Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 107 narodna poslanika. Da bismo utvrdili broj narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali trenutno prisutno 89 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 235. Poslovnika? Gospodin Dragan Stevanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je htela da dobije odgovor od Vlade i nadležnih državnih organa - kada će konačno i šta će da preuzme u vezi sa privatizacijom Građevinske firme „Trudbenik“? Pretpostavljam da manje-više u javnosti danas o tome svi znaju na koji način je firma ušla u postupak restrukturiranja? Ko su ljudi koji učestvuju u svemu tome? Zašto država zbog svih saznanja koja ima, a tiču se privatizacije ove firme, ćuti, odnosno nadležni državni organi konačno ne preduzimaju ono na šta ih upućuje zakon?
Gospodo poslanici, molim da budemo tiši da bismo mogli da čujemo gospodina Stevanovića.
Na šta ih upućuje s jedne strane, a s druge strane obavezuje zakon kojim se ova oblast uređuje i reguliše. O čemu se naime radi? Radnici su već mesecima u štrajku, pokušavaju da apeluju na Vladu, na Agenciju za privatizaciju, na sve državne institucije koje se bave korupcijom. Međutim, na njihov pokušaj da nateraju Vladu i nadležne državne organe da reaguju, Vlada ostaje gluva. Naime, kako je „Trudbenik“ ušao u postupak privatizacije? Najpre je taj kombinat svoju imovinu preneo na firmu DOO „Trudbenik Grdnja“ 2005. godine i 2008. godine, na aukcijskoj prodaji „Trudbenik Gradnja“ prodat je ni manje ni više nego „Monteri“. Inače „Montera“ je vlasništvo gospodina Dragana Kopčalića, funkcionera, koliko znamo, Demokratske stranke. Ono na šta se gospodin Kopčalić obavezao ugovorom, odnosno njegova firma „Montera“, bilo je da se postupak proizvodnje i investicija oživi i nastavi. Međutim, ono što danas u Srbiji nije tako redak slučaj, to je ta građevinska mafija. Činilo nam se počelo je da se o njoj priča i da se na jedan adekvatan način raščišćava u Zrenjaninu, ali to se završilo samo kao očigledno unutarstranački politički obračun, koji svoj epilog nije dobio niti u Zrenjaninu, a još manje u Beogradu. Očigledno je da je ovom privatizacijom i aukcijskom prodajom odnosno kupovinom „Trudbenika“ od strane „Montere“ htelo da se dođe u posed imovine i zemljišta koje će kasnije, ovih dana pretpostavljam, ako država i ne reaguje, u perspektivi biti stvar kojom će se manipulisati u smislu nekretnina, građevinskih investicija i svega ono što smo imali i u Ušću i na nekim drugim lokacijama u Beogradu. Inače, po završetku postupka kupovine ove firme „Montera“ je tu zatekla 497 radnika. Danas u toj firmi ima 147 radnika. Ono što je takođe bitno jeste da su radnici pokušali kod državnih institucija nadležnih za borbu protiv korupcije, jeste da ih nateraju da deluju. Savet za borbu protiv korupcije je izvršio nalaz i konstatovao, između ostalog, da Agencija za privatizaciju svojim odbijanjem da izvrši kontrolu postupka privatizacije, omogućila „Monteri“, inače vlasniku visokog funkcionera DS, kršenje ugovora o kupoprodaji, udela u preduzeća „Trudbenik Gradnja“ DOO, čime je pričinjena velika šteta preduzeću i zaposlenima. U čemu se to ogleda. To je da je kontinuitet proizvodnje u osnovnoj delatnosti umanjen za 65,58%, a obaveze uvećane za 50%. U istom tom periodu, račun preduzeća je u blokadi od 17. marta 2009. godine. Kolektivni ugovor nije zaključen. Pravilnik o radu se primenjuje umesto kolektivnog ugovora. Predviđa prema obimu i sadržini prava po zaposlenom od kolektivnog ugovora, a koji je sastavni deo ugovora o privatizaciji.
Gospodin Dragan Šormaz ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, počeću time da je juče, na primer, ministar inostranih poslova Velike Britanije pohvalio rad Vlade Borisa Tadića u Srbiji. Često mi govorimo da je to Vlada Borisa Tadića, a ne premijera Cvetkovića. Sada smo dobili i potvrdu iz inostranstva. Zašto sam napravio ovakav uvod? Nažalost, pitanje ne mogu da postavim Borisu Tadiću, kao šefu Vlade, moram gospodinu Cvetkoviću, kao nominalnom predsedniku Vlade, koji se mnogo ne pita, ali zna da kaže da nije bilo krivičnog dela među ministrima Vlade za nepravilnosti koje je utvrdila Državna revizorska institucija. Da vidim sad tužioca, kojeg bira Vlada, koji će na eventualnu krivičnu prijavu da reaguje, ili na primer, sudiju koji još nije ni izabran. Ne zna se ni ko će biti sudija koji će to da procesuira, ako Državna revizorska institucija podnese krivične prijave za nezakonit rad ministara u Vladi Republike Srbije. Za tako nešto može gospodin Cvetković da posluži, a za šta može još? Pitanje će na kraju biti upućeno njemu. Naime, nama je zakazana sednica parlamenta za petak, 11. decembar, sa početkom, građani Srbije, u 16.00 časova, gde je prva tačka dnevnog reda Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2010. godinu. Znači, petak u 16.00 popodne. Kako će dalje teći tok sednice videćemo, ali pretpostavljam da će biti važnije da se na RTS, naravno, gleda ono što je plaćeno Čelzi – Mančester itd, a da sednica Skupština o budžetu bude noću. Možda ćemo i u ponedeljak početi sa raspravom, tek kada utvrdimo dnevni red. To zavisi od rukovodstva Skupštine. Videćemo šta će se dogoditi. U svakom slučaju, šta je neprihvatljivo za nas iz DSS sa ovim dnevnim redom? To što pre rasprave o budžetu za 2010. godinu nema rasprave o završnom računu budžeta za 2008. godinu, nema rasprave o Izveštaju Državne revizorske institucije za 2008. godinu i, što je još važnije, nema rasprave o rebalansu budžeta za 2009. godinu. Šta bismo tom raspravom, u suštini, utvrdili? Kako je trošen novac. Mogli bismo da raspravljamo o tome kako će biti trošen novac 2010. godine. Valjda je prvo logično da vidimo kako je trošen novac 2009. godine, kroz raspravu o rebalansu za 2009. godinu, koja mora da usledi, jer je potrošeno 200 miliona evra više nego što je budžet predvideo. Kaže gospodin Tadić da država nije previše zadužena. Milijarde evra samo ove godine je zadužena, 90 milijardi dinara za budžet, Ministarstvo finansija. U ovom predlogu budžeta imamo već predviđeno novo zaduživanje od milijardu i po evra, 130 milijardi dinara. Na taj način državni dug se diže na 10 milijardi evra, što znači da je svaki građanin, ne onaj koji radi i zarađuje, nego svaki građanin države dužan 1.350 evra, a prosečna plata u Srbiji je pala od kada ste vi na vlasti sa 400 na 300 evra, otprilike 5.000 po porodici. Kako vi mislite bez privrednog razvoja i sa ovakvim zaduživanjem dalje da se radi? Pogledajte tačke dnevnog reda za petak. To je samo zaduživanje za budžet. Pored toga imamo tačke 7, 8, 9, 10. i 11, pet tačaka sa novim kreditnim zaduženjima države, koja nisu u ovoj cifri koja je predviđena za budžet za 2010. godinu. Interesantno je da je druga tačka Predlog zakona o dopuni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, gde se predviđa da obećano povećanje penzija možda bude 1. aprila na april-li-li2011. godine, a do tada zamrzavanje i nema ništa od toga. Pitanje je jednostavno - kako misli predsednik Vlade Republike Srbije da država Srbija i njeni građani vrate ove dugove i kada?
Gospodin Tomislav Nikolić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, SNS postavlja pitanje legitimiteta Narodne skupštine i Vlade koju je ovakva većina izabrala u vreme kada je imala i legalitet i legitimitet. Prenosi mišljenje građana Srbije da sastav Narodne skupštine ne odgovara raspoloženju među građanima Srbije, da poslaničke grupe svojim brojem poslanika ne reprezentuju stav građana Republike Srbije i da ste ušli u prekomerna zaduživanja za koja niste sigurni da ih odobrava većina građana Srbije. Postavlja se pitanje da li sve ovo radite samo zato što znate da ćete na sledećim izborima da izgubite vlast i samo zato što želite da novoj vlasti ostavite dugove koje će teško moći da vraća, kredite i zaduživanja koja uzimate ne da biste pomogli privredu ili selo, nego da biste pomogli svoj opstanak na vlasti. Da ne bude posle da vas nisam na vreme opomenuo, dobro razmislite o tome koga vi ovde predstavljate, u kom procentu i u čije ime. Voleo bih da imate nekakve pobede i uspehe, pa da kažete da su ovo naši uspesi u ime građana Srbije. Vi imate poraze i imate zaduživanja, i kažete da je to u ime građana Srbije. Niti građani Srbije vole da budu poraženi, niti vole da budu prezaduženi i da čuju od predsednika Srbije da je moralno zaduživati se. Zato vas molim, nas 250 predstavlja celu Srbiju, razmislite o tome ozbiljno, da li je vreme da proverimo kako ko stoji među građanima Srbije, da li je vreme da proverimo ko će raspolagati budžetom u 2010. godini, da li će to da čine stranke koje imaju dva ili tri procenta uporišta u biračkom telu ili će to da čine stranke koje osvoje cenzus i koje imaju pravo da formiraju Vladu. Mi nećemo da vas prisiljavamo nikakvim javnim manifestacijama, mi nećemo da izvodimo građane Srbije na ulice, ali ćemo da im se pridružimo ako uskoro, kao što predviđam, sami budu izašli, pošto je sasvim jasno i očigledno da ste ih ponizili na izborima na Voždovcu, da ste pokušali da ih kupite za litar ili dva litra ulja i da ste potrošili goriva i mašina kao da je završen koridor 10. Znači, više vam ništa ne pomaže. Kada vas narod neće, onda možete da potrošite ceo godišnji budžet na jednu opštinu, vi nećete dobiti izbore u toj opštini. Zato vas molim, razmislite dobro, svi ste odgovorni ljudi, zreli, svi imate porodice, razmislite o svojim porodicama. Mnogo je važnije da opstane Srbija nego da opstane Vlada koju sad imamo.
Da li još neko želi reč? Gospodin Slobodan Maraš.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, jedno pitanje za vas, gospođo predsednice, a onda jedno pitanje za premijera. Mi smo juče imali Odbor za finansije, koji je radio u punom sastavu maltene, gotovo svi poslanici koji su članovi Odbora su se odazvali. Tema je bila - Izveštaj Državne revizorske institucije. Predsednik Državne revizorske institucije je došao, izneo je svoj rezime tog izveštaja. Svi poslanici iz svih političkih partija, bar deklarativno, a verujem i iskreno su podržali postojanje Državne revizorske institucije, funkcionisanje i postojanje samog izveštaja. Za vas pitanje: u petak je zakazana sednica na kojoj ćemo raspravljati o budžetu za 2010. godinu. Šta je sa onim što smo pričali prošle nedelje, kada sam vas pitao da li postoji mogućnost da se održi posebna sednica na kojoj bi razmatrali Izveštaj Državne revizorske institucije, odnosno Izveštaj o završnom računu budžeta za 2008. godinu? Vi ste rekli da ste to uzeli k znanju i da ćemo tako nešto i uraditi. Voleo bih da znam da li ćemo imati priliku da raspravljamo i o svim onim nepravilnostima koje su konstatovane u ovom prvom izveštaju Državne revizorske institucije. Ne želim da licitiram sa tim nepravilnosti, iz prostog razloga što ne postoji rok kada mogu da se otklone neke od nepravilnosti. Gospođo predsednice, postoje nepravilnosti u tom izveštaju koje ne mogu da se otklone. Ne postoji način kako mogu da se otklone te nepravilnosti, pored onih koje sam spominjao i prošli put, a to su sklapanje ugovora o delu za već postojeća sistematizovana mesta, sa nekim ljudima, gde su isplaćivane mnogo veće pare nego što su plate zaposlenih. Drugi problem koji imamo, to su javne nabavke. Cela javnost je upoznata da su lekari, odnosno načelnici domova zdravlja u Beogradu završili u pritvoru iz istog tog razloga. Znači, bez tendera su nabavljali određenu robu, bez zakonom propisanih uslova. Potpuno se slažem sa predsednikom Srbije gospodinom Borisom Tadićem da ima ministara koji ne rade dobro. Da li se to poklopilo sa Izveštajem Državne revizorske institucije, odnosno da li je on bio upoznat sa tim kad je to izjavio ne znam, ali se ne slažem sa tim da im treba dati drugu šansu. Zakon u ovoj zemlji mora da važi za sve jednako. Zato imam pitanje za premijera. Kako može da izjavi da se ne menja tim koji pobeđuje, ukoliko u tom timu imate ministre koji su na čelu ministarstava koja su kršila zakon, i to kršili zakon na taj način da imamo, ponavljam, primer u Beogradu da su lekari koji su vodili domove zdravlja prekršili zakone i završili su iza rešetaka, odnosno u pritvoru, a sada nama premijer kaže da je zadovoljan kako njegovi ministri rade. Zbog toga mislim da je neophodno da razgovaramo o tom izveštaju i da cela javnost bude upoznata i sa stavovima nas poslanika koji smo birali DRI, ali i sa stavovima Vlade. Problem je u tome što je očito nakon petka i tog velikog momenta kada je prvi put izašao u javnost Izveštaj DRI, prvi put u Srbiji su postojale određene pretnje, ne mislim po samu ličnost, nego jednostavno o temi o kojoj se govorilo. Znači, gospodin Sretenović, koji je predsednik DRI, rekao je da nije bilo velikih pritisaka, ali u javnosti se podigla velika prašina i od onih koji su se osetili prozvanim, i pored, uslovno rečeno, tišine koja je dolazila bilo je jasno da joj nije pravo to što se nalazi u samom izveštaju. Ne želeći da bilo koga od ministara ili ministarstava direktno prozivamo, mislim da je baš zato bitno da razgovaramo, verovatno postoje objašnjenja, racionalna ne.
Deo pitanja koji se odnosio na mene vezan je da li će biti taj Izveštaj DRI ovde na plenarnoj sednici. Dakle, Odbor za finansije još uvek me nije obavestio kakav zaključak ima i koju sugestiju eventualno ima. Vi znate da poslovnički postoje različite mogućnosti, novim Poslovnikom, odnosno novim zakonom o Skupštini, mi ćemo svakako predvideti i nadam se usvojiti da izveštaji svih nezavisnih tela budu obavezno razmatrani i na plenarnoj sednici. Za sada poslovnički to nije tako uređeno, mada postoje mogućnosti da se i kroz druge tačke i u okviru ove teme razgovara, ali u svakom slučaju to je još jedan povod koji nas mora uozbiljiti oko preciziranja procedure kada su u pitanju izveštaji nezavisnih tela. U svakom slučaju, nadam se da se slažete sa mnom da je jako dobro da mi konačno po prvi put imamo Izveštaj DRI. Gospodin Miroslav Markićević.
Poštovana predsednice, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji gledate ovaj prenos, pošto većina građana koji gleda ovaj prenos i koja mi se javlja danima pismima podrške i telegramima zna otprilike o čemu ću da pričam. Želim da se zahvalim vama predsednice, generalnom sekretaru i službama koje su omogućile da dobar broj odgovora na pitanja koja sam postavljao dođe meni. Nije mi samo jasno, s obzirom da sam juče bio sa jednim kolegom narodnim poslanikom iz SPS u jednoj emisiji, nije mi jasno da li i ostale kolege narodni poslanici dobijaju odgovore na poslanička pitanja, recimo postavi Markićević, da li i svi ostali poslanici dobijaju to što je meni poslato ili sam ja stekao neko ekskluzivno pravo? Moj je utisak da ostale kolege narodni poslanici ne dobijaju ove odgovore koje ja dobijam. Moj zaključak sledi iz toga da bi oni isto reagovali na ovo što piše u kilogramima papira koje dobijam kao odgovore na moja pitanja. Verujem da bi pre svega trebalo da reaguju poslanici vladajuće koalicije i da prozovu neke ljude iz svojih redova. Ne znam zašto oni ćute, koji je razlog, poznajem dobar broj ljudi iz vladajuće koalicije, poslanika, i nemam ništa pojedinačno loše za njih da kažem, pogotovo kada se radi o poštenju i časti. Kada sam pomenuo čast, poštovani građani Srbije, gospođo predsednice, ja sam kao i većina verovatno od nas ovde u pojedinim trenucima svoga života imao teške trenutke kada mi je preostajalo samo da branim svoju čast. Vrlo sam osetljiv na to. Savetnik predsednika Republike u kontrolisanim medijima aludira na sumnjivu moju čast. Nemam druge mogućnosti da mu odgovorim, pošto se oni intervjui sa istim pitanjima puštaju u nekoliko novina, u nekoliko blogova, nego da kažem - ako laže koza, ne laže rog. Pošto ostale kolege narodni poslanici nisu dobili ove papire koje sam ja dobio, ustaću da vam pokažem dokument. Agencija za privredne registre države Srbije, datum je 30. novembar 2009. godine, izvod, kompanija se zove "Nova komunikejšn", sa druge strane piše, dakle ponavljam datum je 30. novembar 2009, vlasnik Nebojša Krstić, procenti 100%. Zašto sam ovo rekao? Hoću da komentarišem sada izjavu predsednika DS na Glavnom odboru u subotu. On proziva neidentifikovane ministre da nisu dobro radili. Dakle, predsedniče DS, gospodine predsedniče Republike, počnite od svog kabineta. Protiv tog gospodina je pokrenut dalji dokument, pred Odborom za sprečavanje sukoba interesa postupak. Dakle, predsedniče DS, dokažite da ste izašli iz zone golog marketinga, počnite da radite svoj posao i svoga savetnika suspendujte. Dalje, imam sledeće pitanje za predsednika Vlade i ministra zdravlja. Predsednik Vlade reče pre nekoliko dana, pre nego što je počeo da se posipa pepelom, da ekipu koja pobeđuje ne treba menjati. Moje pitanje za predsednika Vlade - koga vi pobeđujete ovih skoro dve godine? Ovde vidim samo jednog gubitnika, a to su građani Srbije koji su se pobunili na Voždovcu i rekli da to više neće da trpe. Sledeće pitanje za ministra zdravlja. Dakle, u jučerašnjem jednom dnevnom glasilu kaže ovako: "Pljačka u Zavodu za zdravstvo Vojvodine". Koja i kakva je oprema kupovana govori primer da su sanitetska vozila plaćana čak 100 hiljada evra, da su sa tim povezani i ljudi iz Izvršnog veća Vojvodine i da su svi iz jedne stranke, i čak se ovde kaže da su sva dokumenta dostavljena ministru policije, gospodinu Dačiću i državnom tužiocu Radovanoviću. Dakle, moje pitanje je šta će povodom ovoga da se preduzme? Kupovani mamografi i raznorazni uređaji, da bi se izbegli tenderi išlo se u malim nabavkama tako da su ti aparati kupovani u delovima. Da li je ovo tačno? Neka neko demantuje, tražim odgovor na ovo pitanje. Prema tome, gospođo predsednice, u ovih 10 sekundi hoću da vam kažem - ja i dalje imam pretnje, niko nije reagovao. Čuo je i predsednik Vlade i ministar policije, niko me nije pitao ništa. Ne govorim vam ovo što se plašim, samo želim da građani Srbije dobro čuju šta kažem.
Gospodin Maraš se javio ponovo, ali je izašao. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Milica Radović, Miloš Aligrudić, Nikola Lazić, Aleksandra Janković i Željko Tomić. Obaveštavam vas da povodom pretresa u pojedinostima tačaka 27, 28, 29. i 30. dnevnog reda, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pored predstavnika predlagača Božidara Đelića, odnosno gospodina Čiplića, ministra za ljudska i manjinska prava, pozvala sam da sednici prisustvuju i gospođa Branka Totić, direktor Zavoda za intelektualnu svojinu, Mirela Bošković i Mirjana Jelić, pomoćnici direktora Zavoda za intelektualnu svojinu i Zorica Gulas, šef Odseka u Zavodu za intelektualnu svojinu. Prelazimo na 27. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ŽIGOVIMA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli Vladan Jeremić, Zlata Đerić, Milan Avramović, Bojan Mladenović, Dušan Marić i Slađan Mijaljević. Primili ste izveštaj odbora za nauku i tehnološki razvoj i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona o pojedinostima. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Da li neko želi reč? Gospođa Đerić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na član 5, ali obzirom da mi je prihvaćen amandman na član 9. zahvaljujem se. Smatram da je mogao biti i ovaj amandman usvojen obzirom da ne može krug onih koji nasleđuju neka prava za zaštitu lika onoga ko treba da bude na žigu da se svede samo na decu. Smatrala sam zaista da treba da bude uvedena i sintagma ''ili pravnog sledbenika'', bez obzira što objašnjenje jeste da bi se time krug onih od kojih treba tražiti saglasnost zaista enormno povećao, mislim da se i to zakonskom regulativom u prvom ili drugom stepenu nasledstva može regulisati na jednu razumnu cifru. Svakako ne treba isključiti ostale pravne sledbenike i svesti krug onih koji treba da daju zaštitu samo na decu.
Zahvaljujem, gospođo Đerić. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Jeremić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 5. Predloga zakona o žigovima, tačnije stav 8, gde je predviđeno amandmanom da se reči "supružnika" i reči "srodnika do trećeg stepena srodstva" zameni rečima "pravnih sledbenika". Inače, zarad javnosti samo da kažem da je ovo član koji obuhvata oblast čime se sve ne može zaštititi znak i ovim članom je regulisano, dakle, znak koji sadrži lik ili lično ime ili ko sve ima pravo na tako nešto. Mi smo predložili ovakvu formulaciju jer smatramo da je znatno kompletnija od one koja je predviđena Predlogom zakona. Međutim, predlagač odnosno Vlada nije prihvatila amandman iz tog razloga što smatra, kako ovde stoji u obrazloženju, da bi se uvođenjem obaveze dobijanja pristanka za zaštitu od žiga od svih pravnih sledbenika, kao što smo i mi predložili, krug lica od kojih bi se ovaj pristanak morao tražiti neopravdano proširio na gotovo neograničen krug lica i zaštita žiga bi praktično bila nemoguća. Smatram da, pre svega, ovde nema nekakve logike i da je zaista amandman i podnet u tu svrhu, odnosno sa tim ciljem da se zaista na neki način u potpunosti obezbedi mogućnost i pravo svih onih koji mogu da steknu ovako neko pravo, odnosno obavezu. Podsetiću da je i te kako bitno, možda nekome na prvi pogled i ne deluje ovaj predlog zakona, međutim, imajući u vidu šta za tržište, za robu, odnosno, hajde da tako kažem, i celokupnu ekonomiju jedne zemlje znači uređenost u ovoj oblasti, moralo je pri tom da se mnogo više računa povede, pre svega, o nekakvim odredbama koje su obuhvaćene ovim predlogom zakona. Svi proizvodi koji su izdati od strane već etabliranog tržišnog imena u startu imaju prednost nad proizvodima novih i tržištu još uvek nepoznatih proizvođača i zbog toga znakovi, odnosno žigovi koji omogućavaju raspoznavanje robe na tržištu imaju i te kako važnu ulogu na današnjem stepenu razvoja celokupne tržišne privrede, odnosno ekonomije...
Vreme za amandman je proteklo. Hoćete li od vaše grupe?
Ne, hvala.
Htela bih samo da vas obavestim da će narodne poslanike SRS po tačkama 27, 28, 29. i 30. predstavljati narodni poslanik Branimir Đokić. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić, koja želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira što je ovaj amandman usvojen, zaista se zahvaljujem, ovaj amandman predstavlja jednu lektorsku ispravku u zakonu i do sada sam imala dosta takvih amandmana koji su usvajani, ali bih želela da skrenem pažnju na jedno prisustvo devastiranja jezika i značenja pojedinih pojmova u donošenju zakona koje je prisutno, pa skrećem pažnju svima onima koji se bave pisanjem zakona da vode računa o tačnom sadržaju pojma koji ugrađuju u zakon, jer se pojam "razgledaju", u odnosu na pojam koji sam predložila i koji je prihvaćen "dobiju na uvid", bitno razlikuju u svom sadržaju i bitno utiču da sam zakon koji treba da bude konkretan, jasan, precizan, pomalo, kada se unese ovakav pojam, deluje neozbiljno. Molim da se i nadalje obraća pažnja na tekstove predloga zakona koji dolaze pred narodne poslanike, da budu vrlo precizni, vrlo jasni, jezički ispravni i taj sam način reprezentativni.
Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, žig je pravo kojim se štiti znak koji u prometu služi za razlikovanje robe, odnosno usluga jednog fizičkog ili pravnog lica od iste ili slične robe, odnosno usluga drugog fizičkog ili pravnog lica. Žigom se može štititi znak koji se može grafički predstaviti, odnosno znak koji se sastoji od reči, slogana, slova, brojeva, slika, crteža, rasporeda boja ili kombinacijom svih navedenih znakova. Znak koji ne treba i ne može da se zaštiti žigom jeste znak koji je protivan moralu ili javnom poretku, znak koji po svom izgledu nije podoban za razlikovanje roba i usluga u prometu, znak koji isključivo predstavlja oblike određene prirodom robe, znak koji je uobičajen za označavanje određene vrste robe, odnosno usluga, znak koji svojim izgledom ili sadržajem može stvoriti zabunu u prometu u pogledu porekla, vrste kvaliteta ili drugih osobina robe, odnosno usluga. Znak koji sadrži zvanične znakove ili oznake za kontrolu ili garanciju kvaliteta, ili ih podržava, znak koji je istovetan zaštićenom znaku drugog lica za istu ili sličnu robu ili usluge, znak koji je sličan znaku koji je zaštićen u Srbiji i koji je nesumnjivo poznat potrošačima, odnosno korisnicima usluga u Srbiji, znak koji svojim izgledom povređuje autorska prava ili prava industrijske svojine, znak koji sadrži državni ili drugi javni grb, zastavu ili simbol, naziv ili skraćenicu naziva neke zemlje ili međunarodne organizacije, kao i njihovo podražavanje. Nosilac prava na žig ima isključivo pravo da znak zaštićen žigom koristi za obeležavanje robe, odnosno usluge na koje se taj znak odnosi i da drugim licima zabrani da isti ili sličan znak neovlašćeno koriste za obeležavanje iste ili slične robe, odnosno usluga, ako je sličnost takva da može da izazove zabunu u prometu. Takođe bih rekao da dizajnerski rečeno žig je i logotip i logo i simbol, ali ujedno i brend. Ono na čemu treba da insistiramo svi mi, to je da zaštitimo naše brendove, pre svega naše proizvode, po kojima možemo, moramo i treba da budemo prepoznatljivi ne samo u Srbiji, nego i u Evropi i u svetu, kao što je sjenički sir, kao što je ajvar, kao što je rakija, ne samo šljivovica, već i druge, zatim malina. To su proizvodi na koje treba da obratimo pažnju u narednom periodu, koji moraju imati svoj žig, svoj brend, po kojima, ponavljam još jednom, Srbija mora biti prepoznatljiva svuda u svetu.
Govorili ste minut i nešto od vremena poslaničke grupe, a ostalo u okviru amandmana. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić, koji želi reč.
Dame i gospodo, mi smo predložili brisanje člana 20. zato što smatramo da je u pitanju bespotrebna, suvišna odredba, jer je ovo pitanje na koje se ona odnosi već regulisano prethodnim čl. 18. i 19. U članu 18. kaže se: "Pravnom ili fizičkom licu koje je podnelo urednu prijavu žiga sa dejstvom u nekoj zemlji članici Pariske unije ili Svetske trgovinske organizacije priznaće se u Republici Srbiji pravo prvenstva od datuma podnošenja te prijave ako u Republici Srbiji za isti znak i za istu robu, odnosno usluge, podnese prijavu u roku od šest meseci. Stavom 3. istog člana kaže se: ''Pravno i fizičko lice iz stava 1. ovog člana dužno je da u roku od tri meseca od dana podnošenja prijave u Republici Srbiji dostavi nadležnom organu overeni prepis prijave iz druge zemlje''. Član 19. stav 1. precizira: ''Podnosilac prijave koji je u roku od tri meseca pre podnošenja prijave upotrebio određeni znak za obeležavanje robe odnosno usluga na nekoj međunarodnoj izložbi ili sajmu u Republici Srbiji…'' itd. ''…može u prijavi tražiti priznanje prava prvenstva od dana prve upotrebe tog znaka.'' Zašto sam ovo citirao i čitao? Zato da bih pokazao da ovde ne postoji ništa nejasno. Znači, ovde nigde ne piše da bi ovi rokovi mogli biti produženi, niti se to iz teksta može naslutiti. Znači, jasno je za prijavu žiga iz druge zemlje u Srbiju rok je šest meseci, dodatni rok od tri meseca da se doda da se dostavi overeni prepis prijave i pravo podnosioca prijave da traži pravo prvenstva ukoliko je žig upotrebio tri meseca ranije pre podnošenja prijave. U pitanju su vrlo jasne stvari, nema ništa nejasno i ne postoji nikakav razlog da se članom 20. posebno decidno naglašava da se ne produžavaju rokovi iz ovih prethodnih članova.
Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? Gospodin Slađan Mijaljević. Izvolite.
Podneo sam amandman da se u članu 21. stav 1. reč „bitno“ briše. Srpska radikalna stranka smatra da je amandmanom terminološki ispravnije definisano pitanje izmene izgleda znaka, jer kako je ovde u obrazloženju dato, da se naglasi – da se neće dozvoliti naknadna izmena znaka. Šta ovo znači? Ovo znači da se može tumačiti i ovako i onako. Dozvoljavamo mogućnost da neki ljudi u ovoj korumpiranoj zemlji i korumpiranom društvu, ukoliko iscrpe mogućnost za neko jasno zakonsko i jasno poslovanje, mogu da posegnu za nečim drugim, nekim drugim sredstvima, a to je da malo izmene neke znakove koji ih predstavljaju, žigove itd. To već dovodi do nekog lažnog predstavljanja. Sada se postavlja pitanje – koliko je to bitno, koliko neko to bitno može da izmeni? Apsolutno, reč – bitno treba izbaciti i kako glasi stav 1. u članu 21, citiram – u prijavi se ne može naknadno bitno izmeniti izgled znaka. Kada se izbaci reč – bitno, onda dolazi sve na svoje mesto, u prijavi se ne može naknadno izmeniti izgled znaka itd. Zašto dajemo mogućnost da neko napravi svesno ili nesvesno neku zloupotrebu i onda ćemo još da rešavamo i objašnjavamo ta pitanja? Bez ove reči – bitno ne bi bilo ni ovoliko pisanja, ni ovoliko obrazloženja. Dakle, kada prevodite neke zakone koji vam dolaze ovde sa dalekog Zapada, onda se trudite, a pri tom se pridružujem i ostalim kolegama, da nađete neke prave reči na srpskom jeziku koje vrlo jasno i terminološki daju objašnjenje šta i kako treba objasniti, koju radnju, koji postupak. Ovako izgleda kao i za one aparate tamo na Zapadu – drugi kraj kabla uključite u izvor napajanja. Nismo mi u Srbiji toliko ni nepismeni ni retardirani da ne možemo neke stvari da shvatimo. Tako da kada prevodite zakone nađite nešto jasnije i neko jasnije obrazloženje i nemojte davati mogućnost da bismo posle tu mogućnost obrazlagali da li će biti ili neće biti. Jednostavno, ne može biti, i kraj. Zato zakon i postoji da jasno precizira određenu oblast, a ne može biti ili ne može biti.
Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić, koja želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, već smo dosta toga rekli o žigovima, mada je ovo zakon koji dugo nije bio donet u Srbiji i ovaj koji je trenutno u upotrebi nije bio potpuno precizan, ali bojim se da ni ovim rešenjima koje imamo, a važna je oblast, jer ta oblast omogućava mnoge zloupotrebe baš kod onih bitnih elemenata koje treba zaštiti. Dakle, tražila sam amandmanom da se kao i kod prethodnog kolege ova reč – bitno izmeni, jer kada kažete u 1. stavu člana 21 – u prijavi se ne može naknadno bitno izmeniti izgled znaka ili dopuniti spisak roba, odnosno usluga, bitno je stvar koja relativizuje ovaj član i sam zakon na taj način, jer znamo koja je važnost žigova i zašto se ovaj zakon uopšte donosi, a onda sam ukoliko bi se usvojila ova prva izmena tražila da se stav 2. ovog člana briše. U smislu stava 1. ovog člana – bitna izmena znaka, smatra se svaka izmena koja menja disciplinski karakter ovog znaka. Znači, nešto ili ima žig ili taj žig nema, bez obzira na sve ovo što je u obrazloženju navedeno, mislim da ni ove generičke promene u stvari ne trebaju da utiču na upotrebu žiga. Setite se samo upotrebe žiga i značaja upotrebe žiga kod plemenitih metala i svega onoga što se od njih izrađuje, a da ne pričamo o ostalom. Smatram da ova reč – bitno, bitno narušava ovaj član i sam zakon, relativizujući i mogućnost same upotrebe.
Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić, koji želi reč.
Samo još da informacije radi kažemo da je amandman prihvaćen, da li je tako?
Imate pravo na reč. Pošto se Zakonodavni odbor nije izjasnio, moram otvoriti raspravu. Vlada jeste prihvatila amandman.
Ovaj amandman na član 27. stav 1. odnosi se na ovo poglavlje ispitivanja uslova za priznanje žiga i amandmanom je predviđeno da se reči – roku koji nadležni organ odredi, zameni rečima – od 30 dana, jer smo smatrali da je neophodno preciziranje vremenskog roka za podnošenje žalbe. Ako utvrdi da prijava ne ispunjava uslove za priznanje žiga nadležni organ će pismenim putem obavestiti podnosioce prijave o razlozima zbog kojih se žig ne može priznati i pozvaće ga da se u roku, to je sada ovo što je prihvaćeno, od 30 dana izjasni o tim razlozima. Ovaj amandman, kao i prethodni i naknadni koji sam podneo u ime poslaničke grupe SRS, vidite da nije bilo puno amandmana, ali su zaista bili podneti sa ciljem da se suštinski neke stvari konkretizuju i u tom terminološkom smislu odrede. Dakle, jedna preciznija formulacija svega. Mogu samo da izrazim zadovoljstvo što je ovaj amandman prihvaćen, a potom ću nešto više i o sledećem koji je takođe podnet.
Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.)
U članu 41. stav 2. tačka 1) zatražili smo da se briše, jer formulacija koju je predvideo podnosilac zakona stvara prostor za zloupotrebe, a amandmanom je nedvosmisleno definisano pravo nosioca žiga, odnosno kako stoji ovde u obrazloženju od strane Vlade – nosilac žiga može da se suprotstavi korišćenju imena i adrese drugog lica u privrednom prometu ukoliko se ime i adresa tog lica koriste nesavesno i protivno dobrim poslovnim običajima, čime se otklanja svaka mogućnost zloupotrebe. Moguće je da se otklanja svaka mogućnost zloupotrebe, ali u kom smislu? Da svi oni ljudi koji učestvuju u procesu poslovanja moraju da se pretvore u privatne policajce i da oni vrše posao neke druge institucije i da prate da li je neko namerno ili slučajno zloupotrebio neku njihovu svojinu ili adresu i slično tome. Dakle, može neka firma, neko preduzeće da se bavi i time, ali ako slučajno naiđete na to da je neko zloupotrebio, a ne da još neke svoje resurse angažuje, da stalno prati svoje proizvode i neke slične organizacije, firme, preduzeća, fabrike, već ne znam koga, ko je u tom poslu, da li će zloupotrebiti ili neće zloupotrebiti njegovu svojinu, odnosno adresu itd? Jednostavno, mora to da bude preciznije. Postoji institucija koja treba to da prati, a ne čovek koji stavi neku deklaraciju na svoj proizvod, mora da prati i sebe i sebi slične, da li će neko zloupotrebiti njega ili neće.
Na član 57. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Vladan Jeremić. Izvolite.
Član 57. Predloga zakona se donosi na oblast uređenja prestanka prava na korišćenje žiga i amandmanom koji sam u ime poslaničke grupe SRS podneo predvideo sam da se izmeni član 57, da bude prihvaćena ta formulacija da žig prestaje da važi prestankom plaćanja propisane takse. Ovde je predviđen nekakav rok od 10 godina, ali smo smatrali da je ovo kompletno i znatno preciznije obrazloženje, odnosno formulacija, nego ovako kako je predvideo predlagač jer automatski se zna koji su uslovi propisani, do kada možete da koristite to pravo odnosno da uživate pravo na žig. Smatrali smo da je ovo znatno bolje, da se samim činom prestanka plaćanja propisa na takse prestaje da važi i žig. Malopre kada sam pomenuo da je i te kako važna oblast kojom je obuhvaćen i zakon o žigovima, jer znakovi koji omogućavanju raspoznavanje robe na tržištu ima i te kako važnu ulogu i kada je reč o obeležavanju roba, kako bi potrošači mogli odabrati onaj proizvod koji odgovara njihovim željama i potrebama, koji ga asociraju na konkretnog proizvođača, tada i u kontekstu onog intelektualnog vlasništva, odnosno u užem kontekstu prava industrijskog vlasništva upravo se govori i uređuje ta oblast žigova odnosno trejdmarkova. Znakovi koji se razlikuju jedni od drugih, što je jedna od pretpostavki registracije žiga, upravo uspostavljaju jedan odnos između poslovnih subjekata, proizvođača, trgovaca i potrošača. Žig je apsolutno snažan i pogodan instrument i reklame i propagande i samim tim i obrade celokupnog tržišta, tako da i ne treba da čudi što moderna tržišna privreda mnogo ulaže u izgradnju tržišnog identiteta odnosno brendova, a žig je sastavni deo jednog takvog projekta. Danas se s prvom može govoriti o tržišnoj vrednosti brendova koji proizvodima stvorenim od strane određenog proizvođača, zbog stanja na tržištu i prethodnih što pozitivnih, što negativnih iskustava, može upravo da posluži kao prednost ili im u startu možda oteža nastup na tržištu velikim delom upravo nezavisno i stvarno je onom realnom kvalitetu proizvoda. Dokaz tome je i svetski raširena pojava proizvodnje i trgovine upravo tim krivotvorenim proizvodima ili, da upotrebim taj izraz, lažnjacima odnosno falsifikatima, i u poslednje vreme se smatra kako je ovaj vid povrede, sada govorim o sveobuhvatnom intelektualnom vlasništvu, postao jedan od osnovnih poslova brojnih organizacija, odnosno skupina tog organizovanog kriminala, budući da su prilike za zaradu i potencijalne kazne u jednom velikom nesrazmeru, za razliku od nekih drugih klasičnih kaznenih dela, poput trgovine drogom, oružjem itd. U tom smislu je jako važan ovaj zakon jer su žigovi isključivo pravo priznato za znak koji služi za razlikovanje proizvoda i usluga jednog privrednog subjekta od ostalih u celokupnom tom ekonomskom sistemu. To znači da se ime, logotip, amblem, etiketa ili druga različita obeležja nekog proizvoda mogu zaštiti žigom upravo pod određenim uslovima. Jedan od tih uslova je i ova oblast koja se tiče samog prestanka prava na uživanje žiga. Otuda je i ovaj amandman bio sa tom namerom, da u slučaju da se ne poštuje jedna od zakonski propisanih stavki, a to je u ovom slučaju prestanak plaćanje propisane takse, da se automatski izgubi pravo na korišćenje žiga.
Iskorišćeno je dva minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe.
Malopre sam izašao kad ste hteli da mi date pravo na repliku, pa ako dozvolite da to pravo iskoristim sada.
Gospodine Maraš, nemate pravo na repliku, ali možete reklamirati Poslovnik.
Član 27. Mi sad imamo Odbor za finansije u 11.00 časova. Juče, zbog nedostatka kvoruma, odnosno odlaska članova Odbora, pre svega, iz vladajuće većine, nismo mogli da donesemo ni zaključak ni preporuku za Skupštinu odnosno vama da dostavimo, da bi mogla da se zakaže sednica. Naravno da ćemo učiniti sve sada da skupimo potpise, da bi se zakazala sednica pre održavanja budžeta. Drugo što je važna stvar, hteo sam da vam kažem da smo mi kao LDP zahtevali od državnog revizora, to ćemo i danas ponoviti kod njega, da se uđe u političke partije, da se kontroliše kako se troši budžet, da građani Srbije znaju kako partije troše pare koje dobijaju od države. Mislimo da je to veoma važno i da bi se videlo da li smo svi isti, da li ima nas koji zloupotrebljavaju zakon, kao što se u određenim slučajevima zloupotrebila ministarstva. Još jednom podvlačim, sada imamo u 11.00 časova Odbor. Ukoliko bude kvoruma nadamo se da ćemo usvojiti preporuke koje ćemo i vama dostaviti i takođe ćemo tamo zahtevati da DRI, sada kada je završila jedan deo ministarstava, uđe u političke partije i da kontroliše kako se sredstva iz budžeta troše u samim političkim partijama.
Nema povrede Poslovnika. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnica predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 28. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI TOPOGRAFIJA INTEGRISANIH KOLA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Nikola Savić, Goran Mihajlović, Milan M. Nikolić, Mileta Poskurica, Jelena Budimirović, Zoran Babić, Zoran Antić, Saša Maksimović, Božidar Delić, Jorgovanka Tabaković, Mićo Rogović, Dragan Čolić i Vladan Batić. Primili ste izveštaj Odbora za nauku i tehnološki razvoj i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pre prelaska na pretres u pojedinostima, podsećam vas da su amandmane povukli narodni poslanici: Zoran Babić, Oto Kišmarton, Zoran Antić, Mićo Rogović i Vučeta Tošković koji su zajedno podneli na član 5, Mileta Poskurica Oto Kišmarton, Saša Maksimović, Stefan Zankov i Ljiljana Miladinović koji su zajedno na član 5. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj prihvatili su amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, pre nekih desetak dana smo u okviru načelnog pretresa vodili raspravu o četiri objedinjena predloga zakona koji su tretirali na izvesni način sličnu problematiku, a to je bila zaštita autorskih i srodnih prava, kako pojedinca tako i pravnog lica. Kao što se sećate, tada smo izneli osnovne stavove poslaničke grupe SRS i tom prilikom istakli da je ovo u današnje vreme jedna veoma osetljiva problematika koja je, nažalost, još uvek haotična kod nas i nedovoljno pravno uređena. Da ne bismo ponavljali sve on što smo već rekli u okviru načelnog pretresa, mi ćemo danas pokušati da u okviru ovih osam amandmana, koje smo podneli uvažene kolege Nikola Savić, Milan Nikolić i ja, obrazložimo ove amandmane i da pokušamo da popravimo Predlog zakona. Prvi amandman koji sam podneo odnosi se na član 2. stav 2. i u tom stavu predlagač je definisao integrisano kolo kao gotov proizvod ili međuproizvodu kojim se ostvaruje neka funkcija. Predložio sam brisanje ovog termina „međuproizvod“, jer to je jedan tehnički nepoznat termin. Uobičajeno je da se umesto međuproizvoda kažepoluproizvod, pa bi tako ovaj stav 2. u novoj verziji glasio: integrisano kolo u smislu ovog zakona jeste gotov proizvod ili poluporoizvod u kome se ostvaruje određena radna funkcija. Znači, time bismo istakli da integralno kolo može trpeti i neke nadogradnje i zato je to poluproizvod, a isto tako u ovom stavu smo predložili da se dodaju reči - da su u njemu ugrađeni i aktivni i pasivni elementi, iz prostog razloga, što imamo aktivne elemente, poput tranzistora, dioda i ostalih koji su od poluprovodnika, i to je u današnje vreme dominantan materijal integrisanog kola, a ne znači da u nekoj bliskoj budućnosti poluprovodnici neće biti zamenjeni nekim novim materijalima, pa da bismo ovo posebno istakli, mi smo ovu reč - poluprovodnika predložili da uđe u ovaj stav.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mileta Poskurica, Jelena Budimirović, Zoran Babić, Zoran Antić i Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Mihajlović. Izvolite.
Član 5. stav 2. odnosi se na vremenski period na koji se odnosi zaštita topografije integrisanih kola i predlagač zakona je stavio rok od 15 godina. Međutim, mi smatramo da je 15 godina isuviše dug period, posebno što je u pitanju jedna specifična oblast, gde brzo aktuelna konstrukciona rešenja zastarevaju i dolazi do novih rešenja i novih topografija. U prilog tome ide i činjenica se recimo integralno kolo pojavilo 1964. godine, a već 1971. godine imali smo pojavu mikroprocesora, a u tom periodu bilo je možda dve ili tri tehnološke revolucije u smislu integracija i povećanja broja komponenti, pa je sasvim razumljivo da umesto 15 godina, taj rok bude 10 godina.
Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Nikoliću, izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovani građani, pred nama je zakon o zaštiti topografije integrisanih kola. Podneo sam amandman na član 8. stav 1. koji bi trebalo da se promeni. Prvo, podsetio bih kako glasi član 8 - Pravna zaštita topografije ostvaruje se u upravnom postupku koji vodi organ državne uprave nadležan za poslove intelektualne svojine. Moj amandman se odnosi na sledeće, odnosno da bih precizirao tačnije glasi - Pravna zaštita topografije ostvaruje se u upravnom postupku koji sprovodi Zavod za intelektualnu svojinu, kao organ državne uprave nadležan za poslove intelektualne svojine. Donošenjem zakona o zaštiti topografije integrisanih kola Srbija ima nameru da harmonizuje zakonodavstvo sa međunarodnim standardima u ovoj oblasti propisanim od Svetske trgovinske organizacije i EU. Za sva prava industrijske svojine zajedničko je da se stiču u zakonom utvrđenom postupku, na osnovu odluke nadležnog organa. U Republici Srbiji nadležan organ je Zavod za intelektualnu svojinu, pa se kod ovog organa ostvaruje i zaštita topografije industrijskih kola. Znači, potrebno je, po meni, naglasiti tačno da u upravnom postupku zaštitu radi Zavod za intelektualnu svojinu. Vlada nije prihvatila amandman, ali smatram da je imalo razloga da se prihvati.
Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mileta Poskurica, Jelena Budimirović, Saša Maksimović i Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Mileta Poskurica, Mićo Rogović, Dragan Čolić i Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 20 i član 20.amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Mihajloviću.
Ovde sam podneo amandman na ovaj član i na naslov, jer u naslovu stoji rok trajanja prava. Kao što je poznato, rok trajanja može se definisati za materijalne stvari, materijalne komponente, a ne za zakone, jer valjda zakoni počinju da važe i prestaju da važe u određenom periodu, a ne počinju da traju i prestaju da traju, pa je potpuno razumljivo da u naslovu umesto "rok trajanja" stoji "rok važenja" zakona. Takođe, u članu 20. predložio sam jednu izmenu, pa bi taj član u novoj verziji glasio - rok važenja prava na topografiju počinje da teče od dana podnošenja prijave koja ispunjava iz člana 13. stav 3. ovog zakona ili od dana prve komercijalne upotrebe topografije, zavisno od toga koji je od spomenutih uslova prvi ispunjen. Zašto smo podneli ovaj amandmana? Jednostavno, moguće je da neka topografija najpre počne da se primenjuje, pa tek da se zaštiti zakonom, a moguće je i obrnuto, da autor prvo podnese zahtev za zaštitu patenta, pa da počne komercijalna primena. Zbog toga sam predložio da se u ovaj član ubaci ova rečenica na kraju - zavisno od toga koji je od spomenutih uslova prvi ispunjen.
Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Savić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 25. Predloga zakona o zaštiti topografije integrisanih kola. Ovaj amandman sam podneo pre svega iz razloga što smatram da u zakonu ne treba da stoji reč "savesnost". Naime, svi dobro znamo da je savesnost jedna nemerljiva kategorija i da od takve jedne nestalne nemerljive kategorije ne sme da zavisi da li će se nešto rešavati na ovaj ili onaj način. S druge strane, ono što predstavlja savesnost za jedne, za druge može predstavljati nešto sasvim drugo, nesavesnost i obrnuto. Iz tog razloga apelujem na ovu vladu da prihvati ovaj amandman, jer ovo rešenje koje je predviđeno ovim amandmanom ostavlja ogromne mogućnosti za zloupotrebu, a ovo nije prvi slučaj da pravite zakone gde nisu dovoljno definisane neke norme i gde možda i namerno ostavljate mogućnost za određene zloupotrebe. Hvala.
Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Član 29. Predloga zakona o zaštititi topografija integrisanih kola odnosi se na tužbu za osporavanje prava na zaštitu. Znači, ako autor smatra da je došlo do povred njegovih prava, može podneti tužbu. Ja sam ovde podneo amandman za menjanje stava 2. i stava 3. u članu 29, pa bi tako stav 2. glasio - tužba iz stava 1. ovog člana može se podneti u roku važenja zaštite topografije koji je definisan u članu 20. ovog zakona. Pošto sam član 20. već objasnio, znači, da ne može da stoji rok trajanja zakona, nego rok važenja zakona, obrazloženje je potpuno isto kao za prethodni član, dok bi u istom članu stav 3. u novoj verziji glasio - ako se sudskom odlukom usvoji tužbeni zahtev iz stava 1. ovog člana, nadležni organ će po prijemu presude ili na zahtev tužioca upisati tužioca u odgovarajući registar kao podnosioca prijave, odnosno nosioca prava na osporavanu topografiju. U verziji koju je dao predlagač stoji - na topografiju. Predlažem da se ubaci ova reč "osporavanu" jer ovaj član se normalno odnosi na osporavanu topografiju, pa da bi se to posebno istaklo, potrebno je da stoji ova reč "osporavanu".
Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Nikoliću, izvolite.
Poštovani narodni poslanici, podneo sam amandman na član 31, konkretno na prvi stav. Pročitaću taj prvi stav koji glasi - Podzakonski propisi za izvršenje ovog zakona biće doneti u roku od četiri meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona. Moja korekcija ovog stava se odnosi na sledeće i glasila bi – podzakonski propisi za sprovođenje ovog zakona biće doneti u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Šta to znači? U stavu 1. potrebno je reč „izvršenje“ zameniti rečju „sprovođenje“ jer se zakoni ne izvršavaju nego se sprovode i realizuju u praksi. Predviđeni rok od četiri meseca za donošenje podzakonskih akata koji će pratiti ovaj zakon i suviše je dug jer se radi o zakonu sa eventualno malim brojem članova, ukupno 33. Stoga je dovoljan irok od 90 dana. S obzirom da zakon o zaštiti topografije integrisanih kola treba pre svega usaglasiti više terminološki, a manje sadržajno sa Ustavom Republike Srbije, novim zakonom o ministarstvima, odnosno potpuno je dovoljno da ovaj posao bude urađen za 90 dana, jer je to uobičajena procedura kod donošenja svakog zakona.
Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Obavili smo pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, a Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na 29. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PRAVNOJ ZAŠTITI INDUSTRIJSKOG DIZAJNA (pojedinosti) Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Vladan Jeremić, Milan Avramović, Bojan Mladenović, Dušan Marić, Slađan Mijaljević, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Jelena Budimirović, Zoran Antić, Zoran Babić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Primili ste izveštaj Odbora za nauku i tehnološki razvoj i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.)
Ovo je, dakle, kada je reč o industrijskom dizajnu još jedno područje tog intelektualnog delovanja koje je vredno apsolutne zaštite. Industrijski dizajn odnosno zaštita tog spoljnog izgleda nekog proizvoda je jako bitno, jer u ovoj eri masovne industrijske proizvodnje kvalitet proizvoda često nije dovoljan, već je jasno da se traži i taj estetski kvalitet. Upravo taj kvalitet je plod nekakvog intelektualnog stvaranja, kao i ostali oblici intelektualnog vlasništva i shodno tome naravno da je neophodna i odgovarajuća zaštita. Kada je o industrijskom dizajnu reč, jasno je dakle da se primenjuje na veliki broj industrijskoj proizvoda i da se primenjuje i štiti i kod ručno izrađenih predmeta. Ovaj amandman koji je podnet već na prvi član odnosno stav 3. prvog člana, zapravo je želja bila da se kroz zakon uvrsti kategorija pravnog lica kao korisnika proizvoda. Zbog čega je ovo po našem mišljenju bitno, odnosno zbog čega proizvođači uopšte i zaštićuju industrijski dizajn i kakve sve posledice to može da rezultira? Dakle, rekao sam već da je zaštita industrijskog dizajna zapravo predstavlja jedno tržišno sredstvo, kojim proizvođač može da zaštiti i vlastita ulaganja u razvoj i u proizvodnju. Ukoliko je jednom, dakle, na valjan način zaštićen, industrijski dizajn je postao praktično vlasništvo autora ili određenog poslovnog subjekta i može značajno da utiče na položaj subjekta na tržištu, kao i na njegovu tržišnu vrednost. Kao i kod ostalih oblika intelektualnog vlasništva, poput patenata i autorskog prava, o tome će biti nešto kasnije reči, industrijski dizajn predstavlja jedan veliki deo u vrednosti novih poznatih imena svetske industrije, a posebno je to možda oblast koja posebno obuhvata tzv. visoku modu i luksuz. Zašto je bitno na valjan način obaviti i zakonski uobličiti tu zaštitu industrijskog dizajna? Pre svega zato što je i sama svest o značaju i ulozi industrijskog dizajna praktično ubrzano prodrla u sve te aspekte industrije i trgovine, a vrednost uspešnog dizajna, ukoliko sada dodamo tome i adekvatnu pravnu zaštitu industrijskog dizajna, to zapravo pokreće mnoge tržišne subjekte na jednu neprestanu borbu, pa osim standarda kvaliteta, niske cene, zapravo zadovoljivi ono što je najbitniji aspekt, pre svega ukus potrošača ili možda čak pokrenuli određene nove smerove u dizajnu. Da bi se nešto moglo zapravo zaštititi kao industrijski dizajn, kao i kod ostalih prava intelektualnog vlasništva, jasno je da se traže i određene pretpostavke, a to su pre svega ta činjenica da je reč o objektivno novom proizvodu na tržištu i da taj proizvod mora da ima jedan individualan karakter. Pripremajući se za ovo ja sam došao do nekih podataka koji se tiču pre svega nekih zemalja EU, pre svega jednog istraživanja koje je obavljeno, a odnosi se na razloge koje imaju, da kažem u ovom slučaju, privredni subjekti za zaštitu dizajna. Pre svega, to je nekih 70%, upravo da bi se sprečilo kopiranje. Onda je 23,4% politika firme, 20,3% konkurentska prednost, 10,1% je pitanje prestiža firme, 6,5% da bi se ljudi odvratili od same pomisli na kopiranje i poslednja, dakle najmanja stavka, jeste 5,8%, to su nekakvi ostali razlozi. Dakle, ovo i sama činjenica da bi to praktično trebalo da se preslika i kada je reč o Srbiji govori na najbolji način koliko je neophodno ovu oblast zaštititi, pre svega u smislu sprečavanja te pojave kopiranja proizvoda, jer industrijski dizajn je jedno od tih poslovnih dobara koje može povećati i komercijalnu vrednost firme i njenih proizvoda. Što je taj posao uspešnije odrađen, jasno je da će to omogućiti veću vrednost za firme, a samim tim i neke pozitivnije pomake kad je reč o celokupnom privrednom ambijentu u Srbiji.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Ima reč gospođica Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastaviću ovo što je govorio gospodin Mladenović, s tim što moram da istaknem primer Ruske Federacije i njihovu potrebu da, još od pre 15 godina, definišu pojam zaštite industrijskog dizajna. U obrazloženju je nama ovde predočeno da je to zbog toga što je to kodifikacija sa zakonima EU. Evo Rusija nije niti će ikada biti u EU, a mi znamo, koji volimo tu bratsku, prijateljsku i pre svega zemlju koja nam u svakom trenutku želi dobro, da imamo svako od nas pojedinačno afinitete prema određenim ruskim proizvodima, kao što oni imaju prema našim. Ovde, s obzirom na ovo što je gospodin Mladenović rekao, na potrebu firmi u zemljama EU da oni to urade u 70% zbog kopiranja, postavlja se pitanje kako ćemo mi da stvorimo slobodnu tržišnu konkurenciju da bi se pravo na osnovu zaštite pravne industrijske svojine ostvarivalo ovde. Znate, lako je njima, znate, jer oni pre svega drže visoku tehnologiju za proizvodnju onoga što je ljudima dopadljivo. Evo, to ću da vam pokažem na jednom primeru. Recimo, časovnik, ako ga imate na ruci ili nemate, volite da ga nosite ili ne, gospodine ministre, ili narukvice ili bilo kog odevnog predmeta ili detalja, poenta je dakle u tome, ili stajling ili svaka mala izmena na onome što je dizajn tog proizvoda, da se pravno zaštiti. Sada se stvarno postavlja pitanje da li, pošto je to osnovni uslov, da pojasnimo građanima Srbije mada ste vi to rekli u prvom članu zakona – industrijski dizajn se ne odnosi na funkciju nekog predmeta, da li časovnik dobro pokazuje vreme ili ne, nego da li je on dopadljiv na izgled. Iako proizvođači vode računa o tome, recimo na primer, ako je u pitanju jedna fotelja svi će najpre da pogledaju kakav je njen izgled, ali će posle toga da razmatraju, svaki potencijalni kupac, da li je njena funkcija dobra i da li u tom smislu vredi dati taj novac. Prema tome, mi u Srbiji, naročito, to bih mogla da definišem, brendirane proizvode iz ove etnogrupe, ako krenete od načina na koji se dizajniraju na najprihvatljiviji način, koji imaju nacionalno srpsko obeležje, pojedini proizvodi. Imamo zaista mnogo proizvođača u toj industrijskoj i zanatskoj oblasti, koji nastaju i trude se da budu prihvatljivi za široko tržište. Mnogi misle da je sabor trubača u Guči samo truba i slušanje muzike itd. Tamo imate jedan celokupni izložbeni prostor i to je zaista prava manifestacija svake godine, potpuno novodizajniranih srpskih proizvoda, koje oni žele da prikažu pre svega domaćim potencijalnim kupcima, ali zašto ne i da ih izvoze, mada su to male serije, na tržište zemalja EU? Onda se vraćamo na ona mnogobrojna pitanja koja je postavljao pre svega gospodin magistar Dejan Mirović, što u svojoj knjizi, što u nastupima u Skupštini, kao i svi od nas - šta je to što je prihvatljivo i u funkcionalnom smislu i u smislu dizajna, ako nije potpomognuto od strane države da se taj proizvod, ajde zaštitićemo ga ovim zakonom, da se proizvodi, ako nema razvojnih projekata, ako nema kredita za te zanatlije i za te firme. Jer ne možemo mi da se oslanjamo samo na ono što je svetski prepoznatljiv brend. Moramo da štitimo naše brendove, a uverena sam, putujući po Srbiji pre svega, evo, i u mom gradu Kragujevcu, pa na kraju i u Topoli, u Aranđelovcu, postoje potpuno autentične po dizajnu firme koje nemaju potporu i podršku od države da mnogo više proizvode i da te svoje proizvode prodaje, koji su daleko kvalitetniji od svega onoga što Mišković, Beko i ostali monopolisti uvoze ovde i prodaju nam kroz obračunsku vrednost, pre svega evra, koja je nenormalna i narod je prinuđen to da kupuje. Zato što imamo potencijala, imamo mogućnost da to proizvodimo i da se dičimo time da je to originalan srpski proizvod. Hvala. Ovim ću da završim.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.)
Dame i gospodo, predlažem da se u tekstu smatra da je industrijski dizajn postao dostupan javnosti ako je objavljen i izlagan, korišćen u prometu robe i usluga ili na drugi način otkriven pre dana podnošenja prijave. Ovaj termin "otkriven" da se zameni rečju "predstavljen". Jednostavno smatram da je reč "otkriven" u ovom kontekstu malo rogobatna i neprimerena. Industriji dizajn se ne može otkriti. Može se otkriti neko novo rudno nalazište, a industrijski dizajn se može osmisliti, predstaviti i koristiti. Smatram da je ovaj izraz "predstavljen" bliži ovim izrazima koje Vlada već koristi "objavljen" i "izlagan". U obrazloženju zbog čega odbija ovaj amandman, Vlada kaže - amandman se ne prihvata jer termin "predstavljen" ima uže značenje od termina "otkriven". To nije tačno. Drugo, termin "otkriven" iz člana 7. Predloga zakona znači obelodanjivanje javnosti na bilo koji način tajnost koju uživa industrijski dizajn. Prihvatam ovaj izraz koji Vlada koristi "obelodanjivanje", jer je primereniji nego izraz "otkriven". Znači, ako Vlada neće da prihvati ovaj amandman i ovaj termin zato što dolazi iz poslaničke grupe SRS, predlažem da prihvati svoj termin "obelodanjivanje". Na kraju, Vlada kaže - ispravka amandmana se ne prihvata iz razloga što sadržinski ne utiče na sadržinu podnetog amandmana. Radi javnosti, hoću da kažem da se ispravka amandmana ogleda u sledećem. Prilikom kucanja amandmana, u zaglavlju, umesto Narodne skupštine Republike Srbije, napisano je Republika Srpska. Naravno, mi smo primetili tu tehničku grešku. Ovom ispravkom amandmana smo ispravili, međutim, Vlada odbija da u naslovu amandmana stoji Republika Srbija i po ovome ispada da u naslovu amandmana ostaje Republika Srpska. To govori da Vlada, vladajuća većina, po inerciji odbija amandmane SRS i da ih najverovatnije ne čita.
Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljevi, koji želi reč. Izvolite.
Podneo sam amandman na član 9. stav 4, gde se "srodnika do trećeg stepena srodstva" zamenjuje rečima "pravnih sledbenika". Mi smatramo da je naša formulacija kompletnija jer, kako je Vlada ovde navela i oni koji su pisali obrazloženje, da treći stepen srodstva može da zaštiti neku poznatu istorijsku ličnost ili nekog naučnika koji nije živ. Dakle, ne mogu je samo oni štititi, jer ukoliko se neko do tog nivoa ostvario u nekoj instituciji kroz neku određenu profesiju,postoji uzajamno promovisanje te institucije i tog recimo naučnika, dolazimo do toga da i ta institucija ima pravo na određeni vid zaštite, jer ko će, recimo, da zaštiti ili da da dozvolu za korišćenje lika i dela Nikole Tesle. Dolazimo u situaciju da posle nekog vremena, kada srodnici takođe odu sa ovog sveta, postoji i to da mogu svi da koriste lik i delo neke ostvarene ličnosti, istorijske ličnosti, nekog naučnika, a da recimo neke institucije, koje traju po 100, 200, 300, 400 godina, nemaju pravo da zaštite sebe i da zaštite tog svog radnika i saradnika koji je radio u toj instituciji, a opet neki drugi će to moći da upotrebljavaju, možda da i zloupotrebljavaju. Naša formulacija je "pravnih sledbenika". Mi predlažemo da usvojite ovu našu intervenciju.
Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Vladan Jeremić.
Hvala. Član 10. stav 2. Predloga zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna. Amandmanom, koji je poslanička grupa SRS podnela, predloženo je da se promeni i da glasi - da strana fizička i pravna lica uživaju prava koja proizilaze iz međunarodnih ugovora, jer smo smatrali da su u međunarodnim ugovorima predviđena prava stranaca tako da ih nema potrebe zakonom izjednačavati sa domaćim autorima. Međutim, amandman nije prihvaćen, uz obrazloženje da je odredba člana 10. Predloga zakona odredba kojom se uređuje formalni i materijalni reciprocitet između narodnog privatnog prava i da je ta odredba sadržana u zakonima svih zemalja članica Pariske konvencije. Šta je bila namera? Pre svega, ako imamo u vidu to da je odluka o tome kako i gde da se zaštiti industrijski dizajn, da može da ima izuzetan uticaj i na druge aspekte korišćenja dizajna i da je ključno praktično da sva pitanja o zaštiti dizajna budu obuhvaćena jednom globalnom poslovnom strategijom, odnosno vrstom zaštite, cenom, delotvornošću zaštite, pitanja o vlasništvu nad dizajnom mogu praktično biti značajna prilikom odlučivanja o tome da li razvijati dizajn u okviru preduzeća, da li za to angažovati nekog spolja, o planiranju vremena za korišćenje novog dizajna u reklamama, oglašavanju ili javnom predstavljanju na izložbama, koja inostrana tržišta treba izabrati, da li, kada i na koji način davati licencu ili preneti prava za tu komercijalnu eksploataciju dizajna drugim preduzećima, u zamenu za novčanu naknadu. Jedan od ovih razloga, odnosno najbolji primer je i na čuvenoj kompaniji "Durasel", koja je sve do 1980. godine, proizvodeći čuvene alkalne baterije, praktično bilo preduzeće samo sa jednim proizvodom, da bi 1981. godine "Durasel" zaposlio dizajnere konsultante, sa zadatkom da proizvedu džepnu svetiljku, odnosno lampu, koja je ubrzo zatim, 1982. godine izbačena na tržište, a dve godine kasnije, upravo je taj dizajn osvojio nagradu Veća za dizajn Velika Britanije. Sledeće godine "Durasel" je predstavio više varijanti tih svetiljki sa različitim dizajnom, za različita tržišta, a džepna svetiljka sa modernim bojama je i kreirana za mlađe potrošače. Sve te inovativne funkcionalne karakteristike su zaštićene patentom, a dizajn je zaštićen u svim važnijim zemljama u kojima trenutno ova kompanija i posluje. Inače u cilju tog lakšeg približavanja, industrijski dizajn je klasifikovan, odnosno grupiran prema klasama. U prijavi za registraciju od podnosilaca se može zahtevati da navedu klasu proizvoda za koju nameru ima koristiti dizajn. Ono što je bitno da mnoge zemlje upravo koriste klasifikaciju iz tzv. lokalskog sporazuma o uspostavljanju međunarodnih klasifikacija za industrijski dizajn. Pošto je već donekle ovo tema koja se tiče i tih nastupa, odnosno usmerenja ka inotržištu, jako je bitno da se industrijski dizajn zaštiti u inostranstvu, jer ukoliko firma ili bilo koji poslovni subjekt ima nameru da izvozi proizvode originalnog dizajna, ili nameru da daje dozvolu za proizvodnju, prodaju ili izvoz takvih proizvoda drugim privrednim subjektima u inostranstvu, naravno da se tu mora dosta pažnje posvetiti zaštiti svojih dizajna u tim zemljama, kako bi firma imala određene privilegije, odnosno zaštite u inostranstvu, kakve ima i na domaćem tržištu. Ovakvim predlogom zakona zaštita industrijskog dizajna je praktično, može se tako reći, teritorijalno, odnosno zaštita industrijskog dizajna ograničena na zemlju ili regiju u kojoj je i registrovan dizajn. Ukoliko postoji ta želja da se industrijski dizajn zaštiti i na izvoznim tržištima, mora se pre svega voditi računa o tome da bude podnesena odgovarajuća prijava za zaštitu u svim tim zemljama gde poslovni subjekti imaju nameru da izvoze. Jako je važno ispoštovati rokove koji su predviđeni u tim međunarodnim ugovorima. Postoje nekakva tri načina kako može da se zaštiti industrijski dizajn u inostranstvu, to su pre svega, ta nacionalna, regionalna i međunarodna ruta. Problemi su možda i troškovi zaštite, jer primera radi, trošak zaštite za recimo pet dizajna u 11 zemalja, korišćenjem upravo međunarodne rute koju sam pominjao, a koju nudi tzv. Haški sistem, iznosi približno 900 švajcarskih franaka, a imajući u vidu tu jednu makroekonomsku nestabilnost u kojoj se nalazimo i u koju egzistira privreda u Srbiji, jasno je da to može da predstavlja potencijalni problem za ovakav vid zaštite naših proizvoda.
Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Jelena Budimirović, Zoran Antić, Zoran Babić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanikMilan Avramović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 11. u ime SRS u kome tražim da se reč „25 godina od dana podnošenja prijave pod uslovom da“ zamenjuju rečima „sve dok“. Prosto je logičan ovaj amandman zato što se pravo sticanja na industrijski dizajn stiče ovim članom upisom u registar industrijskog dizajna i traje 25 godina. Predložio sam da se to reči „od 25 godina“, zameni rečju „sve dok“, iz prostog razloga što sve dok se plaćaju propisne takse za održavanje prava, to pravo treba da bude na snazi. Onog trenutka kada prestane plaćanje propisanih taksi za to pravo, to pravo samostalno treba i da prestane. Bez veze je ograničavati nekog na 25 godina da ima obavezu ostvarivanja prava, ako to ne želi. Možda je industrijski dizajn tada već zastareo, možda želi neku promenu. On će imati obavezu da plaća taksu narednih 25 godina. Ovako nema nikakvu obavezu. Onog trenutka kada prestane sa plaćanjem obaveze koje ima u skladu sa članom 11, onda mu i prestaje korišćenje prava, tačnije, ostvarivanje prava na industrijski dizajn. Zato je i obrazloženje malo nelogično koje je dala Vlada, a to je –da je važenje prava na industrijski dizajn ograničeno na 25 godina, pod uslovom da se plaćaju. Šta, ako se ne plaćaju? Šta ako neko ne želi da to plati? Onda ima neku drugu vrstu sankcija. Ovako, nije platio, nema prava na industrijski dizajn. Dokle god plaća, to pravo će koristiti. Zato je ovo obrazloženje malo i nelogično. Hvala.
Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođica Nataša Jovanović želi reč.
Ovde se govori o prikazu industrijskog dizajna i vrlo dobro znate, gospođo predsedniče, kao i ministar i svi poslanici u sali, da je dizajn nečega što vama i svima nama privlači, pre svega, pažnju, a onda se odlučujemo na osnovu dubine novčanika i na osnovu funkcionalnosti tog proizvoda, da li ćemo da ga kupimo ili nećemo. Gospodin Bojan Mladenović, izvinjavam se kolegi Jeremiću, malopre sam greškom rekla kolega Mladenoviću, umesto Jeremiću, hteo je da popravi ovaj član 21. zakona i zato je podneo amandman u ime SRS, zato što ste vi rekli u tom prvom stavu – prikaz sadrži samo predmet zaštite i ne sme da sadrži bilo kakav drugi predmet, pripadak, lice ili životinju. On je jednostavno rekao – prikaz sadrži isključivo predmet zaštite. Ovo što ste stavili je potpuno nepotrebno i pogledala sam obrazloženje ovog člana. Onda, da se vratim na ovo, o čemu je govorio kolega Avramović, kada je u pitanju rok, odnosno dužina zaštite proizvoda na 25 godina. Znate, gospodine ministre, kada pominjemo i ove znake, pogotovu ste dali obrazloženje ovog člana da se to najpre odnosi na tekstilnu industriju. Jedan poznati teniser, izvesni Rene Lakosta, nije ni razmišljao za vreme svog života, kada je rukom ili mu je neko to radio, vezao one krokodile koji su bili ogromne dimenzije, da će posthumno to postati zaštitni brend, je li tako, da će od toga da se napravi brend koji traje već gotovo 80 godina. Kod nas u Srbiji, kada bi neko i želeo i hoće to da uradi, evo da uzmemo tekstilnu industriju, na primer, imali smo mi takve proizvode koji su bili originalni industrijski dizajnirani, tako da budu prepoznatljivi i na našem tržištu, te fabrike su uništene. Dokaz je „Udarnik“ iz Zrenjanina. Nekada je i promoter nekih tih proizvoda bila i naša koleginica. U svakom slučaju, možemo da govorimo i o Industriji automobila. Ako je rok zaštite 25 godina, o čemu je malopre govorio kolega Avramović, onda možemo da konstatujemo sa žaljenjem da je zaštita industrijskog dizajna istekla za sve proizvode Zastavinih automobila. Krajem osamdesetih godina je bilo nezamislivo, znate, u onoj ekspanziji proizvodnje „juga“, pa kako je on išao 45 do „korala“ i tih poslednjih modela koji su uništeni, jer je potpuno fabrika izmeštena. Ne postoji više ta linija za proizvodnju, a nema ovog novog dizajniranog Fijatovog automobila, koji navodno treba da se proizvodi, klase „b“ u količini od 200 – 300.000 jedinica godišnje, zato što nisu jedan jedini evro uplatili. Nema aneksa ugovora. Onda vi vidite kakvu sudbinu imaju srpski proizvodi. Zbog toga, a o tome sam govorila i po prethodnom amandmanu, mnogo je potrebno da uz ovakvu zakonsku regulativu, država brine o onima koji imaju kvalitetne proizvode, dobro dizajnirane, i koji su zaista proizvodi koji su prepoznatljivi, ne samo za naše, nego i za svetsko tržište, koji mogu da se izvoze i da ta preduzeća posluju dobro.
Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slađan Mijaljević. Izvolite.
U članu 23. stav 8. posle reči „žalba“ dodaju se reči „u roku od 15 dana“. Neophodno je zakonskom regulativom precizirati rok u kojem se može podneti žalba, u slučaju odbacivanja prijave. Naravno, vi ste odgovorili da je u članu 12. stav 2. Predloga zakona predviđeno i piše da se radi o roku od 15 dana. Međutim, mi smo poučeni iskustvom vaše vladavine u prethodnih devet godina došli do toga da moramo da mislimo o svakom zarezu, a kamoli o nekim danima ili o tome da li postoje rokovi ili ne postoje rokovi. Smatramo da apsolutno nije ništa teško i strašno da četiri reči budu dodate i to četiri kratke reči posle reči „žalba“. Da stav glasi – protiv zaključka iz stava 7. ovog člana može se izjaviti žalba u roku od 15 dana. Ne boli, a vrlo jasno precizira određenu situaciju.
Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Jelena Budimirović, Zoran Antić, Zoran Babić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Vladan Jeremić.
Našim amandmanom je predviđeno da se član 27. promeni i da glasi da se u prijavi ne može naknadno izmeniti prikaz industrijskog dizajna. Smatrali smo da formulacija koju je predvideo podnosilac zakona otvara jedan prostor i za potencijalne zloupotrebe, a da je ovim našim amandmanom, praktično, nedvosmisleno definisan taj uslov. Moram da budem iskren, potajno sam se nadao da će zaista ovaj amandman biti prihvaćen. Međutim, obrazloženje koje je pristiglo, glasi: "Amandman se ne prihvata iz razloga što je smisao odredbe člana 27. Predloga zakona da se ne dozvoli dostavljanje novog prikaza predmeta zaštite koji se značajno razlikuje od prvobitnog prikaza. Prikaz mora po svojoj sadržini i obimu da odgovara opisu dizajna, jer se na osnovu opisa i prikaza industrijskog dizajna utvrđuje individualni karakter industrijskog dizajna, koji je osnovni uslov za priznanje ovog prava i određuje se obim prava koja se stiču na osnovu zaštićenog industrijskog dizajna. Opis industrijskog dizajna mora da bude zasnovan na podnetom prikazu i da sadrži naznačene karakteristike industrijskog dizajna, za koje se traži zaštita i pomoću kojeg se određuje novost, individualni karakter i obim zaštite industrijskog dizajna. U tom smislu, bitnom izmenom se smatra samo ona izmena kojom se menjaju one karakteristike industrijskog dizajna za koje se traži zaštita. Bitnom izmenom se ne smatra izmena prikaza u delu koji ne zadire u one karakteristike industrijskog dizajna za koje je zatražena zaštita. Reč je najčešće o izmenama u pogledu kvaliteta prikaza industrijskog dizajna". Vidite koliko je poprilično opširno obrazloženje, a koliko je jednostavno bilo prihvatiti amandman koji smo podneli i na taj način se osigurati, pre svega iz te svrhe je i podnet amandman, da ne bi kasnije došlo do nekakvih zloupotreba. Ostvarivanje bilo kojeg prava intelektualnog vlasništva je prilično kompleksno pitanje, za koje je obično preporučljivo i neophodno potražiti određenu profesionalnu pomoć, pogotovo u tom području prava intelektualnog vlasništva. Važno je imati na umu da najveću odgovornost za otkrivanje i preuzimanje akcija protiv oponašanja ili drugih kršenja prava iz industrijskog dizajna upravo treba da snosi njegov vlasnik. Drugim rečima, praktično ste vi odgovorni za nadzor korišćenja dizajna na tržištu, otkrivanje svakog imitatora, kao i za donošenje odluke hoće li, kada i kako biti preduzeta akcija protiv njih. Zastupnik u području prava intelektualnog vlasništva bi trebalo da bude stručno lice koje će informisati o mogućnostima za pokretanje zakonskog postupka protiv prekršilaca u ovom potencijalnom sporu i posavetovati kako da se to reši. Kada je o nekakvim međunarodnim iskustvima reč, još 2001. godine deset najvećih korisnika tog haškog sastava za međunarodno registrovanje industrijskog dizajna, prema broju prijava, bili su: "Svoč grup", "Interior", "Soni", "Oversis", "Hermes", "Dajner", "Krajsler", "Nokia", "Boš", "Muline", "Filips", "Elektronik" i "Salomon". U toj godini je grupa "Svoč", kao najveći korisnik, deponovala 103 prijave za registraciju dizajna, koristeći odredbe ovog pomenutog haškog ugovora. Poseban izgled njihovih satova je smatran presudnom karakteristikom koja utiče na to da potrošači izaberu njihov proizvod. Imajući to u vidu, fabrika, kao što je grupa "Svoč", ulaže velike iznose novca i stručnih snaga u razvoj vrhunskog dizajna, vodi računa o tome da se steknu isključiva prava na eksploataciju svojih dizajna putem i registracije u drugim zemljama. Ovaj član Predloga zakona je upravo u smislu zaštite, odnosno onemogućavanja naknadnih izmena i, samim tim, otvaranja prostora za potencijalne zloupotrebe. Zahvaljujem se.
Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Jelena Budimirović, Zoran Antić, Zoran Babić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Poštovani narodni poslanici, kao što vam je poznato, za 12.00 časova sam sazvala Treću posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini, radi polaganja zakletve predsednika Vrhovnog kasacionog suda i Republičkog javnog tužioca, u skladu sa zakonom. Iz tog razloga, određujem pauzu u radu Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini, a o nastavku ove sednice obavestiću vas po završetku Posebne sednice.
Nastavljamo rad u popodnevnom delu pretresom u pojedinostima Predloga zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna. Pre nego što pređemo na pretres o amandmanu na član 43, podsećam narodne poslanike da sve poslaničke grupe imaju na raspolaganju ukupno vreme za predsednika ili ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe, kao i sve poslaničke grupe što imaju na raspolaganju vreme za pretres u pojedinostima za poslaničku grupu, osim SRS kojoj je na raspolaganju još 45 minuta i 30 sekundi. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? Reč ima poslanik Milan Avramović.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam u ovom svom amandmanu da se član 43. briše. On se isključuje u odnosu na ograničenje prava gde nosilac prava za industrijski dizajn ne može da zabrani trećem licu određene radnje. Te radnje se uglavnom odnose na učinjene radnje u nekomercijalne i eksperimentalne svrhe ili umnožavanje u svrhu podučavanja ili licitiranja, pod uslovom da su takve radnje u skladu sa praksom lojalne konkurencije. Ne postoji praksa lojalne konkurencije, ne postoji ni telo koje tu praksu može da ospori ili da potvrdi. Dakle, i u samom Republičkom zavodu za zaštitu intelektualne svojine ne postoji telo koje može da oceni da li je nešto u komercijalne svrhe ili ne. Zbog toga se mora prostor za zloupotrebu nekih određenih dizajna ili proizvoda, primera radi, uzmimo bilo koju vrstu reklame u kojoj se jedan proizvod nipodaštava da bi se favorizovao drugi, on nije u komercijalne svrhe, ili za vrstu testiranja u kome jedna automobilska industrija može reklamom da predstavi uništenje nekog automobila da bi favorizovala svoj i time utvrdila ili pokušala barem da poveća stepen proizvodnje i prodaje svoje vrste proizvoda. Dakle, ako već pričamo o opsegu zaštite, tačnije pravo dodeljeno registracijom industrijskog dizajna je apsolutno pravo i u smislu da povreda prava postoji, nezavisno od toga da li je kopiranje urađeno slučajno ili namerno i da bi bilo ko ostvario svoja prava prema zakonu, čak i o autorskim pravima, nosilac tih prava mora pokazati da delo kojim je izvršena navodna povreda, direktna ili indirektna reprodukcija ili kopija zaštićena autorskim pravom. Zbog toga sam tražio da se ovaj član 43. briše, jer potvrda o ograničenju prava je apsolutno nepotrebna.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Vladan Jeremić.
Predlog zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna odnosi se na poglavlje iscrpljenja prava i u ime SRS sam podneo amandman u kojem sam tražio brisanje 1. stava u 45. članu. Međutim, u obrazloženju koje je usledilo od strane predlagača stoji jedna kontradiktorna stvar, a to je da se amandman ne prihvata iz razloga što se odredbom člana 45. Predloga zakona nosilac prava na industrijski dizajn sprečava da svoje monopolsko pravo koje mu pripada zloupotrebljava tako što će svoj monopol pokušati da proširi i van okvira koje dozvoljava klasično pravo na industrijski dizajn. Svaki nosilac prava na industrijski dizajn ugovorom, obligaciono-pravnim odnosom može trećim licima da onemogući dalju preprodaju robe koja inkorporiše zaštićeni industrijski dizajn ili je napravljena prema njegovom zaštićenom industrijskom dizajnu, ali to se ne može na osnovu svojinskog prava tj. kao vlasnik prava na industrijski dizajn. Ukoliko se kao posledica paralelnog uvoza na tržištu nađe proizvod koji je autentičan i legalno stavljen u promet od strane nosioca prava na industrijski dizajn i proizvod koji je stavljen u promet bez saglasnosti nosioca prava, po mišljenju predlagača, ne radi se o povredi prava na industrijski dizajn, već o povredi nekog obligacionog odnosa ili eventualno carinskih propisa. Smatramo da bi prihvatanjem ovakvog amandmana, upravo u okviru Predloga zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna, bila regulisana ova oblast, ali nismo naišli na razumevanje od strane predlagača. Inače, zaštićujući industrijski dizajn i državnim ili regionalnim ustanovama, ustanovama za intelektualno vlasništvo, jasno je da bi vlasnik trebalo da stekne isključivo pravo da spreči druge u nedopuštenom kopiranju ili oponašanju tog dizajna. To i jeste deo jedne uspešne poslovne logike, jer se na taj način, kao što smo mogli da čujemo u prepodnevnoj raspravi, apsolutno jača i poslovna konkurentnost i često se donosi dodatni prihod na jedan ili više načina.
Iskorišćeno je 25 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 56. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Vladan Jeremić.
Član 56. predloženog zakona se tiče prestanka prava na industrijski dizajn. U ime SRS podnet je amandman gde je zatraženo da se u članu 56. briše tačka 4, odnosno ako je prestalo da postoji pravno lice ili ako je umrlo fizičko lice koji je nosilac prava na industrijski dizajn, danom prestanka pravnog lica, odnosno smrti fizičkog lica, osim ako je pravo na industrijski dizajn prešlo na pravne sledbenike ovih lica. Amandman je samo logičan sled prethodnih amandmana SRS u kojima smo tražili da se uvaži ta činjenica da pravni sledbenici u slučaju smrti lica postanu nosioci prava na industrijski dizajn. Naš principijelni stav vezano za Predlog zakona o pravnoj zaštiti industrijskog dizajna je da bi trebalo, poput drugih zemalja, da budu zaštićeni prema zakonu o nelojalnoj konkurenciji, jer na taj način dizajn može biti zaštićen upravo od dela nelojalne konkurencije, uključujući naročito doslovno kopiranje dela koja dovode do zabune i oponašanja i korišćenja tuđeg ugleda. Ipak, jasno je da je tu značajno slabija mogućnost zaštite i da se prekršaji teže dokazuju i to je bio razlog što smo kroz podnošenje amandmana pokušali da u Predlogu zakona o zaštiti industrijskog dizajna neke stvari definišemo na pravni način i da tako izbegnemo svaku moguću zloupotrebu odnosno dvosmisleno tumačenje određenih zakonskih predloga. Ono što bih takođe želeo ovom prilikom da iskoristim u okviru vremena koje imamo za poslaničku grupu, jeste činjenica da u nekim zemljama zakonodavstvo omogućuje i tzv. grejs period za registraciju od najčešće šest meseci do jedne godine od trenutka kada je dizajn postao dostupan javnosti, otkriven ili objavljen. Radi se o slučajevima kada su proizvodi predmetnog dizajna prodati, izloženi na sajmu trgovine ili na ostalim sajmovima ili na izložbi, ili su pak objavljeni u katalozima, brošurama ili reklamirani pre podnošenja prijave za zaštitu dizajna. Jako je bitno da se za vreme tog perioda može plasirati dizajn, ali da se pri tom ne izgubi onaj uslov novosti i još uvek da je moguće podneti prijavu za registraciju. Međutim, kako to nije slučaj u svim zemljama i zbog toga što je upravo taj grejs period vremenski ograničen, očigledno je da je često bolje čuvati dizajn u tajnosti, dok se ne podnese prijava za zaštitu dizajna. Takođe, bitno je napomenuti činjenicu da se za vreme tog grejs perioda gube isključiva prava na dizajn, iako dizajn može biti automatski zaštićen i prema Zakonu o autorskom pravu ili Zakonu o nelojalnoj konkurenciji, u zavisnosti od odredaba relevantnog nacionalnog zakonodavstva.
Iskorišćeno je minut i 50 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnica predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 30. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O AUTORSKIM I SRODNIM PRAVIMA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Đorđe Milićević, Zlata Đerić, Aleksandar Martinović, Miletić Mihajlović, Lidija Vukićević, Boris Aleksić, Branimir Đokić, Dušan Marić, Slađan Mijaljević, Gordana Pop-Lazić, Marina Toman, Dragan Stevanović, Svetlana Stojanović, Miloš Aligrudić, Željko Tomić, Milan Nikolić, Momčilo Duvnjak, Mirko Munjić, Sreto Perić, Zoran Krasić, Saša Dujović, Vladan Jeremić, Suzana Grubješić, Dejan Radenković, Ivan Andrić, Vladan Batić, Petar Jojić, Filip Stojanović i Zoran Popović, kao i amandmane Odbora za nauku i tehnološki razvoj. Primili ste obaveštenja narodnog poslanika Dejana Radenkovića i narodnog poslanika Suzane Grubješić da povlače amandmane koje su podneli na član 127. Predloga zakona. Primili ste izveštaj Odbora za nauku i tehnološki razvoj i ispravku izveštaja od 26. novembra 2009. godine, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Milićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, autorska i srodna prava svakako treba da budu regulisana zakonom i to je sigurno od izuzetne važnosti za svako društvo, odnosno za svaku državu, ali takav zakon trebalo bi istinski da štiti autore, trebalo bi istinski da štiti državu od zloupotreba i kvaziautora i onih koji zloupotrebljavaju intelektualnu svojinu i autorska prava, raznih plagijatora itd. Nažalost i ovaj zakon, kao i većina zakona koji se usvajaju u ovom parlamentu na predlog Vlade RS, jesu zakoni koji se rade potpuno ciljno za određenu grupaciju ljudi, u ovom slučaju ne mislim na autore i vlasnike intelektualne svojine, već mislim na grupaciju koju predvodi Mlađan Dinkić, Saša Popović, Lepa Brena, Željko Mitrović i ostali oko njih, koji će ovim zakonima biti i dalje zaštićeni tako što će puniti svoje džepove, a da će biti oštećeni stvarni autori i vlasnici intelektualne svojine i da će biti svakako oštećena i država Srbija, odnosno budžet države Srbije. Kolega Aleksandar Martinović amandmanom je intervenisao na član 4, koji u 1. stavu kaže – prerade autorskih dela se smatraju autorski delom ako ispunjavaju uslove iz člana 2. stav 1. ovog zakona, a on je mislio i mi u SRS mislimo da ovde mora da se kaže – ukoliko postoji prethodna saglasnost autora, jer nije moguće da može da se vrši neka prerada autorskih dela bez saglasnosti autora, s obzirom da je prerada nekog autorskog dela i nikada ne može biti originalna duhovna tvorevina, originalna intelektualna svojina, jer se ona zasniva na već postojećem autorskom delu. Zato smatramo da je neophodno da se kod svake prerade obezbedi prethodna saglasnost autora i da se na taj način zaštiti autorsko pravo i da ne bi neko drugi ostvarivao, rekla bih, protivzakonitu korist od nečijeg autorskog dela, ali ako ne prihvatite ovaj amandman, onda će to zapravo biti ozakonjena krađa nečije ideje, nečije intelektualne svojine, nečijeg autorskog dela. Osnov za ovaj amandman, između ostalog, postoji i u članu 17. Predloga zakona, koji kaže da autori imaju isključivo pravo da štite integritet svog dela i onda kaže naročito u kojim slučajevima. I da bi ovaj član 17. zaista bio primenljiv, bilo je neophodno da se i u članu 4. dodaju ove reči, odnosno da konačan tekst stava 1. ovog člana glasi – prerade autorskih dela, smatraju se autorskim delom ako ispunjavaju uslove iz člana 2. stav 1. ovog zakona i ukoliko postoji prethodna saglasnost autora. Vlada nije prihvatila ovaj amandman i poziva se na član 2. stav 3. Bečke konvencije za zaštitu književnih i umetničkih dela itd, pa između ostalog kaže – takođe sadržaj predloženog amandmana u potpunosti sadržan je u članu 31. Predloga zakona koji utvrđuje isključivo imovinsko pravo autora da dozvoli ili zabrani preradu svog dela. Šta kaže član 31? Autor ima isključivo pravo da drugome dozvoli ili zabrani prilagođavanje, aranžiranje i druge izmene dela. Ako je ovo ovako regulisano u članu 31. predloga ovog zakona, onda tek nema nikakvog razloga da ovo amandmansko rešenje ne bude ugrađeno u član 4. stav 1. Predloga zakona. Insistiranje SRS na ovome i na ostalim amandmanima jeste, rekla sam na početku, da se istinski zaštite autorska prava i intelektualna svojina, da se zaštiti država Srbija i da sam zakon kada ga usvojite bude koncizan, precizan i jasan, jer i ovaj zakon nastavlja praksu koja je prisutna ovde već poslednjih devet godina, da se zakoni pišu sa – može, umesto – mora, da se stavlja tačka tamo gde treba da bude zapeta sa još jednom detaljnijom razradom i nama je jasno da se to radi samo sa ciljem da bi zakon morao da se zloupotrebljava. Predlažem, gospođo ministre, dame i gospodo iz skupštinske većine, da prihvatite ovaj amandman. Koristan je, verujte.
Iskorišćeno je pet minuta i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Milićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? Reč ima poslanica Lidija Vukićević.
U članu 11. posle stava 3. dodaje se stav 4. koji glasi – koautorima se smatraju i scenograf, montažer, autor maske, dizajner specijalnih efekata i drugi učesnici ukoliko je ugovorom definisan njihov autorski doprinos. Smatram da ne bi bilo opravdano da se predložena lica izostave kao koautori zbog nesumnjivog doprinosa koji daju u nastanku nekog umetničkog dela. Dakle, ukoliko se pravi neko umetničko delo, a ove struke nisu zastupljene kao koautori, nemaju nikakvu naknadu za dalje korišćenje tog dela. Naravno da se sve to reguliše ugovorom između autora i koautora tj. svih učesnika u stvaranju jednog umetničkog projekta. Zato mislim da bi trebalo prihvatiti ovaj amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Da.) U prijavi su narodni poslanici Sreto Perić i Branimir Đokić. Narodni poslanik Branimir Đokić, pa poslanik Sreto Perić.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, poštovani ministri, na član 14. podneli smo amandman, gospodin Boris Aleksić, smatrajući da zbog okolnosti zbog kojih se u praksi dešavaju, da se u stavu 2. dodaju reči – autor ne može da se odrekne autorskog prava u korist drugog lica. Da malo pojasnimo taj stav, zbog čega to smatramo. Smatramo da je ovaj stav neophodan kako bi se sprečilo ucenjivanje autora od strane izdavača, proizvođača fonograma i distributera. Znam da po međunarodnom i našem pravu autor može to u izvesnim slučajevima uraditi, ali smo se poveli praktičnom stvari da se pronađe rešenje kako i u kom slučaju se autor može odreći svog autorskog prava u korist drugoga. Malo bih pojasnio to sada, jer se vrše velike zloupotrebe, vrše se velika ucenjivanja od određenih diskografskih kuća, koje imaju monopol ovde kod nas na našim prostorima, koje distribuciju vrše u diskografiji. Naravno, tada se autoru postavljaju određeni uslovi da se odrekne svojih prava ili izvođaču, s time da bi izdavali njima njihove CD-ove i oni u nemogućnosti da to svoje autorsko delo objave pristaju na razne, da tako kažem, klasične ucene od diskografa koji to masovno rade. Smatrali smo da bi trebalo na neki način pronaći nekakvo rešenje, ukoliko autor već želi i smatra da treba da se odrekne svog autorskog prava u korist nekog drugog, da to mora imati nekakve utemeljene razloge zbog čega on to radi, a ne da bi iz čista mira došao i potpisao ugovor sa diskografskom kućom, u kojoj on kaže da se odriče svih svojih autorskih prava, izvođačkih prava i da ne nabrajam dalje. To je tipično ucenjivanje autora i to je masovna pojava kod nas u Srbiji. Smatram da bi na neki način ovaj član trebalo ili doraditi ili naći neko rešenje koje će omogućiti autoru da ne dođe u takav položaj da je prisiljen da to radi, jer na neki drugi način nema gde da objavi svoje delo. Kasnije ću malo pričati uopšte o organizacijama koje su ovlašćene, kao što je organizacija za fonograme, organizacija SOKOJ i organizacija za interpretatore i imamo čak organizaciju za glumce, od kojih svako pojedinačno nastupa i svako pojedinačno traži svoje mesto u ovom zakonu. Najpre bih se obratio, jer mislim da je Zavod za intelektualnu svojinu trebalo mnogo ranije da reaguje i da, možda, određene organizacije koje već godinama imaju dozvolu i rade ovaj posao, za koji su i dobile dozvolu, uđu i vide njihov način rada i kako to oni rade. Ima mnogo razloga, govorim u ime mnogih umetnika koji su nezadovoljni, koji nemaju mogućnosti da ostvare svoje prava - autori, koji su baš došli u situaciju da niti dobijaju naknadu za svoj rad, niti mogu gde da objave, napravljen je totalno jedan lobi, da su možda određene agencije trebalo već davno da izgube dozvolu za rad, a taj posao, naravno, treba da radi Zavod za intelektualnu svojinu, koji i daje dozvolu i da izvrši kontrolu kako bi video da li to rade kako treba. S obzirom da godinama to ne funkcioniše, da se već godinama to ne radi kako treba, sada Zavod za intelektualnu svojinu pitam - zašto se do sada nije reagovalo? Možda bi totalno druga slika bila ovde u Srbiji, možda bi se nešto moglo popraviti. U svakom slučaju, ovde ima jedan član koji je propušten još na radnoj raspravi, gde je traženo da je u taj član, mislim da je 219, trebalo ugraditi da sve ove organizacije koje imaju ovlašćenje da rade ovaj deo posla u svojoj oblasti moraju po stupanju novog zakona podneti nove zahteve i konkurisati ponovo kao nove organizacije ili kao stare organizacije, sa prilagođenim njihovim statutima za obavljanje ove delatnosti. Time bi se dala mogućnost i drugim radnim organizacijama ili asocijacijama ili agencijama koje bi mogle da konkurišu kod Zavoda za intelektualnu svojinu, koje bi možda to bolje radile. Ovako smo došli u situaciju da samo ove četiri organizacije ili asocijacije koje to rade faktički ulaze automatski u zakon, mi potvrđujemo njih kao institucije koje se bave ovim poslom, a znamo unazad kad se vratimo svih ovih godina koliko je nepravilnosti u njihovom radu, pa se bar sada stupanjem ovog novog zakona mogao ugraditi i taj deo da se omogući umetnicima, autorima i svim učesnicima u ovoj oblasti da možda sa nekom drugom organizacijom, koju bi oni organizovali, asocijacijom, konkurišu, dokažu svoju reprezentativnost i dobiju dozvolu za rad. Kasnije ću pričati još o ovim problemima, pa se zbog toga vraćam ponovo na član broj 14, gde smo smatrali da bi trebalo naći rešenje kako napraviti neku kopču, gde bi autor morao da se pismenim putem izjasni koji su razlozi zbog čega se odriče svog autorskog dela, izvođačkog dela, a ne samo da bude da ima pravo. Kasnije, naravno, dokazivanje zašto ima pravo i sav novac se sliva i ostaje, naravno, izdavaču, onaj ko izdaje njegovo autorsko delo.
Iskorišćeno je sedam minuta od vremena ovlašćenog predstavnika. Reč želi narodna poslanica Svetlana Stojanović, pa narodni poslanik Sreto Perić.
Ovaj amandman uočava jednu slabost zakona o autorskim i srodnim pravima u celini, slabost koja se proteže kroz mnoge članove zakona. Ne pravi se razlika između autora i nosioca autorskih prava. Autor se zaista ne može odreći svog autorstva, odnosno autorstvo je neprikosnoveno, niti neko drugi ima pravo da tvrdi da je autor dela kojeg nije, ne samo dela koja se snimaju na fonograme i na nosače zvuka, međutim, autor ima apsolutno pravo da svoja autorska prava proda, ustupi, proda po nekoj ceni ili iz bilo kojih drugih razloga prenese na nekog drugog. To u ovom zakonu nije precizirano, nije razgraničen autor od nosioca autorskih prava.
Iskorišćeno je 50 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Sreto Perić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministar, mogu da budem saglasan sa delom izlaganja gospođe Stojanović, ali mi smo ovim amandmanom želeli da ukažemo na alarmantnu situaciju u ovoj oblasti. Kad već donosimo zakon, radovalo se negde oko 8.000 članova SOKOJ-a, veliki broj vlasnika samostalnih, trgovinskih, ugostiteljskih i drugih radnji takođe se radovalo donošenju ovog zakona, jer su smatrali da će donošenjem i usvajanjem ovog zakona u ovom parlamentu prestati njihove muke koje su do sada imali. Naravno, i veliki broj autora i veliki broj organizacija su očekivali da ćemo imati jedan kvalitetan zakon. Međutim, situacija nije takva. Moram kolege u parlamentu da podsetim, kada je o ovom amandmanu bila rasprava u Odboru za nauku i tehnološki razvoj, gospođa Branka Totić, inače direktor Zavoda za intelektualnu svojinu, pred kompletnom argumentacijom koju je iznosio Branimir Đokić kao ovlašćeni predstavnik SRS, dala je potvrdu da je to tako. Znači, to je apsolutna istina, ali nije bilo volje i rešenja. Teško je verovatno u ovoj fazi pretumbati, prekomponovati kompletan zakonski predlog i rešiti one zahteve koje su mnogi korisnici, odnosno oni na koje će se odnositi ovaj zakon, očekivali da će ovde biti postavljeni. Član 14. kaže - autor ima isključivo pravo da mu se prizna autorstvo na njegovom delu. Nemamo intervencije na taj deo, ali kolega Boris Aleksić je predložio da se doda još jedan stav - autor ne može da se odrekne autorskog prava u korist drugog lica. Sad ona priča, izlaganje i argumentacija gospođe Stojanović može da se prihvati. Mi smo imali nameru upravo veliki broj izvođača, pa ponekad i autora koji se izrabljuju, pre svih, od produkcije "Grand", ne znam ni kako se sve zovu ovi koji danonoćno reklamiraju nešto, prikazuju, angažuju mlade ljude i onda onaj njihov talenat, pa čak i autorska prava koriste isključivo u svoju svrhu. Nama je bio cilj da se doda i ovaj stav koji kaže - da se ne može odreći autorskog prava autor. Može da postoji potreba nekad da njegovo pravo može biti prenosivo i nasledno. To je tačno i to se moglo drugim članom ovog zakona regulisati, ali u obrazloženju, zbog čega se ne prihvata ovaj amandman, kaže da se – da se amandman ne prihvata iz razloga što se član 14. Predloga zakona odnosi samo na jedno lično pravno ovlašćenje autora, na pravo na priznavanja autorstva na delu. Autorsko pravo je izvorno pravo. Mi ne tražimo da se neko odriče toga, odnosno da se menja stav 1. Stav 1. ostaje kao u Predlogu zakona, a stav 2. je bio neophodan. Kaže - prihvatanjem predloženog amandmana po kome se autor ne bi mogao odreći autorskog prava u korist drugog lica bi po obimu prevazišlo ovlašćenja na priznavanja autorskog dela. Ne bi uopšte prevazilazilo ova prava, nego bi samo štitilo određeni broj autora. Neophodno je bilo prihvatiti i amandman na član 4. kolege Martinovića. I kolega Martinović, i Boris Aleksić i kolega Branimir Đokić su autori bezbroj dela i oni imaju ogromno iskustvo u ovoj oblasti. Oni zbog toga i ukazuju na sve probleme, koji mogu da nastupe zbog ovakvog zakona, kakav je dat u predlogu. Amandmani su celishodni u značajnoj meri, ne samo da popravljaju tekst zakona, nego će u praksi omogućiti brojne zloupotrebe. Vidite, kolege poslanici, ako se jedan autor, ja ću vam na kraju reći i o kom autoru se radi, ako utoku jedne tj. prošle godine, za jednu pesmu, dobio od SOKOJ-a 218,6 hiljada dinara, autor te pesme je gospodin Mlađan Dinkić. Jedan poznati muzičar harmonikaš, aranžer, kompozitor za oko 2.000 muzičkih ostvarenja dobija 300.000 na godišnjem nivou. Verovatno onda način na koji radio stanice dostavljaju Sokoju izveštaje šta se emitovalo u određenom periodu dovodi do ovoga, ali sigurno da nije to, odnosno imamo i Radiodifuznu agenciju. Zbog čega je Sokoj tu - da zaštiti valjda autorska prava? Ne štiti se to na ovaj način. Na veoma malom broju uzoraka, možda oko 20%, koji im šalju uredno svoju dokumentaciju, oni na osnovu toga zasnivaju neki princip ili neki uzorak kako i na koji način da nagrade određen broj autora, a priznaćete morate biti saglasni s tim, autori koje oni nagrađuju na ovakav način sigurno to ne zaslužuju, osim ako nisu dali veliki doprinos - da li u pravljenju ove Vlade, da li u njenom održavanju.
Pet minuta i 20 sekundi iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Ovaj amandman su prihvatili i Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branimir Đokić.
Evo da se nadovežem na ovaj amandman 15. Opet se vrtimo, isto je ili slična priča o zaštiti tih autora i zloupotrebi određenih organizacija koje su naravno registrovane za ovu oblast. Vi dobro znate da ovaj zakon je trebalo, na neki način, da donese dosta poboljšanja u ovoj oblasti, s obzirom da svi znamo da već godinama je jedno haotično stanje uopšte u muzičkoj industriji ovde kod nas. Međutim, ovaj zakon je doneo neke kozmetičke promene. Ima tu, ne mogu da kažem, i dobrih stvari koje su se ugradile. Ali, bilo je naravno i propusta i smatram da je tu trebalo malo više obratiti pažnju da se zaštite autori. Kako da se zaštite? Prvo, vraćam se na organizacije, opet koje su registrovane, koje su morale biti na neki način kontrolisane, odnosno njihov rad. Ovde smo ih automatski u zakon uveli. Tu se pojavljuju interpretatori, pojavljuje se Sokoj, kao agencija koja postoji za zaštitu autorskih prava, pojavljuju se fonogrami, pojavljuje se agencija glumaca. Znam da je dobra jedna stvar za koju smo se svi zalagali - da dobiju jednu krovnu komisiju koja bi se bavila tarifnim i jedinstvenim sistemom za naplatu, kako ne bi svako od njih mešetario i radio to što radi. I to je dobra stvar koju pozdravljamo. I mislim da će to na neki način uvesti koliko-toliko reda. Ali pitam sada šta biva sa dosadašnjim radom ovih agencija koje su radile kako su radile? Prijave su date, čak što se tiče fonograma, diskografska kuća PGP podnela direktno za kontrolu 24. oktobra 2008. godine zahtev za pokretanje postupka nadzora nad radom organizacije fonograma i zahtev za oduzimanje dozvole za obavljanje delatnosti fonograma. Zavod je verovatno to pogledao, po našim zapisima ovde i podacima, pregledao je i dao svoje zapažanja šta se mora popraviti u poslovanju ovih organizacije diskografa, koji sebe nazivaju OFES. Međutim, pored svega toga što je Zavod ustanovio da oni ne rade kako bi trebalo da rade, da rade po nekim njihovim pravilima, dao im je smernice. To mogu ovde da pročitam. Imam kompletno šta je sve njima Zavod naložio, što je sasvim u redu. Ali, to je ostalo samo na tome. To se desilo 2007. godine. Šta se dešava od 2007. godine do danas? Da li su oni to popravili? Da li su nešto uradili na poboljšanju svega toga – nisu ništa? Pojavili se čak, u dokumentaciji kojom mi ovde raspolažemo, da oni jedni drugima pozajmljuju, odnosno daju određene pozajmice novca, pa tako je fonogram pozajmio 14 miliona dinara Komuni, organizaciji, a njihov predsednik Komune je član Izvršne grupe, odnosno Odbora fonograma. Da ne kažem šta se sve sada tu dešava oko tih njihovih naplata i deljenja zajedničkog kolača. Tu glavnu reč vodi par disko kuća. Došli smo u situaciju da ovde, po grafikonu koji smo dobili, da Siti rekords, Grand produkcija, dok je PGP već izašao godinu i po dana iz tog sistema ili nije izašao, ali uopšte ne dolazi na sastanke, raspoređuju taj novac tako što sam njihov Upravni odbor, u kojem ima pet istih ljudi, troje ljudi iz Nadzornog odbora i još trojica, tu je Skupština i sve to, pa to rade. Imam ovde jedan zvanični izveštaj. Sve ovo pričam da bi na neki način mogao da pitam Zavod – zašto tu nije reagovano, zašto do sada neko nije došao da kaže da tako ne može da se radi? Zašto njihov rad nije stavio pod lupu? Tu se radi o milionskim vrednostima. Ima jedna faktura koja se pojavljuje, npr. PGP-a – OFES, od strane PGP-a, godina 2006, a fakturisano je 3.666.666,666 para, koje PGP potražuje u deljenju kolača zajedničkog od diskografa. Pazite sada to, OFES, Organizacija fonogrami fakturiše RTS za istu tu godinu, a potraživanja su 14.160.000 dinara da im RTS uplati u njihovu organizaciju. Ako se zna da je PGP u sastavu RTS i ako PGP ima barem 80% svojih izdanja ili 70% svojih ličnih izdanja iz sistema RTV, s obzirom da ima svoje ansamble, orkestre, snimatelje, studija, kako je moguće – da PGP u toj godini fonograma fakturisano od 3.666.666,666, a tada, kada oni to fakturišu za PGP, fonogrami traže od RTS 14 miliona. Po kom osnovu sada funkcioniše njihov Upravni odbor i ta raspodela novca. Ponavlja se ista priča da sada u 2007. godini PGP potražuje 9 miliona iz tog zajedničkog kolača, a fonogrami šalju naknadno od RTS traže 14 miliona i 160 dinara. To su razlike u 2007. godini, 11 miliona dinara, u 2007. godini tri miliona, četiri miliona je razlika dinara. Da ne nabrajam, sledeća godina, 2008, devet miliona. Oni se igraju milionima, kao kad bi se deca igrala dinarima, bacali ih po dvorištu. Da li ste vi iz Zavoda za intelektualnu svojinu to registrovali? Da li je neko došao da kaže - ljudi, o čemu se ovde radi? Ne želim da branim ovde ni PGP, ni RTS, ni televiziju RTS, ali je sasvim normalno da RTS ne želi više da plaća ni SOKOJ-u neka dugovanja, 8 - 9 miliona dinara, niti njima da plaćaju, iz sistema su izašli, ma da ne govorim više o naplati koja se vrši kroz Srbiju gde je negde preko 51% ukupnog novca naplaćeno od javnog emitovanja. Molim vas, zar ovakva organizacija, sa ovim sadašnjim predlogom zakona, nemam ništa lično ni protiv koga u toj organizaciji, ne mogu da tvrdim ko šta radi tu, po papirima i izveštajima koje imam, takva organizacija automatski ulazi u zakon kojim se potvrđuje njen dalji rad. Kaže se samo - da usaglasi svoje statute sa novim zakonom. Nema mogućnosti da se pojavi neka druga organizacija koja će njima konkurisati i reći - čekaj, a vi se pozabavite kao država njima. Šta je sa novcem koji se ubirao pet-šest godina unazad? Kako je deljen? Kome je dodeljen? Kakva je deoba bila? U 2007. godini 159 miliona su oni podelili. To je skoro dva miliona evra. Sada imate jedan, vi to sigurno znate, moram to da vam pokažem, da bi novac koji je u prvoj ili drugoj godini ubiran, dogovorili su se, molim vas, pazite, organizacije, ne zna se ko kome pripada, pa su rekli kao raspodelu jednu, ima i pismo otvoreno koje je vama poslato ovde. Oni su se svi zalagali da ta organizacija zaživi, da počne da radi. Kada je došao novac, oni su se dogovorili da taj novac podele po drugarskoj osnovi, kako to oni budu smatrali, pa su rekli - tri najveće disko kuće PGP, Siti rekords, Grand produkcija, uzeli su za prvi deo PGP tri miliona 666 hiljada 66 dinara, druga Siti isto ima 660 i treća Grand ima 600. Znači, to je ono od oka. Hajde nas trojica da podelimo na ravne časti. Hajde sada o drugoj grupi ovih diskografa. Njih ovde ima devet. Svima su isto podelili 2.372.322 dinara. Svih devet su dobili isto. Treća grupa, kojih ima negde oko 12, tu su podelili nešto oko 995 hiljada. Znači, ovo je dokaz da oni nikakav pravilnik ili način o raspodeli novca nemaju ili ga imaju samo na papiru. Molim vas, kako je moguće da novac podelimo svi na ravne časti, jer smo mi kao učestvovali da se ta naša asocijacija, agencija razradi i napravi kako treba. Pored svega toga, ništa nije preduzeto, oni nastavljaju normalno rad i usklađuju samo svoja akta. Zato kažem, ovo je samo jedan primer, takvih primera ima mnogo, papira, za ovo je potrebna jedna totalna analiza, od Zavoda za intelektualnu svojinu, da uđe u sve te asocijacije, u SOKOJ. Ništa bolja organizacija nije ni u SOKOJ, ništa se tu bolje ne radi, nemojte niko da vas laže, kao što sledi kod njih. Novac se deli kako se deli, a na štetu autora i ljudi iz ove oblasti. Posle ću nešto reći i o dozvoli koju ste dali za agenciju za interpretatore. To je posebna priča. Ta agencija mora da postoji i to je dobar put i korak, ali način na koji se ona organizuje i na koji će ona sada poslovati, to je druga priča. Molim vas, pronađite rešenje da negde u ovom zakonu stavite mogućnost da drugi umetnici, diskografi, autori mogu konkurisati i dati mogućnost za novu asocijaciju da štite svoje umetnike. Ovako se došlo do situacije da stvarno, mala reč je lobi, ovo je prinuđeni, što kaže, reket umetnicima da se uzima, da bi mogli da objave svoja dela. Ako oni to nemaju na drugom mestu da objave, nego direktno moraju tu, kao što predviđa Zakon o kolektivnoj zaštiti, on je prinuđen da pristaje na sve ove uslove koje oni diktiraju, a uz blagoslov države. Država ništa nije preduzela da kaže - molim vas, šta se ovde dešava? Ljudi se hapse zbog sto evra. Stavljate lekare u zatvor, kaže - primio dva viskija ili čokoladu, ide mesec dana u zatvor. Ovde se radi o milionima evra. Niko na to ne reaguje, nego još naprotiv, stavljamo ponovo u zakon i bez mogućnosti drugih asocijacija i diskografa, ljudi da se organizuju, da bi preuzeli da to rade po zakonu.
Dva minuta i 20 sekundi iskorišćeno je od vremena poslaničke grupe i u potpunosti je iskorišćeno vreme ovlašćenog predstavnika. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, u ovom predlogu zakona predlagač ide, kada je u pitanju zaštita prava autora, iz krajnosti u krajnost. Postoje rešenja kojima se autorima daju prevelika pravai ovlašćenja, a s druge strane, opet postoje neka rešenja koja po mom mišljenju predstavljaju kršenje osnovnih prava autora. U članu 16. stav 1. glasi - autor ima isključivo pravo da objavi svoje delo i da odredi način na koji će se ono objaviti. Mi iz SRS smo podneli amandman kojim predlažemo da se posle reči "autor" dodaju reči "autor ili pravno ili fizičko lice koje on ovlasti". Smatram zaista da u ovom amandmanu nema ništa sporno, da je amandman posve logičan, jer mi je prosto logično da autor ima pravo da svoj deo objavi ili ne objavi, a isto tako ima pravo da ga objavi sam ili da ovlasti neko drugo fizičko ili pravno lice da to učini u njegovo ime. Kažem vam da Vlada treba da prihvati ovaj amandman. Prokomentarisaću i član 45, koji takođe, po mom mišljenju, narušava prava autora. Član 45. glasi - dozvoljeno je bez dozvole autora, bez plaćanja autorske naknade, umnožavanje dela od strane javnih biblioteka, obrazovnih ustanova, muzeja, arhiva, samo za sopstvene arhivske i nekomercijalne svrhe. Ukoliko ovo rešenje ostane, onda se može dogoditi da određena biblioteka ili određena obrazovna ustanova, tu pre svega mislim na privatne obrazovne ustanove, određeno književno delo koje je u tom trenutku popularno, recimo određeni roman koji je poslednji hit kod čitalaca, umnoži u 20 ili 30.000 primeraka i podeli besplatno, znači u nekomercijalne svrhe. On na taj način neće ostvariti nikakav prihod, ali će izreklamirati sebe. Ono što je najvažnije, zbog čega ovo i napominjem, naneće ogromnu materijalnu štetu autorima. Jednostavno smatram da Vlada treba da prihvati amandmane SRS i o ovom članu i o članu 16.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Dušan Marić.
Član 18. glasi - autor ima isključivo pravo da se suprotstavlja iskorišćavanju svog dela na način koji ugrožava ili može ugroziti njegovu čast ili ugled. Mi predlažemo da se ovde dodaju reči "ili mu naneti materijalnu štetu". Jednostavno je nezamislivo, apsurdno, da vi usvajate zakon o autorskim pravima, a tim zakonom ne predviđate pravo autora da se on suprotstavlja upotrebi ili zloupotrebi svog dela na način koji mu nanosi materijalnu štetu. U obrazloženju zbog čega odbija ovaj amandman, Vlada je napisala - amandman se ne prihvata iz razloga što je na osnovu člana 18. Predloga zakona autor ovlašćen da se suprotstavi svakom neovlašćenom iskorišćavanju svog dela, kojim se ugrožava njegova čast ili ugled, bez obzira da li mu se takvim iskorišćavanjem nanosi materijalna šteta. Ovde nigde ne sporim. Ovde imate otprilike kao razgovor nekog ko je slep i nekog ko je gluv. Govorim o jednoj stvari, a oni govore o drugoj stvari. Nesporno je ovde da treba zaštititi pravo autora da se suprotstavi iskorišćavanju svog dela koje mu nanosi moralnu štetu, ali je problem što vi niste predvideli pravo autora da se on suprotstavi iskorišćavanju svog dela na način koji mu nanosi materijalnu štetu.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanikSlađan Mijaljević. Da li neko želi reč? Reč ima poslanik Slađan Mijaljević.
Podneo sam amandman na član 18. da se tačka zamenjuje zapetom, posle koje se dodaju reči „kao i opšteprihvaćenih tradicionalnih vrednosti“. Praksa je pokazala da vlasti u našoj državi retko štite tradicionalne vrednosti koje pojedinci ili neke grupe izvrgavaju ruglu. Ovde se radi o vrednostima koje su potvrđene kroz tradiciju i koje su izdržale probu vremena, naravno, istorije. Veoma često patriotska dela i dela od nacionalnog značaja se uništavaju, predstavljaju na neprihvatljiv način i ismevaju. Isto tako, kroz neke primere, ukoliko se učestvuje na konkursu neke državne institucije ili lokalne samouprave za neko idejno rešenje koje predstavlja tu instituciju. Nedovoljna je zaštita samo moralnih prava autora, već upravo i ovo od čega Vlada beži, a citiram, kako su naveli u obrazloženju, „a ne zaštite opštedruštvenih vrednosti“ već samo, dakle, autora. Dakle, SRS je stalo do svakog promila srpske državnosti, u svakom njenom segmentu i onih njenih društvenih i tradicionalnih vrednosti koje joj daju određenu fizionomiju i sliku o nama. Na kraju, postavlja se jedno pitanje – iz kojih to vrednosti autor izvodi svoju čast i ugled da bi ih štitili? Koje su im to polazne vrednosti ako nisu opšte društveno prihvaćene vrednosti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? Reč ima poslanica Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedan od izuzetno važnih amandmana koje je gospođa Pop-Lazić podnela u ime poslaničke grupe SRS, zato što reguliše oblast imovinskog prava autora i ako sada krenete od svih onih glumaca iz Singus udruženja, od onih koji nisu, recimo, gospođa Lidija Vukićević je takođe, diplomirani dramski autor odnosno glumac, a ne interpretator, kako je ovde smešno navedeno u zakonu, zbog čega su se njene kolege pobunile. Ako pitate bilo koga od naših proslavljenih reditelja, recimo profesora Emira Kusturicu koji je osvojio dve zlatne palme i ujedno jedini čovek sa ovih prostora koji je dobio prestižne nagrade za svoja filmska dela ili bilo koga drugog, reći će vam da su za izvođenje svojih dela dobili kao autori nula dinara. Ovaj zakon je prava farsa. Zavod za intelektualnu svojinu može da izvrši upis u registar, ali ne postoji poseban državni organ koji će da se bavi plagijatima, zloupotrebom, o čemu govori amandman gospođe Pop-Lazić, jer ona rekla, odnosno tako je napisao predlagač,da za svako iskorišćavanje autorskog dela od strane drugog lica, autoru pripada naknada. Tu je gospođa Pop-Lazić stavila tačku, a predlagač kaže „ako ovim zakonom ili ugovorom nije drugačije određeno“. Ko je taj ko sme, a to se naveli ko radi u ovoj državi, da zloupotrebljava nečije autorsko delo? Kako će, recimo, bilo ko od tih reditelja, pomenula sam samo jednog, pošto je on proslavio našu zemlju i naš narod svojim filmovima, Emira Kusturicu, ali kako će gospođa Lidija Vukićević da zna u kom gradu i na kojoj lokalnoj televiziji se emituje „Bolji život“, „Lutalice“ ili neki od filmovima u kojima je ona imala glavnu ulogu? Kako da zatraži nadoknadu za svoja glumačka prava? Kako to da uradi autor? Vi znate da je ova oblast gotovo, ništa ne može da bude savršeno, ali najbolje uređena u Francuskoj, oni imaju inspekcijski nadzor nad zloupotrebom, naročito kada je u pitanju emitovanjem putem onlajna, odnosno televizije uživo itd. Vi sada možete preko Guglada ukucate – film uživo, domaće serije, sve to da gledate besplatno koliko god hoćete, a da autori i izvođači nemaju nikakvu nadoknadu od toga. Osim toga, ovde se dovodi u pitanje uloga Sokoja, o čemu je govorio gospodin Sreto Perić i njihove predstavke koje su stizale i pisma kojima su se oni obraćali odboru, takođe i lično gospodinu Branimiru Đokiću. Sokoj ne može da bude nadzorni organ za plagijate koji se vrše u ovoj zemlji, niti da ulazi u to gde se, a javna je tajna da se na lakat krivini u Zemunu štancuju cedei, od strane ove CD mafije koju je pomenula gospođa Radeta, za samo jedan evro, za ona dela i onih izvođača koji u svakoj normalnoj državi treba da imaju svoju legitimnu cenu na tržištu za njihova dela, odnosno za ono što su oni uložili u svoj rad da bi to proizveli. Ko će da štiti prava stranih autora za zloupotrebe koje se dešavaju ovde? Vama je dobro poznato, verovatno slušalačkoj publici, čuli ste za ime Amr Diaba, on je jedan od najpoznatijih arapskih izvođača, svake godine je dobitnik, mislim tri-četiri unazad, prestižnih nagrada za svoje pesme i svoje melodije. Njegova izdavačka kuća ne može da potražuje prava ovde, a mogla bi, jer najmanje deset izvođača u Srbiji prepevava njegove pesme, inače je preveden na najmanje 19 jezika. Konsultovala sam se i sa gospodinom Đokićem, to bi trebalo Sokoj da istražuje – zašto se neko bavi plagijatorstvom, odnosno zašto zloupotrebljava, da li pesme ili melodije Amr Diaba ili nekog drugog izvođača i to predstavlja kao svoje i na svemu tome ima enormnu zaradu? Prema tome, da ste stvarno želeli, kao što su vas upozoravali i glumci i reditelji i književnici i svi drugi koji predstavljaju, u kulturnom smislu, osnov našeg društva i koji su svojim ulogama i svojim delima proslavili našu zemlju i naš narod, vi ste mogli, na osnovu uporednog prava i onako kako su to uradile mnoge ozbiljnije zemlje ovu oblast da uredite. Ovako, ako ne prihvatite ovaj amandman, ovde se konkretno govori o zloupotrebi autorskih prava, ostavićete nekome na volju da li će ili neće da ima ugovor. Znate, kada je počeo drugi ili treći put, verovatno je neprijatno koleginici Vukićević da priča o tome, da se reprizira serijal „Bolji život“, oni su imali jedan potpisani ugovor nekada, mislim da je to bilo sa RTS, jedino su oni to i poštovali, ali šta će da radi ona ili bilo ko od njenih drugih kolega ako to zloupotrebljava bez potpisanog ugovora, a to će ostati ako se ne prihvati amandman gospođe Pop-Lazić, neka druga televizijska kuća? Neće dobiti ništa, nula dinara. Prema tome, niko neće poštovati njihova prava i zbog toga su sasvim opravdani protesti i glumaca i svih onih koji su, od kada je ovaj predlog zakona ugledao svetlost dana, oštro kritikovali Vladu. Ovo je zaista skandal neviđenih razmera.
Šest minuta iskorišćenog vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? Reč ima poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je ovde pokušala svojim amandmanom da nadgradi ovaj član. Inače, ovaj član se nalazi ispod glave – Prava emitovanja. Inače, njime je definisano da autor ima pravo da zabrani ili dozvoli emitovanje svog dela, a stav 2. na koji smo intervenisali, glasi: ''Emitovanjem, u smislu ovog člana, smatra se javno saopštavanje dela žičanim ili bežičnim prenosom radijskih ili televizijskih programskih signala namenjenih za javni prijem''. U zagradi stoji: ''radiodifuzija i kablovska difuzija''. Našim amandmanom smo predložili da se ovde doda ''internet i mobilna telefonija''. Nemamo mi iluziju da je ovo teško za sprovesti. Naravno, da je amandman smislen priznali ste i u obrazloženju kojim ste amandman odbili. Znači, amandman jeste moguć, ali Vlada je i kroz činjenicu da je odbila ovaj amandman prihvatila i priznala svoju slabost u ovoj oblasti koja je, inače, kako moje kolege i Branimir Đokić i svi ostali kažu, poprilično u Srbiji danas neuređena. Ovaj zakon ne daje garancije da će kroz vreme na adekvatan način biti tretirana i unapređena, ali ova naša namera je bila, ako ništa drugo, onda da vam skrenemo pažnju da se zloupotrebe u oblasti prava emitovanja ne dešavaju samo na televizijama ili radio stanicama, oni su predmet zloupotrebe i u oblasti mobilne telefonije, a svakako i u oblasti Interneta. Razumemo da država nema mehanizme, da li su u pitanju mehanizmi ili je stvar političke volje, ali danas svi smo svedoci da postoje lokalne i regionalne televizije koje gotovo ceo dan emituju muziku, ne vodeći računa o autorskim pravima, odnosno o pravima emitovanja na tako nešto. Na Internetu to će biti, odnosno to jeste zaista teže kontrolisati, ali namera SRS je bila, ako ništa drugo, ako nismo uspeli da vas ubedimo i obavežemo da prihvatite ovo, da vas nateramo da razmišljate o zloupotrebama koje se dešavaju i na Internetu, a svakako i u mobilnoj telefoniji.
Iskorišćeno je 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Pre nego što pređemo na sledeći amandman, samo da obavestim narodne poslanike da će poslaničku grupu LDP po tačkama od 27. do 30. za raspravu u pojedinostima predstavljati narodni poslanik Ivan Andrić. Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? Reč ima poslanik Branimir Đokić.
Ovo se radi o zaštiti autora, znači cela ova priča koju danas mi vodimo ovde oko ovog zakona u suštini bi trebalo da reguliše svu materiju. Sada bih se nadovezao na priču koju smo već vodili i na okruglom stolu ovde u Skupštini, bila su gospoda iz Zavoda za intelektualnu svojinu i bilo je dosta predstavnika javnih institucija i udruženja. Samo bih sada dao jedan primer, kada sam malopre rekao da je trebalo staviti pod lupu rad ovih agencija, dao bih primer. Juče sam u novinama našao zbog nesavesnog poslovanja još četiri turističke agencije koje su ostale bez licence za rad. Pazite sada jedno - agencija "Basturist" obmanula je devet maturanata iz Inđije. Za devet maturanata koji nisu otišli na destinaciju na koju je trebalo da odu ova agencija je izgubila dozvolu. Ona je samo jedna od mnogobrojnih agencija koje su u poslednjih pola godine izgubile dozvolu za rad. Zašto ovde niko to ne pokušava primeniti zakon i vi koji ste ovlašćeni kao državna institucija da primenite, da dođete da pogledate poslovanje kako se radi, ukoliko se to ne radi da se primeni zakon, da se nekome oduzme dozvola za rad. Međutim, ništa se tu ne dešava, tako da i dalje organizacije koje rade one će raditi kako rade. Molim vas da još jedan put preispitate ove dopise i da pokušate da nađete način kako ćete stvoriti prostor, mogućnost još nekim organizacijama koje mogu ući i konkurisati da dobiju od vas zakonsko ovlašćenje da mogu obavljati određenu delatnost kako bi autori, izvođači i svi ljudi iz ove oblasti mogli da potraže mesto u drugoj organizaciji koja će štititi njihov interes. Ukoliko ostane ovako to neće valjati, ništa se neće promeniti i, naravno, nastaviće se po starom, možda nešto malo bolje, jer imamo tamo odredbe člana zakona gde su predviđene određene komisije koje će učestvovati u pravljenju tarifnika i naravno trudiće se da to na neki način ublaže, ali mislim da morate naći to rešenje.
Jedan minut je potrošen vremena poslaničke grupe. Da li se još neko javlja za reč? Da. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim zakonom se ne reguliše samo pitanje autora umetničkih dela, autora muzičke umetnosti, nego i autora naučnih dela. Mislim da je amandman gospodina Branimira Đokića u redu i da bi trebalo da ga prihvatite. Kaže se: "Autor ima isključivo prava da drugome dozvoli ili zabrani izmene svog dela". Naravno, ovde se podrazumeva da ukoliko autor umre onda i njegovi naslednici. Podsetiću vas, dame i gospodo iz DS-a, odnosno iz bivšeg DOS-a, na jedan separat koji je napisao prof. dr Vojislav Šešelj u kome je otkrio jednog velikog plagijatora kome se do dana današnjeg ništa nije desilo. Znate, intelektualna svojina je neprikosnovena. Krađa intelektualne svojine je najveći kriminal, veći kriminal od toga je samo krađa intelektualne svojine od mrtvog autora. Vaša intelektualna perjanica, izvesni Stevan Lilić, koji je još uvek profesor na Pravnom fakultetu, na nesreću Pravnog fakulteta, od mrtvog profesora dr Laze Kostića bukvalno je prepisao Administrativno pravo, krstio ga u Upravno pravo i napisao sebe kao autora. Znači, samo dve izmene - ime autora i umesto Administrativno Upravno pravo. Prof. dr Vojislav Šešelj je u separatu dokazao svima koji su hteli da čitaju da je bukvalno prepisivano, čak i tačka i zarez stavljeno tamo gde treba, čak i neki anahronizmi koji su u pravnom sistemu funkcionisali u ono vreme, sad malo prevaziđeni, čak je i njih prepisao. I šta mu se desilo? Ništa. Ukoliko ovaj zakon ne reguliše to da ne može da se dozvoli ni krađa intelektualne svojine, onda će se dešavati novi Stevani Lilići, novi plagijati. Da vas podsetim, separat koji je napisao prof. dr Vojislav Šešelj zove se "Podli i prljavi plagijator Stevan Lilić". Da li ćemo dozvoliti da nam se i u nauci i u umetnosti i u kulturi pojavljuju ljudi lešinari, ljudi koji će otimati tuđe, pogotovo kada autor dela koje je večno umre i njegovi naslednici ne budu u situaciji da dalje to delo koriste. Šta bi se desilo da neko sada potpiše sliku Milića od Mačve? Ukoliko ovaj zakon ne reguliše i te stvari, onda džabe donosimo zakon. Donosimo ga da bi onda, kako ste ono krstili pre neki dan giljotinu nekih propisa, donosimo zakon za neku buduću giljotinu.
Tri minuta i 10 sekundi iskorišćenog vremena poslaničke grupe. Da li još neki želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Branimir Đokić.
Na član 32. "sve se briše", to je pravo koje se daje autoru neostvarivo. Ovaj član je bez toga nemoguć ko bi mogao da sprovede kontrolu celog ovog čitavog postupka sa radija. Stiče se utisak da se predlogom ovog zakona autorima daju često prava koja je nemoguće ostvariti, a da se distributerima i izdavačima određenih disko kuća daju tolika prava da ubiraju ogromne količine novca od tuđeg rada. Sada da se vratim ponovo na sadašnje funkcionisanje ovih agencija, pa da bih mogao da kažem kako se to radi i zašto se to tako radi. Vidite, RRA, njihova funkcija bi bila, kao što i postoje, da kontroliše rad svih radio stanica u Srbiji, televizija i svih objekata za koje su zaduženi, tako isto da kontrolišu da li radio stanice šalju ovim agencijama košuljice tzv. ili, ako hoćete, prepiske šta oni u roku od 24 sata emituju, koja muzička dela, da bi to kada dođe u određene agencije, kao što je SOKOJ, kao što je Agencija za fonograme, kao što je Agencija za interpretatore, da bi znali šta je izvođeno, kome šta pripada, kojim autorima, kojim izvođačima. To je nešto što postoji svugde u svetu i postoji već godinama i kod nas je to funkcionisalo. Naravno, ovde se to na tržištu ne sprovodi. Zašto se to ne sprovodi? Pa, prećutno to može da se uvede za 24 sata, to ništa nije novo i ništa što nije nešto što ne može. To dobro znate, postoji kompjuter, mogu kompletno podaci da se pošalju i sve da bude čisto. Ovde se to svesno izbegava zbog toga što određeni novac stigne neraspoređen, ne zna se koliko je emitovano, a dobija se tako što SOKOJ ili fonogemi utuže određene radio stanice, na prvom ročištu dobijaju spor jer su zakonom ovlašćene da to rade, sud donosi nekakve odluke o svom nekom shvatanju u tom trenutku, koliko je neko trebalo da plati za godinu dana unazad ili dve godine autorima tj. SOKOJ ili fonogemima i tada taj novac kada stigne, da li je to 200 hiljada, 500 hiljada, taj novac kada stigne na tu gomilu tada se ne zna čiji je to novac. Onda se poseže sa nekim pravilnicima koje oni navodno unutar naprave, pa kažu - biće nam reper za one radio stanice koje vode košuljice, a njih možda ima 10 do 15% i po 100% novca koji je ili stigao na taj račun, da li je moguće da bude samo reper 10%-15%, možda baš onih 80% radija, televizija su emitovali neka druga dela, druge kompozitore, izvođače. Ne, nego najveći deo novca koji stigne, a ne zna se čiji je, on se uzme i po ovom sistemu se na neki način deli. Ima tu raznih oblika kako se taj novac deli. Tu postoje mnoga druga rešenja koja se mogu regulisati, a to je prvo da radio stanice, televizija moraju poslati košuljice svakog meseca za vođenje i evidenciju o emitovanju tih dela, jer to je osnova. Ako od 100% radio stanica 90% pošalje uredno svoje papire i dokumentaciju svim ovim institucijama, tada možete uzimati kao reper i za onaj drugi deo ubranog novca koji se dobija od javnog izvođenja i izdrugih pribavljanja na tržištu. Tada možete to potražiti, međutim, ovo nije ta stvar, ovde se radi obrnuto, tako da prećutno, SOKOJ ćuti, ćute fonogrami, RRA ništa preduzima, niti oni šta pokušavaju, pronašli su da je ova formula funkcionisala godinama i tako se radi. Sada ću vam još ovde pokazati jedan dokument koji je direktno stigao od čoveka koji je bio direktor u upravnom odboru "Diskografa", bivši direktor PGP, gde kaže - umesto košuljica primenjen je "markeš" princip, ali ne onako kako ga je 2006. godine pripremio prethodni upravni odbor u prilogu, već je "markeš" princip upodobljen poslovanju "Siti rekordsa" i "Grand produkcije". Imate ovde, vama je to poslao isto, sve je to zavedeno, kaže: "U sastav organa fonograma nalaze se izdavači koji nisu članovi kolektivne organizacije SOKOJ ili ga ne poštuju u potpunosti ili delimično, "Grand produkcija" ne plaća mehaničku autorsku naknadu, niti prijavljuje tiraže prodaje, iako "Grand" prihoduje po osnovu emitovanja i javnog saopštenja autorskih dela izvedenih na nosačima zvuka "Grand produkcije". "Grand" mehaničku naknadu ne plaća ni za snimke koje mu ponekad ustupi PGP RTS, pa ta prava nije preuzeo od autora, te ih i ne može preneti na drugoga. "Siti rekords" plaća autorsku mehaničku nadoknadu, ali je zajedno sa naknadom od emitovanja i javnog saopštavanja ponovo naplati od SOKOJ". Ovo su sve stvari koje mogu sada ovde da vam iznosim, koje su zvanični podaci jedne ustanove, jednog direktora koji je bio u tom upravnom odboru, pa je izbačen. Da li je ovo tačno, da li nije tačno, ovo prenosim zato što je to zavedeno, overeno uredno, ne mogu da tvrdim, ali ako ste i vi to dobili i ako su sve službe dobile, molim vas, kako je moguće da niko ništa ne preduzme? Kako je to moguće? Ovde sam se na neki način vezao za fonograme, vezao se za SOKOJ, jer su to u principu isti problemi, slični, samo se na različite načine ostvaruje pravo autora, podela novca po nekim njihovim odlukama. Reče malopre jedan kolega, ništa protiv nemam, želim da moje kolege dobiju mnogo više nego što do sada dobijaju, kao što je gospodin Mlađan Dinkić dobio 300 hiljada, dobio 500 hiljada. To je sve lepo, ali recite mi šta je sa onim izvođačima koji imaju na stotine i stotine aranžiranih numera, kompozicija, autora, obrade, čija se dela vrte 20 godina? Za pet godina ne dobiju hiljadu evra. Koji je to mehanizam? Kako oni to rade? Pre tri godine su kolege u SOKOJ izvršili neki puč, nije valjalo, došla je nova garnitura, sada će biti bolje, ništa se nije promenilo. Možda je samo bolje za one koji su na tom izvoru. Da li ima neko ko će da uđe da to iskontroliše? Kada se obratite njima da li znate šta kažu, da li to bio SOKOJ, da li je to fonogram, kažu iz fonograma - pa, tužite diskografsku kuću sudu. Čekajte, kao pojedinac ili umetnik ulazim u spor neki za koji se zna da ne mogu da ga dobijem jer nemamo informacije unazad za dve godine, za godinu dana šta je emitovano po Srbiji, po inostranstvu. Otkud nama te informacije?Kako da idemo na sud? Automatski znaju da nemamo šta da tražimo. Tako jedan autor, drugi autor, peti i sto peti odustaje od toga i sedi nemo i gleda šta se dešava oko njega, dok određena grupa ljudi bogati se, kupuje avione, kamione, sve pod plaštom da rade neki posao u ime određenih umetnika i zaštite njihovih prava, a dotle država sve to mirno gleda. Sada ću da vas pitam još jednu stvar da biste znali zašto insistiram na mogućnosti, znam da zakonom jedna organizacija mora voditi ovu priču, to se zna, ali zašto ne stvoriti konkurenciju, zašto ne omogućiti drugoj organizaciji? Registrovali ste agencijupre dve godine. Da li znate šta ima na sajtu? Ovo što se dešava u Skupštini, nisam ni znao da je predsednik Vlade Mirko Cvetković akcionar u toj agenciji, koja će obrađivati podatke za interpretatore, nemam ništa protiv, svako ima pravo da bude gde hoće akcionar, ali ta organizacija interpretatora takođe je na vrlo sumnjiv način dobila retroaktivnost i registrovana. Za vašu informaciju, dolazio sam pre tri godine jer je trebalo Savez estradnih umetnika Srbije, koji ima 30 udruženja u svom sastavu, koji ima jedino protokolisane umetnike koji se bave ovim poslom, trebalo je da bude jedan organizator te agencije. Nije ušao u tu priču baš zbog toga što su registrovani i reprezentativnost se dobijala time koje udruženje donese više na papiru članova, ne proveravajući da li se ti ljudi bave tom strukom. To je već strukovna priča, da li su oni umetnici, da li se bave tim poslom. Čak je i u vašem zavodu rečeno, to je bilo pre tri godine, nemojte, to nas ne zanima, nas interesuje samo udruženje koje je pečat udarilo i te ljude. Šta to znači? Mogao sam na ulici da skupim potpise pet hiljada, da donesem i da vi kao zavod ne ulazite u to. Da li mogu ljudi da potpisuju za stvaranje nekih asocijacija ili za advokatsku komoru, ljudi koji nemaju veze sa kulturom, ne bave se time, to ne može. Vi ste registrovali Agenciju, tri i po hiljade umetnika koji su protokolisani, koji plaćaju porez, socijalno, zdravstveno, koji se bave profesionalno svojim poslom, nisu u sastavu. U to budite sigurni. Nisu u sastavu ove organizacije interpretatora. O njihovoj sudbini odlučuju ona druga udruženja koja su donela fiktivno po dve hiljade, po hiljadu svojih članova. Vi ste dali dozvolu. Oni su od tih ljudi napravili skupštinu, upravne odbore i već svoja tela, koja na neki način donose sve odluke za ove ljude, tri i po hiljade, koji nisu hteli da potpišu, baš zbog takvih stvari. Sada se dešava da ova organizacija interpretatora napravi određene ugovore tehničke saradnje sa Agencijom ovom drugom, Jugoslovenska autorska agencija što je bila nekada, deoničarskim društvom, da im oni vrše usluge, i sad pazite jednu priču, koju znate, ali to pričam zbog javnosti i zbog svih umetnika izvođača koji slušaju ovo, 30% se uzima za rad ove agencije, novoosnovane, izvođača, 20% za usluge koje vrši deoničarsko društvo. To je 50%, molim vas, 50% novca ubranog sa tržišta, vi stavite da uzmu za tehničku uslugu. Gde to ima, molim vas? Znate zašto je to tako? Zato što je ova agencija koja je registrovana, dali ste joj dozvolu, registrovana sa ljudima, svaka čast, neću da generalizujem, ima tamo dosta ljudi koji su se stvarno bavili poslom, koji, prvo, nisu kompetentni, koji ne znaju ovu problematiku i tu su stavljeni ljudi u te odbore i skupštinska tela koji će samo da aminuju ono što im kaže grupa ljudi da to urade i to su uradili. To sa sajta možete da skinete. Kako da funkcioniše ta organizacija? Kako će autor, izvođač, kome da se obrati? Nema drugi izbor nego opet mora da ide toj agenciji da se obrati, jer je samo ona ta koja je registrovana i dobila dozvolu da to radi. Znači, ona je gospodar života i smrti. SOKOJ je gospodar života i smrti, poravnali su ga isto gospodari života i smrti u ovoj oblasti u kojoj se mi bavimo. Mislim da se ovde mora nešto, ne znam šta i kako, ali Zavod za intelektualnu svojinu mora stati na loptu i pretresti sve ovo od administracije, kako funkcioniše ova agencija za interpretatore, kako je registrovana, ko su njeni predstavnici tu, do SOKOJ kako ubira novac, kako deli novac, kome odlazi taj novac, to je ogromni novac, samo u 2008. godini četiri miliona evra su oni ubrali. Fonogram u 2007. godini dva miliona evra. To su podaci, za druge godine ne znam, otprilike se slično kreće. Pitajte, napravićemo anketu, kao umetnička udruženja umetnika Srbije da se svi jave nama u roku od mesec dana da nam dostave koliko je ko dobio od autora novca, izvođača, od Fonograma, pa ćete videti, to ćemo dostaviti vama, napravićemo tu anketu koja će da potraje da tu se vrti jedna grupa ljudi, dve grupe ili tri grupe, ukupno 50, 60 ljudi, 100, a ostali dobijaju neke mrvice da bi se zadovoljila ta forma da brinemo o svim. Oni će dobiti 10 evra, 20 evra, 100 evra, a neko će dobijati 50.000 evra, preko 100.000. Molim vas, obratite pažnju, neće nimalo ovaj zakon moći da funkcioniše i pored svih tih komisija koje ćete vi organizovati koje podržavamo. Dok se ne stane na put, da ne kažem tešku reč, kaubojštini i raspodeli novca, koji se ruši u svim ovim agencijama. Ova Agencija interpretatora nije počela da radi, ali sada kada bude počela da radi, kada bude tražila potraživanja od Fonograma, što joj pripada unazad za godinu dana, ili dve, tri godine, taj novac će doći i radiće se o ciframa od dva, ili tri, ili pet miliona evra. Kako će ona to podeliti? Ko će odlučivati? Nažalost, odlučivaće neki ljudi koji su u neki upravni odbor stavljeni samo da figuriraju, a nemaju pojma o čemu se radi.
Iskorišćeno je 13 minuta i 50 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gorica Mojović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, vrlo pažljivo sam slušala sve dosadašnje diskusije i u principu se u svemu slažem sa mojim kolegom Branimirom Đokićem, jer on uglavnom govori o periodu koji je za nama i ovaj zakon pokušava da neke nedostatke dosadašnje zakonske regulative i zakona koji je još uvek na snazi eliminiše i izbegne. Ono što bi morala da prokomentarišem tiče se, uslovno rečeno, novoformirane organizacije interpretatora. Prvo da kažem da mi je veoma žao što Savez estradnih umetnika, na čijem je čelu Branimir Đokić, takođe nije jedan od osnivača ove organizacije, jer i taj Savez koji okuplja niz udruženja bi trebalo, po mom dubokom uverenju, da da svoj doprinos i ovoj materiji i svemu drugom, jer ako ima nameru da nešto kontroliše i da nešto utiče, zaista bi morao biti, mislim da mu je pravo mesto u ovoj organizaciji interpretatora. Javila sam se odmah nakon što je on govorio o tome da je organizacija interpretatora potpisala ugovor sa Jugoslovenskom autorskom agencijom o obavljanju administrativnih poslova da bi upozorila da organizacija interpretatora do sada od dana svog osnivanja je dobila od Organizacije fonograma, od one od koje je naplaćivala nadoknadu za muzička dela nula dinara. Znači, nije ona mogla ničim da manipuliše, niti je mogla Jugoslovenskoj autorskoj agenciji, sa kojom je potpisala ugovor za 20% prihoda koji ostvari Organizacija interpretatora, da obavlja te administrativne poslove, niti je mogla da prebaci bilo šta. Od nule je nula. Dakle, u tom smislu mislim da je velika zloupotreba korišćenje imena premijera kao jednog od akcionara sa 5,2%, čini mi se, Jugoslovenske autorske agencije, ali ono što jeste pravo pitanje je - gde su te pare koje su ubrane, koje je Organizacija fonograma u prethodnoj i u prethodnih nekoliko godina ostvarila ubirajući tu jedinstvenu nadoknadu? Prema tome, ovaj zakon ne prejudicira ništa. On uspostavlja demokratsko pravo. Što se tiče Organizacije interpretatora, imam utisak da su se tu našli neki ljudi i jedan broj udruženja, čak i iz Saveza estradnih umetnika, što gospodin Bane Đokić dobro zna. Mislim da je i njima tu mesto i da baš zbog toga nemojmo očekivati da će uvek država kontrolisati, pogotovo kada je reč o ovako nezavisnim organizacijama ili privatnim firmama, sve, nego da upravo i mi sa svojim znanjem u okviru svojih organizacija, kao što je na primer Savez estradnih umetnika, doprinesemo toj kontroli, jer je ona u najvećem delu u interesu autora i izvođača.
Iskorišćeno je tri minuta vremena ovlašćene predstavnice poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branimir Đokić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pridružiću se diskusiji moje koleginice Gorice Mojović. Da ne bude zabune, nisam ni u jednom trenutku spomenuo da je Agencija za interpretatore mogla učestvovati u ovako nekoj priči. Dobro ste to rekli. Govori unazad u vezi ovoga što se dešava sa agencijama koje su do sada radile, kao što su Agencija fonogrami, SOKOJ. Naveo sam primer da ukoliko sada dođemo u tu situaciju u koju dolazimo da niko nije reagovao do sada kako se uopšte ovaj novac delio i kako se njime raspolagalo i da jedna grupa stalno dobija na uštrb onih 80%. Znači, doći ćemo u situaciju da ukoliko se taj mehanizam ne nađe, da će i ova novoformirana agencija doći u taj isti problem. Prema tome, hoću da kažem da nisam predsednik Saveza već tri ili četiri godine, ali sam član svega toga i zastupam moje kolege, kao i oni mene i vrlo smo radni da budemo u toj agenciji i bićemo sigurno, da pomognemo, ali dajte da što reče gospođa Mojović, šta biva, kako će agencija od interpretatora naplatiti novac od ovih za sve ovo vreme unazad? Po kom osnovu? Po kojim pravilima? Niko ne zna čiji je taj novac, koliko podela ide, kako će da se uradi to. Opet će se naći neka forma, ko bude na izvoru, taj će da pije vodu, ko ne bude, taj će da umre žedan. To ste dozvolili, stalno se vraćam, nemojte se ljutiti, vas prozivam da reagujete. Morali ste pre toga da rešite mnoge stvari, pa onda da radimo taj zakon. Vi ste pokušali ovim zakonom da to rešite i nadam se da će ovaj zakon doprineti da se bar stane na put daljem takvom poslovanju, da kažem, uzimanju novca kad ko stigne. Situacija u kojoj sada dolazi Agencija za interpretatore biće vrlo nezavidna, ona će morati dobro da napravi neke mehanizme kako naplatiti taj novac, kako kad ih dobije, koliki je taj novac, ko će odrediti sada koliko pripada Agenciji. To je stvar koja će morati da potraje i vi ćete morati biti uključeni kao organ koji to kontroliše, da pomognete da i tu ne dođe do neke zloupotrebe, a u svakom slučaju mi želimo biti u toj asocijaciji, a nismo u toj asocijaciji zbog mnogih propusta koji su napravljeni prilikom uopšte osnivanja te organizacije, a sad je priča već prošla i idemo dalje, ali zato obratite pažnju kako ćemo dalje posle ovog zakona to raditi.
Da li još neko želi reč? Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Svetlana Stojanović, Miloš Aligrudić i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Svetlana Stojanović.
Da malo izađemo iz ove osnovne teme ovog zakona. Demokratska stranka Srbije predlaže da se član 34. briše, zato što je besmislen i ne normira ništa. Pročitaću ga - to je odeljak zakona koji se odnosi na prava autora prema vlasniku primerka autorskog dela, pravo na pristup primerku dela.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podneo poslanik Milan Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Ovo nije gospodin Milan M. Nikolić iz SRS nego kolega iz SPS Milan J. Nikolić, ali je svakako amandman dobar zato što reguliše obaveze iz člana 35. ovog zakona, da prodavac, galerista ili organizator javne prodaje originalnog primerka dela, odnosno rukopisa koji izvrši i proda i naplati cenu odgovara za ovo što ste vi, gospodo iz ministarstva, gospođe, moram vama da se obratim, ovo je vrlo neuobičajena, konsultovala sam se sa našim pravnicima, formulacija, rekli ste da se to naziva pravo sleđenja. Valjda pravo nasledstva. Ne radi se o tome da li neko sledi nešto, ne znam kako se uopšte došli na ideju da ovako formulišete ovaj član zakona. Ako je, a o tome je govorio moj kolega Momir Marković, profesor dr Vojislav Šešelj od ćerke našeg proslavljenog stvaraoca i, pre svega, odličnog pravnika, bokeljskog Srbina, Laze Kostića, od njegove ćerke pre više od 10 godina dobio, jedino on, mogućnost korišćenja njegovih autorskih prava i dela koje nikada niko i nigde nije štampao, nego prvi put posle 50 godina Velika Srbija, izdavačka kuća čiji je osnivač naš predsednik, izdavačka kuća naše stranke, onda je i normalno da ćemo mi da vodimo računa kao pravni sledbenici, kako je trebalo ovde da stoji, i sam profesor Šešelj kao pravni sledbenik, onaj koji je dobio besplatno i nasledio autorska prava od Laze M Kostića, da odgovara za prodaju tih dela. Tako se i inače ideologija srpskog nacionalizma, to su delovi, to je originalno autorsko delo dr Šešelja, u najvećem delu su to izvodi iz sabranih dela na razne teme od postanka Srba do današnjeg dana pokojnog Laze M Kostića, ali isto tako i sa 10 tomova njegovih dela pojedinačno koje smo štampali, a tiču se svih pravnih grana. Prema tome, kolega Milan J. Nikolić je bio u pravu kada je predložio Vladi, a ne znam šta je bio problem da ovo prihvatite, onda se smanjuje mogućnost zloupotrebe da svako ko prodaje, izlaže ili organizuje prodaju originalnog primerka dela, odnosno rukopisa autora odgovara za to i da u skladu sa tim izvrši i naplati prodajnu cenu, a ne da se to radi na taj način što će neko da se bavi raznim špekulacijama. Gospodin Đokić je govorio o tome, ja sam samo u jednom delu pomenula da originalna dela naših, pre svega muzičkih izvođača, svojevrsna mafija u ovoj zemlji zloupotrebljava tako što ih štancuje u ogromnim količinama za samo jedan evro i onda su samim tim i ti izvođači, autori tih dela uskraćeni. Zamislite kada bi nekome palo na pamet da slobodno tumači pravo, kako ste vi ovde rekli - sleđenja, odnosno nasledstva i da prodaje kako stigne i gde hoće originalna autorska dela bilo čija. Prema tome, na primeru naše izdavačke kuće Velike Srbije, mi znamo da o tome izuzetno vodimo računa, pa bi trebalo da se prihvati ovaj amandman kolege Nikolića, kako bi to činile i druge izdavačke kuće i oni koji organizuju. Reći ću vam da smo mi u svim opštinama u Srbiji, a to se sada nastavlja i u Republici Srpskoj, a prekjuče je to bio slučaj u Milićima, u Vlasenici, pred prepunim dvoranama organizovali promociju tog originalnog i životnog dela našeg predsednika, ideologije srpskog nacionalizma, koji, opet ponavljam, u najvećem delu sadrži sabrana dela Laze M. Kostića.
Iskorišćeno je četiri minuta i 10 sekundi vremena poslaničke grupe. Poslaničkoj grupi na raspolaganju je još dva minuta. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo, predložio sam brisanje stava 5. u članu 39. zato što smatram da se radi o smislenom, moralno ispravnom, ali rešenju koje nije primenjivo u praksi. Citiram predloženo rešenje – u slučaju umnožavanja autorskih dela fotokopiranjem ili na drugi način, autor pored prava na autorsku naknadu ima pravo i na dodatnu naknadu od pravnog ili fizičkog lica koje je izvršilo fotokopiranje. Šta to u praksi znači? To u praksi znači sledeće. Pre izvesnog vremena, pre mesec dana, poznati književnik iz Velike Plane, Ljubiša Jovanović, koji je već nekoliko godina u konkurenciji za NIN-ovu nagradu godine, objavio je jedan kvalitetan roman. Verovatno će se dogoditi da u Velikoj Plani ili u bilo kojem drugom mestu u Srbiji neko fotokopira njegov roman, pozajmi od prijatelja, od komšije i fotokopira da ne bi isti kupovao. Moralno je da onaj ko je izvršio fotokopiranje plati naknadu autoru, međutim, to je praktično neizvodivo. Jednostavno, ko će i kako da nadgleda fotokopir aparate u Srbiji? To nije izvodljivo. U pitanju je potpuno besmisleno rešenje. Drugo besmisleno rešenje u stavu 7, gde je propisano da su vlasnici fotokopir aparata dužni da na zahtev dostave informaciju o broju napravljenih fotokopija. Da bi ovo rešenje bilo primenjivo u praksi, bilo bi neophodno da u svakoj radnji koja ima fotokopir aparat budu angažovana dva zaposlena, jednog da angažuje država da vrši kontrolu sprovođenja zakona, a drugog da angažuje vlasnik fotokopirnice. Imate jednu praktičnu situaciju, može da dođe mušterija koji fotokopira pet stotina pesama različitih autora. Po ovom zakonu, kako vi predlažete, kada izvrši fotokopiranje vlasnik fotokopirnice ili radnik koji radi u fotokopirnici je dužan da zaboravi na sve ostale mušterije, da sedne i da napravi jedan spisak ovih autorskih dela koje je fotokopirao. On može da zatvori radnju u narednih sat vremena. To je jednostavno moralno ispravno, smisleno, ali nije primenjivo u praksi, a ja smatram da mi u ovoj skupštini treba da usvajamo samo ona zakonska rešenja koja je moguće primeniti u praksi.
25 sekundi je iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Momčilo Duvnjak.
Poštovani poslanici, u ime poslaničkog kluba SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o autorskim i srodnim pravima, o kome vodimo raspravu. Član 39. stav 7. pomenutog zakona treba da se briše kod reči ''kao i informacije o broju učinjenih kopija''. Bez obzira na brojne konsultacije i sprovedene javne rasprave o ovom zakonu, kako se navodi u njegovom obrazloženju, očigledno je da Predlog nije imao u vidu konkretno primenjivost zakonskih odredbi u praksi. Da li je moguće da po ovom zakonu vlasnik svakog fotokopir aparata vodi službenu evidenciju o svakoj fotokopiji, pa po ovom predlogu zakona vlasnik svakog fotokopir aparata mora da sačini i podnese izveštaj nadležnim o fotokopiji nekog autorskog dela, bilo da je to pesma, priča, novela, skeč, fotokopija ili drugog autorskog dokumenta i to ako se uradi samo u jednom primerku. Smatram da je to besmisleno i da navedene reči treba da se brišu iz Predloga zakona. Očekivali smo od predlagača ovog zakona da detaljnije i konkretnije ukaže na dosadašnju primenu Predloga zakona, kako o pozitivnim, tako i o negativnim efektima koji su prisutni u ovoj oblasti. Naime, svedoci smo bezbrojne, čak organizovane piraterije, odnosno umnožavanja i prodaje autorskih dela, pre svega muzičkih i filmskih. Toga ima skoro na svakom koraku, na ulici, u raznim prodavnicama i uslužnim radnjama. Ali nam nije takođe poznato ko su u gradovima i naseljenim mestima, koji organi, upravni, državni, inspekcijski, odnosno koje mere oni preduzimaju da se ovakvo stanje zaustavi i da se dobije pravi i organizovani, na zakonu zasnovani put. U obrazloženju ovog zakona navodi se da važeću dozvolu za obavljanje delatnosti i srodnog prava na teritoriji Republike Srbije imaju četiri organizacije čije je sedište u Beogradu. Izgleda da se gradovi i lokalne samouprave u Srbiji van Beograda izuzimaju od obavljanja ovih delatnosti.
Minut je iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Na član 40. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? Reč ima poslanica Lidija Vukićević.
Dame i gospodo, u rukama držim Zakon o autorskim pravima i srodnim pravima, dakle konkretno sada govorimo o pravu autora na naknadu za davanje na poslugu u članu 40. SRS je mišljenja da bi član 40. trebalo da se briše, iz razloga što je rešenje neprimenjivo u praksi i što ga smatramo besmislenim. Član 40. zakona kaže: ''U slučaju davanja na poslugu primeraka autorskih dela, izuzev računskih programa od strane lica čija je to privredna delatnost, autor ima pravo na naknadu od tih lica''. Zašto smatramo besmislenim ovakvu postavku u zakonu? Iz prostog razloga što ne znamo ko bi trebalo ili ko je taj ko će voditi evidenciju – ko je, kome, u koliko primeraka i na koje vreme dao na poslugu primerak nekog autorskog dela? Bez velike filozofije, to je jednostavno tako i to ne može nikako da se dokaže, da se iskontroliše. Zato smatramo da član 40. zbog svoje besmislenosti – treba da se briše. Hvala.
Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Član 45, čiju smo delimičnu izmenu tražili ovim amandmanom, glasi – dozvoljeno je, bez dozvole autora i bez plaćanja autorske naknade, umnožavanje dela od strane javnih biblioteka, obrazovnih ustanova, muzeja i arhiva samo za sopstvene potrebe i nekomercijalne svrhe. Mi smo amandmanom tražili da se reči „bez dozvole autora“ zamene rečima „uz dozvolu autora ili njegovog pravnog sledbenika“. Nekontrolisano umnožavanje dela, pa bilo čak ono i od strane biblioteka, bilo od strane obrazovnih ustanova, muzeja i arhiva treba uvesti u nekakve tokove kontrole. Jedini način da se to uradi jeste da ove ustanove pre umnožavanja dela, jer se uvek radi o umnožavanju dela u nekom većem obimu, obavesti o tome, odnosno zatraže dozvolu od autora ili njegovog pravnog sledbenika. U suprotnom se može doći do mnogih zloupotreba u praksi. Čuli smo, kada se umnoži delo nekog autora i ono se raspodeli u nekomercijalne svrhe, dolazi do reklamiranja onoga koji to radi, pa će on sigurno u nekom kasnijem periodu na osnovu te reklame i takvog reklamiranja steći određenu imovinsku korist za sebe, a na uštrb ili na štetu samog autora. Pozivanje na član 9. Bernske konvencije, stvarno nema smisla. Ovaj član govori o tome da određena prava mogu autora da se ograniče u određenim situacijama, međutim u državi u Srbiji kakva ona zaista jeste ovaj član je apsolutno neprimenljiv, odnosno da nema korupcije i da nema ovoliko gladnih i siromašnih, možda bi se ovo moglo i primeniti, a u suprotnom je to nemoguće.
Na član 56. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušan Marić.
U stavu 1 – bez dozvole autora, a uz obavezu plaćanja autorske naknade dozvoljeno je u sredstvima javnog obaveštavanja umnožavanje i stavljanje u promet primeraka, kao i drugi oblici javnog saopštavanja članaka koji su objavljeni u drugim sredstvima javnog obaveštavanja, pod uslovom da se ti članci odnose na tekuća politička i ekonomsko-politička i verska pitanja. Šta je za nas i SRS ovde sporno? Sporno je to što smatramo da je trebalo ograničiti ovo pravo oglašavanje tuđih članaka. Ako ovo zakonsko rešenje ostane na snazi, onda se može dogoditi da neko pravi privatnu novinu, pravi sopstveni list od tekstova iz drugih novina. Drugo, za nas sporno jeste zašto se ovim ograničavaju autorska prava samo na ekonomska, politička ili verska pitanja. Sporan je i drugi stav koji glasi – obaveza plaćanja na naknade ne postoji, ako se na način iz stava 1. ovog člana u uvidu pregleda i više različitih komentara iz članaka iskorišćavaju samo kratki odlomci, iz komentara ili članaka. Jednostavno smatramo da je ovde trebalo precizirati šta predlagač stvarno misli pod pojmom „kratki odlomci“. Ovo je posebno značajno iz razloga što znamo, kada se biraju odlomci iz nekog članka, iz nekog dela, biraju suštinski delovi tog dela i ono što je najkvalitetnije. Smatram da ovde može doći do velikih zloupotreba. Znate, neko može kratkim odlomkom da smatra pet rečenica iz određenog književnog dela, a neko može da smatra da je 50 rečenica, što zavisi od dužine dela i svega ostalog. Jednostavno smatram da je bilo neophodno izvršiti ova dva preciziranja.
Na član 61. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se postavlja jedno osnovno pitanje – zar je moguće da ovlašćeni ministar za ovaj zakon gospodin Đelić nije mogao da prisustvuje nijednoj raspravi koja se vodila u Odboru za nauku i tehnološki razvoj, vezano za ovaj predlog zakona, u raspravi u načelu po ovom zakonu i konačno, kada govorimo pojedinačno o ovom zakonu? Tu je u ime Vlade ministar gospođa Snežana Marković, koja verovatno do kraja rasprave neće uzeti reč i neće biti saglasna da se prihvati bilo koji amandman, a mi smo ovde čuli i jako dobre argumente za prihvatanje ovih amandmana. Sada sam potpuno siguran da ovaj zakon, odnosno Predlog ovog zakona nije ni imao nameru da razreši niz problema, a ljudima u samostalnim trgovinskim radnjama, vi to ne znate, ali ja to dobro znam, jer ljudi u određenim mestima traže da im pomognemo svi zajedno, iako to nije u mojoj nadležnosti, kako i na koji način da budu oslobođeni od, rekao bih agresivnih nasrtaja od nekih koji se predstavljaju da su iz SOKOJ-a, možda čak i jesu, da im plate, pa se čak dešava da određeni broj privrednih subjekata budu i blokirani za neizmirene obaveze po ovom računu, a imaju popuste svojih gostiju ili onih koji koriste njihove usluge i preko 300, do možda čak i 500, da uopšte ne poseduju nijedan aparat preko kojeg mogu da se emituju određena autorska prava. Suština zbog čega smo mi podneli amandman na član 61, da se briše, ovaj član spada u grupu prenosivih autorskih prava. Ovde se uopšte ne radi o nasleđivanjima, ovde se radi o prenošenju na određene privredne subjekte koji se bave određenim delatnostima, kao što su izdavači, organizatori koncerata, emiteri i slično, koji mogu u njihovo ime da vrše naplatu, a zatim da i njima određeni deo sredstava ustupi. Praksa pokazuje, a o tome najbolje svedoči i ovde u parlamentu gospodin Bane Đokić, da veoma mali deo sredstava se isplaćuje autorima ili izvođačima od strane SOKOJ-a ili od strane nekih drugih organizacija. Organizacije koje deluju na osnovu prethodnog zakona o autorskim pravima su posebna priča. Rekao sam na početku, obrazlaganjem amandmana na član 14, koliko je jedan autor primio, a u prošloj godini grupa S.A.R.S, čija se pesma vrtela na mnogim radio stanicama i televizijskim kanalima, dobili su samo po 16 i po dinara na autorska prava. Kompozicija se zvala "Buđav lebac". Plašim se, sa ovakvom vladom i sa ovakvim neodgovornim ministrima, da građani Srbije neće biti u poziciji vrlo brzo da jedu buđavi lebac.
Poslanička grupa SRS iskoristila je vreme koje joj je na raspolaganju na osnovu vremena poslaničke grupe, kao i ovlašćenog predstavnika. Pre nego što dam reč narodnom poslaniku Ivanu Andriću, ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe LDP, obaveštavam narodne poslanike, na osnovu člana 85. Poslovnika Narodne skupštine, da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova, raspravom o amandmanima, odnosno pretresom u pojedinostima ove tačke dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić.
Mislio sam da sačekam amandman koji je podnela poslanička grupa LDP, ali me je moj prethodnik u svom izlaganju podstakao da otvorimo možda i najvažniju temu što je moguće pre, da bismo stigli danas do kasno uveče i to da završimo, nadam se. Dakle, rekao bih nekoliko reči o samoj suštini donošenja ovog zakona, odnosno kako se njegov predlog našao u Skupštini i šta je to što je prethodilo. Mi duboko verujemo da je suština za predlog ovog zakona jedan organizovani poduhvat koji traje već nekoliko godina, a koji za cilj ima da uvede monopol u naplatu naknade prava interpretatora. Pokušaću u narednih nekoliko minuta da, citirajući ono što se događalo u proteklih nekoliko godina, i vas ubedim u tu tezu. Kakva je sada situacija? Trenutno je na snazi Zakon o autorskim i srodnim pravima koji je donet 2004. godine, ako se ne varam. pre toga je postojao Zakon iz 1998. godine, koji je štitio ova prava. Interpretatori koji su izdavali fonograme za građane Srbije, dakle, svako ko nije kompozitor ili autor, a interpretator ima izdat CD, ploču, kasetu, štagod, imao je mogućnost da svoja prava štiti individualno ili kolektivno. Individualno, tako što će se, kao što je to, na primer, slučaj sa Đorđem Balaševićem, izuzeti od bilo kakve kolektivne zaštite svojih prava i to je njegovo pravo, zato što on misli da ima najbolji način da ta svoja prava ostvari. S druge strane, ne želeći nikoga da uvredim, ali reč je o malim interpretatorima koji nisu hteli da ulaze u rizik ostvarenja svoja prava i koji su ta svoja prava delegirali na nekoga. U najvećem broju slučajeva, preko 90%, reč je o delegiranju prava na one tzv. producente, da uprostim, dakle, na one koji su vlasnici njihovog snimka. To potpuno razumem. Danas kada bi hteo da izdam muzički album, ne bih ulazio u rizik i u eventualnu naknadu da narednih 10-20 godina dobijam po 50 ili 100 dinara, koliko verujem da bi moje pevanje zaslužilo godišnje, već bih probao da dobijem neki malo ozbiljniji novac na početku, a sva ta prava bih predao onome ko je moj producent, ko je vlasnik snimka. Na takav način stvari funkcionišu u 75% država na svetu, u svim zemljama EU i stvarno ne znam kako funkcionišu u nekim drugim sistemima nedemokratskim. Naravno, po usvajanju ovog zakona, 2002. godine, svi oni koji su sebe nazvali Organizacija proizvođača fonograma Srbije, skraćeno OFPS, dakle, svi oni se organizuju u jedno zajedničko udruženje i oni unose u to svoje udruženje ta prava koja su stekli potpisujući ugovore sa onima sa kojima su izdavali razne albume, muzičke CD-ove i tome slično. Da bi razbili svaku dilemu oko toga, pošto sam siguran da će o tome biti reči, dozvolite mi da pročitam ko su članovi ove organizacije. To su, iz mog ugla: B 92 produkcija, zatim Siti rekords, Dalas rekords, Diskos, Folkdisk, Gold audio-video, Gorejšn, Grand produkcija, HI-FI centar, ITMM, Jugodisk, Juve komerc, Komuna, Limark, Laki saund, Mag medija, Maskom, to je Vorner Braders, Master mjuzik, Megasaund, Melos market, Metropolis, Miligram, Inakod, Multimedija, Mjuzik star, Pauer mjuzik, PGP, doskoro, to smo čuli, Soul flauer, Saund prodakšn, Stars mjuzik i Take it or live it. Dakle, svi oni za koje smo ikada, bilo ko ko je kupio jedan disk za koji je ikada čuo i čiji je ovo osnovni posao, svi se oni nalaze unutar te organizacije. Dakle, ono što je zamena teza, to je da tu dolazi do monopola zato što nije tačno, kao što sam rekao, Đorđe Balašević, ako se ne varam, ranije Bajaga i instruktori, da nekog ne propustim, ali mnogi veliki izvođači misle da svoja prava mogu da ostvare bolje i oni se izuzimaju ili iz SOKOJ-a ili iz ove organizacije. Dosadašnji zakon je podrazumevao da tada ta organizacija ili SOKOJ mora da pošalje pismo da ona više njihova prava ne štiti i da će oni svoja prava ostvariti sami. Međutim, kao i uvek u Srbiji, kada postoji neki posao koji je neko bio dovoljno sposoban da organizuje, da se dogovori 35 organizacija, vrlo različitih, uspele su da se dogovore da oforme sistem i da na neki način taj posao obavljaju, ne ulazeći u to da li je to dobro ili loše, ali su to uspeli. Pojavljuje se, naravno, neko ko u tome vidi svoju šansu, ali ne tako što će kroz konkurenciju ponuditi bolje uslove, nego tako što će putem zakona naterati sve interpretatore da dođu kod njega u organizaciju, da bi on njihova prava ostvarivao i za to uzimao procenat od 30% vrednosti naplate. Dakle, dozvolite još da vas upoznam sa još nekim definicijama. Postoji nešto što se nekada u Jugoslaviji zvalo Jugoslovenska autorska agencija. To je tada bila društvena firma, 2005. godine je privatizovana. To je bilo daleko od očiju javnosti, po važećim zakonima, daleko od očiju javnosti, ali dozvolite jednu zanimljivost. Početna cena te firme bila je oko 30.000 evra. Ona je na kraju privatizovana za milion i 100 hiljada evra. Siguran sam da je reč o rekordu, 35 puta je u toku licitacije podignuta vrednost te firme. Firmu je kupio konzorcijum čiji sastav mi do danas ne znamo. Kada su se otvorila pitanja oko toga ko je vlasnik te firme, mi smo pokušali da odemo na sajt Agencije za privredne registre. U prvom trenutku je postojalo da je to registar, pozivam sve poslanike da odu sada na sajt Agencije za privredne registre i videće jednu stvar koja je u najmanju ruku čudna. Sa sajta za Agenciju za privredne registre skinuto je vlasništvo nad tom firmom. Ta informacija više nije dostupna javnosti. Međutim, pošto živimo u Srbiji, kada se malo zagrebe po tome, zaboravili su da skinu ko je u upravnom odboru. Pred sobom imam taj papir i neke vrlo zanimljive stvari. Znate, predsednik upravnog odbora je Ljiljana Rudić-Dinić, ako se ne varam, prethodna direktorka Zavoda za zaštitu intelektualne svojine i neki čovek običnog imena, a neobičnog prezimena - Aleksandar Cvetković. Osnovano sumnjamo da je reč o sinu premijera Mirka Cvetkovića. Zašto je ova firma važna? Zato što 2007. godine osniva se druga agencija, organizacija koja se zove – Prava interpretatora tzv. PI firma, koja kod Zavoda za zaštitu intelektualne svojine dobija dozvolu, odnosno licencu da ona vrši naplatu pravo za interpretatora. Razlika je jedna. Ova organizacija ne naplaćuje samo pravo za interpretatore koji su izdali muzički CD, nego i za sve ostalo i za pantomimičare, da sad nekog ne uvredim, razne su tu organizacije došle. Međutim, ta organizacija, s obzirom da je reč o novoj organizaciji koja nema nikakvu infrastrukturu, ona u svoj osnivački akt, dozvolite da vam pročitam,ubacuje jednu krajnje čudnu stvar. Ovo je citat iz statuta te organizacije, član 43 - za obavljanje stručnih, administrativnih, tehničkih i drugih poslova u okviru delatnosti organizacije, angažuje se autorska agencija za Srbiju, bivša Jugoslovenska autorska agencija. Firma Mirka Cvetkovića. Sledeći korak je početak 2008. godine, kada Vlada Vojislava Koštunice podnosi predlog izmena i dopuna Zakona o autorskom i srodnom pravu. Pogađajte šta je predmet tih izmena i dopuna, upravo ovo što je danas na dnevnom redu. Vlada Vojislava Koštunice na sreću nije dugo izdržala, taj se predlog povukao iz Skupštine, i sada da ne bi se puno skretala pažnja, pred sobom imamo predlog celog novog zakona, Predlog zakona o autorskom i srodnom pravu. Iz ovoga što sam rekao, što sam vam citirao do sada, duboko verujemo da je cela ideja donošenja ovog zakona u stvari izmena par članova. Jedna od tih izmena podrazumeva uvođenje potpunog monopola u naplatu naknada za prava interpretatora. Ovim zakonom će biti obaveza svakog interpretatora da, ukoliko želi svoja prava da ostvaruje, bude član kolektivne organizacije koja će u njegovo ime po jedinstvenoj tarifi ta prava za njega ostvarivati. Dakle, umesto kao do sada, da će moći svako da bira da li ta prava koristi individualno ili kolektivno, ovim zakonom individualno više nije moguće. Samo kolektivno će biti moguće ostvariti ta prava. Da ne bude to malo, pošto podsetiću vas da ova organizacija postoji već dve godine i nijedan interpretator za to vreme nije ta prava ostvario kroz nju, zato što ona prosto nije konkurentna, niko ne želi to da radi preko te organizacije, prinuđeni smo da danas raspravljamo o zakonu koji će to pravo oduzeti bilo kome drugom i dati samo toj organizaciji. Samo toj organizaciji. Danas je na Odboru za nauku usvojen amandman Odbora za nauku i industriju. Taj amandman kaže da ukoliko se dve organizacije ne dogovore, poštozakon nalaže da bude samo jedna, da će Vlada Srbije doneti odluku o tome ko će moći ova prava da koristi. Da se razumemo, ministar Božidar Đelić, koji je pobegao odavde i ovde ga nema, podmetnuo je Mirku Cvetkoviću, da Mirko Cvetković odluči između neke druge firme i njegove koja će vršiti naplatu tih prava. Veći konflikt interesa od ovoga stvarno nikada nisam video, a poslanik sam devet godina. Znači, stvarno verujte da Skupština donosi zakon prema predlogu Božidara Đelića koji nijednom na ovo pitanje nije odgovorio, nijednom, on je podnosilac i to ministarstvo je podnosilac ovog zakona, nikada nije bio ovde da ga brani. Kada je bio zakon u načelu, opet je neki drugi ministar bio. Dakle, mi nemamo banalan odgovor na pitanje - zašto Božidar Đelić podmeće premijeru tako nešto? Iz našeg ugla je neverovatno da premijer ovo zna i da mu je to namera. Da biste shvatili o kom nivou novca, pošto mislim da to i poslanike i građane treba najviše da zanima, ovde se radi otprilike o oko 200 hiljada evra godišnje sa troškovima. Ne mogu da zamislim da je premijer jedne države u stanju sve ovo da uradi da bi zarađivao pet posto, što je deo njegovog vlasništva u organizaciji Jugoslovenska autorska agencija, sada Autorska agencija, da bi zarađivao pet posto, kada se odbiju troškovi od 200 hiljada evra godišnje. Stvarno, imajući u vidu da verujem da je svako ko postane premijer racionalan čovek, tako sam prinuđen da verujem da je to i Mirko Cvetković, i nemogu da zamislim da je on u ovo umešan svojom voljom. Zbog toga mi je jako žao što Božidara Đelića danas ovde nema. Kada smo postavili pitanje i kada se u javnosti poteglo pitanje konflikta interesa koji je nesporan, jer se ovde ne radi o količini novca koju će da zaradi premijer, ne radi, uopšte nije važno, konflikt interesa postoji, pa makar zarađivao jedan dinar. Mi tvrdimo da zarađuje mnogo više, pošto taj konzorcijum koji je vlasništvo, u novinama stoji, ne znam da li je to tačno, vlasništvo „CES MEKONA“, takođe firme u kojoj Mirko Cvetković ima određeno vlasništvo. Tu se ne radi o količini novca, radi se o tome da je Vlada, na čijem je čelu jedan čovek, predlaže zakon koji toj firmi daje monopol koji do sada nije postojao. To je stvarno neverovatno i neprihvatljivo za poslanike da uopšte razgovaraju o tome. Podneli smo amandmane, naši amandmani su naravno odbijeni. Druga stvar je monopol. Monopol do sada nije postojao. Mogli ste da birate, ako ste interpretator, na koji ćete način svoju privatnu svojinu, svoja osnovna prava da štite. To su vaša prava. Vi, ako izvedete neku numeru, to je vaše. Mi sada usvajamo zakon kojim vi morate da se odreknete tog prava, bez obzira na to kako će se i na koji način ta prava, naknada za korišćenje tih prava koristi. Drugi argument koji smo čuli u jednom nemuštom saopštenju Mirka Cvetkovića je da je novo rešenje zakona evropsko. Vrlo zanimljivo. Pred sobom imam pismo direktora nečega što se zove „ IEFPR“. To je Međunarodna organizacija proizvođača fonograma. Da bi upoznali Skupštinu malo sa tim, pošto to nisu baš termini koji su poznati, biće sve poznatiji ovde, to je organizacija koja je dve godine sprečavala Bugarsku da uđe u EU, zato što su se pravili falsifikovani diskovi, kompakt diskovi. To je organizacija koja radi sa Svetskom trgovinskom organizacijom i ostalim organizacijama, štiteći prava proizvođača fonograma. Ona u tom pismu, onako kurtoazno, piše da zastupa više od 1.400 firmi iz 70 država širom sveta. Svi su tu za koje ste ikada čuli, proizvođači fonograma su u tome. Ovo pismo je upućeno Božidaru Đeliću, Borisu Tadiću, Mirku Cvetkoviću i američkoj ambasadi, u kome kaže da je ovaj proevropski Predlog zakona antievropski. Ovo znači, gospodo i gospođe, da ćemo ovaj zakon morati da menjamo u procesu evropskih integracija. Danas ga donosimo, a znamo da nije evropski i znamo da ćemo morati da ga zamenimo u sledećih 6 meseci, godinu dana, dve godine ili tri. Samo jedna osoba, odnosno dve, tvrde da on jeste evropski. To su Božidar Đelić i Mirko Cvetković. Jedan je vlasnik agencije, a drugi je predlagač ovog zakona. Ko će tu cenu da plati? Pitam, na primer, kolegu Momu, iz Odbora za evropske integracije, kada odemo negde sledeći put, kako ćemo da odgovorimo na ovo pitanje, kada budemo išli da ubeđujemo holandski parlament, da je Srbija jedna demokratska zemlja koja čini sve što treba, na bazi čega holandski parlament donese odluku da se nama blokira Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Mislite da će to tako da prođe? Ako ova zemlja želi da bude deo Evrope, ona sebi ne može priuštiti ovakve stvari. Ona ne može. Ovo je van svih ovih zloupotreba o kojima sam govorio na početku. Postoji dokaz, postoji pismo. Po našem saznanju ovo je treće pismo koje direktor te organizacije šalje podnosiocu zakona, Božidaru Đeliću. Da li mislite da je on dovoljno dobar da dobije odgovor od našeg ministra za nauku? Ne. Našeg ministra za nauku, potpredsednika Vlade za evropske integracije, ta tema ne zanima. Ta ga tema ne zanima. On je pred sobom stavio neki drugi interes – ili kompromitaciju premijera, u šta mi verujemo, ili nešto drugo. Nažalost, njega nema ovde da nam to objasni, zbog čega radi takve stvari. Naravno, govorićemo još o ovim amandmanima koje smo podneli, ali vas molim, još uvek nije kasno da, ili prihvatite amandmane, ili da se ovaj zakon povuče iz procedure pre nego što izazove neke drugačije i ozbiljnije posledice.
Iskorišćeno je vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe i minut i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, pa narodna poslanica Gorica Mojović.
Da se nadovežem na ovo što je govorio gospodin Andrić. Ne vidim samo zašto čuđenje u njegovom govoru zato što je dobijeno pismo da se radi o zakonu koji je suprotan evropskim standardima. To nije ništa čudno što se tiče ove Vlade. Mene ne iznenađuje. Jednostavno, njima su puna usta obećanja još od predizborne kampanje u maju 2008. godine naovamo, puna usta EU. Ne baš svima, neki su govorili u to vreme, u kampanji, da ne treba uhapsiti Mladića nego da treba uhapsiti tužioca Vukčevića, pa su onda ušli u tu vladu i postali evromeraklije odjednom, najveće, pa će verovatno glasati za ovaj zakon, iako je sasvim suprotan svemu onome što EU jeste, ali i svemu onome što se može nazvati moralnim. Amandmani su podneti, veliki broj poslaničkih grupa je podneo, a mi smo podneli nekoliko amandmana kao poslaničke grupa, samo jedan je usvojen. Međutim, naše mišljenje je da se ne može popraviti ovaj predlog zakona amandmanima. Jedino što je logično u ovom trenutku je da Vlada Republike Srbije povuče ovaj zakon iz procedure. Ne mogu sebi ni da objasnim zašto mi danas sedimo ovde i raspravljamo o ovom predlogu zakona, u danima kada imamo izveštaj DRI na samo 27% uzorka Vlade, a zamislite da ima DRI kapacitet da 100% proveri rad Vlade, da 100% proveri rad javnih preduzeća, da 100% proveri rad ustanova, lokalnih samouprava, lokalnih javnih preduzeća. Ne znam ko bi više sedeo u toj Vladi i ko bi uopšte smeo da se pojavi pred građanima kada bi se sve to objavilo na pravi način i kada bi moglo da se uradi na pravi način, ali o tom potom. Umesto da raspravljamo o tom izveštaju, umesto da raspravljamo o završnom računu za 2008. godinu, umesto da raspravljamo o rebalansu budžeta za 2009. godinu, mi čekamo petak popodne da počnemo raspravu o budžetu za 2010. godinu i raspravljamo o ovom zakonu. Jasno je da se ovaj zakon donosi samo zbog interesa onih koji se nalaže u Jugoslovenskoj autorskoj agenciji. Među njima je i predsednik Vlade gospodin Cvetković. Jeste, tačno je ovo što je rekao gospodin Andrić, da je u vreme vlade Vojislava Koštunice prvi put ovakav predlog zakona prošao Vladu i trebalo da dođe u skupštinsku proceduru, ali one druge vlade Vojislava Koštunice u kojoj je većinu imala DS, za jednog ministra više od svih ostalih u toj Vladi, gde je ministar finansija bio gospodin Cvetković. Da obavestim i gospodina Andrića, ali i sve ostale, upravo je to ministarstvo bilo predlagač tog zakona. Sada nije predsednik Vlade predlagač tog zakona, ali je predlagač Đelić. Pa, što ga nema? Zato što nije njegov predlog zakona. Zato ga nema. Ovaj predlog zakona je predlog zakona koji je u interesu predsednika Vlade Cvetkovića. Da li se radi o pet, deset, 100 hiljada evra, milion evra, ne znam, ne ulazimo u to. Verovatno se radi o velikom novcu, možda ne za njega lično, ali za firmu u kojoj je vlasnik pet, šest, sedam posto akcija, verovatno su i oni koji su suvlasnici u toj firmi neka vrsta njegovih saradnika. Verovatno i tu ima nekog interesa. U svakom slučaju, ovaj zakon je jedan od skandaloznijih ili lošijih, koji čak pokazuje i zadnju nameru, koji je ikada ušao u ovaj parlament i hitno ga treba povući iz procedure. Nema nikakve veze sa evropskim standardom. Pogledajte, kao što je kolega Andrić pročitao za ovu svetsku organizaciju koja je kočila ulazak Bugarske u EU, reći ću vam da su Bugari morali tenkovima da gaze piratske diskove po trgovima svojih ulica, ali bukvalno tenkovima da ih gaze, da se na takav način bore da bi ušli u EU. Znam za jedan slučaj od pre tri godine, mislim da je bila 2007. godina, kada je naša poznata grupa "Neverne bebe" izdala svoj poslednji album. Oni su prvi tiraž prodali u prvom danu, izdao je PGP RTS, mali tiraž, ali isto veče se pojavio pirat na ulicama Beograda. Međutim, u deset sati ujutru nijednog diska nije bilo više na ulicama Srbije, zato što je policija odmah reagovala i odmah odradila ono što joj je posao. Na takav način i na terenu, na delu, oni su posle toga prodali još nekoliko izdanja tog kompakt diska. Uspeli su da budu zaštićeni oni. To sam rekao jedan primer, svi su u to vreme uspeli da budu zaštićeni. Možda ne baš svi, možda se nije uspelo 100%, ali se borilo. Setite se šta je bilo ispred SKC-a, koliko je bilo tezgi sa prodajom piratskih kompakt diskova, nosača zvuka, filmova, slika itd. Da li toga ima danas? Nema, ali zato ima u Knez Mihailovoj po kartonskim kutijama i na drugim mestima. Posle se čudimo zašto su nam bioskopi prazni. Moramo da zaštitimo u prvi mah barem naše izvođače, umetnike, ako ništa drugo. Imamo preduzeća koja se bave distribucijom filmova, pravom za emitovanje filmova. Imate sedam ej-džer kompanija u svetu, koje pokrivaju preko 90% onoga što se zove finansijsko tržište filmova. Muzička i filmska industrija su u SAD i dalje u deset najrazvijenijih. Mislim da je filmska treća, a muzička četvrta ili peta po snazi. I oni se bore protiv toga. Ne znam da li znate da podatak, ali 450.000 kineskih piratskih kompakt diskova se dnevno prodaje samo u Los Anđelesu. Znači, i tamo se vodi borba, ali se vodi borba. Ovde danas nema ničega, još se pravi ovakav predlog zakona. Puna su vam usta EU, ali kada je potrebno učiniti nešto, uraditi na delu, uraditi ono što je bitno da promenimo naše društvo, nema ničega. Sada ćete reći - vizna liberalizacija, odmrzavanje trgovinskog sporazuma. Vizna liberalizacija, pa evo odgovor na Voždovcu, vizna liberalizacija o kojoj sam vam argumentovano, u raspravi o pasošima, niko to nije opovrgao, niko nije rekao da nije tako, ni ministar koji je bio ovde, da je 95% uradila prva vlada Vojislava Koštunice i Dragan Jočić kao ministar unutrašnjih poslova. Vaše je bilo samo da sedite i da dočekate tu viznu liberalizaciju sa godinu dana zakašnjenja, uz dva skandala sa štampanjem pasoša. Ovaj predlog zakona je zaista neverovatan. Ponavljam još jednom, on bukvalno ide samo u interes predsednika Vlade, očigledno. Zato jeste predlagač Božidar Đelić, a ne neko drugi. Zato je bio početkom 2008. godine predlagač Ministarstvo finansija, tj. gospodin Cvetković, pa zbog izbora nije došao na dnevni red, ali sad da požurim. Šta vredi, on i kad dođe ovde, i ako mu postavimo to pitanje, on gleda gore u plafon i ne odgovara ni na jedno jedino pitanje. Zna čovek da kaže da niko nije načinio krivično delo u Vladi, što se tiče izveštaja DRI, a da li je tako, to ne znamo, valjda treba da sačekamo da vidimo da li će biti podneta neka krivična prijava. Kada tako nešto kaže predsednik Vlade koja bira tužioce, u vreme kada još nisu izabrane sudije, ne zna se ni ko će biti od 1. januara sudija, pa da vidim tog tužioca koji će, kada podnese državni revizor krivičnu prijavu, na to da reaguje. Opet kažem, puna su vam usta EU. O obećanjima da ne pričam. Prođe novembar, šta bi sa onim za "Fijat", da će Tadić i Dinkić videti u Italiji novi model. Nema ničega. Sada ću vam reći, gospodo narodni poslanici, to je veoma interesantno, građani Srbiji će dobiti od prodaje NIS pet akcija u vrednosti od po 500 dinara. To je 2.500 dinara. Šta bi sa onih 1.000 evra obećanih? Ništa, 200.000 zaposlenih, plate, penzije 11. aprila 2011, u stvari 2011. godine 1. aprila, izvinjavam se, na aprililili, možda će moći da budu odmrznute. Da ne pričamo o 70% od prosečne plate u vreme kada ste pravili Vladu, kada je bila 400 evra. Sad je 300 evra. Da je ostalo na 60%, da niste dirali ništa, da niste čačkali, da niste pravili ovu vladu i katastrofu zemlji, 60% od 400 evra je više nego 70% od 300 evra. Vi ste izabrali takvu Vladu, vi ste na penzijama, gospodo, u koje gledam sada, u priči o penzijama ste napravili Vladu. Pa šta bi? Hoće li biti odgovornosti? Ko će odgovarati za ovaj predlog zakona? Da li ćete glasati za ovako nešto, vi koji ste za EU? Hoćete li glasati za ovako nešto? Ovo je zaista nespojivo, apsolutno nespojivo. Veliki konflikt interesa, apsolutno nespojivo. Najbolje bi bilo da Vlada ovaj zakon povuče, da pravi predsednik Vlade kaže Cvetkoviću, ili da kaže, kako on obično voli da govori, a to je gospodin Tadić - ne rade dobro ministri, pa ni prvi među njima, povucite taj predlog zakona, pa da se povuče predlog zakona ili da mi ovde izglasamo protiv već odmah u načelu, da se ne brukamo kao parlament, da ne budemo baš ono stalno sluge za interese izvršne vlasti. Mislim da je moguće da se o tome razmisli i da se već jednom na taj način uputi poruka ovoj vladi, koja zaista radi suprotno interesima građana Srbije. Sad kažu – evo ga ovaj iz DSS, on priča o EU. Ko drugi? Mi smo najveću cenu platili time što smo menjali društvo i time što smo radili na tome da Srbija postane jednog dana deo EU. Postavlja nam se pitanje – da li smo mi za EU? Jesmo. Nije to sporno. Radili smo svakog dana na tome u dve vlade, radili smo mnogo konkretnije, što se na mnogo primera pokazalo, nego što radi ova vlada. Nikada nismo govorili građanima i ulepšavali stvari, nego onakve kakve jesu. Jedino što smo tražili od EU da kaže – šta je to za nju Srbija? To je sve. Svako onaj ko nas pita - da li je DSS za to da Srbija bude jednog dana u EU, ja mu sada odgovaram – da, i da li ste vi, koji nas pitate za to da pitamo EU šta je za njih Srbija i kolika je Srbija? Imamo osnovano pravo da sumnjamo da oni ne smatraju u EU Srbiju onakvom kakva je u našem Ustavu zapisana, jer ako nam daju kroz viznu liberalizaciju, ako šengen zona važi samo za nas u Srbiji, a ne važi za građane koji žive na KiM, to odgovorno, to za nas znači samo da oni ne smatraju KiM sastavnim delom Srbije. Molim lepo, sve je to što mi kažemo svima onima koji se ozbiljno bave politikom u Srbiji, samo to – hajde da sednemo sa EU da razgovaramo o tome šta je za njih Srbija. Onda, kada to bude jasno, moći ćemo lepo svi da se opredelimo, zajedno sa našim građanima, da li idemo i na koji način u EU. Do tada je bitno da menjamo naše društvo, bitno je da ga usklađujemo sa tim standardima, ne zbog EU, ne radi članstva u EU, nego radi savremene srpske države, radi toga da građani u njoj bolje žive i radi toga da svaki građanin u Srbiji može normalno, pošteno da živi od svog rada. To je ono što je bitno i to je ono što je ovde naš posao. To treba da nam bude cilj, samo to treba da nam bude cilj. Niko nam nikada neće dati, gde god da smo, i u EU, to je greška kada se priča građanima – dobićemo ovo, dobićemo ono. Ništa nećemo dobiti, nigde nema hleba za džabe, ali ćemo biti u sistemu gde ćemo zajedno raspolagati određenim stvarima, ali moraćemo da damo i mi naš doprinos. Da bi smo mogli da damo doprinos onako kako Srbi treba da daju doprinos Evropi, moramo za to da budemo sposobni. Da bi smo bili sposobni za to, moramo da menjamo društvo. Da bi smo promenili društvo, moramo da glasamo protiv ovog zakona, a ne da spustimo glave i da ćutimo zbog interesa predsednika Vlade, koji god da je. Moramo da glasamo protiv ovog zakona. Ko god je ovde narodni poslanik, a ne poslanik svoje partije ili neke partijske većine, taj mora da glasa protiv ovog zakona.
Reč ima narodna poslanica Gorica Mojović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u malopređašnjem obraćanju rekla sam jednu istinu – Organizacija interpretatora, a shodno tome ni Jugoslovenska autorska agencija nije dobila ni dinara od naplate jedinstvene nadoknade. Da ovde bude jasno, Mirko Cvetković ne kao vlasnik, nego kao jedan… Molim vas, Momo, da li može samo malo tiše. Ja nikoga ne ometam dok govori, kolegijalno bih zamolila da i vi mene…
Molim vas, narodna poslanice, da opominjanje poslanika ostavite predsedavajućoj i da nastavite svoje izlaganje, a narodne poslanike molim da ne dobacuju i upozoravam narodnog poslanika Momu Markovića da ne krši član 104. Izvolite.
Nije reč o ovome da li će možda jednom nekada, a ja tvrdim nikada, akcionar Jugoslovenske autorske agencije, koji je postao pre nekoliko godina, dok ne znam da li je bio i ministar finansija ili šta je bio, dobiti 1.000 ili 2.000 ili 5.000 evra. Tvrdim da neće. Reč je ovde o sledećem – gde je deset miliona evra koje je Organizacija fonograma naplatila u prethodnih nekoliko godina, utvrđujući samostalno jedinstvenu tarifu koju su plaćali organizatori koncerata, hotelijeri, frizeraji, ugostitelji itd? I ovde se potpuno neverovatno logički zamenjuju teze da će jednom možda Organizacija interpretatora, ako dobije pravo da naplaćuje tu nadoknadu, biti monopolista. Pri tom, ovim zakonom se vrlo jasno utvrđuju pravila da bez obzira da li će to ostati fonogrami ili interpretatori, kako će se taj novac deliti, taj novac se do sada nije tako delio. O tome ovde govori deset puta Branimir Đokić, o tome govore interpretatori. Nije tačno, gospodine Andriću, da se gospodin Đorđe Balašević izuzeo. Đorđe Balašević se odrekao svojih autorskih prava da ne bi ulazio u probleme, polemike i okršaje, a neki su imali i rešavali svoj problem batinama, sećamo se od pre nekoliko godina. Mnogi autori, da bi izbegli upravo okapanja po sudovima, preganjali se itd, odrekli su se svojih prava. Ovaj zakon, meni je takođe veoma žao što ovde nema gospodina Đelića ili kompetentnog ministra, jer ove dve gospođe koje su veoma kompetentne bi vrlo dobro i jasno objasnile, sa autoritetom nekoga ko se godinama bavi upravo ovim temama – zašto su ovo kolektivna prava i zašto ne može individualno da se naplaćuju, da se ova naknada za interpretatore i autore uvodi. Moram da kažem da lično pojma nisam imala o obe ove organizacije do trenutka do kada smo kao Odbor za kulturu i informisanje, uz Odbor za nauku i predsednika Odbora za nauku, organizovali javnu raspravu i tada shvatila o čemu se ovde radi. Ovde se uistinu štiti jedan monopol. Kada smo već kod toga, nije mi baš jasno – zašto se gospodin Ivan Andrić javlja kada smo kod amandmana na član 62, ne vidim dobro, ovo se odnosi na član 197, kaže ovde – koji su u istovetnom tekstu podneli Ivan Andrić i Suzana Grubješić. Taj istovetni tekst amandmana dobile su još neke poslaničke grupe, ne mogu da tvrdim sve, od iste organizacije, organizacije proizvođača fonograma, još pre nekoliko meseci, potpuno identičan. DS nije podnela amandman, SPS je podneo pa povukao amandman. Ostala su ova dva amandmana u istovetnom tekstu. Gle čuda, pošto gospodin Andrić, vešto manipulišući podacima koje iznosi, s jedne strane iznosi ko su osnivači, pa bogami kada pročita spisak ko su osnivači Organizacije fonograma, vi tu nemate šta da dodate. Imate da se divite i da kažete, pa dobro, tu su svi. Čuli smo maločas da je PGP istupio. Ne znam kakav je status B92, ali kada pominje Jugoslovensku autorsku agenciju ili organizaciju interpretatora ne pominje ko su osnivači nego ko je upravni odbor. Hajde da pomenemo ko je upravni odbor organizacije fonogram, jer tamo bode oči neki Cvetković, ovi interpretatori su nevažni, važan je samo upravni odbor Jugoslovenske autorske agencije, koja će, ljudi moji, organizacija interpretatora je potpisala sa njima ugovor, nema para i nema načina da organizuje svoju infrastrukturu. Kada po ovom zakonu, bez obzira da li će naplaćivati nadoknade ili će dobiti svoj deo od fonograma, imaće svoj procenat, od toga će moći da plati zaposlene, da plati struju, vodu, grejanje, kompjutere, neće morati da nikoga angažuje da taj posao obavlja za nju, kao što je u ovom trenutku angažovala Jugoslovensku autorsku agenciju, koja nije platila ni dinara, jer nema para. Gospodin Andrić nabraja osnivače Jugoslovenske autorske agencije, koja sa ovim zakonom baš nikakve veze nema, a ne nabraja upravni odbor, dakle, "Siti rekords" - Branislav Stojanović, "Maskon" - Slobodan Nešović, ITM - Petar Đurić, "Komuna produkcija" - Maksim Ćatović, "Grand produkcija" - Aleksandar Popović. Gle čuda, svi su oni, takođe, članovi Skupštine i gle čuda, ovaj član upravnog odbora Petar Đurić je i direktor koji nama, poslanicima, piše pismo da u stvari promenimo odredbu člana 127. i zadržimo pravo fonograma da i dalje jedino oni naplaćuju jedinstvenu nadoknadu koju su, ponavljam, sami utvrđivali. Uopšte me ne zanima da li će organizacija fonograma ili organizacija interpretatora, kako zakon predviđa, da se dogovore, potpišu ugovor, stvarno me ne zanima ko će od njih nastaviti da radi ovaj posao, ono što me zanima, to su pravila igre, to je da svako, interpretatori i proizvođači fonograma, naravno, i oni koji rade, od ovog prihoda dobiju ono što im pripada i, što je najvažnije, da korisnici, a oni su već pobrojani, organizatori koncerata, hotelijeri, frizerske radnje, ugostitelji takođe prvi put ovim zakonom dobijaju pravo da učestvuju u formiranju tarife, dobijaju pravo da budu članovi Komisije za autorska prava i da utiču na ekonomski aspekt upravo te jedinstvene nadoknade koja je mnogima došla, da tako kažem, prevršila dara meru. Prema tome, ono što je ovde priča, žao mi je što mnogi nisu shvatili, ne znam da li će me ikada shvatiti, šta se desilo sa dva miliona iz prethodne godine, šta se desilo sa ne znam koliko miliona i stotine miliona evra iz prethodnih nekoliko godina i uopšte nemam dilemu da će pravilima koje uspostavlja ovaj zakon sva ta pitanja u budućnosti biti suvišna jer zakon vrlo precizno definiše šta će biti dalje sa nadoknadama. Iskreno se nadam da će te nadoknade, upravo zbog ovih korisnika i zbog načina na koji će biti formulisane, biti daleko manje nego što su sada. Ono što jeste bio nedostatak zakona, i ja sam učestvovala u formulisanju ovog amandmana, to je šta ako se ne dogovore ove dve organizacije. Ministar će predložiti vladi da jedna od njih to radi, ali koja god to da radi to više nikakve veze nema. Koja god organizacija to da radi ima pravila koja uspostavlja ovaj zakon, ima tarifu na koju daje mišljenje ili donosi odluku Vladina komisija za autorska prava, tako da to postaje nebitno, niti će se tu iko moći obogatiti, niti će moći da troši te pare od nadoknade kako mu padne na pamet, zato što će postojati pravila. Do sada nisu postojala i za mene vrhunac antilogike je reći da nije bilo monopola, a tek će možda sada jednog dana, ako budu ovi, postojati monopol. Ovim zakonom se taj monopol ukida, ovim zakonom se demokratski predviđa dogovor i potpisivanje ugovora. Ovim zakonom se uspostavljaju jasna pravila u trošenju ove nadoknade.
Od vremena ovlašćene predstavnice poslaničke grupe iskorišćeno je devet minuta i 33 sekunde. Na raspolaganju je još dva minuta i 30 sekundi. Ponovo su se javili za reč narodni poslanici Ivan Andrić i narodni poslanik Dragan Šormaz.
Nekoliko puta je pomenuto ovo moje ime. Ono što sam govorio je pogrešno interpretirano. Da krenem od gospodina Šormaza, iako se sada u mnogo čemu slažemo, mi se ne možemo složiti da je ta vlada bila proevropska, pošto ipak je za nas mnogo veći napredak kada se dobije vizna liberalizacija nego kada se pale ambasade, tako da nema nikakve sumnje da je danas Srbija evropskija nego što je bila nekad. To što ste tada znali da Mirko Cvetković podnosi taj zakon, a niste reagovali, čime vas oslobađa, tačno, vas i Koštuničinu Vladu? Čini mi se da kada ste sa ove strane, onda reagujete na ono što vidite da je zloupotreba, što pozdravljam, ali moje pitanje se odnosi na to zašto tada niste reagovali. Kada govorite o Voždovcu, imali smo mi još negde izbore u nedelju, na primer u Kostolcu. Zašto to nije reper za to kako politika evropejizacije zemlje utiče na javno mnjenje? Verujte da dosta utiče. Svako koristi ono što treba, svakome i na Voždovcu i u Kostolcu svaka čast za broj osvojenih glasova i to je tako, ali nemojte zloupotrebljavati to. Što se tiče ovih stvari, mislim da se mi, gospođo Mojović, u mnogo čemu slažemo. Ne krijem, niti na bilo koji način manipulišem, mi smo od svih onih koji se bave time u zemlji dobili vapaj da to neko drugi hoće da otme i taj neko drugi koristi svoju političku moć da otme. Ne radi se o tome, naravno da Mirko Cvetković do sada nije ništa zaradio zato što nije konkurentan i zbog toga je potrebno da se donese zakon kojim će se narediti da svi moraju kod njega da idu, bez obzira što do sada, iako postoje dve godine, niko nije hteo da ide kod njega. Nijedan interpretator nije otišao tamo jer je bio ovde nezadovoljan. To je razlog zašto je imao nula, a monopol se uvodi, naravno da se uvodi zato što sada će svi morati u jednu organizaciju da idu, do sada nisu morali ako se te dve organizacije ne dogovore. Pa, naravno da se neće dogovoriti. Odlučiće vlasnik jedne od te dve koja će da naplaćuje. Dozvolite da nemamo sumnju za koju će se opredeliti. Još jednu stvar da vam kažem, sve i da ovaj OFPS bude izabran, organizacija fonograma, da li je to manji problem za državu? Tako takođe uvodite monopol. Mi ćemo takođe i onda biti protiv ovoga. Ne može jedna organizacija da naplaćuje. Svako mora imati izbor oko toga kako štiti svoju privatnu svojinu, hoće individualno, hoće kolektivno, neće da je štiti, baš ga briga za svoju svojinu, želi da je spali ili želi da zaradi milione. To je osnovna stvar, osnovno ljudsko pravo je privatna svojina. Vi ste sada zadrli u to, kažete da nema pravo onaj čija je svojina da raspolaže njom. Namerno banalizujete. Nema pravo, nego ćemo mi, veliki mozgovi, da kažemo kako će najbolje tu svoju svojinu da iskoristi, a to je ono što je pogrešno, pa bila izabrana firma Mirka Cvetkovića, bila izabrana firma onih o kojima ste govorili. Jedna razlika je samo značajna, na čelu te jedne firme se nalazi premijer, a druga je firma privatna i nije važno da li je premijer nešto zaradio, nego je važno što premijer ili neko drugi u njegovo ime želi da otme nešto od nekoga ko zarađuje to, a ako to zarađuje na loš način, onda nije ovaj zakon tema, postoje drugi zakoni u ovoj zemlji, postoji Zakon o privrednim društvima, postoji Krivični zakon, prekršajni. Kažete da pošto tamo pet nekih interpretatora nije zadovoljno da damo premijeru, pošto on najbolje zna kako će da raspolaže time. Izvinite, dozvolite da se neko sa time ne složi. Dozvolite da se ne složimo, kao što se nismo slagali sa paljenjem ambasada, nećemo se složiti ni sa ovim i to što je juče odblokiran sporazum ne daje pravo nikom da stavi novi klip u točkove Srbiji na svom evropskom putu, da bi o ovom klipu morali da raspravljamo opet za šest meseci i da onda opet nemate kvorum, pa da dođete u LDP da tražite kvorum, da Srbija ne bi ugrozila svoje evropske institucije. A da ne pričam o tome da u novinama, koje su strateški partner vašeg ministra za nauku, dnevne novine "Pres", izlaze laži o nekim kuhinjama od 50.000 evra. Koliko kuhinja će Mirko Cvetković da kupi od ovoga? Izađite, pa kažite to. Molim? Molim vas, predsedavajuća, ćutao sam i pažljivo slušao kako se moje reči tumače na pogrešan način. (Predsedavajuća: Molim narodne poslanike da ne dobacuju.) Sada se meni preti ovde. Šta je sada, nedodirljivi ste? Božidar Đelić, Mirko Cvetković? Da li je to nekada bilo tako? Mi vam kažemo, protiv svakog monopola Miškovića, Beka, i Mirka Cvetkovića, i OFPS, LDP će se boriti. Ne delimo monopole na to da li je neko naš na čelu tog monopola ili je neko drugi, pa ovaj naš je super, on zna kako će to najbolje da uradi, a ovaj drugi je bezveze. Još jedanput vam kažem, kršite ono što je evropski standard na nekoliko načina. Prvi način je tako što uvodite monopol. Drugi način, mnogo suštinski pogrešniji i ono što nas najviše plaši, uvodite restrikciju na raspolaganje privatne svojine, time što ljude terate da svoju privatnu svojinu koriste onako kako vi mislite da treba. To je fundamentalno nerazumevanje EU i evropskih vrednosti. Zbog toga je ovo mnogo veći pokazatelj i simbol nego što su realne posledice ovog zakona. Ko će da dobije 200 hiljada evra? Ova skupština nema vremena da se bavi tim stvarima. Nema vremena da se bavi mnogo važnijim izveštajem DRI. Nemojte zbog alavosti da sprečavate Srbiju da se evropeizuje. Na to nema niko pravo, bilo odlukom OFPS ili Jugoslovenskom autorskom agencijom. Zato nećete imati podršku.
Iskorišćeno je šest minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, pa narodna poslanica Gorica Mojović.
Može od vremena poslaničke grupe. Gospođo Mojović, sami ste rekli, ako se ne dogovore ove dve organizacije, demokratski dogovor će se naći u Vladi, pa će Vlada odlučiti. Pročitajte stenogram, šta ste rekli. U jednoj od tih organizacija je u upravnom odboru sin Mirka Cvetkovića, pa će onda Vlada da odluči koja će da radi. Gde je tu tržište? Kako tu nema monopola? Otkud znamo da će ih biti samo dve? Otkud znamo da neće biti osnovana neka nova organizacija? Ovo je sve suprotno onome što EU jeste. Grešite i ne treba ovo da se uradi. Pravite monopol potpuno nepotrebno i to je mnogo komplikovano. Zašto je ovaj zakon čak i preuranjen? Čak je i preuranjen, jer nije pripremljeno ono što je trebalo da bude pripremljeno. Ne radite onaj drugi deo posla o kome sam govorio, uopšte. Ko štiti? Rekao sam vam primer da su "Neverne bebe" prodavale svoj poslednji album po prodavnicama. Željko Joksimović je novi album snimio sa 300 hiljada nosača zvuka. Kako ga prodaje? Uz kartice mobilnih telefona? Zašto ne ide čovek na tržište? Gde je tržište? Zato što tržište ne postoji. Nije zaštićeno. Ko je za to odgovoran? Vi. Vi ste izvršna vlast. Zato što čovek ne može da prodaje u prodavnici, jer će se odmah naći na ulici, odmah će biti pirotski prodavan. Zato što ništa ne radite po tom pitanju. To treba prvo da se reši. Takve stvari treba da rešavate. Bioskopi prazni. Kukamo da su bioskopi prazni, mladi nam idu u kafiće. Niko ne ide u bioskop. Droga, narkomani. Čime štitite distributere filmova? Rekao sam da postoji sedam menadžer kompanija. Gde dođe "Dizni" tu je tržište sigurno. Gde je "Dizni" kod nas? Nema šanse. Nikada i ni sa kim nema potpisan ugovor. Jedino crtani filmovi u Vladi, ali na ovaj način ne. Što se tiče ovoga što je rekao gospodin Andrić vezano za Vladu Vojislava Koštunice i DSS, zaboravili ste da kažete džamija, rekli ste samo ambasade. Već je ta priča malo previše. Hajde da razmislimo. Napadaju se Srbi na Kosovu, pale se srpske svetinje na KiM i umesto da nam "Si-En-En" ili "Bi-Bi-Si" i ostali zapadnim medijima to bude glavna vest, odjednom gori džamija u Beogradu, pa to postaje glavna vest, a ne ono što se dešava Srbima na KiM. Ili, veličanstven miting sa pola miliona ljudi, organizator je bila i DS koja je učestvovala u Vladi, Đilas je bio tamo, Đelić je bio tamo, Šutanovac je bio tamo, Tadić nije bio tamo. Morao je hitno u Rumuniju, ne znam šta je bilo, šta ga otera tamo. Možda je znao šta će da se dogodi. Zašto njega ne pitate nekada za to? Oni su bili većina u Vladi kada se to dogodilo. On je bio predsednik države. Zašto stalno nama postavljate to pitanje? Umesto da se prikaže taj miting, šetnja do Hrama, šta se prikazuje? Paljenje ambasade. Kome je to interes? Srbiji? Ili je to bio interes da se prikaže onima koji su bili protiv Srbije u tom trenutku i kada se to dešavalo? Da se ne pokaže da je Srbija žrtva, nego da je Srbija problem? Nikakve veze to što ste rekli nema sa DSS. Ko god da je u tome učestvovao... Uostalom, istražni organi su tu, neka se utvrdi i već jednom da prestanete da pričate o tome. Nikakve veze nema, odgovorno vam kažem. Razmislite o onome što sam rekao. Naravno da je dobro što smo dobili viznu liberalizaciju. Trebalo je 2008. godine, pre godinu dana. Sve do mape puta su uradili Dragan Jočić i Vojislav Koštunica, priznali vi ili ne. Dok ste vi čupali repu, oni su radili. Da li treba da objasnim šta je sve urađeno? Da li treba ponovo da pokažem šta je sve urađeno? Trebalo je preuzeti granicu od vojske. Granična policija, znate li koliko je trebalo posla da se to napravi? Unutrašnja kontrola policije. Ovi su imali tri godine vlast, što nisu uveli unutrašnju kontrolu policije? Nisu to uradili. Tek je uradio Dragan Jočić, pa novi Zakon o policiji, Zakon o readmisiji, pa svi dogovori, pa Zakon o ličnim kartama, Zakon o putnim ispravama. Sve što je trebalo uraditi na tom putu je urađeno tada. Oni su samo trebali da štampaju pasoše i napravili su dve afere sa tim. Godinu dana kasnije smo dobili viznu liberalizaciju. Kod nas to nije bilo. Kad već tako dobacujete, a niko vas ne upozorava, onda da kažem da pogranična policija na granici sa Kosovom u naše vreme nije bila. Žandarmerija je tamo, vojska je tamo, a ne pogranična policija. Sada je potpisan protokol sa Euleksom. Predsednice, 16. septembra, to ću postaviti kao pitanje, tražio sam u originalnom tekstu taj protokol. Do dana današnjeg ga nisam dobio. Nije objavljen nigde. Nigde ga nema. Čak sada tvrdim, imam novu informaciju, u jednom dnevnom listu je pisalo u zagradi "baundri", reč kao pitanje granice. Nije tačno. U sporazumu piše "border kros lajn". Zato nam ga i ne daju da ga vidimo. Svi oni koji su za EU neka kažu, a mi iz DSS jesmo, ali da vidimo sa EU šta je to Srbija za njih, jer taj protokol govori da oni izgleda ne smatraju Kosovo za deo Srbije. Vizna liberalizacija, na koji način su date vize, da imamo građane koji su zbog toga očigledno u odnosu na nas diskriminisani, a naši građani su i Albanci na KiM. Tači ne može da dobije naš pasoš i da mu važi. Što se nas tiče, on bi trebalo da bude uhapšen, ali čovek ne može da putuje tamo, a ima pravo kao naš građanin. Mi to danas nemamo. Nemamo. Zašto? Voljom EU. Hoćemo u EU. Samo da vam kažem šta je Srbija za njih i nije nikakav problem. Ove priče o ambasadama, džamijama itd, to zaboravite. To prvo nije tačno, a drugo, bitno je ko šta radi. Oni ne rade ništa, a i kada rade, evo šta rade - još jednom vas molim da u jednom delu potpuno nepotrebno pravite haos. Znači, bolje da se povuče ovaj predlog zakona i da se to pitanje rešava normalno, korak po korak, nego ovako jednog dana, brzo. Vidite, brzo će i ova vlada pasti. Moraće da se ovaj zakon stavlja van snage, da se prave izmene i dopune, da se opet troše narodne pare, da se opet gubi dan, kao što se danas gubi dan. Umesto da govorimo o reviziji, o budžetu za 2009. godinu, umesto da govorimo o budžetu za 2010. godinu, o završnom računu za 2008. godinu, o čemu govorimo? O tome da li će Vlada demokratskom odlukom da odluči koja će agencija da radi određeni posao i da zaradi neke sitne pare?
Gospođa Gorica Mojović ima reč. Izvolite.
Izvinjavam se prvo što sam dobacila gospodinu Ivanu Andriću, prosto zato što neke njegove tvrdnje da nisu opasne bile bi smešne. Znači, neprestano insistiranje na tome da će, ukoliko se ne postigne dogovor između dve organizacije, Vlada na predlog ministra odlučivati o dve organizacije, vlasnik jedne je Mirko Cvetković, što je potpuno besmisleno, prvo nije tačna. Dakle, ovaj zakon ne prepoznaje Jugoslovensku autorsku agenciju kao aktera priče o nadoknadama. Jedinstvenu nadoknadu treba da se dogovori da potpišu ugovor dve organizacije, proizvođači fonograma i organizacija interpretatora. Po određenim pravilima ubiraće tu nadoknadu, već sam govorila, stoti put da ponovim, i raspodeljivaće na osnovu određenih kriterijuma. U slučaju da se to ne dogodi, da se taj ugovor ne potpiše, ministar će predložiti Vladi koja će od te dve, organizacija proizvođača fonograma ili organizacija interpretatora, naplaćivati jedinstvenu nadoknadu. Principi podele te nadoknade su utvrđeni zakonom. To je jedna stvar. Druga stvar, malo stvarno deluje krajnje tendenciozno, rekla bih smišljeno, i ne bih da procenjujem pozadinu svega, stalno pominjati - vlasnik, vlasnik, vlasnik, vlasnik Jugoslovenske autorske agencije, neko ko ima 5% akcija. Pri tom, potpuno sam sigurna, ukoliko organizacija interpretatora konačno ostvari neko svoje pravo da u ime onih interpretatora koji su je osnovali može da ostvari neki prihod, naravno neće biti potreban nikakav dodatni ugovor da administrativne usluge za nju obavlja bilo ko, da li SOKOJ, da li Jugoslovenska autorska agencija. Sama će platiti, zaposliti ljude i platiti svoje troškove. Prema tome, ako gospodin Andrić kaže, tvrdim i ponavljam - meni je potpuno svejedno i mislim većini poslanika ko će da naplaćuje tu nadoknadu, mnogo mi je važnije kako će se ona formirati i koliko će korisnici imati uticaja na nju i kako će ova komisija za autorska prava kontrolisati. To je važno, to je ono što će se u stvari odraziti na sve ove korisnike, na hotelijere, na organizatore koncerata, na frizeraje, na barove itd. Gospodin Andrić kaže - svejedno je i meni, svejedno i ovoj organizaciji fonograma. Što je onda dao amandman u kome insistira da naknadu ubira organizacija proizvođača fonograma, odnosno da se nastavi postojeće stanje? Ako nam je svima svejedno, odlično je ovo rešenje u zakonu. Ako svi mislimo da je važno uspostaviti pravila, a mislim da ovaj zakon uspostavlja, neka se dogovore, neka probaju jednom u Srbiji da se neko nešto dogovori, da ne arbitrira ni ministar ni Vlada. Mislim da ima dovoljno pametnih ljudi i u jednoj i u drugoj organizaciji da to probaju.
Reč ima gospodin Ivan Andrić.
Nekoliko stvari. Prvo, naravno da ovaj zakon ne poznaje Jugoslovensku autorsku agenciju, čiji je vlasnik Mirko Cvetković. Izvinite, ne znam kako bih drugačije nazvao nekoga ko ima, pa makar i 5% akcija, nego vlasnikom. Zato tu reč i koristim. Ako ima neka druga, bilo bi super da znamo. Pri čemu, 5% je javno, ostalo ih je 60 i nešto posto je vlasnik neki konzorcijum koji nije definisan, a na sajtu Agencije za privredne registre nije moguće, moguće je za bilo koji drugi privredni subjekat u Srbiji, utvrditi ko je vlasnik, čak i za "Pres", na primer, i za tako neke, međutim, za ovu Jugoslovensku autorsku agenciju, ti su podaci nedostupni. Izvinjavam se, apelujem na ljude iz APR tzv. da nam omoguće da vidimo ko su vlasnici. Te agencije nemam, Vlada će birati između organizacije prava interpretatora i OFPS, ali u statutu organizacije prava interpretatora po članu 43. stoji, u statutu te firme stoji da za nju poslove obavlja Autorska agencija, Jugoslovenska autorska agencija. To je još gore. Znači, onaj ne učestvuje direktno na tome, nego se krije iza neke organizacije koja to pravo sada zahteva bez ikakvih resursa da to pravo ostvari. Ona to ne može da uradi, ali će angažovati neku drugu firmu da za nju to uradi i vlasnik te firme koju će angažovati je Mirko Cvetković. Sada da bude skroz jasno. Izvinjavam se, ali mislim da ne manipulišem ja, nego je manipulacija sa druge strane, zato što se ovde radi o materiji koju nije jednostavno objasniti. Mi u tome vidimo opasnost i organizaciju ovog celog posla. Zašto je to važno? Zašto mora jedna? Kažem vam, do sada nije morala jedna i mogli su svoja individualna prava da ostvaruju. Sada im je zabranjeno da ostvaruju individualna prava i moraju jednu. Ne znam da li to može da zvuči besmislenije nego što smo to čuli sada. Znači, imamo dve firme, jedna je vlasništvo premijera, druga je vlasništvo privatnih firmi koje se 20, 30, 35, 40 godina bave tim. Između te dve organizacije odlučiće Vlada na čijem je čelu vlasnik jedne od tih firmi. Šta je definicija konflikta interesa, ako to nije? Koji je motiv te organizacije prava interpretatora da se dogovori sa ovom drugom? Koji je motiv? Ako oni znaju šta je na kraju tog puta, njihov vlasnik će odlučivati da li će oni ubirati prihode. Oni ne bi bili racionalni, ne bi bili ljudi da postupaju drugačije. Naš je problem što to stavljate u zakon. U tome je zloupotreba. Šta će to u zakonu? Zašto se teraju svi ljudi koji postoje, koji su izdali fonograme, da moraju da odustanu od nečega što im odgovara? Da im ne odgovara, u poslednje dve godine bi bar jedan prešao u ovu koja je vlasništvo Mirka Cvetkovića. Nijedan nije prešao. Pošto dve godine niko nije prešao, Skupština treba da donese zakon da svi moraju da pređu. Ne znam šta drugo. Opet vam kažem, da, amandman smo dobili od ove međunarodne organizacije AFPA i od organizacije domaće OFPS. Od njih smo dobili amandmane, svaka poslanička grupa je dobila. Mi smo ih podneli. Šta je tu problem? To su svi, pročitao sam ko tu stoji, sa jedne strane su svi oni koji se bave tim poslom. A ko je sa druge strane? Organizacija koja nema resurse i strukturu da to uradi i koja za tu strukturu angažuje firmu političkog moćnika, od koga očekuje da donese odluku. Da li može banalnije od toga? Zbog čega? Zbog 200 hiljada evra. Premijer, razmišljajte o tome.
Gospođa Gorica Mojović ima reč.
Poštovana gospođo predsedavajuća, molim da mi ovu raspravu prekinemo. Ovde nema predstavnika predlagača, ne osećam se ni pozvanom, ni kompetentnom da ovaj zakon kao ovlašćeni predstavnik svoje poslaničke grupe branim na način na koji to može da radi predlagač, utemeljeno, ozbiljno i da potpuno anulira ovo o čemu gospodin Ivan Andrić tvrdi. To nije ni moj posao. Mislim da on ne govori istinu, mislim da on ne interpretira zakon na pravi način. Posao predlagača je da obrazloži taj zakon, da kaže šta je u suštini. Mi nemamo ovde predlagača i znam da dve gospođe koje ovde sede vrlo dobro znaju o čemu se ovde radi, ali one nemaju pravo reči i ja vas najlepše molim da ovu raspravu prekinemo zato što nemamo predstavnika predlagača.
Gospodin Šormaz po Poslovniku.
Zaista neverovatno. Moram da se pozovem na član 104. Gospođa Mojović je dugo godina poslanik i meni ovo deluje neverovatno. Šta smo mi koji raspravljamo o zakonu krivi što nema predlagača, pa sada da se prekine rasprava, a šta ćemo kad prekinemo raspravu? Kad ćemo budžet? Tako se vodi država? Pa, što nema nikoga od predlagača? Pa, zato što ne znaju kako da ga brane. Možda vama to nije jasno, ali jeste tako kao što je pokušao gospodin Andrić da vam objasni i kao što ja govorim sve vreme. Jeste tako. Imate jednu organizaciju koja nema nikakve resurse i unajmljuje firmu gospodina Cvetkovića koji je vlasnik, da li imao jedan, pet, 60, 75% nebitno, vlasnik je vlasnik koliko god da ima akcija, unajmljuje u tu firmu jednu firmu u kojoj su svi i sad će kao da se oni nešto dogovore - neće biti potrebna arbitraža baš na Vladi, baš gde je Cvetković premijer. I sad je to nejasno, vi ne možete to da odbranite nego treba neko od Vlade. Pa, da je neko hteo da ga brani došao bi, ali oni računaju, i to sam vam rekao na početku, odbranimo i parlament, odbranimo i nas same od ovih, ako neće da povuku. Oni računaju da će vas 126 ovo da izglasa, oni na to računaju. Pokažimo im da ne mogu to da rade. Dajte bar jednom da uradimo nešto što je u interesu građana kao parlament. Ako ta Vlada radi suprotno, ne morate da ih rušite, ne morate da ih menjate, neće pasti zbog jednog zakona, ali ako neće da povuku zakon - glasajte protiv njega.
Nema povrede Poslovnika. Gospodin Zoran Ostojić ima reč. Inače, samo jedna informacija, gospodin Čiplić će svakog momenta ući u Skupštinu, obzirom da je bio na jednom sastanku tako da nema razloga da prekidamo sednicu. Gospodin Zoran Ostojić.
Gospođo predsednice, mislim da je povređen član 29. u tvrdnji, malopređašnjoj, gospođe Mojović. Pogledajte šta je rekla – ja sam u pravu, poslanik Andrić nije u pravu, dve gospođe koje tu sede, a koje nemaju pravo da govore dobro znaju da sam u pravu. Znate kako se to zove u pravu? Navođenje. To je argument, pošto ne mogu da govore onda, one znaju da sam ja u pravu, to znači da sam ja u pravu. Ne, gospođo Mojović, vi niste u pravu, vi niste gospođo Mojović u pravu. Razumem vašu nostalgiju za vremenima komisija, komiteta itd. pa zato sada i predlažete da nekakva Vladina komisija određuje interpretatorska prava, ali to vreme je nepovratno prošlo. Tržište, dogovor, konkurencija to je ono što nas čeka u Evropi, a vi pripadate vladajućoj većini koja je proevropska. Mi hoćemo tržište i konkurenciju, a ne da Vlada određuje, Vladina komisija ili komisija ministarstva sve te stvari. To i zbog građana kažem, da budem prost i ja sam, kada kažem „prost“ ne mislim „priprost“. Znate šta, ako vama gospođo Mojović umetnici, interpretatori, koji učestvuju u vašim kampanjama nisu dovoljni, nego hoćete sada i druge da uvučete u to, onda brate pustite bar u tome konkurenciju, pa neka umetnici članovi i simpatizeri DS naprave svoje, neka umetnici simpatizeri narodnjaka naprave svoje i to je bar neka konkurencija. Vi pokušavate da monopolizujete. Nemojte se smejati, zna se ko stoji iza te organizacije koja je pre dve godine osnovana – zna se vrlo dobro. Vi sada pokušavate sve tamo da uvučete da bi imali uticaj u kulturi. (Predsednik: Vreme.) Vreme u kome bi takav uticaj, završavam rečenicu, bio je prošlo, gospođo Mojović.
Nema povrede člana 29, a verovatno ste mislili na 27. Nema povrede ni člana 27, dostojanstvo Skupštine nije povređeno. Gospodin Ivan Andrić ima reč.
Znate šta, ja se slažem. Evo, ministar je kraće bio unutra, nego što može da izdrži pod vodom. Jer to je nedostatak onih predlagača ovde i to nije slučajno. To nije posledica njihovih obaveza, nego je posledica njihove želje da izbegnu da daju odgovor na ovo pitanje. Probajte vi, odnosno evo mi smo probali da ih pitamo – ljudi, šta radite, zašto nas terate da za godinu dana moramo da vam se smejemo i da vam kažemo da smo bili u pravu? Šta je motiv tome? Smatram, još na početku ću reći, vrlo jasno sam govorio, iako ovo sve ukazuje na to da će od ovoga finansijske koristi imati firma čiji je vlasnik gospodin Cvetković – u to ne verujem. Mislim da gospodin Cvetković razume i da je dovoljno ozbiljan čovek da shvata kolika je ovo kompromitacija njegove ličnosti. Mislim da je ovo gospodinu Cvetkoviću podmetnuto i da u tome leži nervoza i želja gospodina Đelića da ne bude danas ovde. To je zato što je predlagač ovog zakona. Gospodin Čiplić je dobrodošao uvek ovde, ali kakve veze on ima sa ovim zakonom? Bila je do malopre tu i ministarka omladine i sporta. Ona žena gleda, ne razume ništa – naravno da ne razume, jer to nije njen posao. Ovaj zakon je podneo Božidar Đelić, ministar za nauku i ne znam šta još, ali i potpredsednik Vlade za evropske integracije. Imam pismo koje je ministar Đelić dobio tri puta, u kome onaj vlasan da mu kaže – to nije u skladu sa evropskim standardima. Ministar Đelić na to ne odgovara tri puta – u septembru, u oktobru i sada pre tri dana u decembru. Zašto mislite onda da će ovde da dođe nama da odgovori? Baš ga briga, čeka da vreme prođe, što je moj kolega rekao – da bude glasanje, da se u tom glasanju opet javi neki viši interes, svi da gurnu glavu kao nojevi, i idemo dalje, i za šest meseci izmene i dopune, odlaganje, gubljenje vremena, gubljenje novca. Rezultat toga je Voždovac, gospodine Šormaz, a ne naša politika.
Istrošili ste vreme. Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić, koji želi reč.Izvolite.
Amandmanom na član 62. se traži da se taj član briše. Članom 62. se reguliše ustupanje imovinskih prava koje po ovom članu 62. može biti isključivo i neisključivo. Po osnovu isključivog ustupanja jedino sticalac ovlašćuje da iskorišćava autorsko pravo, odnosno njegovog pravnog sledbenika, može da ga ustupi drugom ili trećem licu i to je po osnovu isključivog, a po osnovu neisključivog ustupanja sticalac nije ovlašćen da zapravo zabrani drugome da iskorišćava svoje pravo ili da ustupa drugom svoje pravo. Dakle, po pitanju ustupanja imovinskih prava, zatim po pitanju prava koje imaju, zatim prava koja koriste, prava koja upotrebljavaju ili prava koja zloupotrebljavaju sticaoci tog prava, može se reći da je u našoj zemlji nastupilo pravo zamešateljstvo. Kada pravo na korišćenje autorskog dela pređe na sticaoca, pa od ovoga na drugo lice, pa na treće lice – tu zaista više nema načina ni mogućnosti kako sve ovo ispratiti. Mnoge agencije, mnoge produkcije koje su poslednjih godina u Srbiji nikle kao pečurke, u domenu ustupanja iskorišćavanja autorskih prava u najmanju ruku čine zloupotrebe i to na štetu autora ili njihovih pravnih sledbenika. Zato ovo jeste naš poziv, naš apel da vlast u ovoj oblasti uradi korenite promene radi što adekvatnije zaštite, kako autora, tako i države.
Na član 63. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 65. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 66. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, država Srbija ima kapacitete u ovoj oblasti da donese jedan dobar zakon. Međutim iz prethodne polemike gospođe Gorice Mojović i kolege Ivana Andrića se vidi da tu ne postoji volja i potreba – ma nije ovo podmetnuo Božidar Đelić Mirku Cvetkoviću ništa. To je svesno i namerno se rade ovakve stvari. Gospođa Mojović pita – a gde piše da će to biti tako? Gde piše – da neće biti isplaćene besplatne akcije? Gde piše da se neće zapošljavati građani Srbije? Gde piše – da se neće moći školovati? Ne piše nigde – vi to samo retorički afirmišete. Kada treba pokazati vašu priču na delu – nje nema nigde. Ovde se ministri menjaju po pitanju predstavljanja ovog zakona u ime Vlade kao na železničkoj stanici – ne zna se ni kad uđe, ni kad izađe. Postali ste stvarno ministar opšte prakse. Ovde se više ne zna ko šta radi. Ljudi, uozbiljite se u državi koju vi vodite. Imate sedam-osam miliona građana, ima veliki broj onih koji žive izvan njenih granica, a vole je. O čemu vi radite, šta je vama cilj? Moram da kažem da bi gospođa Branka Totić, gospođa Zorica Vulas mogle kvalitetno da predlože ovaj zakon, ali ne, nama ne treba takav zakon koji će rešiti probleme iz ove oblasti, nama treba zakon koji će omogućiti naknadno gospodinu Mirku Cvetkoviću i ko zna kojim Mirkovima Cvetkovićima treba napraviti ovaj posao. Uradite nešto za građane Srbije, oni to od vas očekuju. Predlaže se ovde da se nedovršena dela mogu ustupiti. Kome se to mogu ustupiti nedovršena dela? Onim privrednim organizacijama koje su registrovale svoju delatnost, da u njihovo ime, pre nego što nastave svoju delatnost, pre nego što nastane projekat mogu da sklope ugovore i mogu praktično sa njima da se ponašaju kao da su roba, kao da su robovi. Da li znate da živimo u 21. veku, a ne u srednjem veku i u nekim ranijim godinama? Uozbiljite se. Gospodine Čipliću, vi ste pravno kvalifikovan čovek. Odbijte jednom to stalno menjanje ministra bilo kog i bilo za šta. Nama treba neko ovde ko će odgovorno da nam kaže o čemu se radi, da da prave i kvalitetne odgovore na ono što mi kao narodni poslanici iznosimo i na ono što su bili naši amandmani. Gospođa Branka bi verovatno mogla to da uradi, ali nema ovlašćenja. Vi se niste dovoljno bavili ovom materijom i zbog toga je sasvim svejedno što sedite tu. Ova rasprava nema smisla, osim da mi kažemo građanima Srbije kakva Vlada vodi ovu državu i kuda vi to smerate i kuda idete.
Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić, koji ima reč.
Naravno, amandman nije prihvatila Vlada. Član 67. reguliše autorski ugovor, da se autorskim ugovorom ustupaju autorska prava ili u celini prenose. U stavu 2, gde sam tražio da se izbace neke reči, a konkretno, to su reči „ako odredbama ovog zakona nije drugačije određeno“. Za te reči smatram da su nepotrebne jer u uvodnom delu stava 2. se potencira primena Zakona o obligacionim odnosima. Tu sada nema više nikakve dileme. Zna se koji propis se koristi, zna se kakve su odredbe Zakona o obligacionim odnosima, zna se koja su prava iz tih odnosa poverioca i dužnika, zna se kako se raspolaže određenim pravima i autorska prava imaju svoju materijalnu komponentu, a Vlada kaže – potrebno je ovim zakonom nešto da se uredi, jer Zakon o obligacionim odnosima ne pruža dovoljnu zaštitu. Znate, nijedan zakon ne pruža dovoljnu zaštitu ukoliko se ne primenjuje. Ako seprimenjuju propisi, onda zaštita postoji. Međutim, autorsko delo, ma koliko odraz stvaralaštva, naučnog, umetničkog itd, kao pojedinca, u određenom trenutku postaje javna stvar i onog trenutka kada postaje javna stvar, primenjuje se Zakon o obligacionim odnosima, a svi težimo ka tome da ugovor postane svetinja, a ne toliko zakon, pogotovo u oblasti ličnih prava, kada je u pitanju pre svega autorsko delo.
Vreme. Dva minuta je prošlo. Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić, koji želi reč. Izvolite.
Ovim amandmanom traženo je da se u čl. 67. st. 3. umesto zapete stavi tačka, a da se preostali deo posle tačke briše. Podsetiću vas da je članom 67. regulisano pitanje autorskog ugovora, pa se u stavu 3. ovog člana, koji je predmet mog amandmana, i kaže da se autorski ugovori zaključuju u pisanoj formi, ako ovim zakonom nije drugačije propisano. Bilo bi dobro da ovim zakonom nije drugačije propisano, ali jeste, i to propisano je drugačije članom 74. ovog zakona, gde se dozvoljava mogućnost da se autorskiugovori ne zaključuju u pismenoj formi, već da može biti predviđena i usmena forma, i to u tri slučaja – kod izdavanja članaka, kod izdavanja crteža i kod izdavanja drugih autorskih priloga u novinama i u drugoj periodičnoj štampi. Ovde se, dakle, dozvoljava i usmena forma. Predlagač kaže da je autoru ostavljena mogućnost da dozvoli tu usmenu formu. Dakle, može biti pismeno, a ako predlagač dozvoli, može biti i usmena forma. Smatramo da je ovde neophodna, i u ova tri slučaja, isključivo pismena forma, da bi se sprečile razne zloupotrebe u praksi. Mi smo svedoci, odavno već, da se i u ovim oblastima, dakle, u ovim oblastima autorskog izražavanja, dakle, kroz novine, kroz periodičnu štampu, itd, takođe dolazi do zloupotrebe i da bi se ovo sprečilo, tražimo da i u ovim oblastima autorskog izražavanja bude predviđena pismena forma.
Na član 68. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić, koji želi reč.
S obzirom da sam danas bio ovlašćeni predstavnik što se tiče autorskih i srodnih prava, mislim da smo dosta pričali o ovoj temi. Žao mi je što gospodin Čiplić tu nije bio, i gospodin Đelić, s obzirom da je on predlagač ovog zakona. Ne znam šta bih sada posebno rekao dalje o čitavom ovom predlogu zakona o autorskim i srodnim pravima. Sada ću samo reći da u članu 68. stava 2, umesto zapete stavlja se tačka, a preostali deo navedenog stava se briše. Obrazloženje da je neophodno da se izričito navede doza zabranjivanja dela, beleženja dela na nosače zvuka ili slike, kao i doza za emitovanje. Na ovaj način štite se autorska prava i sprečava se njihova zloupotreba od strane proizvođača nosioca zvuka, zato što se u članu stalno ponavlja – ukoliko se to drugačije ne predvidi, ukoliko se to drugačije ne dogovore. To otvara mogućnost, onu o kojoj smo pričali ceo dan i pričamo danima o ovom zakonu, o zloupotrebi kada se neko odriče svog autorskog prava u korist nekog drugog, trećeg prenosioca prava, a to se radi svakodnevno ovde u Srbiji u odnosu na diskografe i monopol koji drže diskografske kuće u odnosu na autore i izvođače. Zato mislim da tu mora da se u zakonu pretrese i nađe rešenje da se zaštite od ovakvog monopola koje diskografske kuće vrše prema autorima i prema izvođačima.
Amandman su zajedno podneli narodni poslanici Svetlana Stojanović, Miloš Aligrudić i Željko Tomić. Gospođa Svetlana Stojanović ima reč.
Izvinjavam se što sam čitajući Zakon o autorskim i srodnim amandmanima i pišući amandmane na njega pogrešno shvatila da u autore spadaju i slikari, i pisci, i glumci i reditelji, i scenaristi, i dramaturzi, i baletski igrači, i književni prevodioci. Iz diskusije, iz strasti koja je uneta u nju, bilo je očigledno ono što sam govorila i u načelnoj raspravi, da se ovaj zakon odnosi na samo jedan vrlo uzan segment autorskih prava i, uz svo dužno poštovanje problema koji postoji unutar tog trougla proizvođača, nosača zvuka i slike, kompozitora koji proizvode hitove, autora koji interpretiraju te hitove, s jedne strane, i korisnika njihovih autorskih dela, dakle, uz iskreno poštovanje prema svima njima, pokušala sam da predložim i neke amandmane koji se tiču i drugih umetnika, a kojih u ovom zakonu gotovo da nema ili ih ima u vrlo apstraktnoj formi, bez definicije njihovih konkretnih prava. Na član 69. podnela samamandman koji se zapravo tiče jednog problema koji se javlja u članu 70. Citiraću prvi stav tog člana koji glasi - ako se korišćenjem autorskog dela ostvari dobit, koja je u očiglednoj nesrazmeri sa ugovorenom autorskom naknadom, autor, odnosno njegov naslednik ima pravo da traži izmenu autorskog ugovora radi otklanjanja te nesrazmere. Mislim da ovako formulisanje prvog stava člana 70. stvara pravnu nesigurnost i predstavlja naknadnu pamet i da bi mnogo bolje bilo da u članu 69. se predvidi da prilikom prvog sklapanja autorskog ugovora o autorskom delu bude predviđena i takva mogućnost. Ne kažem da je ona obavezna, kako je navedeno u obrazloženju zašto se amandman odbija, ali ako autor koji zaključuje ugovor predvidi mogućnost da njegovo delo ostvari i veću dobit od one koju je ugovorio, misli da to treba da unese u taj ugovor.
Gospodin Dragan Šormaz želi reč.
Ovaj amandman uvažene koleginice Svetlane Stojanović u stvari govori o tome koliko je tačno ono što smo malopre govorili, koliko je ovaj Predlog zakona očigledno i na brzinu čak i napisan, samo sa jednim ciljem. Bukvalno je sklepan samo u interesu jedne organizacije čiji je vlasnik, suvlasnik, kako god hoćete, Mirko Cvetković, predsednik Vlade. On se čak ne bavi ni svima onima koji imaju autorsko pravo, nego samo jednim užim delom, jednim delom kojim se možda obrće najveći novac, ali se ne bavi zaštitom svih onih koji imaju autorsko pravo. Ponavljam još jednom, tri puta je IFP, međunarodna organizacija, ne evropska, nego svetska, koja je u ovoj oblasti najmerodavnija da nešto kaže, tri pisma je poslala Vladi Republike Srbije, da ovaj predlog zakona nije u skladu sa evropskim standardima. Tri puta, i opet je u proceduri. Šta je u pitanju? Samo interes određene grupe ljudi koji žele monopol u ovoj oblasti, a vaše je, 126 vas da pritisnete zeleno dugmence i da im to omogućite, zato što ste u koaliciji, zato što ste poslanici stranaka koji čine većinu u Vladi Republike Srbije i zato što oni misle da vi niste narodni poslanici. Vi treba da branite interese građana, interese naroda. Još jednom apelujem na vas da glasate protiv ovog zakona, ako su već tvrdoglavi da neće da ga povuku. Ponavljam, predlog zakona je prvo predložio Cvetković, kada je bio ministar finansija, pa nije došao u proceduru jer smo imali vanredne parlamentarne izbore. Sada ga kao predlaže Đelić, nema ga nigde, dolaze drugi ministri koji nemaju trenutno šta da rade, ne odgovaraju ni na jedno pitanje, ne obrazlažu, ne žele da se mešaju u to. Znaju o čemu govorimo i ponavljam, tri puta vam pošalju pismo, znači, međunarodna organizacija koja kaže, koja je najmerodavnija međunarodna organizacija, da nisu u skladu sa evropskim standardima, a puna su vam usta EU. Kažem vam ponovo kao član stranke, kao poslanik iz DSS koji je 10 godina poslanik, stranke koja je najviše učinila na putu ka EU, koja je najviše pretrpela i doživela tu najveću tranzicionu štetu, to se dešavalo i drugim državama, na to smo bili spremni jer smo radili u interesu naših građana i nije nam bilo teško, stranka koja je najviše činila za promene i za standardizaciju našeg društva na ovom nivou na kome su države EU, još jednom vam kažem, nemojte ovo da radite. Ako je Vlada tvrdoglava i neće da ga povuče, glasajte protiv. Možete vi vašom propagandom i dalje da govorite i da pričate priče o tome kako je DSS protiv EU, kako je Koštunica protiv EU. Kako protiv EU, a danas je na kongresu IPP, ili evropskih narodnih partija u Bonu, danas i sutra? Dva dana. To nema u kontrolisanim medijima nigde da se čuje. Inače, vaši levičari ne vladaju, oni su opozicija EU. Evropske narodne partije vladaju EU i Koštunica sada sedi s njima tamo. Kako je to on protiv EU, ako u svemu tome radi i učestvuje? To što kaže - hoću da znam šta je za EU Srbija, da li sa Kosovom ili ne, recite gospodo? To ga čini protiv EU. Stvarno? Da li vi hoćete da znate šta je EU? Zar nije vaša rečenica ili vašeg predsednika - Evropa nema alternativu, a Kosovo ako bude uslov za ulazak u EU, nikada nećemo priznati. Tu imamo logičku grešku. Kako onda Evropa nema alternativu? Šta ako nam bude to uslov? Kako to onda nećemo imati alternativu. Šta je alternativa? Ali lepo, istraživanja kažu da narod hoće u EU i da narod hoće da se brani Kosovo i vi onda dve stvari strpate u jednu rečenicu i terate. Dokle mislite da ta kampanja na takav način može da se vodi? Onda da radite, da ubirate plodove našeg rada, što smo vam dokazali u raspravi vezano za viznu liberalizaciju. Jučerašnji trgovinski sporazum, hvala bogu, ali ljudi, da vas obavestim, 90% toga je u vreme vlade Vojislava Koštunice već funkcionisalo, 70% u vladi Zorana Đinđića je već funkcionisalo. Još u to vreme, ono što smo juče ponovo dobili je funkcionisalo u radu. Koliku ćemo imati korist, koliko će praktičnu korist od toga imati naša privreda i država, to sada zavisi od nas samih. S obzirom da ste vi vlast, koliko ste nesposobni, kao što ste nesposobni, neće imati ni od Prelaznog trgovinskog sporazuma nikakvu korist. Zato je već vreme i ovaj predlog zakona, koliko god banalno zvučalo, danas, završavam, sreda, četvrtak, šta je, nema ničega, šta će raditi ovaj parlament do petka u četiri sata? Ništa. Zar nije i to dokaz da vam je isteklo vreme. Dosta ste varali građane. Fijat, nema ništa. Prođe novembar, šta je sa novim modelom. Dinkić rekao da će Tadić i on u novembru videti novi model koji će biti proizvođen u Kragujevcu. To je rekao poslednje nedelje oktobra. Danas je objavljeno za NIS 500 dinara po akciji. Građanima puta pet po akciji to je 1000 dinara. Šta je sa hiljadu evra? Šta je sa 200 hiljada zaposlenih? Sto hiljada ljudi se izgubilo. Plate su bile 400 evra, sada su 300, 70% penzije su zamrznute do aprila 2011. ovim predlogom zakona o budžetu koji ste dali za 2010.i plus zadužujete državu, rekao sam danas, 5.000 evra po porodici, na prosečnu platu, s obzirom da ne radi dvoje u porodici, koji bukvalno godinu dana da svaki naš zaposleni da odvoji svoju godišnju platu, da bismo vratili dug koji vi pravite. Leba da ne jede, deci da ne da mrvicu jednu. Kako ćemo da vratimo te dugove? Od 11 tačaka na dnevnom redu, budžet je zaduživanje, još jedna milijarda, plus još pet tačaka dnevnog reda zaduživanja. Koju mi privredu imamo da to vrati? Onda kaže predsednik te vlade, za koga je ovaj zakon i pisan - mi nismo zadužena država previše. Stvarno? Vidite, u regionu su neki drugi zaduženi. Šta ćemo, da se merimo sa Hrvatskom? Ona ima nekoliko milijardi evra godišnje od turizma. Od čega mi imamo? Zaluđujete se, kupićete luku Bar. Pričaćemo i o tome. Šta će nama luka Bar? Nemamo robu da izvezemo sa jednim šleperom ili kamionom, a ne prekookeanskim brodovima. Gde je pruga do luke Bar? Hrvati su prodavali devet ove godine i ni jednu nisu prodali. Naravno da neko jedva čeka da nam uvali luku koja nam ne treba. Jugu Srbije baš uopšte ne treba. Neka kaže i gospodin Nikolić. Da li treba Vranju luka Bar? Bliže je Solun, mnogo više im se isplati. I Vranju, Leskovcu, Nišu, šta će im luka Bar? Sada se i time zaluđujemo, kupićemo luku Bar, trošićemo pare i donosimo ovakve predloge zakona koji nemaju nikakve veze, niti imaju, niti će rešiti situaciju. I dalje će morati da se prodaju kompakt diskovi sa karticama za mobilne telefone, a ne u prodavnici, kao svugde, normalno u svetu. Niti će rešiti pitanje autorskih prava, niti će bilo šta promeniti ovde, samo će nas obrukati. Moraćemo ponovo da menjamo taj zakon za nekoliko meseci ili čim padne ova Vlada, to će možda biti brže od nekoliko meseci. Zašto? Zato što se piše samo za interes jednog čoveka koji sedi u toj Vladi ili grupacije njegove koja je u toj firmi. Molim vas još jednom razmislite u danu za glasanje, ni ovi amandmani koje smo pisali to ne mogu da promene. Pokušali smo nešto da promenimo što se može koliko-toliko, ali ovaj zakon treba povući iz procedure ili glasati protiv njega.
Gospodine Šormaz, vi ste uglavnom govorili o temi koja bi možda u petak po sadržaju više odgovarala. Dakle, niste se držali dnevnog reda. Na član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Svetlana Stojanović, Miloš Aligrudić, Željko Tomić. Da li neko želi reč? Na član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Svetlana Stojanović i Miloš Aligrudić i Željko Tomić. Da li želite po ovom amandmanu? Izvolite.
I ovaj amandman sam podnela pod pretpostavkom da autorska dela stvaraju i pisci i slikari, i reditelji i tako dalje. I predlažem da u članu 87. koji kao predmet dela ima u vidu samo preradu radi snimanja filmskog i televizijskog dela, znači, dela koja se beleži na nosače slike. Do sada smo govorili isključivo o delima koja se beleže na nosačima zvuka. Dakle, iz tog člana 87. izbacim one delove, tako da član može da se odnosi na bilo koje autorsko delo. Znači, kada bi se prihvatile izmene koje predlažem, član 88. bi glasio: Ako ugovorom o preradi autorskog dela nije drugačije određeno, autor odnosno njegov naslednik njime ustupa sledeća isključiva prava: 1) na preradu dela; 2) na umnožavanje primeraka tako stvorenog dela; 3) na prikazivanje dela; 4) na emitovanje dela. Dakle, izbacuje se filmskog dela i pokušava da se član uopšti.
Na član 89. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Milićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 90. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Saša Dujović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 92. amandman je podneo narodni poslanik Saša Dujović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 93. amandman je podneo narodi poslanik Milan Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 94. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Milićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Svetlana Stojanović, Miloš Aligrudić i Željko Tomić. Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj prihvatili su ovaj amandman. Na član 117. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 126. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 127. amandman je podneo Branimir Đokić narodni poslanik. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 127. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Andrić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 142. stav 5. amandman, sa ispravkom, podneo je Odbor za nauku i tehnološki razvoj, a Vlada je prihvatila ovaj amandman. Vlada nije razmatrala ispravku ovog amandmana. Da li neko želi reč? (Da.) Imamo sada informaciju da je Vlada prihvatila i ispravku.Narodni poslanik Saša Dujović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 131. doda član 131a.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 156. Amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj prihvatili su ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman na član 156. je podneo Odbor za nauku i tehnološki razvoj. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Na član 157. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Đokić.
Ovaj amandman je vrlo bitan. Prilikom donošenje i davanja ovlašćenja od Zavoda za intelektualnu svojinu određenim organizacijama koje se bave u ovoj oblasti zaštitom autorskih prava. U članu 157. umesto stava 1. da se doda stav 2. koji glasi:Najmanje 2/3 osnivača organizacije moraju da budu protokolisani kao autori interpretatori za delatnost kojom se organizacija bavi. Zašto to je potrebno? Zbog toga što su se velike zloupotrebe radile i rade se danas, da određena udruženja koja daju neku reprezentativnost na osnovu čega Zavod za intelektualnu svojinu daje njima ovlašćenje da obavljaju određenu delatnost, stavljaju na spiskove ljude koji uopšte nisu iz ove delatnosti ili struke. Kada bi se to proveravalo, kada bi neko želeo da sada uđe u te spiskove, na osnovu čega su određena udruženja donosila po hiljadu, po dve hiljade članova, to bi sad vrlo došlo do toga da ti spiskovi nisu tačni. Ne može neko ko nije direktno u struci potpisivati i biti član samo zato što je član nekog udruženja, a ne bavi se tim poslom, davati reprezentativnost nekom udruženju i na osnovu takvih spiskova Zavod za intelektualnu svojinu davatiovlašćenja toj organizaciji da to ona radi, pa sam zato stavio u ovaj amandman da to mogu samo ljudi koji su direktno protokolisani da se bave profesionalno tom delatnošću, jer ovde direktno se odnosi na struku. Kao kada bi otišao da dajem potpise za advokatsku komoru ili, šta znam, određena druga strukovna udruženja gde naravno nema veze sa mojim poslom. Zato je vrlo bitno naglasiti da se bar sada spreče buduće manipulacije koje su rađene i rade se svakodnevno sa tim spiskovima, dokazivanje reprezentativnosti,a to je sve falsifikat.
Na član 157. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić koji želi reč. Izvolite, gospodine Jojiću.
U ime SRS sam podneo amandman na član 157. i ostajem kod tog amandmana, a ujedno i kod obrazloženja. Uporedo sa ovim autorskim delima bih želeo da ukažem javnosti, a ujedno i Vladi Republike Srbije i onima koji odlučuju o autorskim honorarima, autorskom pravu i onim autorima koji, pre svega, pišu udžbenike za srednje i osnovno obrazovanje i za one koji pišu udžbenike na fakultetima. O tome Vlada i nadležna resorna ministarstva moraju više povesti računa. Nije čudo što nam udžbenike za osnovno i srednje obrazovanje piše i Kurta i Murta, da oprostite, ali moram reći da svako treće dete ima krivu kičmu od tovara koji nosi u školi. Što se tiče visokog obrazovanja i udžbenika za fakultete, moram reći da se ovde ne vodi dovoljno računa. Kada je u pitanju pravni fakultet i Beograd i drugi fakulteti Republike Srbije i predmeti koji se pre svega izučavaju, a pripreme zakona koje rade određena ministarstva, pre svega priređuju i angažuju komisije, pitam se zašto najveći stručnjaci iz pravne oblasti, kao što je Slobodan Perović, stručnjak za obligaciono pravo, prof. dr Veroljub Brajović, stručnjak za postupke za ostvarivanje svih građanskih prava kao što su zakoni o parničnom i izvršnom postupku, kao što su dela našeg čuvenog nadaleko prof. dr sada pokojnog Radomira Lukića, dakle, u ovoj oblasti mora se voditi računa ko se uzima u komisiju, zašto ovi profesori sa pravnih fakulteta ne mogu da budu angažovani da pišu određene zakone? Rekoh, ponavljam, Slobodan Perović iz obligacionog prava, Veroljub Brajović iz građanskoga prava, dakle, moram reći da nam za pripreme zakona i udžbenika i tih autora koji se debelo plaćaju u komisije ne mogu da dođu ovi ljudi, a znate da još imamo takve predloge zakona koji dolaze pred parlament i koji se ovde u parlamentu usvajaju, a da ne dođe ni vreme kada oni treba da budu u primeni a traži se izmena i dopuna tih zakona.Bez obzira na ovaj predlog zakona o autorskim i srodnim pravima, koristio sam se praksom da nam udžbenike pišu i oni diletanti koji ne zaslužuju. Oni se takmiče ko će da napiše 1.000, 2.000, 3.000 ili 5.000 stranica određenih udžbenika za određeni nivo obrazovanja, ali ko to kontroliše i ko odobrava? Tu je problem. U ovoj oblasti nemamo uređenu praksu iz koje oblasti ko treba da bude angažovan. Kada su u pitanju pravosudni zakoni, zašto se ne angažuju profesori pravnih fakulteta, koji su stručnjaci za određene grane prave, nego nam pišu neki pripravnici, ljudi koji s praksom blage veze nemaju?
Malo ste duže govorili. Na član 166. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj prihvatili su ovaj amandman. Na član 171. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović, koji želi reč.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, podneo sam amandman na član 171. Predloga zakona o autorskim i srodnim pravima, kojim tražim da se ovaj član briše. Ovim članom, ali i drugim normama ovog predloga zakona, vladajuća garnitura u Srbiji ne čini ništa da spreči ogromnu pljačku koja se vrši u ovoj oblasti na štetu umetnika, autora i izvođača. Ovaj član nije razradio i precizirao mnoge aspekte o korišćenju fonograma pod određenim okolnostima i zavisno od vrste muzike. On govori da se može odrediti i paušalni iznos naplate od određenih korisnika fonograma, kao što su slušanje u autobusu, zanatskoj radnji, izložbenom prostoru, kafiću itd, što u krajnjem slučaju i može da se podvede u ovaj zakonski okvir, jer se radi o zaštiti autorskih i srodnih prava. Postavlja se pitanje - zašto nema predstavnika Unije poslodavaca Srbije, koji štite i prava korisnika ovih fonograma da imaju i oni svog predstavnika u određenoj komisiji koja će donositi tarifni pravilnik o visini i načinu naplate ovih paušala? Ovaj član nigde ne spominje i problem koji uopšte nije zanemarljiv, nego, naprotiv, otvara i drugi veliki problem, a to je - kako naplatiti i odrediti način paušalne nadoknade od korisnika fonograma, koje je izdao strani izdavač, na njemu sluša muziku isključivo stranih izvođača ili klasičnu muziku - Betovena, Mocarta, Montovanija itd, i skriveno koristi u svom CD plejeru CD koji je nabavio ili kupio u inostranstvu, pa se pitam kome ide taj novac, kada se zna da ovlašćena organizacija, organizacija proizvođača fonograma Srbije ima sklopljen međunarodni ugovor sa tri zemlje, a to su Engleska, Rusija i Italija, a nemaju nikakve tehničke mogućnosti?
Vreme. Zahvaljujem. Na član 174. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 176. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj prihvatili su ovaj amandman. Na član 177. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović, koji želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo, predložio sam brisanje člana 177. zato što je besmislen i suvišan. SOKOJ štiti prava Svetlane Ražnatović, Džeja Ramadanovskog i ostalih Lepih Lana, Lepih Mića i Ekstra Nena. Tu nema ničeg spornog. Sporno je to što se u ovoj zemlji uopšte ne štite prava onih koji su hiljadu puta ugroženiji od pevača i onih koji samo otvaraju usta. Tu mislim na 700.000 građana Srbije koji danas nemaju šta da jedu i najmanje isto toliko prevarenih građana. Ko će da zaštiti prava radnika Livnice u Ljigu, koji rade u izuzetno teškim uslovima, sa platom od oko 16.000 dinara i kojima se penzijsko i zdravstveno osiguranje ne uplaćuje poslednjih šest meseci? Direktor livnice Milutin Ranisavljević-Šmit nesavesnim radom sistematski uništava livnicu, čiji je kapital u ovom momentu umanjen za preko milion evra. Prava radnika livnice mogu da zaštite komandir stanice policije Marko Pajević i opštinski javni tužilac opštine Ljig Milan Gavrilović, koji pred sobom imaju dve krivične prijave KP 18/8 i KPR 15/8, sa nizom nespornih dokaza o kriminalu u Livnici u Ljigu. Iz samo njima znanih razloga, ne postupaju po tim krivičnim prijavama.
Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman na član 177. je podneo Odbor za nauku i tehnološki razvoj. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Na član 178. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović, koji želi reč.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, podneo sam amandman na član 178. Predloga zakona o autorskim i srodnim pravima, kojim tražim da se ovaj član briše. U članu 178. stav 1. reči "reprezentativnog udruženja" brišu se. Uvođenjem reprezentativnog udruženja proizvođača stvara se monopol i ukida se slobodno tržište i slobodna proizvodnja. Po formulaciji predlagača zakona, učesnici u ovom poslu su prinuđeni da postupaju po uslovima koje diktira reprezentativno udruženje proizvođača, tj. monopol proizvođača. Postavljam pitanje - koji su to kriterijumi koji određuju i koje je to reprezentativno udruženje proizvođača, kada se zna da registracija ovih proizvođača fonograma se sami fiktivno registruju, kako bi dali većinu jednom ili dvojici proizvođača i dobili dozvolu kao reprezentativni proizvođači, a time i monopol nad tržištem? Primera radi, jedna diskografska kuća, kao što je PGP RTS, ima više kvalitetnih muzičkih video izdanja u toku jedne godine nego svi ovi proizvođači koji su navodno okupljeni oko jedne organizacije koja se zove organizacija proizvođača fonograma Srbije. Ovako velika organizacija fonograma, kao što je PGP RTS, ne mora biti u sastavu ovog reprezentativnog udruženja i one mogu sklapati direktne ugovore sa individualnim proizvođačima i autorima ili sa njihovim agencijama, koje su registrovane za zaštitu njihovih prava. Time bi se izbegao monopol od strane reprezentativnog udruženja proizvođača. Ovde je veliki novac u opciji, a sve na štetu autora i izvođača. Oni ovo ne mogu da spreče, pa je zato potrebno da napravi prostor kako bi druge diskografske kuće, koje ne žele biti u ovoj tzv. reprezentativnoj organizaciji mogle na tržištu biti ravnopravni partner u ovoj oblasti diskografije. Zato vas pozivam da prihvatite moj amandman.
Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman na član 178. podneo je Odbor za nauku i tehnološki razvoj. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Na član 180. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 192. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman na član 200. podneo je Odbor za nauku i tehnološki razvoj. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Na član 201. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić, koji želi reč.
Naravno, i ovaj amandman nije prihvatila Vlada. Radi se o troškovima postupka pred komisijom za autorska i srodna prava i to samo u jednom delu kada se aktivira ta komisija koja daje mišljenje o predlogu tarife koje predlažu organizacije. Mora da se zna da komisija ima predsednika i četiri člana i da komisija nije stalno telo. U članu 251. stav 2. propisuje se visina naknade, pa je tu rečeno da član komisije ima pravo na naknadu koja iznosi 20% osnovne mesečne plate sudije okružnog suda. Izvinite, molim vas, više nemamo sudiju okružnog suda, gospodine Čipliću. Ako se sećate, pre godinu dana došlo je do apsolutne promene ne samo naziva nego i mreže sudova i organizacije sudova, tako da ne znam kako ćete da primenite ovu odredbu. Ono što je SRS predložila jeste da takođe to bude 20%, ali ne od plate tog sudije nego minimalne mesečne zarade u Republici Srbiji, tim pre što se radi o naknadama članovima jedne komisije, a komisija nije stalnog karaktera, samo se povremeno sastaje da reši nešto što je sporno u pogledu tarifa. Prvo postoji ova tehnička greška koju niste ni primetili, pretpostavljam, mada me čudi s obzirom na datum kada je Predlog zakona ušao u proceduru, već tada je naziv okružni sudovi postao istorijski termin, da, septembra ove godine je zakon ušao u proceduru, mogli ste da to izmenite, ali nije poenta samo u tome da li je okružni ili je apelacioni, već pre svega u visini. Ako je neko telo ad hok, sastaje se na zahtev, kada se pojavi spor između organizacije i korisnika u pogledu tarife, onda oni sednu, reše taj problem tako što dostavljaju svoje mišljenje o tarifi. Smatram da to nije tako sistematičan posao, da je potrebno ne znam šta, velika služba, velike analize itd, ali ova naknada od 20% minimalne zarade u Republici Srbiji…
Prošlo je dva minuta. Zahvaljujem. Narodni poslanik Đorđe Milićević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 202. doda novi član 202a. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 215. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Svetlana Stojanović, Miloš Aligrudić i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Da) Gospođa Svetlana Stojanović ima reč.
Ovo je poslednji amandman koji sam podnela. Želim da kažem da i ovih šest-sedam amandmana koje smo podneli ne bi ništa promenili zakon o autorskim i srodnim pravima, za koji smatramo da je koncepcijski loš, da vodi računa samo o onim autorskim delima koja donose veliki novac, da je ceo spor oko toga kome će taj novac pripasti. Uvek bih bila za to da pripadne autorima, a amandman koji sam na član 215. podnela spada u odeljak – Kaznene odredbe. Prvi stav člana 215. glasi: „Kazniće se za privredni prestup novčanom kaznom u iznosu od 100.000 do 3.000.000 dinara privredno društvo ili drugo pravno lice koje“, amandmanom predlažemo da se tu kao prvi stav doda: „ne plati ili plati sa zakašnjenjem honorar za autorsko delo koje ovlašćeno objavi“. Kako smo obrazložili ovaj amandman? Napori svih vrsta autora da naplate ove autorske sirotinje koja ne naplaćuje velike honorare, napori svih vrsta autora da naplate svoje honorare imali bi mnogo veće izglede na uspeh ukoliko dobiju zakonsko uporište time što će se neisplaćivanje ili zakasnelo isplaćivanje honorara definisati kao privredni prestup koji se kažnjava iznosom koji sam navela. Amandman je odbijen uz obrazloženje: da bi se nešto nazvalo privrednim prestupom treba da se tiče finansijskog poslovanja. Pa, tiče se. Drugi uslov da treba da izaziva teške društvene posledice. Neisplaćivanje honorara autorima izaziva teške društvene posledice po kulturu zemlje.
Na član 219. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Grubješić. Vlada i Odbor za nauku i tehnološki razvoj prihvatili su ovaj amandman. Na član 219. amandman je podneo narodni poslanik Miletić Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 219. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Andrić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 220. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo narodni poslanici, članom 220. predviđeno je da se primena člana 29. stav 2, koji se odnosi na osnivanje organizacije za kolektivna ostvarivanja autorskih prava, odloži do prijema Srbije u EU. Svojim amandmanom sam predložio da se taj neograničeni, neodređeni rok ograniči na dve godine. Prvo, ko nama garantuje da će Srbija ikada biti primljena u EU? Drugo, kada će se to dogoditi? Sećamo se da ste vi pre 5. oktobra obećavali da će to biti 2004. godine i kasnije je taj rok produžavan za svaku izbornu kampanju za još dve ili tri godine, da bi sada došli u situaciju da ministri, neki ministri iz vladajuće koalicije, obećavaju da će to biti 2014. godine, a nekoliko dana kasnije, drugi ministri ih demantuju i kažu – nije realno da to bude pre 2018. godine. Praktično, to znači da ćemo primenu ovog propisa doživeti možda za pet godina, za 10 godina ili možda kada na vrbi rodi grožđe. Inače, mislim da je presedan da parlament jedne države usvaja određeno zakonsko rešenje, a da sam u tom zakonskom rešenju kaže – nemamo pojma kada ćemo ga početi primenjivati. I ovaj član zakona je slika i prilika politike DS koja se svodi na sledeće – obezbedićemo vam radna mesta, samo ne znamo kada, obezbedićemo vam bolji život, samo ne znamo kada. Usvojićemo ovaj propis, član 29, samo nemamo pojma kada ćemo i da li ćemo ga uopšte primenjivati.
Reč ima narodni poslanik Pavel Marčok.
Na kraju bih iskoristio samo dva minuta da pohvalim ovaj zakon i hteo bih reći da u ovom zakonu konačno, za razliku od prethodnog, krajnji korisnici imaju pravo da utiču na formiranje jedinstvene tarife, što nije bilo rešeno u prošlom zakonu i da se konačno ovim zakonom i gleda sa ugla krajnjih korisnika. Tu smo danas uglavnom govorili o interpretatorima i autorima, ali ovim zakonom će se omogućiti i stotinama hiljada krajnjih korisnika da dobiju adekvatniju i jedinstvenu tarifu i naplatu i da se po ovom, kao što je određeno ovim zakonom, određuje tarifa i na osnovu geografske odrednice, kao što do sada nije bila razlika između, recimo, nekog salona u glavnom gradu i salona u nekom manjem gradiću ili selu. Danas se ovim zakonom ispravlja i taj nedostatak i mnogi drugi. Hteo bih da pohvalim da je ipak ovaj zakon puno bolji i gleda čak i na krajnje korisnike, pored autora i interpretatora.
Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona o autorskom i srodnim pravima u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem se na današnjem radu. Nastavićemo u petak, 11. decembra, u 10 časova. [[Sednica je prekinuta u 17.40 časova]]
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA STENOGRAFSKE BELEŠKE TREĆA POSEBNA SEDNICA 8. decembar 2009. godine (Sednica je počela u 12.10 časova. Predsedava Slavica Đukić-Dejanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Treću posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Ovu posebnu sednicu, saglasno članu 115. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, sazvala sam radi polaganja zakletve predsednika Vrhovnog kasacionog suda i Republičkog javnog tužioca koji, u skladu sa zakonom, zakletvu polažu pred Narodnom skupštinom. Obaveštavam vas da sam, shodno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da, pored predsednika Vrhovnog kasacionog suda i Republičkog javnog tužioca, sednici prisustvuju i Ivica Eždenci, sekretar Visokog saveta sudstva, Nela Kuburović, iz administrativne kancelarije Visokog saveta sudstva, Majda Kršikapa, savetnik u Vrhovnom sudu Srbije, Vesna Čolanović i Nevenka Dedić-Dragačević, specijalni gosti predsednice Vrhovnog kasacionog suda, Snežana Malović, ministar pravde, Miljko Radisavljević, Specijalni tužilac za organizovani kriminal, Slobodan Radovanović, v.d. Republičkog javnog tužioca, Đorđe Ostojić, zamenik Republičkog javnog tužioca, Ivana Letica Pavić, zamenik Okružnog javnog tužioca u Novom Sadu, Slobodan Homen, državni sekretar u Ministarstvu pravde, Ivana Marković, šef kabineta ministra pravde, Zorica Stajšić, zamenik okružnog javnog tužioca u Beogradu, Tomislav Kilibarda, v.d. Drugog opštinskog javnog tužioca u Beogradu, Jugoslav Stojiljković, direktor Direkcija za upravljanje oduzetom imovinom, Dragana Lukić, pomoćnik ministra pravde, Milan Obradović, direktor Uprave za izvršenje zavodskih sankcija, Vladimir Vukčević, tužilac za ratne zločine, Bruno Vekarić, portparol Tužilaštva za ratne zločine, Nenad Ukropina, zamenik republičkog javnog tužioca, Svetislav Đurović, načelnik Službe za borbu protiv organizovanog kriminala, Maja Matija Ristić, sekretar Ministarstva pravde, Krsman Ilić, zamenik republičkog javnog tužioca, Branko Lazarević, šef kabineta ministra unutrašnjih poslova i Dragana Vukić, pomoćnik ministra pravde. Čast mi je da u ime narodnih poslanika Narodne skupštine Republike Srbije i u svoje ime pozdravim sve cenjene goste. Podsećam vas da je Narodna skupština Republike Srbije, na Petoj sednici Drugog redovnog zasedanja u 2009. godini, održanoj 30. novembra 2009. godine, izabrala gospođu Natu Mesarović za predsednika Vrhovnog kasacionog suda, a gospođu Zagorku Dolovac za republičkog javnog tužioca. Takođe vas podsećam da je članom 53. stav 2. Zakona o sudijama utvrđeno da predsednik Vrhovnog kasacionog suda polaže zakletvu pred Narodnom skupštinom, a članom 83. stav 1. Zakona o javnom tužilaštvu utvrđeno je da republički javni tužilac polaže zakletvu pred Narodnom skupštinom. U skladu sa tim, pozivam najpre gospođu Natu Mesarović, predsednika Vrhovnog kasacionog suda, da pristupi radi polaganje zakletve.
"Zaklinjem se svojom čašću da ću svoju funkciju vršiti verno ustavu i zakonu, po najboljem znanju i umeću i služiti samo istini i pravdi".
Molim predsednika Vrhovnog kasacionog suda da potpiše tekst zakletve. Sada pozivam gospođu Zagorku Dolovac, republičkog javnog tužioca, da pristupi radi polaganje zakletve.
"Zaklinjem se svojom čašću da ću javnotužilačku funkciju vršiti predano, savesno i nepristrasno i štititi ustavnost i zakonitost, ljudska prava i građanske slobode".
Molim republičkog javnog tužioca da potpiše i preda tekst zakletve. Zahvaljujem i, u svoje ime i u ime svih narodnih poslanika, dozvolite da vam još jednom čestitam na izboru i poželim puno uspeha u radu. Zaključujem Treću posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 110 narodnih poslanika. Da bismo utvrdili broj narodnih poslanika u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da ima uslova za rad. Obaveštavam da je sprečena da sednici prisustvuje narodna poslanica Milica Radović. Primili ste predlog narodnog poslanika Aleksandre Jerkov, zamenika predsednika poslaničke grupe ZES, da se na osnovu člana 165. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, po hitnom postupku stavi na dnevni red ove sednice Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na 59. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Primili ste Predlog odluke koji je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov, zamenik predsednika poslaničke grupe ZES. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da prema članu 163. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, i to: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS - jedan sat, sedam minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa G17 Plus - 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 25 minuta 12 sekundi; Poslanička grupa "Napred Srbijo" - 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; Poslanička grupa LDP - 14 minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa Manjina - osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS - šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi niti jedne poslaničke grupe imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Aleksandra Jerkov želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja načelnog pretresa niko nije podneo prijave za reč. Pošto se niko nije javio, zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Pošto nije bilo potrebe da se uzima aktivno učešće po ovoj tački, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 11. decembar 2009. godine, sa početkom u 10,20 časova kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno 126 narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. U ovom momentu registrovano je 126 kartica. Prelazimo na odlučivanje po tačkama dnevnog reda. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O UREĐENjU SUDOVA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, u načelu. Od 127 narodnih poslanika, za je 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova, u celini. Od 127 poslanika, za je 126. Narodna skupština je usvojila Predlog o izmenama i dopunama Zakona o uređenju sudova. Prelazimo na 2. tačku: – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O SUDIJAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto smo prihvatili Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, za je glasalo dvoje. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama, u celini. Od 129 poslanika, za je glasalo svih 129. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o dopuni Zakona o sudijama. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O JAVNOM TUŽILAŠTVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, u načelu. Od 130 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Kako smo prihvatili Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 129 poslanika, troje je glasalo za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu, u celini. Od 129 poslanika, za je glasalo svih 127. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom tužilaštvu Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ORGANIZACIJI I NADLEŽNOSTI DRŽAVNIH ORGANA U POSTUPKU ZA RATNE ZLOČINE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, u načelu. Od 129 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je prihvatila ovaj Predlog. Pošto smo prihvatili Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Od 129 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ORGANIZACIJI I NADLEŽNOSTI DRŽAVNIH ORGANA ZA BORBU PROTIV VISOKOTEHNOLOŠKOG KRIMINALA Pošto je Narodna skupština obavila pretres predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala, u načelu. Od 129 poslanika, za je glasalo 124. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Odbor za pravosuđe i upravu, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 5. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici Odbora za pravosuđe i upravu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Od 128 poslanika, za je glasalo 120. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa za borbu protiv visokotehnološkog kriminala u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PRAVOSUDNOJ AKADEMIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naziv zakona amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasao jedan poslanik. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 119. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Đuro Perić. Od 127 poslanika, za je glasalo četvoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman, sa ispravkom, podnela je grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević i Aleksandra Ilić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Radovan Radovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković i Nenad Konstantinović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 123. Amandman je prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe i upravu prihvatio je ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 122. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe i upravu prihvatio je ovaj amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 124. Amandman je prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 113. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 127 poslanika, niko za amandman. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 114. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman na član 10 podneo je Odbor za pravosuđe i upravu. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 127 narodnih poslanika, za ovaj amandman glasalo je 123. Amandman je prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman glasao je 121. Amandman je prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Ilić i Milutin Jeličić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 116. Amandman je prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Ilić i Srđan Spasojević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 115. Amandman je prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 27. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podnela Gordana Pop-Lazić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 29. amandman u istovetnom tekstu podneli su Srđan Spasojević i 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman u istovetnom tekstu podneli su Srđan Spasojević i grupa 20 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman u istovetnom tekstu podneli su Srđan Spasojević i grupa 20 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 32. amandman u istovetnom tekstu podneli su Srđan Spasojević i grupa 20 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Srđan Spasojević i grupa 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman u istovetnom tekstu podneli su Srđan Spasojević i grupa 20 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković i Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 126 poslanika, za ovaj amandman je glasao 121 poslanik. Amandman je prihvaćen. Na član 35. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 126 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 107 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 35. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 127 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Na član 36. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 39. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Tomislav Nikolić i Božidar Delić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podnela Jorgovanka Tabaković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podnela Jelena Budimirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Antić i Stefan Zankov. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Zoran Babić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 43. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Tomislav Nikolić i Jorgovanka Tabaković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Budimirović i Zoran Antić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman je podneo poslanik Srđan Spasojević. Od 127 poslanika niko za. Na član 46. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe upravo su prihvatili amandman. Od 127 narodnih poslanika, za ovaj amandman je glasalo 113. Amandman je prihvaćen. Na član 46. amandman je podnela grupa narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 47. amandman je podnela grupa 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 49. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 50. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 51. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 51. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 52. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 53. amandman je podnela grupa 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 55. amandman je podneo Radovan Radovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 58. amandman je podnela poslanik Olena Papuga. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 59. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 59. amandman podnela poslanik Olena Papuga. Od 127 narodnih poslanika, četiri su za. Amandman nije prihvaćen. Na član 60. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman na član 61. podneo je Odbor za pravosuđe i upravu. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 127 poslanika, 122 su za. Amandman je prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Od 127 narodnih poslanika, za zakon u celini glasalo je 126. Konstatujem da je usvojen Predlog zakona o Pravosudnoj akademiji. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O TAJNOSTI PODATAKA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o tajnosti podataka, u načelu. Od 127 narodnih poslanika, za Predlog zakona u načelu glasalo je 123. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 120. Amandman je prihvaćen. Na član 2. amandman, sa ispravkom, podneo je Jovan Palalić. Od 126 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Milica Vojić-Marković. Od 126 poslanika, niko nije glasao za ovaj amandman. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. i ostale članove Predloga zakona u kojim se navodi reč „odobrenje“, amandman je podnela Vlada. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman. Od 126 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 117. Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Aleksandra Janković i Dragan Stevanović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman. Od 126 poslanika, za je glasalo 107. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 29. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 37. i na član 37. amandman su zajedno podneli poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 38. i član 38. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su Vlada, sa ispravkom, i Zaštitnik građana. Vlada je prihvatila amandman Zaštitnika građana. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman Vlade, sa ispravkom, kao i amandman Zaštitnika građana. Od 126 poslanika, za je glasalo 112. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 38. i na član 38. amandman su zajedno podneli poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman su, u istovetnom tekstu, podneli poslanici Aleksandra Janković, zajedno Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović; zajedno Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković, Vlada i Zaštitnik građana. Vlada je prihvatila amandman narodnih poslanika Aleksandre Janković, zajedno Vesne Pešić, Judite Popović i Nebojše Ranđelovića; zajedno Jovana Palalića, Milice Vojić-Marković, Miloša Aligrudića i Miroslava Petkovića i amandman Zaštitnika građana. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman narodnih poslanika Aleksandre Janković, zajedno Vesne Pešić, Judite Popović i Nebojše Ranđelovića; zajedno Jovana Palalića, Milice Vojić-Marković, Miloša Aligrudića i Miroslava Petkovića, amandman Zaštitnika građana i Vlade. Od 126 poslanika, za 121. Amandman je prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 42. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 43. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 44. i na član 44. amandman su zajedno podneli poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman su zajedno podneli: Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Od 126 poslanika niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 51. amandman su zajedno podneli: Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 53. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 126 poslanika niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 55. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman. Od 126 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Na član 61. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 61. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 64. amandman u istovetnom tekstu su podneli grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i narodni poslanik Dragan Stevanović. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 65. i član 65. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 65. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 66. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Aranđelović. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 67. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Marina Toman. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 67. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 72. amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman. Od 126 poslanika, 117 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 73. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 76. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 81. amandman je podnela poslanik Nataša Vučković. Od 126 poslanika, četvoro je za. Amandman nije prihvaćen. Na naziv Glave VI amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman. Od 126 poslanika, 121 je glasao za. Amandman je prihvaćen. Na član 85. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 87. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović. Od 127 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 88. amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 120. Amandman je prihvaćen. Na član 90. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 126 poslanika, jedan je glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 92. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Molim vas, moraćemo da utvrdimo kvorum. Obustavljam glasanje, odnosno ponovićemo glasanje za član 92. nakon što utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Pošto nas ima 126, postoji kvorum za odlučivanje. Na član 92. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 126 poslanika, dva su glasala za. Amandman nije prihvaćen. Na član 93. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 95. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman. Od 126 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 119. Amandman je prihvaćen. Na član 97. amandman su zajedno podneli Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Vlada je podnela amandman, sa ispravkom, kojim se dodaje naslov i član 97a. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman sa ispravkom. Od 126 poslanika, za je glasalo 124. Amandman je prihvaćen. Na član 98. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 99. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 109. amandman je podnela Vlada. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio amandman. Od 126 poslanika, za je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o tajnosti podataka, u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 125. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o dopuni Zakona o tajnosti podataka. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SLOBODNOM PRISTUPU INFORMACIJAMA OD JAVNOG ZNAČAJA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su narodni poslanici Jovan Palalić, Miloš Aligrudić i Milica Vojić-Marković, pisanim putem podneli amandman koji su zajedno podneli na član 8. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo dvoje. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Aleksandra Janković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli poslanici Jovan Palalić, Miloš Aligrudić i Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli poslanici Jovan Palalić, Miloš Aligrudić i Milica Vojić-Marković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Antić, Saša Maksimović i Oto Kišmarton Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Vlatko Ratković. Vlada nije prihvatila amandman, a Odbor za kulturu i informisanje prihvatio je amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 113. Amandman je prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo Zaštitnik građana. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim vas, pogledajte malo vaše kartice. Moraćemo da ponovimo glasanje povodom amandmana na član 14, ali prvo da utvrdimo kvorum. Molim da ubacite kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da nas ima 126. Na član 14. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Dakle, ponavljamo to glasanje. Od 126 poslanika, jedan je za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Milan Avramović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 15. doda novi član 15a. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Boris Aleksić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 15. doda novi član 15a. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Pešić, Judita Popović i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za kulturu i informisanje prihvatio je amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 121. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 125. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVNIM SLUŽBENICIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 118. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima podsećam vas da je narodni poslanik Zlata Đerić povukla amandmane koje je podnela na članove 49a i 49b Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman, sa ispravkom, podnela je Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 116. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Odbor za pravosuđe i upravu, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, podneo je amandman na član 8. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici Odbora za pravosuđe i upravu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Od 127 poslanika, za je glasalo 118. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Vlatko Ratković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 122. Amandman je prihvaćen. Na član 36. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 41. amandman je podneo poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 42. amandman je podneo poslanik Vlatko Ratković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 126 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 114. Amandman je prihvaćen. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Aleksandar Pejčić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 55. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Aleksandar Pejčić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 56. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Aleksandar Pejčić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 66. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Poštovani narodni poslanici, podsećam vas da je članom 66. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona, Vlada je navela da naročito opravdani razlozi za ranije stupanje na snagu ovog zakona, u smislu člana 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, proizilaze zbog potrebe reforme službeničkog sistema, mera racionalizacije državne uprave i potrebe za smanjenjem rashoda republičke administracije. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 126 narodnih poslanika, svih 126 poslanika je glasalo za. Narodna skupština je posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Od 126 narodnih poslanika, 125 je glasalo za, te konstatujem da smo usvojili Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ODREĐIVANjU MAKSIMALNOG BROJA ZAPOSLENIH U REPUBLIČKOJ ADMINISTRACIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u republičkoj administraciji, u načelu. Od 126 narodnih poslanika, za zakon je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, amandmane povukli narodni poslanici Milisav Petronijević na članove 10. i 11. i Gordana Rajkov na član 11. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naziv Predloga zakona amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić i Milica Vojić-Marković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić i Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo Miroslav Markićević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela grupa 20 narodnih poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Niko za, od 126 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa 20 narodnih poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Niko za, od 126 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo Miroslav Markićević. Niko za, od 126 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo Miroslav Markićević. Niko za, od 127 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela Danijela Lovrin-Gavrilović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dragomir Cimeša. Četvoro za, od 127. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. je podneo narodni poslanik Suzana Grubješić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 124. Konstatujem da je amandman prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mirko Čikiriz, Aleksandar Jugović, Žika Gojković i Aleksandar Čotrić. Niko za, od 127 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo Miroslav Markićević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Niko za, od 127 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo Miroslav Markićević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, na član 6. amandman je podneo Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 119, pa je prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vesna Pešić, Zoran Ostojić, Nebojša Ranđelović i Kenan Hajdarević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo Miroslav Markićević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bajram Šehović, Vitomir Mihajlović, Meho Omerović i Munir Poturak. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela Danijela Lovrin-Gavrilović. Od 127 poslanika, 6 je glasalo za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Miroslav Markićević i poslanik Dragan Stevanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Momo Čolaković. Od 127 poslanika, 10 je glasalo za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić i Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Đuro Perić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić i Miloš Aligrudić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić i Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli: Čedomir Jovanović, Zoran Ostojić, Vesna Pešić, Nebojša Ranđelović i Kenan Hajdarević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, na član 11. amandman je podneo Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja. Od 127 poslanika, 117 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Milisav Petronijević i poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo Miroslav Markićević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić i Milica Vojić-Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela grupa od 20 narodnih poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 14. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona, Vlada je navela naročito opravdane razloge da zakon stupi na snagu pre osmog dana od dana objavljivanja, a koji se sastoje u potrebi da se donesu odgovarajući podzakonski akti, izvrši provera kvaliteta rada zaposlenih u propisanom roku, kao i da se omogući da se do 31. decembra 2009. godine u organima državne uprave, javnim agencijama i organizacijama za obavezno socijalno osiguranje donesu novi akti o sistematizaciji radnih mesta. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 127 poslanika, 127 su za. Narodna skupština je utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u republičkoj administraciji, u celini. Od 127 poslanika, 125 su za. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u republičkoj administraciji. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ODREĐIVANjU MAKSIMALNOG BROJA ZAPOSLENIH U LOKALNOJ ADMINISTRACIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u lokalnoj administraciji, u načelu. Od 127 poslanika, 123 su za. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je narodni poslanik Suzana Grubješić, pisanim putem, povukla amandmane koje je podnela na čl. 8. i 10. Predloga zakona. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Momo Čolaković. Od 127 poslanika, 8 je glasalo za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić, Miroslav Petković i Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić, Miroslav Petković i Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Momo Čolaković. Od 127 poslanika, tri su za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo Miroslav Marinković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Esad Džudžević, Bajram Omeragić i Riza Halimi. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja, prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, 123 su za. Amandman je prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 2. podneo je Odbor za pravosuđe i upravu. Od 127 poslanika, za je glasalo 100, protiv 23, nije glasalo 4. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Momo Čolaković. Od 127 poslanika, za četiri. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Mihailo Purić. Od 127 poslanika, za pet. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić, Miroslav Petković i Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Riza Halimi. Od 127 poslanika, za tri. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić, Miroslav Petković i Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić, Miroslav Petković i Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić i Miroslav Petković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Momo Čolaković. Od 127 poslanika, za pet. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 8. podneo je Odbor za pravosuđe i upravu. Od 127 poslanika, za 119. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić i Miroslav Petković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Momo Čolaković. Od 127 poslanika, za 7. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo Miroslav Marinković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman su zajedno podneli Čedomir Jovanović, Zoran Ostojić, Vesna Pešić, Nebojša Ranđelović i Kenan Hajdarević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 9. podneo je Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja. Od 127 poslanika, za 116. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo Milisav Petronijević. Od 127 poslanika, za 9. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman su zajedno podneli Čedomir Jovanović, Zoran Ostojić, Vesna Pešić, Nebojša Ranđelović i Kenan Hajdarević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela Daniela Lovrin-Gavrilović. Od 127 poslanika, za četiri. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Srđan Miković. Od 127 poslanika, za pet. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić i Miroslav Petković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Napravila sam grešku u vezi sa amandmanom na član 10. koji je podneo poslanik Srđan Miković. Radi se o amandmanu sa ispravkom. Molim vas da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za 118. Konstatujem da je amandman na član 10, sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Srđan Miković, usvojen. Na član 10. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Milorad Buha i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman je na član 11. podneo Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja. Od 127 poslanika, 119 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić i Miroslav Petković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Zoran Šami, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Jovan Palalić, Aleksandar Pejčić i Miroslav Petković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam da je članom 14. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku RS". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije – zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona Vlada je navela da stupanje zakona na snagu u kraćem roku proizilazi iz potrebe da se, nakon njegovog usvajanja, omogući da se do 31. decembra 2009. godine, obezbedi uspostavljanje optimalnog broja zaposlenih u lokalnoj administraciji, a samim tim i racionalizacija i ušteda troškova u okviru lokalne administracije, odnosno stvaranje razvojnog opštinskog i gradskog budžeta i oslobađanje finansijskih sredstava za investiranje i razvoj jedinice lokalne samouprave, a sa ciljem obezbeđenja kvalitetnije, efikasnije i jeftinije javne administracije koja je sposobna da služi potrebama građana. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 124. Narodna skupština je posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u lokalnoj administraciji, u celini. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 122. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o određivanju maksimalnog broja zaposlenih u lokalnoj administraciji. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O REGULISANjU ODNOSA REPUBLIKE SRBIJE I ZAJMOPRIMACA ILI GARANATA ZA PREUZETE OBAVEZE PO ZAJMOVIMA MEĐUNARODNE BANKE ZA OBNOVU I RAZVOJ Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o regulisanju odnosa Republike Srbije i zajmoprimaca ili garanata za preuzete obaveze po zajmovima Međunarodne banke za obnovu i razvoj, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 124. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o regulisanju odnosa Republike Srbije i zajmoprimaca ili garanata za preuzete obaveze po zajmovima Međunarodne banke za obnovu i razvoj, u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 124. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o regulisanju odnosa Republike Srbije i zajmoprimaca ili garanata za preuzete obaveze po zajmovima Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O KLASIFIKACIJI DELATNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o klasifikaciji delatnosti, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su amandmane povukli narodni poslanici: Stefan Zankov, Veroljub Arsić i Zoran Antić, koji su zajedno podneli amandmane na član 7. i Jelena Budimirović, Vučeta Tošković i Zoran Antić, koji su zajedno podneli amandmane na član 7. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maksimović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Čolić, Mićo Rogović i Zoran Antić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mićo Rogović, Saša Maksimović, Stefan Zankov i Zoran Antić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupimo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o klasifikaciji delatnosti u celini. Od 126 poslanika, za je glasalo 122. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o klasifikaciji delatnosti. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ZVANIČNOJ STATISTICI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zvaničnoj statistici, u načelu. Od 126 poslanika, za ovaj predlog je glasalo 120. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Narodni poslanik Dušan Marić podneo je amandman na čl. 1. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada je prihvatila amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 109. Amandman je prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Vitomir Plužarević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 6. i član 6. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Ilić i Milutin Jeličić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Dušan Marić je podneo amandman kojim je predložio da se u članu 7. i svim ostalim članovima Predloga zakona u kojima se pominje reč "implementacija" menja. U toku pretresa u pojedinostima, predstavnik predlagača dr Diana Dragutinović, ministar finansija, prihvatila je amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman se izjasnilo 109. Amandman je prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Radojko Obradović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Molim vas, gospodo poslanici, nemamo kvorum, moraćemo da ga utvrdimo. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. O tome ćemo se ponovo izjasniti. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković i Zoran Antić. Vlada je prihvatila amandman. Od 126 poslanika, za amandman je glasalo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Jorgovanka Tabaković i Zoran Antić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naziv Glave III, naslov iznad člana 13. i član 13. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 14. i član 14. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Gospodo poslanici, molim vas, amandman gospodina Živanovića ćemo morati ponovo, neko nije stavio karticu i utvrđujemo ponovo kvorum. Hajde malo da se koncentrišemo da završimo ovaj posao. Na naslov iznad člana 14. i član 14. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Ponovo se izjašnjavamo. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 15. i član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 16. i član 16. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 17. i član 17. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela poslanik Aleksandra Ilić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman je prihvaćen. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković i Zoran Antić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 52. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 52. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 54. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 55. i član 55. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zvaničnoj statistici u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 123. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o zvaničnoj statistici. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POPISU STANOVNIŠTVA, DOMAĆINSTAVA I STANOVA 2011. GODINE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstva i stanova 2011. godine, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman je prihvaćen. Na član 23. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman je prihvaćen. Na član 24. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman je prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo poslanik Radojko Obradović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić, Saša Maksimović. Od 127 poslanika niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podneo poslanik Zlata Đerić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Esad Džudžević, Bajram Omeragić i Riza Halimi.. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Od 127 poslanika, za amandman se izjasnilo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 29. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine, u celini. Od 127 poslanika, za zakon je glasalo 124. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POPISU POLjOPRIVREDE 2011. GODINE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o popisu poljoprivrede 2011. godine, u načelu. Od 127 poslanika, za se izjasnio 121. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Antić, Oto Kišmarton i Ljiljana Miladinović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Vitomir Plužarević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Vlada Milojković. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Od 126 poslanika za ovaj amandman je glasalo 112. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Srboljub Živanović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela poslanik Zlata Đerić. Vlada je prihvatila amandman. Od 126 poslanika, za je glasalo 107. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Dobrislav Prelić podneo je amandman na naslov iznad člana 10. i član 10. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Dobrislav Prelić podneo je amandman iznad člana 12. i član 12. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Zoran Popović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14 amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo poslanik Zlata Đerić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Vlada Milojković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo Srboljub Živanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Antić, Oto Kišmarton i Zoran Babić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Zoran Popović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milorad Krstin. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o popisu poljoprivrede 2011. godine, u celini. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 124. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o popisu poljoprivrede 2011. godine. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O UTVRĐIVANjU JAVNOG INTERESA ZA EKSPROPRIJACIJU NEPOKRETNOSTI RADI IZGRADNjE MAGISTRALNOG GASOVODA MG-11 Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa za eksproprijaciju nepokretnosti radi izgradnje magistralnog gasovoda MG-11. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 121. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli: Oto Kišmarton, Mileta Poskurica, Zoran Antić, Ljiljana Miladinović i Zoran Babić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam da je članom 5. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku RS". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, zakon i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja, a mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona Vlada je navela da se predlaže da zakon stupi ranije na snagu radi sprečavanja nastupanja štetnih posledica zbog odlaganja početka izgradnje magistralnog gasovoda MG-11 i pripadajućih razvodnih gasovoda sa pratećim objektima, uključujući i postavljanje optičkog kabla za telemetriju, nadzor i daljinsko upravljanje gasovodnim sistemom, čime bi se propustila građevinska sezona, onemogućilo snabdevanje potrošača prirodnim gasom u južnoj Srbiji, podsticanje privrednog razvoja ovog regiona, tim pre što su obezbeđena finansijska sredstva za izgradnju navedenog gasovoda za tekuću budžetsku godinu. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 127, pa konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam Predlog na glasanje. Od 127 poslanika, za Predlog zakona je glasalo 122. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o utvrđivanju javnog interesa za eksproprijaciju nepokretnosti radi izgradnje magistralnog gasovoda MG-11. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O CEVOVODNOM TRANSPORTU GASOVITIH I TEČNIH UGLjOVODONIKA I DISTRIBUCIJI GASOVITIH UGLjOVODONIKA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na glasanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika, u načelu. Od 127 poslanika, 123 se izjasnilo za. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Za jedan, od 127 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman. Od 126 poslanika, za amandman je glasalo 117. Amandman je prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman. Od 126 poslanika, za amandman je glasalo 100 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Vlada je prihvatila amandman. Odbor za industriju nije, ali Vlada je prihvatila. Od 126 poslanika, za amandman je glasalo 107. Amandman je prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Radovan Radovanović. Za jedan, od 126 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Olena Papuga. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Radovan Radovanović. Od 126 poslanika, za je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili ovaj amandman. Radi se o amandmanu koji su Vlada i Odbor za industriju prihvatili. Od 126 poslanika, za amandman je glasalo 100 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman. Od 126 poslanika, 104 su za. Amandman je prihvaćen. Amandman na član 6. stav 1, koji se po sadržini odnosi na član 15. stav 2. Predloga zakona, zajedno su podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podneo Radovan Radovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, 102 su za. Amandman je prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 27. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo Radovan Radovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman. Od 126 poslanika, za 100. Amandman je prihvaćen. Na član 41. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 42. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 42. amandman je podneo poslanik Milan M. Nikolić. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika, u celini. Moram da zaustavim glasanje, da utvrdimo kvorum. Pošto smo utvrdili kvorum, stavljam na glasanje Predlog zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika, u celini. Od 126 poslanika, za je glasalo 123. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RUDARSTVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu, u načelu. Od 127 poslanika, za 120. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Narodni poslanik Milan Nikolić podneo je amandman kojim je predložio da se ispred člana 1. doda novi član. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman. Od 127 poslanika, za 111. Amandman je prihvaćen. Narodni poslanik Vitomir Plužarević podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 1. doda novi član 1a. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefan Zankov, Zoran Antić i Dragan Čolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Nikolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman, sa ispravkom, podneo je Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač i Arpad Fremond. Od 127 poslanika, za 6. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Radoslav Mojsilović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 5. doda novi član 5a. Od 127 poslanika, za pet. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Vitomir Plužarević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Milan Lapčević. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za 108. Amandman je prihvaćen. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefan Zankov, Zoran Antić i Dragan Čolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 15. podneo je Odbor za industriju. Od 127 poslanika, za 107. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Budimirović, Ljiljana Miladinović, Dragan Čolić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Zoran Antić i Zoran Babić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jelena Budimirović, Ljiljana Miladinović, Dragan Čolić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Zoran Antić i Zoran Babić Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Stefan Zankov, Zoran Antić i Dragan Čolić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Od 127 poslanika, za je glasalo 122. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PRESTANKU VAŽENjA ZAKONA O UDRUŽIVANjU U ZAJEDNICU JUGOSLOVENSKE ELEKTROPRIVREDE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o udruživanju u Zajednicu jugoslovenske elektroprivrede, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 124. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman, sa ispravkom, podneo je Dušan Marić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o udruživanju u Zajednicu jugoslovenske elektroprivrede, u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 123. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona prestanku važenja Zakona o udruživanju u Zajednicu jugoslovenske elektroprivrede. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PUTNIM ISPRAVAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o putnim ispravama, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo svih 127. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela Jorgovanka Tabaković. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o putnim ispravama, u celini. Od 127 poslanika, za je glasalo 124. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o putnim ispravama. Prelazimo na 22. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O JEDINSTVENOM BIRAČKOM SPISKU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Jedinstvenom biračkom spisku, u načelu. Od 127 poslanika, za je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 90. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, 97 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Željko Tomić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mileta Poskurica, Mićo Rogović i Jelena Budimirović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 105. Amandman je prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 94. Amandman je prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 108. Amandman je prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Kolege poslanici, htela sam da predložim da kad završimo izjašnjavanje po ovom zakonu napravimo pauzu od pola sata, ali vas molim da se koncentrišemo još kratko vreme da to završimo. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 96. Amandman je prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Zoran Babić, Božidar Delić, Mićo Rogović i Ljiljana Miladinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli: Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Mileta Poskurica, Jelena Budimirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 110. Amandman je prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 105. Amandman je prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 94. Amandman je prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Oto Kišmarton, Mileta Poskurica, Zoran Antić i Ljiljana Miladinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 107. Amandman je prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 100. Amandman je prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 102. Amandman je prihvaćen. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Željko Tomić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 113. Amandman je prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 96. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman. Od 127 poslanika, za amandman gospodina Batića glasalo je 97. Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za amandman gospodina Martinovića glasalo je 102. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 97. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Željko Tomić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman, sa ispravkom, podneo je Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za amandman je glasao 101. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela poslanik Verica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela poslanik Gordana Pop-Lazić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman je prihvaćen. Narodni poslanici Zoran Šami, Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Željko Tomić, zajedno su podneli amandman kojim su predložili da se posle člana 21. dodaju novi naslov i član 21a. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Molim vas, izjašnjavamo se, ali se ne vidi. Nešto nije u redu. Upravo se sada izjašnjavamo na amandman gospodina Batića na član 24, ali se ne vidi. Od 127 poslanika, za je glasalo 86. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Željko Tomić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 109. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 106. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 107. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman. Od 127 poslanika, za je glasao 101. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, amandman na član 30. podneo je Odbor za pravosuđe i upravu. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman. Od 127 poslanika, za je glasalo 109. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami, Miloš Aligrudić, Jovan Palalić i Željko Tomić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Jedinstvenom biračkom spisku, u celini. Od 127 poslanika, svih 127 je glasalo za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o Jedinstvenom biračkom spisku. Sada je 14.10 časova, u 14.45 časova, molim vas da počnemo.