklonimo. Znači, u roku od tri dana to moraš da uradiš. Imaš interes, naravno da imaš interes. Zakon te nizom instituta stavlja u povoljniji položaj u odnosu na izvršnog dužnika. U redu je, nema da se odlaže ništa. Šta znači bez odlaganja? Tri dana, završi taj posao, neka se upiše ta zabrana, to je pravni interes i time se štiti pravna sigurnost. Obrazloženje koje smo mi dobili, da se time opet stvaraju mogućnosti da se iz nekih objektivnih razloga ne izvrši ova obaveza u roku od tri dana, zaista ne stoji, kao što se ne slažemo ni s rokom od pet dana, gde se opet kaže da neće stići u roku od tri dana. Zašto onda pričamo o ubrzanju celog izvršnog postupka?
Na član 309. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Mislimo da je primerenije da se svi postupci koji se tiču i ove materije koja se odnosi na registar sudskih zabrana ne izmeštaju iz domena pravosuđa, pa sada da se ubacuje tu Ministarstvo privrede da se bavi pravnim lekovima. Kakve to ima veze što registar sudskih zabrana vodi APR? Mislim da je ipak vrlo osetljiva stvar mera obezbeđenja. Tu vrstu nadzora treba da vodi Ministarstvo pravde. U krajnjoj liniji po svim odlukama koje se donose u vezi upisa treba da radi ministarstvo. Pazite, Ministarstvo privrede, tj. regionalnog razvoja, koje ima ne znam više koliko nadležnosti, bave se od zapošljavanja do NIP, do svega živog, sada će oni baš da se bave ovakvom jednom procedurom. Koliko će se uopšte udubiti u problem koji se tiče sudske materije? Zaista nije jasno zašto ste odbili ovaj amandman. Ipak verujemo da je Ministarstvo pravde to koje će sa dužnom pažnjom, bilo koji sektor u ministarstvu, obratiti pažnju kada se pojave problemi ili izjavi pravni lek. Molim vas, nemojte uvoditi sada u ovu priču Ministarstvo privrede, verujte, napraviće se još dodatni problemi.
Narodni poslanici Srđan Spasojević, Miroslav Markićević i Zlata Đerić zajedno su podneli amandman kojim se deo sedmi, izvršitelji, do dela osmog briše u celini. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 312. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić, koji želi reč.
U članu 312. stav 1. predložio sam da se menja. Izvršitelj treba samo da sprovodi odluke suda, a ne kako je to u predlogu člana 312. stav 1 – izvršitelj vrši javna ovlašćenja koja su mu poverena ovim zakonom. Na šta ovo liči? Otkud ovakva ovlašćenja odjedared, ovako u naručje izvršitelju, uterivači dugova, fizičkom licu. Vidite li vi ovo? Znate li da je ovo u suprotnosti sa članom 142. i 143. Ustava Republike Srbije? Je l vi znate da ovo javno ovlašćenje koje vi na tog uterivača dugova i izvršitelja prenosite jeste ustavna kategorija i isključivo spada u nadležnost suda? Ko se igra sa nadležnošću suda? Ko se igra sa Ustavom? Koje su ovo novotarije koje idu na štetu pravnog poretka Srbije? Nemojte, molim vas. Brišite ovo. Izvršitelj, možete da mu date samo ovlašćenje da on sprovodi odluke suda i ništa više. Bez sudije sve je nesigurno. Zadiranje u sudsku vlast, kako to predviđa član 142. i 143, to je katastrofa. Rušimo svoj ustavni i pravni poredak.
Narodna poslanica Vjerica Radeta podnela je amandman kojim se u članu 312. stav 3. posle reči "ministar" dodaje reč "pravde", kao i da se u svim ostalim članovima Predloga zakona gde se pojavljuje reč "ministar" u datom padežu doda reč "pravde". Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 313. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 313. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 314. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 314. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 314. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
Gospođo potpredsedniče, predložio sam da se u članu 314. stav 4. posle reči "o svojoj imovini" tačka zamenjuje zapetom i dodaju se reči "i o imovini članova svoje porodice u prvom naslednom redu". Sada znate šta je ovde u pitanju. U pitanju je cilj koji predlagač želi da postigne i ovom normom ne može u celosti ostvariti jer je osnovna pretpostavka da izvršitelj može korist, koju je ostvario nezakonitim postupanjem možda u toku njegovog rada kao izvršitelj u vršenju svoje dužnosti, da prenese na članove svoje porodice prvog naslednog reda i na taj način osujeti izvršenje i naknadu štete koju može lako da prouzrokuje. Ovako on mora da da izjavu na okolnosti svoje imovine i imovine koju poseduju njegovi naslednici prvog naslednog reda, što daje jednu garanciju državi i pravnom sistemu, a s druge strane daje garanciju i dužniku i poveriocu da mogu na jedan zakonit način ostvariti svoja prava.
Na član 316. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 316. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 319. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Podneo sam amandman na član 319. stav 1. Reč "najniži" zamenjuje se rečju "najviši". Gospođo ministre, vi kao predlagač zakona niste imali u vidu posledice koje će u praksi da se pojave ako je propisan samo najniži iznos osiguranja. Šta ćete vi ako izvršitelj dobije predmet 100 miliona dinara i vi propišete njegove delatnosti na nekih 20.000 evra, a recimo pola miliona evra može da bude predmet izvršenja. Vi propisujete samo najniži, a zašto ne propišete najviši, jer šta ćemo da radimo sa onim predmetima gde će izvršni nalog biti desetostruk, a ovako se ne garantuje naknada štete. Vi možete doći u situaciju, imam saznanja, a znate i vi, čak i u sudovima, u čeličnim kasama dolazilo je do krađe dragocenosti i deviza. Šta da radite sada sa izvršiteljem koji može da pribavi, da naplati dug i potraživanje, da ga stavi u džep i da pobegne sa pola miliona evra, i nema ga nigde. Sve je rizično. Opet kažem, verujem sudu, verujem državi, ali ne mogu ovakvim uterivačima i privatnim preduzetnicima da verujem, jer se u praksi pokazalo da su to ljudi koji su skloni kriminalu, korupciji. Kod beležnika i izvršitelja koje imate u Evropi, u EU, kažu da su najveći kriminalci u beležništvu, da imaju najveći problem s kriminalom beležnika i da se mnogi nalaze u zatvorima, a takav je slučaj i sa Slovenijom.
Na član 319. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 319. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond zajedno su podneli amandman na naslov iznad člana 320. i član 320. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 321. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 321. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
Gospođo potpredsednice, ja sam u članu 321. stav 1. tačka 3) predložio da se posle reči "izvršitelja" dodaju reči "i članova njegove uže porodice u prvom naslednom redu". Kao obrazloženje navodim da se cilj koji predlagač želi da postigne predloženom normom ne može u celosti ostvariti jer je osnovna pretpostavka da izvršitelj može korist koju je ostvario nezakonitim postupanjem, dakle, naplatio je potraživanje i zadržava ga kod sebe, u vršenju dužnosti da prenese na članove svoje uže porodice. Dakle, imovinu prenosi na članove svoje porodice, na naslednike prvog naslednog reda, kako bi sebe zaštitio od kontrole koju predlagač zakona propisuje. Ovim amandmanom se na pouzdan način predlaže ostvarivanje cilja ove norme.
Na član 323. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Niko ne želi reč? Na član 324. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Niko ne želi reč? Na član 324. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Niko ne želi reč? Na član 325. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
U članu 325. stav 1. tačka 1) predložio sam da se reči ''predlogu za sprovođenje izvršenja i određuje način izvršenja, ako izvršni poverilac nije odredio način izvršenja'' zamene rečima "rešenju suda kojim je određeno izvršenje". U članu 325. može i da prima novčana sredstva ostvarena plenidbom i prodajom, a koja mogu biti od velike vrednosti, a posebno što u takvom slučaju izvršni dužnik nema garancije da može da se za nanetu štetu namiri. Odredbe člana 326. izričito predlažu da izvršitelj odgovara celokupnom svojom imovinom za štetu koja tokom postupka izvršenja nastane njegovom krivicom, ali nije predloženo koliko bi ta imovina trebalo da vredi, niti je predloženo koliko bi trebalo da iznosi najviši iznos osiguranja izvršitelja, kako je to predloženo u članu 319. Predloga zakona. U njemu je predloženo da ministar propiše najniži iznos osiguranja izvršitelja, ali ne i najviši, pa se postavlja pitanje ko će da plati štetu ako izvršitelj pričini štetu iznad osigurane sume, imajući u vidu da po Predlogu zakona država ne odgovara za štetu jer je izvršitelj preduzetnik, pa je lično odgovoran, što je zaista loše rešenje.
Na član 325. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 325. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 325. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 325. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 325. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 325. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 325. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 326. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
Predložio sam da se član 326. menja i glasi: "Za štetu koju svojim radom pričini izvršitelj odgovara Republika Srbija, koja se može regresirati od izvršitelja". Zašto država ne preuzme odgovornost za nastalu štetu ako neko pretrpi krivicom izvršitelja i da na taj način država se regresira od samog izvršitelja. Ovako, gospodo iz Ministarstva, imaćete veliki problem, jer se pred Međunarodnim sudom u Strazburu mora i pojaviće se hiljadu tužbi i žalbi na ovakvo rešenje, jer ako se propiše samo minimum koji mora da postoji, a izvršitelj mora da bude osiguran na određenu visinu i vrednost imovine i ako je ta imovina mala i beznačajna, taj izvršitelj će pričiniti štetu u svom radu građanima, a pre svega poveriocu, ali država ne odgovara. Predlažem da država preuzme odgovornost i obavezu za eventualnu štetu koja nije isključena i neka se država od takvog lica izvršitelja regresira. To bi bila pravda, sigurnost naših stranaka u izvršnom postupku, ako želimo da bude taj izvršni postupak efikasan i da bude celishodan, a da građani ostvare svoja prava blagovremeno.
Na član 327. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 328. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 328. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 328.amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 329. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
Predložio sam da se u članu 329. stavovi 1, 3. i 4. brišu, kao i u amandmanu na član 326. Predloga zakona, jer su građani Srbije po Ustavu jednaki pred zakonom i Ustavom. Međutim, prema predloženom rešenju narušava se ta jednakost prava, pa je izvršitelj po predlogu stavljen u povlašćen položaj, pa će se u praksi desiti da će izvršitelj koji je dužan trećem licu taj dug namiriti na teret izvršnog poverioca, čiji je novac uplatio na svoj bankovni račun, a da izvršni poverilac o tome nema pojma, jer se po odredbama Predloga zakona i važećeg zakona o izvršenju rešenja u pojedinim novčanim sredstvima, odnosno da se dostavljaju dužniku tek po izvršenoj plenidbi. Pa proizilazi da je izvršni poverilac dužnik izvršitelja kao dužnika prema trećem licu, pri čemu je odredba člana 329. stav 4. deklarativne prirode, jer za posledicu ima dugotrajni sudski postupak, s neizvesnim ishodom da izvršni poverilac povrati novac bez koga je ostao. Ovo će u praksi biti česta pojava i manipulacije izvršitelja s trećim licima. Šta će se desiti ako ja kao izvršitelj odgovaram nekome i imam obavezu da mu platim štetu ili neko drugo obligaciono davanje, naplatim potraživanje po odluci suda i izvršnoj presudi i razdužim se kod mog poverioca, ali istovremeno ne obaveštavam odmah poverioca o ispravi izvršnoj i verodostojnoj da mu se novac odmah preda na ruke i na taj način se stavi tačka i završen je izvršni postupak u predmetu.
Reč ima ministarka pravde, Snežana Malović
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, ne mogu da se složim s diskusijom povodom ovog amandmana iz prostog razloga što ovaj član zakona upravo predviđa obaveze koje izvršitelj mora da poštuje prema poveriocu. Radi razjašnjenja građanima Srbije, a i vama, pročitaću šta reguliše ovaj član Predloga zakona. U stavu 1. kaže da "izvršitelj poseduje na svoje ime najmanje jedan bankovni račun na koji se isključivo uplaćuju novčana sredstva ostvarena u postupku izvršenja, odnosno obezbeđenja". Stav 3, koji je predložen takođe za brisanje, kaže: "Izvršitelj je dužan da bez odlaganja uplaćena sredstva iz stava 1. ovog člana prenese na račun izvršnog poverioca". U stavu 4. se kaže: "Sredstva na računu iz stava 1. ovog člana ne mogu bitipredmet plenidbe radi namirenja dugova izvršitelja". Ukoliko dođe do toga da izvršitelj ne prenese na račun poverioca, to u prvom redu predstavlja disciplinsku povredu koja je propisana ovim zakonom, ali takođe može da bude i predmet krivičnog dela koje je propisano Krivičnim zakonom.
Pravo na repliku, izvolite.
Gospođo ministre, ovo je deklaratorno što vi kažete i lepo je možda zamišljeno, ali je u praksi izuzetno rizično, jer vi nemate takvog izvršitelja danas, mada ste vi ovaj predlog zakona ili koji će biti možda usvojen, a verujem da imate većinu i hoćete, odložili ste ga dugo, pa je to "vakacio legis" veoma predugačak, od dana donošenja zakona sve do dana njegove primene. Ovo što vi sad komentarišete, kad je u pitanju ovaj član, čitao sam ga deset puta, a kažem vam šta se dešava u praksi. Da li ste hapsili sudije i tužioce? Jeste. Da li su grešili? Jesu. Pazite, još sud i tužilaštvo, to su institucije kojima verujem, ali sve je rizično kad vi prenesete nadležnosti na izvršitelja i verujete. Vi možda imate dobru nameru samo radi efikasnosti postupka izvršenja, jer Srbija je poslednja po procentu izvršenja sudskih odluka i drugih odluka nadležnih organa u Evropi. To nije razlog sad da mi za pojedinačne slučajeve donosimo zakone i da na taj način stvorimo haos u izvršnom postupku, a verujem da vi to cenite i da se bavite time i poštujem vaše napore tolike koje činite kao dama. Moram da vam kažem, ovo je posle Ustava i ZKP najvažniji sistemski zakon. Vi dobro znate da građani, a danas vam nisam pomenuo parnicu 40 godina, objavljena je u novinama, da Beograđanin jedan vodi parnicu 40 godina. Ako je stalo do toga da mi po svaku cenu moramo da predvidimo nešto, a da to ne bude primenljivo u praksi i da vi morate da stanete iza zakona, jer ste vi predlagač i moraćete vi eventualno, ako građani budu nezadovoljni ili oni koji budu ovo primenjivali, vi ćete imati obavezu da polažete račune, jer vi stojite iza toga. (Predsedavajuća: Dva minuta.) Verujem da vi imate dobru nameru, ali morate o svemu razmisliti, samo šta je delotvorno i šta je dobro da zakon bolje funkcioniše.
Vreme je iskorišćeno. Zahvaljujem. Reč ima ministarka pravde Snežana Malović.
Zahvaljujem se na vašim sugestijama, jer znam da i vi želite da doprinesete tome da ovaj predlog zakona, kad bude izglasan, bude i primenljiv. Znate, mene ovaj vaš amandman podseća na jednu anegdotu koja se prepričava u našoj pravnoj tradiciji o momentu donošenja krivičnog zakona u Srbiji. Naime, kad su Milošu Obrenoviću, svojevremeno, predložili da treba da donese krivični zakon, on je rekao da to ne treba činiti, jer će onda naš narod videti šta je sve propisano krivičnim zakonom, pa će onda krenuti da čini ta dela. Znači, zakoni se donose da se urede određena postupanja, način rada državnih organa ili već određenih institucija itd. Ovaj zakon to upravo čini. Da li će doći do njegovog kršenja; pa ukoliko dođe do kršenja od bilo koga, zato i postoji Krivični zakon, pa policija, pa tužilaštvo, pa sud itd, što vi dobro znate.
Narodni poslanik Petar Jojić.
Gospođo ministre, tačno je to što vi kažete da postoje nadležni organi, ali građani koji čekaju presudu 20 godina nemaju vremena niti oni mogu da se oslone na javnog tužioca ili sud da vode novu parnicu ili da čekaju da li će protiv izvršitelja biti pokrenut krivični postupak. Građani ove Srbije žele da imaju sud, da u njega veruju, da veruju u pravosudne organe i istovremeno veruju u državu, kao državni organ i na taj način da vi, kao predlagač, a ovaj dom kao zakonodavni i najviši organ treba da obezbedi građanima pravnu sigurnost. Mi ako budemo predviđali ovo, pa odlagali, pa imamo mi i drugo pravno sredstvo, mogu ti građani da pokreću parnice, a možda će se pokrenuti krivični postupak protiv izvršitelja. Šta vi imate od toga ako vas opljačkaju izvršitelji i prenesete imovinu koju je od vas naplatio kao dužnika, prenese na svoje naslednike. Tu upravo i u tom pravcu imam dobru nameru da imate jedno čvršće utemeljenje u zakonu da bude što jači i što bolji. Dobro je što ste iz Zakona o izvršnom postupku iz 2000. godine preuzeli dobre odredbe i to je poboljšalo tekst zakona.
Na član 333. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Niko ne želi reč. Na član 333. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Niko ne želi reč. Na član 334. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Niko ne želi reč. Na član 335. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Niko ne želi reč. Na član 335. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 336. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
I u amandmanu 336. predložio sam da za štetu koju svojim radom pričini izvršitelj odgovara RS, koja se može regresirati od izvršitelja. Čist račun duga ljubav. Da li je tako? Zašto? Vidite, ne isključujem da će izvršitelj pričiniti štetu nekom u toku postupka izvršenja. Ako izvršitelj kome država daje u ruku javna ovlašćenja i pričini tu štetu, onaj ko mu daje javna ovlašćenja, a to je država, neka država snosi štetu koju prouzrokuje izvršitelj, a država neka se, kao što sam već rekao, neka se regresira od izvršitelja i ona neka vodi parnicu 15 godina. Pa da vidi država kako će da se oseća kad bude u situaciji da godine i godine se odlažu parnice i vode sudski sporovi, pa i ona neka pretrpi štetu jednom. Država se uvek trudi da ona ne pretrpi štetu. Evo sad modela. Nismo mogli da naplatimo javne komunalije koje su građani dužni javnim komunalnim preduzećima, e sad ćemo to uterivačima dugova da damo, neka malo priprete dužnicima, neka ih obiđu, neka vide šta ih čega, a ono što je rekao gospodin Palalić, ja se sa tim u potpunosti slažem, on je advokat, a pre svega čovek i poznavalac dobrog prava, tu je i gospodin Novaković, takođe, moglo bi se reći legenda pravne struke, koji može isto tako da vam kaže da li se ovde može isključivati šteta od izvršitelja. Drugo, da li je red, gospođo Malović, da i država stane iza ovog i država neka napravi štetu.
Dva minuta. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Ovo je jako važan član. On reguliše pitanje pomoćnika izvršitelja. Već u toku diskusije sam rekao da je propuštena prilika da se ovaj institut pomoćnika izvršitelja preciznije uredi. U stvari, ovde očekujem najveće zloupotrebe kada je u pitanju pojava privatnih izvršitelja. Ako ste već definisali koje uslove treba da ispunjava izvršitelj i njegov zamenik, zašto to nije učinjeno kad su u pitanju pomoćnici? (Nada Kolundžija, sa mesta: Prihvaćen je amandman.) Nije prihvaćen taj amandman. Ovo je vrlo ozbiljna materija i verujem da gospođa ministar zna o čemu govorim. Privatni izvršitelj, koji će biti dobro plaćen od izvršnih poverilaca koji imaju pare, a to će biti uglavnom javna preduzeća jer će najveći broj postupanja njegovih biti kad su u pitanju verodostojne isprave, a to su računi za komunalije i za sve ostalo, angažovaće treća lica koja ne moraju imati nikakvu stručnu spremu, mogu biti bez škole. Ovde se kaže, u obrazloženju odbijanja amandmana – moći će da obavljaju nekakve manje složene ili pojedine pomoćne poslove. Šta je to? Pokucaće na vrata, mi smo tu iz kancelarije privatnog izvršitelja, čisto da vas opomenemo da platite. Kad građanin vidi kako on izgleda, a sigurno neće izgledati fino jer nije tu da bude fin nego da utera dug, niti ima školu, onda će se pojaviti problemi pritiska na dužnika. I to je onda ono o čemu smo mi govorili. U redu je da se skrate postupci da se stvar ubrza i da se ovo učini u interesu izvršnog poverioca. I treba to da se učini. Ali, dajmo da zaštitimo interes i izvršnog dužnika, da ne bude podvrgnut pritiscima ljudi čiju stručnu spremu, kvalifikacije, biografiju, sve ono što bi bilo bitno da znamo ko su, da li su osuđivani, da li su razbojnici, da li su siledžije, mi ovde to nemamo. Ovo je trebalo da razradite kao što ste razradili za izvršitelje i za zamenike. Ovo je jako osetljiva stvar. Zato sam želeo da diskutujem o ovom amandmanu jer, ako se ovo propusti, nisam siguran da će Ministarstvo pravde ili Komora imati potpuni uvid. U Komori će se interesi esnafski međusobno povezati i neće želeti jedni druge da kontrolišu. Ali ovde Ministarstvo pravde bi moralo da ima nadzor i bilo bi dobro da se ovo preciznije uredi, ili bar nekim podzakonskim aktom, u krajnjoj liniji.
Naziv Glave 5 i član 338. do 345. Narodni poslanik Sreto Perić podneo je amandman kojim se naziv Glave 5. i čl. 338. do 345. brišu. Niko ne želi reč. Naslov iznad člana 345. Narodni poslanik Petar Jojić podneo je amandman kojim se naslov iznad člana 346. menja. Izvinite, to je naslov iznad člana 346. Da li neko želi reč? Poslanik Petar Jojić ima reč.
Predložio sam, dame i gospodo, da se u članu 346. posle reči "Ministarstva" doda reč "pravde". Gospođo Malović, naša vlada ima 17 ministarstava, nije jasno, a mislim da to pripada ingerenciji ministra pravde, zato mislim da se u ovom amandmanu u celini vi pominjete kao ministar, ali bez reči "pravde". Ovo treba prihvatiti jer se na taj način kompletira norma. Ona je sada kompletna norma i upućuje tačno, ne na Ministarstvo za zaštitu životne sredine, ili poljoprivredu, ili zdravstvo, već tačno upućuje na Ministarstvo pravde. Mislim da ovde nema nikakvog spora i tu mislim da je potrebno istaći i u zakonu uneti da se odnosi ne na bilo koje ministarstvo, već je tačno određeno Ministarstvo pravde. Dakle, vi ste taj ministar u čiju ingerenciju i nadležnost spada ova oblast i treba da se proteže ministar pravde. Zato vas molim da naš amandman prihvatite, jer ima cilj da ojača poziciju ministra pravde. Da ne unosi zabunu o kom ministarstvu se radi.
Na član 347. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Niko ne želi reč. Na član 349. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 350. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 350. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 351. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 351. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 351. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 351. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 352. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 353. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 354. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 355. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 355. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 357. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 357. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 358. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milica Radović, Jovan Palalić i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Ovo je poslednji amandman koji je podnela naša poslanička grupa. Podneli smo ga iz razloga što zaista želimo da se, bez obzira na intenciju zakonodavca, predlagača zakona, izvršni postupak ubrza, što mi podržavamo, i ne treba da dovede do pravne nesigurnosti kada su u pitanju već započeti postupci. Zaista će se stvoriti veliki problemi. Kad se pročita obrazloženje odbijanja amandmana, u jednom delu je ono tačno, da se uvode novi instituti, ali postoje započeti postupci po već važećem zakonu. Zamislite kako će sad izgledati novi postupak koji se prekida stupanjem na snagu ovog zakona i nastavlja se potpuno po ovom zakonu? Neka se postupci, bez obzira na probleme koji postoje, okončaju po važećem zakonu. Jer, postoji odsustvo ovakve prakse. Vrlo se retko događa da se retroaktivnost pojavljuje, osim u krivičnom zakonodavstvu, kada je u pitanju manje zaprećena kazna. Ali, u izvršne postupke, započete postupke, sada unositi novi zakon – apsolutno je neprihvatljivo. Znači, naš amandman je upućen na to da postupci koji su započeti po zakonu koji je važio u trenutku pokretanja postupka, da se završe po tom zakonu, a novi postupci kada ovaj zakon stupi na snagu neka se vode po novom zakonu.
Na član 358. amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 359. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 359. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 360. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, gospođo ministre, i u članu 360. stav 1. reč "komora" predložio sam da se zameni rečima "ministar pravde". Naime, SRS smatra da je u datim uslovima i okolnostima sasvim neprihvatljivo unošenje glomazne konstrukcije komore izvršitelja, kako je to predloženo u Glavi 5. Predloga zakona, što u velikoj meri stvara dodatne i nepotrebne troškove koje treba da plati izvršni dužnik. SRS smatra da postupak izvršenja treba pojednostaviti i učiniti ga ekonomičnim, delotvornijim, efikasnijim i po stranke prihvatljivijim, a ne umnožavanje birokratije i administracije, koja će mnogo da košta dužnika koji je došao u situaciju da se na njegovoj grbači finansira nepotrebno glomazna administracija, kako je to predlagač konstruisao – u komoru. Zar je ovoj Srbiji malo na stotine raznih komora? Ovu konstrukciju nije poznavalo naše dosadašnje zakonodavstvo, niti sudska praksa. Ovo su novotarije i moda novih predlagača. Dakle, po tuđim leđima malo je i sto batina. Postavljam i pitanje - zašto se ta birokratija plaća na teret dužnika, ako predlagač želi učiniti efikasniji i ekonomičniji postupak izvršenja i obezbeđenja? Neka se ti troškovi plaćaju iz pravosudnog budžeta, a ne dodatno od dužnika. Za izvršitelje će se javiti i oni koji nisu prošli na izboru za sudije i tužioce, a postali su i članovi nekih političkih stranaka, o čemu je javnost bila obaveštena. Gospođo ministre, ovo je zadnji amandman koji je Srpska radikalna stranka uložila, ne morate ih prihvatati, jer stekao sam utisak da većina amandmana kada predloži neka druga politička stranka, iz vladajuće koalicije, vi ste spremni da ih analizirate i da ih usvajate. Međutim, ne znam…
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 360. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 363. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Ministarka pravde ima reč.
U ime Vlade Republike Srbije prihvatamo ovaj amandman i pošto smo već pri kraju rasprave povodom ovog zakona, želim da se zahvalim svim narodnim poslanicima koji su učestvovali u diskusiji. Hvala.
S obzirom da je Odbor za pravosuđe predložio, da Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, a predstavnica predlagača prihvatila, konstatujem da je ovaj amandman na član 363. postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O IZVRŠENjU KRIVIČNIH SANKCIJA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Boris Aleksić, Milorad Buha, Petar Jojić, Zoran Krasić, Aleksandar Martinović, Mirko Munjić, Gordana Pop Lazić, Milovan Radovanović, Nemanja Šarović, Sreto Perić i Nenad Konstantinović, kao i amandmane Odbora za pravosuđe i upravu. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.)
Kada je u pitanju izmena i dopuna Zakona o izvršenju krivičnih sankcija, moram reći da je za poslednjih 13 godina menjano više puta i zakonodavstvo u oblasti izvršenja krivičnih sankcija, ali se, gospođo ministre, u zatvorima događa nešto što je apsolutno neprihvatljivo. Prvo, znate da u zatvorima imate ljude koji izdržavaju kaznu zatvora od najniže do najviše. Nema razvrstavanja u zavodima za izdržavanje kazne zatvora. Zatvori su pretrpani. U zatvorima cvetaju korupcija i kriminal, trgovina drogom, bande koje su osuđivane za zločine i druga dela teška i do 40 godina, gde im se izriče kazna zatvora, haraju i ugrožavaju sigurnost i bezbednost onih građana, onih ljudi koji izdržavaju kaznu zatvora, recimo, za saobraćajku. Po zatvorima je haos. Zatvori su pretrpani. Duplo je od 2000. godine do današnjeg dana broj osuđenika porastao, ali reda u zatvorima nema. Sećam se posle 2000. godine, posle "Sablje", bio sam u jednoj komisiji da obilazim zatvore. Međutim, postavlja se pitanje – zašto sada nadležno ministarstvo preko svoje uprave ne preduzme odgovarajuće mere da se uspostavi red i mir i bezbednost svih osuđenika koji tamo žive. Da se spreči trgovina drogom, da se spreče korupcija i kriminal, da se obezbedi sigurnost onih ljudi koji su došli u situaciju da izdržavaju kaznu zatvora, recimo, za prekršaj ili za kaznu zatvora do par meseci, ali i do 40 godina? Razvrstavanje nije učinjeno. Obećavali ste i rekli ste da će se zatvori zidati. Recimo, zatvor u Pančevu. Od Marije Terezije do današnjeg dana nije učinjeno ništa…
Dva minuta. Zahvaljujem. Reč ima ministarka pravde Snežana Malović.
Zahvaljujem se, poštovana predsedavajuća. Dame i gospodo, uvaženi narodni poslanici, ovde su iznete veoma ozbiljne optužbe. S jednim delom vašeg izlaganja ću se složiti, sa činjenicom da zatvori jesu pretrpani. Jeste da imamo veliki broj osuđenih i pritvorenih lica. Tačnije rečeno, od momenta kada je formirana ova vlada Republike Srbije u julu 2008. godine pa do današnjeg dana imamo za 2.500 više lica pritvorenih i zatvorenih u srpskim zatvorima, što predstavlja rezultat i pooštrene kaznene politike. Što se tiče vaše diskusije u tom pogledu da u zatvorima vlada haos, da ne postoji red, da ne postoji razvrstavanje, neću se složiti, jer prosto to nije tačno. Sve to se upražnjava, koristi. Postoji red, utvrđena pravila ponašanja. Postoje disciplinski postupci koji se vodi, kada dođe do kršenja određenih pravila ponašanja. Zatim, vođeni su i određeni krivični postupci i to ću otvoreno i slobodno reći. Čak je u jednom zatvoru više lica koja su se nalazila u službi obezbeđenja pritvoreno kada je došlo do torture prema jednom osuđeniku. To su sve činjenice koje demantuju vaše navode, a s obzirom da Odbor za pravosuđe i upravu Narodne skupštine ima ovlašćenja da vrši nadzor nad srpskim zatvorima, prema zakonu, mi smo potpuno otvoreni po tom pitanju, tako da vas pozivam da se uverite i u samim ustanovama kakvo je postupanje.
Pravo na repliku, narodni poslanik Petar Jojić.
Gospođo ministre, da li ste čitali novine šta objavljuju? Čak i osuđenici koji se izjašnjavaju, a čak i bivši upravnik zatvora šta u javnosti iznosi, da to stanje koje vi sada tvrdite da je sve u redu, ne sporim da vi preduzimate neke mere i treba da ih preduzimate, ali ima mnogo primedbi. Recite mi, molim vas, kada kažete da nisam u pravu, da nema kriminala i nema trgovine drogom, zašto uvodite u ovaj zakon istražne pse da otkrivaju drogu u zatvoru, ako nema trgovine drogom zašto to činimo? Drugo, da li su pretrpani zatvori? To je tačno. Treće, da li je tačno da su zatvorenici razvrstani prema kategorijama? To bih i ja voleo da se uverim, da obiđemo zatvore i da vidimo. Voleo bih da ste vi u pravu, voleo bih da budete u pravu, ali javnost je obaveštena od strane ljudi iz tih institucija da stanje u zatvorima nije zadovoljavajuće i zbog toga imam primedbe. Nemojte da osporavate nešto što niste demantovali. Što ne podnesete krivične prijave protiv onih koji su pisali u "Politici" ili u drugim dnevnim listovima, ako su javnost obmanjivali? Ali, vi niste to demantovali. Da ste demantovali, u redu je. Ali, niste demantovali i zbog toga mnoge stvari tamo niste vi u mogućnosti, gospođo ministre, sve da uradite. Ne možete na sto strana, to znam. Imate veliku odgovornost, imate velike ambicije i vidim da se trudite i to je dobro, ali molim vas, veću kontrolu onih koji su ispod vas, koji su po Poslovniku dužni da vrše kontrolu, da redovno podnose, ali istinite izveštaje. Nema tih izveštaja, niste preduzeli mere. Obavestite javnost i idite u ustanovu i vidite. Drugo, da li ima prostorija u CZ-u koje su izdavane privatnim licima ili nisu, a zatvori pretrpani? Tu nešto nije u redu. (Predsedavajuća: Dva minuta.) Još nešto, ako mi dozvolite. Da li ste rekli da se u Pančevu zida okružni zatvor, ako ima sredstava? Evo, molim vas, učinite nešto. Tamo sedi u jednoj prostoriji po 16 ljudi.
Narodni poslaniče, iskoristili ste vreme za repliku. Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Mirko Munjić.
Ovde u članu 8. kaže: "Odluku o oduzimanju posebnih prava donosi upravnik zatvora. Protiv odluke iz stava 4. može se izjaviti žalba. Žalba ne odlaže izvršenje rešenja." Tražio sam da se ovo "žalba ne odlaže izvršenje rešenja" briše. Vlada ne prihvata ovaj amandman iz razloga što kaže: "Pojedina posebna prava podrazumevaju izlazak iz zavoda na više dana." Jednostavno, objašnjenje Vlade nije u skladu sa stvarnim stanjem. Ovo obrazloženje nije u skladu sa životom. Mi tražimo da ukoliko dođe do oduzimanja određenih stečenih prava osuđenog lica i to lice na to uloži žalbu, da se odredba da žalba ne odlaže izvršenje ove odluke, dakle to poslednje, da se briše. Konkretno, osuđeni treba da ide, recimo, na dopust. On je taj dopust dobio odlukom upravnika i sad nekom drugom odlukom, iz samo njemu znanih razloga, upravnik mu odjednom i najednom oduzima to pravo, uskraćuje mu to njegovo već jednom stečeno pravo. On se žali na takvu odluku i po predloženom rešenju ne važi prvobitna odluka, već ova druga. Predloženim rešenjem mi pokušavamo da zaštitimo već jednom stečeno pravo osuđenog lica. Nažalost, mislim da ipak s mnogima od vas na vlasti i oni koji su na slobodi imaju na neki način status osuđenih lica. Ako ništa drugo, bar su osuđeni da žive pod režimom koji nimalo ili vrlo malo vodi računa o svojim građanima. Hvala.
Na član 10. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Mirko Munjić.
Tražio sam da umesto nabrajanja, kako je to u predlogu, gde kaže – policija i BIA, dakle, Bezbednosno-informativna agencija, da stoji da elektronski nadzor nad okrivljenim mogu vršiti samo za to nadležna lica. To sam predložio zbog toga što ste vi nabrajanjem, kada ste rekli policija, Bezbednosno-informativna agencija, rekli – i drugi. Koji su to drugi? Ko još može da vrši elektronski nadzor nad okrivljenim licem? Jednostavno, zašto ste u Predlogu zakona stavili to "i drugi". Nema to drugi, treći, ostali itd. Ako kažete nadležni, vi time isključujete sve one druge, treće, ostale itd. Istovremeno, isključujete mogućnosti zloupotreba, a ujedno time i štitite prava svih, pa i onih koji su okrivljeni, je l' tako? Jasno je da su nam svima potrebni dobri i bolji zakoni. Zbog toga i jeste ovakav amandman. Hvala.
Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za pravosuđe i upravu, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč želi predstavnica predlagača, ministarka pravde, Snežana Malović.
Samo ću kratko. U ime Vlade Republike Srbije prihvatam ovaj amandman.
Konstatujem da je, s obzirom da je predstavnik predlagača prihvatila amandman, a postoji saglasnost i Zakonodavnog odbora i matičnog Odbora za pravosuđe i upravu, i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović, koji želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 29. Predloga zakona podneo sam amandman i mogu da kažem, gospođo ministar, da je sam član 29. pravno-tehnički u redu i postoje određena opravdanja u jednom njegovom delu. Lepo ste izneli da se komisija od pet članova obrazuje na predlog nadležnog odbora, da komisija više nije nezavisna u svom radu i da u toku godine podnosi redovno izveštaj, najmanje jednom godišnje, Narodnoj skupštini koja ju je izabrala i nadležnom ministru iz oblasti pravosuđa. Sve je to u redu. Međutim, ovde je pomenuto, a i Petar Jojić, poslanik SRS, malo je govorio da su zatvori pretrpani i vi se tu slažete.Samice nisu uslovne za izvršenje kazne zatvora određenom broju zatvorenika. Nisu dovoljni uslovi za boravak zatvorenika po našim zatvorima, ali kod određenih ljudi u upravama, kod određenih ljudi koji su u sistemu izvršenja kazni, postoji određeni nivo mita i korupcija. Vi to znate i verujem da se sami trudite kao ministar pravde da se eliminišu i mito i korupcija. Nema razvrstavanja po težini i vrsti sankcija, odnosno kazne zatvora krivičnih dela, nema kategorizacije među zatvorenicima, što podrazumeva da zatvore i uslove u njima treba da privedete meri, težini i vremenu kazni zatvora koje zatvorenici izdržavaju po našim zavodima.
Na član 29. amandman je na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za pravosuđe i upravu, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima ministarka Snežana Malović.
U ime Vlade Republike Srbije prihvatam ovaj amandman i izražavam zadovoljstvo što je sama Narodna skupština, koja treba da formira komisiju za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija, formulisala ovu odredbu. Takođe, izražavam očekivanje da će se komisija vrlo brzo formirati i da će Narodna skupština moći da preuzme svoju punu ulogu ako govorimo o kontroli izvršenja krivičnih sankcija. Želim da podsetim sve, i javnost i narodne poslanike, da smo mi do sada imali u dva ili tri navrata sednice Odbora za pravosuđe i upravu u zavodima, jednom u Požarevcu, drugi put u Nišu. Mislim da je to pravi način za kontrolu i za razmenu stavova i mišljenja o unapređenju izvršenja krivičnih sankcija. U ime Ministarstva pravde pozivam da to i ubuduće činimo. Kao što sam rekla, izražavam očekivanje da će vrlo brzo biti formirana ova komisija.
Konstatujem da je i ovaj amandman, koji je podneo Odbor, koji Zakonodavni odbor smatra da je u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, postao sastavni deo Predloga zakona, s obzirom da je u ime predlagača ministarka pravde, Snežana Malović, prihvatila amandman o komisiji za izvršenje krivičnih sankcija. Ovim smo završili pretres o svim amandmanima. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Ovim za danas završavamo rad. Rad nastavljamo u utorak, 19. aprila, u 10.00 časova, pretresom u pojedinostima o tačkama dnevnog reda o kojima je bio obavljen zajednički načelni pretres. Hvala svima. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 101 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo uslove predviđene za rad odredbama Poslovnika Narodne skupštine, pa nastavljamo rad. Podsećam narodne poslanike da utorkom i četvrtkom, nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu, Narodna skupština radi na osnovu člana 286. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, koji u svom prvom stavu kaže – da narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, a iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koje su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika. Izuzetno, predsednik ili ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe pravo iz stava 1. ovog člana može ostvariti i na sednici Narodne skupštine usmeno u jednom obraćaju, u trajanju do pet minuta utorkom i četvrtkom, i to odmah nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu. Da li neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč. Narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.