Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Šestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 115 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas daubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika. Reč ima Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, drage kolege narodni poslanici, ja bih samo zamolio za malo pažnje. Ono što bih želeo da pitam Vladu Srbije, odnosno Ministarstvo za rad, boračka i socijalna pitanja i Ministarstvo zdravlja, jeste jedno pitanje koje sam već ovde postavljao pre par meseci na plenumu, a to se tiče zdravstvenog osiguranja zemljoradnika. Tada sam dobio odgovor da će do Nove godine se formirati određena komisija ispred dva ministarstva koja će izaći sa predlogom rešenja za ogroman broj porodica u Srbiji, zemljoradnika koja nemaju nikakvu mogućnost u 2015. godini da overe zdravstvenu knjižicu. Zbog građana koji gledaju ovaj prenos a i zbog kolega narodnih poslanika samo da kažem u par rečenica. Nažalost, zemljoradnici su otprilike jedini građani drugog reda u Srbiji, jer jedini su trenutno u situaciji da ako žele da overe zdravstvenu knjižicu za sebe ili za nekog člana porodice moraju najpre da plate sva dugovanja iz prethodnih godina. Pitam sve nas - da li je to normalno da neko ako treba da overi knjižicu za sebe ili za svoje dete da najpre se sukobljava da plati zatezne kamate iz 2010, 2011, 2012, 2013. ili 2014. godine? Smatram to duboko nepoštenim, nekorektnim i mislim da je krajnje vreme da resorna ministarstva izađu sa jasnim predlogom na koji način će rešiti ove muke ako svi znamo da je 2014. godina bila za poljoprivrednike izuzetno loša, da smo imali sve elementarne nepogode, da ti ljudi, nažalost, stope za zdravstveno i socijalno osiguranje plaćaju 96.000 dinara na godišnjem nivou, da nažalost, isto je obaveza i za poljoprivrednika koji ima 50 ari, odnosno pola hektara zemlja i npr. 200 hektara zemlje. Smatram da bi tu morala da se uvede određena skala na jasan način da se definišu obaveze da manji poljoprivrednici imaju manje obaveze, a naravno oni koji imaju preko 100 hektara, da imaju i više plaćanja. Važno je da se ovo pitanje stalno poteže jer poljoprivrednici su i ovih dana, naročito stočari u izuzetno teškoj situaciji sa cenama koje su trenutno na tržištu mesa, tu se izjašnjavao Odbor za poljoprivredu Skupštine Srbije, pozvali smo i na odgovornost, pre svega ministra trgovine za trenutnu situaciju koja se dešava na tržištu, pre svega žive vage tovljenika i to su sve stvari koje dovode do toga da mi u drugom mesecu 2015. godine moramo da molimo i da apelujemo na nadležna ministarstva da se ljudima pomogne da bar mogu da ostvare svoje osnovno osiguranje, a to je zdravstveno osiguranje i pre svega da im se omogući, ako ne može da bude otpis iz prethodnih godina, da se bar taj dug zamrzne a da se da ljudima mogućnost da uplate u jednoj ili dve rate, osiguranje za 2015. tekuću godinu i da na taj način reše obaveze i sebe i svojih porodica. Još jedno pitanje koje imam, pre svega za Ministarstvo zdravlja, to je – da li će se u toku 2015. godine rešiti uzajamnim priznanjem zdravstvenog osiguranja sa Švajcarskom konfederacijom, osiguranje penzionera, jer imamo veliki broj penzionera koji su stekli to pravo u Švajcarskoj, kao gastabajteri Srbije, danas žive u svim opštinama i gradovima u Srbiji, i nažalost, da bi stekli zdravstveno osiguranje moraju da izdvajaju negde oko 10,6% od svojih penzija? Ono što je važno to građani treba da znaju da ljudi koji su stekli penziju u Austriji npr. ili Nemačkoj zbog uzajamne usaglašenosti između Srbije i ovih zemalja ne moraju da plaćaju nikakve dodatne dažbine niti osiguranja za svoje penzije i to se nažalost samo odnosi na Švajcarsku ili npr. SAD. Pošto dolazim iz Topole, u kojoj je veliki broj švajcarskih penzionera, ja bih zamolio resorno ministarstvo da se o ovome povede računa i da se što pre sa Švajcarskom reše ova pitanja. Hvala.
Reč ima dr Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvažena predsednice, uvažene kolege poslanici, zastupnici interesa građana Srbije, zamoljen sam od strane grupe intelektualaca i književnika iz Novog Pazara da podsetim na jedan tragičan događaj u kome je život izgubio jedan divan čovek, koji je zadužio kompletnu kulturnu javnost ove države. Reč je o Huseinu Derdemezu, učitelju koji je ceo svoj radni vek proveo obrazujući se, ali i prenoseći znanje u jednom seoskom mestu, u jednom selu u opštini Sjenica, koje se zove Bare. On je upamćen kao neko ko je ne samo učitelj, već ko je sakupio, kako oni kažu, najveći broj narodnih umotvorina, anegdota, lepih priča sa terena u zadnjih 100 godina. Moram da kažem da je to čovek koji je zadužio kraj i posebno je obeležio i zadužio bošnjački kulturni etos, ali zadužio je i srpsku tradiciju. Moram da vam kažem da se, zahvaljujući njemu, danas čitaju, danas postoje i danas se zna za neke od najlepših pripovesti o Svetom Savi, koji je, znate i sami, živeo i koji je rođen na tom terenu. Ono što je izuzetno bitno jeste da, pored tog grandioznog učinka na zajedničkom kulturnom biću i zajedničkoj kulturnoj ostavštini, on nije ostao neplodan. Napisao je nekoliko zbirki pripovedaka i pesama izuzetno velikog kvaliteta i lepote. Nažalost, moram da kažem da je on 2011. godine, u tragičnoj pljački svoga doma, teško povređen i da gubi život i da do dan danas nije nađen pljačkaš i ubica. O vrednosti njegovog rada i njegovog značaja za kulturu ove države govori i činjenica da danas na državnom univerzitetu u Novom Pazaru dva rada, dve doktorske studije su posvećene i rade se na temu njegovog doprinosa i njegovog književnog i stvaralačkog prikupljačkog korpusa. Želim da stoga upitam Ministarstvo unutrašnjih poslova dokle je stigla ova istraga i da zamolim ministra Stefanovića, u čiju iskrenost i sposobnost duboko verujem, da se lično angažuje da se ovaj slučaj što pre razreši. Ljudi koji su zadužili ovu zemlju i sve nas ne smeju ostati zaboravljeni. Nepravde načinjene ovim ljudima imaju posebnu težinu i posebno gorak ukus ostavljaju u našim ustima. Davno je rečeno da se oči žrtava neće zatvoriti dok se ne ostvari pravda.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Žika Gojković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Dame i gospodo kolege poslanici, moje prvo pitanje postavljam Ministarstvu finansija, a da kažem da je to zajedničko pitanje i zajednički predlog nevladine organizacije Trag fondacija i 114 udruženja. Predlog je sledeći: da se Zakonom o porezu na dobit pravnih lica izmeni član 15. stav 1. Zakona, kako bi se izjednačili pružaoci socijalnih usluga, tu mislim i na institucije i na udruženja, i kako bi se ovaj zakon uskladio sa Zakonom o socijalnoj zaštiti, sa kojim je u koliziji. Naime, prema Zakonu o socijalnoj zaštiti, izjednačeni su pružaoci socijalnih usluga, dok ovim drugim zakonom oni ne uživaju jednakaprava i postoji prava kolizija kada su u pitanju i udruženja i institucije koji pružaju socijalnu zaštitu. Ova inicijativa podrazumevala bi u isto vreme i izmenu člana 44. istog zakona, koja bi povećala prihod na rashodima, koji je ostvaren na tržištu sa 400.000 na 600.000 dinara. Imajući u vidu da Zakon o porezima na imovinu još nije bio na dnevnom redu zasedanja Skupštine, ovo je dobra prilika da se o ovom predlogu ozbiljno razmisli. Moje pitanje je - da li ovakva inicijativa može da prođe i da li Ministarstvo finansija razmišlja ozbiljno o ovom predlogu i kada bi mogli da imamo odgovor na ovaj propust koji smo imali do sada? Moje drugo pitanje bih mogao da postavim u isto vreme i Ministarstvu finansija i Ministarstvu privrede, ali ipak je najbliže resornom ministarstvu, Ministarstvu kulture i informisanja, i zato ga postavljam gospodinu Tasovcu i nadležnom ministarstvu - šta se dešava sa imovinsko-pravnim statusom „Vojvođanskog dnevnika“ i da li će se ovaj problem rešavati u paketu sa politikom kojom se bavi, da kažem, posebna komisija? Pitanje „Dnevnika“ kao glasila i brenda je od iste pokrajinske važnosti kao što je i „Politika“ na nivou Republike. Kao neko ko dolazi iz Vojvodine ne mogu a da se ne setim koliku je važnost „Dnevnik“ nekada imao, bar kada su u pitanju Vojvođani, imajući u vidu da je ovo posle „Politike“ najstariji štampani mediji u zemlji. Iskoristio bih još vreme koje mi je preostalo, nadam se da će ovo poslanici, moje kolege, a i svi ostali drugi funkcioneri, ozbiljno shvatiti, živimo u izuzetno teškim vremenima, u vremenima gde gotovo svaki dan na naslovnoj strani u medijima imamo decu koja čekaju pomoć da bi mogla da prežive i da ostanu živa. Nažalost, svedoci smo raznihteških priča i raznih teških događaja u prošlosti koji su uznemirili sve nas koji živimo u ovoj zemlji. Zbog toga bih želeo da pozovem sve svoje kolege, svoje prijatelje i sve one koji su javne ličnosti, koji u politici imaju mogućnosti da pomognu, da učine jedan mali korak, koji je mali za sve nas, ali velik za one kojima bi ta pomoć mogla da bude značajna nekada. Mali korak se sastoji u tome da svi zajedno svojim ličnim primerom pokažemo koliko su nam važna naša deca i da zaveštamo organe i na taj način pokažemo koliko stvarno mislimo i o svojim porodicama i o deci i, na kraju krajeva, o svojoj državi. Mislim da je to nešto najmanje što možemo učiniti, a siguran sam da će svaki građanin to ceniti, bez obzira iz koje političke stranke dolazi. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, imam jedno pitanje za predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Vučića, odnosno ministra finansija Republike Srbije. To je pitanje koje postavljam u ime građana Republike Srbije. Pre neki dan objavljena je lista analiza „Kejto“ instituta iz Vašingtona, po kome je Srbija na listi najsiromašnijih zemalja sveta, na sedmom mestu, dakle, među sedam najsiromašnijih zemalja sveta. Ispred nas su, recimo, Venecuela, gde više nije Hugo Čavez na vlasti, Argentina, Sirija, u kojoj se ratuje, Ukrajina, Iran i Sao Tome i Principe. Dakle, siromašnija smo zemlja gotovo od svih evropskih zemalja, odnosno njeni građani i jedna od najsiormašnijih zemalja sveta. Pitam predsednika Vlade Republike Srbije gospodina Vučića, imajući u vidu da ne živimo, građani Srbije na ružičastim televizijama, već u okruženju u kome život, prosečna potrošačka korpa košta po poslednjim podacima Ministarstva trgovine, turizma i telekomunikacija 66.119 dinara. Dakle, svakom građaninu Republike Srbije je potrebno da bi prehranio svoju tročlanu porodicu 66.119 dinara, a prosečna plata, dakle, ovo su podaci poslednji iz meseca novembra, a prema istim podacima istog Ministarstva, prosečna plata u Republici Srbiji je 44.206 dinara. Pitam predsednika Vlade Republike Srbije gospodina Vučića - kako da jedna porodica koja prima prosečnu platu od 44.206 dinara, a sada ću pitati građane Srbije koliko je njih koji prima takvu platu, iz kog izvora da nadoknadi ove 22 hiljade koje im nedostaju da bi prehranili svoju porodicu? Pitam to naročito iz razloga što je jedna i po plata potrebna za potrošačku korpu prema podacima Ministarstva za trgovinu. Međutim, milion i 50 hiljada penzionera, to je podatak koji je dao gospodin Vučić, prima penziju manju od 25 hiljada. Pitam gospodina Vučića, kako misli da milion i 50 hiljada penzionera, kojima su potrebne četiri penzije da bi prehranili svoju porodicu, kako misli da oni prežive od 1. do 30? Posebno pitam predsednika Vlade gospodina Vučića i ministra finansija kako misle da radnici koji primaju platu od 20 do 30 hiljada, a takvih je po nekim procenama 60% u Srbiji, kako da prehrane svoju porodicu kada im mesečno nedostaje 30 hiljada? Ko će im tih 30 hiljada dati i kako će oni dočekati kraj meseca sa svojom porodicom? Pitam ministra finansija i predsednika Vlade - da li znaju koliko košta litra jogurta? Litra mleka košta 107 dinara. Da li znaju koliko košta pakovanje pelena? Ja ću im reći - 1.690 dinara. Pitam ministra finansija i predsednika Vlade - da li znaju koliko pakovanja pelena treba jednoj porodici od 1. do 30? Pitam predsednika Vlade, da li zna koliko košta kilogram šarenog pasulja? Kilogram belog pasulja košta 339 dinara. Neko mi on kaže - kako jedna porodica sa 20 ili 30 hiljada platom, i da ima dve takve plate, može da sastavi 1. sa 30. u mesecu? Šta misli da preduzme? Na koji način misli u narednom periodu da vodi ovu Vladu kako ne bi preživljavali?
Hvala. Da li se još neko javlja za reč za pitanja? (Da) Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, jedno od pitanja koje sa razlogom zabrinjava sve pripadnike nacionalnih manjina, a verujem i Vladu Republike Srbije, jeste i stepen etničke distance između većinskog srpskog naroda i manjinskih zajednica. Socijalna distanca koja se definiše kao mera bliskosti ili udaljenosti pojedinca ili pojedinaca u odnosu na neku društvenu ili etničku grupaciju zavisi od emotivne komponente etničkih stavova, za koje se smatra da utiču na javljanje predrasuda. U svom trećem izveštaju za Srbiju, Savetodavni komitet Okvirne konvencije posebno ističe međuetničke odnose između pojedinaca u Srbiji su takođe značajan predmet zabrinutosti Savetodavnog komiteta. Posledice raspada Jugoslavije i krvavi sukobi koji su se tim povodom dogodili stvorili su snažan i, nažalost, uporan osećaj etničke udaljenosti među različitim nacionalnim grupama. Savetodavni komitet zabrinuto primećuje da ksenofobija i verska netoleranicija postaju relativno rasprostranjeni. Najveći stepen etničke distance se izražava prema etničkim Albancima, Hrvatima, Romima i Bošnjacima. Socijalna distanca kao promenljiva kategorija koja je često pod uticajem sredstava masovnog komuniciranja, ali i drugih činilaca, siguran sam da se nije smanjila ni danas, posebno ne prema Albancima prema kojima veliki broj sredstava masovne komunikacije, ali često i izjave visokih državnih funkcionera, odnose se u sklopu već poznatih predrasuda i stereotipa. Etnička distanca, između ostalih činilaca, predstavlja ogromnu prepreku u afirmaciji i ostvarenju individualnih i kolektivnih prava. Zato moje pitanje za Vladu Republike Srbije glasi – da li Vlada Republike Srbije već ima ili će sačiniti posebnu strategiju za smanjenje etničke distance? Moje drugo pitanje je za ministra prosvete – kada će biti objavljen konkurs za prijem prosvetnog inspektora sa znanjem albanskog jezika za školski okrug Leskovac, obzirom da je prethodni prosvetni inspektor penzionisan u maju 2014. godine? Samo da podsetim, ministar je lično ovde ispred nas obećao da će to pitanje rešiti početkom školske godine, što je značilo u septembru 2014. godine. Sada je februar 2015. godine, a to pitanje nije rešeno. Moje treće pitanje se odnosi na ministra unutrašnjih poslova. Januara 20. 2013. godine žandarmerije uklonila i konfiskovala spomenik poginulih boraca bivše OVPMB postavljen ispred zgrade SO Preševo. Razlog ovakve akcije, kako je tada zvanično prenešeno, jeste nesprovođenje administrativnih procedura. Obzirom da sam spomenik nije predmet krivičnog dela, već kako se kaže nesprovođenja administrativnih procedura, te se on neopravdano smatran drži u nama nepoznatoj lokaciji. Moje pitanje ministru policije glasi – kada će MUP vratiti oduzeti spomenik opštini Preševo, kako bi se stvorili uslovi da se sprovedu administrativne procedure i legalizuje postavljanje tog spomenika? Hvala.
Hvala. Vi ne možete, vi ste oglasili gospodina Stefanovića, ovde ima po Poslovniku Ivana Jovanovića. Izvinjavam se, ovo je vaš potpis. Ima vreme kada ste predali na pisarnicu, 10. februar, ovlašćen narodni poslanik Ivan Jovanović, postavljajući pitanje na sednici Narodne skupštine dana 10. februara 2015. godine i vi ste potpisali, gospodine Stefanoviću. Ko se još javio za postavljanje pitanja? Reč ima narodni poslanik Siniša Maksimović. Izvolite.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, uvažene kolege narodni poslanici, obraćam se ministru zdravlja doktoru Zlatiboru Lončaru, sa pitanjem koje se odnosi na državne apoteke iz plana mreže i njihov opstanak u trenutno teškim okolnostima koje su generisane vođenjem nove politike RFZO. Naime, radi se o tome da je dovedeno u pitanje održivost državnih apoteka i održivost socijalno odgovorne mreže apoteka, a to ću pojasniti u izlaganju. U Rasinskom okrugu, sredini iz koje dolazim, koju čine šest opština: Kruševac, Aleksandrovac, Brus, Ćićevac, Varvarin i Trstenik, farmaceutsku zdravstvenu zaštitu stanovnicima pruža Zdravstvena ustanova „Apoteka Kruševac“ i ona je kao i većina ostalih državnih apoteka, negujući principe maksimalne socijalne i društvene odgovornosti razvila široku mrežu apoteka, ogranaka i stanica u gradovima i selima, u isto vreme radeći na unapređenju kvaliteta i na opšte zadovoljstvo stanovništva. Zdravstvena ustanova „Apoteka Kruševac“ kontinuirano unapređuje sve svoje kvalitete usluga na području čitavog Rasinskog okruga, kako one tehničke, tako i strukovne. Korisnici usluga su ovu ustanovu prepoznali kao lidera u farmaceutskoj zdravstvenoj zaštiti i prepoznali su njen kvalitet koji se svake godine ocenjuje sa najvećim mogućim ocenama. Zdravstvena ustanova „Apoteka Kruševac“ svoju poslovnu politiku bazira na principu društvene odgovornosti, a to znači pre svega socijalna odgovornost. Ova ustanova sprovodi politiku apsolutne dostupnosti, blagovremenosti i ravnopravnosti u svih šest opština Rasinskog okruga, kako u selu, tako i u gradu. Državne apotekarske ustanove se samofinansiraju i jedini izvor prihoda, koji imaju od RFZO za zarade zaposlenih i pokriće svih ostalih materijalnih troškova, jeste marža za izdate lekove i pomagala na recept. Marža iznosi 12% od cene lekova za lekove i 4% od cene pomagala za pomagala. Ovako mala marža pokriva manji deo troškova. Navodim primer iz „Apoteke Kruševac“, za 2015. godinu su planirana i ostvarljiva marža isplaniranih sredstava RFZO pokrivaće samo 45% osnovnih troškova. Do sada je maksimalno očuvana primarna farmaceutska misija, ali zbog duže krize u farmaceutskom sektoru, koja je pre svega generisana odlukama RFZO, poslovanje državnih apotekarskih ustanova u Srbiji je jako ugroženo. S obzirom da znamo da se svakoga dana otvara sve više privatnih apoteka, a mi nismo protiv toga, na suprot, ali privatne apoteke se uglavnom otvaraju na najudarnijim mestima i privatne apoteke nemaju nikakvu drugu odgovornost sem profita. Ja pozivam i privatne apoteke da se uključe i one u ovu društvenu, socijalnu odgovornost kako bi i one učestvovale da svi građani u Republici Srbiji mogu da dobijaju lekove tamo gde žive, tj. tamo gde postoje i zdravstvene ambulante. Država mora da svim građanima obezbedi isti nivo zdravstvene zaštite i kroz obezbeđenje lekova i kroz obezbeđenje lekarskih i zdravstvenih usluga. Pitam ministra zdravlja – da li ministarstvo ima plan za dalje funkcionisanje apotekarskih ustanova u Srbiji, a u interesu svih građana? Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, upućujem pitanje Vladi Republike Srbije, a tiče se poljoprivrede. Kada smo usvajali budžet za 2015. godinu podsticaji za poljoprivredu su smanjeni za nekih šest milijardi. U to vreme je ministarka poljoprivrede tvrdila kako to ni na koji način neće uticati na poljoprivrednike i da će oni biti podržani od države i da nikako neće biti ugrožena njihova delatnost i njihovi prihodi. Danas vidimo da je poljoprivreda u jednom izuzetnom teškom položaju, a širom Srbije poljoprivrednici su očajni i žale se na drugu fazu svojevrsnog državnog udara na njihov standard. Otkupna cena mleka u Srbiji je smanjena od četiri do sedam dinara i poljoprivrednici ne mogu da isplate kredite koje su uzeli da bi podigli tu proizvodnju. Poljoprivrednici nemaju kome da se obrate, pošto je očigledno za njih da se ministarka poljoprivrede ne meša u svoj posao. Iz tog razloga želim da postavim pitanje Vladi Republike Srbije - šta će učiniti da zaštiti poljoprivrednike od nelojalnog uvozničkog lobija, od konkurencije koju ne mogu da isprate? Šta će učiniti da spreči da karteli ugase poljoprivrednu proizvodnju u Srbiji? Ako znamo da su poljoprivrednici pod nepovoljnim kreditima, zelenaškim kreditima banaka, uzeli novac da bi podigli svoju proizvodnju, vrlo je teško da mogu sa ovakvim otkupnim cenama mleka da otplate te kredite i da im ostane za život. Nije otkupna cena mleka jedini problem. Danas je cena stoke na izuzetno niskom nivou. Svinje se prodaju za manje od 100 dinara u Srbiji ili niko neće da ih kupi. To je još jedan problem. Poljoprivrednici da hoće da ugase svoju proizvodnju ne mogu za stoku, koju žele da rasprodaju zbog niskih cena otkupnih, da dobiju novac kojim bi mogli da obezbede otplatu kredita i da obezbede da mogu da opstanu u ovako teškoj ekonomskoj situaciji. Šta će Vlada Republike Srbije učiniti za poljoprivrednike u Srbiji? Na koji način planira da spreči uvoznički lobi, kartele koji postoje u poljoprivrednoj proizvodnji u Srbiji da potpuno unište srpskog seljaka i poljoprivrednu proizvodnju u našoj zemlji? Da li se planira otkup preko robnih rezervi? Da li ima bilo kakvog plana za naše građane koji se bave poljoprivredom? Drugo pitanje tiče se, takođe, Vlade Republike Srbije. Danas se otvara afera o imenovanju strica ministra Selakovića u „Železnicama Srbije“. Pitanje za Vladu - kako je moguće da se to dešava ako Vlada sprovodi reforme? Kako je moguće da se to dešava u firmi koja ima problematičnu javnu nabavku, to smo juče videli na Odboru za finansije, koja se tiče Prokopa? Da li Vlada zna šta se dešava u njenim javnim preduzećima? Da li novi poslovi postoje samo za funkcionere vladajućih stranaka, njihove rođake i partijske aktiviste? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, u ime poslaničke grupe SNS hteo bih da postavim pitanje ministru unutrašnjih poslova, gospodinu Nebojši Stefanoviću, dokle se stiglo sa utvrđivanjem činjenica i okolnosti vezanih za brojne malverzacije i krivična dela koja su izvršena na teritoriji AP Vojvodine, pre svega u Razvojnoj banci Vojvodine, u Fondu za kapitalna ulaganja Vojvodine, u Fondu za razvoj AP Vojvodine i u Pokrajinskom sekretarijatu za nauku i tehnološki razvoj. Srpska napredna stranka je u više navrata iznosila saznanja koja imamo, o tome da su građani Vojvodine, od 2000. godine, a naročito od 2004. godine, pa na ovamo, sistematski opljačkani od strane jedne političke garniture koja u kontinuitetu Vlada Vojvodinom već 15 godina. Danas je bilo reči o tome koliko košta pasulj, koliko iznosi potrošačka korpa i SNS ovo pitanje postavlja da bi se konačno utvrdilo da su teška ekonomska i finansijska situacija koja, nažalost, postoji danas u Srbiji, pa u Vojvodini, kao sastavnom delu Srbije, u stvari posledica jedna neverovatne bahatosti, jedne neverovatne politike pljačke sopstvenih građana, koja je izvršena i koja se vrši i dan danas u kontinuitetu punih 15 godina. Nekoliko smo puta o tome pričali ovde u Narodnoj skupštini. Ministar unutrašnjih poslova je o tome govorio. Utvrdili smo u nekoliko navrata naša saznanja da su se zaista dešavala brojna kršenja zakona, brojna kršenja Zakona o javnim nabavkama, da su ugovori sklapani fiktivno, da su se uzimale provizije, da radovi koji su bili predviđeni ugovorom nisu izvršeni ili su izvršeni posle roka. Pričali smo o tome da su pojedine banke, koje su formirane od strane Pokrajinske vlade, a na čelu sa Bojanom Pajtićem, kao što je, na primer, „Tesla banka“ u Zagrebu, služile isključivo u svrhu pranja novca. Jedna osoba je bila istovremeno i predsednik nadzornog odbora „Razvojne banke Vojvodine“ i član uprave „Tesla banke“ u Zagrebu, pojedini tajkuni u Vojvodini i van Vojvodine su imali maltene ekskluzivno pravo da obavljaju građevinske radove na teritoriji AP Vojvodine i kada je u pitanju niskogradnja i kada je u pitanju visokogradnja i svim tim nezakonitostima su građani Vojvodine sistematski opljačkani. U najvećoj meri posledica takvog ponašanja je teška ekonomska i finansijska situacija u kojoj se naša država nalazi, u kojoj se nalazi naša privreda, pa i privreda u AP Vojvodini. Naše pitanje je upućeno ministru unutrašnjih poslova – dokle se stiglo sa utvrđivanjem svih tih činjenica i okolnosti? Dokle se stiglo sa pronalaženjem onih koji su odgovorni za jedno u istoriji nezapamćeno pljačkanje građana AP Vojvodine, koje se nažalost dešava i dan danas i koje je u stvari i dovelo Vladu Republike Srbije u situaciju da mora da preduzima bolne i teške rezove koji trenutno pogađaju sve građane Srbije, a koji su posledica jedne pljačkaške, potpuno promašene ekonomske i finansijske politike koja se vodila u Srbiji od 2002. godine, a na delu je u AP Vojvodini, evo već punih 15 godina. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni sednici da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Gordana Čomić, Dragan Šutanovac,Suzana Spasojević, Dubravka Filipovski, Miroslav Markićević, Zlata Đerić, prof. dr Branko Đurović i Olena Papuga. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvala u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda određenog u Zahtevu Vlade za održavanje vanrednog zasedanja. Dostavljeni su vam Zapisnik Dvanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, kao i zapisnici sednice Prvog, Drugog i Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Zapisnik Dvanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini, održane 26, 28. i 29 decembra 2014. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupnog prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Dvanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 15. i 19 januara 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 131, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 19 od ukupnog prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 19. i21 januara 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupnog prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Stavljam na glasanje Zapisnik sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 22. i23 januara 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 21 od ukupnog prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici uz saziv Šestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, koje je sazvano na Zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je Zahtev za održavanje vanrednog zasedanja u 2015. godini, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom Zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Šesto vanrednog zasedanje Narodne skupštine u 2015. godini, određen je sledeći D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, 2. Predlogzakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, 3. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Narodni poslanik dr Vladimir Orlić predložio je Skupštini da se obavi zajednički načelni pretres o:Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, Predloguzakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama i Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Narodni poslanik dr Vladimir Orlić ne želi reč. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupnog prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju: prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Miodrag Poledica, državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Dejan Trifunović državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Leposava Sojić pomoćnik ministra građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture i Veljko Kovačević savetnik u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, Predloguzakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama i Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo, narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti iz Ministarstva, smatram da su povređeni članovi Poslovnika 27. do 31. koji se tiču delanja predsednice Narodne skupštine. Smatram da su ovi članovi povređeni time što je danas po 15 put za redom narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću onemogućeno da uđe u veliku salu, poštovana gospodo, uprkos tome što se redovno prijavio za učešće u raspravi, kako bi doprineo tome da naš dijalog ovde bude kvalitetniji, da usvojimo poštovana gospodo narodni poslanici, najbolje moguće zakone u našoj Narodnoj skupštini. Predlažem poštovana predsednice Narodne skupštine da u skladu sa svojim ovlašćenjima, a u ime zaštite vladavine prava i ustavnosti omogućite narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću učešće u današnjoj raspravi. Poštovana gospodo i poštovana predsednice Narodne skupštine, mera udaljenja sa sednica Skupštine i skupštinskih tela svakoga ko oštro kritikuje naprednjačku vlast postala je ovde praksa. Evo imamo jučerašnji primer, da je sa sednice Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava udaljen građanski nadzornik, gospodin Dobrašinović, zato što je ukazivao na nenamensko trošenje javnih sredstava. Smatram, poštovana predsednice Narodne skupštine, da je neophodno da upravo vi reagujete na ovakvu neprimerenu praksu za početak time što ćete narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću omogućiti da ostvaruje svoje dužnosti u našoj Narodnoj skupštini i danas. Hvala.
Neću vam odgovoriti na ovo licitiranje povrede Poslovnika, jer povreda Poslovnika mora neposredno da bude učinjena. Kazna se odnosi na nešto što je izrečeno pre, mislim, 15 radnih dana, ali vi ste to naveli u vašem govoru. Institucija povrede Poslovnika je na neki način zloupotrebljena, ali ja vam neću odgovoriti na to. Da li želite da glasamo? (Ne.) Reč ima Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, po petnaesti put slušamo istu reklamaciju. Ja reklamiram čl. 103, 107. i 113. Poslovnika Narodne skupštine. Kao poslanik ja sam protiv drakonskih mera koje su propisane članom 113. Znači, zalažem se da ubuduće takve drakonske kazne ne postoje, da poslanik koji je udaljen sa sednice bude kažnjen sa 20 dana rada na sednicama Narodne skupštine RS, ali mogu i da podržim stav i o slobodi izražavanja, ali moram da kažem da ovaj Poslovnik, koji je donet pre pet godina, je donela partija na čijoj je listi gospodin Pavićević izabran i mislim da je narušio dostojanstvo time što spočitava nama da smo prekršili slobodu izražavanja, da smo drakonski delovali zbog psovki koje su upućene na sednici, a pri tom zaboravlja da je izabran na listi partije koja je donela ovaj Poslovnik. Stoga mislim da je narušeno dostojanstvo Narodne skupštine. Tim pre što gospodin Pavićević vrlo dobro zna da partija koja je donosila ovaj Poslovnik je tada mislila valjda da će vladati doveka i udaljavala je cele poslaničke grupe sa sednica Narodne skupštine. Ne mogu da verujem da gospodin Pavićević hoće da nam kaže da je on izabran na listi partije koja suzbija slobodu izražavanja u dužem roku i da je izabran na listi partije koja samo u svom nazivu nosi ime – demokratska. Hvala.
Da li želite da glasamo zbog povrede? (Ne.) Da li predstavnik predlagača, prof. dr Zorana Mihajlović želi reč? Reč ima Zorana Mihajlović.
Poštovani narodni poslanici, ispred vas se nalaze tri zakona o izmenama i dopunama zakona, što o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, pomorskoj plovidbi i o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Ono što želim posebno da istaknem, a i danas ćemo razgovarati, a i kada budu bili amandmani u pojedinostima, jeste da vodni saobraćaj u Srbiji danas u odnosu na ukupan saobraćaj zauzima samo 4,7% transporta i to je nešto što mi kao država treba da popravimo i sasvim sigurno taj udeo povećamo zbog toga što je to nekoliko puta manje nego u zemljama EU, a da ne govorim o nekim zemljama, kao što je Holandija gde je taj udeo gotovo 40%. Velike su mogućnosti Srbije u tom smislu. Ono što posebno izdvaja takođe ova tri zakona, odnosno izmene i dopune zakona jeste da oni nisu usklađeni samo sa evropskim direktivama, nego su usklađeni, posebno izmene i dopune Zakona o pomorskoj plovidbi, sa međunarodnom, odnosno Konvencijom međunarodne organizacije rada zbog čega je, između ostalog, Srbija dobila određene pohvale. Kada budemo razgovarali, prve izmene i dopune zakona tiču se tzv. lučkih koncesija. Mi smo zemlja koja danas mora da kaže da naše luke nisu niti tehnološki, niti tehničko-tehnološki spremne, da tako kažem, da izađu ili da budu deo evropskog tržišta zbog toga što sama infrastruktura u tim lukama je stara preko 30 godina. Daću vam primer da su samo dizalice u lukama nekim stare i preko 50 godina. Zbog toga vrlo često odlaze u neke druge države, zbog toga što ne žele da troše ni novac ni svoje vreme. Svakako je potrebna modernizacija luka, pristaništa, potrebna je modernija i bolja flota da bismo mogli da budemo nekako rame uz rame sa ostalim državama. Takođe je potrebno da učinimo sve i zbog toga postoji Strategija razvoja vodnog saobraćaja koju je ova Vlada donela, da iskoristimo tzv. Koridor 7, odnosno Dunavski koridor. Srbija ima odličan položaj, strateški položaj koji u svakom smislu svojih infrastruktura, bilo da govorimo o transportnim infrastrukturama ili nekim drugim, mora da iskoristi. Sve što donosimo u tom smislu, bilo od strategija, akcionih planova ili izmena i dopuna zakona, tiče se upravo toga da iskoristimo naš položaj, da podignemo našu infrastrukturu, a samim tim da podignemo privredni rast i da budemo dovoljno prepoznatljivi da možemo da budemo konkurentni kao država. Svima nam želim uspešnu raspravu i naravno uspešne amandmane. Verujem da ćete takođe primetiti da recimo ovaj prvi zakon, izmene i dopune Zakona o plovidbi i lukama, pored velikog broja podzakonskih akata koje treba da se urade, mogu da kažem da je polovina tih podzakonskih akata već napravljena i to je praksa mog ministarstva da kada daje zakone ili izmene i dopune zakona ne ide samo sa tim, nego da ide već sa delom pripremljenih podzakonskih akata, kako bi ti zakoni što pre zaista mogli u realnosti da se primenjuju. Hvala lepo.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reče? (Da.) Reč ima dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, izveštavam o stavu skupštinskog Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije koji je na današnjoj sednici u prisustvu predstavnika predlagača razmatrao sadržaje sva tri zakonska predloga, koji se danas nalaze na dnevnom redu. Predstavljeni su i to detaljno predstavljeni sva tri zakonska predloga, a u široj raspravi koja je usledila nakon razmatranja predloženih ciljeva i postavljenih okvira za rezultate koji se očekuju od primene, uz predložene rezultate, odnosno očekivane ciljeve razmatrani su dodatno i amandmani. Konstatovano je da je određeni broj njih usvojen i konstatovano je uvidom u sadržaj tih amandmana da se oni listom odnose na ono što je akcentovano kao osnovni kvalitet i samih zakonskih rešenja, a to su pre svega usaglašavanje sa izvanrednim međunarodnim standardima i na drugom mestu, ali ne manje važno, usaglašenje sa domaćim zakonima. I jedan i drugi aspekt samo su dodatno prošireni i u tom smislu nakon odgovora na pitanja i okončanja diskusije svi predstavnici odbora, bez izuzetka, su glasanjem izrazili podršku predloženim zakonskim rešenjima. Hvala najlepše.
Da li se predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa javljaju za reč? Reč ima Dragan Jovanović.
Uvažena predsednice, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Nove Srbije će u danu za glasanje podržati izmene i dopune sva tri zakona. Ono što bih u svoje lično ime i u ime moje poslaničke grupe istakao kao par, pre svega, sugestija su pitanja za uvaženu ministarku i ja ću to danas izneti. Najpre, o Zakonu o izmenama Zakona o pomorskoj plovidbi sam jutros i na resornom odboru, koji je moj uvaženi kolega pominjao, za infrastrukturu izneo određene primedbe koje prosto moram da iznesem i vama i očekujem od vas pre svega korektne odgovore na postavljena pitanja. Što se tiče izmena i dopuna Zakona o pomorskoj plovidbi, najvažnija stvar u ovom zakonu koju menjamo jeste da izađemo u susret ljudima koji rade na prekookeanskim brodovima, procena je da ih ima oko 5.000 i procena je nakon usvajanja ovog zakona, kada ovaj zakon stupi na snagu da se taj broj može povećati na 7.000, da budu izjednačeni sa svojim kolegama iz zemalja koje već imaju usvojene i ratifikovane ovakve zakone. Da pojasnim građanima koji ovo gledaju šta ovo konkretno znači. Mislim da svi u ovoj sali poznajemo nekoga ko radi na prekookeanskom brodu. Ono što je moja bojazan jeste, ti ljudi trebaju od matične države Srbije da dobiju tzv. identifikacione kartice. Te identifikacione kartice su jedna vrsta pasoša. To sam i na odboru izrazio kao veliku bojazan, buni me to što je rok za usvajanje ovih izmena gde se pominju i identifikacione kartice je pomeren za 1. januar 2018. godine. Mislim da su već podneti amandmani u ovom smislu i mislim da biste trebali, uvažena ministarko, da povedete računa, najpre, mi ovaj zakon usvajamo po hitnom postupku, izmene zakona, a po hitnom postupku usvajamo izmene zakona koji će stupiti na snagu 1. januara 2018. godine. Ono što steu Predlogu izmena dali kao obrazloženje jeste da je potrebno da Lučka kapetanija Beograd se tehnički pripremi da može da izdaje ove tzv. identifikacione kartice. Konkretno, zbog kolega poslanika, to je jedna vrsta pasoša. Sada se u praksi dešava da naši ljudi koji rade kao tehničko osoblje ili konobari na brodovima, kada brod dođe u određenu luku bez tih kartica ne mogu da izađu sa broda, nego, za razliku od svojih kolega, ostaju na brodu. Drugi problem je što su mnoge zemlje donele posebne zakone u borbi protiv terorizma i stvarno naši ljudi bivaju, ni krivi ni dužni, na određen način šikanirani zato što su iz Srbije i zato što mi ne možemo već godinama da uvedemo ove tzv. identifikacione kartice, koje bi u stvari bile pasoš svakog od tih ljudi koji su neka vrsta mornara na prekookeanskim brodovima. Obrazloženje koje sam dobio od vaših saradnika jeste da, znači, Lučka kapetanija Beograd, koja ova dokumenta treba da izdaje, nije tehnički opremljena, ali bih podsetio i vas i kolege narodne poslanike da smo mi ovde donosili raznorazne zakone, i o zaštiti pasa lutalica, i o svim ostalim, za šta se sve nije našao novac u ovoj zemlji. Ne vidim, ako već MUP Srbije, a to je jedna vrsta pasoša, izdaje već ove nove tzv. biometrijske pasoše, zašto mi ne bismo mogli od MUP i od nekoga da bar ovaj rok skratimo na godinu dana? Smatram da je ovo stvarno nepravedno i da bi ovaj rok, uz pomoć Ministarstva i nadležnih službi, morao biti skraćen,da se ovim ljudima pomogne. Obrazloženje da će nešto stupiti na snagu 1. januara 2018. godine, a radi se, još jednom da ponovimo, o pet hiljada ljudi, procene danas 2015. godine, a da se ta cifra može, eventualno, povećati do sedam hiljada ljudi. Mislim da to nije neki veliki broj i da mi možemo ovim ljudima da izađemo u susret. Pošto je načelna rasprava, biće prilika u pojedinostima da govorimo još o ovoj temi. Pre svega bih, kada se tiče izmena i dopuna drugog zakona, to je Zakon o plovidbi, lukama i unutrašnjim vodama, rekao određene stvari koje se tiču, pre svega, nadležnosti. Meni, uvažena ministarko, jedna stvar, moram da kažem, nije jasna. Mi stalno u ovom parlamentu govorimo o agencijama i stalno govorimo kako imamo preveliki broj agencija, kako su se te agencije namnožile za vreme prethodne vlasti kao pečurke posle kiše, a stalno, kada donosimo ili nove zakone ili izmene i dopune postojećih zakona, uvek se pojavljuju nove agencije i uvek te agencije imaju toliko velika ovlašćenja da je više to neizdrživo. Po meni, ako sada ponovo imamo agenciju za upravljanje lukama koja ima, po meni, čak veća ovlašćenja nego što ima resorno ministarstvo, mi se prosto pitamo - da li je mogla da se formira određena direkcija, da li je moglo samo Ministarstvo da kontroliše rad luka? Imamo i različita iskustva. Imamo zemlje koje su kontinentalne, kao što je Mađarska, ili koje imaju izlaz na more, kao što je Hrvatska, koje su ovu nadležnost dostavile ili, da kažemo, delegirale lučkim kapetanijama da one upravljaju, a mi tako olako formiramo stalno nekakve nove agencije. To smatram kao nešto gde bi svi skupa trebali dobro da razmislimo oko ovog pitanja. Naravno, Ministarstvo će imati upliva oko samih personalnih rešenja u agencijama, ali smatram, ako već se nije išlo direktno na Lučke kapetanije, da je moglo da se iznađe rešenje da to bude ili direkcija ili da ostane u sastavu samog Ministarstva i da jednostavno nemamo agenciju. Što se tiče još luka, tu bih da se malo još zadržim. Svi smo svesni problema koje smo imali u privatizaciji u dosadašnjem periodu. Mislim da i građani Srbije dobro znaju da mi imamo već šest luka koje su privatizovane. Neke od njih su bile i medijski puno ispraćene, kao što je Luka Beograd. Mene interesuje ono što bih želeo da znam, to je - šta se dešava definitivno sa zemljištem, odnosno šta se dešava sa zatečenim stanjem u lukama kod novih vlasnika? Zatim me interesuje – kakav će biti odnos države prema dve preostale luke koje nisu privatizovane, to je Luka Prahovo i Luka Novi Sad? Tako da, ovo su određene stvari koje se, kažem, tiču života samih tih luka. Svesni smo svi da luke imaju i vrlo atraktivno zemljište. Još jednom pominjem Luku Beograd, koja je zbog toga bila na sudu, čak se i Ustavni sud u toku 2013. godine izjašnjavao oko zemljišta Luke Beograd. Ono što želim, na samom kraju, posebno da apostrofiram i da napomenem je rad inspekcijskih oragana. Na Odboru za infrastrukturu su moje kolege poslanici primetili da mi imamo dosta loš rad inspekcijskih organa samog Ministarstva, a to se odnosi na tzv. nedozvoljena pretovarna mesta. To je nešto što mi svi zajedno treba da poradimo na tome, da sprečimo tzv. šverc koji se dešava na rekama u Srbiji. Ako pogledate samo Drinu, videćete šta se dešava u toku dana i u toku noći, kolik stoke se švercuje preko Drine, da ne govorimo šta se sve ranije radilo oko nafte i naftnih derivata, zbog toga bih zamolio uvaženu ministarku da povede računa da se prosto inspekcijski nadzor pojača. Sa druge strane, nešto što moram da primetim je da obrazloženja koja se ovde pišu nama kada nam se dostavljaju kao narodnim poslanicima za izmene i dopune zakona, ovde imate dosta prepisivanja iz godine u godinu i rokova koji se daju, pa npr. u izmenama Zakona o unutrašnjim vodama i plovidbi i lukama, u jednom delu kod rokova kaže – odluka o visini i načinu plaćanja lučkih i pristanišnih naknada, Agencija za upravljanje lukama, rok za usvajanje 1. decembar 2014. godine, a mi osnovni zakon usvajamo u februaru 2015. godine. Zbog toga bih iskreno zamolio, pre svega, stručne službe resornih ministarstava da na ovakav način ovakva dokumenta ne prepisuju samo iz godine u godinu, jer ovaj zakon je usvojen 2011. godine, izmene su usvojene 2013. godine, ponovo imamo izmene 2015. godine, stalno se nekakvi rokovi produžavaju, a obrazloženja se prepisuju i čak kada ih prepisuju ne ispravljaju ni datume, nego je ostao krajnji rok 1. decembar 2014. godine. Još jednom, uz ove primedbe na koje očekujem da će i Ministarstvo imati i kroz amandmane i usvajanje amandmana razumevanja za ove rokove, podvlačim da će poslanička grupa Nove Srbije u danu za glasanje podržati ove izmene zakona, uz nadu da se ipak neće čekati određeni rokovi, da dođe januar 2018. godine, da će oni stupiti na snagu puno ranije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice. Uvažena gospođo Mihajlović, predstavnici Ministarstva, danas raspravljamo o tri predloga zakona – Predlogu zakona i izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Kada govorimo o ovom prvo predloženom zakonskom rešenju, dakle, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, pvenstveno se uočava potreba i to, čini mi se, je vrlo dobro i primećeno da se zapravo materija koju isti uređuje se upodobljava ovakvim predloženim rešenjem, a prvenstveno sa određenim međunarodnim konvencijama, ali isto tako i sa domaćim pozitivno pravnim propisima, tu prvenstveno mislim na Zakon o prekršajima, koji je stupio na snagu 1. marta 2014. godine, a posredstvom kojih će biti olakšana i omogućena jedna efiksana kontrola nad sprovođenjem odredaba zakona o kome danas, kao prvo predloženom, raspravljamo. Takođe se vrši i usklađivanje sa predlogom, odnosno sa važećim Zakonom o putnim ispravama. Moram se saglasiti da u pogledu problematike, prvenstveno mislim na rok izdavanja identifikacionih kartica pomoraca, tu sam saglasna sa svojim prethodnikom, uvaženim kolegom Jovanovićem, i isto lično smatram da je ovaj rok mogao biti kraći. Takođe, određene primedbe koje je kolega Jovanović izneo smatram da stoje, tako da, na ovom mestu neću ponavljati ono što je izrečeno. Naime, iako sam naziv zakonskog teksta uvek ukazuje na materiju i na predmet koji se zapravo tim zakonskim rešenjem uređuje, onda bi laička javnost, naravno, mogla zaključiti da nama zapravo Zakon o pomorskoj plovidbi i ne treba, iz jednostavnog razloga što Srbija nema more. Ali, u širem smislu, naravno, tako nešto nije tačno, jer pomorsko pravo nije samo grana prava koja se prosto i puko bavi i obuhvata samo norme kojima se reguliše pravni status mora, već reguliše i brojne odnose koji se javljaju i na moru, ali i u vezi sa morem, kao i sve druge prateće aktivnosti. To pomorsko pravo, kao takvo, u užem smislu zapravo predstavlja granu prava, nešto što reguliše odnose među samim državama, i to prvenstveno po pitanju pravnog statusa morskih prostora ili, recimo, vođenja rata na moru, naravno, dodaću - ne daj Bože, a koji predstavlja deo međunarodnog javnog prava. Pomorska plovidba, po svojoj suštini, moglo bi se reći u svojoj biti, jeste prvenstveno trgovinska delatnost i mislim da je to apsolutno nesporno. Međutim, brojni propisi, prvenstveno brojne odredbe iz oblasti upravnog prava, a koje se isto tako tiču pomorske plovidbe, zavređuju, čini mi se, izuzetnu pažnju i neophodno im je posvetiti prostora, jer bez njih se ne može shvatiti ni celina funkcionisanja pomorsko pravne materije. Naravno, sam predmet regulisanja ovog pitanja jesu pravne norme koje regulišu plovidbu morem. U prvom redu, naravno, u svrhu prevoza ljudi i roba, ali i daleko šire. Naime, radi se o mnogim brojnim pravnim odnosima i pravnim institutima, koji su prevashodno imovinskog karaktera, i normama upravnog prava, kojima se reguliše individualizacija morskog broda, njegova bezbednost, kako sa stanovništva gradnje, tako isto i sa stanovništva eksploatacije, i ukupna bezbednost plovidbe, da tako kažem, u najširem mogućem smislu te reči. Posebnu pažnju, ovde, naravno, pravim ovakav uvod, zavređuje i stvarno pravni, ali isto tako i obligacioni deo, koji odavde proizilazi. To je kao predmet imovinskog dela ove pravne materije u pogledu stvarno pravnog dela, gde mislim pre svega na svojinska i susvojinska prava, ali isto tako i na založna prava na brodu, dok se obligacioni deo bavi regulisanjem ugovora i vanugovornih odnosa koji uopšte nastaju u pomorskoj plovidbi. Samo unifikacija pomorskog prava, koja zasigurno karakteriše univerzalnost i partikularnost, ali isto tako i autonomnost, razvijala se krajnje neujednačeno. Ono što je gotovo primetno i može se reći da predstavlja svojevrsni paradoks, jeste da su potpuno suprotno očekivanjima prvobitno rešavana neka pitanja iz pomorsko-pravne i imovinske materije, a tek se onda prešlo na regulisanje statusa morskog prostora. Ukoliko i po ovom pitanju posmatramo napore međunarodne zajednice, a do današnjeg dana ih je bilo izuzetno mnogo po pitanju uređenja ove materije, on je zasigurno rezultirao prvenstveno na jednim sveobuhvatnimkodifikatorskim radom, a pre svega uobličenim kao Konvencija UN o pravu mora iz 1982. godine. U toku 19. veka, a naročito nakon stvaranja nacionalnih država, u Evropi je doneto jedno celovito pomorsko zakonodavstvo upravo u evropskim državama. U tom smislu, naravno, vodeća je bila Francuska, koja je već 1807. godine, čini mi se, donela svoj trgovački zakonik, a čija druga knjiga upravo reguliše pomorsko pravo, a time, naravno, i pomorsku plovidbu, ono o čemu mi danas raspravljamo. To nakon nje čini i Nemačka, koja takođe u svom trgovačkom zakoniku iz 1861. godine uređuje ovu materiju, a koji je, naravno, inoviran 1897. godine. Ta dva zakona izvršila su zapravo presudan, odnosno ključan uticaj po pitanju regulisanja pomorske plovidbe i na sve druge evropske zemlje. U kontekstu izmena i dopuna Zakona o pomorskoj plovidbi, o kojima danas raspravljamo, čini mi se da je bio vidan uticaj, ispravite me, naravno, ukoliko grešim, a možda i više od uticaja, Pomorskog zakonika Republike Hrvatske, pa je vidno da su neka njegova rešenja potpuno iskopirana. Naravno, kažem, ispravite me ako grešim, ali to je po meni i dobro, jer smatram i uvek ističem da je jako dobro kopirati ono što predstavlja dobra zakonska rešenja. U nekim delovima promenjena je samo jedna reč ili je zamenjena određena terminologija. Tako, recimo, pomenuti hrvatski Pomorski zakonik npr. u članu 1, a kojim se menja član 4. i tačka 42, glasi – priznata organizacija je organizacija koja ispunjava uslove propisane posebnim propisom i koja je ovlašćena od strane ministarstva nadležnog za poslove saobraćaja, za obavljanje statutarne sertifikacije pomorskih brodova, koji obuhvata obavljanje pregleda i izdavanje propisanih isprava. Zapravo, celokupna definicija priznate organizacije identična je već spomenutom rešenju u hrvatskom Pomorskom zakoniku, s tim što se u ovim izmenama i dopunama javlja termin: „pomorskih brodova“, dok je u hrvatskom Pomorskom zakoniku upotrebljen termin: „pomorski objekat“, što lično smatram ispravnijim rešenjem i sveobuhvatnim, ukoliko se, recimo, pođe od neke banalne stvari. Na primer, ako uzmemo u obzir definiciju plovila koji je tehnički plovni objekat. Svakako se u razlozima za donošenje ovakvog jednog zakonskog teksta navodi Konvencija o radu pomoraca i zasigurno je da se ovim izmenama usaglašavaju odredbe kojima se uređuje i rad lica mlađih od 18 godina i obaveze brodara da zaključe polisu osiguranja, odnosno da polože neko drugo jemstvo, a sve radi pokrića potraživanja po različitim osnovama, da ih sada ne bih posebno navodila. Iako se u već spomenutim razlozima za donošenje navode međunarodne konvencije, pa se tako, pored Konvencije o radu pomoraca, navodi i Konvencija o identifikacionoj kartici pomoraca, a koju sam pomenula i sporan je taj rok izdavanja identifikacione kartice pomoraca, a budući pri tome da se svi međunarodni izbori pomorskog prava donose u formi međunarodnih konvencija, te ih možemo podeliti na izbore u oblasti bezbednosti plovidbe i na izbore u oblasti pomorskog privatnog prava. U tom smislu, neophodno je istaći i reći da je svakako najvažnija međunarodna konvencija iz oblasti bezbednosti plovidbe, Konvencija o zaštiti ljudskih života na moru, ili poznata kao SOLAS konvencija. Naravno, povod njenog donošenja nije nimalo lep, kao što pretpostavljam da neki od nas znaju. To je bila katastrofa broda Titanik iz 1912. godine, da bi već sledeće 1913. godine bila doneta prva Konvencija o zaštiti ljudskih života na moru, poznata kao Titanik konvencija. Ali, usled izbijanja Prvog svetskog rata, takva konvencija nikada nije stupila na snagu i onda imamo SOLAS konvenciju, koja se po prvi put kao jedan opsežan i potpuno sažet međunarodni dokument donosi u Londonu 1929. godine, a danas je snazi SOLOS konvencija iz 1974. godine, naravno, sa protokolima iz 1978. i 1988. godine, po pravilu, naravno, sa brojnim amandmanima i sa brojnim aneksima. Godine 1977. u tadašnjoj našoj zemlji, pošto smo ih mnogo promenili do ove sadašnje, donet je Zakon o pomorskoj i unutrašnjoj plovidbi i tim zakonom je zapravo u potpunosti kodifikovana ova materija o kojoj danas raspravljamo, jer se pošlo od jednog jednostavnog, rekla bih potpuno logičnog zaključka, da je potrebno izvršiti jedinstveno regulisanje pomorskog prava i prava unutrašnje plovidbe, što smatram uvek daleko boljim pristupom nego da se pomorska i unutrašnja plovidba regulišu odvojeno, ali mi smo, eto, pokazali da smo maheri da spajamo nespojivo, kao što je, recimo, planiranje i izgradnja, o čemu sam i govorila kada ste prošli put bili ovde, a tamo gde je potrebna kodifikacija, mi iz nekog razloga to uređujemo potpuno odvojenim zakonskim rešenjima. Ono što je interesantno jeste da ovaj pomenut zakon iz naše tadašnje države iz 1977. godine, primenjivao se na našoj teritoriji sve do raspada Jugoslavije a pri tom nije imao nikakve izmene i dopune, pardon, nije izvršena ni jedna izmena. Izvršena je samo jedna dopuna i to 1985. godine. Ovim izmenama i dopunama daje se mogućnost domaćim državljanima koji rade kao pomorci na brodovima stranih zastava da nastave potpuno nesmetano i neometano svoj rad na njima. To se ostvaruje i posredstvom unošenja odredaba Konvencije o identifikacionoj kartici pomoraca u predloženi zakonski tekst. Ono što je činjenica i zasigurno je da su naši državljani suočeni sa brojnim problemima, a koje vi navodite u razlozima za donošenje ovog zakona i objašnjenjima i to prvenstveno sa problemima zabrane privremenog izlaska na kopno u onim lukama država koje traže da pomorci imaju već spomenutu identifikacionu karticu pomoraca, koja je izdata u skladu sa navedenom Konvencijom. Time se, ali po spornom pitanju, naravno reguliše i pitanje zabrane transfera i zasigurno potpuno opravdano menja član 84. ovakvim predloženim rešenjem. U svakom slučaju, lično sam stava da ovo predstavlja dobro zakonsko rešenje kada govorimo o pomorskoj plovidbi, s tim što stoji sve one nedoumice i problematika koju je moj kolega Jovanović i izneo. Nadam se da će amandmanom bar nešto biti otklonjeno, a u prilog tome govori i činjenica da ovo predstavlja dobro zakonsko rešenje, što sam ispred Demohrišćanske stranke Srbije podnela samo jedan amandman, što nije svojstveno meni. Dakle, u danu za glasanje poslanički klub SPO i DHSS, glasaće za Predlog zakona o pomorskoj plovidbi. Kada je u pitanju, tu ću se kratko osvrnuti na preostala dva predloga zakona. Dakle, kada je u pitanju Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila, koji se tiču izmena i dopuna formalno tri člana, ali zapravo suštinski se radi o izmenama svega dva člana. Činjenica je da se njima vrši usklađivanje, takođe sa domaćim pozitivno pravnim zakonodavstvom, tako što se njegove odredbe sada jednostavno upodobljavaju odredbama Zakona o prekršajima, kao što se to isto čini i o već prvo pomenutom Zakonu o pomorskoj plovidbi. Ovde se potpunije određuje situacija kada pomorci koji rade na pomorskim brodovima, koji su upisani u Međunarodni upisnik pomorskih brodova, a koji pri tom ne ulaze na teritoriju naše zemlje da im nije potrebno odobrenje za boravak, što predstavlja dobro rešenje kao i dozvola za rad, a naravno opet sve u skladu sa pomenutim pozitivno pravnim propisima. Naravno, i ovaj Predlog zakona poslanička grupa SPO i DSS podržaće u danu za glasanje. Najzad u ovoj objedinjenoj raspravi imamo i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, kojima se takođe vrši upodobljavanje odredaba sa važećim Zakonom o prekršajima i najuočljivije se ogleda po pitanju brisanja člana kojima se uređuje postupanje Komisije za prekršaje u plovidbi u prvom stepenu. Pojedinim predloženim odredbama vrše se izmene i dopune i time čini upodobljavanje sa odredbama Zakona o transportu opasnog tereta. Potpuno prigodno se, takođe, dopunjuje i tekst predloženim izmenama, sve u skladu sa Evropskim sporazumom o međunarodnom prevozu opasnog tereta na unutrašnjim plovidbenim putevima koje je naša zemlja ratifikovala. Tako da se i pored ovih zahteva koji su propisani tehničkim pravilima za statutarnu sertifikaciju brodova unutrašnje plovidbe, brodova za prevoz opasnog tereta koji moraju sada da ispunjavaju zahteve i to utvrđene pravilima za klasifikaciju priznatih klasifikacionih društava. Dobro je i ono što se takođe predlaže, zapravo predloženo rešenje koje predviđa smanjenje broja lučkih naknada. Sada ima samo dve naknade, to je radi obavljanja svakodnevne delatnosti i svakodnevnih aktivnosti, dok i ovakva odredba jednog dana ne bude izlišna i prevaziđena. Nadam se da će to biti uskoro kada se bude usvajao zakon kojim se bude uređivala materija plaćanja naknade za korišćenje javnih dobara, davanje lučkih koncesija. Smatram dobro predloženim rešenjem odnosno, zapravo izvršeno je jedno potpuno normiranje materija njihovog davanja u skladu sa važećim Zakonom o javno pravnom partnerstvu i koncesijama. Iako se ovde zapravo radi o velikom broju izmena i dopuna i kada govorimo o ovom Predlogu zakona i o Predlogu zakona o pomorskoj plovidbi, mislim da je ovakvo predlaganje i da su ovakve izmene i dopune predložene bile celishodne i neophodne, prvenstveno da bi održavale stvarne potrebe koje sada postoje, jer neka zakonska rešenja i brojne zakonske odredbe jednostavno su bile prevaziđene, vreme ih je već demantovalo, ali da bi bile zapravo usklađene sa drugim važećim zakonima koji su na pravnoj snazi u našoj zemlji. Naravno, u raspravi u pojedinostima bićemo u mogućnosti da razmotrimo sve podnete amandmane, a zaista ima dosta kvalitetnih amandmana koji zavređuju ne samo pažnju, već i mogućnost detaljnog njihovog razmatranja radi usvajanja i to kako bi bili implementirani u predložena zakonska rešenja, u cilju što kvalitetnijeg normiranja materije koju uređuje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi, lukama na unutrašnjim morima, kao i upravo predloženom Zakonu o pomorskoj plovidbi. U pogledu i ovog zakona ispred DHSS predala sam jedan amandman, što kažem, to mi nije svojstveno. Tako da zasigurno iz mog ugla ovo predstavlja dobra rešenja, s obzirom na manjak amandman u ovoj raspravi. Taj amandman sam predala prvenstveno što je on odraz jednog tehničkog karaktera. Prvenstveno se moramo rukovoditi nomotehnikom koja mora biti na zavidnom nivou po pitanju svakog predloženog zakonskog rešenja. Na kraju krajeva, kao što sam već spomenula, mislim da ćemo brojna pitanja o kojima se može raspravljati razmotriti kada budemo imali raspravu u pojedinostima, po amandmanima. U svakom slučaju u danu za glasanje poslanička grupa SPO i DHSS podržaće i glasaće za sva predložena zakonska rešenja o kojima danas raspravljamo. Hvala vam.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Prvo želim da vam se zahvalim na svim vašim sugestijama i mišljenju, a budući da je i prethodni kolega, odnosno poslanik Jovanović pomenuo, upravo identifikacione kartice, a i vi, u tom smislu nekoliko samo pojašnjenja. Dakle, pomorci sada koristiće svoj pasoš uvek kada putuju, a identifikaciona kartica će se koristiti samo kada treba da izađu u neku od država u okviru lučkog područja. Slažem se sa vama da rok jeste dug, ali budući da to treba da nas košta, dakle, ta identifikaciona kartica koristi za mogućnost da izađu unutar određenog lučkog područja, po prvim procenama između tri, četiri miliona evra. Mi nismo bili u mogućnosti da to isfinansiramo i to je jedan od osnovnih razloga zašto smo stavili taj rok mada se slažem sa vama da još jedanput treba razmisliti da li je to adekvatan rok. Drugo, razgovarali smo sa MUP, ali kada je urađena ekonomska i finansijska analiza ispostavilo se da mnogo više košta da oni menjaju svoj softver i da ubacuju i ovaj deo nego da mi budemo opremljeni kako bismo dali identifikacione kartice. To je bio razlog zašto nismo sa MUP-om ovo uradili. Još jedna mala dopuna vezano za odredbe, odnosno na zakone, da zakoni liče jedni na druge. Moram da priznam da većina stvari je preuzeta iz međunarodnih konvencija ili direktno iz direktive. U tom smislu su neki pojmovi slični ili isti, da tako kažem. Naravno, u pojedinostima se slažem da ćemo razgovarati, naročito oko ovog datuma 2018. godina, da li je adekvatan. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarka, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, danas razmatramo tri zakona iz oblasti plovidbe, Zakon o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi, lukama na unutrašnjim vodama, izmene Zakona o pomorskoj plovidbi i izmene Zakona o državnoj pripadnosti i opisu plovila. Zajedničko za sve ove zakone je njihovo usklađivanje sa drugim donetim zakonima iz oblasti pomorskog i rečnog saobraćaja. Usklađivanje sa Zakonom o planiranju ili izgradnji, Zakona o putnim ispravama i drugim zakonima. Takođe, usklađivanje sa prihvaćenim međunarodnim obavezama i obezbeđuju veći nivo zaštite pomoraca i što je najvažnije, zaštitu životne sredine. Takođe, uređuju plovne puteve, plovidbu i naravno prateće objekte uz vode. Šta novo donose izmene Zakona o pomorskoj plovidbi? Na brodu nije dozvoljeno zapošljavanje lica mlađih od 18 godina, ukoliko ti poslovi ugrožavaju njihovo zdravlje. Brodar je dužan da za svoje zaposlene zaključi osiguranje za slučaj povrede ili smrti. Brodar mora obezbediti zdravstvene preglede za pomorce po ISO standardima. Član posade može biti lice sa ispravom o identitetu, ispravom o obrazovanju i zdravstvenom statusu. Pomorske knjižice ne mogu služiti kao pasoš, kako su već rekle i kolege pre mene, i uvode se biometrijske identifikacione kartice. Naravno da među zakonima o kojima danas govorimo je najznačajniji Zakon o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama. Obzirom da Srbija ima dve velike međunarodne plovne reke, Dunav od svojih 1.508 plovnih kilometara, kroz Beograd teče sa svojih 588, a Sava je plovna nekih 593 km, od toga 207 km je kroz Srbiju. Naravno, brojne pritoke takođe su delimično plovne. Postojeći Zakon o plovidbi i lukama zbog toga treba usaglasiti sa ratifikovanim sporazumima, usaglasiti sa novodonetim zakonima i treba sprovesti proceduru za nova ulaganja, pod tim podrazumevam mogućnost koncesija ili neko privatno i javno partnerstvo. Izmene postojećih zakona mogu se svrstati u nekoliko kategorija. Deo zakona koji definiše i uređuje prostorne elemente korišćenja vodotokova i obala, unapređenje zakona u oblasti kontrole ispravnosti plovila, znači tehnički delovi zakona, definisanje nadležnosti nad procedurama, precizno definisanje pojma luka i lučke sadržaje i zakon reafirmiše značaj strategije razvoja vodenog saobraćaja i naravno, kroz akcioni plan, garantuje ovog puta i sprovođenje te strategije. Svoj doprinos današnjoj diskusiji želela bih da dam u oblasti koja je najsrodnija mojoj profesiji, a to su prostorni planovi, urbanistički planovi koji definišu ovu materiju i koji se bave ovom materijom, naravno i procedure izgradnje, rekonstrukcije na objektima koji su plateći objekti uz plovne puteve. Na samom početku želim da otvorim jednu dilemu i da postavim pitanje – zašto se redefinisao pojam „luka“ i „pristanište“, te ću citirati Zakon koji u svom članu pojmovnik, u tačci 22. kaže: „Luka je vodni i sa vodom povezani prostor, koji je izgrađen i opremljen za prijem domaćih brodova i brodova strane zastave, njihovo ukrcavanje, iskrcavanje, skladištenje, ukrcavanje i iskrcavanje putnika.“ U tačci 45. za pojam „pristanište“ kaže: „Pristanište je vodni i sa vodom povezani prostor koji je izgrađen i opremljen za prijem domaćih brodova…“, ovo ne stoji, alija sad kažem – isključivo domaćih brodova, „… njihovo ukrcavanje i iskrcavanje kao i za potrebe skladištenja.“, i naravno odnosi se i na ukrcavanje i iskrcavanje putnika. Ovo dalje znači da luke mogu biti nacionalne i međunarodne, a pristaništa, po sad ovoj definiciji, ostaju isključivo domaća, odnosno primaju domaće brodove. Pitanje je da li ovo dalje znači da postojeća pristaništa treba da dobiju status luke, ili pak da se nešto menja u definiciji tih pojmova. Mi znamo da Beograd ima jednu luku, koja naravno, isključivo ima taj privredni značaj, ima jedno pristanište, to je Savsko pristanište, kod Beton hale, tu pristaju svakodnevno, međunarodni brodovi. To pristanište je u poslednjih nekoliko godina izuzetno lepo opremljeno, čak je dobilo i neka međunarodna priznanja za sadržaje i za način kako izgleda. Da li će to sad pristanište biti preimenovano u luku, ili će se ti brodovi izmestiti, međunarodni, ili pak, do izgradnje neke nove međunarodne luke koja prima i te međunarodne brodove će se nešto desiti, ja po čitanju ovog zakona to nisam shvatila. U Apatinu takođe postoji jedno pristanište, u redu, ono može biti po svom značaju i definiciji luka. Novi Sad ima tri pristaništa. Hoće li nešto od toga biti sada luka?Donji Milanovac takođe ima jedno pristanište. Još malo nešto beogradske statistike. Beograd ima negde oko 40 marina, zimovnika, privezišta, sidrišta, nije baš tačno po definiciji šta je koji od ovih objekata i naravno broj im se, 35 do 45, menja pošto se neka svakodnevno gase, neka se nova otvaraju. U Beogradu ima oko 150 do 180 restorana, splavova. Ima negde oko 2000 kućica na vodi, od čega je 1000 zvanično prijavljeno. Kada kažem „oko“, to je zbog toga što nisu svi uredno prijavljeni. Broj plovila se kreće između sedam i osam hiljada. Prijavljeno je negde oko 4000 jer naravno zbog plaćanja poreza, veliki broj tih plovila nije uredno prijavljen. Ovaj zakon nadam se urediće i kompletno ovu materiju i naravno da bez precizne i tačne statistike, naravno ne možemo ni urediti ni svoje plovne puteve ni priobalje. Što se tiče same planske dokumentacije, želim da kažem da je generalnim planom Beograda predviđeno da se postojeća luka na Dunavu, Dorćolska, da se zadrži u naravno smanjenom obimu. Ona ostaje kao privredna luka i njeno zaleđe je redefinisano i prenamenjeno u poslovno – stambeni sadržaj, što je naravno sa svojim i ekološkim i ekonomskim opravdanjima logično. Nova lokacija za luku je predviđena ovim planom na levoj obali Dunava, ispod Pančevačkog mosta, nizvodno, naravno u blizini u zoni Pančeva. Htela bih da pitam, za tu zonu je Građevinska direkcija Beograda poručila i izrađen je generalni projekat. Taj generalni projekat je završen pre nekih četiri-pet godina. On se nalazi u ministarstvu i nikada nije urađena revizija tog generalnog projekta. Za njega postoji čak i studija opravdanosti. On je u svakom smislu i urbanistički definisan, a i opravdan. Ono što je takođe važno, većina tog zemljišta je u vlasništvu grada, Mislim da su stvoreni neki preduslovi da se dalje iskorakne u tom smislu. Takođe, želim da još malo otvorim jednu dilemu. Agencija za upravljanje lukama je u poslednjih par meseci kroz javnu debatu inicirala izgradnju nove luke u zoni kineskog mosta. Za tu lokaciju ne postoje nikakvi urbanistički planski preduslovi, znači ni prostorni planovi ni planovi nižeg reda ga nisu definisali i mislim da bi tu trebalo takođe dobro preispitati ovu inicijativu, obzirom na verovatno probleme sa infrastrukturom, prevashodno mislim na odsustvo železničkog saobraćaja. Takođe, ne znam zašto ste stalo sa izradom plana, detaljnim regulacionim planom Savskog pristaništa, kako god se ono zvalo u budućnosti, zona Beton hale i pristaništa za turističke brodove. Taj plan mislim da je bio skoro završen i čini mi se da bi dao doprinos kompletnoj ovoj materiji, koju regulišemo današnjim zakonima. U toj zoni, ono što je takođe dobro je da je bio raspisan međunarodni urbanističko-arhitektonski konkurs i dobili smo dva izuzetno atraktivna prvonagrađena rešenja jednog domaćeg arhitekte, jednog japanskog arhitekte i krenulo se sa implementacijom tih projekata i mislim da eto tu bih zamolila i vas, gospođo ministarka, da date svoj doprinos da se i tunešto malo iskorakne. Sledeće, mislim da postoji odluka ministarstva za izgradnju još jednog međunarodnog pristaništa. Ta odluka je po staroj nomenklaturi i zove se Međunarodno pristanište i mislim da se radi o Zemunu. Takođe bih eto volela da vidim, da znam i šta će da se dešava u skladu ovog novog zakona i sa tom lokacijom. Takođe je jednim planom detaljne regulacije predviđeno pristanište u Grockoj. Mislim da je zbog trase stranih turističkih brodova zamišljeno da tu pristaju i oni, te takođe opet tu treba preispitati status da li je to luka, pristanište ili u pristanište mogu da pristanu i strani brodovi. Što se tiče materije koja tretira izgradnju, rekonstrukciju objekata u vodotokovima i pratećih objekata na obalama, ovaj zakon je dao još jedan bitan doprinos što je povećao nadležnosti lučkoj kapetaniji i direkciji za vodene puteve. U postupku pribavljanja uslova pri projektovanju i izgradnji, lučka kapetanija izdaje nautičke uslove za taj projekat, a direkcija izdaje uslove za vodene puteve. Naravno, pri izradi dokumentacije, pre dobijanja građevinske dozvole, i Lučka kapetanija u okviru svoje nadležnosti i direkcija daju saglasnost za projekat, što mislim da će dodatno povećati, uneti red kako u izradi dokumentacije, tako i u gradnji. Mislim da u svakom slučaju svaka dodatna kontrola poboljšava i uspostavlja, da kažem, nove vrednosti što poštovanja zakona, što čuvanja prirode i okruženja. Na samom kraju želim da kažem da će Socijaldemokratska partija Srbije podržati ove zakone zato što uz svako usaglašavanje sa međunarodnim propisima Srbiju približava Evropi, evrointegracijama prevashodno, zato što uvodi red u korišćenje voda Srbije, zato što unapređuje ekološku svest, zato što se stvaraju preduslovi za širi privredni razvoj, turizam, razmenu roba, brodogradnju, hidrogradnju, a posebno zato što ovi zakoni afirmišu socijalnu i društvenu odgovornost prema pomorcima. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam. Nekoliko samo objašnjenja. Da krenemo od pojma. Pojmovi su bili definisani zakonom iz 1973. godine, a onda je 2004. godine Konferencija UN za trgovinu i razvoj usvojila međunarodne definicije i te međunarodne definicije nalaze se sada u ovom zakonu. Luke su otvorene za međunarodne brodove, pristaništa za domaće. Pristaništa su tu, u stvari, da kao terminali mnogo manje u odnosu na luke kao infrastrukturni projekat i tu su pre svega da podstaknu domaću privredu. Što se tiče nautičkog turizma, to je bilo zanimljivo pred kraj što ste pominjali, ovim zakonom je to vraćeno, nekada je bilo, u nadležnost lokalnih samouprava upravo zbog toga jer mislimo da je mnogo jednostavnije da one se time bave, nego da se to radi sa nivoa samog Ministarstva. Vezano za prostorne planove, tehničku dokumentaciju i sve ovo što ste pominjali, pa ima puno i za i protiv kada posmatramo i ekonomski i finansijski. Biće prilike kada budemo govorili o amandmanima, odnosno o ovim zakonima u pojedinostima, pa ćemo izložiti sve i za Krnjaču i za sve. Dakle, šta je to, šta je za, a šta je protiv i koliko novca treba da se izdvoji, da li treba da se možda izmešta čak put da bi se pravila luka u Krnjači, da se pravi novi most, itd. Postoje analize koje se rade. Nisu donete odluke definitivne. Nije ništa odlučeno, nije ništa određeno. To su teme o kojima se samo razgovara. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Stefana Miladinović. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Uvažena ministarka, gosti iz Ministarstva, poštovane kolege, ovaj set od tri zakona koji se odnosi na pitanje pomorske plovidbe, na plovidbu i luke na našim vodama, kao i na državnu pripadnost i upis plovila, predstavlja celinu kojom se menjaju postojeći propisi. Kada smo donosili ove zakone, pošli smo od činjenice da Srbija, iako nije pomorska zemlja, ima svoja pomorska plovila, ali da ima i plovne i unutrašnje i međunarodne vode putem kojih se odvija značajan deo domaćeg i međunarodnog transporta. Podsetiću da je Zakon o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama donet 2010. godine, Zakon o pomorskoj plovidbi 2011. godine, a Zakon o državnoj pripadnosti i upisu plovila 2013. godine. Ovo su bili novi propisi u našem pravnom sistemu tada i, donevši ove zakone, Republika Srbija je po prvi put regulisala ova pitanja u skladu sa međunarodnim konvencijama i drugim međunarodnim aktima iz ove oblasti. Izmene i dopune sva tri zakona danas predstavljaju dalje usaglašavanje našeg zakonodavstva sa međunarodnim dokumentima, ali i razrešavaju brojne probleme koji su uočeni tokom primene ovih zakona. O prednostima vodnog saobraćaja ne treba posebno da se govori, ali treba ipak podvući da ovaj vid privredne delatnosti predstavlja ogromnu razvojnu šansu Srbije. Prvo bih se osvrnula na Zakon o pomorskoj plovidbi koji smo, kao sam rekla, usvojili 2011. godine, nakon ratifikacije konvencije o radu pomoraca koji je 2006. godine donela Međunarodna organizacija rada. Napomenula bih, a razumećete me da je ovaj zakon usvojen u vreme kada je naš uvaženi kolega i drug Milutin Mrkonjić bio ministar, koji je kao ekspert drumskog saobraćaja prepoznao i potrebu za regulisanje ove oblasti i dao punu podršku stručnom timu iz Ministarstva saobraćaja u ono vreme za pripremu pionirskih zakonskih rešenja. Usvajanje ovog zakona tada je pratila i velika polemika, posebno na pitanje šta će državi koja nema izlaz na more Zakon o pomorskoj plovidbi. Kako Republika Srbija ima svoja plovila na međunarodnim vodama i svoje posade koje čine kako naši državljani, tako i stranci, Zakonom o pomorskoj plovidbi je prvi put uređena ova oblast, a našim državljanima obezbeđena pravna sigurnost. Danas je pred nama nekoliko konkretnih izmena i dopuna ovog zakona koji će, pre svega, obezbediti bolji radni status naših pomoraca. Utvrđuje se obaveza brodara da zaključuje polisu osiguranja ili da se obezbedi drugo finansijsko jemstvo radi pokrića finansijskih potraživanja za slučaj povrede na radu ili smrti pomorca. Preciznije se uređuje postupak priznavanja ovlašćenja osposobljenosti pomoraca, ali reguliše se i rad na plovilima za lica mlađa od 18 godina. Imajući u vidu težinu i rizike poslova koji se obavljaju na brodu za vreme plovidbe, značajna novina je uvođenje obaveze domaćeg poslodavca da finansira zdravstveni pregled pomorca koji se vrši pre stupanja na dužnost na brodu. Takođe, uvodi se i obaveza licenciranja samih lekara koji će vršiti ove preglede. Usled potrebe usklađivanja ovog zakona sa Zakonom o putnim ispravama propisano je da se pomorska knjižica ne može koristiti kao putna isprava više, ali će služiti kao glavna isprava kojom se dokazuje osposobljenost pomorca, njegovo zdravstveno stanje, svojstvo u kome služi na brodu kao član posade, kao i samo vreme trajanje zaposlenja na brodu. Želela bih ovom prilikom da istaknem odredbu koja je izuzetno važna, a pomenuli ste i vi, ministarka, a tiče se naših pomoraca. U Predlogu zakona unete su odredbe identifikacione karte pomorca kao dokumentu koji moraju imati svi pomorci u skladu sa Konvencijom broj 185. koju su ratifikovale najznačajnije pomorske sile. U mnogim državama pomorcima koji ne poseduju ove identifikacione karte zabranjuje se privremeni izlazak na kopno u lukama u kojima pristaju brodovi. Ovom izmenom ćemo olakšati rad našim državljanima koji su kao pomorci do sada imali problema zbog neposedovanja ovog dokumenta. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila predviđene su svega dve izmene. Prva izmena odnosi se na ukidanje zakonske obaveze da se stranim pomorcima koji rade na brodovima pod srpskom zastavom izdaje odobrenje za boravaka. Takođe, neće bitipotrebno ni izdavanje posebne dozvole za rad stranaca, što je bila obaveza u skladu sa propisima kojima se uređuje boravak i rad stranaca. Ovu izmenu zakonodavac predlaže uz obrazloženje da stani pomorci koji rade na našim brodovima ne ulaze na teritoriju Republike Srbije, te im nije potrebno izdavati dozvole, niti dozvole za privremeni boravak. Druga izmena jeste posledica usklađivanja ovog zakona sa Zakonom o prekršajima, a odnosi se na ukidanje Komisije za prekršaje u plovidbi koja je radila u sklopu Ministarstva saobraćaja. Naime, Zakonom o prekršajima je ovaj postupak prenet na prekršajne sudove, te nema potrebe da ovo pitanje bude regulisano ovim zakonom. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama nastavlja se proces usklađivanja domaćeg zakonodavstva i prakse sa transportnom politikomEU u oblasti vodnog saobraćaja, koji je ekonomski efikasniji, ekološki prihvatljiviji vid saobraćaja. Socijalistička partija Srbije želi da pozdravi značajan trud i nastojanje Ministarstva da u što kraćem roku sačini veoma važan zakon koji će biti osnov za nove značajne pomake u oblasti vodnog saobraćaja i razvoja lučke delatnosti. Pojedina rešenja jesu proizašla iz primene zakona u praksi, odnosno problema koji su nastali u njegovoj primeni, a date su i smernice razvoja za pomak ka njihovom rešavanju. Svakako, strateška opredeljenja Srbije na putu evropskih integracija odredile su okvire celokupnog zakonskog rešenja. Govoreći o ovom zakonu ne možemo a da ne govorimo i o međunarodnom aspektu naših plovnih puteva i luka i njihovom značaju za međunarodni vodni saobraćaj. Prema podacima dunavske komisije, na našoj najvećoj međunarodnoj reci, Dunavu, Srbija ima 11 luka od međunarodnog značaja. To su Apatin, Bogojevo, Bačka Palanka, Novi Sad, Beograd, Pančevo, Smederevo i Prahovo. Na Savi najveće luke su u Šapcu i Sremskoj Mitrovici, a na Tisi u Senti. Sve ove luke, osim Luke Novi Sad i Prahovo, privatizovane su u poslednjih 10-12 godina. Nažalost, sve naše luke prilično su tehnološki zastarele, iako suštinski imaju veliki potencijal i mogu da uz modernizaciju daju veliki ekonomski efekat za državu. Republika Srbija u svojim planskim dokumentima predviđa ulaganja u narednih 10 godina od oko 290 miliona evra, posebno na panevropskom plavnom koridoru, Koridor 7, odnosno Dunav. Verujem da će Srbija kao kandidat za članicu EU moći da obezbedi projekte kojima će moći da aplicira za ova sredstva, jer EU planira da u narednim godinama izdvoji za devet vodnih koridora širom Evrope skoro 260 milijardi evra. Zato je veoma važno da se unutrašnji plovni putevi kao deo međunarodnih plovnih puteva stave u takav zakonski okvir koji omogućava racionalno, zakonito i za državu isplativo korišćenje. Država treba da obezbedi kontrolni mehanizam koji onemogućava zloupotrebu državne imovine, ali da obezbedi pravnu sigurnost onih koji su kupili luke. U tom smislu želim da pozdravim pozitivan trend koji zakonodavac nudi u Predlogu ovog zakona. Krajnji cilj jeste svakako razvijeniji i ekonomski za nas bolji vodni saobraćaj, a u vezi s tim i razvoj lučke delatnosti na unutrašnjim plovnim putevima. Kao što sam u uvodnom delu rekla, i ovaj zakon je relativno skoro donet i kao svaki pionirski poduhvat u zakonodavnom smislu, u prvim godinama primene pokazuje nedostatke i potrebu za izmenama nekih neefikasnih rešenja. Zakonom se predlaže promena klasifikacije luka, s ciljem da luke koje su danas otvorene za međunarodni saobraćaj zadrže mogućnost da i dalje ostanu otvorene za brodove svih zastava, ali da se istovremeno domaće zakonodavstvo harmonizuje sa zahtevima uredbe EU o smernicama za razvoj transevropskih transportnih mreža. Dosadašnja klasifikacija na luke otvorene za međunarodni saobraćaj i luke otvorene za domaći saobraćaj zamenjuje se klasifikacijom na luke od međunarodnog značaja, nacionalne luke od pokrajinskog značaja i nacionalne luke od značaja za lokalnu samoupravu. Ovde treba istaći da će sve tri kategorije luka moći biti otvorene za međunarodni saobraćaj uz određene uslove. Predlogom zakona propisuju se strožiji infrastrukturni i drugi zahtevi koje će morati luke da ispune kako bi bile klasifikovane kao luke od međunarodnog značaja. Jedna od važnih novina ovog zakona jeste odredba o tzv. finansijskoj transparentnosti luka. Ovim rešenjem predviđa se obaveza svih subjekata u lučkom sektoru koji naplaćuju bilo kakvu uslugu da krajnjim korisnicima usluga dokažu da su predviđeni iznosi zaista opravdani. Predlagač zakona predvideo je proceduru koja do danas nije primenjivana u našem pravnom sistemu i nadamo se da će i druga ministarstva početi sa uvođenjem ove prakse. Predlogom zakona smanjen je broj lučkih naknada, što svakako predstavlja povoljno rešenje za privredu, pri čemu je važno naglasiti da je ovaj Predlog zakona u potpunosti za Zakonom o budžetskom sistemu. Imajući u vidu da sadrži odredbe koje propisuju da će deo zakona kojim se uređuju lučke naknade prestati da se primenjuje nakon usvajanja zakona kojim će se urediti plaćanje naknada za korišćenje javnih dobara. Predlagač je izvršio i određene izmene zakona koje se odnose na sadržine tehničkih pravila. Izmenama i dopunama, između ostalog, uređuje se način isticanja baždarske oznake, obavezno nošenje kopija brodskih isprava i knjiga na potisnicama i teglinicama, kao i važenje privremenog svedočanstva o sposobnosti plutajućeg objekta za premeštanje u svrhu posebno prevoza. U vezi sa ovim, želimo da podržimo napore ministarstva i njene Uprave za utvrđivanje sposobnosti brodova za plovidbu u pogledu donošenja podzakonskog akta o tehničkim pravilima za statusnu sertifikaciju brodova unutrašnje plovidbe. Usvajanje ovog pravilnika jeste ključni doprinos usklađivanju domaćeg zakonodavstva sa nekim od najvažnijih propisa EU, tačnije sa jednom od najkompleksnijih direktiva EU uopšte. Budući da se u ovoj oblasti još od 1988. godine ništa nije menjalo, ovaj pravilnik umnogome će uticati na povećanje bezbednosti plovidbe. Na kraju bih pomenula izmenu jednog člana, koja na prvo čitanje ne ostavlja utisak suštinske izmene. Naime, u članu 171. Lučku kapetaniju zamenjuje Ministarstvo u pogledu sprovođenja postupaka ispitivanja plovidbenih nezgoda sa smrtnim ishodom ili teškim telesnim povredama. Bez obzira na razlog izmene u ovom konkretnom slučaju, bilo da je u pitanju reorganizacija Ministarstva ili neki drugi razlog, mišljenja sam da se ovim rešenjem može doprineti unapređenju bezbednosti plovidbe. Nadam se da će u narednom periodu i za ostale vidove saobraćaja, bilo da je železnički, aviosaobraćaj, a posebno drumski saobraćaj biti moguće predvideti sličnu praksu u vezi sa ispitivanjem nezgoda. Socijalisti pozdravljaju napore u pogledu sprovođenja i unapređenja svih zakonskih rešenja koja za cilj imaju bezbednost i efikasnost. Zato smo kao poslanička grupa i podneli nekoliko amandmana, o kojima ćemo diskutovati u raspravi u pojedinostima. U danu za glasanje u ime SPS kao ovlašćeni predstavnik vam kažem da ćemo podržati sva tri predloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Drago mi je da ste i vi dobili priliku da vodite sednicu Narodne skupštine. Nadamo se da će se nešto promeniti u radu. Pozdravljam ministarku Mihajlović, koja danas nije nešto Bog zna kako raspoložena, ali nadam se da ćemo saznati razlog kroz ovu raspravu, koji bi to problem mogao biti koji muči vaše Ministarstvo. Vi ste, uvažena ministarko, pred nas stavili tri zakona: Predlog zakona o izmenama i dopuna Zakona o plovidbi lukama na unutrašnjim vodama, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi i Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Kao i uvek do sada, i vi ste ove zakone dostavili po hitnom postupku. Mogao bi se svaki građanin Srbije pitati – čemu žurba sa ovim zakonima? Bez obzira što Srbija nema more, ona je dužna da uredi neka pitanja koja se tiču njenih građana koji plove na brodovima drugih zemalja i brodovima u vlasništvu Srbije i da država Srbija uredi plovidbu na domaćim plovnim putevima. Ali, priznaćete da to nije za hitan postupak. Mogao bih da prihvatim da bi za hitan postupak moglo biti nešto što danas, evo, dobio sam od građana pitanje, informaciju, kako hoćete, porodice koje su sa troje ili četvoro dece, ostali su bez struje zato što nisu mogli da plate komunalne obaveze… [[isključen mikrofon]]
Molim vas, gospodine Veselinoviću, da se vratite temi dnevnog reda. Institut poslaničkih pitanja je bio pre nekih par sati. Tada ste mogli da postavite to pitanje. Sada vas molim da se vratite temi dnevnog reda. Izvolite.
Ja sam vas, gospodine Arsiću, tek pohvalio, a vi ste se odmah pokvarili. Radi se o sledećem. Gospodine Arsiću, objašnjavam razlog zbog čega poslanička grupa SDS smatra da ovi zakoni nisu trebali da uđu u proceduru po hitnom postupku. Ne mislim da je Zakon o pomorskoj plovidbi i ovi drugi zakoni takve prirode da zahteva hitnost, pogotovo što ću sada navesti i razloge koji eksplicitno govore da se radi samo o navici Vlade, lošoj navici, i želji, čini mi se, nameri da poslanike ostavi bez dovoljno mogućnosti da na adekvatan način analiziraju te zakone. Evo i zašto. Recimo, neke odredbe Zakona o pomorskoj plovidbi, odredbe člana 15. stupaju na snagu tek kada Srbija uđe u EU. Zar mislite da će se to desiti u roku od 15 dana? Vama je trebalo petnaestak dana da sačekamo redovnu proceduru. Rekli su nam – neće za pet godina. Neke odredbe člana 20. ovog zakona stupaju na snagu 1. januara 2018. godine. Kao što sam pitao ministre pre vas ovde, pitam i vas – čemu žurba, čemu preša, što kaže narod, da u proceduru stavite zakone po hitnom postupku ako ste mogli da omogućite normalnu pripremu poslanicima za ove zakone? Oni nisu nevažni. Mi ne kažemo da su oni nevažni. Mi smo se potrudili, iščitavajući svako slovo, svaku tačku i zarez, da pripremimo amandmane na ove zakone. Pripremili smo tridesetak amandmana, ali bi se sigurno kvalitetnije i mi pripremili za raspravu i o amandmanima i o zakonima u načelu da smo za to imali koliko toliko pristojno vreme. Još jednom vas pitam – čemu to? Istina, ukinuta je praksa, to koincidira sa izborom novog direktora „Službenog glasnika“ iz vaših redova, da zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“. Međutim, svakako je važno šta u ovim zakonima piše. Vrlo je bitno da vidimo da li su ovi zakoni implementirali samo Konvenciju o radu pomoraca, koju je donela Međunarodna organizacija rada, koju smo mi ratifikovali 18. oktobra 2011. godine. Sledeće pitanje je – zbog čega tu konvenciju niste implementirali u naš pravni sistem? [[isključen mikrofon]]
Gospodine Veselinoviću, moram da vas prekinem, u jednom delu. Ja se izvinjavam, čisto zbog kvaliteta vaše diskusije. Zakon o dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi upućen je u skupštinsku proceduru 31. 12. 2014. godine. Zakon o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama upućen je u skupštinsku proceduru 8. decembra 2014. godine i skinut je hitan postupak sa njega, Narodna skupština je skinula hitan postupak. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila je po redovnom postupku. Znači, svi zakoni su barem preko mesec dana u proceduri. Oni su podneti i Skupština je rešila da ne budu u hitnom postupku. Izvolite, nastavite.
Dakle, na zakonima piše da su oni po hitnom postupku, a mi smo saziv za sednicu dobili dva ili tri dana pre održavanja sednice. Dakle, kako smo mi mogli znati da će ta sednica biti održana i zbog čega bi mi zakone, koji su po hitnom postupku, posmatrali na način sem da su po hitnom postupku? Mi nismo dobili obaveštenje da je sa njih skinuta oznaka da su po hitnom postupku. No, ovo nema veze sa tim. Dakle, gospodine Arsiću, gospođo ministarko, Konvencija o radu pomoraca, koju je donela Međunarodna organizacija rada, je usvojena, odnosno ratifikovana 2011. godine kod nas. Mi smo Zakon, kojim implementiramo tu Konvenciju, novelirali 2013. godine. Zbog čega, ministarko, niste u te novele zakona uneli odredbe Konvencija koja je već bila ratifikovana, nego to činite, ne znam, godinu, dve dana kasnije? Dakle, imali ste mogućnost da već tada ugradite te odredbe Konvencije u ovaj zakon. To samo pokazuje koliko, što bi rekli, leva ne zna šta radi desna, i zbog čega imamo izmene i dopune zakone koje su skoro bile u proceduri? Osim toga, u ovim zakonima, ovo su opšte primedbe, na jednom mestu kaže da nije potrebno obezbediti finansijska sredstva, dok se na drugom mestu kaže da će primene ovog Zakona, konkretno, o pomorskoj plovidbi izazvati troškove Narodne banke Srbije, Zavoda za izradu novčanica i kovanog novca. Koliko znam, Narodna banka Srbije je državna institucija, da li će imati troškove ministarstvo ili NBS, to je sasvim svejedno, te da će stvoriti troškove zdravstvenim ustanovama zbog uvođenja ISO sistema upravljanja kvalitetom. Dakle, šta je istina? Da li će ovaj zakon konkretno stvoriti obavezu ili neće stvoriti obavezu? Ono što je, takođe, bitno da znamo, moja prethodna govornika je rekla da zna nešto o tome da li će Luka Beograd biti na jednom ili na drugom mestu. To je za primenu ovog zakona veoma bitno. Mi, kao poslanici, evo, ja konkretno, ne znam da li je pitanje Luke Beograd rešeno i da li se i u kojoj meri ovi zakoni odnose na Luku Beograd? Kakve će implikacije imati na Luku Beograd i kakve implikacije ima Luka Beograd na ovaj zakon? Dakle, u kojoj je kategoriji vlasništvo Luke, u kojoj je kategoriji zemljište Luke, građevinsko, prostor gde treba da bude Luka ili nešto treće? Na koji način se ovaj zakon, odnosno ovi zakoni, pre svega zakon koji se odnosi na luke, reflektuje na Luku Beograd, možemo reći i Luku Novi Sad, ali pre svega na Luku Beograd, i da li je ovaj zakon na neki način, u određenim delovima, kada nije usklađivanje sa međunarodnim konvencijama, proistekao iz činjenice da imamo jednu vrlo, vrlo specifičnu situaciju sa Lukom Beograd, najvećom lukom u Srbiji, gde imamo čoveka na čelu, vlasnika koji je trebao biti direktor Železnica? Dakle, ima veze sa vlašću. Dakle, može se desiti, možemo pretpostaviti, mi iz opozicije, verovatno se neko iz vlasti pita, da li je gospodin Beko na neki način uticao na pisanje ovog zakona? Naravno, gospođo ministarko, veoma je važno i za ove zakone da li ćemo mi imati nove plovne puteve. Ja vas, ministarko, evo, pred narodnim poslanicima, pred građanima Srbije pitam – da li ste vi lično i da li je Vlada Srbije odustala od izgradnje još jednog plovnog puta na koji bi se odnosio ovaj zakon, a to je Kanal Dunav-Morava-Vardar do Egejskog mora, za koji je Vlada Srbije platila izradu elaborata? Istina, nikada nije gospodin Bačević dostavio Povereniku za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti informacije vezane za taj elaborat. Da li su u tom elaboratu predviđene neke nove luke u Srbiji i da li će se ovaj zakon primenjivati na njih? Da li činjenica što je gospodin Bačević sada ambasador u Kini znači da je Vlada Srbije, pošto se to, koliko sam razumeo, trebalo finansirati sredstvima kineske države, dakle, da li vi ostajete kod tog projekta za izgradnju Kanala Dunav-Morava-Vardar do Egejskog mora? Da li je to projekat i ove Vlade? Ako jeste, onda to treba da znamo i ovaj zakon će se primenjivati i na taj plovni put. Ako nije, molim vas da kažete da nije i da kažete da je to jedno od izbornih obećanja koja SNS nije realizovala. A možda je to presudilo što vi danas sedite tu? Dakle, molim vas da date jasan odgovor. Ćutanje će značiti da ste ostali kod poslednje izjave gospodina Bačevića da će graditi kanal do Egejskog mora… (Vladimir Đukanović, s mesta: Tema.) Molim vas, gospodine Arsiću, da li možete da poslanike pozicije…
Gospodine Veselinoviću, ja molim kolege poslanike da ne dobacuju, a vas molim da se vratite temi dnevnog reda. Slušamo vas već više od 11 minuta i voleo bih da makar jedan minut posvetite zakonu.
Gospodine Arsiću, radi se o zakonu koji se tiče luka na plovnim putevima i vrlo je važno šta će biti i koji će subjekti trebati da primenjuju te zakone i na koje će se objekte primenjivati ti zakoni, jer će tu biti novih luka ukoliko bude novih kanala. Ja samo pitam oko sadržine i predmeta, ali…
Gospodine Veselinoviću, postavljate pitanja na koja znate odgovor. Znači, zakon se primenjuje na sve postojeće objekte i primenjivaće se na nove koji se izgrade. Nećemo valjda da pišemo novi zakon?
Gospodine Arsiću, molim vas da ja čujem odgovor od ministarke da li će se taj plovni put graditi i kada će početi izgradnja kanala do Egejskog mora koji ste obećali u kampanji 2012. godine? Gospođo ministarko, ako nemate odgovor na ovo pitanje, a tiče se zakona i tiče se plovnih puteva, gospodine Arsiću, jer Dunav trenutno nije plovan u punom kapacitetu, a vi znate zbog čega je to tako – zato što niste završili Žeželjev most i zato što mogu tim Dunavom da plove samo brodovi određenog gaza, određene visine i obećali ste mi, gospođo ministarko, pre sedam-osam meseci da ćemo zajedno biti na nastavku početka izgradnje tog mosta. Jutros sam prošao pored tog mosta – tamo se ništa ne dešava, tamo propada deo mosta koji je donet. Vraćam se na sam zakon, u punom smislu kako sam dobio instrukciju od gospodina Arsića, međutim smatram da sam sasvim bio u temi gospodine Arsiću. Kada je u pitanju Agencija za upravljanje lukama iz delatnosti ove Agencije nama se čini ministarko da ona više nije agencija kako je ona prepoznata kod nas u pravnom sistemu, koja je nezavisna već ona više predstavlja organ uprave. Zašto? Zato što ona obavlja neke poslove koji su više u nadležnosti države i upravnih tela, dakle stručne, razvojne poslove, zaključuje ugovore o koncesijama, odlučuje o lučkim koncesijama, obavlja poslove koji su parekselans poslovi državne uprave. Zbog toga smatramo da se na ovu Agenciju teško mogu primeniti pravila koja se primenjuju na agencije koje su nezavisne, a koje nisu državni organi. Imam pitanje, ono je mene više zaintrigiralo, pošto nisam mogao da dođem do načina, odnosno matematike, kako ste došli do iznosa od pet miliona 186.000 evra, kada su u pitanju poslovi koji se objavljuju na sajtu Agencije? Nije mi sasvim jasno, uglavnom su tu neke okrugle cifre. Ne znam koju ste metodologiju koristili. Sa druge strane, bilo bi dobro da znamo odgovor na pitanje da li je ovaj Zakon o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama jedan od razloga zbog čega se on donosi, da bi se praktično ispravila greška koja je doneta odlukom o visini lučkih taksi. Država je donela odluku o visini lučkih taksi koja nije mogla da se primenjuje iako je stupila na snagu 1.7.2014. godine, te takse nisu primenjivane jer su luke tvrdile i pokazalo se po svemu sudeći da su bile u pravu, država ne može da naplaćuje takse jer su to lokalni prihodi. Da li vi kroz odredbe ovog zakona ispravljate i tu grešku koja je po svemu sudeći jedna od mnogih grešaka Vlade Republike Srbije? Sa druge strane, postoji ozbiljan problem i čini mi se da on ni ovde nije na adekvatan način sankcionisan, a tiče se sankcionisanja brodara koji naprave prekršaj, čak i krivična dela na plovnim putevima i ne zna se ko je nadležan za ta dela. Može se desiti da oni nigde ne pristaju, dakle može se desiti da nigde ne pristanu da naprave prekršaj na plovnom putu. Do sada je bilo problema u nadležnosti za takve prekršaje. Nemam uvid da je taj problem na kojoj sam u ranijim analizama ovih zakona, rekao bih sukoba pojedinih zakona, video da je to pitanje ovde rešeno, a nije nebitno pitanje. Na kraju, gospođo ministarko pošto je Srbija više na kopnu nego na moru i na vodama, recite mi molim vas, da li je koridor prema Crnoj Gori u opasnosti i da li je kineski partner odustao od tog posla i da li će to biti još jedna od obećanih a ne ispunjenih vaših želja?
Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Ovako, iako nije tema da vam odgovorim da se ne brinete za koncesiju. Nemojte da se brinete za Koridor 11, on će se graditi. Neće se graditi kroz kredite kako ste vi gradili puteve, već će se graditi sa modernim načinom finansiranja, a to je koncesija. Nemojte da brinete. To će biti i bićete informisani kao što uvek i jeste, kao što dobijete odgovor na svako vaše poslaničko pitanje. Nekoliko stvari ste postavili kao pitanje i pokušaću da vam odgovorim. Ako to ne bude dovoljno odgovoriću još jednom, ako treba i pismeno. Dakle, idemo prvo sa Agencijom, Agencija jeste regulatorno telo i zadržala je tu svoju ulogu. Osnovana je 2010. godine. Kada govorite o koncesijama mi apsolutno ništa nismo menjali u odnosu na Zakon o privatno-javnom partnerstvu. Dakle, Agencija sprovodi postupak, ali nije Agencija ta koja bilo šta radi u suprotnosti sa Zakonom privatno-javnom partnerstvu. Kada pitate za taj iznos 5,18 miliona evra itd. to je propisana direktiva. Dakle, ništa nismo izmišljali. Pre nego što krenem dalje, moram da vam kažem, ko god da vas je spremao, da li ste to vi ili neko od vaših kolega, nije vas dobro spremio, zato što postoji puno praznina i rupa u onome što ste vi sada rekli. Probaću da vam objasnim. Ne znam da li vaše kolege znaju, ne znam da li vi znate ali zakoni se ne prave za pojedince. Možda ste vi u nekom prethodnom periodu zakone pravili za pojedince, imali smo prilike to da vidimo, zato i ispravljamo. (Janko Veselinović, s mesta: Kao što ste vi za Jorgovanku Tabaković.) Izvinjavam se, ako mogu da kažem. Ja vas nisam prekidala.
Gospodine Veselinoviću, molim vas da ne dobacujete.
Dakle, ne pravi se zakon za pojedince, ne pravi se zakon za jednu luku, ne pravi se zakon za takve stvari. Zakon se pravi za sve luke, zakon se pravi za sve građane Srbije, za sve one koji će ulagati ili neće ulagati. Nikako to da shvatite za svih ovih osam meseci koliko ste u ovom parlamentu, govorim sa ovom Vladom sada. To je prva i vrlo važna stvar, pogotovo kada pitate o lukama. Druga važna stvar, amandmani koje ste dali ćemo sa dužnom pažnjom pogledati i ukoliko možemo sa tim amandmanima, a smatramo da su u skladu sa zakonom,mi ćemo sve što možemo usvojiti. Ali, sve što sam čula od vas, pored ovoga o Agenciji gde sam odgovorila konkretno, apsolutno nigde nema suštinske zamerke ni na jednu izmenu i dopunu ni jednog od ovih zakona. Kažite mi koje su to suštinski problem? Pomenuli ste Konvenciju, nemate informaciju za Konvenciju. Da Konvencija jeste ratifikovana 2011. godine, ali bilo je amandmana 2013. godine. Mi usvajamo kroz ove izmene i dopune zakona čak i te amandmane. Odmah da vam kažem, Međunarodna organizacija rada je pohvalila rad ovog ministarstva. To sam i na početku rekla baš zato što je primenila i amandmane na tu Konvenciju. Prema tome, kada želite nešto da kažete onda se u potpunosti informišite o tome. Verujte mi, niste u pravu. Vratiću se na početak, rekli ste hitnost postupka, predsedavajući je objasnio, ali ću još jedanput da ponovim, praksa ovog ministarstva jeste da ili budu javne rasprave ili da ima dovoljno vremena da svi poslanici mogu da pogledaju zakon. Sami ste skinuli oznaku hitnosti i bilo je dovoljno vremena da pogledate izmene i dopune zakona, da ne govorimo da jedna izmena i dopuna zakona ima izmenu u dva člana. Izvinite, ako ne možete za dva meseca da pogledate ta dva člana, ne znam šta da kažem. U svakom slučaju, verujem da će ove izmene i dopune zakona doprineti da napravimo korak napred kada govorimo o vodenom saobraćaju u Srbiji. Spremni smo da čujemo primedbe, suštinske primedbe i da te primedbe kroz amandmane, ukoliko jesu takve u svakom smislu usvojimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Samo ću se u jednoj rečenici složiti sa kolegom Veselinovićem od celog izlaganja, a to je rečenica da leva ne zna šta radi desna. To se ovaj put odnosi na gospodina Veselinovića i njegovu poslaničku grupu. Zašto? Zato što je desetak minuta potrošio objašnjavajući zašto hitan postupak, zahvaljujem vam se gospodine Arsiću na tom kratkom kursu koji ste održali gospodinu Veselinoviću gde je mogao da vidi da ni jedan od ova tri zakona nisu po hitnom postupku. Međutim, ono što je takođe potvrda da leva ne zna šta radi desna je predstavljanje da je SDS predao tridesetak amandmana. Ili gospodin Veselinović levo ne zna šta je desno ili je namerno pokušao da prevari Narodnu skupštinu. Nije predala tridesetak amandmana nego celih 14 amandmana. Tako da još jedna neistina. Sa druge strane, ono što bi želeo da pitam, pošto je tu predstavljeno nešto oko „Luke Beograd“, pitanje bliskosti vlasnika „Luke Beograd“, izvinite, a ko je prodao „Luku Beograd“? Za vreme kojih vlada je „Luka Beograd„ promenila svoju vlasničku strukturu? Za vreme ove Vlade, za vreme Vlade Aleksandra Vučića i SNS? Za pola godine je naplaćeno četiri puta više poreza nego što ste vi naplatili za četiri godine. Pa, ko je tu onda uspešniji? Onaj koji je promenio, onaj koji je žmureo pred naplatom poreza ili onaj koji poreze i ono što pripada državi četiri puta više za pola godine nego što ste vi uradili za svih četiri godine vaše Vlade, gospodine Veselinoviću? Hajde, saberite to, hajde napravite tu matematiku, pošto vidim da se predstavljate kao stručnjak za pravo koji ne zna da jedna zakon važi podjednako za sve, kao što je i gospođa Mihajlović, ministar to i rekla, ali je predstavio ovde sebe kao stručnjaka za raspoloženje. Znate, raspoloženiji smo. Raspoloženiji smo u odnosu na vreme…
Vreme.
… i kakve ste nam javne finansije postavili. Raspoloženiji smo zato što se brinemo o građanima Republike Srbije, zato što se brinemo o ozdravljenju javnih finansija, zato što naša zemlja pravi korake napred u uređenju na evropskom putu. Sve ono protiv čega ste se vi zalagali i protiv čega ste radili.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Pravo na repliku, dr Janko Veselinović.
U suštini, kada je u pitanju gospodin Babić, ja sam odavno odustao da repliciram, jer nikada se njegove replike nisu odnosile na sadržinu onoga o čemu se raspravlja, već je uvek pričao o prošlom vremenu, a mi smo u prezentu, a prezent je takav da vi, gospođo Mihajlović, donosite baš zakone koji ne deluju „erga omnes“, što je opšte pravilo u normiranju. Prvi zakon koji je vaša, odnosno prethodna Vlada donela jeste zakon koji je mogao da se zove zakon o Jargovanki Tabaković. Poslednji zakon koji ste doneli pre desetak, petnaest dana jeste zakon o tužiocu za ratne zločine koji je praktično donet za jednu osobu i ja se slažem da to nije u skladu sa opštim pravnim načelima, ni u pravu koji postoji u većini zemlja EU, ni u Anglosaksonskom pravu. Dakle, zakoni treba da deluju prema svima, ali vi takve zakone nažalost veoma retko donosimo, pa sam ja zbog toga danas pomislio da možda ovaj zakon se donosi i zbog „Luke Beograd“. Niste mi dali odgovor. Sa druge strane, kada su u pitanju konkretne primedbe na ovaj zakon, gospođo Mihajlović, vi znate da se o konkretnim primedbama govori u danu kada se raspravlja o amandmanu. Mi smo podneli više amandmana. Na neke smo podneli i dodatne ispravke kojim smo popravili te amandmane. Mi smo, sa druge strane…
Vreme, gospodine Veselinoviću.
… vrlo detaljno pogledali ove zakone. Završavam. Ne stoji da nas je neko loše pripremio zbog toga što su sve primedbe na mestu i videće te kada budemo raspravljali.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Babić.
Iako gospodin Veselinović pokušava da ne priča o prošlosti, opet se dohvatio prošlosti i u prethodnom izlaganju i sad ovom izlaganju i oko Žeželjevog mosta, ali i oko zakona koji smo onomad doneli. Mogu samo da pitam kada smo opet oko tog Žeželjevog mosta, a što ga vi ne završiste? Zašto ste ga vi zaustavili, zašto ste vi izgradnju Žeželjevog mosta zaustavili? Sada pitate ovu Vladu - zašto to niste uradili preko noći, zašto to niste uradili odmah? Zašto ste vi zaustavili? Zašto vi niste završili taj Žeželjev most? Sa druge strane, ni u jednom jedinom tekstu, ni u jednom jedinom slovu zakona se ne pominje tužilac za ratne zločine, gospodin Vukčević. Ali ću vas podsetiti,ma koliko vi ignorisali reformu pravosuđa iz 2008. godine, tu ponos i diku bivšeg režima Borisa Tadića, Janka Veselinovića, šta je sa tim? Da li je neko dao podršku ili je neko rekao da je ta reforma pravosuđa dobra, jer je ona bila čisto personalna? Smenjuju se tužioci i sudije koji nisu vaši, dovode se stranačke sudije i tužioci. Šta ćemo sa tim? Šta je sa tim zakonima koje je tada Narodna skupština usvajala? Da vas podsetim, zakone ne usvaja ne znam ko, zakone usvaja Skupština Republike Srbije. To je bar po Ustavu. Da li je moguće da doktor pravnih nauka ne poznaje Ustav Republike Srbije, Ustav svoje zemlje? Ni u jednom jedinom slovu zakona, koji je donela Narodna skupština Republike Srbije na predlog Vlade SNS i Aleksandra Vučića nema spominjanja i ne radi se parcijalno, ni personalno po bilo kome. Zakoni su opšti akti koji važe podjednako za sve. Ali, ako neko bi trebalo da ćuti o reformi pravosuđa, koji je jedan kontinuiran proces, to bi trebalo da radi poslanička grupa gospodina Janka Veselinovića zato što niko…
Vreme.
…. ni u domaćoj ni u međunarodnoj javnosti nije imao ni jednu jedinu reč hvale za postupak pravljenja političkog, stranačkog tužilaštva i stranačkog pravosuđa, kao što je to urađeno od 2008. do 2012. godine.
Pravo na repliku, dr Janko Veselinović.
Ja ću gledati da sa ovom replikom završim replike, ako je to moguće. Dakle, nikada u istoriji Srbije pravosuđe nije stajalo četiri meseca kao za vreme Vlade Aleksandra Vučića. Nikada više problema nije bilo u delovanju pravne države nego za vreme Vlade Aleksandra Vučića. Gospodin Babić dobro zna da je Žeželjev most, obnova Žeželjevog mosta počela za vreme Vlade kada je na čelu države bio predsednik Boris Tadić. Gospodin Babić dobro zna da je gradnja Žeželjevog mosta obustavljena za vreme Vlade Aleksandra Vučića i gospodina Nikolića. Gospodin Babić zna verovatno i da je sadašnjost vrlo, vrlo, vrlo loša za njegovu stranku i za njegovu Vladu i zbog toga neće o njoj da priča. Zato što je po indeksu siromašnosti Srbija na sedmom mestu u svetu iza Venecuele, Argentine, Sirije, Ukrajine, Sau Tome i Principa. Dakle, zemalja u kojima se ili vodi rat ili koje su bile ili u kojima su postojali neki nenarodni ili nedemokratski režimi. Zna gospodin Babić da od jedne ili dve plate u Srbiji koje su 20 ili 30 hiljada ne može da se preživi jedan mesec i zna da je čista neistina to kada neko kaže da građani Srbije primaju 49 hiljada, jer se zna da 60% građana Srbije prima platu između 20 i 30 hiljada, a milion i 50 hiljada penzionere prima platu manju od 25 hiljada i sa tim ne može da se kupi potrošačka korpa od 66 hiljada dinara.
Zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Drago mi je da ste rekli da je u Srbiji demokratski režim. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović.
Sve što ste rekli nije istina. Sve što se rekli nije istina i uopšte se tako ponašate. To što govorite i kada ste govorili o ovim zakonima i ovo što sada govorite, pogotovo kada govorite o Žeželjevom mostu, apsolutno nije istina. Na kraju krajeva, građani Srbije koji ovo gledaju, zbog toga se javljam, ne zbog vas i ne vama da objašnjavam. Dakle, to što ste rekli nije istina. Žeželjev most stoji zbog vas. Zbog vas stoji. To da li ste se vi nešto delili i imate dve stranke itd. Izvinite, zbog Demokratske stranke stoji Žeželjev most. Počeo je sa Tadićem, tako je. Način na koji ste ugovarali poslove, način na koji ste radili je sramotan bio način i zbog toga sramotnog načina Žeželjevog mosta tada pre nekoliko godina kada je vaš predsednik SDS ili kako vam se već zove stranka zove, izvinjavam se ako sam pogrešila u nazivu. Dakle, zbog vas danas imamo problema sa realizacijom Žeželjevog mosta. Kao što sam vam rekla za Koridor 11 da će biti završen, biće završen i Žeželjev most. Ali, to neće biti zasluga Tadića i vaših ljudi, nego će to biti zasluga Aleksandra Vučića i ove Vlade. Da, gospodine. Nije zaustavio Aleksandar Vučić, nego je zaustavio Tadić. I, nije Aleksandar Vučić napravio probleme o kojima vi govorite, jer mi probleme rešavamo. To je razlika između nas i vas.
Zahvaljujem. Pravo na repliku Zoran Babić, i završavamo sa krugom replika. Izvolite.
Kada smo kod obećanja, da li to beše onaj isti Boris Tadić koji je osam godina bio predsednik države, koji je u jednoj predizbornoj kampanji, sećam se, sećate se i vi, sigurno, gospođo Mihajlović, izašao na Ibarsku magistralu na Koridor 11, pa je rekao onako slavodobitno – evo. tu je „haj vej“? Sutradan je samo od „haj veja“ ostao haj, samo doviđenja, bez puta. Da li je to isti onaj gospodin Tadić, kojeg je gospodin Veselinović, kao što ga i sada podržava, koji je obećao 200 hiljada novih radnih mesta 2008. godine? Znate zašto su građani siromašni? Ne zato što su ostali bez tih 200 hiljada obećanih radnih mesta, nego što je još 400 hiljada ljudi nesretnim, pljačkaškim, kriminalnim privatizacijama ostalo još preko toga bez posla. Da li je to isti onaj Boris Tadić koji je kvalitet asfalta na obilaznici oko Beograd, a jako dobro se sećam, ispitivao ručno? Pazite, to je marketinški bilo tako dobro, da se predsednik države sagne, pa da onako ručno ispituje kvalitet asfalta. Ručno je mazio asfalt, a šta je bilo ispod, koliko je bila debljina tog asfalta, šta je bila podloga, koliko problema imamo zbog toga, zbog loše ugovorenih poslova, zbog loše urađenih podloga? Šta je sada, za vreme vlade Aleksandra Vučića, za vreme vođenja na ovaj način, kao što radi gospođa Mihajlović, koliko je urađeno autoputa, koliko je urađeno Koridora 10, koliko je urađeno Koridora 11? Mi se nalazimo u samom evropskom vrhu, što se tiče izrade autoputeva, po dužini i po kvalitetu. Siromaštvo. Gde ste nas vi doveli, gospodine Veselinoviću? Čime se vi hvalite, gospodine Veselinoviću? Sa koliko ljudi koji su ostali bez posla pljačkaškim privatizacijama, siromaštvom?
Molim vas, gospodine Babiću, bez ličnog obraćanja.
Ako je bilo tako dobro do 2012. godine, zašto ste izgubili izbore?
Vreme, gospodine Babiću.
I vi nišanite nekoga i vi nekoga pokazujete, da li treba da sedi ovde u Narodnoj skupštini ili ne treba, sa listama koje ne možete ni da predate, zato što vas ljudi na lokalu neće ni na vašu listu, a kamo li da glasaju za vas. Stavite malo prst na čelo i počnite da se ponašate kao odgovoran čovek.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Gospodine Veselinoviću, po kom osnovu? (Janko Veselinović, s mesta: Pominjali su i predsednika stranke i mene.) Gospodine Veselinoviću, prvo moram da vam kažem da ste vi svojim izlaganjem isprovocirali jedan niz replika. Na to se javila i ministarka, javio se kolega Babić, imali ste i vi pravo da im odgovorite, oni vama, i mislim da je vreme završimo sa tim i da nastavimo dalje sa radom. (Janko Veselinović, s mesta: Njihovih pet, a moje dve. Dajte mi još jednu.) Gospodin Babić je na vaše izlaganje imao tri replike, vi ste mu dva puta odgovorili, računajte da mu je prva replika koju je rekao bio dogovor na vaše izlaganje. Isto se dešava i sa ministrom Zoranom Mihajlović. Znači, potpuno ste ravnopravni bili. Potpuno sam siguran da vi, kao vešt i iskusan poslanik, ćete već naći način da u nastavku diskusijeda se javite i da nastavite. (Janko Veselinović, s mesta: Ne želim da kršim Poslovnik.) Verujte, ne kršim ga ni ja u ovom slučaju, dobili ste samo odgovore na pitanja koja ste postavili, a vi i gospodin Babić samo ste izmenjali međusobno optužbe. Tako ako hoćete možemo da nastavimo ceo dan, ali nema svrhe onda biti na ovoj sednici. Da ostavimo vas i gospodina Babića da rešimo taj problem . (Janko Veselinović, s mesta: Dozvolite da budemo ravnopravni.) Idemo dalje. Pitam da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovana gospođo ministar, gospođo Mihajlović, poštovani predstavnici Ministarstva, gospođo Sojić, gospodine Kovačeviću, dame i gospodo narodni poslanici, nažalost, očigledno je da postoje neki poslanici nekih stranaka bivšeg režima koji se vode onom narodnom – ja zakon nisam čitao, ali zakon je takav i takav. Ali, to je nešto što govori o njima, ne bih trošio vreme na to. Pred nama su tri važna zakona, dakle, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi i Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama nastavlja se proces usklađivanja domaćeg zakonodavstva i prakse sa transportnom politikom EU u oblasti vodnog transporta. Transponovanje propisa EU u domaćem zakonodavstvu i njihova primena u ovoj grani saobraćaja pokazao se kao izuzetno težak proces u našoj zemlji. Ovde prevashodno mislim na sektor lučkih usluga Republike Srbije, gde u periodu od 2001. do 2006. godine je sproveden potpuno neprimeren proces privatizacije lučkih preduzeća u kome su luke kao javna dobra tretirana kao i svako drugo preduzeća u privatizaciji, čime je napravljen jedan od najnegativnijih presedana u celokupnom uporednom pravu. Problemi nastali takvom sprovedenom privatizacijom počeli su delimično da se rešavaju 2010. godine, usvajanjem Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama. Međutim, brojna pitanja ostala su nerešena u tom zakonu, što je prouzrokovalo zastoj u daljem razvoju lučkog sektora Republike Srbije. S tim u vezi, ovim predlogom zakona predlaže se promena klasifikacije luka sa ciljem da luke koje su danas otvorene za međunarodni saobraćaj zadrže mogućnost da to i dalje ostanu, dakle, da i dalje ostanu otvorene za brodove svih zastava sveta, ali i da se istovremeno domaće zakonodavstvo harmonizuje sa zahtevima Uredbe EU 1315/2013, o smernicama za razvoj trans-evropskih transportnih mreža. Posledično, predloženo je napuštanje dosadašnje klasifikacije na luke otvorene za međunarodni saobraćaj i luke otvorene za domaći saobraćaj i ista se zamenjuje klasifikacijom od međunarodnog značaja, nacionalne luke od pokrajinskog značaja i nacionalne luke od lokalnog značaja, odnosno od značaja za lokalnu samoupravu, pri čemu će sve tri kategorije luka biti otvorene za međunarodni saobraćaj. Zahteve Uredbe 1315/2013. o minimalnoj količini od 500 hiljada tona pretovara, kao i strožije infrastrukturne i druge zahteve moraće da ispune luke koje će biti klasifikovane baš kao luke od međunarodnog značaja. Nadalje, ovim predlogom zakona napravljen je prvi korak u cilju usaglašavanja nacionalnog zakonodavstva sa odredbama direktive EU 2014/23, o dodeljivanju koncesionih ugovora u delu koji se odnosi na dodeljivanje lučkih koncesija. S tim u vezi, izvršena je podela na dve vrste lučkih koncesija, i to – lučke koncesije za usluge, kada se koncesija daje za obavljanje lučke usluge, i lučke koncesije za javne radove, kada se koncesija daje za izgradnju lučkih građevina i objekata. U skladu sa odredbama direktive 2014/23 Predlogom zakona propisana je procenjena vrednost usluga, odnosno javnih radova, koja obavezuje agenciju za upravljanje lukama na pokretanje postupka dodavanje lučke koncesije i to je onihpominjanih 5.186.000 evra. Koristim ovu priliku da ukažem da je Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, koje je pripremilo ovaj predlog zakona, pokazalo da ume da sluša i da ume da razume zahteve koji dolaze od strane privrede. S tim u vezi, značajno je istaći da je ovim predlogom zakona smanjen broj lučkih naknada i to samo na dve naknade koje se naplaćuju u dnevnom poslovanju, umesto dosadašnjih četiri. Pored ove dve naknade, lučki operateri, koji će tek ući na tržište lučkih usluga Republike Srbije, plaćaće naknadu za operativnu upotrebu luke kao dobra u opštoj upotrebi i ležarinu kao posebnu vrstu lučke naknade plaćaće samo brodovi koji koriste operativnu obalu luke u neku drugu svrhu, osim ako je to slučaj sa pretovarom tereta. Takođe, Predlogom zakona preciziran je postupak za utvrđivanje lučkih područja luka i pristaništa. S tim u vezi, instituta proglašenja lučkog područja, te mogućnost proširivanja lučkih područja u većini luka, koja je prepoznata Strategijom razvoja vodenog saobraćaja od 2015. do 2025. godine, koju je Vlada nedavno usvojila, 31. decembra 2014. godine, otvaraju mogućnost za ulazak novih lučkih operatera na domaće tržište. Ovde je interesantno ukazati i na to da je Lučki sektor Republike Srbije izuzetno interesantan i za sve svetske lučke operatere. S tim u vezi, sa pažnjom smo pratili informacije o potencijalno velikom ulaganju kineskog konzorcijuma lučkih operatera, finansijskih institucija i konsultanata u izgradnji nove luke u Beogradu, gde se u medijima kao nova lokacija spominjala pozicija kod Pupinovog mosta. Takođe, u medijima smo mogli da vidimo da postoji zainteresovanost velikih lučkih operatera iz država članica EU, kao i Ujedinjenih Arapskih Emirata za ulazak na domaće tržište lučkih usluga. U cilju preciziranja pojedinih odredaba predloga zakona, poslanička grupa SNS je podnela nekoliko amandmana na predlog zakona i verujemo da će isti biti prihvaćeni od strane predstavnika predlagača, zato što imaju za cilj poboljšanje ovih zakonskih predloga. U odnosu na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, osnovni razlog za donošenje ovog predloga zakona jeste nastavak usklađivanja domaćeg zakonodavstva sa Konvencijom o radu pomoraca, kako bi se rešio problem sa kojim se suočavaju domaći državljani koji rade kao pomorci. Naime, poslednjih godina naši državljani se suočavaju sa problemom, da prilikom pristajanja pomorskih brodova na kojima rade ne mogu da privremeno napuste brod i izađu na kopno kao i ostali pomorci, jer ne poseduju identifikacionu kartu pomoraca u skladu sa navedenom konvencijom. Ovim predlogom zakona ovaj nedostatak će konačno biti otklonjen, te će državljani Republike Srbije uživati ista prava kao i pomorci iz ostalih zemalja. Konačno, Predlogom zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila izvršeno je usaglašavanje sa Zakonom o prekršajima, te je uređena jedna specifična situacija u odnosu na rad pomoraca na domaćem pomorskom brodu. Naime, kako ovi brodovi nikada ne ulaze na teritoriju Srbije, propisano je da tim pomorcima nije potrebno odobrenje za boravak, u skladu sa Zakonom o strancima, kao i dozvola za rad, u skladu sa Zakonom o zapošljavanju stranaca. Želeo bih da se još malo zadržim na jednom dokumentu koji se zove Strategija razvoja vodnog saobraćaja Republike Srbije od 2015. do 2025. godine, koji je nedavno, kako smo i rekli, usvojila Vlada Republike Srbije. Strategija razvoja vodnog saobraćaja je obiman i sveobuhvatan dokument, koji predstavlja šansu koju Srbija može i mora da iskoristi da osnaži sve svoje privredne i infrastrukturne kapacitete u oblasti vodnog saobraćaja, a između ostalog i uz pomoć opredeljenih finansijskih sredstava EU. Sledeći korak, uz Strategiju razvoja vodnog transporta, je i donošenje pratećeg akcionog plana, koji ima zadatak da prepozna konkretne mere za dalje unapređenje ovih ciljeva. Iz svih ovih razloga, poslanička grupa SNS snažno podržava ova predložena rešenja i u Danu za glasanje će glasati za ove zakonske predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda. Takođe, poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 14.00 časova.
Nastavljamo sa radom po redosledu narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević, a neka se pripremi narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite, gospodine Steviću.
Poštovani potpredsedniče, poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, razlozi za izmene i dopune Predloga zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama nastali su zbog potrebe da se prvenstveno otklone svi nedostaci koji su suočeni tokom primene zakona u praksi, a koji su neprecizno, dvosmisleno, a u nekim slučajevima nedostajale su adekvatne odredbe kako bi se zakon u potpunosti mogao primenjivati. Pored toga, bilo je neophodno da se predlog zakona uskladi sa Zakonom o prekršajima, Zakonom o transportu opasnog tereta, Zakona o javnom privatnom partnerstvu i koncesijama, kao i Zakonom o javnim nabavkama. Poslednji, ali ne manje značajan element su i naše međunarodne obaveze koje se ogledaju kroz ratifikovani Evropski sporazum o međunarodnom prevozu opasnog tereta na unutrašnjim plovnim putevima, Evropskog sporazuma o glavnim unutrašnjim vodnim putevima, od međunarodnog značaja, kao Uredbi EU 1315 koja je doneta 2013. godine o Trans-evropskoj transportnoj mreži. Koliko je značajan Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, želeo bih da pokažem kroz sledeće činjenice. Naime, kroz Srbiju prolaze dva evropska saobraćajna koridora, kopneni Koridor 10 i Koridor 11 koji povezuje deset evropskih zemalja koji izlaze na plovni deo reke Dunav. Od granice sa Mađarskom do Beograda, Dunav teče praktično paralelno sa trasom evropskog auto puta i železničkom prugom, što taj prostor čini izuzetno vrednim i značajnim sa privrednog i svakog drugog stanovišta. To potvrđuje i činjenica da su u periodu od 2001. - 2009. na prostoru uz Dunav i u njegovim rubnim delovima strani investitori investirali više od dve trećine svih stranih investicija u Srbiji. Srbija ima povoljne ekonomske i geografske karakteristike za teretni, putnički, turistički i vodni saobraćaj. Potencijali unutrašnjih plovnih puteva, reke i kanali sa ukupnom dužinom od 1677 kilometara, značajni su, a po gustini od 21,7 kilometra na 1000 kilometara kvadratnih su iznad EU gde je 27 kilometara na 1000 kilometara kvadratnih. Međutim, potencijali unutrašnjih plovnih puteva su neiskorišćeni. Plovne puteve Srbije čine Dunav 588 kilometara, Sava 207 kilometara, Tisa 164 kilometara, Begej 77 kilometara, Tamiš 41 kilometar i hidrosistem Dunav-Tisa-Dunav 600 kilometara. Stanje unutrašnjih i plovnih puteva i prateće infrastrukture je nezadovoljavajući i potrebna su znatna ulaganja u njenu rehabilitaciju. Reka Dunav predstavlja značajan panevropski Koridor 7 i stratešku vezu sa Evropom i Evroazijom koja može i treba da podstakne razvoj trgovine, turizma i usluga u Srbiji. Od ukupne plovne dužine Dunava, 2580 kilometara, 22,8% se nalazi na teritoriji Srbije. Ciljevi razvoja ovog koridora definisani su Memorandumom o razumevanju i razvoju panevropskog Koridora 7, čiji su potpisnici Nemačka, Slovačka, Austrija, Mađarska, Hrvatska, Jugoslavija, Rumunija, Bugarska, Moldavija, Ukrajina i Evropska komisija. Reka Sava je plovna celim svojim tokom kroz Srbiju u dužini od 207 kilometara. Okvirni sporazum o basenu reke Save potpisan je 2004. godine. Između Srbije i Crne Gore, Bosne i Hercegovine, Hrvatske i Slovenije, a počeo je da se primenjuje 2005. godine. Tako je Sava dobila status međunarodne plovne reke. Deonica od Beograda do Siska uključena je u evropsku mrežu unutrašnjih plovnih puteva međunarodnog značaja i trenutno ima treću klasu plovnosti. Za reku ovog značaja minimalna je četvrta klasa. Uspostavljanjem nesmetane bezbedne plovidbe na Savi podstakla bi se regionalna saradnja i razvoj, kao i povezivanje preko Dunava sa mrežom evropskih plovnih saobraćajnica. Sada se reka nalazi u tzv. prirodnom režimu. Međutim, za održavanje i unapređenje signalizacije potrebne su znatne investicije. Reka Tisa protiče kroz Srbiju dužinom od 164 kilometara i uliva se u Dunav kod Slankamena. Sporazumom o plovidbi Tisom, zaključenim sa Mađarskom 1955. godine, omogućena je slobodna plovidba pod jednakim uslovima, a Tisa je proglašena međudržavnom rekom. Hidrosistem Dunav-Tisa-Dunav je višenamenski vodoprivredni sistem, čija je glavna funkcija navodnjavanje i odvodnjavanje, ali postoje uslovi za plovidbu. Sastoji se od 12 plovnih kanala Bačke i Banata ukupne plovne dužine od 600 kilometara, koji su svrstani u četiri kategorije plovnih puteva. Ovaj sistem predstavlja jedan od najvećih kanalskih plovidbenih mreža u Evropi koja pored plovnih kanala obuhvata i kanalisane reke Begej i Tamiš. Na kanalima Dunav-Tisa-Dunav izgrađeno je 16 brodskih prevodnica od kojih 12 mogu da prime plovila od 1000 tona nosivosti, a četiri do 500 tona nosivosti. Neki od razloga relativno slabog korišćenja kanala Dunav-Tisa-Dunav za plovidbu su nedovoljna širina kanala, nedostatak markiranja navigacionih znakova, podvodna i obalska vegetacija itd. Domaća plovila uglavnom transportuju robu u jednom smetu i na malim rastojanjima, pri čemu plaćaju takse za korišćenje kanala, dok je za prelazak stranih brodova potrebna dozvola Ministarstva zaduženog za saobraćaj. Svaka od ovih nabrojanih reka ima i svoje luke. Na reci Dunav ima osam luka od međunarodnog značaja, i to: Apatin, Bogojevo, Bačka Palanka, Novi Sad, Beograd, Pančevo, Smederevo i Prahovo. Najveće luke na Savi su Šabac i Sremska Mitrovica. Na reci Tisi je Senta. Po kapacitetima i obimu prometa najvažnije luke su Beograd, Pančevo, Smederevo i Prahovo, a samo Beograd i Pančevo imaju kontejnerske terminale. Zajednička karakteristika svih naših luka jeste mala iskorišćenost postojećih kapaciteta, a to je u proseku oko 30%. Za tako malu iskorišćenost ima više razloga, a osnovni su: smanjena industrijska proizvodnja u Srbiji, slaba tehnološka opremljenost luka, neizgrađeni tehnološki sistemi za kombinovani i intermodalni transport i slično. U cilju bolje transportne i energetske efikasnosti, smanjenja troškova u reprociklusu i poboljšanje ekologije treba raditi na izgradnji logističkih centara koji bi objedinjavali sve vidove transporta. Nadalje, naše luke su neuređene i neopremljene za turističke brodove, a marine za jahting, turizam nisu ni izgrađena i smatram da bi bilo neophodno u narednom periodu raditi na razvoju te grane naše vodne privrede. Da bi što više razvijali i unapredili našu vodnu privredu, neophodno je pomoći preduzećima koja se tom delatnošću bave. Preduzeća u Srbiji koja se bave vodnim transportom imaju 396 polovnih sredstava, što čini kapacitet od 403.853 tone. Preko 77% čine plovila za prevoz rasutih tereta, a ostalo su plovila za prevoz tečnih tereta. Sva rečna flota je dosta stara, tehnološki zaostala sa ovakvom flotom Srbija participira u ukupnoj Dunavskoj floti svega sa 10%. Putnički i vodni saobraćaj u Srbiji ima uglavnom, tranzitno-turistički karakter, koji organizuju turističke agencije, pretežno iz Nemačke i Austrije u vidu krstarenja ka Crnom moru. Ova vrsta saobraćaja ima stalni trend rasta i predstavlja važnu ulogu u razvoju trgovine i turizma. Iako imamo sve ove prednosti, kako prirodne, tako i geografske, smatram da je neophodno i dodatno unaprediti i zato ohrabrujemo Ministarstvo saobraćajada učini sve kako bi u potpunosti iskoristili ovaj potencijal u punom razvoju naše zemlje. Poštovani narodni poslanici, što se tiče konkretno izmena i dopuna Zakona, ja bi se u ovom obraćanju usredsredio na ključne izmene i dopune. Konkretno izmenama i dopunama propisuje se. Pod jedan, saglasnosti koje izdaju agencije za upravljanje lukama i ministarstvo prilikom izrade tehničke dokumentacije za izgradnju luka i pristaništa. Pod dva, kada lučka kapetanija izdaje odobrenje za uplovljavanje stranog broda u brodogradilište. Pod tri, brodovi koji su povučeni iz upotrebe se moraju ukloniti i sa obale po nalogu lučke kapetanije. Pod četiri, da uprava za utvrđivanje sposobnosti brodova za plovidbu izdaje odobrenje domaćim proizvođačima opreme za brodove na osnovu podzakonskog akta koji donosi ministar. Pod pet, kao da uprava za utvrđivanje sposobnosti brodova za plovidbu, vodi evidenciju o izdatim ispravama koji će biti dostupan na internet stranici. Ono što bi posebno istakao je član 66. kojim je izvršeno usklađivanje odredaba zakona sa Zakonom o potvrđivanju Evropskog sporazuma o glavnim unutrašnjim vodnim putevima od međunarodnog značaja i Uredbom EU 1315 koja je doneta 2013. godine. Pre svega u smislu promena, klasifikacije luke otvorene za međunarodni saobraćaj i luke otvorene za domaći saobraćaj koje se zamenjuju klasifikacijom na luke od nacionalnog značaja i na luke od pokrajinskog značaja, odnosno značaja za lokalnu samoupravu pri čemu će obe ove vrste luka biti otvorene za međunarodni saobraćaj. Zahtevi Evropskog sporazuma o glavnim unutrašnjim vodnim putevima od međunarodnog značaja i Uredbe 1315/2013, o minimalnoj količini od 500.000 tona pretovara, kao i strožije infrastrukturne i druge zahteve, moraće da ispune luke od nacionalnog značaja, i samo će one imati pristup kohezionom i drugim fondovima EU, jer će ispunjavati zahteve propisane Uredbom 1315 od 2013. godine. Takođe, istakao bih i članove 86. i 87. kojima je izvršeno detaljno normiranje materije davanja lučkih koncesija, u skladu sa odredbama Zakona o javnom privatnom partnerstvu i koncesijama i Zakona o javnim nabavkama. Izvršena je podela na dve vrste lučkih koncesija i to koncesija za usluge, kada se koncesija daje za obavljanje lučke usluge i koncesija za javne radove. Kada se koncesija daje za izgradnju lučkih građevina i objekata. U skladu sa zahtevima učesnika na tržištu smanjen je broj lučkih nadoknada i to samo na dve nadoknade, koje se naplaćuju u dnevnom poslovanju, a to su, pod jedan, naknada za operativnu upotrebu luke, odnosno pristaništa koje se plaća za dobijeno odobrenje, za obavljanje lučke delatnosti i koji plaćaju lučki operateri koji tek ulaze na tržište lučkih usluga Republike Srbije nakon prethodno sprovedenog postupka za javno prikupljanje ponuda. Pod dva, ležarina koja se plaća samo ako brod koristi operativnu obalu u neku drugu svrhu osim za pretovar tereta. Ne manje važno je i to da je i pored zahteva propisanih tehničkim pravilima za statutarnu sertifikaciju brodova unutrašnje plovidbe kao i brodovi za teret opasnog tereta i drugi brodovi za koje je to propisano međunarodnim sporazumom, da moraju da ispunjavaju zahteve utvrđene pravilima za klasifikaciju priznatih klasifikacionih društva. U delu kojim se uređuje sposobnost broda za plovidbu, izvršene su određene dopune članova zakona kojima se, između ostalog, uređuje način isticanja baždarske oznake, obavezno nošenje kopija brodskih isprava i knjiga na potisnicama i tegeljicama kao i važenje privremenog svedočanstva o sposobnosti plutajućeg objekta za premeštanje u svrhu posebnog prevoza. Zbog svega navedenog, Poslanička grupa SPS, će u Danu za glasanje podržati sva tri zakonska projekta i glasati za iste. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić, a neka se pripremi narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite dr Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući, gospođo ministarka, uvaženi gosti, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pre nego što u ovoj načelnoj raspravi budem rekao nešto o ova tri zakona o kojima raspravljamo, a to je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, zatim Predlog Zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upis u plovila i treći zakon, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi. Poštovani građani ja bih da vam objasnim u par reči oko čega se vodila tako žučna rasprava oko vremena zakazivanja ove sednice. Dakle, ona osnovna zamerka koju smo mi kao opozicioni poslanici imali prema skupštinskoj većini i predsedavajućima što je ova sednica zakazana suprotno članu 86. Poslovnika o radu Narodne skupštine koji kaže, a da bi vam bilo jasnije ja ću vam ga pročitati – sednicu Narodne skupštine saziva predsednik Narodne skupštine pisanim putem, po pravilu, najmanje sedam dana pre dana određenog za početak sednice. Sednica Narodne skupštine može se sazvati i u roku kraćem od roka iz stava 1. ovog člana, pri čemu je predsednik Narodne skupštine dužan da na početku sednice obrazloži takav postupak. Saziv za sednicu Narodne skupštine sadrži dan, čas i mesto održavanja sednice i predlog dnevnog reda. Predsednik Narodne skupštine može da odloži čas, odnosno dan početka sednice Narodne skupštine, o čemu blagovremeno obaveštava narodne poslanike, s tim što je dužan da na početku sednice obrazloži takav postupak. Pročitao sam čitava ovaj član da ne bi bilo da čitam ono samo što odgovara opoziciji, a ne ono što piše u Poslovniku o radu Narodne skupštine, ali i pored toga, predsedavajući i skupštinska većina je imala pravo da zakaže početak sednice u periodu kraćem od sedam dana, ali mi mislimo da ovakve zakone i ovako ozbiljne teme zahtevaju malo više vremena kako bismo mogli da kvalitetnije o njima diskutujemo. Sugestija predlagača gospođe ministarke, predsedavajućeg i kolega koji su se javljali iz skupštinske većine bilo je da je to ušlo u proceduru pre dva, tri meseca. Samo želim da napomenem da onog trenutka kada se sazove sednica predlagač može da povuče, da dopuni, da izmeni predlog zakona i zbog toga mislimo da bi trebalo imamo tih sedam dana koji će koristiti i skupštinskoj većini, a i nama iz opozicije da kvalitetnije sagledamo predložene zakone. Samo ću u načelu u par reči, pošto je dosta bilo priče o ovom setu o ova tri zakona da kažem nešto o predlogu zakona i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi. Pa, mi mislimo da zakon predstavlja usklađivanje određenih instituta sa Konvencijom o radu pomoraca koji je donela međunarodna organizacija rada koju smo mi ratifikovali 18. oktobra 2011. godine. Reći ću vam prvo neke pozitivne sugestije i ono što su zapažanja imali u vezi ovog zakona u protekla tri dana koliko smo imali na raspolaganju. Predlogom zakona usaglašava se domaće zakonodavstvo tako što se uređuje rad lica mlađih od 18 godina, obaveza brodara da zaključi polisu osiguranja za slučaj smrti ili povrede na radu pomorca, što mislimo da je izuzetno dobro i to treba podržati. Obavezu domaćeg poslodavca da omogući i plati zdravstveni pregled i periodični pregled pomorca. Mislim da i to treba svi da podržimo i da je to dobro u ovom predlogu zakona. Zatim se licenciraju lekari, specijalisti koji će vršiti te specijalizovane specijalističke preglede ove specifične grane privrede, ljudi koji rade u ovoj specifičnoj grani privrede. Licenciranje zdravstvenih ustanova koje će primati takve osiguranike, da ne kažem pacijente na pregled i održavnje tih ISO standarda koji moraju da usvoje zdravstvene ustanove da bi mogle da vrše takve sistematske preglede. Dalje u zakon se uvode odredbe Konvencije o identifikaconoj kartici pomoraca, broj 185 po moru, i to pomorska knjižica kao javna isprava kojom se dokazuje sposobnost pomorca, zdravstveno stanje, svojstvo člana posade kao i trajanje zaposlenja na brodu. Ovim se otklanjaju problemi naših pomoraca kao, na primer, zabrana privremenog izlaska na kopno, problemi zabrane transfera, odnosno tranzitnog prelaska bez vize u slučaju repatricije, a preko države koja zahteva posedovanje vize u pasošu za takvu vrstu prelaska. Osim toga, uvodi se biometrijska identifikaciona karta pomorca kojom se dokazuje identitet i srpsko državljanstvo. Detaljno se uređuje postupak priznanja ovlašćenja za rad pomorca, zatim zakon se usaglašava sa Zakonom o prekršajima i sada je to vrlo interesantno, koji je stupio na snagu 1. marta 2014. godine. U par navrata se i u obrazloženju ovih zakona, ovih predloga zakona, pošto nemam mnogo vremena ja ne želim sada to da čitam da vas ne bih zamarao, ali se poziva da je hitnost i neophodnost donošenja ovih zakona usaglašavanje sa Zakonom o prekršajima koji je stupio na snagu 1. marta 2014. godine, ja vas podsećam sada je februar mesec 2015. godine i ja mogu samo da pitam gospođu ministarku - šta se čekalo do februara meseca 2015. godine? Ako je to hitno i ako je potrebno, zašto to nije do sada urađeno? Ako je nečiji propust, ja bih vas zamolio da nam kažete, da podelite to sa nama ovde čiji je to propust i kako ste vi to kao resorno zadužen ministar sankcionisali? Sada da vam postavim iz ove oblasti nekoliko pitanja. Zbog čega odredbe citiranih konvencija nisu ugrađene u ovaj zakon ranije? Naime, Zakon o pomorskoj plovidbi donet je 2011. godine, a noveliranje je 2013. godine? To je prvo pitanje. Zašto nije sprovedena javna rasprava? Vi kao predlagač navodite da nije bilo te obaveze jer se predlogom zakona ne menjaju bitno odredbe važećeg zakona. Sa time se ne slažemo. Nije tačno, mi mislimo da se uvode novi instituti, uređuju se procedure i organi, dodatno se proširuje korpus prava i obaveza pomoraca kojih sada u zemlji Srbiji ima po nekim podacima oko pet hiljada. Zatim, obaveze zdravstvenih ustanova, Lučke kapetanije Beograd, mnogo pitanja iz ove oblasti rešiće se, kao što ste vi i napomenuli, uredbom Vlade Republike Srbije. Neprihvatljivo je vaše obrazloženje jer samo jedan, govorim o onom delu koji se odnosi na hitnost, jer samo jedan član ovog predloga zakona se odnosi na Zakon o prekršajima tako da to nije bilo po meni razlog da vi u svim ovim zakonima, a to je po objašnjenju predsedavajućeg 10. decembra ili 15. decembra odlukom Skupštine skinuta hitnost, ovo što je bilo malopre polemike, a vi na vašim dokumentima ste to dali da se donose po hitnom postupku. Zbog toga je i ovaj moj komentar. Još važnije od prethodnog, a vezano za hitan postupak, to je odredba člana 14, tj. člana 15. Obaveštenje Evropske komisije o osposobljenosti treće države. Primenjuju se danom pristupanja Srbije EU i tako da to isključuje hitnost, a član 16. stav 6. – Uvođenje ISO standarda za zdravstvene preglede pomoraca i član 20. - premeštaj pomoraca iz noćnog u dnevni rad na osnovu tih specijalističkih pregleda primenjuje se od 1. januara 2018. godine. Tako da, što se tiče ovog zakona bih vas zamolio da date tih par odgovora. Sada bih par reči rekao o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama. Mislimo da su mnoga rešenja u ovom zakonu koji ste predložili tj. izmeni zakona nedorečena i kontradiktorna. Na primer, odredbe predloga o strategiji razvoja vodenog saobraćaja, zapravo vodnog, ja se izvinjavam, vodnog saobraćaja, nije jasno u toj odredbi ko vrši nadzor nad sprovođenjem strategije i akcionog plana koji proističe iz strategije i koje proizilazi iz strategije koju ćete doneti, ne postoji rok za donošenje akcionog plana. On je bitan jer bez rokova koji mogu da budu prolongirani ako nisu precizirani strategija je neupotrebljiva i gubi smisao. Dalje, prema nadležnostima i delokrugu rada Agencije za upravljanje lukama, agenciju ne možemo smatrati javnom agencijom u smislu Zakona o javnim agencijama. Naime, agencija je ta koja odlučuje o lučkim koncesijama, zaključuje ugovore o koncesijama, izdaje odobrenja za obavljanje lučke delatnosti, utvrđuje visinu koncesione naknade, itd, što su poslovi državne uprave o nama, a ne agencije, to bi više odgovaralo da vrši državna uprava. U tom smislu smo pokušali amandmanima, gospođo ministar, da definišemo pravnu supstancu agencije, pa se nadam da ćete obratiti pažnju na te amandmane i ako se nešto uklapa u vašu političku viziju rešavanja ovog problema, da prihvatite. Mislimo da je predlog zakona nedorečen u smislu nadležnosti upravnog odbora agencija, naročito nedostatak je da nije uredio način i uslov za izbor direktora agencije niti njegove nadležnosti, što mislimo da je trebalo da bude precizirano u ovom zakonu i tu smo dali par amandmana da uz saradnju sa skupštinskom većinom pokušamo po nama da uredimo bolje taj deo zakona. Odavanje lučkih koncesija, nesumnjivo je da su to pravni poslovi velike vrednosti. Tu vidimo nedostatak zakona u pogledu stepena kontrole agencije. Naime, predlog zakona predviđa da se srednjoročan plan lučkih koncesija agenciji dostavlja tek na zahtev ministarstva. Znači, nema obavezujuće ograničenje, tj. uputstvo. Mi smatramo da ovaj srednjoročni plan mora obavezno da se dostavlja Vladi, kako bi Vlada imala permanentnu kontrolu u radu agencije, kažem, koja ima veliko ovlašćenje i donosi vrlo bitne odluke i vrlo skupe, naročito kod izdavanja vrlo skupih koncesija, po ovome koliko sam ja pročitao, to je preko pet miliona i sto šezdeset i nešto hiljada evra, vi me ispravite ako grešim. To je ovako otprilike ono što sam imao u načelu da kažem o ovom setu predloga zakona. Još nešto da vas pitam, vi ste ostali dužni malo pre odgovor na jedno pitanje, nije konkretno u vezi sa ovim zakonima, ali se tiče luka. Kolega Janković je pitao da li će biti realizovan, najavljivan projekat plovnosti Dunav, Morava, Vardar, Solun, to je Egejsko more, pitam iz prostog razloga što taj kanal bi kao plovni put prolazio pored Niša. Mnoge Nišlije imaju imovinu u priobalju reke Morave i da bi ljudi znali kako da se postave prema budućoj investiciji, jer to, priznaćete i složićete se sa mnom, je izuzetno velika investicija i izuzetno je veliki to građevinski poduhvat. Jeste da malo to treba da se kopa uzbrdo i jeste da imamo malo vode, ali verovatno ti ljudi koji su to smislili imaju ta rešenja, pa bih vas molio da mi odgovorite, a to interesuje građane Niša, da li je to izvesno? Ako jeste, kada je plan tih početka radova, jer logično je da to nije nešto što se radi godinu-dve, verovatno je to zahtevno višedecenijski posao, jer je ogroman građevinski posao? Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Bradić. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Sada mi je jasno. Ili je kolega Janko Veselinović prepisivao od vas, ili ste vi prepisivali od njega, nešto je sigurno, ili ste zajedno pripremali, pošto nigde ništa konkretno, nigde suštinska dilema ili pitanje, a opet iste stvari. Da ponovimo. Ovako, hitnost postupka, niste vi imali tri dana da gledate ovaj zakon da bi građani Srbije to znali. Ovaj zakon je 15. decembra, jedan, drugi i treći, dakle izmene i dopune zakona su 15. decembra prošle godine predate parlamentu Srbije, tačno, pisalo je hitnost, upravo ste vi sklonili tu reč hitnost i od 15. decembra pa do današnjeg dana, danas je februar, imali ste vremena da pogledate zakon i jedan i drugi i treći. Naglašavam da jedan od tih zakona ima promenu samo u dva člana. Verujem da ste imali dovoljno vremena da se upoznate sa zakonom. Zatim, da ponovimo oko konvencija. Konvencija je doneta 2006. godine, ratifikovana 2011. godine. Zašto nije od 2011. godine do danas stavljena? Zbog toga što imate promenu, odnosno amandmane 2013. godine, koji su takođe uključeni u izmene i dopune ovog zakona. Ponavljam još jednom, dakle, srpska Vlada je od Međunarodne organizacije rada za to pohvaljena, jer je jedna od retkih država koja je najnovije izmene stavila u izmene i dopune zakona. Da se vratim na strategiju. Čini mi se da strategiju niste pročitali, jer da ste pročitali Strategiju vodnog saobraćaja, onda biste videli da tamo vrlo jasno piše i ko vrši nadzor i na koji način i koji je postupak. Dakle, i ministarstvo i Vlada i formiranjem odbora. Takođe biste pročitali da postoji akcioni plan koji se radi i sve što radi ovo Ministarstvo ne radi kao što su radile neke prethodne Vlade, da donese zakon, pa da jedan zakon stoji godinu, dve, tri bez svojih akata ili bez svojih akcionih planova, strategija, nego to radimo zajedno i uporedo. Kada govorite o Agenciji, da nema nadzora, taj nadzor je trostruki. Opet niste obratili pažnju. Dakle, prvo Ministarstvo saobraćaja, infrastrukture i građevinarstva vrši nadzor nad delatnošću, Ministarstvo finansija nad finansijskim poslovanjem, Ministarstvo rada nad sprovođenjem Zakona o radu i nad kancelarijskim poslovanjem. Dakle, trostruki je nadzor nad radom Agencije. Kada pominjete direktora Agencije, onda postoji drugi zakon koji reguliše pitanje izbora direktora Agencije, a ne ovaj zakon, odnosno izmene i dopune ovih zakona koji su ispred vas. U jednom trenutku ste, zapisala sam to, napisali - politička vizija zakona. Moram da kažem da ne razumem baš šta je to politička vizija zakona. Ovaj zakon se donosi da Srbiji bude bolje. Ovi zakoni, izmene zakona se donose zbog toga da povećamo učešće vodnog transporta u ukupnom transportu. Ovi zakoni se donose zbog toga da nam omoguće da budemo usklađeni sa svim evropskim direktivama, kako bismo mogli da koristimo sve puteve, odnosno pre svega koridor 7, na kome se vrlo malo radilo. Dakle, ovi zakoni nisu politički zakoni. Ovi zakoni su zaista zakoni koji treba da donesu dobro Srbiji i privrednom rastu Srbije. Kada pominjete taj kanal i brigu o građanima Niša, vaša briga o građanima Niša i svim građanima bila je poznata u prethodnom periodu. Ne brinite, niko neće biti poplavljen. Dakle, o tome koji su prioritetni projekti vrlo jasno možete da vidite ne samo u izveštaju Vlade, u izveštajima ovog Ministarstva. Mi radimo samo trenutno na prioritetnim projektima. Jedna mala dopuna, koju je vaš kolega pomenuo, to je da je Vlada Srbije platila izradu studiju izvodljivosti, što nije tačan podatak. Studija izvodljivosti urađena je bez naknade za taj kanal koji vi pominjete. Samo da se zna. Mislim da sam ponovila još jedanput sve ono što je i vaš kolega pitao, što sam već jednom odgovorila i što ste i vi sada, takođe, pitali.
Zahvaljujem se potpredsednici Mihajlović. Gospodine Bradiću, mislite li da imate pravo na repliku? (Blagoje Bradić, s mesta: Gospođa ministarka se obraćala sve vreme meni.) Ali, pitam vas, kako ste to znali u prvoj sekundi javljanja gospođe Mihajlović, jer ste odmah pritisnuli i javili se za reč? Znači, vi ste znali u prvoj sekundi da ćete imati pravo na repliku. (Blagoje Bradić, s mesta: Čim se obraćala, obraćala se meni.) Gospođa Mihajlović je sada završila, a vi ste se već u prvoj sekundi javili za repliku. Kako ste znali da će gospođa Mihajlović da se obrati vama? I nije se obratila ništa negativno, tako da nemate prava na repliku. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, koristim priliku da i ovim putem još jednom izrazim podršku SNS predloženim zakonskim rešenjima, s obzirom da je danas mnogo toga rečeno, u par reči svega, još jednom da podvučem dobre stvari koje ova predložena rešenja, predlozi za tri zakona koji su pred nama, sadrže. Na prvom mestu, kada je reč o Zakonu o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, ovaj, kao i preostala dva zakona, sa predloženim rešenjima unose dodatni kvalitet u smislu novog reda, što je uvek i u svakoj prilici za pohvalu, davanje efikasnih odgovora na pitanja koja su pre svega pitanja problema prisutnih u praksi, razrešenje određenih pitanja i nedoumica, dakle, red, efikasnost, ogledani i u osnovnoj motivaciji, a koja se sastoji kako u usaglašenju sa domaćim zakonima, tako i sa najboljim svetskim standardima koje trenutno možemo pronaći. Kada je reč o ovom drugom, odnose se, pre svega, na uredbe, direktive, dobre preporuke. Razgovarali smo već danas u ovoj sali o tome, po pitanju uredbe 1315 EU. Reč je o uvođenju nove, moderne klasifikacije luka. U ovoj sali smo i po pitanju drugih zakona, drugih oblasti, srodnih ili ne ovoj, uvek izražavali svoju podršku svim rešenjima koja su u duhu vremena i koja čine ovu državu i ovo društvo modernim. Tako je i ovaj put. Kada je reč o efikasnosti i o postojanju dobrog sluha, i u tom smislu upućujem komplimente Ministarstvu, za ljude koji su profesionalno angažovani u predmetnoj oblasti. Pohvaljujem i činjenicu da smo smanjili broj naknada, što je takođe uvek dobra intencija, uvek dobra praksa i uvek nešto što će naići na podršku iz naših redova. Po pitanju istog zakona, takođe pozdravljam i predložena rešenja koja se tiču procedura za utvrđivanje lučkih područja i pristaništa, kao dobar odgovor na potrebe prakse. Takođe, bilo je danas reči na tu temu u ovoj sali. Ova rešenja predstavljaju i dobar odgovor za interesovanje, o kom je razgovaralo naše društvo, o kom su pisali naši mediji, potencijalnih novih aktera u sferi lučkih operatora. Kako primera radi Kineskog konzorcijuma lučkih operatora, tako i angažovanih aktera u ovoj oblasti iz evropskih zemalja, tako i onih koji dolaze iz UAE. Više nego vrlo dobar odgovor na potencijalno interesovanje i potencijalno otvaranje novih značajnih aktivnosti u ovoj sferi na teritoriji Republike Srbije. Koristim priliku da još jednom uputim zahvalnost za dobro razumevanje za sve predložene amandmane koje je ispred naše poslaničke grupe formulisala i podnela koleginica Rakić. Kada govorimo o uspostavljanju dobrih standarda, kako međunarodnih, tako i usaglašenja sa domaćim zakonima, u pratećim materijalima bili smo u prilici da nađemo dokaze da zaista stoje tvrdnje da se ovim izmenama i dopunama vrši usaglašavanje sa domaćim zakonima, kako sa pominjanim zakonom koji se tiče transporta opasnih materija, tako i sa zakonom koji se tiče prekršaja. Ali, amandmanskim rešenjima i sa zakonima koje smo imali priliku, čast i zadovoljstvo da zajednički razmatramo pre samo dva meseca, primera radi, podsećam na više nego plodotvornu diskusiju kada je reč o problematici planiranja. Na ovaj način, razgovarali smo tada o objedinjenoj proceduri. Pronašli smo dobar put da sve ono dobro što proizilazi iz rešenja o kojima smo već razgovarali na nekom drugom nivou, ne tako davno, pronađu svoje mesto i u ovoj problematici. Kada je reč o usaglašavanju sa domaćim zakonima, ovaj motiv možemo pronaći i u obrazloženju za predložena rešenja po pitanju Zakona o izmeni i dopuni Zakona o državnoj pripadnosti i upisu plovila. Pored njega, dodatno, još jedna pohvala sa moje strane za rešenja koja su u konkretno ovom zakonskom predlogu usmerena na relaksaciju formalnih obaveza, ponovo za ljude koji su profesionalno angažovani kao akteri u ovoj predmetnoj oblasti. Dakle, još jednom, nova efikasnost. Istu vrstu motivacije bili smo u prilici da pronađemo i u rešenjima koja su predložena i u zakonu koji se tiče pomorske plovidbe. Međunarodni standardi, dobra regulativa. Bili smo u prilici da čujemo i komentare vezano za Konvenciju Međunarodne organizacije rada, ali opet, još jednom napominjem i na ovom mestu, dobri odgovori na pitanja praktičnih potreba ljudi koji su neposredni akteri. Ovde, kada govorimo o pomorcima, misli se na njihove potrebe u sferi osiguranja, na njihove potrebe u sferi zdravstvene zaštite. I jedno i drugo, složićemo se, uveren sam, samo su i isključivo stvari za pohvalu. Na samom kraju dame i gospodo, s obzirom da smo postigli vrlo dobar konsenzus po pitanju svega onog dobrog i korisnog što proizilazi iz ovih rešenja i po ovom poslednjem zakonu. Takođe zahvaljujem za dobro razumevanje, s obzirom da su amandmani koleginice Rakić takođe bili usmereni u davanje našeg doprinosa za dalje i šire usaglašavanje sa visokim standardima. Mislim da ne postoji baš nijedan razlog da ne postignemo i razumevanje i zajednički pozitivan, ohrabrujući pristup koji će podržati sva ova rešenja kada dođemo do dana za glasanje. U još svega rečenici ili dve. osvrnuo bih se na ono što smo danas bili u prilici da čujemo na temu eventualnih zamerki, kako ovim zakonima tako i dinamici po kojoj su se našli u ovoj sali danas. Mislim da smo već dovoljno rekli, više nego dovoljno po pitanju datuma kada su ovi zakoni stigli u Narodnu skupštinu Republike Srbije, 8, 23, odnosno 31. decembar. Ne moramo na to više trošiti našu energiju, ali podsećam čak i one kolege koji su se u dosadašnjoj raspravi tokom ovog dana izjasnili kao oni koji ne podržavaju ove zakone i ova rešenja i koji su se pod jedan, u tim svojim kritikama obazirali na vreme posvećeno pripremi i raspravi, da su upravo upotrebili reči – zašto ova rešenja nisu bila realizovana ranije. Dakle, ako u isto vreme imamo zamerku u smislu da se previše žuri i pozivamo da se ipak požuri malo više, verujem da ćemo se razumeti da tu zapravo preteranog motiva za kritiku i nema, do jednog logičnog odnosa nekoga ko trenutno ne čini vladajuću većinu, nekoga ko ne participira, ko ne učestvuje u radu Vlade i samim tim oseća potrebu da ipak kritikuje, jer je to neka prirodna pozicija sa realnim stanjem i realnim mišljenjem koje može da ima po ovim zakonima i njihovim rešenjima. Kada je reč o troškovima bilo je danas diskusije, čini mi se pre nekih sat ili dva na temu onoga što je prikazano u pratećim materijalima. Pozvao bih na preciznost i dobro razumevanje svega onoga što smo bili u prilici da pročitamo u obrazloženjima koji prate ove zakone. Dakle, kada se kaže da ne postoje troškovi za državu i za sistem, ne treba tražiti kontra argumente u slobodnom tumačenju onoga što se dalje prikazuje, a u tom smislu ukazujem na prateći materijal i na troškove koji su konstatovani kao izvesni troškovi za građane, ne za državu, ne za sistem, a vezano za izdavanje nekih novih dokumenata. Pominjana je Narodna banka, pa i da tu iskoristim priliku da pozovem na preciznost, ukoliko pogledamo na koji način i kojim rečima. Samo i isključivo kroz konstataciju da ona kao institucija poseduje odgovarajuće tehničke mogućnosti, da zadovolji visoke standarde, najviši mogući kvalitet i da zadovolji zahteve vezane za personalizaciju tih ličnih dokumenata. To su dame i gospodo samo stvari kojima mi kao društvo možemo da se ponosimo, da imamo instituciju koja je u stanju da takve standarde zadovolji. O troškovima tu nije bilo ni reči. Sve u svemu uzev, kada se podvuče crta verujem da ćemo, bez obzira na to kako se načelno izjasnili da li podržavamo ova zakonska rešenja ili ne, ipak u danu za glasanje pokazati da nemamo ama baš ništa protiv, naprotiv, da ih smatramo više nego korisnim svi zajedno. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Orlić. Reč ima Ivan Jovanović, a neka se pripremi Nikola Jolović. Izvolite gospodine Jovanoviću.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, ja bih želeo na početku da pohvalim, pored ove hitnosti u proceduri koja verujem da je mogla da bude izbegnuta i da postoje mnogi drugi zakoni koji su važniji danas za građane Srbije, hteo bih da pohvalim Ministarstvo, naročito kada se radi o Zakonu o upisu plovila i Zakonu o pomorskoj plovidbi, pošto se ovim izmenama usaglašava naše zakonodavstvo sa Zakonom o prekršajima i sa međunarodnim konvencijama, čiji smo obveznici. U tom smislu i kao član Odbora za privredu u prošlom sazivu, imao sam pohvale na račun ministarke što se tiče usaglašavanja u tom sektoru zakona, ali nisam imao pohvale kada je u pitanju bila primena i to je ono što mislim da je najveći problem generalno države Srbije, zato što mi donosimo previše zakona koji se uopšte ili samo delimično primenjuju. To je po meni veliki problem koji tišti i građane Srbije i nadam se da ove izmene koje danas donosimo neće ostati u tom smislu mrtvo slovo na papiru. Kod ovog trećeg zakona koji govori o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, čini mi se da je dobro i za državu Srbiju i za građane što je prestalo da se govori o čuvenoj studiji za kanal Dunav-Egejsko more i to više nije tema na nivou vica, pošto su prestale tri godine besmislene priče o nekakvom kanalu koji može doprineti fenomenalnom razvoju Srbije i privrednom rastu. Mislim da je vreme da se okrenemo realnim temama. Kada u obrazloženju vi kažete da je dobro da Agencija više nije na teretu budžeta i da 150 miliona više nije nešto što direktno uplaćuju građani Srbije, ja smatram da je to u redu samo ako teret koji će sada učesnici, korisnici i privreda koja se bavi plovnim putevima i unutrašnjim vodama imati korist i benefit od tih izmena, jer, ako ne ostvare prihode makar u tom nivou veće u kojem mi njima pripremo nove namete, onda nismo postigli uspeh. Ako ne ostvarimo rast u ovom sektoru kakav ostvarujemo po pitanju novih troškova koje im namećemo, onda nismo ostvarili uspeh. Ako ne ostvarimo novi kvalitet u tom smislu nismo ostvarili uspeh. Ja bih voleo da mi kažete da li ste obavili neko istraživanje, da li je spremna neka nova intervencija države, neka investicija koja će pogurati ovaj sektor, omogućiti realan rast i da li imamo nešto novo osim puke regulacije, jer smo svedoci da prethodnih godina, da mi neprekidno donosimo novu regulaciju koju ne primenjujemo, a onda sama država ne upotrebljava finansijske i druge instrumente da tu regulaciju aktivira. Sama regulacija radi sopstvenog postojanja ničemu ne služi. Ako nešto regulišemo, a to dalje ide u recesiju i nema nikakav rast, onda ništa nismo uradili. Mislim da treba da nastavite na ovaj način da usaglašavate regulativu, ali vas molim da i vi i ostali ministri Vlade Republike Srbije odgovarate na pitanja narodnih poslanika, jer sve ređe se odgovara na ta pitanja, a ta pitanja upravo služe da se zakoni koje mi donosimo ovde primenjuju u korist građana Republike Srbije. Ja se zahvaljujem.
Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Evo samo nekoliko stvari, da krenem od kraja – odgovori na pitanja, može samo da se desi da eventualno nešto još uvek nije došlo, inače Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture zaista odgovara na sva pitanja. Ako slučajno nešto nismo odgovorili, najlepše vas molim da ponovite. Dakle, uvek smo odgovorili na svako pitanje. Potpuno ste u pravu da sve izmene i dopune zakona koje radimo, radimo zbog toga da bismo poboljšali privredni ambijent. Jedna od odredbi Zakona obavezala je agenciju da od svih sredstava koje skupi je dužna da to uloži upravo u razvoj i u lučku infrastrukturu. Dakle, ne može tek tako novac koji je skupila putem naknada da investira gde ona hoće, nego samo u razvoj i lučku infrastrukturu. Tako da u tom smislu verujem da to jeste bolje nego što je bilo i da naravno, takođe, se slažem sa tim da je vrlo važno kako se zakon primenjuje, da je vrlo važno da se stalno vrši monitoring i kontrola. Zbog toga imamo inspekciju. Ona i ovim zakonom a i ostalim zakonima koje donosimo ima sada mnogo veće ingerencije nego što je imala ranije i to je naša da tako kažem pod znacima navoda udarna pesnica kada govorimo i kada pričamo o primeni zakona. Inspekcije moraju da rade svoj posao, a mi ih imamo dovoljno da mogu da urade u tom smislu svoj posao. Toliko.
Hvala. Reč ima narodni poslanik, Nikola Jolović.
Uvažena predsednice, uvažena ministarsko, kolege narodni poslanici i građani Republike Srbije, pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, jer Republika Srbija je svakako država koja nema more, ali to ne znači da ne može da ima i pomorce i brodove trgovačke mornarice koji nose našu državnu zastavu. Velike i značajne pomorske zemlje, kao što su Portugalija ili Španija i takozvane treće države, odnosno države koje nisu članice Evropske unije, ovoj oblasti kao jednoj od delatnosti na koju su se države stvarale, širile i razvijale i koja je bila okosnica ekonomske i vojne moći, dale su joj mesto koje joj pripada i definisale su je zakonima koji oblikuju sve elemente i mogućnosti plovidbe. Isti su u potpunosti usaglašeni odgovarajućim odlukama, poveljama i konvencijama EU ili u međusobnim ugovorima sa trećim državama i to od mora i pod morem preko svih vrsta plovila do odnosa između država koji se ostvaruju kontaktima broda i brodske posade kako u lukama tako i na morima. Zanimljiva je definicija pomorske plovidbe. Pomorska plovidba jeste plovidba koja se obavlja na moru i rekama do granice do koje su one plovne sa morske strane. Jasno je da pomorsku plovidbu mogu obavljati plovni objekti koji ispunjavaju odgovarajuće uslove za plovidbu. Iz navedenog proizilazi da naša država može imati plovne objekte i posadu koja obavlja pomorsku plovidbu, a naši pomorci mogu biti i članovi posada brodova koji nisu označeni našom zastavom. Dosadašnji Zakon o pomorskoj plovidbi objavljen u „Službenom glasniku RS“ broj 87/11 i 104/13 u okviru uvodnih odredaba je u članu 1. definisao sledeće: Član 1 – Ovim zakonom uređuju se uslovi i način za bezbednu plovidbu na moru pomorskih brodova koji nose zastavu Republike Srbije i drugih plovila upisanih u jedan od domaćih upisnika, njihova sposobnost za plovidbu, posada, zaštita mora od zagađenja sa brodova, nadzor i druga pitanja koja se odnose na bezbednost pomorske plovidbe. Sledeći rečeno, uz uvažavanje ciljeva i politike koji vodi lider SNS i premijer Srbije Aleksandar Vučić, a to je razvoj države i ulazak u EU koji se u domenu zakonodavstva postiže analizom i usaglašavanjem normi, pravila i zakona sa zakonodavstvom EU, normalno uz uvažavanje naših specifičnosti, država Srbija radi usaglašavanja i olakšavanja rada naših pomoraca, kojih da podsetim u ovom trenutku ima više od 5.000, treba da usvoji i ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi. Ceneći činjenicu da je Konvencija međunarodne organizacije rada o ispravama pomoraca broj 108. usvojena 1958. godine i da je ista sadržana u postojećem zakonu iz 2011. godine, a da je Međunarodna organizacija rada usvojila 2006. godine Konvenciju o radu pomoraca, koju je do danas ratifikovalo 38 država članica Međunarodne organizacije rada i koja je stupila na snagu juna 2012. godine, te da se ovim zakonom vrši dalje usaglašavanje domaćeg zakonodavstva sa odgovarajućim odredbama Konvencije o radu pomoraca kojima se uređuje rad lica mlađih od 18 godina i obaveza brodara da zaključi polisu osiguranja ili drugo finansijsko jemstvo u cilju potraživanja za slučaj smrti ili povrede na radu pomoraca. Znajući da je Narodna skupština Republike Srbije usvojila Zakon o izmenama i dopunama Zakona o putnim ispravama, ovim predlogom predviđeno je usaglašavanje sa odredbama ovog zakona, te propisivanje da pomorske knjižice ne mogu da se koriste kao putne isprave, a da bi se domaćim državljanima koji rade kao pomorci omogućilo da nesmetano nastave sa obavljanjem poslova na brodovima stranih zastava i ujedno prevaziđu probleme zabrane transfera u slučaju repratrijacije ili zabrane privremenog izlaska na kopno, ovim zakonom se u domaće zakonodavstvo unose odredbe Konvencije o karti pomoraca. Imajući u vidu da su Konvenciju o identifikacionim kartama pomoraca ratifikovale uticajne pomorske obalne države i konačno Predlogom zakona predviđeno je usaglašavanje sa odredbama Zakona o prekršajima, koji je usvojen u martu 2014. godine, a što je ujedno i osnov za donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Nabrojao sam najznačajnije promene u odnosu na postojeća zakonska rešenja, ali posebno želim da istaknem činjenicu da se ovim izmenama stvaraju neophodni preduslovi za uspešniji i kvalitetniji rad pre svega pomoraca, jer se njihovim usvajanjem dobijaju kao konačni benifiti. Pod benifitima podrazumevam formiranje elektronske baze podataka o pomorcima, čime se onemogućava crno tržište u ovoj delatnosti i ujedno naši pomorci na osnovu dokaza i izdatim certifikatima postaju jednaki takmaci sa svim drugim pomorcima sveta, naravno, u konkurisanju za pomoračke poslove, a to će svakako uticati na povećano angažovanje i procena je da će broj pomoraca sa 5.000 porasti na 7.000 ljudi. Njihove novčane doznake porodicama u Srbiji će porasti, čime dolazi i do porasta standarda i BDP. Definišu se organizacije koje mogu vršiti osposobljavanje pomoraca i pravila njihovog rada, te obaveza da se sa svakim pomorcem potpiše ugovor o radu. Možda je i najznačajnije to što će se uvesti potpuni red u osiguranje pomoraca, posebno ceneći činjenicu o broju i vrsti pomorskih nesreća i profesionalnim oboljenjima pomoraca, a zdravstvena zaštita se podiže na značajno veći nivo i precizno se definiše rad sa osobama mlađim od 18 godina. Normalno je da se delovi ovog zakona, koji definišu pomorsku identifikacionu karticu ne mogu primeniti odmah zbog tehničke nepripremljenosti organa, koji će im izdavati istu, pa će se oni primenjivati od 1.1.2018. godine, a da će ministarstvo aplicirati za sredstva iz raspoloživih fondova EU u cilju tehničkog opremanja i osposobljavanja administracije za izdavanje ovih isprava, a ujedno se nakon usvajanja ovog Predloga zakona moraju doneti u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture odgovarajući pravilnici. Zbog značaja pravila iz pomorske plovidbe citiraću član 3. aktuelnog zakona – na odnose koji nisu uređeni ovim zakonom i drugim propisima koji su doneti na osnovu ovog zakona, primenjuju se običaji u pomorskoj plovidbi. Naime, običaji imaju veliki značaj i mnogobrojni od onih koji su postali sastavni deo prvoformiranog bontona i kao primer je ulazak ili izlazak broda u luku definisan pravilima izbegavanja sudara na moru, kojim je određeno da uvek prednost ima onaj brod koji se nalazi u luci jer mu je izuzetno smanjen manevarski prostor, pa tako i u pravilima finog i prihvatljivog ponašanja, prednost uvek ima onaj ko izlazi iz prostorije u odnosu na onog ko za isto vreme želi da uđe u tu prostoriju. Dakle, na osnovu iznetog obrazloženja smatram da su ponuđena rešenja u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi veoma kvalitetna, a neophodna sa aspekta usaglašenosti sa normama i zakonima EU, pa smatram da imamo samo benefite, a da ne postoje nikakve prepreke za usvajanje ovog Predloga zakona i u Danu za glasanje SNS će glasati za ove zakone. Hvala.
Reč ima Mirjana Đoković, a neka se pripremi Zoran Bojanić.
Poštovana predsednice, poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege, danas su pred nama vrlo važna tri srodna zakona. Kada govorimo o Zakonu o pomorskoj plovidbi, ovim Predlogom zakona vrši se dalje usaglašavanje domaćeg zakonodavstva sa odgovarajućim odredbama ILO konvencije o radu pomoraca kojima se uređuje rad lica mlađih od 18 godina i obaveza brodara da zaključi polisu osiguranja ili pak drugo finansijsko jemstvo u cilju pokrića potraživanja za slučaj smrti ili pak povrede pomorca na radu. Kada je reč o pomorskim knjižicama, mislim da je danas o tome bilo zaista dosta reči, dosta je kolega apsolvirao na tu temu. Pomorska knjižica više neće služiti kao dokaz o državljanstvu i neće služiti kao putna isprava, već se predlaže uvođenje u pravni sistem identifikacionih karata pomoraca koje sadrže biometrijski podatak zasnovan na otisku prsta, kao javne isprave, tako da se dokazuje na taj način identitet u skladu sa odredbama konvencije. Stupanje na snagu ovog dela zakona uticaće na povećanje interesovanja državljana Republike Srbije za ovom profesijom. Trenutno pet hiljada radi na pomorskim brodovima strane zastave. Smatramo da će ova zakonska usklađivanja uticati da se broj srpskih pomoraca poveća na sedam hiljada, ali i da će privući i strane brodovlasnike da deo svoje flote stave pod srpsku zastavu. Ovaj Predlog zakona predviđa da se ugovori o radu sa pomorcima registruju kod Lučke kapetanije Beograd. Predlog zakona predviđa da specijalisti Medicine rada koji obavljaju zdravstvene preglede pomoraca moraju da imaju potpunu profesionalnu nezavisnost u donošenju zdravstvene procene prilikom obavljanja zdravstvenog pregleda, kako bi se donela najsigurnija odluka o sposobnosti određenog lica da obavlja poslove na moru. Koliko će iznositi troškovi za dobijanje ovih karata za identifikaciju sada nije moguće da se predvidi taj iznos, ali zna se pouzdano da to neće biti više od nivoa cene koju građani plaćaju za izdavanje vozačkih dozvola. Posledice donošenja ovog zakona u potpunosti će opravdati troškove koje će da stvore za građane. Pored usvajanja određenih podzakonskih akata, sprovođenje ovog zakona zahtevaće i određena finansijska sredstva za tehničko opremanje Lučke kapetanije Beograd. Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture će aplicirati za sredstva iz raspoloživih evropskih fondova, kako bi se postigli tehnički kapaciteti Lučke kapetanije Beograd za nesmetano sprovođenje odredbi ovog zakona. Kada je reč o drugom zakonu, Zakonu o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, one će svakako imati pozitivan uticaj na većinu učesnika u unutrašnjem vodnom transportu. U ovom Predlogu zakona proširena su ovlašćenja inspektora bezbednosti plovidbe u odnosu na kontrolu i sprečavanje pretovarnih delatnosti od strane privrednih društava koja nisu stekla odobrenje za obavljanje lučke delatnosti. Predviđenim sistemom proširivanja lučkih područja, Luka će postati centar razvoja šireg privrednog područja, čime će doći i do novih investicija, a samim tim i do otvaranja novih radnih mesta. Svaki lučki operater, kroz sistem lučkih koncesija, jačaće i samu lučku infrastrukturu. Ovaj zakon na određeni način prevazilazi probleme koji se tiču vlasništva nad lučkim zemljištem, gde su pojedini lučki operateri stekli pravo korišćenja kroz proces privatizacije, ali na tom zemljištu nisu ništa izgradili. Tu država ponovo raspolaže lučkim zemljištem, bez ikakvog pravnog tereta, a lučkim operaterima se otvara mogućnost da izgrade planirane lučke objekte i tako steknu određene prihode. Ovaj zakon predvideo je postupak finansijske transparentnosti u okviru kojih Agencija za upravljanje lukama i lučki operateri dostavljaju korisnicima luka informacije o svim elementima na osnovu kojih se utvrđuje sistem obračuna ili, pak, visina lučkih naknada. Detaljnije se u ovom zakonu razrađuju odredbe o raspremi brodova, s ciljem uvođenja reda u korišćenju obala i vodnog prostora na teritorijama jedinica lokalne samouprave. Stoga će pojedine lokalne samouprave biti u obavezi da uklone svoje brodove sa sadašnjih lokacija na lokacije gde je dozvoljena rasprema brodova. U narednom periodu planirana je nabavka 12 čamaca za inspekcijski nadzor, kao i nabavka službenih automobila za 12 lučkih kapetanija. Država će preko Agencije za upravljanje lukama investirati u lučku infrastrukturu i na taj način će podizati nivo usluge od strane lučkih operatera. Sve će to imati pozitivan uticaj na povećanje cenovne konkurentnosti lučkih usluga i tako će se smanjiti vreme zadržavanja transportnih jedinica u lukama, smanjiće se transportni troškovi, a sve će to svakako pozitivno uticati i na krajnju cenu koštanja robe. Primena ovog zakona imaće efekata na stvaranje novih privrednih subjekata na tržištu i tržišnu konkurenciju. Tokom primene ovog zakona potrebno je usvojiti sledeće podzakonske akte, i ja ću navesti samo neke od njih, a kako ste ministre danas rekli, već su neki i usvojeni: Strategija razvoja vodnog saobraćaja od 2015. do 2025. godine, Akcioni plan za sprovođenje utvrđenih prioriteta razvoja vodnog saobraćaja, Srednjoročni plan davanja lučkih koncesija i Odluka o visini i načinu plaćanja lučkih i pristanišnih naknada. Treći Zakon o državnoj pripadnosti i upisu plovila ima za cilj usaglašavanje odredbi ovog Zakona sa Zakonom o prekršajima, tako da se vođenje prekršajnog postupka prenosi na prekršajne sudove. Htela bih samo da navedem jedan primer dobre prakse jezera Međuvršje, koje se nalazi na nekoliko kilometara od Čačka ka Užicu, u srpskoj Svetoj gori, koje broji negde oko 400 čamaca koji se nalaze na prostoru tog jezera. Specifičnost ovog područja je što je reč o zaštićenom području i turistička organizacija Čačak poseduje dva katamarana za plovidbu i jedan veliki brod koji je u vlasništvu preduzeća „Morava Čačak“. Reč je o području specifičnih odlika i na tom jezeru je zabranjena vožnja glisera zbog buke i zaštićenih vrsta na tom lokalitetu. Prava turistička atrakcija je vožnja ovim plovnim sredstvima za turiste koji obilaze Ovčarsko-kablarske manastire, ali je postignuto i sasvim dovoljno poštovanje zakonskih odredbi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić, a neka se pripremi Irena Aleksić.
Hvala, uvažena predsednice. Gospođo ministarko, savetniče, koleginice i kolege, pred nama se nalazi set predloga zakona o izmenama i dopunama zakona iz oblasti pomorstva i plovidbe. Biću vrlo kratak, s obzirom da smo dosta toga čuli danas i dosta toga je pozitivno izrečeno o sva tri predloga zakona. Reći ću par reči o Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o državnoj pripadnosti, koji ima samo tri člana. Njegove izmene i dopune su prouzrokovane pre svega potrebom usklađivanja ovog zakona sa odredbama Zakona o prekršajima, i to u delu koji se tiče postupka odnosno postupanja komisije za prekršaj u plovidbi u prvom stepenu, kojim se brišu ovlašćenja iste za vođenje prekršajnog postupka, te se na taj način ona i ukida, kao i odredbe člana 54. Zakona kojim se bliže određuje da kod zapošljavanja stranaca koje poseduje sva potrebna dokumenta u skladu sa Zakonom o pomorskoj plovidbi nije potrebno odobrenje za boravak, u skladu sa zakonom kojim je definisan boravak i kretanje stranaca, kao ni dozvola za rad, po zakonu o zapošljavanju stranaca. Sledeći predlog zakona je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, kojim se pre svega vrši usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa odredbama Konvencije o radu pomoraca, koji je i ova Skupština ratifikovala 2011. godine, kao i još 37 zemalja. Ovim predlogom prioritet je da se reše problemi srpskih državljana pomoraca na koje oni nailaze u svakodnevnom radu i da se bliže definišu i usklade odredbe koje se tiču rada osoba mlađih od 18 godina, obaveze brodara da zaključe polise osiguranja za slučaj povreda ili smrti pomorca, obaveze našeg poslodavca da obezbedi periodične zdravstvene preglede pomoraca, obaveze zdravstvenog pregleda pre stupanja na brod, a sve o trošku poslodavca. Ovo povlači i obavezu zdravstvene ustanove da licencira lekare koji obavljaju specijalističke preglede pomoraca. Predlogom zakona bliže se uređuje i izgled i oblik pomorske knjižice, koji su propisani Konvencijom o identifikacionoj kartici pomorca međunarodne organizacije rada, kako bi naši pomorci nesmetano obavljali svoje poslove pod zastavama stranih država, tj. da ne bi dolazili u situaciju da im se zabrani privremeni izlazak na kopno tamo gde se zahteva da pomorac poseduje i identifikacionu kartu pomorca, kao i u slučaju promene broda i transfera preko teritorija država koje zahtevaju posedovanje viza u putnoj ispravi. Kada pomorac ne poseduje indentifikacionu kartu, on onda mora posedovati vizu, što stvara velike probleme. Predlogom zakona pomorska knjižica se definiše kao javna isprava pomorca kojom se, između ostalog, dokazuje osposobljenost, zdravstveno stanje, identitet i naše državljanstvo. Ono što je pomenuto kod predloga prethodnog zakona, i ovde je izvršeno usklađivanje sa Zakonom o prekršajima. Na kraju, treba istaći da će se određene odredbe Predloga zakona, član 15, a koje se tiču ovlašćenja za rad pomoraca, ovlašćenja o osposobljenosti, primenjivati od trenutka prijema Srbije u EU. I na samom kraju, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama u unutrašnjim vodama. Reći ću samo to da je pre svega izvršeno usklađivanje zakona sa Zakonom o prekršajima, Zakonom o planiranju i izgradnji i Zakonom o transportu opasnih tereta. U delu utvrđivanja sposobnosti brodova za plovidbu, usklađivanje naših propisa sa evropskim Sporazumom o međunarodnom prevozu opasnih tereta na unutrašnjim plovnim putevima i evropskim Sporazumom o glavnim unutrašnjim vodenim putevima od međunarodnog značaja, te Uredbom o transevropskoj transportnoj mreži. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić. Neka se pripremi Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, danas diskutujemo o tri izuzetno bitna zakona. Pre nego što nešto više kažem pojedinačno o njima, želela bih, pre svega, da istaknem da će sve predviđene izmene i dopune u značajnoj meri unaprediti kvalitet sva tri zakona i ono što je možda najbitnije od svega, da će unaprediti njihovu efikasnu primenu u praksi, što i jeste poenta svega. Kada su u pitanju izmene i dopune Predloga zakona o pomorskoj plovidbi, ono što je možda najbitnije i što su sve moje kolege do sada istakle, to je da je vrlo detaljno i vrlo precizno objašnjen postupak izdavanja pomorskih identifikacionih kartica. Sa tom praksom već uveliko su počele mnoge države koje izlaze na more, kako one države koje su ratifikovale Konvenciju o identifikacionim karticama, a isto tako i one države koje su počele sa njenom praktičnom primenom i pre ratifikacije Konvencije, kao što su Kina, Japan, SAD, Velika Britanija i druge. Ono što je cilj ove izmene jeste da se pomogne našim pomorcima koji rade na stranim brodovima, da im se pomogne na taj način da se više ne suočavaju sa problemima sa kojima su se do sada suočavali. Ti problemi ogledaju se pre svega u zabrani privremenog izlaska na kopno u lukama gde se zahteva posedovanje identifikacione kartice, zatim, problemi kada postoji potreba za vanrednom promenom broda, kao i u mnogim drugim situacijama koje mogu da se jave prilikom plovidbe. Konkretno, izmenom člana 84. u značajnoj meri unapređuje se položaj pomoraca, što će, naravno, rezultirati jednim većim interesovanjem kod mladih ljudi za ovu profesiju, a nadamo se samim tim i rezultirati povećanjem broja pomoraca, koji sada iznosi negde 5.000, na nekih 7.000 pomoraca. Ono što bih posebno pohvalila predviđenim izmenama i dopunama, jeste to što se, rekla bih, maksimalno vodilo računa da se prava i interesi pomoraca čuvaju na najbolji mogući način, možda baš imajući u vidu to da ovo nije obična profesija, već da je ovo profesija visokog rizika. Tako u buduće u cilju toga, baš čuvanja njihovih interesa, domaći poslodavac biće u obavezi da registruje ugovor o radu pomoraca kod Lučke kapetanije Beograd. Takođe, predviđeno je i obavezno socijalno osiguranje. Znači, na svaki način se vodilo računa da se pomogne vršenju kontrole da li se sve obaveze koje su zakonom propisane izmiruju kada su pomorci u pitanju. Ono što će svakako olakšati kontrolu i oživljavanje zakona u praksi, jeste to da kada ovaj zakon bude stupio na snagu predviđeno je da se usvoji niz podzakonskih akata, koji su vrlo precizno i vrlo detaljno objašnjeni. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, naročito se predviđene izmene i dopune pozitivno odražavaju na rad luka. Ono što bih posebno naglasila, jeste da će od sada sve luke biti otvorene za međunarodni saobraćaj. Mislim da značaj toga ne treba posebno objašnjavati. Zatim, napušta se dosadašnja klasifikacija luka. Više se luke neće deliti na luke koje su otvorene za domaći saobraćaj i na luke koje su otvorene za međunarodni saobraćaj. Sada će postojati samo luke od međunarodnog značaja i od pokrajinskog značaja. Još jednom naglašavam, i jedne i druge luke biće otvorene za međunarodni saobraćaj. Jedina razlika biće u tome što će samo luke od međunarodnog značaja imati pristup fondovima EU. Ono što je možda najbitnije i što bih ja posebno istakla kada su izmene i dopune ovog zakona u pitanju, jeste to što će se pravno regulisati jedna veoma bitna oblast, odnosno uvešće se vladavina prava u jednu jaku bitnu oblast, tj. subjekti koji su do sada nesmetano obavljali lučku delatnost bez dozvole, da pri tom ni najmanji interes nema budžet Republike Srbije, a isto i te kako nefer predstavljaju ti subjekti za druge subjekte koji i te kako redovno izmiruju sve svoje zakonske obaveze, od sada će ti subjekti morati da podnesu zahtev da regulišu svoj pravni status. Kako bi to zaista i zaživelo u praksi, predviđeno je ovlašćenje, odnosno proširenje ovlašćenja inspektora bezbednosti plovidbe. Kako je više nego poznato da ti ljudi rade zaista u otežanim uslovima, predviđeno je da se u narednih pet godina, ukoliko se ne varam, obezbedi 12 inspekcionih čamaca kako bi se tim ljudima omogućilo da nesmetano i efikasno obavljaju svoj posao. Zatim, predloženim izmenama i dopunama smanjuje se broj putničkih naknada na dve. Sada će sva sredstva koja se skupe putem lučkih naknada biti uložena u lučku infrastrukturu, što je, ako uzmemo u obzir u kakvom stanju se nalazi većina luka u Srbiji, i te kako potrebno. Znači, sada će država Srbija, preko Agencije za upravljanje lukama, konačno biti u mogućnosti da ulaže u svoje luke, a naravno, dobijanjem nekih savremenih, dobro opremljenih, modernih luka, svi će biti na dobitku. Samim tim što će se sredstva transporta mnogo kraće zadržavati u lukama smanjiće se i brojni drugi troškovi. Konkretno, smanjiće se indirektni transportni troškovi. Sve to zajedno i te kako će pozitivno uticati na krajnju cenu robe, što i jeste cilj. Takođe, predloženim izmenama i dopunama poboljšaće se tržišna i unaprediće se tržišna konkurencija. Sveopšte uzev, smatram da su sve predložene izmene i dopune krajnje kvalitetne i da će na najbolji mogući način unaprediti ovu oblast, koja je inače od velikog značaja za našu državu, te da će u danu za glasanje, naravno, dobiti punu podršku SNS. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Ivana Stojiljković, a neka se pripremi Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Poštovana ministarko i gosti, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su danas, čuli smo već više puta, jako bitna tri zakona, a pre svega sva tri su usmerena na jačanje našeg vodnog saobraćaja, na jačanje Koridora 7, odnosno Dunavskog koridora i ujedno jačanje našeg privrednog potencijala, gde će rečne luke upravo i predstavljati privredne centre. Što se prvog zakona tiče, Zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, tu je najznačajnija izmena lučke koncesije, kao što smo čuli, a neke od još bitnih izmena su i da će lučke kapetanije davati saglasnost za pristajanje brodova van graničnog mesta. Ovo će upravo sprečiti nelegalan istovar robe i u tome će doprinos dati i ovlašćeni inspektori koji će se baviti bezbednošću plovidbe, tako da se inspektoratima pojačava njihova nadležnost i u tom smislu će dati svoj doprinos. Takođe, uvodi se i licencirani specijalista medicine, zato što se smatra da je specijalista medicine jako bitan za ovu struku jer pomorci imaju vrlo specifične uslove rada i zbog toga moraju specijalisti da vode računa o njihovom zdravlju. Smatra se da su oni zdravstveno poprilično rizična kategorija. Posebno želim lično da skrenem pažnju na značaj zaštite životne sredine, koja se reguliše članovima 24. i 25, odnosno dopune ovih članova koje kažu da se dopunjuje član zakona u smislu uvođenja obaveze zapovednika plovila da obavesti lučku kapetaniju o ispuštanju štetnih materija, a članom 25. je propisano da brodovi za prevoz opasnog tereta, kao i druge vrste brodova, u skladu sa odredbama međunarodnih sporazuma, pored zahteva propisanih tehničkim pravilima, moraju da ispunjavaju zahteve utvrđene pravilima za klasifikaciju priznatih klasifikacionih društava. Ovo je jako bitno zato što treba znati da se godišnje samo u Dunav izlije oko stotinu tona naftnih derivata. Nažalost, tu su i brojni akcidenti. Pre godinu dana samo izlilo se, odnosno prevrnuo se brod u Luci Beograd sa oko 850 tona rude pirit. To su lokalni akcidenti koji dovode do zagađenja i pomora flore i faune i zato je veliki značaj zaštite životne sredine i održivog korišćenja našeg vodnog potencijala, a ovi zakoni to posebno regulišu. Takođe, ne treba zaboraviti da imamo oko 600 km vodnog puta, tako da je taj posao značajan. Što se tiče Zakona o pomorskoj plovidbi, iako smo više puta rekli da pošto nemamo more ipak moramo da imamo ovakav zakon, zato što imamo oko pet hiljada pomoraca koji rade na stranim brodovima, iako stručnjaci kažu da je broj pomoraca verovatno i dvostruko veći zato što većina njih odlazi na rad i bez dozvole Lučke kapetanije u Beogradu, odnosno u direktnom kontaktu sa brodovlasnicima. I danas se sve veći broj mladih ljudi, u potrazi za plaćenijim poslom, za sigurnim finansijama, ili željom za putovanjem, odlučuje za rad na prekookeanskim brodovima. Da bi oni mogli da rade, upravo mora da postoji ovakav zakon i cilj je unapređenje i zaštita prava pomoraca. Među najbitnijim izmenama je, kao što smo čuli, obaveza brodara da pomorcima obezbedi osiguranje u slučaju nesreće, da domaći poslodavac obezbedi osnovni zdravstveni pregled prilikom stupanja u službu na brod, ali i sve ostale povremene preglede po potrebi. Zatim, ranije je precizirana obavezna licencirana zdravstvena ustanova, a kao što sam već pomenula, sada će postojati i lekar specijalista koji će biti ovlašćen za ovakve vrste pregleda. Samo bih napomenula da prema analizama Svetske zdravstvene organizacije, kao što sam već rekla, pomorci se svrstavaju u zdravstveno prilično rizične kategorije, kako od mogućnosti da dožive neku nezgodu, tako postoje i tzv. moderni pirati i često su depresije koje ih prate zbog specifičnih uslova rada na brodu. Takođe, predviđeno je usaglašavanje sa zakonima o putnim ispravama, gde smo već čuli da će postojati od sada identifikacione kartice pomoraca i da će one upravo služiti da se dokaže identitet i državljanstvo. Pored mnogih drugih odredbi koje se menjaju i koje smo danas čuli u raspravi, ova tri zakona pre svega jačaju i ove odredbe jačaju vodni saobraćaj, jačaju privredu u našoj zemlji i jasno štite životnu sredinu u Srbiji. Zato će SNS podržati ova tri predloga zakona u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić, a neka se pripremi Marko Atlagić.
Poštovana predsednice Skupštine, poštovana ministar sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, pred nama se nalazi set zakona koji se odnose na vodni saobraćaj na unutrašnjim vodama, ali takođe i na saobraćaj koji se odnosi na prekookeanskim brodovima. Ono što, pre svega želim da naglasim, to je da su izmene i dopune ovih zakona celishodne, da su one apsolutno usaglašene sa zakonskom regulativom Republike Srbije, pre svega sa Zakonom o prekršajima, ali takođe da su usaglašene i sa priznatim međunarodnim konvencijama koje se odnose pre svega, na međunarodni saobraćaj, odnosno na prekookeanski saobraćaj. Ono što posebno želim da istaknem to je da su ove izmene i dopune zakona apsolutno u skladu i sa uočenim nedostacima u dosadašnjoj primeni zakona, te da u cilju otklanjanja tih nedostataka došlo je do njihovih izmenai dopuna. Što se tiče Zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, htela bih da naglasim pre svega, ulogu Agencije za upravljanje lukama i to u tom smislu da se sada na jedan transparentan način utvrđuju nadležnosti ove agencije. Pre svega, utvrđuje se nadležnost ove agencije kada je u pitanju sačinjavanje srednjoročnog plana za davanje koncesije. Taj srednjoročni plan za davanje koncesije mora da ima i tačan prikaz ekonomskih efekata, odnosno mora da iz toga proizilazi šta je ono što srednjoročnim davanjem u koncesiji će država Srbija dobiti, odnosno šta će to značiti za ekonomski napredak naše zemlje. Takođe, sem srednjoročnog plana davanja koncesija Agencija za upravljanje lukama je dužna da izgradi na kraju kalendarske godine za iduću kalendarsku godinu i godišnji plan za davanje koncesija koji će takođe imati precizan i jasan ekonomski efekat davanja koncesija. Inače, što se tiče davanja samih koncesija, koncesije mogu da se daju za lučke usluge, i one obuhvataju nautičke usluge sa rokom od pet godina, za transportne usluge sa rokom od 15 godina i za javne radove, odnosno za izgradnju lučke infrastrukture sa rokom do 30 godina. Posebno želim da istaknem da Agencija za upravljanje lukama i te kako ima saradnju sa lučkim operaterima i lučkim koncesionarima i prati šta lučki koncesionari ispunjavaju od ugovora koji su potpisali. Ovim Predlogom zakona vidi se jako čvrsta veza, odnosno obaveze i dužnosti Agencije za upravljanje lukama, kada je u pitanju njeno izveštavanje i prema Ministarstvu privrede i prema Ministarstvu finansija, kao i obaveze Agencije za upravljanje lukama da koncesionar koji ne ispunjava uslove, a tiče se gradnje infrastrukturnih objekata, može da raskine ugovor ako te rokove ne poštuje bez obaveze da mu nadoknadi troškove radova koji su već učinjeni. Što se tiče izmena i dopuna Zakona o pomorskoj plovidbi, on je pre svega, značajan sa nekoliko aspekata. Prvi aspekt sa kojeg je značajan, to je radno-pravni status pomoraca. Naime, Republika Srbija nema more, ali Republika Srbija ima preko pet hiljada pomoraca koji plove na prekookeanskim brodovima. Ti pomorci značajna sredstva putem doniraju svojim porodicama, odnosno šalju svojim porodicama koje žive u Republici Srbiji. Utvrđivanje njihovog radno pravnog statusa i te kako je značajno, a to se kroz izmene i dopune ovog zakona postiže na taj način što je domaći poslodavac dužan da ugovor o radu dostavi lučkoj kompaniji, a takođe dužan je da prijavi i Centralnom registru socijalnog osiguranja, što svakako doprinosi poboljšanju radno-pravnog, ekonomskog i socijalnog statusa pomoraca. Član 84. takođe detaljno i precizno reguliše izdavanje pomorskih identifikacionih kartica, ali takođe, i jasno određuje šta treba da sadrži pomorska knjižica, a to je između ostalog, stepen osposobljenosti pomorca, zdravstveni status pomorca, pozicija, odnosno radno mesto na koje se on ukrcava na brod, dužinu trajanja zaposlenja na brodu i pomorska radna knjižica neće više služiti kao putna isprava kada je snabdevena vizom. Naravno, da za izdavanje pomorske identifikacione kartice trebaju značajna sredstva, ali u ovom delu želim da pohvalim Ministarstvo građevine i saobraćaja, odnosno vaše ministarstvo, gospođo ministar, što ćete vi aplicirati kod fondova EU, kako bi se poboljšala tehničko-tehnološka opremljenost i kako bi samo administriranje trajalo što kraće, naravno u korist pomoraca. Što se tiče zdravstvene osposobljenosti pomoraca tu moram da istaknem da su to licencirani specijalisti medicine rada, koji su prošli dodatnu obuku koja se tičeprocene zdravstvene sposobnosti pomoraca. U tom smislu, jako je važno da oni budu profesionalni i nezavisni, jer pomorci moraju da budu apsolutno psihofizički zdravi i ne smeju da imaju ni jedno zakonsko ograničenje kada se ukrcavaju na brod. Ono što takođe predstavlja dodatnu sigurnost za naše pomorce to je obaveza polise osiguranja, jer znamo da su pomorci izloženi razno raznim velikim rizicima na brodu, i polisa osiguranja u svakom slučaju, ili drugo finansijsko jemstvo i te kako je značajno sa aspekta zaštite pomoraca u slučaju povreda, nesreća itd. Sva tri zakona imaju značajan aspekt što se tiče ekonomskog razvoja, jer vodni saobraćaj i te kako je značajan na unutrašnjim vodama, i te kako je značajan zamajac na ekonomskom razvoju zemlje. Zakoni su značajni i sa aspekta usaglašavanja sa međunarodnim konvencijama što se tiče pomoraca. I, dalje treba raditi zajedno sa Ministarstvom rada na još većem i snažnijem poboljšavanju njihovog radno-pravnog i drugog statusa, s obzirom na posao kojim se bave. Srpska napredna stranka će u danu za glasanje podržati sva tri zakona.
Reč ima Marko Altagić, a neka se pripremi Milorad Cvetanović.
Uvažena predsednice, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovana potpredsednice Vlade i ministarko sa saradnicima, dozvolite da na početku poštovana ministarko izrazim veliko zadovoljstvo što ste vi kao ministarka u prethodne tri godine jedna od onih ministara iz Vlade Republike Srbije koja često boravi u ovom visokom domu, što govori o vašem predanom radu i o ministarstvu koje vodite kao i čitavoj Vladi Republike Srbije, na tome vam izražavam duboku zahvalnost. Poštovani građani Srbije, poštovani narodni poslanici, ovaj set zakona imaju svoje uporište u ekspozeu predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Aleksandra Vučića, koji je podneo nama narodnim poslanicima u ovom visokom domu 27. aprila 2014. godine. Dozvolite da vas podsetim, za one koji su zaboravili, to je najopsežniji, najprecizniji i najkonkretnije ekspoze od svih 72 prethodna ekspozea koji su predsednici vlada podnosili ovoj Narodnoj skupštini od 1805. godine, dakle, od vremena prvog predsedavajućeg, odnosno predsednika Prote Mateje Nenadovića, do danas. Poštovani narodni poslanici, ovi zakoni imaju svoje uporište i u strategiji razvoja modnog saobraćaja koje je načinilo naše Ministarstvo i usvojila Vlada Republike Srbije. Upravo ovi danas zakoni koje mi pretresamo predstavljaju realizaciju zacrtanih zakona iz ekspozea predsednika Vlade, u cilju jačanja reformi koje su teške, koje su bolne, ali koje predstavljaju zaista alfa i omegu za budućnost naše zemlje i modernizaciju Srbije, za koju smo svi na kraju kao građani glasali. Poštovana predsedavajuća, predsednice, poštovana ministarko, poštovani narodni poslanici, dobro je što je Narodna skupština Republike Srbije 2011. godine usvojila Zakon o potvrđivanju konvencije Međunarodne organizacije rada o pomorstvu. Tu konvenciju je osim Srbije ratifikovala, kao što su koleginice i kolege rekli, 37 država. Vrlo dobro je što je Konvencija stupila na snagu juna 2012. godine. Isto tako, odlično je što je Republike Srbije ovim predlogom zakona vrši dalje usavršavanje našeg srpskog zakonodavstva sa određenim odredbama Konvencije o radu pomoraca. Odredbama ovog zakona uređuje se rad osoba mlađih od 18 godina života. Dobro je što se ovim zakonom uređuju i obaveze brodara da zaključe polisu osiguranja ili neko drugo finansijsko jemstvo u cilju da se pokrije potraživanje u slučaju smrti ili povrede na radu pomoraca. Odlično je što je odredbama ovog zakona uvedena obaveza domaćeg poslodavca da o svom trošku osigura člana posade da pre stupanja na dužnost na brod obavi zdravstveni pregled. Poštovana gospodo, ne samo to, nego na osnovu rezultata tog predloga o svom trošku omogući periodične zdravstvene preglede. Dobro je što je ovaj predlog zakona dalje precizirao da se pored zdravstvene ustanove vrši licenciranje lekova, lekara specijalista koji su ovlašćeni da vrše zdravstvene preglede pomoraca, te obavezu zdravstvenih ustanova da uvedu održiv sistem upravljanja kvalitetom. Dobro je što se ovim zakonom o pomorskoj plovidbi omogućava da naši državljani, tj. državljani Republike Srbije koji rade kao pomorci, nesmetano nastave sa obavljanjem poslova na brodovima stranih zastava. Dobro je, dame i gospodo, što ovim zakonom u domaće srpsko državljanstvo, unose se odredbe konvencije i o identifikacionoj karti pomoraca međunarodne organizacije rada, broj 185, jer je usvajanjem zakona o izmenama i dopunama Zakona o putnim ispravama, određeno da se pomorske knjižice ne mogu koristi kao putne isprave. Poštovane dame i gospodo, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, predvideo je izmenu člana 84. Zakona na način da se pomorska knjižica definiše kao javna isprava kojom se dokazuje osposobljenost pomorca za obavljanje određenih poslova na brodu, zatim, po kom osnovu je član posade ukrcan na brod, kao i trajanje zaposlenja na brodu. Isto tako, dobro je što se ovim predlogom zakona uvode u pravni sistem identifikacione kartice pomoraca koje sadrže biometrijske podatke zasnovane na otisku prsta kao javnih isprava, kojima se dokazuje ne samo identitet, već i srpsko državljanstvo, sve u skladu sa odredbama konvencije. Dobro je, poštovana gospodo, što se ovim zakonom podstiče privredni razvoj i rast naše zemlje, što će poboljšati životni standard naših građana. Na kraju, vezano za to, jedan opozicioni narodni poslanik je jutros u okviru poslaničkog pitanja obmanuo građane Srbije, rekao je da je za potrošačku korpu građanina jednog, potrebno 60 hiljada dinara, što naravno nije tačno. Tačno je da se radi o potrošačkoj korpi četvoročlane porodice, a ne jednog građanina, čime je namerno, tvrdim namerno, obmanuo građane Republike Srbije, što je nedostojno jednom narodnom poslaniku, pogotovo što se radi o univerzitetskom profesoru. Zamolili su me studenti sa tog fakulteta da demantujem, što ovom prilikom i činim, a vama se gospodo studenti najtoplije zahvaljujem. Na kraju, SNS će glasati za ovaj set zakona. Pozivam i vas gospodo, narodni poslanici iz opozicionih klupa, nažalost nema vas nego petoro, šestoro izvinjavam se, što obično činite skoro svake sednice, da i vi glasate za njih jer ćete tako bar malo pokušati, pa makar i na taj način dati mali doprinos reformama i modernizaciji Srbije, za koju se tako zdušno zalaže predsednik vlade, Aleksandar Vučić i čitava Vlada Republike Srbije, potpomognuta od predsednika Republike Srbije Tomislava Nikolića, većine građana Republike Srbije, a i većine narodnih poslanika u ovoj Skupštini. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Cvetanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvažena ministarsko sa saradnicima, kolege narodni poslanici i poslanice, govoriću o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi. Tradicija rečnog brodarstva je u Srbiji starija od železničkog načina prevoza robe i ljudi. Za Srbiju važi stereotip da je zemlja kontinentalnog mentaliteta, koja nikada nije imala more ni mornaricu, pa prema tome ni pomorsku istoriju. Međutim, činjenica je da su Srbi vekovima plovili morima, okeanima i jezerima širom sveta. Savremeno rečno brodarstvo u Srbiji, započelo je 1862. godine, kada je ukazom Kneza Mihajla, od Rusije kupljen parobrod „Deligrad“, tako nazvan po Deligradskom šancu u Prvom srpskom ustanku. On je izrađen u Francuskoj 1851. godine. Imao je nosivost od 275 tona i plovio je srećno i uspešno preko pola veka Dunavom, Savom i Tisom. Tako i danas svetskim morima i okeanima plove naši pomorci pod tuđim ili svojim zastavama. Ima ih negde oko pet hiljada, svuda rasprostranjenih i razasutih sa samo jednom idejom, da nam je more što mirnije i hleb sa sedam kora što prijatniji. Upravo zbog tih ljudi, Vlada Republike Srbije će ovim predlogom zakona i njegovim izglasavanjem u Skupštini Republike Srbije, uspeti da omogući nesmetan boravak naših pomoraca na brodovima širom sveta, kao i njihovo slobodno kretanje van plovila na kojima su uposleni. Uvođenjem pomorske identifikacione karte, našim pomorcima će biti omogućeno da nesmetano mogu da napuste brod i imaju slobodan pristup na tlo zemlje u koju su se ukotili. Takođe, u slučaju vanredne situacije koja zahteva promenu plovila, a pri tome se mora preći preko teritorije zemlje u kojoj su neophodne vize za državljane Republike Srbije, identifikaciona karta koja će u sebi sadržati sve relevantne podatke vlasnika, izrađene po biometrijskom principu, omogući će nesmetan prolaz preko teritorije iste države. Nesumnjivo da će se na taj način suzbiti i zloupotrebe pomorskih pasoša, kojih je nesumnjivo bilo i to u ne malom broju. Opšte je poznato da je Međunarodna pomorska organizacija još 2008. godine opomenula relevantne institucije u našoj zemlji, o pojavi lažnih pomorskih dokumenata i problemu pojave lažnih pomorskih isprava, svedočanstava kod državljana Srbije, ukrcanih na pomorskim brodovima stranih kompanija i da je postojala opasnost od skidanja naše zemlje bele liste Međunarodne pomorske organizacije. Uvođenjem identifikacionih kartica koje će inače izraditi NBS, sprečiće se eventualna kompromitacija Republike Srbije zbog navedenih pojava, falsifikovanja pomorskih knjižica i dokumenata. Samim tim smatram da će se i značajno povećati broj uposlenih naših pomoraca u svetu. Pri tome smo i sami svedoci postojanja agencija koje nude zaposlenje uglavnom mladim ljudima na kruzerima angažovanima na poslovima ugostiteljskog i animatorskog tipa, što će u svakom slučaju pospešiti priliv deviznog novca u našu zemlju, a isto tako olakšati i zainteresovanim licima boravak na teritoriji stranih država. U buduće će nadležno ministarstvo voditi računa o broju izdatih pomorskih knjižica i vršiti kontrolu njihovog korišćenja i trajanja. Značajno uređenje zakona se odnosi i na lica ispod 18 godina, kojim se poslodavcu nalaže da oni ne bi smeli biti uposleni ukoliko uslovi na plovilu mogu bitno da naruše njihovo zdravstveno stanje. Takođe i obaveza poslodavca da o svom trošku obezbedi adekvatan zdravstveni pregled pri stupanju lica na dužnost kao i proveru zdravstvenih sposobnosti posle određenog vremenskog perioda predviđenog zakonom. Smatram da je Predlog zakona veoma afirmativan i da posebnu pažnju pridaje građanima Republike Srbije uposlenim na proveri širom sveta, kao što i u potpunosti vodi računa o interesima Republike Srbije, a da je u isto vreme u celosti kompatibilan sa zakonima EU. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući gospodine Arsiću, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti iz Ministarstva, ja smatram da ko god da dođe u ime Vlade u našu Skupštinu, a gospođa Mihajlović je naša gošća danas ovde, i predloži, kao što je gospođa Mihajlović ovde i uradila, da usaglasimo domaće zakonodavstvo sa Konvencijom Međunarodne organizacije rada o radu pomoraca, da je to u redu. Saglasan sam i da treba da se omogući našim državljanima da nesmetano nastave obavljanje poslova na brodovima stranih zastava, kao što sam saglasan, poštovana gospodo, da predlozima zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama i državnoj pripadnosti i upisu plovila treba obezbediti usaglašavanje sa odredbama Zakona o prekršajima. Ali, poštovana gospodo, i poštovana gospođo Mihajlović, pre svega, nisam saglasan i kao jedan od narodnih poslanika ovde ne pristajem na to da bilo ko u ime Vlade Srbije, pa i gospođa Mihajlović, u Narodnu skupštinu šalje predloge zakona koji gramatički i pravopisno nisu usaglašeni sa srpskim jezikom, poštovana gospodo. Sada se usmeravam i ka narodnim poslanicima, od kojih postoje očekivanja ovde da pažljivo pročitaju svaku rečenicu svakog predloga zakona. Predsednik Vlade, gospodin Vučić, a evo njegov potpis se nalazi na ovim predlozima zakona koji su upućeni u Narodnu skupštinu, poslao nam je za današnju raspravu tekstove koji su jednim delom gramatički i pravopisno neispravni. Evo poštovana gospodo, ja to ovde i da pokažem. U razlozima za donošenje zakona, evo na primer ovog zakona koji nam je sada ovde prvi na dnevnom redu, o dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi, četvrti paragraf, pazite rečenicu, poštovana gospodo, kaže – nakon usvajanja zakona o izmenama i dopunama Zakona o putnim ispravama, zapeta, ovim zakona predviđeno je usaglašavanje sa odredbama ovog zakona. Poštovana gospodo, gde je ovde neki red reči? U jednoj rečenici, poštovana gospođo Mihajlović, ili u sledećoj rečenici, hajde da kažemo da je jedna, pa omakne se, ali sledeća kaže – kako bi se domaćim državljanima koji rade kao pomorci omogućilo da nesmetano nastave sa obavljanjem poslova na brodovima stranih zastava, zapeta, ovim zakona se u domaće zakonodavstvo unose… Ili, poštovana gospodo, ako hoćemo da zaobiđemo ovaj paragraf, da odemo na sledeći paragraf, jesmo li mi čitali ovo ovde? Gospođo Mihajlović, da li ste vi pročitali? Ne znam da li je bolje da kažete da ste pročitali ili da niste pročitali. Evo, sledeći paragraf kaže, prva rečenica – Predlog zakona se detaljnije uređuje postupak priznavanja ovlašćenja za rad pomoraca. Gospodo, pa kako? Reči nisu usaglašene sa rečima u jednoj rečenici, poštovana gospodo. Gospođo Mihajlović, ja predajem na fakultetu, kao i vi. Ja sam za studente prve godine FPN pripremio jedno uputstvo za pisanje eseja – esej, kratka forma, tri stranice teksta, opšti problem se obrađuje. Poslednji pasus tim studentima glasi ovako – pre predaje rada treba uraditi završne ispravke, npr. da iza zapete i tačke postoji razmak, da su reči pravilno podeljene na slogove pri prenosu u novi red, da međunaslovi ne ostanu da vise na dnu stranice, da proverite da li su rečenice gramatički ispravne i jasne, jer propusti ovakve vrste ostavljaju utisak neozbiljnosti i površnosti u radu. Koliko god ja bio saglasan sa delom pristupa, o čemu sam govorio na početku, ja ne mogu da zanemarim ovu neusaglašenost sa srpskim jezikom, koji je nama u Skupštini važan, poštovana gospodo. Koliko puta da se podsećamo da nam je Skupština centralna politička institucija? Stalno ovde govorimo – svetilište političkog života. Jezik mora da bude primeren tome. Mi ovde treba da budemo uzor u svemu građanima naše Republike, poštovana gospodo, pa i u korišćenju jezika. Gospođo Mihajlović, mi smo podneli 16 amandmana. Predlažem da prihvatite svih 16. Većinom se tiču jezika, dakle, ne samo obrazloženja, nego i sadržine članova Predloga zakona, ne računajući ovaj drugi. Ovaj drugi je veoma dobro napisan, o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama. Tu nemamo dileme. Poštovana gospođo Mihajlović, predlažem da pročitate i ovo uputstvo za pisanje eseja. Pripremio sam dva primerka. Pošto predsednik Vlade šalje u Skupštinu predloge zakona, potpisuje to, imam jedan primerak i za predsednika Vlade i njemu da uručite, pa da eliminišemo propuste ove vrste.
Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Poštovani gospodine Pavićeviću, hvala vam na uputstvima. Potpuno ste u pravu. Ne može da dolazi u parlament ništa što je gramatički i pravopisno netačno. Potpuno ste u pravu i pored uputstva koje ste dali, hvala vam na tome, ali i pored toga da takvih grešaka više ne bude, potrudiću se maksimalno da takvih grešaka više ne bude. Potrudiću se maksimalno da takve stvari ne dolaze u parlament. Naravno, jako mi je žao ako zbog toga, zbog pravopisnih i gramatičkih grešaka koje ste sada izneli ne budete glasali za ove izmene i dopune zakona za koje ste u početku rekli da su odlične i da se sa njima slažete, ali ste ovde u pravu.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, cenim napredak gospodina Pavićevića. Nadam se da smo zauvek ostavili iza sebe one tone amandmana „briše se“ i da smo konačno počeli da govorimo o konkretnim stvarima. Podržavam tu evoluciju u parlamentarnom radu gospodina Pavićevića. Mislim da je dobar i kvalitetan, kao što je dobar i kvalitetan odnos Vlade Republike Srbije, što je i gospođa Mihajlović, potpredsednik Vlade, rekla da o svim stvarima koje dolaze i koje su kvalitetne zašto da ne raspravljamo i zašto o njima da se ne glasa, uz jednu malu opasku. Od gospodina Pavićevića, kao autohtonog Kotoranina, sam više očekivao da će govoriti o pomorskoj plovidbi, nego o srpskom jeziku. Ali, dobili smo o srpskom jeziku, a manje o pomorskoj plovidbi. Da ostavimo tu debatu o pomorskoj plovidbi nekoga ko je i plovio i pecao na moru, kao što smo videli iz nekih sredstava javnog informisanja, verujem da će gospodin Pavićević o tome govoriti po amandmanima, a manje o srpskom jeziku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, pravo na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući, gospodine Arsiću, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti, evo dve stvari ovde da saopštim u jednoj vrsti odgovora, gospodine Arsiću, narodnom poslaniku gospodinu Zoranu Babiću. Prva stvar tiče se amandmana koji glase „briše se“. Kao što sam ovde rekao, za ove predloge zakona nismo spremili nijedan takav amandman, ali samo da podsetim narodne poslanike, amandmani „briše se“ ne tiču se evolucije rada narodnih poslanika, nego evolucije rada Vlade Republike Srbije, poštovana gospodo. Sve dok Vlada Republike Srbije ovde po hitnom postupku, ne uvažavajući značaj i mesto Narodne skupštine u našem ustavnom sistemu bude slala zakone na neprimeren način, jedan od mogućih odgovora jednog narodnog poslanika ili više nas biće amandman „briše se“, poštovani gospodine Arsiću. Druga stvar, poštovana gospodo, pripremio sam se, evo samo da kažem gospodinu Babiću, gospodine Arsiću, odnosno gospodin Babić to da čuje, posebno sam se pripremio za raspravu amandmansku o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o pomorskoj plovidbi. Od ovih 16 amandmana, koliko smo podneli na ova tri predloga zakona, poštovana gospodo, 15 amandmana tiču se upravo ovog predloga zakona. Ja očekujem da će i gospodin Babić i ostala gospoda iz SNS i iz drugih političkih stranaka ovde, pa i ministarka Mihajlović, učestvovati veoma aktivno u toj raspravi i da će, poštovani gospodine Arsiću, gospođa Mihajlović prihvatiti svih 16 amandmana što će obezbediti da glasamo za sva tri predloga zakona, poštovana gospodo.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Taman sam mislio da je pohvala urodila plodom, ali, gospodin Pavićević je nije prihvatio. Žao mi je zbog toga. Podsetiću, kao što ste i vi, gospodine Arsiću to uradili u prepodnevnom delu sednice, da nijedan od ovih zakona nije po hitnom postupku, jer je postupak hitnosti skinut, i da su svi zakoni ušli u proceduru još krajem 2014. godine. Sa druge strane, SNS se temeljno priprema i za zakone u načelu, i u pojedinostima. Evo, ovo je analiza svakog od amandmana koji je gospodin Pavićević podneo. To rade moje koleginice i kolege iz Poslaničke grupe SNS i ja sam im na tome jako zahvalan. Ne znam koliko ćemo moći da debatujemo i da učestvujemo u debati, jer tu će nam više biti potreban lingvista, ako ćemo recimo debatovati, da se u članu 4. stav 1. posle reči: „brodu“, doda zapeta. To je jedan od tih 16 amandmana tako krucijalnih, tako suštinskih, tako, za koje je potrebno zaista veliko znanje o pomorskom saobraćaju. Ja priznajem, nemam velikog iskustva oko toga, ali ćemo oko ove zapete ili zareza, debatovati već u četvrtak koliko god bude bilo potrebno vremena, gospodine Pavićeviću.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući danas, gospodine Arsiću, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti iz Ministarstva. Radujem se uvek raspravama u našoj Narodnoj skupštini. Najgore je, poštovana gospodo, kada dijaloga nema, a neki predsedavajući, a to niste vi, gospodine Arsiću, potrude se povremeno da nema ni dijaloga ni rasprave. U četvrtak zato, očekujem da bude žestoka rasprava i o naših 16 amandmana. Druga stvar, moram ovde da kažem, gospodine Arsiću, gospodinu Babiću, upravo zbog toga što su ovi predlozi zakona, poštovana gospodo, stigli još u decembru, mi imali dovoljno vremena da to pročitamo, da analiziramo, da tumačimo, pa naša reakcija, poštovana gospodo, nije bila – briše se. I za to, evo gospođa Mihajlović, na primer, ovde može da zasluži jednu pohvalu opozicionih poslanika. Ali podsećam, kada bude takvog pristupa Vlade ponovo, imajte na umu da je naša moguća reakcija amandman – briše se, na svaki član predloga zakona. Zašto gospodo? Pa zato što mi ovde usvajamo pravila koja važe za sve građane naše Republike, koji treba da budu upoznati sa tim pravilima, sa njihovom sadržinom, a ne skriveno da prođu kroz Skupštinu kao kroz neku prečicu ovde, poštovana gospodo. I, treća, poslednja stvar, gospodine Arsiću, u ovoj replici, gospodinu Babiću. Zapeta je znak interpunkcije koliko ja znam. Znakovi interpunkcije takođe se tiču jezika, poštovana gospodo, a to da li će neki lingvista biti potreban, pa u Narodnoj skupštini moramo da imamo i lingviste ovde, poštovana gospodo. Naročito da vode računa u jeziku, ako u Vladi imaj jedan nemarni stav prema tome, opozicija će popravljati i na takav način zakone, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Babić i ovim završavamo krug replika.
Saglasan sam oko pohvale nadležnog ministarstva i gospođe Mihajlović. To je pohvala upućena i kolektivnom organu koji se zove Vlada RS i saglasan sam oko toga, ali opet ćemo doći do nečega o čemu ćemo govoriti i u četvrtak. Evo ga amandman na član 13. Vlada je predvidela, nije dozvoljeno zapošljavanje na brodu lica mlađeg od 18. godina, itd… Gospodin Pavićević je predao amandman, sa pravom, svaki od narodnih poslanika može da preda amandman, to je legalno i legitimno, i dobro je, koji kaže – na brodu nije dozvoljeno zapošljavanje lica mlađih od 18. godina, itd… E sada ćemo mi o jednom zakonu koji se tiče plovidbe, koji se tiče luka, razgovarati o tome, da li je bolje, na brodu nije dozvoljeno zapošljavanje, ili nije dozvoljeno zapošljavanje na brodu. Gde ćemo da smestimo taj brod? Na početak rečenice ili u sredinu, kao što je predvideo predlagač zakona? Opet kažem, neko ko je autohtono iz Kotora, dajte da pričamo o jarbolima, o veslima, o agregatima, o motorima, o lukama, o dokovima, o molovima, o svemu onome što se tiče ovog zakona, a to gde ćemo to na brodu na početku rečenice ili posle tri, četiri reči u samoj rečenici, mislim da je manje bitno ali podržavam stav gospođe Mihajlović da o svemu što je dobro i što je dobro rešenje, pa makar bio zarez ili zapeta, treba raspravljati i treba prihvatiti.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, narodni poslanici, poštovana ministarko, ne mogu da delim iluziju koju pojedini poslanici imaju po diskusiji mog prethodnog redovnog govornika, da će on glasati za ove zakona, jer je on poznat po tome što ne glasa ni za svoje predloge. Ja sam ostavio svaku iluziju, čovek ne glasa ni za svoje amandmane, ni za svoje predloge, a kamoli da glasa za određeni predlog u Vladi. Ukoliko to učini, za mene bi to bilo pravo iznenađenje. Ono što sam primetio jeste da postoje dva standarda kod mog prethodnog govornika, uvaženog docenta, predavača na jednom fakultetu, što je za pohvalu da je primetio sve gramatičke greške. Ali, malo veće gramatičke greške, kada sam našao u izveštaju Zaštitnika pojedinih građana, on je rako da to nije ništa. Dakle, našao sam na četiri, pet stranica 32 greške, koliko se sećam koje su tako bili kardinalne da kada sam ih čitao ovde to je izazvalo buru smeha, međutim, on je rekao da ko radi taj i greši. Tada sam se sa tim složio, ali sam rekao da je preterano da na četiri stranice imati 30 i nešto grešaka. Danas, onaj ko je negirao da gramatičke greške utiču čak na izveštaj Zaštitnika pojedinih građana, danas i te kako ima zamerke na gramatičke greške, sa pravom, koje su se pojavile kao obrazloženje u pojedinim delovima zakona. Takođe ne delim iluziju gospodina Babića, da ćemo dobiti nešto dobro iz Kotora, tamo su uglavnom ove jahte naših bogataša, naših tajkuna, dakle ne verujem da će oni isporučiti naše tajkunaše, pre verujem da su nam izručili protu Velibora Džomića, ali ove grešnike neće isporučiti, a jedan sveštenik je postao nacionalna pretnja za Crnu Goru. Oni sa belosvetskim zastavama, oni naši koji su se obogatili u vreme kada su svi siromašili, oni ne remete ničiju bezbednost, ni njihove države, a boga mi, bojim se da ni mi ne preduzimamo odgovarajuće mere da sankcionišemo ono što su oni uradili u prethodnom periodu kada su očerupali narod do gole kože, nekoliko puta da bi te jahte stekli. Ono što želim da kažem jeste da će ovaj zakon ili neke uredbe morati dobro da razmotre pitanje registracije domaćih brodova. Oni se sve više registruju u Hrvatskoj, Moldaviji, Rumuniji, Bugarskoj i Ukrajini. Od pet zemalja tri su evropske zemlje, tamo sipaju gorivo, plaćaju porez i naša država tamo gubi takse, gubi poreze, gubi prihode, gubi poreze na dobit. Verujem da je došlo vreme da izravnamo te uslove registracije. Tako da brodovi koji su bili naši, a odjednom su zbog određenih taksa postali strani, na određeni način remete i ambijent privredi zato što kada postanu strani brodovi oni mogu samo da pristižu u međunarodne luke, a u domaće pristanište i u domaće luke ne mogu da pristaju, a time privredi nanose dodatne troškove zato što moraju da transportuju robu u međunarodnu luku jer su naši brodovi postali strani i plove pod stranom zastavom. Navešću kao primer Mitrovicu, livnica koje lije mora da nosi, pošto Srem nema međunarodnu luku, mora da ga nosi u Beograd, zato što se svi brodovi koji su bili domaći postali strani i više ne pristaju u domaću luku i domaće pristanište. Verujem da se to podzakonskim aktima da doraditi i da se na određen način brodovi koji su registrovani pod stranom zastavom, a domaći su, da se na olakšice, iste onakve kakve emituju susedne zemlje, da se iste takve olakšice emituju i našim zakonima ili podzakonskim aktima. Tako da ti brodovi koji su bili domaći ponovo postanu domaći, da ne plove pod stranom zastavom jer to nanosi štetu i privredi i budžetu Republike Srbije. Takođe, moja zamerka je na limit od 500 hiljada tona za luku, jer se bojim da u sadašnjim uslovima naša privreda to ne može da ispoštuje, da će doći do pregrupisavanja. Tako da će privreda takođe unutrašnjim transportom, povećanim troškovima morati da doprema to u, po meni, najviše dve luke koje će moći da zadovolje taj limit od 500 hiljada tona godišnje. U ovom stanju, ja se bojim da naša privreda ne može da isporuči toliko robe i da uveze toliko sirovina. Kada proradi Železara u Smederevu možda se ta situacija promeni na bolje. Mislim da treba da pomažemo privredi što god možemo više. Takođe, želim da se podzakonskim aktima malo bolje uredi pristanak brodova van graničnog prelaza. Dakle, da privrednik može robu koja dolazi iz inostranstva, tu pre svega mislim na mineralna đubriva, u trenutku Srem nema nijednu međunarodnu luku, svi brodovi koji su bili nekad domaći, koji su u domaće pristanište i domaće luke dovlačili mineralno đubrivo, da su određena skladišta, oprema itd. Sada to isto treba da čine u Beogradu i Novom Sadu i time prave, s obzirom na količine mineralnog đubriva koje se uvoze, time prave određenu gužvu. Tako da taj istovar vangraničnih prelaza treba maksimalno olakšati. Nekada su to radile lučke kapetanije. Ovoga puta će to raditi agencija. Mislim da treba napraviti takvu vrstu podzakonskih akata da to bude vrlo lako ostvarivo, isto u interesu naše privrede. Što se tiče registracije plovila, ja bih voleo da Vlada, ne samo Ministarstvo, to jeste možda teško, ali da se ovim - morem plovi jedna jahta mala, država ih tajkunima dala, da se plovila koje su ti tajkuni stekli novcem koji su zaradili u grabizaciji, kada su radnici i seljaci gubili sve što su imali. Dok su jedni gubili sve oni su zaradili sve. Preko noći su zarađivali milione, postali multimilioneri, a uglavnom su poslovali sa državom i na osnovu poslova sa određenim političarima u to vreme, dakle, sa državom su zaradili enorman novac u privatizaciji, bolje reči grabizaciji, stekli ogromna materijalna bogatstva dok su svi drugi siromašili oni se naglo bogatili i treba ih naterati da makar svoje jahte koje su stekli na grbači sirotinje da registruju pod našom zastavom i ovde plate porez jer su ih registrovali na razna Devičanska, Sejšelska i belosvetska ostrva. Iznela su uglavnom i kapital i jahte napolje. Naravno, ona su tamo usidrena negde u Crnoj Gori, u nekom drugom možda još ekskluzivnijem letovalištu u toku leta, zimi malo zimuju u Crnoj Gori, a ostalo su obično na Maldivima i na nekim takvim egzotičnim ostrvima i destinacijama. Voleo bih da se oni nateraju i da na određen način poštuju državu Srbiju jer su od države Srbije dobili sve, a njoj gotovo nisu vratili ništa sem što su je gurnuli u krizu. Ne verujem da oni mogu da izvuku Srbiju iz krize, zato što su se oni obogatili na srpskoj krizi i oni su Srbiju uvukli u bedu i siromaštvo koju sada ova Vlada treba da leči. Treba naći načina da ih nateramo da samim tim registracijom tih svojih jahti koje su zaradili na način na koji su zaradili, makar delimično vrate državi ono što, sa punim pravom mogu da kažem, što su oteli. Postali su multimilioneri. Izneli su gotovo sav novac, određenu količinu novca unose tek toliko da se šepure da mogu da kupe neku estradnu pevaljku, i mi postajemo taoci i tih novokomponovanih bogataša, koji ništa ne čine da pomognu ovoj zemlji, da pomognu ovom narodu.Oni se doslovce iživljavaju dok milioni ljudi jedva preživljavaju i mislim da na određen način i po pitanju ovih plovila koja se registruju, na to treba staviti tačku i na svaki način ih primorati makar da ta plovila registruju na državu da bi ih na određeni način opomenuli da je država ipak jača bez obzira na to koliko oni imaju prava i na koji način su ih stekli. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li reč žele predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Gospodine Veselinoviću, imate 25 sekundi. (Janko Veselinović, s mesta: Nemoguće. Rečno je vođena evidencija.) Nije ručno vođena evidencija nego elektronski. Ovlašćeni ima 25 sekundi. Možete kasnije od službe da zatražite evidenciju da vidite o čemu se radi, ali po ovoj evidenciji vi imate samo 25 sekundi. Da li želite 25 sekundi? U redu.
Da, prvo da vas zamolim da proverite evidenciju jer smo mi pratili na ekranu vreme i bio sam na nekih 12 minuta, recimo. Ostavio sam sedam minuta za kraj. U ovih 15 sekundi hoću reći da ministarka nije odgovorila ni na jedno pitanje, da je izgovorila neistinu tipa da je Boris Tadić, za vreme njegove vlasti obustavljena izgradnja Žeželjevog mosta. On tri godine nije na vlasti…
Zahvaljujem se gospodine Veselinoviću. (Janko Veselinović, s mesta: Morate da proverite vreme.) Proveriću i odmah ću da vam dam objašnjenje. Ako se sećate, dok ste govorili, ja sam vas… (Janko Veselinović, s mesta: Niste trebali da me prekinete.) … i tražio da se ponovo prijavite. U trenutku kada sam vas prekinuo vi ste imali negde oko četiri i po minuta koje ste iskoristili. Kada ste ponovo zatražili reč vreme koje vi vidite kreće ponovo od prve sekunde i u zbiru ta dva vremena imate 19 minuta i 35 sekundi. (Janko Veselinović, s mesta: Znači da niste trebali da me prekinete.) Gospodine Veselinoviću, trebali ste pažljivije da pročitate Poslovnik o radu Narodne skupštine – predsedavajući je dužan da opomene narodnog poslanika ili ima pravo i da ga prekine ukoliko se ne drži teme dnevnog reda. Mislim da smo to već posle ovoliko godina naučili. Pošto se više niko ne javlja za reč, zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 1. do 3. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo u četvrtak, 12. februara sa početkom u 09,00 časova.