Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 153 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema, utvrđeno da su u sali prisutna 84 narodna poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Velimir Stanojević, Miroslav Markićević, Branče Stojanović, Anita Beretić i Svetislav Krstić. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA Primili ste Predlog odluke, koji je podneo Visoki savet pravosuđa. Primili ste obaveštenje Visokog saveta pravosuđa da je Dragana Jovanovića, predloženog kandidata za sudiju Opštinskog suda u Kruševcu, Narodna skupština 30. juna 2004. godine izabrala za javnog tužioca u Opštinskom javnom tužilaštvu u Kruševcu i da je mr Ilija Zindović, predloženi kandidat za sudiju Trgovinskog suda u Kraljevu, povukao svoju kandidaturu. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu mišljenja su izdvojili narodni poslanici: Boško Ristić, Petar Jojić, Vjerica Radeta i Išpanović Ištvan. Podsećam vas, da prema članu 156. stav 3, a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 156. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predstavnik predlagača – Janko Lazarević, predsedavajući Visokog saveta pravosuđa, želi reč? (Da.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, čast mi je i zadovoljstvo da danas budem ovde ispred vas kao predsedavajući Visokog saveta i u funkciji vršioca dužnosti predsednika Vrhovnog suda Srbije. Vi ste dobili naš predlog, a samo ću vas upoznati sa nekoliko statističkih činjenica. Prema sistematizaciji svih sudova u Republici Srbiji, sistematizovano je 2.431 sudija da bude raspoređen. Prema evidenciji Visokog saveta i Ministarstva pravde nepopunjenost je 209 sudija, pa smo mi na Visokom savetu pravosuđa prethodno utvrdili kriterijume, jer znate da je posle ovog seta izmena zakona izabran ovaj novi Visoki savet pravosuđa i u svom radu smo zaključili, a pošto prethodno nije postojao neki pravilnik, kriterijum i merila za izbor sudija, mi smo prvo to utvrdili i poštujući taj kriterijum, sa sednice koju smo održali 26. juna 2004. godine, dostavili smo vam ovaj predlog. Vidite iz ovoga da nismo išli na popunu sistematizacije, jer smatramo, prvo, da je ta sistematizacija nedovoljno proverena, odnosno da treba da se utvrdi tačno koliko kojim sudovima nedostaje i koliko treba prema opterećenosti sudova da bude sudija, ali smo pošli od neophodnosti urednog i ažurnog funkcionisanja pojedinih sudova i odlučili smo se da u te sudove predložimo ovaj određeni broj kandidata. Prikupili smo sve te podatke i izneli smo, a koje smo obrazlagali i na Odboru. A u daljem, ako bude bilo potrebe, odgovoriću na pitanja, ako bude bilo potrebe za pojedine kandidate. Hvala, i za sada toliko.
Da li izvestilac Odbora za pravosuđe i upravu – Jovan Palalić, predsednik Odbora, želi reč? (Ne.) Da li narodni poslanici, koji su izdvojili mišljenje, Boško Ristić, Petar Jojić, Vjerica Radeta i Išpanović Ištvan žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, do otvaranja pretresa, prijave za reč, u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe Demokratska stranka i Srpska radikalna stranka. Dajem reč narodnom poslaniku Miodragu Đidiću, a neka se pripremi narodni poslanik Vjerica Radeta.
Poštovane kolege poslanici, poštovano predsedništvo, poštovani i uvaženi gospodine ministre, poslanici DS imaju primedbe na utvrđeni predlog Visokog saveta pravosuđa za izbor sudija Vrhovnog suda, Trgovinskog suda, okružnih i opštinskih sudova. Pre nego što konkretno iznesem na šta se naše primedbe i na koje predloge odnose, želim da kažem da mislim da se stanje u pravosuđu, otkako je ministar Stojković došao na tu funkciju, nimalo nije poboljšalo, a neću da kažem ni da se pogoršalo, stanje u pravosuđu je takvo kakvo je zadnjih petnaestak godina, jako loše. Bojim se da ni u narednom periodu nećemo nešto više postići i nećemo učiniti pravosuđe boljim nego što je sada. Mislim da će donošenje novog ustava, nadam se da će se to desiti do kraja godine, pomoći da razrešimo i da poboljšamo stanje u pravosuđu. Nekada je sudijska funkcija, na listi najcenjenijih zanimanja ili funkcija, bila ubedljivo na prvom mestu, a danas, nažalost, to nije slučaj. Kada gledate listu najcenjenijih zanimanja, videćete da se sudijska funkcija nalazi na samom dnu ili pri samom dnu. Da li ćemo uspeti u narednom periodu da to poboljšamo, nadam se da hoćemo, ali iskreno sam skeptik kada je u pitanju pravosuđe, jer milion razloga stoji da to neće biti tako. Znam da danas u srpskim sudovima postoje sudije koje su učestvovale u izbornim krađama i ništa im se nije desilo, i danas sude, a ovde imamo predloge da neki od njih i napreduju, pa da iz okružnog odu u Vrhovni ili iz opštinskog da odu u okružni sud. Svima nama puna su usta nezavisnosti pravosuđa, a to stalno ponavljamo – nezavisno pravosuđe, ali bojim se da je to samo deklarativno, a da stvarno nemamo nezavisno pravosuđe, a što se može videti iz učinjenih predloga. Izneću samo jedan primer ili dva. Jedan se tiče Opštinskog suda u Leskovcu. Za Opštinski sud u Leskovcu utvrđeni su predlozi kandidata koji, nažalost, nemaju dan iskustva u pravosuđu. Uprkos preporuci Opštinskog suda u Leskovcu da na ta mesta budu izabrane sudije koje imaju dosta iskustva, to nije urađeno. Voleo bih da čujem po kojim se to kriterijumima vodio Visoki savet pravosuđa kada je odlučio da predloži izbor ljudi za Opštinski sud u Leskovcu, koji nemaju dana provedenog u pravosuđu, a imate vrlo iskusne sudije, za koje kolege kažu iz Opštinskog suda da su jako kvalitetne i dobre. Takođe, imamo primer Opštinskog suda u Šapcu, gde predsednica suda uopšte nije konsultovana kada su određivani kandidati za najviše sudijske funkcije. Sada ću konkretno osporiti neka imena, pa ću reći da poslanici Demokratske stranke sigurno neće glasati i protiv su izbora Brkljač Miodraga za Vrhovni sud Srbije, koji je advokat u Advokatskoj komori Šabac, a po našim saznanjima čovek nikada nije radio na području Advokatske komore Šapca, odnosno Okružnog suda u Šapcu. Osporavamo, takođe, i Nikolić Milomira, trenutno je sudija Okružnog suda u Užicu, koji treba da bude izabran u Vrhovni sud Srbije, a čovek je učesnik izborne krađe 2000. godine. Osporavamo za Vrhovni sud Srbije i Važić Nevenku, sudiju Okružnog suda u Beogradu. Prema našim informacijama, njen muž je vršilac dužnosti predsednika Okružnog suda u Beogradu. Za Okružni sud u Jagodini osporavamo Simić Radoslava, sudiju Opštinskog suda u Paraćinu. Okružni sud Kragujevac – protiv smo da bude izabran Leković Dragan, sudija Opštinskog suda u Kragujevcu, koji je učestvovao 1996. godine u gašenju časopisa "Svetlost", i to je bio montiran politički proces. Što se tiče Okružnog suda u Šapcu, osporavamo, takođe, dva imena: Lazarević Ivan, trenutno sudija Opštinskog suda u Šapcu, sestra mu je sudija Okružno suda u Šapcu, zaista ne bi bilo dobro da rođeni brat i sestra budu sudije jednog okružnog suda, konkretno u Šapcu. Osporavamo i Pajić Oliveru, sudiju Opštinskog suda u Ljuboviji, da bude izabrana za Okružni sud u Šapcu. Što se tiče Opštinskog suda u Šapcu, osporavamo oba predloga Visokog saveta pravosuđa, i Janjetović Aleksandru, koja je sada viši sudijski saradnik Opštinskog suda u Šapcu, i Ralić Leposavu, takođe višeg sudijskog saradnika, ali Okružnog suda u Šapcu, iz prostog razloga što predsednica Opštinskog suda u Šapcu nije konsultovana prilikom utvrđivanja ovih predloga. Što se tiče Opštinskog suda u Leskovcu, tu sam rekao šta sam imao da kažem. Samo da kažem da su predlozi: Predrag Dimitrijević, koji je sada supervizor u "Zdravlju" Leskovac, Akcionarskom društvu, Nevena Mitić, sekretar za socijalni rad u Leskovcu i Suzana Mitrović, viši sudijski saradnik Opštinskog suda u Leskovcu, pa oko nje bi možda mogli i da se složimo, ona ima nekog iskustva u radu pravosuđa. Ali, za ova dva prva predloga zaista ne možemo da se složimo, jer pored njih, javili su se, kao kandidati, sudije koje imaju višegodišnje sudijsko iskustvo i za koje je kolegijum Opštinskog suda u Leskovcu dao izuzetno povoljno mišljenje. Iz tih razloga nećemo ni u kom slučaju glasati za ove predloge. Na kraju, za Trgovinski sud u Beogradu, smatramo da Nikolić Mladen, trenutno sudija Četvrtog opštinskog suda u Beogradu, ne bi mogao uspešno da obavlja tu funkciju i taj predlog ćemo osporiti. Hvala.
Po Poslovniku, reč ima Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, imam dve povrede Poslovnika. Za svaku imam pravo da govorim određeno vreme, pa vas molim da u jednom obraćanju izreknem obe ove primedbe na Poslovnik, a da mi vreme odvojeno računate. Prva povreda Poslovnika, za koju se javljam, odnosi se na član 79. Poslovnika Narodne skupštine, koji je proistekao iz člana 79, stav 3. Ustava Republike Srbije, a koji glasi: "Narodna skupština sastaje se u vanredno zasedanje na zahtev najmanje trećine od ukupnog broja narodnih poslanika ili na zahtev Vlade, sa unapred utvrđenim dnevnim redom". Predsednik Narodne skupštine je 10. avgusta 2004. godine sazvao 10. vanredno zasedanje za 18. avgust 2004. godine, sa dnevnim redom koji je utvrđen u zahtevu, kako u zahtevu i stoji – 84 narodna poslanika. Iz predloga dnevnog reda, koji je utvrđen na zahtev za sazivanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine može se utvrditi da je broj poslanika koji je vanredno zasedanje zatražio 83, a ne 84, koliko predstavlja trećinu narodnih poslanika, odnosno kako bismo ispunili onaj uslov koji Ustav predviđa. Pod brojem 16 u spisku narodnih poslanika Demokratske stranke Srbije nedostaje potpis narodnog poslanika Gorana Davidovića. Postavlja se pitanje na osnovu čega je predsednik Narodne skupštine sazvao 10. vanredno zasedanje? Dakle, to je jedna povreda koja je od bitnog uticaja na to da li ovo zasedanje uopšte može da se odvija odnosno da li je predsednik Skupštine grubo, ne narušio samo Poslovnik, nego i Ustav Republike Srbije. Druga povreda se odnosi na povredu Poslovnika, član 163. stav 1. Citiraću član 163: "Na vanrednom zasedanju Narodna skupština radi po unapred utvrđenom dnevnom redu koji je dostavio podnosilac zahteva za održavanje vanrednog zasedanja", a koji je proistekao iz člana 79. stav 3. Ustava Republike Srbije, koji glasi: "Narodna skupština sastaje se u vanredno zasedanje na zahtev najmanje trećine od ukupnog broja narodnih poslanika ili na zahtev Vlade, sa unapred utvrđenim dnevnim redom". U skladu sa članom 162. Poslovnika, predsednik Narodne skupštine odredio je i vreme kada će se Skupština sastati i poslao nam je zahtev, doduše, 83 narodna poslanika, koji su u svom zahtevu utvrdili dnevni red. Na samom zasedanju sazivači su nas obavestili da odustaju od tač. 1), 2) i 5b. Pošto na vanrednom zasedanju Skupština radi po unapred utvrđenom dnevnom redu, izmene dnevnog reda, skraćivanje ili proširivanje dnevnog reda nije dozvoljeno. Dozvoljena je samo izmena redosleda predloženih tačaka dnevnog reda, što reguliše član 163. stav 2. Poslovnika. Na osnovu ovoga apsolutno je jasno da, ako nema jedne tačke dnevnog reda, nema ni dnevnog reda u celini, tako da Skupština ne može da nastavi vanredno zasedanje. Molim da se o ovoj povredi Poslovnika Narodne skupštine, i jednoj i drugoj, Narodna skupština izjasni. Ona može da odluči, zahvaljujući poslaničkoj većini i da ova reklamacija Poslovnika nije u redu, i da tog potpisa ima od strane predlagača za sazivanje ovog vanrednog zasedanja, ali mi svi vrlo dobro znamo da je ova sednica sazvana protivno i Poslovniku i Ustavu, i da teče protivno Poslovniku i protivno Ustavu, a za to neko mora da snosi konsekvence, i to ne samo političke.
Odmah da vas obavestim da je došlo do tehničkog propusta i da je 12. avgusta sekretar Skupštine, uz izvinjenje, poslao puni spisak i da je tu upravo tih 84 poslanika, i to možete da vidite, samo je bila zamena spiskova, to je ta tehnička greška koja je naknadno ispravljena. Što se tiče druge povrede, tu je predlagač povukao prve dve tačke. Smatramo da time nije povređen Poslovnik, niti je to izmena dnevnog reda, kako vi to govorite. Ako ostajete pri vašoj tvrdnji, u danu za glasanje ćemo se izjasniti da li je Poslovnik povređen ili nije. Ako ostajete pri tome, izvolite, imate opet reč.
Odmah sam rekla, poštovane kolege, da želim da se Narodna skupština o tome izjasni, pogotovo što se tiče ove druge povrede. Kada je u pitanju prva povreda Poslovnika, očekivala sam da ćete vi to reći. Imam i ja tu ispravku od 12. avgusta, ali pitam, kako je desetog predsednik Narodne skupštine sazvao sednicu? To ne bi bila ista ova sednica. Desetog je upućen zahtev za sazivanje vanrednog zasedanja, 83 potpisa je bilo desetog, istog dana predsednik Narodne skupštine zakazuje u skladu sa Poslovnikom, u roku od sedam dana, zasedanje Narodne skupštine, iako nema uslova za to, dakle, krši Ustav. Nas ne interesuje šta se dešavalo kasnije. Da li je tog trenutka predsednik Narodne skupštine prekršio ustav ili nije? Na osnovu toga što ste 12. poslali ovaj drugi saziv, vi ste priznali da jeste. Nema boljeg argumenta. Drago mi je da postoji ova ispravka koja dodatno dokazuje ono što za ovom govornicom tvrdim. Dakle, predsednik Narodne skupštine nije u stanju da radi svoj posao ili namerno krši ustav, za šta mora da snosi odgovarajuće konsekvence, koje nisu samo političke, već i pred nadležnim državnim organima.
Još jedno dodatno objašnjenje. U trenutku zakazivanja Skupštine postojala su oba spiska. Jedan pun, što je podnela Demokratska stranka, sa potpunim imenima; jedan gde to ime nedostaje. Postojali su uslovi za zakazivanje, ali je tehničkom greškom došlo do dostavljanja onog drugog spiska. Međutim, već sam vam rekao, ako ostajete pri vašoj tvrdnji, u danu za glasanje Skupština će se izjasniti da li je Poslovnik povređen ili nije, a isto važi i za drugu povredu. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, a neka se pripremi narodni poslanik Boško Ristić.
Poštovane kolege, lepo je što smo se danas našli malo da ćaskamo, s obzirom da nemamo uredno sazvanu sednicu Narodne skupštine, ali iskoristiću priliku da govorim o onome što je kao stavljeno na dnevni red, s obzirom da nema sednice, nema ni dnevnog reda, ali šta je tu je. Pravosuđe u Srbiji, dame i gospodo, nikada nije bilo potpuno samostalno i potpuno nezavisno. Vrhunac zavisnosti sudske vlasti od izvršne vlasti, odnosno uticaja izvršne vlasti na sudsku vlast, dostignut je u periodu od 2001. godine i traje sve do dana današnjeg, odnosno od kad je svoj uticaj na pravosuđe zloupotrebila DS. Vlada Srbije Vojislava Koštunice i ministar u toj vladi, ministar pravde, gospodin Zoran Stojković, obećavali su i za ovom govornicom i u javnosti, u medijima, da će stanje u pravosuđu značajno da se poboljša, da će se izvršiti depolitizacija u pravosuđu, da će se ojačati institucije sistema, pre svega pravosudne, i neću da kažem da oni nisu imali iskrenu nameru kada su to govorili, ali je činjenica da od tog posla još uvek nema ništa. Kako bi moglo i da bude kada još uvek u beogradskim sudovima sude sudije poput Danka Lauševića, Zorice Jovanović, Željka Šćepanovića, Ljiljane Mihajlović, Gorana Kljajevića, Snežane Nastić, sve su to sudije koje umesto u ime naroda, već četiri godine sude u ime DS. Ta Snežana Nastić je sudija Četvrtog opštinskog suda, sudila je tri godine smetanje poseda, a svi znamo da je tu neophodan hitan postupak. Ta Snežana Nastić je pre mesec i po, dva naprasno okončala jednu parnicu, radi se o parnici između opštine Zemun i Ljiljane Mihajlović. Ta Snežana Nastić je odustala od sprovođenja dokaza koje je sama svojevremeno prihvatila, neznano iz kog razloga isključila je iz postupka uknjiženog vlasnika na nepokretnosti i postoje samo dva razloga koja bi mogla da rukovode Snežanu Nastić da radi tako nezakonito, da zloupotrebljava sudijsku funkciju: ta gospođa je ili ucenjena, ili je kupljena. Šta je u pitanju, saznaće se u krivičnom postupku, koji će svakako biti pokrenut protiv te Snežane Nastić. Ostale sudije, koje sam ovde pomenula, nisu ništa bolji, zato sam ih upravo i naglasila i pomenula. Ne samo u beogradskim sudovima, svuda u Srbiji, nažalost, u ovom poslednjem četvorogodišnjem periodu cveta nepotizam, nestručnost, neažurnost, sve je počelo Batićevom čistkom sudija 2001. godine i dan-danas traje strah među časnim i profesionalnim sudijama, koji još uvek imaju nad glavom nekog ko im preti svojom stranačkom moći i kome još uvek oni u sudovima ne mogu i ne smeju da se odupru, a očigledno je da još uvek ni institucije sistema nemaju nameru da se ozbiljno uhvate u koštac sa ovim problemom. Visoki savet pravosuđa, kada je govoreno o zakonu koji je to regulisao, mi smo tvrdili ovde da je to neustavna kategorija, tvrdimo i danas da je neustavna kategorija, u međuvremenu se Visoki savet pravosuđa pretvorio u jedno privatno preduzeće, potpuno su privatizovali stanje u pravosuđu. Oni su ti koji procenjuju i ocenjuju ko treba da bude sudija, u kojem sudu treba da se popunjava upražnjeno mesto, u kojem ne treba, potpuno bez ikakvih kriterijuma, jednostavno, dozvolili su da sve bude prepušteno njima na volju. Ne mislim, i ne mislimo mi u SRS, da su sve sudije ili da je većina sudija u Srbiji loša. Naprotiv, ubeđeni smo i znamo da većina sudija u Srbiji su časni i čestiti ljudi, da profesionalno rade svoj posao, ali nažalost, kao što sam rekla, ne mogu da dođu do izražaja, ne smeju da rade onako kako znaju da treba, te sudije sude po zakonu, te sudije znaju da je zakon jednak za sve i na taj način ga i primenjuju, ali te sudije sede u svom kabinetu ili u sudnici, jedva čekaju da se završi kraj radnog dana i da idu kući, srećni što im niko tog dana nije rekao da je to njihov poslednji dan u sudu i da im zapreti razrešenjem zbog uticaja, isključivo političkog uticaja, i to još uvek političkog uticaja DS – Boris Tadić. Zato se postavlja pitanje – zašto se na ovaj način rešavaju problemi u pravosuđu. Ovo što pokušavate, gospodine ministre, da rešavate ad hok neke probleme, ovo je gašenje sitnih požara, a vatra se razbuktava. Neprihvatljivo je da se na ovaj način popunjavaju sudijska mesta, jer mi mislimo da je trebalo ovom poslu da se pristupi krajnje ozbiljno. Potrebno je da se utvrde kriterijumi da se zna koliko je sudija u Srbiji zaista potrebno, krajnje ozbiljno, da se zna koliko je sudija u kojem sudu potrebno. Ali da to ne bude ničija volja, već jasno utvrđeni kriterijumi, prema evropskim standardima. Na svakom koraku pričamo o integraciji sa Evropom, pa evo primera gde smo mogli da uradimo nešto što bi odgovaralo evropskim standardima, a ne da imamo u nekim gradovima, i uopšte u Srbiji, mnogo više sudija nego zemlje koje su pet do šest puta veće od Srbije. Takođe smo mi u Srpskoj radikalnoj stranci ubeđeni da loše stanje u pravosuđu ne potiče samo od toga da nemamo dovoljno sudija, kako je ovde predstavljeno, pa onda moramo neke sudijske funkcije da popunjavamo po hitnom postupku na nepostojećoj sednici. Problem je druge vrste i on mora da se reši sistemski, na nivou države, ministarstva, Vlade. Mnogo je problema u pravosuđu, i onih koji nisu vezani za sudije, već su vezani za položaj sudija, za položaj zaposlenih. To je onaj problem koji prevashodno mora da reši Vlada Republike Srbije. Nejasni su takođe i kriterijumi na osnovu kojih se predlažu i biraju sudije, pa na primer imamo Odluku koju je doneo Visoki savet pravosuđa o merilima i kriterijumima za predlaganje kandidata za izbor sudija i predsednika suda, gde se u članu 1. kaže: ocena stručnosti rada prijavljenih kandidata vrši se na osnovu postignutog kvaliteta, ažurnosti u radu u trogodišnjem periodu koji prethodi podnošenju prijave na oglas za izbor sudije ili predsednika, a u stavu 2. da se kao dopunsko merilo za ocenu stručnosti uzima u obzir dužina studiranja i postignuti uspeh na studijama za kandidate koji se prvi put biraju, stečena akademska znanja i objavljeni naučni radovi. Svi mi narodni poslanici dobili smo Predlog odluke o izboru sudija i imamo samo osnovne biografske podatke, kada se neko rodio, koje godine, koje godine je završio fakultet, koje godine je položio pravosudni ispit. Od ovoga što je predviđeno u stavu 2. člana 1. Odluke o merilima i kriterijumima za predlaganje kandidata za izbor sudija i predsednika suda nema ni traga. Dalje, u članu 6. iste odluke se kaže: merilo za ocenu kvaliteta rada kandidata iz reda sudija za izbor u više pravosudne instance su broj meritorno rešenih predmeta iz osnovne materije, procenat ukinutih, potvrđenih i preinačenih odluka u odnosu na broj razmatranih meritornih odluka po redovnim i vanrednim pravnim lekovima, pa pitam sve da li neko zna neke od ovih podataka za nekog od predloženih sudija? Sigurno ne zna - to nismo dobili. U članu 14. iste odluke se kaže: pod dostojnošću za obavljanje sudijske funkcije smatra se ugled koji kandidat uživa u sredini iz koje potiče, pokazana tolerantnost u stručnim raspravama, spremnost za uvažavanje tuđeg mišljenja i argumenata u postupku kolektivnog odlučivanja. Ovakva opšta odredba, verujte, ne znači ništa. Da li neko uživa ugled u mojim očima, ili u očima nekoga od vas, to je potpuno individualno i nije nikakav kriterijum, bar regulisan na ovaj način kako stoji u odluci, čak ni ovako kako je napisano, nema nigde izveštaja o svakom konkretnom predlogu vezano za ovaj član odluke. Znamo dobro šta se radi po sudovima u Srbiji, znamo kakav je uticaj manjine. Te loše sudije su brojčano u manjini u odnosu na one časne i poštene sudije, ali nažalost većina i predsednika sudova spadaju u te loše sudije, i evo koliko je meseci prošlo od formiranja nove Vlade ništa se nije uradilo, a trebalo je prevashodno to da se uradi, pogotovo što znamo da su svi predsednici sudova u Srbiji birani posle 5. oktobra 2000. godine, da su oni koji su bili predsednici, bez ikakvog valjanog obrazloženja, bez ikakvog kriterijuma sklonjeni, samo zato što nisu bili predstavnici Demokratske stranke. U međuvremenu su postavljeni upravo takvi predsednici sudova, oni se revanšistički ponašaju i prema građanima u mestu gde sude, a i prema kolegama sudijama koji su zaista profesionalci. Takve sudije ne smeju da se jave ni na jedan konkurs zato što im se preti da ako se jave na konkurs biće razrešeni, pa onda sede u nekom ćošku i ćute, ne smeju da reaguju. Ovo sigurno znaju i članovi Vlade, to znaju i u Vrhovnom sudu Srbije, ali niko ništa konkretno ne preduzima da bi se taj problem razrešio. Takođe, rešavaju se drastične stvari tamo gde postoji uredna "koordinacija" između opštinsko i okružnog suda, pa ako je neki sudija na zubu svom pretpostavljenom starešini, onda se sve njegove presude koje stignu po žalbi okružnog suda na toj teritoriji ukidaju, da bi taj sudija imao što lošiji rezultat. A, onaj koji treba da se forsira, sve njegove presude se potvrđuju, da bi imao dobar rezultat. Šta to znači? Em je to nekorektan odnos prema tim sudijama o kojima se radi, em je još gore i crnje i to što se u tim odlukama ljudi sa tog terena, ljudi koji su učesnici u tom postupku, stranke u postupku, i preko tih naših građana odvijaju se prepucavanja između predsednika sudova i određenih sudija u određenim gradovima u Srbiji. Znači, mnogo je problema, svi znamo za te probleme, pričamo o njima, a niko konkretno ništa ne preduzima, gde prevashodno mislim na Ministarstvo pravde, na Vrhovni sud Srbije, a o Visokom savetu pravosuđa neću ni da govorim, jer ponavljam, mi u Srpskoj radikalnoj stranci tvrdimo da je to neustavna kategorija, i u celoj ovoj priči ne bi trebalo ni da budu bitni, mada su nažalost najbitniji, jer i ovi predlozi potiču upravo od njih. Konkretno ću da kažem nekoliko stvari vezano za predloge koje smo dobili u ovoj odluci, naravno tamo gde mi u Srpskoj radikalnoj stranci imamo primedbe. Naime, imamo primedbu i osporavala sam na sednici Odbora predlog za Stanisavljević Ljubinku, koja je predložena za sudiju Opštinskog suda u Boljevcu. Radi se o ženi koja je sekretar Tehničkog fakulteta u Boru, koja je potpuno nesposobna za obavljanje ove funkcije i mi iz Srpske radikalne stranke ističemo da se ona primenom člana 14.smatra nedostojnom za obavljanje sudijske funkcije. Imamo područje Okružnog suda u Jagodini. Sada ćete da čujete kako funkcioniše Visoki savet pravosuđa u saradnji sa određenim sudijama i određenim predsednicima sudija. Kolegijum Okružnog suda u Jagodini predložio je Visokom savetu pravosuđa da se za sudije Okružnog suda u Jagodini biraju Simić Radoslav, sudijai predsednik Opštinskog suda u Paraćinu, i Velisavljević Jasminka, sudija Opštinskog suda u Paraćinu. Iz nepoznatih razloga Visoki savet pravosuđa je procenioda gospođa Velisavljević Jasminka ne treba da bude birana za sudiju Okružnog suda u Jagodini, nego su procenili da to treba da bude Vojinović Mirjana, sudija Opštinskog suda u Jagodini. Šta se sada dešava? Ono što sam čitala na početku svoje diskusije, a odnosi se na ovaj trogodišnji period ocenjivanja kandidata, a merilo za ocenu kvaliteta rada kandidata iz reda sudija za izbor u više pravosudne instance su: broj meritorno rešenih predmeta iz osnovne materije, procenat ukinutih, potvrđenih, preinačenih odluka. Ta Vojinović Mirjana 2001. godineimala je ukinutih 20,83% odluka; 2002. godine je imala 27,03% ukinutih odluka, a 2003. godine je to povećano na 34,38%. Znači, trogodišnji period koji je posmatran govori da je ova gospođa iz godine u godinu imala povećanje procenta ukinutih presuda; ni kriterijum, kako je postavljen, nije poštovan. Radi se o samovolji. O čijoj se samovolji radi? Predsednik Okružnog suda u Jagodini, izvesni Tomić, i predsednik Okružnog suda u Kragujevcu, članovi su Visokog saveta pravosuđa, pa im je obojici veoma bilo stalo da Vojinović Mirjana bude sudija Okružnog suda u Jagodini zato što je njen suprug funkcioner Demokratske stranke, pa su neki dug morali ovako da mu plate. Nama su to dostavili da mi za to glasamo, mimo volje kolegijuma Okružnog suda u Jagodini. Za Opštinski sud u Leskovcu imamo predlog da se biraju Dimitrijević Predrag, Mitić Nevena i Mitrović Suzana. Dimitrijević Predrag i Mitić Nevena su predlozi koje sam osporila na sednici Odbora za pravosuđe i upravu. Razlog osporavanja je taj što i jedno i drugo izražavaju stranačku pripadnost u javnosti i, što još gore, u radu. Oboje su vezani za Demokratsku stranku. Oboje svoj posao koriste u interesu Demokratske stranke. Za tog Dimitrijević Predraga stoji da je supervizor u "Zdravlju" Leskovac, a u "Zdravlju" Leskovac kažu da svako ko bude priman na posao podleže psihotestu, a taj Dimitrijević Predrag, koga nam Visoki savet pravosuđa predlaže za sudiju, nije položio psihotest. Zamislite to! Mitić Nevena je sekretar Centra za socijalni rad u Leskovcu. Ne ispunjava uslove iz člana 14. koji govori o dostojnosti za obavljanje sudijske funkcije. Radi se o nekome ko je loš čovek i koja je, iako je sekretar Centra za socijalni rad, a suprug joj je takođe aktivista Demokratske stranke, uticala na socijalne radnike preteći im da će dobiti otkaz, pa su morali da rade onako kako im je ona govorila. Naravno, to svi u Leskovcu znaju. Za Okružni sud u Novom Sadu predloženi su Drecun Zoran, Jamušakov Zora i Tomić - Jokić Svetlana. Osporila sam predlog za Jamušakov Zoru, kao što su to učinile i ostale moje kolege iz Srpske radikalne stranke. Jamušakov Zora je vezana za Demokratsku stranku i za delovanje Demokratske stranke na teritoriji Novog Sada, odnosno sudova na teritoriji Novog Sada. Osim toga, Odbor za pravosuđe i upravu dobio je nekoliko pritužbi na rad ove gospođe, mislim da je čak bila neka krivična prijava. Iz Odbora za pravosuđe Visokom savetu pravosuđa i Vrhovnom sudu, kao i Ministarstvu pravde, 17. juna smo poslali zahtev da preispitaju sve te primedbe koje smo dobili na rad gospođe Jamušakov Zore.Umesto da oni to zaista preispitaju i da Odbor obaveste o tome, kako smo to tražili, predlažu Jamušakov Zoru za sudiju Okružnog suda u Novom Sadu. Za Opštinski sud u Somboru predložene su Krstić Mirjana i Vrsajkov Snežana. Kao i moje kolege iz Srpske radikalne stranke, osporila sam predlog za Vrsajkov Snežanu, zato što je nedostojna za obavljanje ove funkcije, zato što je loš čovek i zato što u javnosti i u radu suviše izražava svoju stranačku pripadnost Demokratskoj stranci. U Smederevskoj Palanci ima nešto vrlo interesantno. Predlog za sudijuĐorđević Dejana u Smederevskoj Palanci nismo osporavali zato što nismo imali razloga. Tu postoji nešto drugo. Već duže vreme postoje dva upražnjena mesta za sudije u Smederevskoj Palanci. Predsednik Suda uporno, preko Visokog saveta pravosuđa, gura da se popuni samo jedno mesto zato što to drugo čuva za sebe, jer zna da neće dugo biti predsednik Suda, jer je svestan da ne ispunjava osnovne uslove za obavljanje te funkcije. Ni za područje Okružnog suda u Užicu nismo imali primedbe vezane za predložena imena. Postoji nešto što nije prisutno samo u Užicu, već i u drugim mestima u drugim sudovima. Konkurišu čak i mnogo bolji kandidati nego što su ovi. Na primer, za Kosjerić je konkurisala gospođa Milka Rosić, koja je bila zamenik javnog tužioca i koju je Vladan Batić "počistio" u onoj "sudijskoj sablji" 2001. godine. Ta gospođa uporno konkuriše i, naravno, nikome ne pada napamet da je vrati na posao, iako je trenutno bez posla, a nikakvih primedbi nije bilo na njen rad u vreme dok je obavljala funkciju zamenika javnog tužioca u Kosjeriću. Sada dolazimo do jednog vrlo interesantnog područja, a to je područje Okružnog suda u Šapcu. Kada smo prošli put, što je bilo pre mesec i po ili dva, govorili i kada smo ovde birali javne tužioce i njihove zamenike, tada je predstavnik Visokog saveta pravosuđa - tužilac, na sedniciOdbora za pravosuđe i upravu, rekao da je stanje u pravosuđu na teritoriji opštine Šabac katastrofalno, jer kako on kaže: tamo neki Petrović žari i pali, čuda pravi, privatizovao je sud, tamo nema suda, tamo se sve radi kako radi taj neki Petrović. Ovo je rekao predstavnik Visokog saveta pravosuđa. Tada sam rekla, ali to kažem i sada, taj Petrović je predsednik Skupštine opštine Šabac, potpredsednik je Demokratske stranke i narodni poslanik je u ovom parlamentu. Sada nam taj gospodin, preko Visokog saveta pravosuđa, dostavlja predloge za Okružni sud u Šapcu i za Opštinski sud u Šapcu. Njegovi predlozi su: Arlov Vesna, Dražić Radenka i Janjetović Aleksandra. Niko od njih ne ispunjava ovaj uslov iz člana 14. Odluke. Zbog toga sam, kao i moje kolege iz Srpske radikalne stranke, osporila ove predloge. Obzirom na činjenicu na koji način je ova nazovisednica sazvana, u stvari radimo mimo Poslovnika, a obzirom i na činjenicu teškog stanja u pravosuđu Srbije u svakom pogledu, počev od materijalnog pa do kadrovskog, predlažem Narodnoj skupštini da ne glasamo o Predlogu ove odluke, da ministar, Visoki savet pravosuđa, kao i Vrhovni sud, još jednom prečešljaju, da nam više ne nudeovakva pojedinačna rešenja, nego da nam ponude dugotrajno, sveobuhvatno rešenje. Tako da konačno znamo: koliko sudija u Srbiji imamo, koliko sudija u Srbiji treba da ima, ko ispunjava uslove, ko ne ispunjava uslove, da se pročešljaju malo sudije sa krivičnim prijavama, postoji protiv Gorana Kljajevića, da se malo pozabave krivičnom prijavom protiv Danka Lauševića, koja stoji kod svih tih institucija oko 2,5 godine, da se pozabave malo primedbama na rad ovih sudija, koje sam pomenula na početku svoje današnje diskusije - i Željka Šćepanovića, i Ljiljane Mihajlović, i Zorice Jovanović, i Snežane Nastić. Tih režimskih sudija koji su zaista, što sve njihove kolege znaju i o čemu priča beogradsko pravosuđe, radili po nalogu Demokratske stranke. Recimo, taj Željko Šćepanović je u jednom krivičnom predmetu naglo okončao predmet, odustao od saslušanja 11 svedoka, presudio, a pre toga je postojala informacija da mu je rečeno, završi ovaj predmet, ideš u Okružni sud, sigurno. Zapamtite to, biće vam predlog Visokog saveta pravosuđa za Okružni sud za ovog gospodina. Znači, mi iz Srpske radikalne stranke, ponavljam i naglašavam, nećemo glasati za ove sudije iz razloga o kojima sam govorila. Preporučujem i vama, poštovane kolege, da ne glasate zato što na ovaj način ne rešavamo probleme u pravosuđu, a država koja ne vodi računa o pravosuđu nikad neće biti pravna država. Pravosuđe je jedan od osnovnih stubova svake pravno uređene države. Nadam se da svi težimo takvoj državi. Ali, izdržala je Srbija mnogo toga, izdržaće još par meseci, posle narednih parlamentarnih izbora uspostavićemo nezavisno pravosuđe mi iz Srpske radikalne stranke.
Hvala. Izvolite. Replika - narodni poslanik Petrović.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo, s vremena na vreme čujem, i sa različitih strana, da se moje ime stavlja u različite okvire. Kada se govori o pravosuđu u Šapcu, jesam predsednik opštine u Šapcu, ali bih vrlo voleo da čujem, kako od poslanika koji je ovde govorila maločas, tako sam voleo, želeo i tražio objašnjenje od svakoga ko je na Odboru za pravosuđe i upravu, takođe, o ovoj temi govorio. Dakle, o tome kako to predsednik opštine u Šapcu, kako ste rekli "žari i pali", ili ne znam kakve su sve sintagme upotrebljavane. Ono što je najvažnija činjenica, da lokalna uprava u Šapcu, a sada će pune četiri godine, nije na bilo koga bilo kakav pritisak vršila u pravosuđu, niti u direktnim kontaktima, niti, kako se to činilo za vreme nekih prethodnih vlasti, telefonom ili ne znam ni sam kako. Voleo bih da bilo ko posvedoči da je bilo ko iz šabačke uprave tražio da se nešto učini ili ne učini, kada su civilne ili krivične stvari u pitanju. Sve primedbe koje sam kao predsednik opštine imao na stanje pravosuđa u Šapcu rekao sam javno u svim sredstvima informisanja, u lokalnim i centralnim. To u Šapcu nije tema političkog nadmudrivanja. Veliki broj ljudi u gradu, gde sam predsednik opštine, smatra da je kriminal veliki problem, značajan problem, ma kako vi to primali, to nije uobičajeno stanje u Srbiji. Dakle, prosečno u Srbiji ljudi ne smatraju da je kriminal veliki problem; u Šapcu smatraju. Zajedno sa svojim saradnicima sam stavljao primedbe na rad kako policije, tako i pravosuđa, na najlegitimniji, ili bolje rečeno, jedini legitiman mogući način, u otvorenoj i javnoj diskusiji o svemu tome. Dakle, voleo bih da mi bilo ko objasni šta znači "žariti", šta znači "paliti", šta znači "uticati" na pravosuđe, jer bih veoma voleo da znam o čemu se tu radi. Hvala.
Hvala. Izvolite. Oprostite, po kom osnovu je replika? O povredi Poslovnika?
Ova diskusija me mnogo podsetila na diskusiju od pre, možda, dve godine koalicionog partnera gospodina Petrovića i Vladana Batića, kada je njemu govoreno da je uticao na neke sudije u Beogradu, pa je pozvao javno sve sudije na koje je on uticao, koje je on zvao telefonom, pa im rekao uradite ovako ili onako, neka te sudije izađu pa neka kažu kako je to uticao na njih. To je prosto neverovatno. Tada sam rekla i Vladanu Batiću, da li on očekuje da će sudija Četvrtog opštinskog suda, Ljiljana Mihajlović, to je ona čuvena iz slučaja "Magistrat", čije je odluke Vrhovni sud poništio, da kaže: "Da, Vladan Batić je mene zvao da dođem u njegov kabinet i da se ta presuda radi u njegovom kabinetu". Naravno, gospodine Petroviću, da ne očekujemo ni da će neko od sudija da kaže: "Da, mene je zvao gospodin Petrović i ja sam njega poslušao." Vi ste pričali dok sam govorila za ovom govornicom, pa samo kad ste čuli vaše ime, onda ste se uključili da čujete dalje. Na početku sam rekla da je predstavnik Visokog saveta pravosuđa rekao na Odboru za pravosuđe i upravu da neki Petrović u Šapcu "žari i pali", da je u Šapcu najkatastrofalnije stanje u pravosuđu, zato što taj neki Petrović poziva sudije, pravi privatni sud i da oni rade onako kako neki Petrović kaže. To su čule i vaše kolege Boško Ristić i ne znam ko je još bio, ali znam sigurno da je Boško bio na sednici tog odbora. Evo, i Zoran Krasić je čuo, čuli su i ostali koji su bili prisutni i apsolutno stojim iza ovog što sam rekla, stoji i poslanička grupa Srpske radikalne stranke iza svega ovoga što sam rekla. Da li su poslanici Srpske radikalne stranke u pravu ili ste u pravu vi, kad kažete da mi nismo u pravu, strpimo se još samo mesec dana, reći će nam građani Šapca ko je u pravu, da li smo mi iz Srpske radikalne stranke ili vi iz Demokratske stranke. Hvala.
Izvolite. Replika.
Ne znam, gospođo Radeta, u čemu se sastoji uvreda vaše časti i ugleda, pa ste koristili član 100. Poslovnika. Možda i ne budem potpuno koncentrisan, pa čujem šta vi govorite. Vi i kad ste potpuno koncentrisani ne razumete šta govorim. Ono što sam rekao, pozvao sam vas, koji interpretirate iskaz izvesnog člana Visokog saveta pravosuđa, kako sam razumeo, da vi ili izvesni član Saveta pravosuđa kaže šta znači "žariti", šta znači "paliti", šta znači "uticati" na sudije i na pravosuđe? Dakle, ne znam šta je radio gospodin Batić, niti za ovom govornicom, niti van nje. Gospodin Batić nije bio tema mog izlaganja, već sam vas pozvao, ako imate vi saznanja, ne sudija, da je vama neko rekao javno ili tajno, ili predsedniku vašeg odbora u Šapcu, ili Čedomiru Vasiljeviću, koji je izašao iz Srpske radikalne stranke, pa otišao kod Bogoljuba Karića, ili bilo kom funkcioneru vaše stranke, ako je rekao da sam ja ili bilo ko od mojih saradnika uticao na rad pravosuđa, da to kaže. Ni više ni manje od toga. Tu nema pitanja vaše časti i ugleda, ima mog, ali vam opraštam sve što ste rekli. Hvala.
Po kom osnovu? Izvolite.
Javljam se na osnovu člana na osnovu kog je sazvana današnja sednica. Javljam se da kažem gospodinu Petroviću da on nema razloga da se brine za moju čast. Malopre sam ovde govorila i reklada sam pogrešno protumačena. Vi vodite računa i o vašoj časti, i o časti i ugledu vaše stranke i u Šapcu i u Srbiji, i o svemu onome što ste radili i sa Batićem i bez Batića. Nemojte da se odričete onih sa kojima ste radili, gospodine Petroviću, a sve to konkretno što tražite od mene, to će biti predmet nekog drugog postupka. Znaće javni tužilac u Šapcu, ali onda kada to ne bude vaš javni tužilac, šta znači sve ovo što sam rekla za ovom govornicom. (Dušan Petrović: Povreda Poslovnika.)
Povreda Poslovnika? Po kom članu? Molio bih vas da ne pominjete, izvolite.
Ne pominjem, gospođa Radeta pominje mene. Nadam se da ću ovim da završim i da više nećemo, a nikoga se nisam odrekao. Inače, predstavnicima jedne od važnih stranaka u ovom parlamentu sam pre predsedničkih izbora rekao da će videti šta će ih snaći na izborima. Tako ćete vi radikali videti šta će vas snaći na izborima u Šapcu.
Po Poslovniku? Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ne znam ako vam je ovaj vaš, uslovno rečeno, možda budući ili prethodni koalicioni partner nervozan, iskolačio je oči na gospođu Radetu i na poslanike izvesni Petrović. Gospodine Petroviću, lično sam uverena da je član Visokog saveta pravosuđa, kada je rekao – neki Petrović, mislio na vas. Eto, ubeđena sam u to i verujem da mi građani Srbije veruju da ste to vi baš. Javljam se po Poslovniku, po onom istom članu po kome je predsednik Predrag Marković zakazao Skupštinu. Pošto je ovo nepostojeća sednica, javljam se i po nepostojećem članu Poslovnika, navodno, ali imam mogućnost i pravo da se javim i po članu 1. i po članu 100. Poslovnika, i da kažem gospodinu Petroviću, umesto što je iskolačio oči na poslanike i na gospođu Radetu, da mu je bolje, pošto je ubeđen u to da ima nekakve šanse, vas u Šapcu zovu: Petrović – šest procenata. Da li je tako? Borite se za šest posto. Sa šest posto glasova možete da dobijete neku grupu odbornika, predsednik SO Šabac sigurno nećete biti. Što se tiče SRS, bez obzira na razna podmetanja, na razne finansijske, kriminalne lobije, na koje vi takođe niste imuni, i u Šapcu, i u Kragujevcu, i u Beogradu, i u Novom Sadu, i u Nišu, i u Pirotu, i u Subotici pobediće SRS.
Molim vas, samo pre nego što dobijete reč, da zaista rastumačimo. Predsednik je na osnovu zahteva, objasnio sam, imao je dva zahteva sa punim spiskom, znači sa 84 poslanika, kada je sazivao Skupštinu. Nemojte zaista da pričamo da je to nelegalno sazvana skupština. Izvolite, replika.
A da se vi pristojno izražavate, rekao bih da govorite neistinu. Međutim, vi lažete. Lažete jer je to manir, vaš manir u javnim istupima, koji nemate inače, a za vas ne znam, ali neki vaši funkcioneri, nemate u privatnim kontaktima. Dosta vas su ljudi koji su pristojni, osim kada izađete za ovu govornicu. Dakle, lagali ste za sve te nadimke o kojima ste govorili. Želim da završim, što se tiče kolačenja očiju, u strahu su velike oči, gotovi ste.
Izvolite. Pomenite član.
Jeste u strahu, gospodine Petroviću, pa zato su vam i velike oči i zato ih kolačite na poslanike SRS. Što se tiče ovog vašeg izraza, rekli ste, a navodim vaše reči – laže, nije pristojno da se tako ponašate u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Vi pretendujete da ponovo budete predsednik opštine Šabac, nećete biti, ali zbog političke kulture, zbog toga što će verovatno građani da vas kazne zbog politike koju ste vodili kao predsednik opštine Šabac. I verovatno pretendujete, i sa pozicije koju imate u vašoj stranci, da ostanete u političkom životu: onda malo kulture, malo tolerancije, malo demokratskog nastupa, bez vike, bez kolačenja očiju i bez takvih povika, a naročito na pripadnice nežnijeg pola, odnosno na dame u Skupštini, kao što je to gospođa Radeta. Hvala najlepše.
Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, a neka se pripremi narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, smatram da je izbor sudija u sudove od opštinskih preko okružnih do Vrhovnog veoma značajno pitanje i da građani Srbije sa nestrpljenjem očekuju kako ćemo mi u Skuštini glasati i koga ćemo podržati da uđe u pravosuđe i da dobije da bude nosilac najviših pravosudnih funkcija. Zašto je to važno? Sigurno je da postoji nepodeljeni stav između svih relevantnih političkih činilaca da stanje u pravosuđu nije dobro. Mislim da je pogrešno prepucavanje između političkih partija oko toga ko je najviše doprineo lošem stanju u pravosuđu. Loše stanje u pravosuđu je nasleđena stvar. To je jedna dinamična oblast u kojoj se problemi vrlo često gomilaju, od suda do suda na različit način, pa imate neke sudove koji su efikasniji i koji kvalitetnije štite prava i slobode građana u Srbiji, dok su drugi sudovi u potpunosti neefikasni. Različiti su uzroci takvog stanja u pravosuđu. Nešto je loša profesionalna i kadrovska struktura u pravosuđu, a nešto su nedostaci materijalnih sredstava, nešto je pogrešna politika koja je u dužem vremenskom periodu vođena prema pravosuđu, a nešto je i ustavna i zakonska osnova, koja nije dala mogućnost da pravosuđe zaista stekne suštinsku nezavisnost i samostalnost. Naša je politička misija, i ovog parlamenta i nekog budućeg parlamenta, da popravi stanje u pravosuđu. Očekivao sam, kao poslanik i građanin, da će svaka vlada, pa i svaki parlament i svaka partija imati malo više sluha za popravljanje stanja u pravosuđu, a ne da se pravosuđa setimo samo onda kada se biraju tužioci i sudije. Nije reforma pravosuđa promena personalnog sastava sudova i tužilaštava. Čini mi se da najveći broj poslanika upravo tako shvata promenu u pravosuđu. Zalažem se da promena u pravosuđu bude suštinska, da zaista dobije razmere reforme i da ona krene iznutra, iz samog pravosuđa, sudije i tužioci smognu hrabrosti, pre svega da ukažu na probleme koji njih more i tište, da ukažu na one nosioce pravosudnih i javnotužilačkih funkcija koji ne rade dobro svoj posao, da ukažu najvišim pravosudnim organima, koji treba da steknu suštinsku nezavisnost i da ostvare nezavisnost sudske vlasti. Ovde se često za govornicom kaže da neka partija pokušava da utiče na pravosuđe, da pojedini političari, da pojedini poslanici žele da utiču na pravosuđe. Kažem, želim lično da utičem na pravosuđe da ono bude bolje, želim da zajedno sa vama stvorimo strategiju reformi u pravosuđu, da tu strategiju reformi pretočimo u zakone, da razgovaraju sve tri grane vlasti. Da Odbor za pravosuđe i upravu Republičke skupštine, Ministarstvo pravde i Visoki savet pravosuđa, oličen u njegovom predstavniku, pre svega predsedniku Vrhovnog suda Srbije, sednu i razgovaraju o problemima pravosuđa, ali ne onda kada je na dnevnom redu sednica Odbora za pravosuđe i ove skupštine izbor sudija i tužilaca, kada ispred sebe imamo konkretna imena, oko kojih se sporimo. Mi smo, čini mi se, postigli jedan pozitivan korak na zadnjoj sednici Odbora za pravosuđe, jer je novoizabrani predsednik tog odbora prihvatio sugestiju da se razgovara na tripartitnoj osnovi između sve tri grane vlasti i da o problemima pravosuđa pričamo rasterećeni od imena kandidata koji se nalaze trenutno u predlogu Visokog saveta pravosuđa. To podržavam, lično. Moja poslanička grupa želi da učestvuje u reformama pravosuđa na Ustavom i zakonom propisani način. Želimo da utičemo da pravosuđe bude bolje, želimo da utičemo na njegovu efikasnost, da građani Srbije ne čekaju po 20 godina od podnošenja tužbe do sprovođenja presude, a ne da oni koji su dobili sporove posle 10 godina suđenja još 10 godina vode izvršni postupak, kao novu parnicu, da ostvare svoja prava. Lično, kao advokat, zastupam svoju ujnu pred sudom u Nišu, koja ima 20 godina parnicu, gde je uspela u sporovima, ali ne može u tome da uspe jer to ne može da se sprovede. To je lični primer, ali govorim isto toliko i o tome koliko može jedan politički činilac da utiče na neki spor. Mislim da preterujemo sa ove govornice u pogledu političkog uticaja na pravosuđe u celini. Postoje pojedinačni uticaji na pojedince u pravosuđu. Tu treba reći imenom i prezimenom o kojim sporovima, o kojim krivičnim predmetima se radi, i prozivati pojedince koji su nosioci pravosudnih funkcija, i pojedince koji utiču da taj sudija ne bude samostalan u donošenju odluka. Inače, svi mi zajedno treba da utičemo da pravosuđe bude bolje. Demokratska stranka, kao i ja lično, kao član Odbora za pravosuđe, osporili smo samo manji deo Predloga odluke o izboru kandidata za najviše pravosudne funkcije. Ta osporavanja nisu bila politička. Ni za jednog kandidata mi nismo rekli – taj je bio član te stranke, taj simpatiše tu stranku, jer je to intimna stvar svakog kandidata ponaosob. Mi smo se rukovodili merilima i kriterijumima, podvlačim – merilima i kriterijumima, koje su utvrdili članovi Visokog saveta pravosuđa. Mi smo ta merila i kriterijume o izboru nosilaca pravosudnih funkcija dobili u pisanoj formi. Upoređujući predloge Visokog saveta pravosuđa i primenu ovih merila i kriterijuma utvrdili smo nedostatak u primeni istih tih kriterijuma. Kada smo osporavali izbor za sudije Vrhovnog suda, osporen je gospodin Brkljač Miodrag zato što u Odluci o merilima stoji u članu 4. da je Visoki savet pravosuđa dužan da pribavi mišljenje komore iz koje je kandidat advokat za neku od pravosudnih funkcija. U konkretnom slučaju, Advokatska komora Šapca nije konsultovana i nije dala mišljenje za izbor gospodina Brkljač Miodraga za sudiju Vrhovnog suda Srbije. To je nedostatak i neprimenjivanje kriterijuma koje je sam Visoki savet pravosuđa utvrdio. Dakle, ovaj gospodin nije poznat u Advokatskoj komori Šapca, nije radio na njenoj teritoriji i niko se kolektivno o njegovom radu nije izjasnio, ali to je obaveza i po Ustavu i po Zakonu o sudijama, ali i obaveza o načinu pribavljanja mišljenja za kandidate koje je utvrdio sam Visoki savet pravosuđa. Analizom podataka i dokumentacije koja se nalazi u predmetu u vezi sa predlogom ovog kandidata konstatovano je u Odboru za pravosuđe da su pojedinačno mišljenje o ovom kandidatu dala trojica advokata sa teritorije Kosova i Metohije, što nije propisani način pribavljanja mišljenja i smatram da ovaj kandidat ne ispunjava zakonom propisane uslove za izbor za Vrhovni sud Srbije. Posebno postoji veliki broj kandidata koji dolaze iz redova pravosuđa, čiji lični list, kao sudije, govori o tome da imaju sve predispozicije da budu birani za ovu najvišu sudsku funkciju. Zbog čega? Jer su mnogi od tih sudija imali kvalitetan rad u prethodnom periodu, veoma mali broj ukinutih presuda od strane viših sudova i veoma mali broj izjavljenih vanrednih pravnih lekova Vrhovnom sudu Srbije. Osporili smo još dva kandidata za izbor za sudije Vrhovnog suda Srbije, u jednom slučaju to je Važić Nevenka, sudija Okružnog suda u Beogradu, čiji je suprug sada vršilac dužnosti Okružnog suda u Beogradu. Previše je da bračni par sudija u roku od nekoliko meseci bude predložen na ovakav način da napreduje u pravosuđu, kada postoji i po Zakonu o sudijama i u Zakonu o Visokom savetu pravosuđa nemogućnost da se na takav način vrši kretanje unutar pravosuđa. A inače postoji još jedan sukob i konflikt interesa između ovog bračnog para, jer predsednik Okružnog suda, u ovom slučaju konkretno suprug treba da odlučuje o zahtevu za izuzeće svoje supruge, kao sudećeg sudije u istom okružnom sudu. Mislim da ova situacija nije regularna i ne bi trebalo da se da podrška upravo iz razloga nepotizma, gde jedan bračni par, na ovako ishitren način, napreduje kroz sistem pravosuđa i kroz sudove, a imamo određen broj kandidata koji isto tako ili pre njih ispunjava uslove za napredovanje. Što se tiče Okružnog suda u Jagodini, da ne bi bilo nedoumice, osporen je kandidat Simić Radoslav, sudija Opštinskog suda u Paraćinu, ne iz razloga nepoštenja, ne iz razloga nestručnosti i neefikasnosti, želim zbog stručne i opšte javnosti da to podvučem, već iz razloga što se bira sudija Okružnog suda u Jagodini koji treba da radi prvostepene krivične predmete i postoji određen broj kandidata koji prema svojoj radnoj biografiji, stručnom radu i prema ličnom radnom listu ispunjavaju uslove da budu birani za ovu sudsku funkciju. Postoje tri kandidata koji rade krivičnu materiju, koji imaju dobre rezultate, koji prebacuju normu preko 100% zaprimljenih predmeta, imaju mali broj izjavljenih žalbi ili mali broj ukinutih ili preinačenih predmeta. Prema tome, smatramo da je Visoki savet pravosuđa, poštujući Odluku o kriterijumima, mogao da donese odluku odnosno utvrdi predlog koji bi bio celishodniji. Što se tiče Okružnog suda u Kragujevcu, predloženi kandidat Leković Dragan, sudija Opštinskog suda u Kragujevcu, učestvovao jepolitičkom procesu gde je ugašen časopis "Svetlost", koji je predstavljao slobodni medij, kao mogućnost iskazivanja različitog političkog mišljenja ili stava o pojedinim društveno-političkim pitanjima. Smatramo da ga to isključuje kao kandidata, jer je nedostojan da napreduje u službi, s obzirom na svoju radnu biografiju i učešće u montiranom političkom procesu. Okružni sud Šabac, mi smo se složili sa osporavanjem koje je istakla predstavnica Srpske radikalne stranke na Odboru za pravosuđe, samo su različiti razlozi osporavanja. Gospođa Radeta je osporila kandidata u Šapcu, smatrajući i tvrdeći da su to kandidati privrženi Demokratskoj stranci i da Demokratska stranka stoji iza njihove kandidature. Najbolji demanti je što i Demokratska stranka osporava ove kandidata, ali ne iz političkih razloga, već zbog toga što predsednik suda, za koji se biraju ovi kandidati, nije konsultovana. Prema Zakonu o sudijama je nužno pribavljanje mišljenja starešina organa u koji se sudije biraju. Dakle, radi se o čistom zakonom propisanom razlogu zbog koga postoji nedostatak u proceduri predlaganja izbora ovih kandidata. Opštinski sud Leskovac – osporili smo kandidate zajedno sa predstavnicima SRS, što najbolje govori da predloženi kandidati nisu članovi DS, već se radi o kandidatima koji nisu podržani od strane kolegijuma suda u kojem su oni bili, a što jeste zakonska obaveza. Kriterijumi koje su propisali Visoki savet pravosuđa i njegovi članovi nisu poštovani od strane samog Visokog saveta pravosuđa. Da su kriterijumi poštovani, onda bi bili prihvaćeni ili utvrđeni predlozi, one koje je podržao kolegijum suda u kojem se biraju predloženi kandidati. Dakle, DS veoma principijelno, iz zakonom i ustavom propisanih razloga, osporava deo Predloga odluke o izboru sudija u srpskom pravosuđu. Da ne bi samo osporavali i da se naše osporavanje ne bi politizovalo, nudimo predloge, nudimo inicijativu. Nudimo predlog da Odbor za pravosuđe Skupštine Srbije, u skladu sa svojim zakonom propisanim ovlašćenjima, u skladu sa ustavnim položajem, napravi inicijativu da razgovaraju sve tri grane vlasti, kako bi se stanje u pravosuđu promenilo, na taj način da postane efikasnija, a da zaštita prava građana bude što bolja, što potpunija i što kvalitetnija. Želimo da se sprovede profesionalna selekcija, da se sudije biraju po kriterijumima stručnosti, po kriterijumima efikasnosti u studiranju, kvaliteta u studiranju, na osnovu rezultata svojih radova, ali i na osnovu svojih ličnih osobina, da su hrabri i da su sposobni da se odupru svakom spoljnom pritisku u presuđivanju u sudskim stvarima i predmetima koji im pripadaju. Što se tiče profesionalne selekcije, prvi korak profesionalne selekcije je nemogućnost ulaska nekvalitetnih kadrova u pravosuđe, da se profesionalna selekcija započne u samom Visokom savetu pravosuđa, prilikom predlaganja kandidata da se ne predlažu kandidati koji će biti podložni korupciji, uticajima ili koji će biti nestručni i nesposobni za rad, da se biraju oni najkvalitetniji, a zatim da se, s obzirom na nesmenjivost sudija, propišu kriterijumi po kojima će se preispitivati rad sudija. Očekujem da nadzorni odbor, koji je sada pretrpan predmetima zbog velikog broja pritužbi na rad sudija, bude što efikasniji u svom radu i da predloži listu sudija koji ne zadovoljavaju po svojim kvalitetima da budu sudije. Vrlo rado ću, zajedno sa vama, raspravljati o radu tih sudija na osnovu objektivnih pokazatelja i da očistimo pravosuđe od onih kojima tamo nije mesto. Na taj način ćemo najbolje sprečiti politički uticaj u konkretnom odlučivanju po predmetima i sprečiti mogućnost da sudije rade mimo zakona i ustava. Smatram da je predsednik Odbora prihvatio inicijativu, držim ga za reč i očekujem da ćemo u narednom periodu imati jedan set sednica o radu Visokog saveta pravosuđa i da ćemo dobiti kvalitetniji rad Visokog saveta pravosuđa. Želim da ukažem na još jednu činjenicu oko koje smo se svi složili na Odboru za pravosuđe, da Visoki savet nema dovoljno javnosti u radu. Čini mi se da je to jedan od retkih državnih organa o čijem radu javnost ne zna ništa. Kakav je njegov plan rada, koja su pitanja koja Visoki savet pravosuđa obrađuje, koji je tempo rada u Visokom savetu pravosuđa? O svemu tome treba da se obavesti javnost, a pre svega nadležni skupštinski odbor, kako bi se blagovremeno pripremio i raspravio, utvrdio stav ovog parlamenta po pojedinim pitanjima u vezi sa radom pravosuđa. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS se zalaže u prvom redu da se izvrši potpuna i temeljita reforma pravosuđa. Predlagač je izašao da predloži pred Republičkom skupštinom i pred ovim parlamentom da se izabere pedeset i nešto sudija. Prvo je trebalo utvrditi – koliki broj sudija danas ima Republika Srbija, uporediti taj broj sudija sa zemljama EU. Primer je Engleska, koja ima, prema mojim saznanjima, 1.629 sudija, a Republika Srbija ima više od 2.500 sudija, koliko znam. Bitno je da se utvrdi kvalitet rada naših sudova i da se učini sve kako bi naše pravosuđe postalo nezavisno. Naše pravosuđe je poslednjih godina bačeno u političku arenu. Ne može se obrazloženje dati da niko sa strane ne utiče na rad sudova. To je primer akcije "Sablja", kakva je uloga i odgovornost pravosuđa u akciji "Sablja", u kojoj je uhapšeno oko 12.000 građana Republike Srbije, za koje, prema mojim saznanjima, nema više od sto i nešto krivičnih postupaka, nema optužnica, nema presuda. Koja je odgovornost ovde pravosudnih organa? Naneta je velika šteta građanima Republike Srbije, naneta je velika šteta Republici Srbiji, jer će većina tih građana jednog dana tražiti odštetu, a ta odšteta neće biti mala. Ne može se dogoditi da se 35 ljudi uhapsi u naftnoj aferi, a da nema optužnice, da je dva puta vršeno veštačenje i da je u toku veštačenja utvrđeno da nema ni žute banke štete da je pričinjena državi. Pre svega, u akciji "Sablja" uhapšeni su ljudi, držani i do šest meseci u zatvoru, a da krivičnog postupka nema, osumnjičeni su da su prisvojili 17 miliona eura, jer su protivpravno prisvojili 28.000.000 litara nafte. To je primer koji iznosim zbog toga da biste shvatili kolika je ozbiljnost i odgovornost nosilaca pravosudnih funkcija. Smatram da i dalje postoji tendencija inflacije kadrova u pravosuđu. Naše pravosuđe treba da se reorganizuje utoliko što će se smanjiti broj sudova i broj sudija, a povećati aktivnost i ojačati rad Vrhovnog suda. Što se mene tiče, smatram da Vrhovni sud treba ojačati kadrovski, jer je to najviša pravosudna instanca, u koju građani Republike Srbije imaju nadu i poverenje da će da ih zaštiti od nezakonitih odluka pojedinih sudija i pojedinih sudova. Dame i gospodo narodni poslanici, u narednom periodu Odbor za pravosuđe, čiji sam član, mora pokrenuti inicijativu da se izvrši detaljna analiza rada svih sudova i svih sudija i javnih tužilaca u Republici Srbiji. Za svakog sudiju treba utvrditi koliki broj predmeta ima u radu, od kada datiraju predmeti, kada su prvi put zavedeni u protokol suda, koji sudija je na tim predmetima radio, koje predmete u praksi najmlađe sudije koji se primaju dobijaju u rad, a praksa je da upravo najteže predmete i najsloženije parnice, koje su pokrenute pre 10 ili 20 godina, dobijaju nove sudije. To je postupak Vrhovnog suda, koji je morao da ga razreši. I Vrhovni sud i nadzorni odbor treba da pokrenu živu aktivnost i oštru borbu protiv takvih pojava, i da u pravosuđu ne ostanu oni koji nisu zaslužili tu časnu funkciju, visoku i značajnu funkciju u našem društvu, jer oni dele pravdu našim građanima. Pa u tom pravcu i Ministarstvo pravde, koje preduzima određene mere, još više mora da bude aktivno, mora još više sa svoje strane, koliko mu zakon dozvoljava, da ima određenu ulogu da se u pravosuđu napravi red. U praksi to nije tako i očekujem da će u narednom periodu Odbor za pravosuđe obići određene sudove i na licu mesta se uveriti kakvo je stanje, koliko godina se vode postupci, koliko je kojem sudiji ukinuto presuda, koliko mu je potvrđeno i koliko je preinačeno. Na čelo pravosudnih organa došli su ljudi čije provere moraju hitno da se izvrše i vidi da li su zaslužni da vode pravosudni organ, da li ga uspešno vode ili ne, koliko je pritužbi na rad pravosudnih organa i tako dalje. To mora da dođe pred Odbor za pravosuđe, a preko Vrhovnog suda, Ministarstva pravde i nadzornog odbora. Što se tiče izbora sudija, kriterijumi su utvrđeni od strane Visokog saveta za pravosuđe, uz učešće Vrhovnog suda i Ministarstva pravde. Međutim, u praksi se ti kriterijumi ne poštuju. Ti kriterijumi moraju biti kristalno jasni, u praksi primenljivi i provereni. Kada je pitanju Vrhovni sud, vratiću se sa nekoliko rečenica na to i reći da Vrhovni sud mora biti i kadrovski, i brojčano, i finansijski što više podržan, kao najviša instanca koja mora kontrolisati šta rade dahije na terenu, po opštinskim i okružnim sudovima. Ako toga ne bude, znajte da ćemo na terenu imati bezakonje, da će mnogi građani biti u pritvorima. Pa i danas, da nije Vrhovnog suda, mnogi bi bili uhapšeni po metodi akcije "Sablja". Srećom, Vrhovni sud u poslednje vreme hitno rešava pritvorske predmete. Ne može da se desi da sudija izda rešenje o određivanju pritvora, da zaključa predmet u ormar i da ode na godišnji odmor i lice bude lišeno slobode, pritvoreno i nema predmeta, i čeka se da sudija dođe sa godišnjeg odmora i otključa ormar. To nije dopušteno. Dalje, kada je u pitanju popunjenost Vrhovnog suda i Višeg trgovinskog suda trebalo bi više voditi računa da i sudije okružnih sudova, sa područja Srbije, budu ravnomerno zastupljeni i birani u Vrhovni sud. Ne može sve biti prepušteno da Vrhovni sud i Viši trgovinski sud popunjavaju kadrovima i to većinom iz Beograda. Sada ih ima pet od 12, međutim, u Viši trgovinski sud biraju se četiri, a troje su iz Beograda. Obrazloženje na Odboru za pravosuđe, čiji sam član, jeste da je to zbog toga što ti ljudi koji dođu iz unutrašnjosti imaju stambeni problem, a da im nije moguće rešiti stambeno pitanje. Daću primer da se ne poštuju ti kriterijumi: iz Okružnog suda u Pančevu, koji je 15 km odavde, imali ste kandidate za Okružni sud Martinović Nedeljka, Mitrovski Ivana itd, za Okružni sud Smederevo, Sremsku Mitrovicu, pa ništa, pa mi se čini da se u tom pravcu ništa ne preduzima, i da se prave greške. Takve greške ne bi smele da se čine i treba ravnomerno birati stručne ljude. Kažem vam da na terenu ima dosta stručnih ljudi, dobrih i stručnih sudija. Napomenuću još nešto kada su u pitanju organi pravosuđa i sudije. Da li može, ministre pravosuđa i gospodine predsedniče Vrhovnog suda, da vam bude sudija onaj koji je zaključio raspravu, a prema članu 337. Zakona o parničnom postupku presuda se mora izraditi u roku od osam dana. Međutim, prođe godina ili dve, neću sada nabrajati, ali imam podatke da za neke slučajeve nije napisana presuda, dakle nije izrađena i nije dostavljena strankama. To je nedopustivo. Efikasnost, celishodnost i slično moraju da se ojačaju i moramo imati sudije koji će da poštuju zakon. Da sam na mestu gde vi sedite, ni jedan ko je prekršio član 337. Zakona o parničnom postupku i koji je prekršio Zakon o krivičnom postupku o izradi odluke, nije je dostavio građanima na vreme, nije je napisao godinu dana, po meni on više nema mesta u pravosuđu. Šta biva ako je neko dobio presudu da je dužan protivnoj strani da naknadi štetu u iznosu od milion dinara? Čeka se presuda godinu ili dve, a kolika je onda kamata? Čija je to krivica? Krivica je dotičnog sudije. Šta ćemo da radimo što javni tužioci stavljaju neosnovane zahteve za pokretanje istrage. Predmet i njegov zahtev stigne kod istražnog sudije, u istrazi se utvrdi da nema mesta za vođenje postupka, odbacuje se zahtev, lice je u pritvoru, obavljaju se silna veštačenja, prave se troškovi državi i državnom aparatu, a nema krivičnog dela. Šta da radimo u takvim slučajevima? Hoću da kažem da se čine ogromne štete, a da se na to ne obraća pažnja. Dalje, dame i gospodo, u pravosuđu mora biti manje turizma. Ministar pravde mora da izađe u javnost i da kaže koliko je u toku godine bilo savetovanja, na kom nivou i gde - Vrnjačka Banja, Kopaonik, Zlatibor, Palić, Banja Koviljača i tako dalje. Ne može to. Za tim u našem društvu nema potrebe. Troškovi su ogromni. Nemam ništa protiv da gospodin sudija ide i na Zlatibor, i na Kopaonik, i u Vrnjačku Banju, ali neka apartman plaća on, a ne država. To su ogromni troškovi i mislim da gospodin ministar ima te podatke, dokaze, da se radi o velikim materijalnim sredstvima. Moraju da postoje uštede. Budžet ne sme da se iscrpi. Bolje je da se ta sredstva usmere na poboljšanje materijalnog položaja nosilaca pravosudnih funkcija i svih ostalih zaposlenih u pravosuđu. Još nešto - kada su u pitanju sudske takse, predložio bih nadležnim u institucijama Vrhovnog suda i Ministarstvu pravde da sudske takse idu pre svega na povećanje zarada i ličnih dohodaka sudija, tužilaca i svih zaposlenih, da ne idu u budžet i kožnu torbu Vlade, pa da sredstva ona usmerava gde hoće, pa da ministar pravde moli ministra Finansija da li da mu iz sredstava od taksi odobri sredstva za funkcionisanje pravosudnih organa. Hvala.
Hvala. Dame i gospodo poslanici, određujem pauzu do 15,00 časova.
Nastavljamo rad. Molim da, pre nastavka rada, utvrdimo kvorum za rad. Molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Upotrebom elektronskog sistema, konstatujem da u sali prisustvuje 90 poslanika i da imamo kvorum potreban za rad. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Želeo bih da obavestim poslanike, jer je to moja obaveza po Poslovniku, da je tokom prepodnevne rasprave ukazano na povredu Poslovnika, i to od strane predsednika. Dužan sam da dam objašnjenje. Molim sve narodne poslanike da, kada iznose povredu Poslovnika od strane predsednika, čine to u njegovom prisustvu. Mislim da je to minimum korektnosti. Izneta je primedba na povredu člana 79. Poslovnika. Naravno, tim istim povodom, prijavljujem povredu člana 100. Poslovnika - uvreda inteligencije narodnih poslanika. Dakle, svi narodni poslanici su dobili izvinjenje od strane stručne službe. Stručna služba je, prilikom zakazivanja tri sednice, za koje su dati adekvatni potpisi, i to: za prvu 187, za drugu 84 i za treću 84, prilikom fotokopiranja priloga potpisa permutovala je spisak sa 84 poslanika, koji se nalazi na broju 2908, od prvog juna, sa spiskom na broju 1. juni 2909. Pretpostavljam da niko nije toliko lud, mada mu treba 84, da priloži spisak na kome je 187 poslanika i da time učini manjkavim sledeći spisak. Stručna služba je, nedelju dana pre početka sednice, uputila izvinjenje i poslala adekvatne kopije. Mislim da je to potpuno razjašnjenje. Pretpostavljam da je u pitanju tehnički nesporazum. Izvinjavam se svima, nadam se da ste zadovoljni objašnjenjem. Druga primedba je bila u odnosu na član 163, govori se o povlačenju tačaka sa dnevnog reda. Član 163. govori: "Na vanrednom zasedanju Narodna skupština radi po unapred utvrđenom dnevnom redu koji je dostavio podnosilac zahteva za održavanje vanrednog zasedanja. Redosled razmatranja tačaka dnevnog reda ne može se menjati bez saglasnosti predstavnika predlagača, na čiji je zahtev vanredno zasedanje zakazano". Naravno, o povlačenju nekih tačaka, ne utičući na redosled, govori član 139 – podnosilac može da povuče tačku iz dnevnog reda. Zahvaljujem se još jednom svima. Gospodine Krasiću, izvinite što ste čekali. Izvolite.
Sudeći prema prepodnevnom toku sednice i diskusijama koje su se čule povodom ove tačke dnevnog reda, diskusiju treba da vratimo na ono što je predloženo, a to je: razmatranje Predloga odluke o izboru sudija. Kada se biraju sudije, neminovno je da se postavi pitanje da li ovim izborom, ili bilo kojim izborom sudija, dovodimo u pitanje nezavisnost i samostalnost suda i samostalnost sudijske funkcije. Nešto što čini neraskidivu celunu sa samostalnošću i nezavisnošću sudija su svakako pitanja, u našem zakonu definisana kao "stručnost i dostojnost". Verovatno je da se mogu upotrebiti i drugi termini kako bi se objasnilo da nema samostalnosti i nezavisnosti ukoliko sudijsku funkciju obavlja čovek koji ne poznaje propise, ne zna da ih primeni, a pogotovo ako zna pa ih tendenciozno loše primenjuje na štetu jedne od stranaka koje učestvuju u tim sudskim procesima. Naravno, od stručnosti, karaktera i moralnog, ipak to moram da kažem, lika tog pojedinca, koga smo mi ovde ovlastili da deli pravdu, da postupa pravedno i pravično, u skladu sa zakonima koji smo mi doneli, koje je donela ova skupština, zavisi i pitanje da li građanin ima potrebe da se javi jednoj instanci i da traži zaštitu nekog svog ugroženog prava. Zato, sve one diskusije koje zalaze u pitanje struke, morala, karaktera, dosadašnjeg rada, iskustva, i zalaze i u druga pitanja uslova i okolnosti pod kojima se obavlja sudijska funkcija, zaslužuju pažnju i javnost treba da ih čuje. Javnost treba da čuje zašto poslanici smatraju da neki kandidati ne bi smeli da budu izabrani da budu nosioci pravosudne funkcije, jer dosadašnji njihov rad, iskustvo, a pogotovo neke njihove individualne sklonosti ukazuju da ne mogu dobro da dele pravdu, da ne mogu da dele valjano pravdu, u skladu sa zakonom i u skladu sa propisima. Ma koliko da se neko trudi da zameri Visokom savetu pravosuđa, pre svega u pogledu kriterijuma koje su razradili, a tiču se stručnosti i dostojnosti prilikom izbora, verovatno je da postoje i neka druga merila. Ali, izbor sudija nije neki matematički problem i on ne može da se reši dužinom radnog staža, prosekom na fakultetu ili koeficijentima ažurnosti, ili brojem ukinutih, preinačenih i na drugi način izmenjenih odluka dotičnog sudije. To ne može i zbog toga što ni pravda nije matematička, što ni primena zakona nije matematička. Ako bismo išli na one periferne slučajeve minusa i plusa, videli bismo da ti periferni slučajevi, koji se javljaju navodno kao izuzeci, dovode u pitanje ono osnovno pravilo. Verovatno je da mi, kao narodni poslanici, tu ne možemo mnogo da utičemo, jer to prevazilazi i naše mogućnosti, ali verovatno i mogućnosti celokupnog pravosuđa, jer zalaze u socijalnu strukturu naše države. Ono što sa ove govornice moramo da kažemo odnosi se na Visoki savet pravosuđa. Kada su menjali Zakon o sudovima i donosili nove propise o uređenju sudova i o Visokom savetu pravosuđa, siguran sam da niko nije imao ideju, niti želju da od Visokog saveta pravosuđa napravi jednu poluprivatnu asocijaciju. On, po zakonu i onim drugim normativnim aktima, to i nije. Prema praksi, prema načinu rada i prema onome što se čuje, a mi jedino tako možemo da saznamo šta se dešava na sednicama Visokog saveta pravosuđa, ima puno osnova da se veruje da pojedini članovi Visokog saveta pravosuđa rade po sistemu "baci ruku u pola šest". Primer za to verovatno je i u činjenici da se pojedini članovi dogovaraju, pa kažu: ako prođe moj kandidat iz tog suda, onda ću se angažovati da prođe i tvoj kandidat u onom drugom sudu. Prošle godine je bio primer da je jedan od članova omogućio da se njegovo dete izabere za sudiju ili tužioca, što u krajnjem slučaju nije mnogo bitno. Bitno je da je u to vreme predstavnik Vlade, ministar pravde, onako, samo ramenima, pokušavao da nas ubedi da on nema nikakve veze sa tim i da to prvi put čuje. Dakle, ako se primene ovi kriterijumi, nepogrešivo može da se dođe do zaključka da određeni broj kandidata ne ispunjava uslove u pogledu stručnosti i dostojnosti da bi bio izabran za sudiju okružnog, opštinskog ili trgovinskog suda, ili višeg trgovinskog suda. Srpska radikalna stranka je osporila te predloge, o kojima će se verovatno posebno glasati. Ono što zaslužuje posebnu pažnju je to da smo za protekle nepune tri godine, od kada je krenula ta demokratska transformacija našeg pravosuđa, dobili nekvalitetne kadrove, zbog toga što je neko sa strane mogao da dođe u sistem pravosuđa, a da se o njegovoj stručnosti, u skladu sa ovim kriterijumima i ovom odlukom, izjašnjava otac. To je situacija kada advokatski pripravnik, posle položenog pravosudnog ispita, naravno kod oca u advokatskoj kancelariji, posle izvesnog vremena, kada ispuni uslov radnog staža, bude predložen i ovde izabran za sudiju opštinskog suda. Znači, otac je dao ocenu stručnosti deteta koje je kandidat. Slična je situacija, pogotovo kada se za pravosudne funkcije biraju lica koja dolaze van pravosuđa. Moram da kažem, kod izbora za sudije okružnih sudova, pa i Višeg trgovinskog i Vrhovnog suda, bila je primenjena logika da u više pravosudne instance dolaze ljudi koji već rade u pravosuđu. To je dobro zato što jednog iskusnog čoveka pomeramo na jedan odgovorniji posao, gde njegovo znanje i iskustvo treba da dođu do izražaja. Ovde smo imali situacije da neko, samo zato što je predsednik opštinskog suda, koji je možda i uredio opštinski sud, u smislu ažurnosti i uopšte rada tog suda, zbog toga što je sada nervozan i više ne može sa ljudima da postupa, predlaže se da bude sudija okružnog suda. Mislim da takav razlog ne bi mogao da bude. Sama ta nervoza, upravo, pokazuje da kriterijum dostojnosti nije ispunjen. Vi ste ovde stavili i duh tolerancije, spremnost da se čuje drugačije mišljenje, naravno, kada kolegijalno rade, kada u nekom veću odlučuju o nekoj žalbi. Većina tih krivičnih stvari u okružnom sudu su, praktično, stvari po žalbi, gde se radi o većima gde malo ima tih pretresnih postupaka. Mi smo tu prigovorili i ukazali na nedostatke. To će biti verovatno predmet posebnog glasanja. Ono što bih posebno istakao, zbog toga što se sa ove govornice čuju izgovori da neko ne vrši uticaj na izbor sudija, moram da kažem da za protekle tri godine u bilo koji sud da ste ušli da pitate, zašto ovaj kandidat, koji je nesporno kvalitetniji kao viši sudijski saradnik, nije izabran za sudiju opštinskog suda, a izabrano je dete nekog advokata, ili neki saradnik u javnom tužilaštvu, mogli ste da čujete odgovor: pa on se priklonio toj i toj stranci. Kada se pogledaju biografije, kada se vidi radno iskustvo, kada se pogledaju ovi procenti i koeficijenti, neki ljudi nikada neće biti sudije jer se nisu nikome priklonili. Naravno, kada se govori o priklanjanju misli se, pre svega, na one koji su na vlasti, bez obzira u kojoj su etapi i koje stranke stvorile vlast. Pokušaj je bio da se preko Visokog saveta pravosuđa to izbegne, ali očigledno je da je to bio neuspešan pokušaj, jer neko je iz jedne stranke prešao u drugu, koja je nastala cepanjem te stranke, i odmah je izborio poziciju da može biti predložen, a sada njegova prva matična stranka ovde izlazi i osporava njegov izbor. Naravno, lako je da se zaključi da se radi o nečemu što je unutarstranačka stvar. Prirodni tok stvari je hteo da se oni podele na dve stranke. Znači, jedina karakteristika i jedini dokaz stručnosti je taj što se on pravilno opredelio da pripada nekoj stranci. To nije samo problem sa sudijama, to je problem i sa prosvetnim radnicima, jer očigledno, onaj ko je hteo da bude direktor, stručnost je mogao da dokaže samo podobnošću i članskom kartom odgovarajuće političke stranke koja je na vlasti. Ovo posebno potenciram zbog toga što je pre dve i po godine to bio glavni razlog da se donese novi Zakon o sudijama, novi Zakon o uređenju sudova, da se navodno razbije ta partijska zavisnost sudija, predsednika sudova, od stranaka na vlasti. Kao što može da se primeti, za ove tri godine to nije razbijeno, samo se promenila forma. I što na početku ove sednice jedan reče, poistovećujući sebe sa lokalnom samoupravom, ako neko sa imenom i prezimenom utiče na kadrovsku politiku suda, to ne znači, zbog toga što je on slučajno neki funkcioner u lokalnoj samoupravi, da to čini lokalna samouprava. To poistovećivanje pojedinca sa organom lokalne samouprave je potpuno neprimereno, ali je to činjenica. Mislim da moramo da uvažimo razlog da u pojedinim sudovima, nezavisno od sistematizacije, sudovi dolaze u situaciju da ne mogu da formiraju, ili teško mogu da formiraju veće koje bi razmatralo po žalbama u krivičnom postupku. To je jedna stvar o kojoj sigurno moramo da vodimo računa. Mislim da ova tačka dnevnog reda ne bi smela da bude povod da se otvara veća diskusija o stanju u našem pravosuđu, jer ono je kompleksno, ono nije samo pravni, nego i sociološki problem. Sa ove govornice bi češće trebalo da se čuju poruke, upućene građanima i nosiocima pravosudnih funkcija, da zakoni nemaju alternativu i da pravilna primena zakona mora da bude najprisutnija u sudu, jer ukoliko toga nema, onda se postavlja pitanje, a zašto bi neko tužio? Sudije su dobile ekskluzivno pravo. Malo ko može da odlučuje o tome ko je u pravu, ko nije u pravu, da donosi i da potpisuje odluke koje imaju obavezujuću snagu. Verovatno kao religiozni ljudi prepoznajemo ko to ekskluzivno pravo ima, ali slično pravo na nižem stupnju je dato sudijama. Zbog toga i Visoki savet pravosuđa, i predsednici sudova, i svi oni koji na bilo koji način mogu da utiču na rad suda, moraju da imaju ovo u vidu, jer ne samo što ne bi bilo dobro, nego bi bilo i štetno da postoji institucija koja ne pruža faktičku zaštitu. Čim nema institucija koje pružaju zaštitu ugroženim pravima građana, onda se neminovno javljaju alternative. Alternativa sudu je mnogo opasnija, pogubnija i bolnija, a nalazimo se u vremenu procvata, i budite sigurni, još većeg procvata, organizovanog kriminala, koji će samo da menja svoje forme, a budite sigurni da će svoje predstavnike imati i u finansijskim krugovima, u medijima, u tužilaštvu, u policiji, i naročito u sudu, jer jedino ako tamo ima pipak svoj, on je zaštićen i može da bude organizovani kriminal u punom smislu te reči. Pozivam sve poslanike da prilikom izjašnjavanja o ovim predlozima, a namerno nisam pominjao nijedno ime, obrate pažnju na ova dva kriterijuma - stručnost i dostojnost. Dostojnost može da se proveri i ulaskom u sud, pa od obezbeđenja, preko pisarnice, do izvršnog odeljenja, pitajte kakav je taj stručni saradnik, pitajte kakav je taj sudija? Dobićete neverovatne podatke i onda će vam biti jasno zašto je Srpska radikalna stranka protiv izbora ovih 10 ljudi za sudije u sudovima za koje ih je Visoki savet pravosuđa predložio. Vršiocu dužnosti predsednika Vrhovnog suda i ministru bih samo poručio da posvete malo pažnje ovom fenomenu koji se desio formiranjem Visokog saveta pravosuđa. Verujte, on je postao poluprivatna institucija nekih doajena, koji vrše sudijsku funkciju. Oni se dogovaraju pre svake sednice i onda nije ni čudo što dobijamo ovakve predloge. I ja nisam zastupnik mišljenja da, ukoliko ga okružni sud nije predložio, on ne treba da bude izabran. Ne. Visoki savet pravosuđa treba da ima tu svoju samostalnost. Ali, ukoliko ste mišljenja, stav suda i svih drugih, koji se pitaju povodom izbora, na neki način savetodavno, stavili u ovoj formi, onda insistirajte da se ta mišljenja i dobiju. Udahnite dušu tom mišljenju, da znate koju snagu to mišljenje ima. Ovako dolazimo u situaciju da na jednom primeru vidimo da je okružni sud bio u pravu, ali da su dvojica sudija, koji su članovi Visokog saveta pravosuđa, svoju volju progurali kroz Visoki savet pravosuđa i dobili smo takve predloge. Mi smo to odmah osporili, ne zbog procedure, da se razumemo, nego zbog činjenice da se tu nešto čudno dešava. Naravno, bilo je tamo i onih mišljenja gde oni kažu, povodom tog i tog kandidata, ali odnosi se i na druge kandidata. To je široko mišljenje koje daje apsolutnu slobodu i nikoga ni na šta ne obavezuje. Mislim da što više ljudi, kada se prvi put vrši izbor za sudije, treba da dolaze iz pravosuđa. Sudijska funkcija je zanat. Sve je zanat. Apsolutno, svaka ljudska aktivnost je zanat. Po tome se delimo na dobre i na loše majstore. Verovatno dobar majstor sudija niče iz suda, iz sudske strukture, volonter, pripravnik, sudijski saradnik itd. Ovima što dolaze mnogo puta sa strane treba pružiti šansu da se ne bi uskratila prava građanima, ali posebnu pažnju treba posvetiti, jer dokaz o stručnosti se dobija verovatno od nekompetentnih osoba, a da li je to roditelj u pitanju, kada je u pitanju advokat, da li je rođak, ukoliko je bilo pravnika u nekom privatnom preduzeću itd. Problem je kompleksan. Želimo da doprinesemo i mislim da veliki doprinos dajemo time što ukazujemo koje ljude ne treba izabrati za sudije.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, izvolite, narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Poštovane kolege narodni poslanici, gospodine predsedniče, u mom odsustvu ste me uvredili i rekli ste da vređam inteligenciju narodnih poslanika i vašu inteligenciju. Zaista nemam nameru, ali takođe ne dozvoljavam da vi vređate moju inteligenciju i mojih kolega narodnih poslanika, koji stoje iza ovoga što sam za ovom govornicom izrekla. Zamerili ste mi što sam povredu Poslovnika koja se odnosi na vas izrekla u vašem odsustvu, a vi ste, takođe, u mom odsustvu komentarisali ono što sam rekla. Prema tome, tu smo ravnopravni, izgleda. Nisam mogla da gledam u bob kada ćete vi predsedavati sednicom. Sednica danas teče i danas će se verovatno i završiti, pa nisam mogla da ostavim za sutra, jer sutra nećemo zasedati, koliko sam u toku. Želim da se vratim na tu povredu Poslovnika i na vaš odgovor da sam uvredila nečiju inteligenciju, jer je došlo samo do neke štamparske greške ili tehničke greške službe. Nije lepo, gospodine predsedniče, da sve svaljujete na službenike Skupštine Srbije, jer su oni najmanje krivi. A da su najmanje krivi, uzeću ih u zaštitu, naravno, pa ću vam to sada dokazati. Pitam vas lepo, da li kada mi podnesemo neki predlog, a mislim na poslanike SRS, vi imate u fioci neki spisak narodnih poslanika i nekih potpisa narodnih poslanika SRS ili mi to dostavljamo na pisarnicu. Dakle, mi to dostavljamo na pisarnicu. Vi vrlo dobro znate i vi to tako i dobijate preko službe. Tako su vam isto poslanici DSS dostavili predloge i zahtev za sazivanje vanrednog zasedanja. Nema izvinjenja. Vi niste videli da nemate 84 potpisa, vi ste zakazali sednicu i nakon dva dana vam je to neko rekao ili ste sami shvatili. Vi ste ovu sednicu, nesumnjivo, zakazali protivustavno, a za šta ste, naravno, odgovorni. Niste odgovorni samo nama ovde, jer Skupština će se izjasniti, naravno, da li je bilo kršenja Poslovnika ili nije. Postoji neko drugi u ovoj državi koji će utvrditi da li predsednik Skupštine krši Ustav. Ubeđena sam da nam to neće biti teško da dokažemo. Ne očekujem nikakav odgovor od vas. Samo zbog javnosti ovo iznosim ovde i zbog ostalih mojih kolega narodnih poslanika, i zahtevam, još jednom, da se Narodna skupština izjasni o svemu ovome što sam, kao kršenje Poslovnika, pokušala da obrazložim za ovom govornicom.
Zahvaljujem. Dakle, još jednom molim da se poštuje Poslovnik, i nastojim da ga poštujem, i ubuduće ću to uraditi. Svaki put, tačno. Svaki navod Poslovnika i zakon je isti za sve. Naravno da su poslanici, svi koji su potpisali različite predloge, još jednom, a to je opaska za inteligenciju, pa nisam znao da ste to vi bili, oprostite, stvarno nisam učestvovao u prethodnom radu, dakle, dužni da dostave potpise, a na osnovu toga predsednik zakazuje sednice. Naravno, zato sam i zamolio da služba, nisam terao nikakvu službu, nego je stručna služba poslala svoju ispravku zbog svoje greške i poslala je pravovremeno. Naravno, moguće je i da se pomeri ova sednica, kao i sledeća onda, i da to ide u beskraj, a što je apsurdno. Budući da su tri sednice zakazane istovremeno, postojali su dupli spiskovi i vrlo jasno se vidi da je grupa sa svih 53 potpisa DSS sekund pre, vidite po redosledu zavođenja upravo u pisarnici, da je prisutna i to prisutna u grupi od 187 poslanika. Zašto bi neko bio toliko neinteligentan da upotrebi taj spisak i da stavi tu, a da tamo gde mu treba 53 stavi spisak na kome fali. Naravno da to ne bi radio niko i naravno da se prilikom umnožavanja spiskovi razdvajaju, spojeni su spajalicom, razdvajaju se i daju se na umnožavanje, i dobijate ovakve spiskove. Zbog toga, takođe, ovde postoji jasno u zaglavlju napisano kada je predato, kada je zavedeno u pisarnici. Originali stoje prisutni u pisarnici i mogu da se provere. Pošto je prilikom umnožavanja napravljena greška, a pet dana pre održavanja sednice služba je uputila svim poslanicima na uvid, te je jasno, svim poslanicima, pa pretpostavljam da niko do sada nije mogao da ima ovakvu vrstu primedbe. Za slučaj da neko ima primedbu, naravno, prvo proveri u pisarnici. A da imam primedbu, proverio bih u pisarnici i to je moje objašnjenje. Ako tim objašnjenjem niste zadovoljni, molim Skupštinu da se u danu za glasanje izjasni. Ne mogu da dajem podatke po svojoj nadležnosti. Po mojoj nadležnosti sam zakazao sednicu, jer sam imao dovoljno potpisa, a što je očito. Takođe, imao sam dovoljno potpisa i za prvu sednicu, a što je takođe očito, i to preko 90 viška, i imao sam za treću sednicu koju sam zakazao takođe 84 poslanika. Moje je da o tome vodim računa. Pošto sam imao taj uvid, zakazao sam sednice, izvinjavam se, zbilja, ne mogu da odgovaram za ono za šta se služba već izvinila poslanicima i na tome im zahvaljujem. Izvolite, Gordana Pop-Lazić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, zaista ne mogu da dozvolim da ostane utisak da govorim neistinu, zato što na ovom predlogu dnevnog reda ovde pored pečata stoje potpisi 84 poslanika, piše 84 poslanika, a ovde ima 83 poslanika. Ne znam šta vi čitate kada zakazujete sednice, ali to biste morali da uradite. Vi ili neko drugi. Molim vas, ovaj dopis koji ste nam poslali sa ispravnim, navodno, potpisima, 84, gde je ovde zavodni štambilj, ko opšti sa narodnim poslanicima, ko, molim vas. Samo vi, gospodine predsedniče, sve ovde što stigne dolazi preko vas narodnim poslanicima. Ovaj akt nije nigde zaveden. Ovi potpisi nisu nigde zavedeni. Ne mogu amandman da uložim, niti bilo šta kao narodni poslanik, tako što ću doneti vama u vašu kancelariju, nego moram da odem u pisarnicu Skupštine da to predam i da dobijem zavodni štambilj, i da se taj akt upiše u dostavnu knjigu. Zaista ne znam šta je ovaj papir. Za mene on ne predstavlja ništa. Tako mi je svejedno da li ćete prihvatiti to da li sam u pravu ili nisam. Hoću da se ovde zna istina i, kažem vam, nećemo stati i zaustaviti se samo na tome da Skupština donese svoju odluku da li ste prekršili Poslovnik ili niste, jer vi uvek možete da skupštinsku većinu formirate da bilo šta odlučite. Postoji neko drugi u ovoj državi koji će, nadam se, ispitati ovo i doneti pravovaljanu odluku da li ste kršili Ustav ili niste, i da li ste zloupotrebili svoju funkciju ili niste.
Gospođo Pop-Lazić, pošto ste iz ovoga što ste izneli sasvim jasno naveli da nisam kršio Ustav, jer kažete – na pisarnici se zavodi pečatom tačnost podataka, upravo ste pročitali ono što sam i ja pročitao, zavedeno i štambiljem overeno, tačnost podataka koji pišu. Očito, u prilogu to ne stoji. Pitao sam šta je ovo, pa sam dobio isti odgovor, kao i vi, jer sam poslanik kao i vi. Poslata je ta tehnička ispravka. Naravno da sam postupao upravo prema pečatu koji garantuje da je primljen zahtev sa 84 poslanika i ne znam u čemu je spor. Obaveštavam vas da na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih. Vi želite po Poslovniku, izvolite.
Kada bismo hteli da teramo "mak na konac" naći ćemo u sazivu prošle sednice nešto što je identično. Slučajno sam našao kovertu, nisam je bacio, nema 187 potpisa, kao što piše u sazivu, ima 186, a jedan koji fali je iz radikala. Niko nije pravio problem oko toga da je to tragična greška zato što jedan potpis znači – manje ili više.
Molim vas, rekli smo gde je nastala tehnička greška, to nije sporno. Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Ne.) Hvala. Pre nego što dam završnu reč, dužan sam da pročitam pismo koje je dobila Skupština, upućeno generalnom sekretaru. Prilikom svoje diskusije poslanik, gospodin Boško Ristić, pre desetak minuta naveo je da Okružni sud u Šapcu nije dao svoje mišljenje za izbor sudija za Okružni sud u Šapcu. U prilogu reakcija dostavljamo dopis Okružnog suda u Šapcu, broj taj i taj, koji je upućen Visokom savetu, iz kojeg se vidi da je Okružni sud u Šapcu predložio Visokom savetu pravosuđa da se u Okružni sud izaberu sledeće sudije, i navode se imena sudija. Ali, taj dopis je kod ministra, a moja dužnost je bila da obavestim javnost na osnovu toga. Bila je još jedna ispravka od strane gospodina Novakovića. Pre nego što zaključim jedinstveni pretres o predlogu, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? Reč ima ministar Stojković.
U svojstvu ministra i člana Visokog saveta želeo bih da dam neka objašnjenja vezana za određene navode iz današnje diskusije. Pre svega, hteo bih da se zahvalim svim poslanicima za današnju diskusiju. Zaista, ona je bila daleko konkretnija, preciznija i jasnija, nego ova vezana za diskusiju oko izbora zamenika tužilaca. Meni čini posebno zadovoljstvo što je bilo znatno manje politike, a više razgovora o struci. Posle diskusije gospodina Krasića jedan deo stvari neću morati da objašnjavam, jer ću se složiti odmah s njim, da je pravosuđe jedna kompleksna stvar i da zaista ima kako puno problema, tako i stvari koje su i te kako bitne za ovo društvo, a koje mi moramo da rešimo. Odgovoriću samo na neke od navoda koji su evidentno netačni, a mislim da bi ova skupština, pre odlučivanja, trebalo sa njima da se upozna. Visoki savet pravosuđa je organ koji definitivno odlučuje o predlozima i ovim izmenama, izuzeta je mogućnost izvršne vlasti da utiče na predlaganje kandidata, što mislim da je korak napred. Uostalom, to je i Savet Evrope, čiji smo mi članovi postali, ocenio. Možemo eventualno polemisati sa navodima gospodina Krasića oko sastava. Možda on nije najbolji, ali mislim da će se vremenom i to ispraviti i doći do valjanog sastava Visokog saveta. Ovde je, takođe, rečeno da je u pitanju neustavna kategorija. Moram da kažem da to nije tačno, jer je Ustavni sud raspravljao o tom pitanju i ocenio kao ustavnu. Ustavni sud je ocenio kao neustavnu kategoriju tzv. savet za upravu u pravosuđu. Neću navoditi razloge zašto je našao da je ustavna, da se bira veći broj iz redova sudova i samim tim da je mogućnost da sami sudovi odlučuju o svim svojim bitnim pitanjima. Druga stvar, koja je ovde rečena, sa kojom ne mogu da se složim, a ni članovi Visokog saveta, jeste ta da je stanje u pravosuđu loše i da će tako ostati. Stanje u pravosuđu jeste loše, u sudovima jeste loše, ali je uzrokovano prethodnim delovanjem vlasti na to stanje. Čulo se ovde dosta puta u diskusiji da su dovođeni po nekim čudnim kriterijumima ljudi bez stručnosti, bez iskustva itd. To je sastav koji sudovi danas imaju. Međutim, mislim da postoji šansa da se to ispravi i da mi preduzimamo sve da to i uradimo, pre svega normativno ćemo sistematizovati kompletnu oblast i mislim da će ova država, posle dužeg vremena, dobiti u toj sferi tzv. zakonsku regulativu te oblasti državne materije. Ostaće onaj drugi problem, o kome se ovde govorilo, a to je sastav suda. Iskreno da vam kažem, malo sam začuđen nekim diskusijama, jer imate ovakvu tvrdnju – da treba da se biraju kandidati iz redova sudova; u redu, to bi moglo da zvuči kao valjano polazište, pri činjenici da se radi o ljudima koji su profesionalci, treba da budu dobre zanatlije itd. Ali, šta ćemo sa onom prethodnom konstatacijom da je stanje upropašćeno. Kako promeniti to stanje, ako iz iste te sredine i od takvih ljudi samo iz tih sredina birate ljude, pa teško možete da ih promenite. Zato smo mislili da treba i određen broj ljudi da dođe sa strane. Istovremeno, čujete druge da treba da dođu sa strane, jer je stanje u pravosuđu ovakvo. Znači, dva potpuno oprečna mišljenja. Mi smo prilikom odlučivanja vodili računa o svim tim stvarima. Moram da vam kažem, ovo je prvi put da je pravosuđe donelo pismene kriterijume po kojima će vršiti izbor, baš da bi se izbegla neka subjektivnost u predlaganju kandidata. Možda to nisu najbolji kriterijumi, ali su po prvi put doneti, kojih moramo da se držimo. Takođe, ukazano je na određene stvari koje sudije moraju da poseduju. Čuo sam, na primer, kao kod gospodina Ristića, veliki broj osobina koje bi sudija trebalo da ima, ali nigde ne čuh, za mene najbitniju, a to je da mora da bude pošten čovek. Od prvog dana, kada sam došao, rekao sam da nosioci pravosudne funkcije moraju da budu pošteni, radni, stručni i da pitanje njihove političke opredeljenosti nije bitno. Mi smo ovde čuli dosta stvari, ali nisam čuo ovu stvar. Ovo govorim, evo iz kog razloga. Ovde su iznete neke činjenice koje nisu tačne. Jedna od ovih sada je pročitana. Ne bi trebalo birati ljude zato što Opštinski sud u Šapcu nije dao mišljenje. Uopšte nije tačno, evo, posedujemo ga, dao je mišljenje. Takođe, rečeno je da ne treba birati čoveka zato što Advokatska komora Šabac nije dala mišljenje. Uzmite zakon i naš pravilnik Saveta, rečeno je da će se tražiti mišljenje advokatskih komora. Stvar je komore da li će dostaviti mišljenje ili neće. Tridesetak komora je dostavilo, a ostale nisu. Nisu našle za shodno da dostave mišljenje. Znači, to je dobra volja komora da li će dostaviti. Mi smo naše ispoštovali. Ovde se to namerno govori, iz prostog razloga koji Skupština treba da zna. Govorim o ključnom faktoru, a to je poštenje. Stručnost je i te kako značajan element. Ali, čak i kada on nije u punom obimu zastupljen, nije problem. Ljudi koji nemaju iskustva, ako su pošteni i radni, vremenom će steći i valjanu stručnost. Problem je ako je nepošten, tu nema ispravke. Mi smo se, pre svega, bazirali na tom kriterijumu, pa onda sledećem. Ovde je onda rečeno – niko ne zna u advokatskoj komori, eto nije dala Advokatska komora Šabac mišljenje, pa se ne zna za čoveka. Reći ću vam, mislim da se Brkljač zove, reč je o čoveku koji je već radio posao sudije Vrhovnog suda, jer je bio jedan od najboljih sudija Vrhovnog suda u Prištini, važi za jednog od najboljih teoretičara, jednog od najboljih stručnjaka. Nakon što je morao da pobegne sa Kosova, formalno se prijavio u Valjevu, ne u Šapcu, i on, u suštini, ne želi da radi kao advokat sem što zastupa i dan-danas našu sirotinju na Kosovu i brani ih. Prema tome, mi smo to i te kako proveravali. Dobili smo i mišljenje. Čak smo imali sreću da je jedan od sadašnjih sudija Vrhovnog suda čovek koji je sudio zajedno sa njim u Prištini, pa smo i tu mišljenje pribavili. Prema tome, nije tačno ovo što je izneto. Sličan slučaj je sa sudijom Važić. Ono što sam rekao, mogu tu da izrazim posebno zadovoljstvo, jer te ljude lično ne znam, sem što sam dolazio na suđenje. Meni je posebno zadovoljstvo što sam imao prilike da vidim sudije po mojim merilima, kako treba da izgleda sudija. Još da napomenem da pre bežanja iz Hrvatske, sudija Važić, muž kome se prebacuje, bio je sudija okružnog suda već tada, pa je nakon bežanja došao u opštinski sud i tako napredovao redovnom procedurom. Reč je o časnim, poštenim i stručnim ljudima. Ovde nije istaknut nijedan zaista validan argument. Poslanik Ristić je pokušao jedan da ponudi, pa kaže – ne bi bilo u redu da o eventualnom zahtevu za izuzeće supruge rešava suprug koji je v.d. predsednik. To se rešava zna se kako u postupku, ali da olakšamo: ako bude izabrana supruga za drugi sud, taj prigovor ne stoji. Naprotiv, ako ne bi bila izabrana, mogli bismo da raspravljamo o tom prigovoru. Molio bih jednu stvar koja je za mene bitna, posle pet monitoringa Savet Evrope je dao poslednje, svi ste sa tim upoznati, pa je konstatovano da je postignut napredak u ovoj oblasti, bar kad je u pitanju Srbija kao država. Ima primedbi da nije donet ustav, pa ne možete da dobijete celinu, ali je konstatovano da je napredak urađen i stavljena je ozbiljna primedba, a ona je vezana za određeni broj ljudi koji se i sada javlja sa sličnim argumentima, da osporava kandidature. Tačkom 26. poslednjeg monitoringa se kaže da je onakvim pogađanjem – ovde nećemo izabrati ako vi nama ne izaberete dva u Beogradu, a mi vama dva u Novom Sadu, da je zakonodavni organ povredio de fakto ustav i samostalnost i nezavisnost tužilaštva. Iz tih razloga se nadam da ćete svi vi, a imam utisak da ćemo se toga svi držati, voditi računa o svim ovim argumentima i napraviti onaj valjan izbor. Hvala još jednom.
Hvala vama. Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres o Predlogu odluke, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke, o osporenim predlozima na osnovu člana 175. stav 4. Poslovnika, a zatim o svim ostalim neospornim predlozima u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – IZBOR I IMENOVANjE PREDSEDNIKA I ČLANOVA ORGANA I TELA UTVRĐENIH ZAKONOM Za ovu tačku dnevnog reda primili ste: - Predlog odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti, koji je podnela Vlada Republike Srbije i - Listu kandidata za izbor članova Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa, koju je podnela Srpska akademija nauka i umetnosti. Primili ste amandman koji je na Predlog odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti podnela Vlada Republike Srbije. Podsećam vas da prema članu 156. stav 3, a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: SRS – jedan sat 38 minuta 24 sekunde, DSS – jedan sat, DS – Boris Tadić – 44 minuta 24 sekunde, G17 plus – 37 minuta 12 sekundi, SPO-Nova Srbija – 26 minuta 24 sekunde, SPS – 26 minuta 24 sekunde i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, tri poslanika SDP-a i tri poslanika NDS-a, po pet minuta, na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 156. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres, s tim što napominjem da će Narodna skupština posebno odlučivati o Predlogu odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti, a posebno o svakom kandidatu sa predložene liste kandidata za članove Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa. Po Poslovniku, narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Izvolite.
Poštovane kolege, zaista ne bih želela da zadržavam dalji tok sednice i da mislite da zloupotrebljavam govornicu, ali moram da primetim da je ova sednica potpuno nepripremljena, da radimo haotično i u potpunosti u suprotnosti sa našim poslovnikom. Jedina sednica koja je bila pripremljena, a koja je zakazana kao treća, iako je trebalo da bude zakazana kao prva, po redosledu prijema akata, jeste ona sednica koja se tiče Rezolucije o tome da niko ne sme da ostane od tužbe za naplatu ratne štete, ali nažalost, predsednik je sebi dao za pravo da to bude treća sednica, umesto da bude prva u ovom delu zasedanja. Javljam se u skladu sa članom 96. Poslovnika, jer na to imam pravo, i reklamiram povredu člana 135. Poslovnika Narodne skupštine, poslednji stav, koji govori da ukoliko nadležni odbori i vlada ne dostave izveštaje, odnosno mišljenje, Narodna skupština može odlučiti da se predlog zakona razmatra i bez njih ili utvrditi novi rok u kome su dužni da to učine. Vrlo dobro znate da se Odbor za finansije nije sastao da razmatra ovu tačku dnevnog reda, nije bio u pitanju nedostatak kvoruma. Jednostavno, nisu poslanici hteli da sednu i razgovaraju o tome, očigledno svesni da je to samo još jedan instrument u rukama G17 plus, koji sve finansije u ovoj zemlji drži pod svojom šapom. Kako su videli da je u predlogu za predsednika Komisije za hartije od vrednosti gospodin Štimac, verovatno su odustali od toga da uopšte o tome razgovaraju. Vrlo dobro znate da Odbor za finansije, kao i svi drugi odbori, odslikavaju snagu svih političkih partija u ovom parlamentu. Nemamo nikakav izveštaj odbora, pa kako nemamo nikakav izveštaj, ova skupština mora u ovom trenutku, pre nego što počnemo da raspravljamo o ovoj tački dnevnog reda, da se izjasni, ovako kako Poslovnik kaže, da odluči da se predlog zakona, nije zakon u pitanju nego odluka, ali svejedno, razmatra i bez njih. Ako mi odlučimo da nećemo da razmatramo ovo bez izveštaja odbora, nemamo o čemu da vodimo raspravu. Dakle, dajte da se jednom uozbiljimo i da radimo u skladu sa Poslovnikom. Tražim prvo ovo, ali ukoliko Skupština i odluči da se o ovome raspravlja, pitam vas – šta predstavlja ovaj novi akt koji smo mi dobili, kakav je to amandman i ko je taj koji traži da se o amandmanu raspravlja po hitnom postupku? Toga u našem poslovniku nema. Vlada Srbije nama upućuje nešto što nije u skladu sa našim poslovnikom. Pored toga, Vlada nam i u ovom prvom aktu traži hitan postupak, ne obrazlaže hitan postupak. Da li je predsednik Skupštine trebalo da vrati ovaj predlog odluke Vladi i da zatraži da ga sačini u skladu sa našim poslovnikom? Molim vas, i na mesnoj zajednici postoje neka pravila, zna se kako se radi i nemojte da od nas pravite imbecile. Mi smo dugo godina u parlamentu, umemo da čitamo pravila ponašanja ovog poslovnika, a ako predsednik Skupštine nije u stanju da vodi ovu skupštinu onako kako bi trebalo da je vodi, u skladu sa ustavom, zakonom i poslovnikom, neka to lepo kaže. Postoji ovde još 249 narodnih poslanika koji bi to ovde radili bolje od njega.
Zahvaljujem. Dužan sam da dam objašnjenje. Ovo nije mesna zajednica, ovo je Skupština Srbije i, molim vas, nemojmo više da se prozivamo. Malopre, predsednik, kada je vanredna sednica, samo zakazuje vreme održavanja, a ne broji potpise, već na zahtev poslanika to radi. Dakle, da ne mešamo babe i žabe. Član 159. jasno kaže – ako nadležni odbori ne podnesu izveštaje u utvrđenom roku, pretres predloga zakona može se obaviti u Narodnoj skupštini i bez izveštaja odbora. Takođe, vi ste to dobili i obrazloženje je u aktu koji je stigao, i kaže se: razlozi za donošenje odluke po hitnom postupku, shodno odredbama člana 253. stav 2. Zakona, izbor novih članova treba izvršiti u roku od 10 dana ... i tako dalje, to je obrazloženje koje je dato onda kada je podeljen materijal. Molim poslanike da čuvaju materijale i da ih čitaju. Ima reč po Poslovniku gospođa Pop Lazić, obzirom da nije zadovoljna objašnjenjem o tome će se izjasniti Skupština. Sada gospođa Pop-Lazić ima reč.
Hoću da ostanem uporna u tome jer ne želim da vi sada vređate moju inteligenciju. Jasno sam rekla da hoću da u skladu sa članom 135. ovog poslovnika stavite na glasanje da li poslanici prihvataju da raspravljaju o ovoj tački dnevnog reda bez obzira na činjenicu da nemamo izveštaj odbora. Ponovo tvrdim, a ne znam šta ste promumlali, nema obrazloženja za hitan postupak. Osporavam hitan postupak. Gospodine predsedniče, ovo što ste vi sada pročitali nalazi se u odeljku za hitan postupak, a ono što sam rekla vezano za član 135. odnosi se na tok sednice u vanrednom zasedanju i odredbe člana koje se odnose na to kakvi akti mogu ovde da dođu u proceduru. Molim vas, ukoliko ovo sada ne stavite na glasanje, tražim da se Skupština izjasni da li vi sada kršite Poslovnik. Ne možete vi da radite šta hoćete. Nemate diskreciono pravo da odlučujete o tome šta će se staviti na glasanje, a šta ne. Ne odlučujemo o svemu u danu za glasanje. Ne znam kako da vam ovo nacrtam da biste shvatili šta hoću da kažem.
Gospođa Pop-Lazić je u pravu, pročitao sam član 159. koji se odnosi na hitan postupak, tu ste u pravu, a glasi: "Ako nadležni odbori ne podnesu izveštaj u utvrđenom roku, pretres predloga zakona može se obaviti u Narodnoj skupštini i bez izveštaja odbora". To se odnosi na hitan postupak, pa dozvolite da još jednom kažem da ne mumlamo nego čitamo u Narodnoj skupštini - razlog je za donošenje odluke po hitnom postupku, koji je uputila Vlada Republike Srbije još 16. jula. Zato sam zamolio poslanike da čuvaju materijale i to glasi: "Shodno odredbama člana 253. stav 2. Zakona, izbor novih članova treba izvršiti u roku od 10 meseci od dana stupanja na snagu tog zakona. Obzirom da je navedeni rok istekao, potrebno je da se, saglasno članu 157. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, odluka o izboru novog predsednika i članova donese po hitnom postupku, kako bi Komisija za hartije od vrednosti mogla da radi u skladu sa Zakonom". Pošto je izričit zahtev za hitan postupak, primenjuju se članovi Poslovnika koji se odnose na hitan postupak. Ne vidim šta je tu nejasno. Zahvaljujem i pitam da li predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Još jednom ima reč poslanik Gordana Pop-Lazić.
Molim vas, gospodine predsedniče, deveto poglavlje koje razrađuje vanredno zasedanje Narodne skupštine i pravila rada ovog parlamenta u toku vanrednog zasedanja u četiri člana govori o tome kako treba da radimo u vanrednom zasedanju. U poslednjem članu kaže: "Na vanrednom zasedanju primenjuju se odredbe ovog poslovnika o redovnom zasedanju, ako odredbama ovog poglavlja nije drugačije određeno". Molim vas, nije drugačije određeno i u obavezi ste da primenite član 135, poslednji stav, koji nalaže obavezu da stavite na glasanje da li poslanici žele da raspravljaju o ovoj tački dnevnog reda bez stava i bez mišljenja Odbora za finansije. Ne radi se o beznačajnim stvarima, nemojte da izvrgavate ruglu sve ovo što radimo danas u parlamentu, ovo što pokušavam da vam za govornicom dokažem, jer su štetne posledice ogromne.
Zahvaljujem još jednom. Molim da obratimo pažnju, dužan sam da dam objašnjenje. Pretpostavljam da je zabuna u jeziku, što ću naravno pročitati, a gospođa Pop-Lazić je navela član po kojem se ponašam shodno Poslovniku, koji kaže: "Na vanrednom zasedanju primenjuju se odredbe (a sada je ovo vanredno zasedanje) ovog poslovnika o redovnom zasedanju (na šta obratite pažnju, dakle ne postupku nego zasedanju), ako odredbama ovog poslovnika nije drugačije određeno." U odredbama Poslovnika o redovnom zasedanju tretira se hitan postupak, te sam, shodno tome, po članu 159. o hitnom postupku, a na osnovu člana 165, koji kaže da se i tokom vanrednog zasedanja primenjuju odredbe o redovnom zasedanju, naravno, došao u situaciju da primenim stav 2. član 159, koji kaže – ako ne stignu mišljenja odbora, Skupština radi bez tih mišljenja. Ne znam kako drugačije da radim sem da se držim Poslovnika. Zahvaljujem. Ponovo traži reč gospođa Pop-Lazić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, poslanici Srpske radikalne stranke će vam dozvoliti da u našem odsustvu raspravljate o preostaloj tački dnevnog reda i da završite sednicu, potpuno nepripremljenu, potpuno u suprotnosti sa Poslovnikom Narodne skupštine. Mi ne želimo više da učestvujemo u ovoj nepostojećoj sednici i tražim od Skupštine da se u danu za glasanje izjasni da li je predsednik Narodne skupštine prekršio Poslovnik, time što na moj zahtev nije stavio na glasanje da li Skupština želi da nastavi rad i bez izveštaja Odbora za finansije.
Zahvaljujem. Nastavljamo rad. (Poslanici Srpske radikalne stranke napuštaju salu u 16,37 časova.) Pitam da li predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije i Srpske radikalne stranke. Prvi ima reč narodni poslanik Jovan Todorović, a neka se pripremi za reč narodni poslanik Veroljub Arsić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, da nije došao ovaj amandman Vlade, verovatno niko ne bi govorio o Predlogu odluke o izboru članova Komisije za hartije od vrednosti. Kada sam video taj predlog odnosno amandman koji je danas, 19. avgusta, usvojila Vlada, i koji je potpisao gospodin Labus, bio sam prinuđen da u ime poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije izađem i kažem sledeće: frapiran sam i iznenađen, kako god hoćete, da je profesor Labus dozvolio sebi, kao ugledni profesor univerziteta, da potpiše ovakav predlog. Mi očigledno imamo i proceduralni problem, a sada govorim o suštinskom, kako doći do sastava Komisije za hartije od vrednosti. Ako izuzmemo gospodina Štimca, koji nije bio sporan ni u prvobitnom predlogu kao budući predsednik ove komisije, onda sastav te komisije meni zapravo nameće dilemu i pitanje: nije valjda da u državi Srbiji, koja je iznedrila toliko stručnjaka za oblast bankarstva, za oblast hartija od vrednosti, nemamo iskusnijihljudi, specijalista i stručnjaka za ovu oblast? Prosto mi je začuđujuće da mi čoveka koji je proveo pet godina u nekakvoj advokatskoj kancelariji, koji je tek nedavno položio pravosudni ispit i koji ama baš nikakvog iskustva nema u oblasti hartija od vrednosti imenujemo u sastav te komisije odnosno da ga predložimo. Dakle, da čoveka kome je karakteristika – obrazovan, mlad i politički aktivan – predložimo u sastav Komisije za hartije od vrednosti. Ovo vređa dostojanstvo ovog doma. Da li je to sada posledica nekakvih političkih kompromisa, dogovora itd, ne znam. Ali, u podacima koje smo dobili imamo i to da neko ima položenu B, C, pa čak i A kategoriju, još od 1989. godine, da li je ovo bio konkurs za poštonošu, za onoga koji će da nosi poštu na motoru, koji se vozi sa dozvolom A kategorije, ili je to bio izbor čoveka koji treba da kreira politiku u oblasti hartija od vrednosti? Hartije od vrednosti su izuzetno važna oblast za ekonomski, pre svega finansijski sistem svake zemlje, pa i naše. Tu su i akcije, i obveznice i zapisi bilo koje vrste. Kada bismo sada od nekoga od ovih kandidata tražili da nam nacrta menicu, kao jedan od osnovnih oblika hartija od vrednosti, siguran sam da to ne bi mogao da učini. Kakva je preporuka da je neko radio u uvozno-izvoznoj kući i da je prodavao sirovine za proizvodnju deterdženta, a da bi radio u Komisiji za hartije od vrednosti? Dakle, to su razlozi zbog kojih sam izašao za ovu govornicu, jer sam siguran da bih, u mojojLoznici, našao četiri čoveka koji su kudikamo vičniji ovom poslu. Da li je moguće da smo zaboravili da je nekad predsednik Komisije za hartije od vrednosti bio jedan od najvećih eksperata u toj oblasti, a to je bio profesor Dabić, kao i mnogi drugi? Mi ovde, na neki način, pravimo nekakve kompromise koji ničemu ne vode. Šta znači karakteristika da je neko bio član gradske vlade, sve dotle dok Koalicija "Zajedno" nije izašla iz te gradske vlade, a sa njom i svi demokrati? O čemu se ovde radi? Mislim da bi, radi dostojanstva ovog doma, trebalo ovu tačku dnevnog reda predlagač da povuče, i to hitno, da se ne brukamo. Nemam ništa protiv bilo koga od ovih ljudi, čak nikoga od njih lično ne znam. Ali, ne mogu da shvatim da mi takav i tako važan državni posao hoćemo da poverujemo ljudima koji su laici u toj oblasti. Mlad, obrazovan i politički aktivan, to može da bude i glumac. To može da bude i dramaturg, na primer,Čeda Jovanović je mogao da bude u ovoj komisiji za hartije od vrednosti. Molim Vas da se uozbiljimo i da ozbiljne državne poslove obavljamo na ozbiljan način. Za ovakav predlog nikada ne mogu da glasam. Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije neće o ovome da se izjasni, jer ne zaslužuje pažnju ovog doma. [[Aplauz]]
Zahvaljujem se Jovanu Todoroviću. Po spisku prijavljivanja govornika, sada bi reč trebalo da dobije Veroljub Arsić, ali kako primećujem nije u sali, kao ni Zoran Krasić, ni Momir Marković. Da li se ko javlja za reč? Za reč se javlja, u ime poslaničke grupe Demokratske stranke, Bojan Pajtić.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, primili smo amandman na Predlog odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. Osećam obavezu da još jednom ponovim stav koji smo nedvosmisleno pre tri dana izneli. Naš stav je bio ostao je i dalje isti da nije principijelno da iz iste političke stranke bude i ministar finansija, i guverner Narodne banke i predsednik Komisije za hartije od vrednosti. Dakle, bez ikakvog personalnog odnosa, uz uvažavanje stručnosti gospodina Štimca, mi ne trgujemo svojim političkim stavovima. Taj naš stav je ostao isti. Taj naš stav je bio isti prekjuče, takav je bio i juče, takav je i danas. U predlogu amandmana Vlade predloženo je da gospodin Bajec bude član te Komisije. Gospodin Bajec je član Demokratske stranke. Vrlo jasno, zbog javnosti, želim da istaknem da Demokratska stranka neće podržati ovako predložen sastav Komisije, zbog toga što se to apsolutno kosi sa našim principijelnim stavom. Dakle, predsednik Komisije, ministar finansija i guverner Narodne banke ne mogu biti iz iste stranke, jer je apsolutno principijelno neodrživo da unutar jedne stranke budu koncentrisana sva ovlašćenjakoja se odnose na finansijske tokove u jednoj zemlji, nezavisno od toga kako se ta stranka naziva, nezavisno od toga koja je stranka u pitanju. Ne radi se o bilo kakvom političkom prepucavanju, već o principijelnom stavu, od koga Demokratska stranka ne može da odustane. Mi svojim stavovima nećemo trgovati. Ovakav predlog nećemo i ne možemo podržati. Vrlo smo bili jasni, eksplicitni u svojim stavovima. Finansijski tokovi u jednojdržavi ne mogu biti u rukama jedne političke stranke. Demokratska stranka, nezavisno od toga da li Vlada predlaže četiri člana, od pet članova Demokratske stranke, da su svi, osim predsednika iz Demokratske stranke, nama je to neprihvatljivo, jer svojim političkim stavovima ne možemo, nećemo i nikako nećemo trgovati. Protiv smo ovakvog predloga. Takav stav nije personalno motivisan. Takav stav nije politički stav. Takav stav je jedini zdrav, jedini normalan i jedini moguć stav.
Zahvaljujem se Bojanu Pajtiću. Žao mi što sam sada u situaciji da moram da kažem jednu rečenicu, a nema ko da me zameni za predsedavajućim stolom. Trgovinu, koju je pokušala da napravi Vlada, između dve sednice, da formira Komisiju za hartije od vrednosti tako što će u njenom sastavu biti članovi Demokratske stranke, bez dogovora sa parlamentarnom većinom, pokazuje da se tako ne može predlagati, stavljati na dnevni red i razmatrati u republičkom parlamentu. Socijalistička partija Srbije, i to potvrđujem, neće glasati za ovu komisiju. Izvinjavam se što sam zloupotrebio svoje mesto, ali nisam bio u prilici da dođem za govornicu, već sam rekao zbog čega. Da li se još ko javlja za reč? Reč ima šef poslaničke grupe G17 plus, gospodin Goran Paunović.
Gospodo narodni poslanici, ovog puta neću zameriti predsedavajućem na tome što je prekršio Poslovnik. Ipak, želim da to konstatujem. Brine me nešto drugo mnogo više, a to je da imamo gotovo identičnu argumentaciju od strane Demokratske stranke kao i od strane Srpske radikalne stranke, kao od strane nekih ljudi iz magle u ovoj zemlji preko nekih medija, koje kontrolišu u ovoj zemlji. Niko nema ambicije da kontroliše bilo šta u ovoj zemlji, već da preuzme odgovornost da se neke stvari urede i da ova zemlja konačno dobije institucije koje funkcionišu i da konačno budemo normalna zemlja koja ide u dobrom smeru. Ne bih rekao da su samo kao politički stav iz Demokratske stranke izneli pitanje Komisije za hartije od vrednosti. Bojim se da se iza političkog stava kriju i neki interesi da tržište hartija od vrednosti ne funkcioniše i da ostane ovako kako jeste, odnosno da bude haotično kako je danas. Mislim da je to mnogo više interes koji se krije iza političkog stava, nego što je klasičan politički stav koji je iznela jedna politička partija. Ne bih želeo da spekulišemo više oko ovoga. Saglasan sam da i Vlada Srbije treba koordinirano i bolje da pripremi predlog, nego što ga je pripremila, očekujem da to uradi narednih dana. Verujem da će narodni poslanici Skupštine Republike Srbije tada moći jasno i glasno da kažu šta o tome misle. U svakom slučaju, stručnost gospodina Štimca niko ne dovodi u pitanje. Kao da stručnost predstavlja najmanje bitnu stvar za mesto u Komisiji za hartije od vrednosti. Da li je zaista važno da stavimo politički stav iznad stručnosti, iznad onoga što predsednik Komisije za hartije od vrednosti treba da pruži kroz rad u toj komisiji i što treba da pruži kroz rad koji će konačno urediti tržište hartija od vrednosti. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio šef poslaničkog kluba Demokratske stranke, Bojan Pajtić.
Zahvaljujem se gospodine Anđelkoviću. To, kome je stalo do stabilnosti u ovoj zemlji, da li je Demokratskoj stranci stalo do stabilnosti u ovoj zemlji, pokazali smo glasajući za većinu zakona koje je predložila ova vlada. Glasali smo za one zakone za koje smo smatrali da doprinose stabilnosti u ovoj zemlji. Ukoliko stabilnost u ovoj zemlji donosi samo poslanik iz jedne poslaničke grupe na čelu Komisije za hartije od vrednosti, ukoliko u ovoj zemlji ne postoji ni jedan kvalifikovani ekonomista da se nađe na čelu Komisije za hartije od vrednosti, onda prihvatam da smo mi protiv takve stabilnosti. Ako je stabilnost da iz jedne političke stranke dođe ministar finansija, da iz jedne političke stranke dođe guverner Narodne banke, ako je stabilnost da iz te iste političke stranke dođe i predsednik Komisije za hartije od vrednosti, ako je stabilnost da grupa stranačkih kolega kontroliše sve finansijske tokove u ovoj zemlji, mi smo protiv takve stabilnosti. Mi imamo sasvim drugi naziv za takvu vrstustabilnosti. Veoma je uvredljiva ovakva metafora i ovakvo poređenje poslaničke grupe Demokratske stranke i Srpske radikalne stranke. Veoma sam birao reči kada sam govorio o našem principijelnom stavu, da je nemoguće i da nikada nećemo pristati da jedna politička stranka kontroliše sve finansijske tokove u ovoj zemlji. Da li se to poklopilo trenutno sa stavom bilo koje političke stranke ili nekog medija, apsolutno nas to ne interesuje. Da li je Vlada predložila neke članove Demokratske stranke u Komisiju za hartije od vrednosti, apsolutno nas to ne interesuje. Ukoliko mislite da je borba protiv monopola na finansijske tokove u ovoj zemlji borba za nestabilnost u ovoj zemlji, jedino tada smo za nestabilnost u ovoj zemlji.
Zahvaljujem se Bojanu Pajtiću. Da li se još neko od narodnih poslanika po Poslovniku javlja za repliku? Za repliku se javio narodni poslanik Milko Štimac.
Hvala vam. Ono što mene posebno raduje, to je da moje ime ovde kao ime niko ne dovodi u pitanje. Zahvaljujem se svim kolegama. To sam čuo od kolege iz Srpske radikalne stranke. Lično to smatram jednom velikom crticom u svom CV-u ovde u Skupštini. Ovde se radi o jednoj drugoj stvari. Ne radi se o tome da li je jedna stranka dala ljude na ključnim pozicijama. Dozvolićete mi da se vratim korak unazad, na to kako je G17 plus nastala kao nevladina organizacija. U stvari, prvo kao grupa 17 ekonomista, onda kao nevladina organizacije G17 plus i zatim kao politička stranka. Nastala je, upravo, kao skup ljudi iz različitih struka, koji su želeli da donose političke odluke, jer su videli da oni koji donose političke odluke ne znaju šta rade ili to rade nakaradno, uz dužno uvažavanje svih kolega u svim političkim strankama i politike kao zanata, ali to je naš istorijat. Sad ne mogu, a da ne odreagujem na primedbu da G17 plus kontroliše ili monopoliše sve finansijske tokove ili tokove kapitala u Srbiji. To jednostavno nije tačno. Tokove kapitala u Srbiji kontrolišu ljudi iz senke. Rekao sam nešto što niko nije znao, je l' tako? O tome se radi. Protiv toga se borimo od oktobra 2000. godine, protiv toga se mi kao grupa 17 ekonomista i posle G17 plus borimo od one zime 1996-1997. godine. Znam da se najveći deo vas bori protiv toga. Nije tu ništa sporno, ali nemojte nam spočitavati da mi monopolišemo finansijske tokove, jer to nije tačno. Hajde da se okrenemo unazad. Koja zaista dokazana afera stoji iza Radovana Jelašića? Kakve veze ima što je član G17 plus? Gledajte šta je uradio kao čovek, kao ekspert, tu kao guverner. Koja zaista dokazana afera stoji iza Labusa ili iza Mlađana Dinkića? Eto, oni su članovi G17 plus. Je li to greh? Ja sam isto član G17 plus i ne bežim od toga. To, takođe, smatram jednom lepom crtom u mom CV-u. Ako je to prepreka da obavljam neko posao, povući ću se, nije to problem. Slažem se da postoji niz drugih stručnjaka koji bi trebalo da se nađu u Komisiji za hartije od vrednosti ili u savetu Komisije za hartije od vrednosti, koji treba formirati. Nije ni to sporno. Tu je i profesor Boško Živković, tu su mlađi kadrovi. Nezahvalno je nabrajati, mogu nekoga da izostavim. Tu je Šoškić itd. Bitno je u ovom trenutku konstituisati instituciju Komisije za hartije od vrednosti. U ovom trenutku to i nije institucija, to je provizorijum. Nju čini pet ljudi. Takođe, uopšte ne sumnjam u njihovu dobru volju i u njihovu stručnost. Ali, oni nemaju institucionalni kapacitet, jer su postavljeni odlukom Vlade. U međuvremenu je stupio novi zakon na snagu, Zakon o tržištu hartija od vrednosti, koji zahteva da Komisiju za hartije od vrednosti imenuje Skupština. I jedino iz takve odluke ta komisija može da crpe svoj institucionalni kapacitet i da radi ono što treba da radi, da uređuje tržište kapitala Srbije. To je ono što mora da bude prvi i početni korak.
Gospodine Štimac, prekoračili ste minut vremena.
Izvinjavam se. Dakle, još jednom, treba time da se rukovodimo i, pre svega, time. Nemojte da pričamo o tome koja partija šta monopoliše. G17 plus ne monopoliše ništa, osim reformi i izgaranja za reforme, za šta plaćamo cenu u rejtingu, ali bože moj. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem se. Replika - Bojan Pajtić, pogrešno protumačen.
Za kolege koji su novi u ovom sazivu, kod pogrešnog tumačenja prethodnog govornika, Poslovnik reguliše pravo na repliku i potpredsednik mi je potpuno legitimno to pravo dao. Dakle, mi smo podržali gospodina Štimca u prethodnom sazivu za poziciju na kojoj se nalazio. Mi smo podržali i gospodina Dinkića, i gospodina Đelića za poziciju na kojoj su se nalazili, ali nikada nismo prihvatili da bilo ko zauzme celu finansijsku vertikalu u ovoj zemlji. To je neprincipijelno, to je nenormalno. Ukoliko tvrdite da ima, a zaista ima mnogo ekonomskih stručnjaka u ovoj zemlji, onda je prirodnije da se profesor Živković ili neko drugi nađe na čelu te komisije, a ne baš da bude narodni poslanik jedne političke stranke, pa samo on može i jedino je to stabilnost, ukoliko se on nađe na čelu te komisije. Dakle, naša primedba je potpuno principijelna. Naša primedba je bila takva i prošli put, kada je Vlada podnela identičan predlog. Mi nismo hteli da prisustvujemo glasanju, podvlačim. Ne znam zašto moja diskusija izaziva toliku nervozu. Zbilja ne znam, ukoliko ta pozicija ne podrazumeva neki interes, zbog čega toliko gneva iz poslaničke grupe o kojoj govorim. Principijelno mi smo kao opoziciona stranka podržali gospodina Markovića za predsednika Narodne skupštine, koji je iz G17 plus, iako oko toga nije postojao ni koalicioni sporazum, niti bilo kakav drugi sporazum, potpuno smo dosledno, smatrajući da je gospodin Marković dobro rešenje za to mesto, a član je i potpredsednik G17 plus, glasali za gospodina Markovića. Ovaj put, vrlo jednostavno, takav princip da neko kontroliše celu finansijsku sferu u ovoj zemlji jednostavno nije dobar za ekonomiju ove zemlje, nije dobar za ekonomski život ove zemlje, nije dobar za politički život ove zemlje, bez ikakve euforije. Upravo, argumenti koje ste vi upotrebili govore u prilog tome, da ako ima dobrih stručnjaka, a napominjem da je primedba i kod Narodne banke Srbije bila, da ne može biti političar na njenom čelu, nego treba da bude stručnjak na njenom čelu, isto tako je i kod Komisije za hartije od vrednosti. I do sada nije bio predsednik Komisije za hartije od vrednosti političar, nego je bilo stručno lice. Vrlo je loš princip i vrlo je loš put kojim smo krenuli. Prvo kod izbora guvernera Narodne banke i sada kod predsednika Komisije za hartije od vrednosti. Zbog čega tolika upornost, zbog čega po drugi put predlog koji nije imao dovoljnu većinu u ovom parlamentu, zbog čega insistiranje na nečemu oko čega ne postoji minimalna saglasnost, bar relativne većine poslanika u ovom parlamentu. Zbog čega takvo nasilje nad poslanicima ovog parlamenta. U pravu ste, G17 plus ne kontroliše finansijske tokove ove zemlje, ne kontroliše ih u potpunosti, ne kontroliše ih bar dok Skupština ne donese ovu odluku koja se sada nalazi pred nama.
Zahvaljujem gospodinu Pajtić. Radi javnosti, naravno, moram samo da dam korektnu ispravku. Skupština se nikada nije izjašnjavala o ovom predlogu, molim vas, kako ne bismo imali pogrešan utisak, lapsus, shvatio sam, povučen je predlog, Skupština se nikada nije izjašnjavala o ovom predlogu. Izvolite, izvinite, molim vas, replika gospodina Pajtića.
Gospodine predsedniče, radi se samo o pojašnjenju, pošto se nismo dobro razumeli. Nije postojala većina poslanika i većina poslaničkih grupa nije stajala iza tog predloga, i sada ne stoji. Dakle, nije se izjašnjavala. Skinuto je sa dnevnog reda. Ni sada se, verovatno, neće izjašnjavati, jer ne vidim na koji način bi se ovakva odluka mogla izglasati.
Zahvaljujem na zajedničkoj konstataciji da se Skupština nije o ovome izjašnjavala. Da li ima još neko prijavljen? (Nema.) Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o izboru i imenovanju predsednika i članova organa i tela utvrđenih zakonom. S obzirom da je Narodna skupština obavila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 81. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, određujem utorak 24. avgust 2004. godine, u 9,45 časova, kao dan za glasanje. Zahvaljujem. Zaključujem današnji rad. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan. Nastavljamo rad sednice Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 185 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da je u sali prisutno preko 130 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Pošto je Narodna skupština završila razmatranje svih tačaka dnevnog reda, prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RADIO-DIFUZIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radio-difuziji, u načelu. Za 144, protiv 31, nisu glasala tri, ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Podsećam vas da je narodni poslanik Ljiljana Nestorović, na sednici Odbora za kulturu i informisanje, povukla amandman na član 1. koji je podnela 18. avgusta 2004. godine u 10,05 časova, kao i da je u 13,10 časova istog dana, podnela novi amandman na član 1. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Lazarević. Odbor za kulturu i informisanje i predstavnik predlagača prihvatili su ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 81, uzdržan 21, nije glasalo 18, od 177 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za kulturu i informisanje i predstavnik predlagača prihvatili su ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 80, protiv 79, nije glasalo 18, ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine. Odbor za kulturu i informisanje i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 26, protiv 150, nije glasalo pet, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman, sa ispravkama, podnela je narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za kulturu i informisanje i predstavnik predlagača prihvatili su ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 75, protiv 82, uzdržan jedan, nije glasalo 22, ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Obradović. Odbor za kulturu i informisanje i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 21, protiv 132, uzdržanih 22, nije glasalo 5, ukupno 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Obradović. Odbor za kulturu i informisanje i predstavnik predlagača prihvatili su ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 37, protiv 86, uzdržanih 52, nije glasalo 6, od 181 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Ljiljana Nestorović. Odbor za kulturu i informisanje i predstavnik predlagača prihvatili su ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 76, protiv 83, nije glasalo 22, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radio-difuziji, u celini. Za 144, protiv 35, uzdržan jedan, nije glasao jedan, ukupno 181 narodni poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radio-difuziji. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Pošto su narodni poslanici i Odbor za pravosuđe i upravu osporili jedan broj predloga Visokog saveta pravosuđa, odnosno predlažu da se ti kandidati ne izaberu, podsećam vas da se, saglasno članu 175. stav 4. Poslovnika, o svakom osporenom predlogu odmah odlučuje, a zatim o svim ostalim neosporenim predlozima u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom, prelazimo na odlučivanje o osporenim predlozima. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Vrhovnog suda Srbije izabere Miodrag Brkljač, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Miodrag Đidić i Boško Ristić. Za 20, protiv 128, uzdržan jedan, nije glasalo 35, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Miodraga Brkljača za sudiju Vrhovnog suda Srbije. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Vrhovnog suda Srbije izabere Nevenka Važić, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Miodrag Đidić i Boško Ristić. Za 136, protiv četiri, uzdržan dva, nije glasalo 39, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Nevenku Važić za sudiju Vrhovnog suda Srbije. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Vrhovnog suda Srbije izabere Milomir Nikolić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Miodrag Đidić. Za 136, protiv osam, uzdržana dva, nije glasalo 35, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Milomira Nikolića za sudiju Vrhovnog suda Srbije. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Boljevcu izabere Ljubinka Stanisavljević, čiju je kandidaturu osporila narodni poslanik Vjerica Radeta. Za 146, protiv 35, uzdržan jedan, nije glasalo dva, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Ljubinku Stanisavljević za sudiju Opštinskog suda u Boljevcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Jagodini izabere Radoslav Simić, čiju su kandidaturu osporili Odbor za pravosuđe i upravu i narodni poslanici Miodrag Đidić i Boško Ristić. Za 19, protiv 123, uzdržana dva, nije glasalo 40, od 184 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Radoslava Simića za sudiju Okružnog suda u Jagodini. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Jagodini izabere Mirjana Vojinović, čiju je kandidaturu osporila narodni poslanik Vjerica Radeta. Za 121, protiv 31, nije glasao 31, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Mirjanu Vojinović za sudiju Okružnog suda u Jagodini. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Kragujevcu izabere Dragan Leković, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Miodrag Đidić i Boško Ristić. Za 122, protiv 26, nije glasalo 35, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Dragana Lekovića za sudiju Okružnog suda u Kragujevcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Leskovcu izabere Predrag Dimitrijević, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Miodrag Đidić i Vjerica Radeta. Za tri, protiv 156, uzdržana dva, nije glasalo 22, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Predraga Dimitrijevića za sudiju Opštinskog suda u Leskovcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Leskovcu izabere Nevena Mitić, čiju su kandidaturu osporili Odbor za pravosuđe i upravu i narodni poslanici Miodrag Đidić i Vjerica Radeta. Za 19 protiv 160, uzdržana tri, nisu glasala dva, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Nevenu Mitić za sudiju Opštinskog suda u Leskovcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Novom Sadu izabere Zora Jamušakov, čiju su kandidaturu osporili Odbor za pravosuđe i upravu narodni poslanik Vjerica Radeta. Za 61, protiv 96, uzdržanih sedam, nije glasalo 18, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Zoru Jamušakov za sudiju Okružnog suda u Novom Sadu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Somboru izabere Mirjana Krstić, čiju je kandidaturu osporila narodni poslanik Vjerica Radeta. Za 140, protiv 34, uzdržan jedan, nije glasalo devet, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Mirjanu Krstić za sudiju Opštinskog suda u Somboru. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Somboru izabere Snežana Vrsajkov, čiju je kandidaturu osporila narodni poslanik Vjerica Radeta. Za 141, protiv 35, uzdržan jedan, nije glasalo osam, ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Snežanu Vrsajkov za sudiju Opštinskog suda u Somboru. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Šapcu izabere Vesna Arlov, čiju je kandidaturu osporila narodni poslanik Vjerica Radeta. Za 120, protiv 33, uzdržana dva, nije glasalo 29, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Vesnu Arlov za sudiju Okružnog suda u Šapcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Šapcu izabere Radenka Dražić, čiju je kandidaturu osporila narodni poslanik Vjerica Radeta. Za 128, protiv 34, nisu glasala 22, ukupno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Radenku Dražić za sudiju Okružnog suda u Šapcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Šapcu izabere Ivan Lazarević, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Miodrag Đidić. Protiv 126, uzdržana tri, nije glasalo 55, od 184 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Ivana Lazarevića za sudiju Okružnog suda u Šapcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Okružnog suda u Šapcu izabere Olivera Pajić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Miodrag Đidić. Za 135, protiv tri, uzdržana dva, nije glasalo 43, od 183 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Oliveru Pajić za sudiju Okružnog suda u Šapcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Šapcu izabere Aleksandra Janjetović, čiju su kandidaturu osporili narodni poslanici Miodrag Đidić i Vjerica Radeta. Za 18, protiv 141, uzdržana dva, nije glasalo 22, od 183 poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Aleksandru Janjetović za sudiju Opštinskog suda u Šapcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Opštinskog suda u Šapcu izabere Leposava Ralić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Miodrag Đidić. Za dva, protiv 118, uzdržana četiri, nije glasalo 57, od 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije izabrala Leposavu Ralić za sudiju Opštinskog suda u Šapcu. Stavljam na glasanje predlog Visokog saveta pravosuđa da se za sudiju Trgovinskog suda u Beogradu izabere Mladen Nikolić, čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Miodrag Đidić. Za 105, protiv 25, uzdržana tri, nije glasalo 48, od 181 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština izabrala Mladena Nikolića za sudiju Trgovinskog suda u Beogradu. Pošto smo se izjasnili o svim osporenim predlozima, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke, odnosno o ostalim neosporenim predlozima, u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru sudija, bez predloga za izbor Dragana Jovanovića za sudiju Opštinskog suda u Kruševcu i mr Ilije Zindovića za sudiju Trgovinskog suda u Kraljevu i bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Za 146, uzdržan jedan, nije glasalo 34, od 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru sudija, bez predloga za izbor Dragana Jovanovića za sudiju Opštinskog suda u Kruševcu i mr Ilije Zindovića za sudiju Trgovinskog suda u Kraljevu i bez osporenih predloga o kojima se Narodna skupština prethodno izjasnila. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam izabranim sudijama i poželim uspeh u radu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - IZBOR I IMENOVANjE PREDSEDNIKA I ČLANOVA ORGANA I TELA UTVRĐENIH ZAKONOM Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o predlozima za izbor i imenovanje predsednika i članova organa i tela utvrđenih zakonom, prelazimo na odlučivanje. Najpre ćemo glasati o Predlogu odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. Pristupamo glasanju o podnetom amandmanu na Predlog odluke. Na tačku I Predloga odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 100, protiv 32, uzdržan jedan, nije glasalo pet, od 138 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o podnetom amandmanu, prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti, u celini. Za 91, protiv 32, uzdržanih 10, nisu glasala dva, od 135 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru predsednika i članova Komisije za hartije od vrednosti. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam izabranom predsedniku i članovima Komisije za hartije od vrednosti. Prelazimo na odlučivanje o kandidatima za izbor članova Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa, sa liste koju je podnela Srpska akademija nauka i umetnosti. Podsećam vas da, u skladu sa članom 19. stav 2. Zakona o sprečavanju sukoba interesa pri vršenju javnih funkcija, Narodna skupština bira pet članova Republičkog odbora, sa liste koja sadrži 10 kandidata. Podsećam vas da su predloženi sledeći kandidati: akademik Vasilije Krestić, dopisni član SANU Borislav Jovanović, dopisni član SANU Bogdan Đuričić, dopisni član SANU Vojislav Stanovčić, dopisni član SANU Nikola Janković, dopisni član SANU Vidojko Jović, Dragana Radojčić, direktor Etnografskog instituta SANU, Dragan Uskoković, direktor Instituta tehničkih nauka SANU, profesor Ljubinko Radenković, direktor Balkanološkog instituta SANU i Ivan Draganić, naučnik iz oblasti fizičke hemije u penziji. Glasaćemo o svakom kandidatu sa liste pojedinačno, a izabrani su kandidati koji su dobili većinu glasova prisutnih narodnih poslanika i istovremeno najveći broj glasova. Pristupamo glasanju. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere akademik Vasilije Krestić. Za 88, protiv 57, nije glasalo 34, od 179 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere dopisni član SANU Borislav Jovanović. Za 87, protiv 13, uzdržanih 25, nije glasalo 54, od 179 poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere dopisni član SANU Bogdan Đuričić. Za 9, protiv jedan, uzdržanih 78, nije glasalo 90, od 178 poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere dopisni član SANU Vojislav Stanovčić. Za 121, protiv četiri, uzdržana tri, nije glasalo 52, ukupno 180 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere dopisni član Srpske akademije nauka i umetnosti Nikola Janković. Za 98, uzdržanih 28, nije glasalo 53, od 179 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere dopisni član Srpske akademije nauka i umetnosti Vidojko Jović. Za 18, uzdržanih 31, nije glasalo 129, od 178 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere Dragana Radojčić, direktor Etnografskog instituta Srpske akademije nauka i umetnosti. Za 124, nije glasalo 55, ukupno 179 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere Dragan Uskoković, direktor Instituta tehničkih nauka Srpske akademije nauka i umetnosti. Za 43, uzdržanih šest, nije glasalo 128, od 177 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere profesor Ljubinko Radenković, direktor Balkanološkog instituta Srpske akademije nauka i umetnosti. Za 122, uzdržan jedan, nije glasalo 55, od 178 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabere Ivan Draganić, naučnik iz oblasti fizičke hemije u penziji. Za 46, uzdržan jedan, nije glasalo 133, od 180 narodnih poslanika. Polazeći od rezultata glasanja, konstatujem da su za članove Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa izabrani kandidati koji su dobili većinu glasova prisutnih narodnih poslanika i, istovremeno, najveći broj glasova, i to: dopisni član Srpske akademije nauka i umetnosti Vojislav Stanovčić, dopisni član Srpske akademije nauka i umetnosti Nikola Janković, Dragana Radojčić, direktor Etnografskog instituta Srpske akademije nauka i umetnosti i profesor Ljubinko Radenković, direktor Balkanološkog instituta Srpske akademije nauka i umetnosti. Dozvolite da u vaše i svoje ime izabranim članovima Republičkog odbora za rešavanje o sukobu interesa čestitam na izboru. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o POVREDAMA POSLOVNIKA na koje su u toku sednice ukazali narodni poslanici. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 96. stav 4. Poslovnika, prema kojoj ako, i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će bez pretresa odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, na sednici 19. avgusta 2004. godine, u 12,40 časova, ukazala je na povredu člana 79. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za 45, protiv 98, uzdržan jedan, nije glasalo 36, od 180 poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, na sednici 19. avgusta 2004. godine, u 12,40 časova, ukazala je na povredu člana 163. stav 1. Poslovnika Narodne Skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za 46, protiv 103, nije glasalo 34, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, na sednici 19. avgusta 2004. godine, u 16,25 časova, ukazala je na povredu člana 135. Poslovnika Narodne Skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za 41, protiv 97, nije glasalo 44, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, na sednici 19. avgusta 2004. godine, u 16,35 časova, ukazala je da je predsednik Narodne skupštine povredio Poslovnik na taj način što nije odmah stavio na glasanje njen zahtev da Narodna skupština odluči da li želi da nastavi rad i bez izveštaja Odbora za finansije. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Za 43, protiv 101, uzdržan jedan, nije glasalo 38, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda i odlučivanje o njima, saglasno članu 95. Poslovnika, zaključujem sednicu Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. (Sednica je završena u 15,30 minuta.) 11. VANREDNO ZASEDANjE 24. avgust 2004. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 15,30 časova. Predsedava Predrag Marković, predsednik Narodne skupštine.)