Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 92 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad. Obaveštavam vas da je narodni poslanik Milica Radović sprečena da prisustvuje sednici. Obaveštavam vas da je predsednica Narodne skupštine, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pored predstavnika predlagača dr Diane Dragutinović, ministra finansija, mr Verice Kalanović, ministra za Nacionalni investicioni plan, mr Jasne Matić, ministra za telekomunikacije i informaciono društvo, dr Saše Dragina, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, pozvala da sednici prisustvuju i Dragan Vukmirović, direktor Republičkog zavoda za statistiku i Nikola Latinović i Vladimir Stanković, pomoćnici direktora Republičkog zavoda za statistiku. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O KLASIFIKACIJI DELATNOSTI (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Sreto Perić, Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović, Saša Maksimović, Bojan Mladenović, Mirko Munjić, Dragan Čolić, Mićo Rogović, Zoran Antić, Stefan Zankov i Milorad Buha. Primili ste izveštaj Odbora za nauku i tehnološki razvoj i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pre prelaska na pretres u pojedinostima, podsećam vas da su narodni poslanici Stefan Zankov, Veroljub Arsić i Zoran Antić povukli amandman koji su zajedno podneli na član 7, a Jelena Budimirović, Vučeta Tošković i Zoran Antić amandman koji su zajedno podneli na član 7. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Reč ima gospodin Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, na ovaj neveliki zakon, koji ima ukupno 13 članova, Srpska radikalna stranka je podnela pet amandmana. Videćete da su to vrlo kvalitetni amandmani, amandmani koji imaju za cilj da poprave kvalitet ovog zakona o klasifikaciji, a klasirati znači srediti, složiti, razvrstati po nekom redu i principu. Procenjujemo da donošenje ovakvog zakona iz praktičnih razloga ima smisla, ali prvi razlog za podnošenje ovog amandmana jeste što Vlada Republike Srbije nastoji da predlaganjem zakona i u narednom periodu oduzme deo nadležnosti Narodnoj skupštini Republike Srbije. Videćete na koji način to radi. Nekad je senat, ali dva i po veka pre nove ere, bio zakonodavno, izvršno i sudsko telo; imao je određene konzule kojima je mogao preneti u nadležnost i uvođenje vanrednog stanja, kao i jednog od konzula proglasiti i diktatorom. Srpska radikalna stranka se odlučno suprotstavlja tome. Ne želimo da ono što je u nadležnosti, po Ustavu i po određenim zakonima, bude preneto u nadležnost Vlade. Izražavamo sumnju da će jednog dana Narodna skupština Republike Srbije donositi samo naslove zakona, a sadržaj i ostalo će uređivati Vlada. Ne znam, gospođo ministre, da li vam je ovo smešno, ali pogledajte: „Klasifikaciju, uključujući nazive, šifre i opis delatnosti, propisuje Vlada.“ Mi predlažemo amandmanom da klasifikaciju, uključujući nazive, šifre i opis delatnosti, na predlog Vlade donosi Narodna skupština Republike Srbije. Klasifikacija je sastavni deo ovog predloga zakona, odnosno, nakon usvajanja, i zakona. Uporište imamo i u važećem Zakonu o klasifikaciji i registru jedinica razvrstavanja. Tako je bilo i u Zakonu koji je donet 1996. godine. Uvažavamo sve zakonske promene od tog perioda pa nadalje. Nama je jasno da je Agencija za privredne registre uzela (preneto je zakonom) ono što je bilo u nadležnosti privrednih, odnosno trgovinskih sudova. Mi želimo da Vlada predloži klasifikaciju i da to postane sastavni deo ovog zakona. Evropska unija je 2008. godine donela novu klasifikaciju. Mi možemo da ispoštujemo te principe, zapravo Vlada i vi kao skupštinska većina možete da ispoštujete te principe, ali nikad ne možemo da se složimo da ono što bi trebalo da bude u nadležnosti…
Izvinjavam se, gospodine Periću. Dame i gospodo narodni poslanici, verujem da ste vi radosni što ste se posle vikenda ponovo sreli, ali podsećam vas da nemate obavezu da sedite u skupštinskoj sali; ako već sedite, molim vas da budete pristojni i da slušate onog narodnog poslanika čije je izlaganje u toku. Hvala unapred na razumevanju. Gospodine Periću, izvinite još jedanput. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Meni to apsolutno ne smeta, jedino bih vas zamolio da ovo vreme u kojem ste vi govorili ostane Poslaničkoj grupi SRS, a potpuno mi je svejedno što se tiče onih narodnih predstavnika koji ne žele da čuje ono o čemu im govori SRS. Dakle, mi smo podneli ukupno pet amandmana. Ovo je najvažniji amandman, ostali amandmani su logičan sled ovog amandmana. Od pet podnetih amandmana, na zakon koji ima ukupno 13 članova, samo jedan glasi da se član 11. briše, o čemu će govoriti narodni poslanik gospodin Mirko Munjić, a ostali amandmani daju druge predloge, za koje smatram da ne zadiru mnogo u suštinu, osim ako možete da ono što je u nadležnosti Narodne skupštine Republike Srbije njoj i ostavite. Nadam se da će biti razumevanja za prihvatanje ovog amandmana od gospođe Dragutinović i da će u danu za glasanje ovaj amandman, kao i naredni amandmani koji su podneti na ovaj zakon, biti prihvaćen. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Periću. Iskorišćeno vreme poslaničke grupe je dva minuta. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maskimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Lidija Dimitrijević ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kolega Bojan Mladenović je u ime SRS na Predlog ovog zakona o klasifikaciji delatnosti na član 4. stav 2. podneo ovaj vrlo smislen amandman. Predlogom zakona predviđeno je da Vlada propiše metodologiju kojom će se bliže urediti postupak razvrstavanja po delatnostima. Amandman koji je gospodin Mladenović podneo glasi – U članu 4. stav 2. menja se i glasi: „Razvrstavanje po delatnostima vrši se po metodologiji koju utvrđuje Vlada Republike Srbije, a usvaja Narodna skupština Republike Srbije“. Vlada je odlučila da ovaj amandmanodbije, uz vrlo kratko obrazloženje: „Amandman se ne prihvata zbog toga što metodologiju za razvrstavanje po delatnostima propisuje Vlada.“ Ovim je amandmanom bilo predloženo da Narodna skupština bude uključena u proces kojim bi se zaokružilo definisanje ove vrlo bitne materije. Vlada je odbijanjem ovog amandmana isključila Narodnu skupštinu, kao najviše zakonodavno telo, iz ovog procesa upravo zbog uloge koju ima Narodna skupština i zbog toga što prateći sednice Narodne skupštine građani imaju prilike da budu obavešteni. Stav Srpske radikalne stranke je da je ovaj amandman trebalo prihvatiti, kao i amandman na član 3. koji je u ime SRS podneo gospodin Sreto Perić, kojim se takođe predlaže učešće Narodne skupštine u postupku donošenja klasifikacije, a na predlog Vlade. Na kraju, reći ću danas da srpski parlament u svom radu krši Ustav, zakon i poslovnik o svom radu. Administrativni odbor i predsednik Narodne skupštine se ne obaziru na to što su 31. avgusta ove godine podnete ostavke dva narodna poslanika SRS, moja i koleginice Elene Božić-Talijan. Na 48. sednici Administrativnog odbora doneta je odluka da navodno ne postoje uslovi za prihvatanje ostavki i prestanak mandata. Na taj način nije ispoštovana naša volja iskazana ovim ostavkama, koje su, napominjem, uredno podnete. Svim ostalim poslaničkim grupama bilo je omogućeno da vrše izmene u svom sastavu, jedino se Srpskoj radikalnoj stranci osporava ovo pravo. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković, Ljiljana Miladinović i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Perić.
Mi smo imali najbolju nameru da popravimo kvalitet ovog zakona, te smo u vezi s tim podneli amandman na član 7. stav 3. Predloga zakona o klasifikaciji, koji kaže: „Jedinica razvrstavanja za koju ne postoji obaveza registracije neposredno dostavlja podatke potrebne za razvrstavanje organu nadležnom za poslove statistike.“ Predložili smo da ta obaveza bude realizovana u roku od 30 dana nakon osnivanja jedinice razvrstavanja. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a u obrazloženju zbog čega ne prihvata ovaj amandman kaže se: „Amandman se ne prihvata zbog toga što jedinica razvrstavanja za koju ne postoji obaveza registracije neposredno dostavlja podatke za razvrstavanje statističkom organu i njihovo razvrstavanje se po pravilu obavlja istog dana.“ To se u odredbama člana 7. stav 3. ovog predloga zakona ne vidi, i nije tačno. Vlada daje ovakvo obrazloženje zato što ne želi da prihvati amandman. Niste vi obavezni to ni da uradite, ali ako hoćete daimamo zakonske propise koji se primenjuju, koji će nekom značiti nešto, onda morate biti malo precizniji. Mora se imati više smisla za one koji će primenjivati ove zakone. Imam osećaj da je vama cilj samo da kažete koliki je broj zakona, odluka i drugih akata ova skupština usvojila, bez vaše ozbiljne namere da se oni primenjuju, i da vama zakoni, pa ni Ustav ne znače ništa. Imali ste priliku, kolege poslanici, da i u izlaganju naše koleginice Lidije Dimitrijević čujete da vama zakoni i propisi ne znače apsolutno ništa. Pređite na onu praksu koju je imao stari Rim – neka vam Vlada bude i zakonodavni, i izvršni i sudski organ, pa ćete da vidite kojom ocenom i na koji način građani Srbije ocenjuju vaše bahato ponašanje i nekorektan odnos. Trebalo bi mnogo više da se bavite onim što je sada suštinski problem, a to su radna mesta. Gospođo ministre, dobra je prilika da vam saopštim da sam za vikend razgovarao sa određenim brojem privrednika, koji nemaju ništa protiv PDV-a, protiv sistema PDV-a, ali obratite pažnju malo kada su u pitanju one firme koje uvoze, kako i na koji način se to plaća. Oni su u poziciji da uzimaju kredite, koji su izuzetno skupi, da bi ulagali u obrtna sredstva i da bi na taj način platili PDV državi. U redu je, treba da se plaćaju određeni porezi državi, jer ona od toga funkcioniše, odatle nam i pruža javne i druge usluge, ali treba da preispitate način donošenja određenog zakonskog propisa u određenom vremenu. Možda to jeste dobro i optimalno rešenje, ali kada se promene okolnosti, razmišljajte malo o tome da bi vaš stav prema privrednim subjektima, prema građanima Srbije trebalo da se menja. Uostalom, zato su se i održali izbori, zato su građani Srbije određenim političkim strankama ukazali poverenje, a vas izabrala skupštinska većina. Ali, vi tamo sedite u ime građana Srbije, a ne zato što je vama lepo. Sigurno vam je tamo mnogo lepo, a kako je građanima Srbije, to će vam reći na sledećim izborima. Hvala vam puno.
Hvala. Iskorišćeno vreme od vremena poslaničke grupe je jedan minut i četrdeset sekundi. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Munjić.
Predložio sam da se član 11. briše. Da podsetim da član 11. kaže da će Vlada u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu odredaba člana 3. i člana 4. stav 2. ovog predloga zakona propisati klasifikaciju i metodologiju za razvrstavanje po delatnostima. Tražili smo da se ovaj član briše, što je logičan sled, logična posledica prethodnog amandmana koji smo podneli na Predlog ovog zakona, koji traži da klasifikacija bude sastavni deo ovog zakona, odnosno da Narodna skupština bude ta koja će na predlog Vlade to doneti. U svom obrazloženju Vlada kaže da će ona, Vlada, u roku od 60 dana propisati klasifikaciju delatnosti i metodologiju za razvrstavanje po delatnostima. To nije obrazloženje, obrazloženje bi bilo zašto Vlada da donese klasifikaciju, zašto ona to da uradi, a ne Narodna skupština, kako smo prethodnim amandmanom tražili. Ovde je na delu jedna klasična supremacija izvršne nad zakonodavnom vlašću. Kao što se to događa u mnogim situacijama, tako smo, evo, svedoci da se to događa i u ovom zakonu. Šta se na svakom koraku pokušava? Pokušava se da se maksimalno minimizira rad ove skupštine, ovog zakonodavnog tela, a da se u isto vreme maksimalno predstavi rad Vlade, dakle rad izvršnih organa. Time se istovremeno pokušava dati na značaju svemu onome što Vlada radi. Ako se zna kako je ova vlada formirana i ko stoji iza formiranja ove vlade, ko na kraju kontroliše ovu vladu, onda je svima jasno gde nas to vodi. Hvala.
Hvala. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Čolić, Mićo Rogović i Zoran Antić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Zoran Antić, izvolite.
Dame i gospodo, u ime SNS samo ću da kažem da smo mi podneli nekih pet-šest amandmana na zakon o klasifikaciji, da je naša želja bila, pre svega kada su u pitanju jedinice razvrstavanja, da uradimo neke kvalitativne pomake. Kada je u pitanju pretežna delatnost, smatramo da to uopšte nije naivna tema. Nažalost, nismo naišli na dovoljno razumevanja od strane Vlade kao predlagača. Mislimo da pretežna delatnost bitno određuje, kada je u pitanju subjekt razvrstavanja, njegova prava i obaveze, jer zavisno od toga kako je definisana u okviru Agencije za privredne registre on može eventualno da konkuriše za kredite, za subvencije. Način na koji je razvrstana može bitno da utiče na poslovanje nekog privrednog subjekta. Isto tako, želeli smo da damo pravo i jedinicama razvrstavanja, u članu 5, da na rešenje koje dobiju od strane Agencije za privredne registre ulože žalbu i na taj način eventualno da izmene način na koji su razvrstane. Mislimo da su to praktična rešenja u interesu privrede, u interesu privrednih subjekata, da je Vlada trebalo da ima razumevanja za to. Podneli smo i par amandmana kada su u pitanju rokovi. Želeli smo da ih uskladimo, po našem mišljenju, i sa članom 13, koji na neki način primenu ovog zakona odlaže za nekih 90 dana, tri meseca. Prema tome, bilo je mesta i da rokovi koji se propisuju ovim zakonom budu kraći. Kažem, sama primena zakona počinje tek za tri meseca. U svakom slučaju, želja nam je bila da kroz ovaj važan zakon, koji bitno utiče i na praćenje nekih statističkih podataka u vezi sa socijalnom politikom, sa nekim ekonomskim parametrima koji su jako važni za razvoj svakog društva, naročito za ovaj trenutak u kome živimo, da i kroz ovaj zakon i kroz sledeći zakon o statistici dobijemo kvalitetnije podatke, tako da možemo na bolji način da propratimo stanje u našoj privredi i da reagujemo na kvalitetniji način. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Antiću. Trideset sekundi od vremena poslaničke grupe. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Mićo Rogović, Saša Maksimović, Stefan Zankovi Zoran Antić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč, ministarka? (Da.) Izvolite. Ministarka ima reč. Gospođa Diana Dragutinović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, zakon koji se nalazi pred vama u suštini u svojoj osnovi ima ideju da se prilagodimo Eurostatu. Postoje dva dominantna načina kako se to reguliše: jedan način je da se usvoji zakon, ali nigde, ni u jednoj zemlji klasifikacija nije predmet tog zakona; drugi dominantan pravac jeste da se direktno primenjuje ono što Eurostat definiše. Izabrali smo da ova oblast bude definisana zakonom. Zakon je, neću da kažem prepisan, već preveden. One zemlje koje imaju te zakone, imaju zakon koji je uređen na ovaj način. Nigde, ni u jednoj zemlji klasifikaciju ne propisuje, odnosno o njoj ne odlučuje narodna skupština. Dakle, koristili smo dominantno iskustvo, kada je primena ovog zakona u pitanju. Zašto ova klasifikacija ne treba da bude predmet ovog zakona? Zato što se klasifikacije menjaju. Sa svakom promenom klasifikacije ili šifre morao bi se menjati ovaj zakon. Dakle, dominantna praksa – direktna primena onoga što Eurostat promeni. Hvala.
Hvala, gospođo Dragutinović. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. (Sreto Perić, s mesta: Replika.) Nema replike kada završavamo pretres Predloga zakona u pojedinostima. Prelazimo na 14. tačku... (Nataša Jovanović, s mesta: Po Poslovniku.) Po Poslovniku, gospođa Jovanović.
Javljam se po članu 31. Poslovnika. Pošto je moja dužnost kao potpredsednika Skupštine da vam pomažem u radu, na vreme sam vam, gospodine Novakoviću, rekla, pre nego što ste iz sinopsisa pročitali rečenicu da zaključujete pretres Predloga zakona u pojedinostima, da se ovlašćeni predstavnik SRS gospodin Sreto Perić javio za repliku gospođi Dragutinović. Videli ste i sami, pošto ste upozorili pre svega poslanike vladajuće koalicije, kako vaše, tako i Demokratske stranke i ostalih, da ne prate uopšte tok sednice od 10.00 sati, da je gospodin Sreto Perić govoreći o ključnom amandmanu na Predlog zakona (a sada pojedine da pitate koji je bio ovaj zakon o kome smo razgovarali, ne znaju da vam kažu) rekao da će do kraja pokušati da vas ubedi da su amandmani koje su podneli on, gospodin Munjić i gospođa Dimitrijević, u ime Poslaničke grupe SRS, izuzetno bitni. Svakako, sačekao je da gospođa ministar da završnu reč i saslušao šta je imala da kaže. Bilo je krajnje nekorektno i neposlovnički sa vaše strane što ste, čitajući do kraja ono što vam piše u podsetniku za rad predsedavajućeg, propustili ili niste dali mogućnost gospodinu Periću da da repliku gospođi ministru. Mislim da time uskraćujete pravo na tu interaktivnu komunikaciju između poslanika i ministara. Ne znam zašto se toga bojite, jer ako ste sigurni u zakon koji predlažete, onda saslušajte šta imamo da kažemo, a pogotovo gospodin Perić, koji se izuzetno dobro i detaljno spremio za ovaj set zakona i koji je sada hteo da gospođi Dragutinović pruži dodatnu argumentaciju. Ovo što mi raspravljamo ne znači ništa, jer u danu za glasanje bi valjda i vi trebalo, gospodine Novakoviću, da razmislite o pojedinim amandmanima. Hvala.
Hvala gospođici Jovanović. Pravo na repliku reguliše član 101, to neću da podsećam, a član 144. izričito kaže da kada se završi pretres predloga zakona u pojedinostima pravo na završnu reč ima predlagač, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača. Tu se završava raspravljanje o predlogu zakona u pojedinostima. Dakle, različita je situacija u odnosu na pretres predloga zakona u načelu. Poslovnik reklamira i gospodin Dragan Todorović, šef Poslaničke grupe SRS. Izvolite, gospodine Todoroviću.
Gospodine Novakoviću, trabalo bi da se pozovete i na član 100. stav 3. koji kaže: „Predsednik Narodne skupštine, odnosno predsedavajući daje reč narodnom poslaniku koji ukazuje na povredu iz stava 1. ovog člana, odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika...“. Što se tiče replike, imate član 101. Pozivam se na član 101. i na član 113. gde se jasno govori da pravo na repliku ima poslanik ukoliko je u izlaganju neko na pogrešan način, ili bilo koji drugi način, protumačio njegove reči, a član 113. kaže da se to odnosi na sve one koji učestvuju u radu Narodne skupštine, pa i ministre. Gospodine Novakoviću, najdobronamernije, neću unapred da tvrdim da ste ovo uradili iz bilo kojih drugih pobuda, nego zato što vi tako procenjujete da li treba da date reč poslaniku, da li treba da mu date repliku ili ne, ali bih vas molio, gospodine Novakoviću, da vi sednete, znači, predsednik Skupštine i potpredsednici koji vode sednice Skupštine, i da se dogovorite da se vaše diskreciono pravo kod nekih ne pretvori u diskriminaciono pravo. Vi ste potpredsednik koji (i ja sam imao takav problem sa vama) ne daje poslanicima pravo na repliku kada izlažu ministri. Ministri nisu svete krave. Oni su došli ovde da predlažu zakone, da brane svoje predloge, što je potpuno u redu; mi ih napadamo sa naše tačke gledišta i mislim da tu nije nikakav problem. Vi stvarate problem. Znači, dogovorite se i uskladite kako da vođenje sednice ne zavisi od toga ko će da sedne u tu stolicu, da poslanici budu sigurni imaju li prava po Poslovniku ili nemaju. Ako ih imaju, da ih imaju kod svakoga ko predsedava, a ne da to zavisi od jednog do drugog. Molio bih vas da na tom planu nešto uradite.
Zahvaljujem, gospodine Todoroviću. Moj odgovor je u odnosu na povredu na koju se pozivate identičan obrazloženju koje sam dao gospođici Jovanović. Ako niste zadovoljni, vi recite, pa ćemo se u danu za glasanje izjasniti. Što se tiče sugestije, iniciraću u toku ove nedelje usaglašavanje prakse što se tiče davanja prava na repliku, o čemu ću vas lično izvestiti. Moguće je da je to pravo kad ga ja primenjujem rigidnije, ali ja sam muško u ovoj kombinaciji. Siguran sam da promenu mišljenja u odnosu na završetak rasprave o Predlogu zakona u pojedinostima ovakva konsultacija neće doneti. Izvolite.
Gospodine Novakoviću, ovde se radi o jednoj stvari koju, pretpostavljam, ne treba mnogo dokazivati, dovoljno je pogledati snimak. Mogu to da vam omogućim. Vi ste dužni da pogledate, kad ministar ili bilo ko drugi završi diskusiju (ako taj elektronski sistem radi, pošto smo vas mi upozoravali), da li se neko javio ili ne. Ako vi to ne radite, nego imate cilj da se završi, pa pročitate scenario, onda je bespredmetno da se mi ubeđujemo. Opet kažem, neću da polazim sa tačke da ste vi to namerno uradili. Možda ste vi to uradili, što bi se reklo, bez želje da bilo kome uskratite, ali ovo je jedan od načina da uopšte ne dolazimo u situaciju da o ovome raspravljamo. Još jedna stvar, gospodine Novakoviću – pogledajte sednice drugih predsedavajućih, koji daju replike na izlaganje ministara. Ili oni greše, ili vi. Ne postoji mogućnost da ste i vi i oni u pravu.
Gospodine Todoroviću, član 144. je, na vašu žalost, potpuno jasan. Ako mi budete doneli da je iko sem mene, jednom ili u dva maha, po završetku rasprave o predlogu zakona u pojedinostima dozvolio replike, povući ću sve i priznaću povredu Poslovnika. Ako niste zadovoljni objašnjenjima, recite, molim vas; više vam dati reč neću, ali ću dati gospođi Radeti, koja se takođe poziva na povredu Poslovnika. (Dragan Todorović: Da se izjasne narodni poslanici u danu za glasanje.) U danu za glasanje Skupština će se izjasniti da li sam povredio odredbe Poslovnika danas kada sam uskratio pravo gospodinu Periću na repliku, čl. 101. i 113. Gospođa Vjerica Radeta.
Gospodine Novakoviću, upravo ste sami rekli da ste uskratili pravo gospodinu Periću da replicira ministru. Vi to jeste uradili, dobro ste to sad priznali. Podsećam vas na član 113. Poslovnika koji kaže da se odredbe ovog poslovnika o redu na sednici ... (Predsedavajući: Gospođo Radeta, tu povredu je već reklamirao gospodin Todorović. Podsećam vas na obavezu iz člana 100...) Podsećam vas na član 27. Vi ste, na osnovu člana 27, u obavezi da se starate o primeni Poslovnika Narodne skupštine. Vi ste dobro pročitali član 144. koji kaže: „Kada se završi pretres predloga zakona u pojedinostima, pravo na završnu reč ima predlagač, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača“. Ovde je tačka, gospodine Novakoviću. Odakle ste vi izvukli zaključak da narodni poslanik ne može da replicira ministru? Malopre ste pričali o nekoj rigidnoj i manje rigidnoj primeni Poslovnika. Gospodine Novakoviću, mi smo kolege po struci i trebalo bi da znamo da nema rigidne i manje rigidne primene, nego se Poslovnik ili primenjuje ili ne primenjuje. Ako primenjujete Poslovnik, bili ste u obavezi da kolegi Sreti Periću date reč, jer po vašem tumačenju, ministar je mogla najgrublje da uvredi narodnog poslanika, što ona nije uradila, ali jeste pogrešno protumačila narodnog poslanika, i vi kažete da ministar ima poslednju reč. Jednostavno, to nije tačno. Zakon se samo ne čita, nego se i tumači, kolega Novakoviću. Najlepše vas molim da, tumačeći član 144. i član 100, date pravo na repliku kolegi Periću. Hvala.
Hvala, gospođo Radeta. Konstatujući ovog trenutka da nema povrede odredaba člana 27. i ostajući kod istog tumačenja koje sam dao gospođici Jovanović i gospodinu Todoroviću, dajem ga i vama i smatram da povrede Poslovnika nema. Ako niste zadovoljni, u danu za glasanje će se Skupština izjasniti. (Vjerica Radeta: Tražim da se Skupština izjasni.) Skupština će se izjasniti u danu za glasanje da li je povređen član 27. Po Poslovniku, gospođica Jovanović.
Gospodine predsedavajući, malopre, kada ste odgovarali predsedniku naše poslaničke grupe gospodinu Draganu Todoroviću (jedan deo je interpretirala koleginica Radeta) rekli ste da ste vi u nastupu (a gospodin Todorović je jasno primetio kada je on u pitanju, naročito) rigorozniji pri izricanju stavova o tome ko ima pravo na repliku, ko nema, pa čak i izricanju opomene, što vam se desilo na prošlonedeljnom zasedanju. Vi ste rekli, to je jasno zabeležno u stenogramu, da ste vi – pošto je gospodin Todorović rekao da vi koji predsedavate treba da zauzmete jasan stav – u toj kombinaciji, valjda ste mislili predsedavajućih, muško. Zamolila bih vas, i reklamiram član 104. Poslovnika, da vam više nikada ne padnu na pamet takve insinuacije u odnosu na pripadnice, uslovno rečeno, slabijeg pola. Jer, vi ste time hteli da kažete da ste vi muško, pa je vama dozvoljeno da imate tako rigorozan stav prema gospodinu Todoroviću ili drugim poslanicima SRS, a ako sedi neko drugi, to nije. Imate slučaj gospođe Čomić – ona je žensko, pa nema takav stav prema poslanicima, da je manje ili više tolerantna, nego ima svoju interpretaciju. Pošto nas dve, koleginice, sedimo ovde kao potpredsednici, od šest potpredsednika Skupštine, zamoliću vas da ubuduće ne pravite takve insinuacije, jer, ipak, to što ste vi pripadnik, uslovno rečeno, jačeg pola, dokazuje se na drugom mestu. Hvala.
Nema povrede nijednog člana Poslovnika, naročito što se ni na jedan od članova Poslovnika pozvali niste. (Nataša Jovanović: Jesam na član 104.) Onda se izvinjavam. Možda je u pitanju bila šala koja nije bila umesna, ali povrede Poslovnika svakako nema. Različitost u vođenju sednice zavisi od lica koje predsedava trenutno; prema tome, u postupcima ne možemo biti potpuno isti. Ostajem kod obrazloženja i obećanja koje sam dao gospodinu Todoroviću u vezi sa onim konsultacijama o primeni odredaba o replici. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZVANIČNOJ STATISTICI (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli poslanici: Dušan Marić, Sreto Perić, Vitomir Plužarević, Milan Avramović, Boris Aleksić, Vlada Milojković, Aleksandra Ilić i Milutin Jeličić, Radiša Ilić, Radojko Obradović, Milorad Buha, Jorgovanka Tabaković i Zoran Antić, Bojan Mladenović, Aleksandar Martinović, Srboljub Živanović, Dobrislav Prelić, Tomislav Ljubenović, Aleksandra Ilić, Milorad Krstin i Dragan Živkov. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodni poslanik Dušan Marić podneo je amandman na član 1, kojim predlaže da se u ovom članu i svim ostalim članovima Predloga zakona u kojima se pominje reč „diseminacija“ zameni rečju „predstavljanje“, u odgovarajućem padežu. Reč ima gospodin Marić, izvolite.
Hvala. Gospodine Novakoviću, da li mogu da izvršim diseminaciju ovog amandmana? Ne razumete. Ne razumem ni ja. Zbog toga sam podneo predlog da se u tekstu zakona na 30 mesta termin „diseminacija“ zameni srpskom rečju „predstavljanje“, mada ni taj izraz nije odgovarajući, nije mi jasno kakvu bi on svrhu imao u Predlogu zakona. Izraz „diseminacija“ našao sam u medicinskoj terminologiji i on tamo znači rasejavanje – rasejavanje bilo kog patološkog materijala, mikroorganizama, virusa, bakterija, ali to sa statistikom nema nikakve veze. U obrazloženju ovog zakona Vlada kaže da je diseminacija predstavljanje podataka. Onda mi apsolutno nije jasno, ako je već diseminacija predstavljanje podataka, zašto nije upotrebljena ta srpska reč? U obrazloženju zašto je odbijen moj amandman Vlada kaže – reč „diseminacija“ se koristi zato što je u Predlogu zakona data definicija ove reči. Morate priznati, u pitanju je jedno potpuno nesuvislo obrazloženje. Mogla je da bude upotrebljena bilo koja reč i bilo bi dovoljno da se da obrazloženje te reči i da ta reč ostane u Predlogu zakona. Nama su zvanični dokumenti, pa i predlozi zakona, prepuni stranih reči i izraza čije značenje većina građana Srbije ne naslućuje, a kamoli da ga razume. Upotreba ovih reči i izraza je čak suprotna Ustavu Srbije, koji jasno reguliše da su u Srbiji u upotrebi srpski jezik i ćirilično pismo. Izraz „diseminacija“ u svakom slučaju nije srpska reč. Upotreba ove i sličnih reči bila bi razumljiva samo u slučaju da ne postoje adekvatne reči u srpskom jeziku. Predlažem da Vlada pokaže malo dobru volju i da prihvati ovaj amandman, da izbaci ovu tuđu, besmislenu reč, medicinsku reč „diseminacija“ i da uvrsti reč „predstavljanje“. Hvala vam.
Hvala, Mariću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Gospodine Novakoviću, vi ste dobar pravnik i malopre ste demonstrirali da ste dobar čitač određenih odredaba Poslovnika o radu Narodne skupštine čitajući jednu od odredaba po kojoj mi niste dozvolili pravo na repliku. Vi kažete – pravo na završnu reč ima neko ko je predstavnik Vlade. To uopšte ne sporimo. Da li mislite... A ja vam odgovorno tvrdim da nijedan srpski radikal ne bi došao ovog momenta da u ime ovakve vlade brani ili daje bilo kakvu završnu reč. Ni moja namera nije bila, kada mi čitate da nemam pravo da dam završnu reč, da dajem završnu reč; ne biste me mogli ni naterati na to da u ime ovakve vlade dajem završnu reč. Moja namera je bila da sa gospođom Dragutinović razmenim iskustvo. Gospođo Dragutinović, hvala vam što ste komentarisali prethodni zakon. Naravno, ja ću govoriti o ovom amandmanu. Vi ste rekli – mogli smo da uopšte ne donosimo zakon i mogli smo da ga donesemo. Mi smo prihvatili vaš predlog za donošenje zakona, nećemo glasati svakako, uz određene amandmane. Kažete – nigde, ni u jednoj državi klasifikaciju ne utvrđuje parlament. Sada ću ja vama nešto da kažem: nigde, ni u jednoj državi predsednik te države ne kaže - biće 200.000 radnih mesta, a onda krene otpuštanje po celoj Srbiji, pa i po malim lokalnim samoupravama. Nigde, ni u jednoj državni u svetu potpredsednik vlade ne prevari, neću grublju reč da koristim, pet miliona građana govoreći im da će dobiti po 1.000 evra. Nigde, ni u jednoj državi drugi potpredsednik vlade ne kaže da će penzije pratiti rast zarada i ostalo, a da pri tom budu ograničene i zarade i penzije; i ne samo to, obezvređen je i obesmišljen rad, najteži rad, kao što je rad u rudnicima, na poljoprivrednim gazdinstvima ili dobrima. Samo toliko o tome šta negde postoji, a šta nigde ne postoji. Evo dokaza da vi uopšte, rekao bih, ne čitate amandmane koje podnosi Srpska radikalna stranka. Učinite kvalitetnim te zakonske predloge, možete to da uradite prihvatanjem amandmana Srpske radikalne stranke. Zašto ovoj državi stvarate dodatni trošak, kada je sve ono što mi predlažemo kao amandmane za par meseci u vašem predlogu izmena i dopuna određenih zakonskih predloga? Podneli smo amandman na član 1. stav 2. Evo, saslušajte na šta se on odnosio. Član 1. reguliše predmet zakona, kao što je uobičajeno. Kada vi kažete da mi usklađujemo naše mnogobrojne zakonske predloge sa potrebama pridruživanja EU, znate šta, gospođo ministre, vi kod nas ne izazivate ni sažaljenje niti oduševljenje. Vi samo govorite o mogućnosti korišćenja sredstava iz predpristupnih fondova. Nikada ne kažete šta je cena, šta će građani Srbije da pretrpe u tom procesu pridruživanja, nego samo pokušavate da bacite prašinu u oči i da vam građani poveruju da u procesu pridruživanja postoje tamo neki predpristupni fondovi koji samo čekaju da se pojavite pa da onda transmisijom preko Vlade ili na drugi način ta sredstva stignu do građana Srbije. Od toga nema ništa. Ali, šta vam je bio problem da prihvatite ovaj amandman? Kaže: „Ovim zakonom regulišu se sve aktivnosti...“. Mi smo predloži da se briše ovo „sve“, znači: „regulišu se aktivnosti neophodne...“. Da ne čitam dalje, znači, ponovo bi moglo da stoji „ovim zakonom regulišu se sve aktivnosti, sve neophodne, sve za pripremu, sve za prikupljanje“. To je zaista besmisleno. Ne remeti vam uopšte koncept ovog zakona, a počećete da donosite, kolege iz pozicije... Nisam video ovde da je prihvaćen.
Samo sam htela da kažem da je ovaj amandman prihvaćen. Znači, u članu 1. stav 2. reč „sve“ briše se. Diseminacija – zaista, isto ne volim upotrebu stranih reči, ali „diseminacija“ ima sveobuhvatnije značenje od „predstavljanja.“ Nismo našli pravu reč, ali potpuno prihvatam kritiku i mislim da srpski jezik treba da se razvija u smislu kvalitetnijeg prevoda nekih reči. Ovoga puta ćete mi oprostiti.
Na član 2. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Reč ima gospodin Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli samo amandman na član 2. koji reguliše definiciju zvanične statistike: „Zvanična statistika obezbeđuje, na nepristrasnim osnovama, brojčane i reprezentativne podatke i informacije o masovnim ekonomskim, demografskim i društvenim pojavama i pojavama iz oblasti radne i životne sredine, i to za sve korisnike: privredne subjekte i njihova udruženja, državne organe, organe autonomnih pokrajina i organe jedinica lokalne samouprave, kulturne, obrazovne i naučne institucije, kao i za najširu javnost. Zvanična statistika ispunjava međunarodne obaveze Republike Srbije koje se odnose na proizvodnju, diseminaciju, analizu i publikovanje zvaničnih statističkih informacija.“ Moj amandman daje komentar – ovo „masovnim“ se briše. Smatramo da je ta priča, odnosno ta definicija - „masovnim“, prevaziđena u nauci, posebno u statistici. Znamo mi da vi imate obavezu da uskladite i ovaj zakon sa regulativama UN i EU. Eksperti koji vode ovu državu, a znamo gde se mi danas nalazimo, doveli su narod i državu do toga da ni statistika ništa nije za njihovo bahato ponašanje. Svi ti svetski statističari nisu vam dali uput da statistički procenite štetu koju su nam oni učinili. Ta šteta je dvesta milijardi dolara. Usred Beograda vam stoji ta slika. Zar vi niste u stanju da im ukažete na te statističke greške njihovih eksperata? Ta masovnost vaše statistike je bila učestala u Srbiji 78 dana. U ovom zakonu postoje dve stvari koje bi mogle da se poboljšaju, a to je da u članu 16, koji definiše savet, oni moraju biti rešeni zakonom, a ne poslovnikom, pošto je Poslovnik unutrašnji akt, i da se saveti sastaju dva-tri puta godišnje, a ne samo po tom poslovniku, možda i nikada. Ti saveti su profilisani kao i Vlada – znači, ako je neko ministarstvo zauzelo određeni stav ili komentar, na primer Ministarstvo za ekonomiju i regionalni razvoj, i ako ono sutra bude došlo do nekog deobnog komentara, to će biti mana, odnosno greška ovog zakona. Mi smatramo da u ovom zakonu treba da se regulišu poslovi, a ne želje. Hvala.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 6. i član 6. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Reč ima gospodin Milojković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na naslov iznad člana 6. i član 6. Predloga zakona o zvaničnoj statistici, koji glasi – reč „odgovorni“ briše se. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, uz obrazloženje da je termin „odgovorni proizvođači“ rezervisan za institucije koje su na osnovu petogodišnjeg statističkog programa ovlašćene za sprovođenje zvaničnih statističkih istraživanja. U članu 6. navedene su ustanove koje su ovlašćene, a to su: Republički zavod za statistiku, Narodna banka Srbije, Gradska uprava za grad Beograd, za teritoriju grada Beograda. Ovim zakonom je predviđeno da samo odgovorne ustanove dobijaju sredstva iz budžeta Republike Srbije, kao i sredstva ostvarena posebnim obradama podataka, dodatnim procedurama i sličnim statističkim aktivnostima koje nisu predviđene važećim programom i planom. Zbog svega ovoga smatram da reč „odgovorni“ treba brisati iz Predloga zakona, jer u ovom slučaju odgovorni će samim tim biti i privilegovani ovim zakonom. Hvala.
Hvala vama. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Ilić i Milutin Jeličić. Reč ima gospođica Aleksandra Ilić.
Poštovani predsedavajući, gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ispred Poslaničke grupe Nova Srbija podnela sam amandman na Predlog zakona o zvaničnoj statistici. U članu 6. st. 1. tačkom 3) Predloga zakona o zvaničnoj statistici izdvojen je Beograd kao posebna jedinica proizvođača zvanične statistike. Na ovaj način se dolazi u situaciju da se ne tretiraju jednako svi gradovi u Srbiji. Prihvatanjem ovog amandmana organizacija sistema zvanične statističke bi bila sveobuhvatnija jer bi bilo više odgovornih proizvođača zvanične statistike. Ako je obuhvaćena gradska uprava grada Beograda, ne vidi se razlog za ovo posebno izdvajanje u odnosu na druge gradove, koji bi kao odgovorni proizvođači zvanične statistike sigurno svojim učešćem sa terena dali pun doprinos obavljanju statističkih aktivnosti. Na kraju, nije u redu da ostali gradovi budu u drugom planu u odnosu na grad Beograd i potpadnu u ostale odgovorne proizvođače zvanične statistike, ukoliko ih savet za statistiku Republike Srbije stavi na svoju listu, jer savet po ovom predlogu zakona utvrđuje listu ostalih odgovornih proizvođača zvanične statistike.
Hvala. Narodni poslanik Dušan Marić podneo je amandman kojim je predložio da se u članu 7. i svim ostalim članovima Predloga zakona u kojima se pominje reč „implementacija“ zameni rečju „primenjivanje“, u odgovarajućem padežu. Da li gospodin Marić želi reč? (Da.)
Dame i gospodo, ovaj amandman sam podneo iz istih razloga iz kojih smo predložili zamenu reči „diseminacija“. Da sam u pravu vidi se iz obrazloženja koje je Vlada dala, zbog čega nije prihvatila moj amandman. U obrazloženju se kaže: „Amandman se ne prihvata zbog toga što je reč o terminu koji se primenjuje u statistici...“. Potenciram ovo: „koji se primenjuje“; zašto niste upotrebili reč „implementira“? Niste upotrebili reč „implementira“ zato što vam je urođen, bliži vam je ovaj izraz „primenjuje se“. Znači, iz tog razloga ste napisali ovo što ste napisali u obrazloženju. Druga stvar, gde to piše da se ovaj termin primenjuje u statistici? Ne piše nigde. Apsolutno nigde. Izvinjavam se, gospođa ministarka klima glavom. Da li to znači da je amandman prihvaćen?
Da, to znači da je amandman prihvaćen. Izvinjavamo se što to nismo uradili na vreme.
Zahvaljujem. Konstatujem da je amandman gospodina Marića na član 7. prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Reč ima gospodin Obradović.
Zahvaljujem, kolega potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, mi smo na ove zakone imali određeni broj amandmana. Moram da istaknem da su neki od naših amandmana koje smo predložili, a čini mi se da su zakoni na dnevnom redu bili u junu ili julu mesecu ove godine, neki od tih naših amandmana su tada odbijeni, a sada su prihvaćeni. Mi ih nismo podnosili, dobro je da su oni sastavni deo teksta. Uopšte nećemo ulaziti u razloge zašto su tada bili loši, a zašto su sada dobri, ako je tekst zakona identičan. Važno je da oni popravljaju zakon i važno je da su sada sastavni deo zakona. Ovim amandmanom mi smo predložili da mandat direktora zavoda bude četiri godine. Obrazloženje zašto se amandman ne prihvata je da Zakon o državnim službenicima predviđa da mandat direktora zavoda i sličnih institucija bude pet godina. Nama je cilj potpuno jasan. Cilj je da se dođe do depolitizovane državne uprave. Ali, ako pogledate Zakon o državnim službenicima, on je svakih nekoliko meseci u skupštinskoj raspravi sa izmenama i dopunama, jer se rokovi stalno produžavaju; konkursi po kojima će se birati ti depolitizovani državni službenici nikako da se sprovedu i očigledno je da taj zakon ne daje efekte koje bi trebalo. Jedan od ciljeva reformi državne uprave, jedan od ciljeva Demokratske stranke Srbije sigurno je da državna uprave bude depolitizovana. Ali, ako mandat bude duži od mandata Vlade i ako je to jedini način da se dođe do depolitizacije, onda to u svakom slučaju nije ni dobar, ni pravi put. Apsolutno svakog dana možemo da čitamo kako je neki funkcioner stranke zamrznuo članstvo u određenoj stranci, kako formalno više nije član. A to da li je član ili nije, imate svakodnevno slučajeve da iz određenih stranaka pređu u druge... Kada pogledate na televiziji prosto zaboravite, ako niste neko vreme bili u Srbiji, ko je u kojoj stranci. Prema tome, to što je bio dobar jednima ili drugima apsolutno nije nikakav garant stručnosti, ni bilo čega drugog. Ono čemu svi zajedno treba da težimo jeste da imamo jasna pravila i jedinstvene propise. Na dnevnom redu je zakon o statistici. Ako pogledate sajt Narodne banke Srbije, pošto i oni imaju jedan deo... Gospođo Dragutinović, bili ste viceguverner, jako dobro znate koliko se pažnje u NBS pridaje statistici. Znate da volim da koristim papire. Ako pogledate jednu stranicu, zvanični podaci o zaposlenosti u Republici Srbiji, Narodna banka kaže – 2.568.056 zaposlenih, i broj nezaposlenih je 830.391. Ako pogledate „Srpski ekonomski dijagram“, koji izdaje Vlada Republike Srbije, Republički zavod za razvoj, opet baziran na podacima Republičkog zavoda za statistiku, broj zaposlenih je 1.827.598, a broj nezaposlenih je 747.093. Imamo dva državna tela, Vladu i nezavisnu Narodnu banku, a broj zaposlenih se razlikuje za 700.000, broj nezaposlenih za 100.000. Mnogo veće zemlje nego što je Srbija ne mogu tek tako da pogreše za 700.000, odnosno za 100.000. U čemu je tajna? Metodologija je potpuno drugačija, Narodna banka uzima u obzir i ubraja u ovu cifru i poljoprivrednike. Gde to možete da pročitate? Nigde. Morate da budete duboko upućeni u metodologiju, koju vrlo često ne možete da nađete ni na internet stranicama, ni na drugim mestima, da biste došli do tih elementarnih podataka o tome koliko u Srbiji ima zaposlenih, koliko ima nezaposlenih. S druge strane, što ima više nezaposlenih, sve češće se menja metodologija, pa postoje aktivno zaposleni, postoje lica koja traže posao. Pa, ako pogledate broj zaposlenih, on se u Srbiji za poslednjih godinu dana smanjuje; broj nezaposlenih se takođe smanjuje. U čemu je tu razlika? Kako je moguće da se oba broja smanjuju, i broj zaposlenih i broj nezaposlenih? U redu je, Srbija ima negativan natalitet, ali razlika je u tome što Nacionalna služba, da bi prividno prikrila nezaposlenost, ima lica koja aktivno traže posao, a oni koji nisu aktivni u traženju posla skidaju se sa spiska nezaposlenih, pa fluktuiraju ne znam gde. Depolitizaciji i ovim stvarima o kojima govorimo mnogo više će doprineti ako imamo jasnu i jedinstvenu metodologiju. Da ne pričam o tome da se bonitet preduzeća u Srbiji vodi na tri mesta: i u NBS, i u ministarstvu za urbanizam i građevinu, odnosno zaštitu životne sredine, ili kako se već zove, i u Agenciji za privredne registre. Potpuno isti podaci. Kakva je verovatnoća da će ti podaci biti upareni i da neće biti u direktnoj vezi? Druga stvar, recimo, uskoro ćete nam doneti zakon o budžetskom sistemu i fiskalnoj odgovornosti. Čini mi se da je metodologija kod donošenja budžeta apsolutno jasna, kaže se – 1. novembar. Ovo je novi zakon, ne pričamo više o starom zakonu koji je kršen u vreme prve vlade Vojislava Koštunice, kada je ministar bio Dinkić, i u vreme druge vlade, kada je ministar bio Cvetković, pa ni jedan ni drugi ministar nisu to donosili na vreme. Pričamo o novom zakonu koji smo ovde usvojili pre nekoliko meseci kao osnovni zakon koji važi za javne finansije. Da li tamo piše 1. novembar? Piše. Da li budžet 1. novembra treba da bude u Skupštini? Da li je tako? Nije. Kada će biti? Ne zna se. Danas novine kažu da će biti do kraja nedelje. Dobro obavešteni izvori, navodno iz vašeg ministarstva, u četvrtak ili u petak rekli su – tamo negde do 19. decembra. To je malo radosniji podatak, jer neće biti do polovine decembra, nego će biti valjda sledeće nedelje. Da li je to jasan podatak? Jeste. Da li imamo izgovor kao prošle godine da je bila ekonomska kriza pa smo morali da se prilagođavamo? Mislim da ne. Koliko god možemo da razumemo da možda neko nema dovoljno dobro znanje engleskog jezika, pa kada sa Međunarodnim monetarnim fondom razgovara kolike će biti penzije, pa onda izađe potpredsednik Vlade zadužen za reformu penzionog sistema i kaže – penzije će se usklađivati sa rastom zarada i biće 70% od vrednosti zarade... Ministarka finansija kaže da to nije tako, da će biti nešto drugo. Guverner kaže da će to biti malo drugačije. Gospodin Jeger kaže takođe da će to biti potpuno drugačije. Ali, nema veze. To možda i mogu da razumem, ali ovakve stvari sa kašnjenjem budžeta su apsolutno nerazumljive. Hoću da kažem da obrazloženje da se ovaj amandman ne prihvata apsolutno ne stoji, što ste videli iz ovih primera. Čini mi se da ćemo, ako budemo radili na otklanjanju svih ovih nelogičnosti,nedostataka, biti mnogo bliže postavljenom cilju, jer nisu važne namere nego je važan krajnji rezultat. Imam još nekoliko amandmana pa ću iskoristiti priliku da vas na konkretnim primerima u obrazloženjima tih amandmana ubedim da ih prihvatite.
Hvala. Šest minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 10. Predloga zakona, pa bih zbog javnosti pročitao odredbu člana 10: „Direktor Zavoda je dužan da štiti profesionalni kredibilitet zvanične statistike, naročito onda kada je taj kredibilitet ugrožen uticajima neprofesionalnog karaktera i potiče od državnih organa, političkih stranaka ili drugih interesnih grupa van sistema zvanične statistike“. Kada sagledamo ovu odredbu vidimo puno jezičkih nepoznanica. Sam predlagač zakona je upotrebio izraz „profesionalni“, koji smo mi (mislim na SRS) u amandmanu izbacili zato što kredibilitet jedne ustanove, a time i zvanične statistike, može biti opšti kredibilitet, može biti stručni, može biti intelektualni, može biti naučni, može biti neprofesionalni, može biti profesionalni itd. Ovde ste samo stavili „štiti profesionalni kredibilitet“. Time smo umanjili značaj samog kredibiliteta; nismo smeli staviti „profesionalni“, jer smo isključili sve ostale, kao što sam rekao, i stručni, i intelektualni, i naučni, i opšti itd. S druge strane, u samom članu upotrebili ste izraz „može biti ugrožen uticajima neprofesionalnog karaktera“. Zašto samo neprofesionalnog? Može biti i profesionalnog karaktera i može da potiče od državnih organa, političkih stranaka i drugih interesnih grupa. Opet ste tu u jezičkom smislu umanjili karakter... Ali, zanimljivo je vaše obrazloženje, odnosno obrazloženje Vlade koja kaže: „Amandman se ne prihvata zbog toga što nije neophodno taksativno nabrajanje mogućih neprofesionalnih uticaja na profesionalni kredibilitet zvanične statistike.“ Da li vi sami sebe ne razumete kada ste napisali ovo? Šta znači „neprofesionalni uticaj na profesionalni kredibilitet zvanične statistike“? Zar ne može biti profesionalni uticaj na profesionalni kredibilitet zvanične statistike? Mislim da se tu radi o profesionalnom uticaju na zvaničnu statistiku. Kada kreirate određene podatke, posebno podatke o nacionalnom društvenom proizvodu, nigde, ni u jednom zvaničnom glasilu Vlade ili zvanične statistike ne možemo doći do pravih, relevantnih podataka. Upravo se tu radi o profesionalnom uticaju na zvaničnu statistiku. Čudno je da Vlada ide sa ovakvim obrazloženjima. Ali, nije ni čudo, s obzirom na to da se u praksi, a to ovde i sami potvrđujete, vrši direktan uticaj na zvanične organe koji idu sa određenim podacima. Time je to i uticaj državnih organa, političkih partija ili drugih interesnih grupa na zvaničnu statistiku. Hvala.
Hvala, gospodine Buha. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković i Zoran Antić. Vlada je prihvatila amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković i Zoran Antić. Reč ima gospodin Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, stav Srpske napredne stranke je, čini mi se, poprilično jasan kroz ove amandmane koje smo podneli na tekst ovog zakona. U suštini, nezadovoljni smo samostalnošću koju ima Republički zavod za statistiku i činjenicom da ni na koji način u ovom zakonu nije podvučeno, naglašeno da u potpunosti moraju da se prate međunarodni priznati standardi u oblasti statistike. Mi smo to kroz jednu dopunu člana 12. želeli da naglasimo, jer u članu 12. se radi o Narodnoj banci Srbije i njenom pravu da postavlja standarde za zvaničnu statistiku, a da pri tome nema obavezu da ispoštuje međunarodne priznate standarde. Mislim da u mnogo članova ima uticaja Vlade u odnosu na Republički zavod za statistiku. Na sve članove nismo podnosili amandmane. Mislim da je prilika da kao neki argument za ovu tvrdnju dam do znanja da, recimo, imamo problem kada je u pitanju odnos Republičkog zavoda za statistiku i Vlade prilikom postavljanja standarda i metodologije (kao što rekoh, Republički zavod za statistiku u potpunosti zavisi od Vlade); kada je u pitanju konflikt između Zavoda za statistiku i proizvođača zvanične statistike Vlade ima nadležnost da odluči o tim konfliktima i opet je tu njeno diskreciono pravo da faktički utiče na metodologiju; imamo činjenicu da u savetu za statistiku od 17 članova imate samo četiri nezavisna člana (tri iz naučno-istraživačkih institucija, jedan iz statističkog društva), a da je 13 članova saveta za statistiku iz raznoraznih ministarstava, počevši od ministarstva za finansije, ekonomiju, trgovinu, poljoprivredu, rad, zdravstvo. Kao što rekoh, u članu 12. vidimo samostalnost NBS u odnosu na statistički zavod i njeno pravo da odlučuje o metodologiji, koja je možda i najvažnija kada je u pitanju ekonomska politika, jer to su uglavnom parametri koji dotiču makroekonomske teme, uopšte, ekonomski parametri na osnovu kojih se procenjuju uspešnost i neuspešnost neke vlade. Duboko sam uveren da smo prethodnih godina imali jako ozbiljnu zloupotrebu statističkih podataka; da smo, kao što neke moje kolege malopre rekoše, iz različitih institucija dobijali različite podatke; da se ti podaci često ne uklapaju sa onim podacima koje možemo da vidimo na sajtu Eurostata, čak se dešava da je, što je elementarno, BDP na tom sajtu znatno manji nego što je u prezentaciji nekih vladinih institucija; da smo imali razliku u podacima između Ministarstva finansija i Republičkog zavoda za statistiku. I dan-danas imamo drugačije obračunavanje BDP-a nego ove evropske institucije, u smislu da 2002. godinu uzimamo kao baznu godinu, dok su neki važeći propisi na nivou EU da je to prethodna godina, jer imamo različite cenovne paritete, disparitete, koji bitno utiču na uvećanje bruto društvenog proizvoda. Na osnovu tako obračunatog BDP-a, imamo javnu potrošnju koja je još veća nego što se zvanično predstavlja, veća od mogućnosti privrede, od mogućnosti građana, ali se njen obim na taj način prikriva. Imamo jako puno problema kada je u pitanju regionalna nejednakost i procena bruto društvenog proizvoda po regionima. Još 2005. godine, koliko ja imam informaciju, statistički zavod prestao je da na jedan objektivan i pravi način vodi računa o tim podacima; nemamo ih dovoljno u javnosti, da se ne primećuju regionalne razlike, koje su sve veće i sve više se produbljuju. Činjenica je, po tim podacima koje smo imali 2005. godine, da je više od 80% BDP-a ostvarivano u Nišu, Beogradu i Novom Sadu, a da je većina unutrašnjosti jako malo doprinosila privrednom razvoju zemlje, da su ti podaci sasvim sigurno nepovoljniji u odnosu na unutrašnjost i da se pogoršavaju iz dana u dan. To je ono što Vlada i statistički zavod prikrivaju. Imamo problem i kod prosečne zarade. Mislim da je prosečna zarada i metodologija samog obračuna krajnje problematična, da se tu dovoljno ne uvažava privatna privreda. Nešto je urađeno 2004. godine, ali na osnovu tih promena u načinu obračuna došlo se u situaciju da su podaci neuporedivi. U principu, često se menja metodologija; često se dešava obuhvat podataka koji ulaze u taj statistički račun... Zbog toga je sve više manipulacija, sve više različitih podataka koji stižu iz različitih izvora. Očigledno je da je problem uplitanje izvršne vlasti, uticaj kreatora ekonomske politike na zvaničnu statistiku, da je to ono što određuje podatke, ulepšava našu stvarnost. Siguran sam da je, nažalost, stvarnost, ekonomska stvarnost jako loša, kada pitate građane Srbije, da su jako nezadovoljni svojim standardom, da su jako nezadovoljni perspektivom. Na neki način, ovakvim načinom obračuna pokušava se da se to njihovo nezadovoljstvo umanji ili da se manipuliše samim građanima. Prema tome, pozivam vas da razmislite o ovom amandmanu Srpske napredne stranke. Cilj nam je bio samo da se poštuju međunarodni standardi, da se onemogući da bilo ko, pre svega izvršna vlast, manipuliše podacima. Bitno je to, ne samo zbog sadašnjosti, već i zbog budućnosti. Hvala vam.
Na naziv glave III, naslov iznad člana 13. i član 13. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Da.) Magistar Aleksandar Martinović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 13. i u sledećih nekoliko članova pominje se savet za statistiku, koji navodno treba da bude stručni organ, odnosno stručno telo u okviru statističkog sistema Republike Srbije. Dakle, formalno, trebalo bi da bude stručan, ali u članu 15. ne dobijamo nikakve garancije da će savet zaista biti stručan, zato što kada pogledate član 15, koji je u tesnoj vezi sa članom 13, vidite da će otprilike članove saveta, bukvalno sve članove saveta za statistiku da imenuju odgovarajući ministri, ministri koji stoje na čelu različitih resora, i da to mogu da budu kako postavljena tako i zaposlena lica. Dakle, ministar će da kandiduje, odnosno da predloži za člana saveta za statistiku zaposleno, odnosno postavljeno lice koje radi u nekom ministarstvu. Kakva vam je to garancija da će taj savet da bude stručno telo? Ovo je dobra prilika da progovorimo o još jednom problemu koji se javlja u današnjoj statistici Republike Srbije. Gospođo Dragutinović, ovaj predlog zakona koji danas branite u Narodnoj skupštini zove se Predlog zakona o zvaničnoj statistici. Taj prefiks da je statistika zvanična verovatno znači da je ta statistika zasnovana na nekoj naučnoj metodologiji, da polazi od nekih naučnih principa, od nekih načela koja su opšteprihvaćena i u statistici kao u nauci, ali i društvenim naukama, tako da zbir tih podataka koji se dobije primenom tih naučnih metoda predstavlja zvaničnu statistiku Republike Srbije. Međutim, želim da vam ukažem na jednu stvar koja se dešava već nekoliko godina na teritoriji AP Vojvodine. Sutra ćemo da počnemo raspravu o neustavnom zakonu o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine,a u sredu bi trebalo da raspravljamo o neustavnom statutu, odnosno Predlogu statuta AP Vojvodine. Ovaj zakon bi trebalo da se primenjuje i na teritoriji AP Vojvodine, dakle, zakon o zvaničnoj statistici. Već nekoliko godina unazad kada se vrše razne vrste statističkih anketa u Vojvodini, od popisa stanovništva u Vojvodini, odnosno u celoj Srbiji pa i u Vojvodini 2002. godine pa do danas, vi imate jednu novu statističku kategoriju u Vojvodini, koja ukazuje na pojavu jedne nove nacije, a to je nacija - Vojvođanin. Danas, ako se zapošljavate u neku ustanovu na teritoriji AP Vojvodine, ponudiće vam anketu, odnosno jedan upitnik o vašim ličnim podacima. Između ostalog, pitaće vas i kakva vam je nacionalna pripadnost. Pored toga što možete da budete Srbin, Mađar, Hrvat, Rumun, Rom itd., jedna od opcija je da možete da budete i Vojvođanin. Danas je svima jasno da takva nacija ne postoji, da je takva nacija izmišljena, da takva nacija nema nikakvo istorijsko, političko, kulturno, sociološko, bilo kakvo utemeljenje. Neko izgleda ima nameru da, kao što je to bio slučaj u BiH, Crnoj Gori, Makedoniji, napravi novu naciju, za deset, pedeset ili sto godina. Počeli su to da rade tako što sad u Vojvodini možete da kažete – ja sam po nacionalnosti Vojvođanin. To je isto tako besmisleno kao kad bi neko rekao – ja sam po nacionalnosti Šumadinac; ili – ja sam po nacionalnosti, ne znam, Sremac; ili – ja sam po nacionalnosti Hercegovac. Dakle, vodite računa o tome da će vaš zakon o zvaničnoj statistici da se primenjuje i u jednom delu Republike Srbije gde statistika nije zvanična, gde statistika nije naučna kategorija, nego gde je statistika dnevnopolitička kategorija i služi pravljenju nekih novih nacija. Vi znate kako se to završilo i u BiH, kako se završilo u Crnoj Gori, znate šta se dešava u današnjoj Makedoniji. Dakle, da biste to sprečili, molim vas, gospođo Dragutinović, povedite računa da i statistika u Vojvodini bude deo integralnog sistema statistike Republike Srbije. Nemojte da dozvolite da se bilo ko poigrava sa građanima koji žive na teritoriji Vojvodine i da zbog svoje političke promocije promoviše neke nove nacije, krijući se iza statistike, iza nauke, iza nekih podataka koji su u suštini bitni za Republiku Srbiju.
Tri minuta i dvadeset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Na naslov iznad člana 14. i član 14. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Živanović.
Srpska radikalna stranka je podnela amandman na član 14. kojim traži da se ovaj član briše. U ovom članu su opisani zadaci saveta. Čuli ste izlaganje, sjajno izlaganje magistra Martinovića koji je opisao značaj saveta. Vi ovde kažete da se ovaj savet bavi strateškim pitanjima, ali ja vas pitam, dame i gospodo, da li opet treba da formiramo jedno telo, kao da nam nije mnogo svih ovih agencija koje ste za ovih deset godina vaše vladavine formirali? To su razni odbori, komiteti, da ne nabrajam šta ste sve formirali, gde ste vaše političke istomišljenike hteli da uposlite. Odnosno, da bi stvarali nekakva tela i da bi ovim zakonima davali nekakav značaj... Nažalost, vi iz godine u godinu... Vidite, svakodnevno ova skupština radi, donosimo zakone kojih se uopšte ne pridržavamo. Potrebno je u ovoj zemlji četiri-pet zakona doneti, da ipak znamo šta smo doneli. Na kraju se plašim, gospođo ministre, da vi i ne znate koji su sve zakoni, kojom brzinom i na koji način se ovi zakoni donose. Ovaj zakon je došao na Odbor za nauku i tehnološki razvoj. Raspravljali smo o njemu, ali nismo stigli da raspravljamo o tim amandmanima. Onda vidite kakav je značaj tih odbora, čime se ti odbori bave i kako ste devalvirali vrednost ove skupštine kao najvišeg tela. O čemu mi da razgovaramo? O zakonu o statistici? Da razgovaramo o ovom stručnom telu, mislim da je to marginalno. Vi, u stvari, ovaj narod ovakvim zakonima zamajavate. Hvala vam.
Hvala. Na naslov iznad člana 15. i član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 16. i član 16. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 17. i član 17. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Tomislav Ljubenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o zvaničnoj statistici. Ovo je jedan od vrlo logičnih amandmana, kojim se predlaže da se iz Predloga zakona o zvaničnoj statistici briše naslov iznad člana 17. i član 17. koji se odnosi na finansiranje saveta za statistiku. Srpska radikalna stranka smatra ne samo da ne postoji nijedan pravedan razlog za postojanje ovakvog saveta, već da to predstavlja veliko licemerstvo ako uzmemo u obzir svakodnevne priče Vlade o smanjenju javne potrošnje koje se bazira na otpuštanju zaposlenih u republičkoj i lokalnoj administraciji. S jedne strane, ostaće ljudi bez posla, bez mogućnosti da izdržavaju svoje porodice, a s druge strane, pojedincima će biti omogućeno da, pored svojih zarada, uzmu novac i na taj način što će biti angažovani u savetu za statistiku. Oni to neće raditi volonterski, već uz određenu nadoknadu, o čemu i govori član 17. ovog predloga zakona koji kaže: „Finansijska sredstva neophodna za rad saveta obezbeđuju se u okviru sredstava koja su na osnovu Zakona o budžetu Republike Srbije namenjena za rad Zavoda.“ Valja pomenuti, i to neka javnost Republike Srbije upamti, da je predviđeno da sastav saveta imenuje Vlada i da će veći deo činiti zaposleni ili imenovana lica u raznim ministarstvima. Kad biste prihvatili predlog SRS iskazan kroz ovaj amandman i učinili jednu ispravnu stvar – odustali od postojanja saveta za statistiku, mogli biste se opredeliti za jednu od dve korisne mogućnosti: jedna je da ostvarite uštedu određenih sredstava, o kojoj toliko govorite, a postupate suprotno, a druga je da omogućite da se sredstva potroše za kvalitetniji rad Zavoda za statistiku. Ukoliko ovaj predlog zakona bude usvojen ovako kako je napisan, onda je, ponavljam, to nekorektnost Vlade. Pojedincima će biti pružena mogućnost da se na račun poreskih obveznika bogate, jer za njih mora imati onoliko koliko im treba, dok će oni politički nepodobni ostati bez dosadašnjih primanja. Svima je jasno kao dan da se iza priče o racionalizaciji državne administracije u stvari krije namera da se sprovede politički obračun sa neistomišljenicima. O smanjenju javne potrošnje nema ni govora. Mogu konstatovati, kada bi Vlada zaista imala nameru da smanji javnu potrošnju, ovi amandmani Srpske radikalne stranke bili bi prihvaćeni. Hvala.
Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođica Ilić.
U ime Poslaničke grupe Nova Srbija podnela sam amandman na član 18. i predložila sam da se u stavu 2. posle reči „Vlada“ dodaju reči „na predlog nadležnog odbora“. Ovlašćenje predlagača je veoma osetljivo i mora se uvek predvideti na čiji predlog se nešto zvanično usvaja. Zavod nema tu ingerenciju, ali nadležni skupštinski odbor ima, uz saradnju sa svim institucijama. S obzirom na to da plan sadrži bližu razradu programa koji donosi Narodna skupština, neophodno je da prethodno nadležni odbor zauzme svoj stav i mišljenje, na osnovu koga će dati svoj predlog Vladi, što bi bilo profesionalnije, sa mnogo većom sigurnošću u ispravnost i neophodnost konačne odluke o usvajanju plana. Na ovaj način bi se znalo i na kome je odgovornost za eventualne propuste u planiranju.
Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jorgovanka Tabaković i Zoran Antić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovom članu možete da vidite još jedan dokaz onoga o čemu sam malopre govorio, da je Republički zavod za statistiku stavljen u poziciju da ne može da ispoštuje ona osnovna načela kojih bi trebalo da se drži. Pročitaću ta načela: pre svega načelo nepristrasnosti, pouzdanosti, pravovremenosti, profesionalne nezavisnosti, konzistentnosti. Ako želimo da imamo Republički zavod za statistiku koji poštuje ova načela i koji poštuje ovaj zakon, onda moramo da ukinemo sva diskreciona prava kada je u pitanju pristup podacima. Nemoguće je da Republički zavod za statistiku obavlja svoju funkciju, da poštuje zakon, ako mu taj pristup nije omogućen. U članu 30. vidite da ni sama vlada, sam predlagač nije ispoštovao ova načela koja su data u početku teksta zakona, jer je guverneru NBS ostavljeno diskreciono pravo da samovoljno daje saglasnost da Republički zavod za statistiku ima pravo pristupa nekim podacima, ili pak nema pravo na pristup tim podacima. U amandmanu na član 30. to smo regulisali na sasvim drugačiji način – onemogućili smo diskreciona prava guvernera i obavezali ga da sklopi jedan sporazum, da se ta pitanja regulišu sporazumom između NBS, s jedne strane, i Republičkog zavoda za statistiku. Tako je guverneru onemogućeno da samovoljno odlučuje o tome da li su podaci dostupni, ili nisu, Republičkom zavodu za statistiku. Stvar je potpuno jasna: ako ne želimo manipulaciju podacima, ako želimo jednu zvaničnu statistiku koja je van političkog uticaja, morali ste da prihvatite ovaj amandman koji smo mi dali na član 30. To što niste prihvatili taj amandman najbolje govori o vašim namerama. Najbolje govori o teškoćama kroz koje će srpska ekonomija, srpska privreda da prolazi u narednim godinama, a koje će biti na neki način umanjivane pred građanima uz „friziranje“ podataka koji nam stižu od NBS. Hvala.
Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 36. Predloga zakona o zvaničnoj statistici, čiji naslov glasi: Odluka o klasifikacijama i drugim zvaničnim statističkim standardima. Član 36: „Direktor Zavoda“, obratite pažnju, gospođo Dragutinović, „uz pribavljeno mišljenje saveta...“ – predložio sam da se briše samo iz jednog razloga. Briše se zato što se u obrazloženju koje sam dobio kaže: „Amandman se ne prihvata zbog toga što savet za statistiku kao stručno savetodavno...“. Zašto onda u članu 36. umesto reči „uz pribavljeno“ niste napisali „stručno mišljenje saveta“? Mislim da je to logičnije. Mišljenje može da bude i laičko – dao sam mišljenje, završio sam priču. To je sada tom direktoru Zavoda, kao, neka pomoć. To nije nikakva pomoć. Znači: „Direktor Zavoda, uz stručno mišljenje saveta...“; tek onda može ovaj član 36. da bude kako treba. Mislim da vi ovde, bez obzira na sve, morate da povučete jedan potez, a to je da olakšate direktoru Zavoda da ne dobije bilo kakva mišljenja, nego da dobije stručno mišljenje saveta za statistiku. To je suština mog amandmana. Obrazloženje koje ste... U stvari, niste ni dostavili, nego ste rekli da je istovetno kao obrazloženje amandmana pod rednim brojem 13. Tu lepo kažete da je savet za statistiku stručno savetodavno telo. Zašto onda da u članu 36, umesto: „uz pribavljeno mišljenje saveta“, ne bude: „uz stručno mišljenje saveta“? Mislim da je ovo više nego logično i doneće sigurnost u ovom članu 36. Bez ovog, samo pribavljeno mišljenje, mislim da ništa ne radite.
Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Dušan Marić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi iz Srpske radikalne stranke smo podneli nekoliko amandmana kojim predlažemo da se iznos ovih predviđenih kazni smanji, otprilike u trostrukom iznosu. To smo učinili zato što smatramo da su u uslovima u kojima se naše društvo nalazi, posebno s obzirom na ovu ekonomsku krizu, ovi iznosi koji su predviđeni previsoki. Jedna od osnovnih odlika svih ovih vlada od 5. oktobra 2000. do danas, a koje se nazivaju narodnim, demokratskim vladama, jeste to da stalno pooštravaju kaznenu politiku, stalno povećavaju iznose raznih poreza i nameta koje privreda i građani moraju da plaćaju državi. To bi se čak u uslovima ove krize moglo prihvatiti, ali pod uslovom da se tako prikupljena sredstva preusmere, recimo, za oživljavanje privrede, za pokretanje proizvodnje, za socijalne programe, pre svega za pomoć najsiromašnijim slojevima stanovništva. Međutim, to se ne čini u dovoljnoj meri. Sredstva koja se izdvajaju za oživljavanja privrede su nedovoljna. Navešću samo jedan podatak: u poslednjih godinu dana, prema zvaničnim podacima, bez posla je u Srbiji ostalo između 185.000 i 225.000 ljudi. Ovaj podatak izgleda još poraznije ako se imaju u vidu ona predizborna obećanja Borisa Tadića i Mlađana Dinkića, data pre samo 15 meseci, da će u slučaju njihove pobede u Srbiji tokom sledeće četiri godine biti zaposleno oko 200.000 ljudi. Što se tiče socijalne politike i izdvajanja za socijalne namene, navešću samo jedan podatak: kada je ova vlada počela svoj mandat u Srbiji je, prema zvaničnim podacima, bilo 400.000 ljudi koji su živeli ispod granice siromaštva. Prema sadašnjim zvaničnim podacima, taj broj je porastao na 700.000. Istovremeno imate trend da broj narodnih kuhinja opada i da se smanjuju sredstva koja se izdvajaju za rad narodnih kuhinja. Smatram da ovaj amandman i sledeće amandmane, a sledeći je amandman gospodina Srboljuba Živanovića, sa istom temom, iz istih razloga treba prihvatiti.
Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Živkov.
Hvala lepo. Podneo sam amandman na član 54. Član 54. odnosi se na kaznene odredbe. Samo zbog javnosti želim da pročitam da se članom 54. predviđa – novčanom kaznom od 10.000 do 50.000 dinara kazniće se za prekršaj fizička lica ako za potrebe zvaničnog statističkog istraživanja ne dostave odgovornom prizvođaču zvanične statistike tražene podatke u propisanom roku. Podneo sam amandman da se ove kazne smanje sa 10.000 na 5.000 i da se kazna od 50.000 smanji na 25.000. Kao što ste mogli primetiti, tražio sam da se upola smanje kazne zbog fizičkih lica. U obrazloženju koje sam dobio kaže se da se amandman ne prihvata iz razloga navedenih u obrazloženju amandmana pod rednim brojem 21. Pošto ste u istovetnom tekstu napisali, verovatno bi trebalo da napišete i obrazloženje za moj amandman, a za amandman 21. obrazloženje je da se ne prihvata zato što su ove kazne utvrđene saglasno Zakonu o prekršajima. Prema tome, zahvaljujem se u ime svih fizičkih lica, želeo sam da im se smanje kazne, ali mislim da biste vi, gospođo ministre, mogli da nađete neku soluciju da ove kazne smanjite. Hvala.
Hvala. Na naslov iznad člana 55. i član 55. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POPISU STANOVNIŠTVA, DOMAĆINSTAVA I STANOVA 2011. GODINE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milorad Buha, Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić, Saša Maksimović, Dušan Marić, Milorad Krstin, Dragan Stevanović, Vjerica Radeta, Zlata Đerić, Radojko Obradović, Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Esad Džudžević, Bajram Omeragić, Riza Halimi, Dobrislav Prelić i Srboljub Živanović. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, sa ispravkom mišljenja od 16. novembra 2009. godine. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Reč ima gospodin Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, u ime SRS podneo sam amandman na član 2. i zatražio da se doda stav 3, koji treba da glasi: „Popis obuhvata i popis izbeglih i raseljenih lica, te srpsku dijasporu.“ Odredbom člana 2. Predloga zakona nejasno je izvršena formulacija. Mišljenje Srpske radikalne stranke je da nemamo određenu kategoriju koja bi jasno, decidirano ukazivala na navedenu pravnu definiciju i određenje iz koga bi proizašla obaveza državnih organa Republike Srbije da popišu izbeglice, interno raseljena lica i srpsku dijasporu. Stav Srpske radikalne stranke je da je neophodno da se ovim popisom, jer to nije učinjeno popisom 2002. godine... Nismo dobili adekvatne podatke, vezano za izbeglice i srpsku dijasporu. Mi smo pre nekoliko dana usvojili Zakon o dijaspori, gde smo konstatovali da nemamo adekvatan popis, da nemamo određene kategorije iz kojih bismo mogli zaključiti šta je dijaspora, niti imamo urednu evidenciju. Bilo je neophodno da se to napravi, a posebno je to bitno sa aspekta izbegličke populacije, jer mi, prema mišljenju Visokog komesarijata za izbeglice, spadamo među pet država sa dugotrajnom izbegličkom populacijom. Što je najžalosnije, izbeglice po pravilu izgube izbeglički status, ali se ne vraćaju u domicilnu zemlju, odnosno BiH, a posebno je to prisutno kod Hrvatske, zbog hrvatskog progona, genocida, etničkog čišćenja, popisa u Hrvatskoj itd. Stav Srpske radikalne stranke, vezano za popis izbeglica, jeste da ne treba da izvršimo samo popis lica koja su proterana, nego i njihove imovine. Nijedan državni organ u Republici nema tačno evidentiran popis srpske imovine. Još je bitnije izvršiti popis, uz imovinu, njihovih imovinskih, socijalnih, stečenih i svih drugih prava koja su oni imali u Republici Hrvatskoj i onoga što nam je hrvatska država oduzela. Zašto je to bitno? Zato što je razmera genocida toliko velika, ne samo u fizičkom smislu, jer je proterano između 500.000 i 800.000 Srba. Vrednost te imovine, imovinskih prava je ogromna. Hrvatska država ne čini ništa da vrati konstitutivno pravo koje smo imali do 1990. godine, kada nam je jednostranom odlukom hrvatskog sabora oduzeto pravo na državljanstvo. To je bio samo ustavno-pravni uslov za oduzimanje svih ostalih prava, a time je stvorena pretpostavka za genocid i etničko čišćenje. Ogromne razlike su evidentne u imovinskim pravima. Nijedan državni organ u Republici Srbiji nema potpune i jasne podatke. Obaveza državnih organa Republike Srbije jeste da uz popis fizičkih lica izvrši i popis imovine izbeglog stanovništva. Šta je još bitno? Bitno je da se prilikom popisa evidentiraju sve promene. Naime, mi smo u koliziji sa međunarodnim pravom. Međunarodna konvencija o izbeglicama ne tretira integraciju stanovništva. Izbeglo lice je lice koje nema prebivalište. Ono ima samo boravište u zemlji prihvata. Mi smo kroz Zakon o izbeglicama iz 1991. godine omogućili izbeglicama integraciju u domaće zakonodavstvo, odnosno dobijanje prebivališta u zemlji prihvata. Time smo napravili sledeće: kada je došao ovde izbeglica je dobio ličnu kartu; kasnije, nakon tri, četiri, pet ili deset godina dobio je srpsko državljanstvo i postao punopravni srpski državljanin. Ali, on je u osnovi izbeglica, jer se nije vratio u zemlju odakle je proteran. Danas u evidenciji Komesarijata za izbeglice imamo 97.000 izbeglica. Da li će oni ovim popisom biti stvarno evidentirani, da li će biti popisani? Ne. Iz ovih klauzula člana 2. ovog zakona vidi se da oni neće biti popisani. Gledajte, biće popisani... Na temelju koje odredbe vi tvrdite da će oni biti popisani? Da li su bili popisani 2002. godine? Dobro, da završim samo. Znači, ono što je stav SRS, ono što traži Vlada Republike Srpske Krajine u progonstvu jeste da se popišu sve izbeglice, bez obzira na to kad su stekli taj status. Po zvaničnim podacima koje imamo, koje vode razni organi, do sada smo imali najveći broj izbeglica 1998. godine, kada je bilo evidentirano oko 775.000 izbeglica. Taj broj se rapidno smanjivao u periodu do 2000. godine, kada je to došlo negde na 300.000. Onda se iz godine u godinu taj broj smanjivao. Shodno odredbama međunarodnog prava, shodno odredbama međunarodne konvencije o izbeglicama, ta lica koja se nisu vratila u zemlju odakle su proterana, domicilnu zemlju, i dalje se moraju smatrati izbeglicama. Bez obzira na sticanje državljanstva, ostvarivanje prava na ličnu kartu, integraciju u sistem Republike Srbije, oni se i dalje tretiraju kao izbeglice. Morate ih evidentirati kao izbeglice, jer njihovo stvarno stanje i stanje njihove imovine je u zemlji iz koje su proterani – to je Republika Hrvatska, odnosno Bosna i Hercegovina. Ono što je po meni još bitnije, možemo sada na razne načine doći do podataka ko je bio izbeglica, ali nemamo sumirane podatke o njihovoj imovini i imovinskim pravima. To nijedan državni organ danas nema. Zato zahtevam, tražim da se to evidentira. U spiskovima morate imati posebne rubrike gde ćete obraditi sve podatke koji se tiču izbegličke imovine, njihovih oduzetih prava. Državni organi Republike Srbije moraju imati sve to. To jeste individualno, pojedinačno pravo, ali generalno gledajući, moramo imati sve te podatke da bismo sutra... S obzirom na to da su zvaničnici ove države rekli da će ići sa kontratužbom prema Republici Hrvatskoj, u toj kontratužbi moramo ići sa stvarnim podacima. Ako državni organi Republike Srbije nemaju te podatke sumarno, sintetički iskazane, znači zbirno, kako ćemo ići sa tom tužbom? Koji će to podaci biti koje ćemo mi koristiti kao kontratužbeni zahtev u tužbi koju moramo dostaviti do 22. 3. iduće godine, ako ih nijedan državni organ nema? Ono što je još bitno sa ovog aspekta za dijasporu, mi moramo sagledati broj lica u dijaspori i posebno njihovu imovinu. Ne samo njihovu imovinu u materijalnom smislu, nego njihovu intelektualnu osnovu, na koju ozbiljno računamo. Zvanični državni organi danas govore da moramo izaći sa programom mera prema dijaspori, koji će omogućiti da dijaspora ulaže u Republiku Srbiju. Ako nemamo te podatke, ako ih nemamo evidentirane, kako ćemo omogućiti tim ljudima u inostranstvu da ulože sredstva ovde?
Sedam minuta i trideset sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, svrha podnošenja ovog amandmana na član 4. Predloga zakona o popisu stanovništva je da skrenemo pažnju Vlade Republike Srbije, ali i cele srpske javnosti, na položaj dece bez roditeljskog staranja. U ustanovama socijalne zaštite u Srbiji trenutno boravi oko 1.400 dece bez roditeljskog staranja. Ovakav predlog zakona ne prepoznaje tu populaciju stanovnika Srbije, koja je veoma egzistencijalno ugrožena. Ko će da izvrši popis dece bez roditeljskog staranja? Da li se država odrekla te dece? Imali ste elegantnu mogućnost da prihvatite amandman Poslaničke grupe Napred Srbijo - SNS i da zakonom obavežete Ministarstvo rada i socijalne politike da izvrši popis dece bez roditeljskog staranja koja se nalaze u ustanovama socijalne zaštite. Predlagač zakona nije vodio računa ni o deci bez roditeljskog staranja koja se nalaze u hraniteljskim porodicama, jer ne postoji nijedna rubrika u odeljku Podaci o licima, u kojoj član hraniteljske porodice može da prijavi dete koje se kod njega nalazi. Ne znam ni da li će imati sve podatke o tom detetu. Ako se već sa toliko nebrige odnosite prema deci bez roditeljskog staranja, zašto bar ne ubrzate proceduru usvajanja? Godišnje se usvoji oko 120, a na usvajanje čeka oko 1.400 dece, što znači da je na ovakav način i ovom dinamikom potrebno 12 godina da bi sva deca bez roditeljskog staranja našla svoj kutak za normalno odrastanje i sazrevanje. Ovako, parovi koji se odluče za usvajanje suočavaju sa dugim čekanjem i zahtevnom birokratskom procedurom. Pozivam vas da pokažete više brige o deci bez roditeljskog staranja, ali i o bračnim parovima koji žele da izvrše usvajanje dece, i da u danu za glasanje prihvatite ovaj amandman. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman n član 5. Predloga zakona o popisu stanovništva, koji definiše podatke o domaćinstvima koje popisivač treba da prikupi. Ovim amandmanom se predviđa da se osim naziva naselja u kojem se domaćinstvo nalazi upiše i poštanski broj. Zašto je bilo neophodno da Vlada Republike Srbije prihvati ovaj amandman? Zato što u Srbiji, a o tome sam govorio i u raspravi u načelu, postoji veliki broj naseljenih mesta koja imaju isti naziv, a nalaze se na različitim krajevima Srbije, kao što su Aleksandrovac u Rasinskom, Braničevskom, Borskom okrugu, Guberevac u Jablaničkom, Šumadijskom i niz takvih mesta koja se nalaze u različitim krajevima Srbije. U toj masi prikupljenih podataka najlakše i najjednostavnije razvrstavanje i prepoznavanje naseljenih mesta je po poštanskom broju. Međutim, vi amandman poslaničke grupe Napred Srbijo SNS niste prihvatili, a u obrazloženju ste naveli: „Amandman se ne prihvata zbog toga što se identifikacionim povezivanjem šifara naselja iz popisne građe sa evidencijom poštanskih brojeva može izvesti taj podatak u fazi elektronske obrade“. Dame i gospodo, kada se kaže „može se izvesti“ ne mora da znači da se mora izvesti. Mora se izvesti samo ono što je definisano zakonom. Primenjujući ovakav, invalidan zakon o popisu vi ćete potrošiti ne manje, a verovatno više od 31.000.000 evra (novac građana Srbije), a da pri tom prikupljeni podaci neće biti adekvatan odraz stanja na terenu i biće veoma konfuzni i teški za upotrebu. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zajedno sa kolegama iz Poslaničke grupe Napred Srbijo Srpske napredne stranke podneo sam amandman na član 6. Predloga zakona o popisu stanovništva, kojim se predviđa brisanje reči „tip stana“ i, samim tim, neprikupljanje podataka o tipu stana na samom terenu u toku vršenja popisa. Naime, član 6. ovog predloga zakona definiše podatke o stanovima i drugim nastanjenim prostorijama. Jedan od tih podataka je i tip stana. Sve bi to bilo u redu da u Srbiji postoji jasna klasifikacija stanova, ali ona ne postoji. Jedina podela, odnosno klasifikacija stanova koja u Srbiji postoji je na: vile na Dedinju i Senjaku, kao što je ona u kojoj živi guverner Radovan Jelašić, koju izdaje ministar Božidar Đelić, stanove tipa penthaus, u kojima žive nešto skromniji ministri Vlade Republike Srbije ili direktori javnih preduzeća i na sve ostale stanove, u kojima žive ostali građani Srbije koji nemaju dovoljno novca ni da okreče te stanove. U koji tip stana će predlagač zakona svrstati stan od 40 kvadrata u kojem živi prosečna srpska četvoročlana porodica? Amandman ste odbili uz obrazloženje da je naziv ovog obeležja prepisan iz međunarodnih preporuka. Mislim da predlagač zakona treba da prilagodi te preporuke faktičkom stanju u Srbiji, a ne da bude običan prepisivač, „resavac“, kako bi rekla deca. Dame i gospodo narodni poslanici, u Srbiji samo ministri, guverneri, direktori velikih državnih i javnih preduzeća žive u stanovima tog tipa, kao što su dedinjske vile, apartmani, penthaus, dok ostali građani Srbije žive u veoma skromnim kućama i običnim stanovima. Zbog toga vas pozivam da u danu za glasanje prihvatite ovaj amandman i da ne omalovažavate dalje građane Srbije.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Ovo je jedan od ključnih amandmana kojima smo moje kolege iz Poslaničke grupe Napred Srbijo SNS i ja probali da vas obuzdamo u besomučnom trošenju novca poreskih obveznika, građana Srbije. U članu 10. Predloga zakona o popisu ste predvideli da se popisne komisije sastoje od najmanje pet članova. Na ovaj način ste predvideli minimum, ali ne i maksimum. Zar ne mislite da je bezobrazno da u ovo vreme svetske ekonomske krize, na koju nemate odgovor, ni odbranu srpske privrede i ekonomije i kada građane pozivate na štednju i minimum, samo za vas ti minimumi ne važe? Koji je razlog zbog kojeg ste predvideli da vam je, po ovom predlogu zakona o popisu stanovnika 2011. godine, potrebno ni manje ni više nego 65.000 popisivača i instruktora, ako ste popis 2002. godine obavili sa 44.000 popisivača? Kamo sreće da nam je država veća za pola, da nam je za 50% uvećan broj stanovnika, a ne ovako – državna teritorija ista, broj stanovnika se smanjuje zbog nemaštine i nebrige države, samo vi povećavate broj popisivača, i to ni manje ni više nego za 20.000 ljudi, a samim tim i enormno povećavate troškove popisa. Verovatno ćete se i pohvaliti izvrsnim rezultatima naše vlade, koja će se dodatno zadužiti i koja će za obavljanje popisa stanovništva 2011. godine isposlovati verovatno novi kredit. Jer, kako ćete drugačije finansirati popis i obezbediti 31.000.000 evra, koje ćete „sagoreti“ jer ste predvideli da popis stanovništva 2011. godine toliko košta? Koji su razlozi zbog kojih je popis stanovništva 2002. godine koštao 800.000.000 dinara, odnosno po tadašnjem kursu NBS nepunih 28.000.000 nemačkih maraka, dok ste za popis 2011. godine predvideli, bez revalorizacije, da ćete potrošiti više od 2.800.000.000 dinara, odnosno više od 31.000.000 evra? Znate li koliko škola, vrtića, domova zdravlja, porodilišta može da se napravi za 31.000.000 evra? I, da ste se samo malo potrudili, da ste predvideli da se izvrši samo popisivanje, a ne ovako, na najskuplji mogući način. Vi se ovako razbacujete novcem građana Srbije, i to samo da biste tokom tih 15 dana trajanja popisa angažovali vaše članove i simpatizere u što većem broju i, naravno, podelili im dnevnice. Zbog toga vas pozivam da prihvatite ovaj amandman, smanjite broj popisivača, obuzdate troškove i ponašate se domaćinski. Hvala vam.
Pedeset pet sekundi iskorišćenog vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Hvala. Amandmani koje smo moje kolege i ja iz Poslaničke grupe Napred Srbijo - SNS podneli na čl. 12. i 14. Predloga zakona o popisu stanovništva 2011. godine ima istu svrhu, a to je da je obaveza Ministarstva odbrane, odnosno MUP-a da izvrše popis pripadnika ovih ministarstava koji će se u trenutku izvršavanja popisa nalaziti u sastavu multinacionalnih snaga. Amandmane ste odbili uz obrazloženje da se amandman ne prihvata zbog toga što će se podaci o pripadnicima Vojske Srbije, odnosno pripadnicima MUP-a koji se u vreme popisa nalaze u sastavu multinacionalnih snaga prikupiti u toku popisivanja u zemlji, odnosno od članova njihovih domaćinstava u mestu uobičajenog stanovanja. Zadatak predlagača zakona je da u skupštinsku proceduru, po mom mišljenju, uputi predlog zakona koji je jasan i koji kompletno uređuje oblast za koju je namenjen. Mislim da to ovakav predlog zakona ne čini, a ni obrazloženje zbog kojeg ste amandman odbili. Navešću vam samo jednu mogućnost koju ovaj predlog zakona ne prepoznaje. Recimo, u popisu 2011. godine imaćemo pripadnike Vojske Srbije, odnosno MUP-a koji u Srbiji u mestu prebivališta nemaju porodicu, odnosno žive sami, i koji će u tih 15 dana trajanja popisa biti u sastavu multinacionalnih snaga. Ko će izvršiti popis tih građana Republike Srbije? Zbog ovakvog predloga zakona niko, a da ste prihvatili amandman Poslaničke grupe Napred Srbijo podatke o tim licima bi dale nadležne službe Ministarstva odbrane, odnosno MUP-a. Zbog toga vas pozivam da još jednom razmislite i da ipak u danu za glasanje prihvatite ovaj amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, radi građana koji gledaju ovaj prenos pročitaću stav 1. člana 14: „Ministarstvo unutrašnjih poslova, u saradnji sa Republičkim zavodom za statistiku, izvršiće na graničnim prelazima distribuciju pomoćnih popisnih obrazaca našim građanima na privremenom radu i boravku u inostranstvu prilikom njihovog ulaska u zemlju u periodu od 1. decembra 2010. godine do 20. januara 2011. godine.“ Mi iz Srpske radikalne stranke smo podneli amandman kojim predlažemo da se ovaj rok sa 20. januara pomeri na 20. mart. Vlada je odbila ovaj amandman uz sledeće obrazloženje: „Amandman se ne prihvata zbog toga što se na osnovu iskustava iz ranijih popisa ovaj period smatra najpovoljnijim za distribuciju pomoćnih popisnih obrazaca, s obzirom na to da je za vreme božićnih i novogodišnjih praznika najveća frekvencija dolaska u zemlju naših građana koji se nalaze na radu ili boravku u inostranstvu. Ovo je istovremeno optimalni period i sa finansijskog aspekta“. Sve što je Vlada napisala u svom obrazloženju stoji. Međutim, ovaj amandman koji smo mi podneli ni na koji način ne menja suštinu ovog vladinog obrazloženja, mi samo predlažemo da se ovaj rok produži. To predlažemo zato što smatramo da bi dodatni vremenski period obezbedio da postignemo cilj popisa stanovništva, a to je da imamo tačne rezultate. Jednostavno, država bi imala više vremena da obavesti građane koji se nalaze na privremenom radu u inostranstvu, da ih upozna sa načinom na koji će se popis vršiti. Znači, ne postoji nijedan opravdan razlog da ovaj amandman ne bude prihvaćen. Čak prihvatam i varijantu da to ne mora biti do 20. marta, ali, u svakom slučaju, ovaj rok do 20. januara je previše kratak i ne vidim zašto ne bi bio produžen. Iz istog razloga, znači, radi tačnosti podataka, apelujem na Vladu da prihvati amandman Milorada Buhe koji se odnosi na poseban popis izbeglog i raseljenog stanovništva. Jednostavno, broj izbeglih i raseljenih lica, posebno sa teritorije Republike Srpske Krajine, sa teritorije Republike Hrvatske i sa teritorije Bosne i Hercegovine, jedan je od najvažnijih argumenata koje Srbija ima u raspravama koje vodi u okviru međunarodne zajednice o položaju srpskog naroda u tim republikama. Posebno je to značajno za tužbu koju Srbija najavljuje protiv Hrvatske pred Međunarodnim sudom pravde. Na taj način Srbija bi na najbolji način pred svetskom javnošću razotkrila još jednu veliku obmanu hrvatske države, a ona se odnosi na broj Srba koji su se vratili u Hrvatsku. Naime, hrvatska država već nekoliko godina operiše sa podatkom o 100.000 - 120.000 Srba koji su se navodno vratili u Hrvatsku. Međutim, činjenice govore da se u Hrvatskoj trenutno nalazi oko 40.000 Srba koji su 1995. godine prognani iz Hrvatske. Kao što oni tvrde da ih ima 120.000, mi možemo da tvrdimo da ih ima 40.000; oni mogu da tvrde da je iz Hrvatske prognano 100.000 Srba, mi možemo da tvrdimo da ih je proterano 400.000. Da bi ti podaci bili relevantni, neophodno je izvršiti popis tog stanovništva, a najbolja prilika je upravo redovan popis stanovništva koji će biti obavljen 2011. godine.
Minut i pedeset sekundi iskorišćenog vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, članom 20. Predloga zakona predviđeno je finansiranje popisa stanovništva i predviđeni su iznosi koje je neophodno obezbediti u budžetu Republike Srbije za 2010, 2011, 2012. i 2013. godinu. Stav Srpske radikalne stranke je da ovaj popis mora biti sveobuhvatan popis, koji će obuhvatiti popis stanovništva, domaćinstava, izbeglica, interno raseljenih lica, popis poljoprivrede (koji ste predvideli posebnim zakonskim propisom i posebnim uslovima popisa), kao i popis dijaspore. Zato kažem, ovaj popis je trebalo osmisliti na potpuno drugačiji način. Zbog toga sam išao sa brisanjem ovoga člana. Poznato je da se, ako se uđe u ovakav projekat, moraju obezbediti sredstva. Sredstva se obezbeđuju u budžetu Republike Srbije, ali ne pojedinačno. Išli ste sada faktički na dva popisa, niste adekvatno rešili, u to sam ubeđen, niti je osmišljena ova akcija, što sam konstatovao i u amandmanu kod člana 2, da posebno obradite izbeglice, njihova imovinska prava i našu dijasporu. Stav Srpske radikalne stranke je, ponovo naglašavam, da treba da se uđe u opšti popis, koji će obuhvatiti sve ono što smo napred konstatovali, jer bez toga imamo prazan popis, popis koji nam neće dati sve podatke koji su nam neophodni, neće dati pravu bazu podataka za sve državne organe. Ovo što ste predvideli ovim zakonom je samo parcijalno rešavanje, to je rutinski popis koji smo imali i do sada. Najbolji primer je ovaj popis iz 2002. godine – onog trenutka kada ste vi izašli sa zvaničnim podacima, tog trenutka su svi državni organi primili te informacije i niko ga kasnije nije otvorio. Znači, nemamo adekvatnu bazu podataka koja će služiti svim državnim organima u njihovom radu.
Trideset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Na vala. član 21. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što je kolega Buha rekao malopre, članovima 20. i 21. ovog zakona definišu se sredstva koja bi trebalo da se utroše u sprovođenju popisa, dinamika i način njihovog obezbeđivanja, odnosno po budžetima za 2010, 2011, 2012. do 2013. godine. Amandmanom koji sam podneo na ovaj član mi nismo želeli da osporimo obavezu države da finansira sprovođenje popisa; mi smo samo hteli da izrazimo politički stav. Da li Srbija, s obzirom na političke okolnosti u kojima se nalazi, treba da pristupa popisu, odnosno da li je celishodno obezbeđivati, bez obzira na ekonomsku situaciju u kojoj se nalazimo, ovoliki novac za popis i da li će Srbija za trošenje ovolikog novca dobiti sve one podatke i informacije koje bi trebalo za sebe i za svoju perspektivu da obezbedi jednim popisom? Stav Srpske radikalne stranke jeste da se nalazimo u političkom trenutku kada naše opredeljenje za popis ne treba da opredeljuju stavovi i preporuke UN. Na kraju krajeva, i te Ujedinjene nacije su delimično odgovorne zbog činjenice da nećemo utvrditi autentične podatke i stvarnu sliku stanja u Srbiji danas. Zašto vam to govorim? Vi ste, na kraju krajeva, rekli da naredna runda tih popisa treba da bude oko 2010. godine, i to nije neki obavezujući stav, ni preporuka. Tu smo imali prostor da budemo i fleksibilni i da na realan način sagledamo političke okolnosti u kojima se nalazimo. Videćete sada zbog čega SRS insistira na ovome. Vidite, ovde u obrazloženju stoji: „Rezultatima popisa 2011. godine biće utvrđen ukupan broj stanovnika, domaćinstava i stanova u Republici Srbiji.“ Lepo bi bilo da nam predstavnici Vlade kažu da li ćemo jasnu sliku u Srbiji imati kada je u pitanju AP Kosovo i Metohija. Mi sada ovde ne govorimo o imovini države, u smislu javnih preduzeća ili nekih drugih preduzeća koja se na Kosovu i Metohiji krčme mimo znanja i mimo volje Republike Srbije. Pre nekoliko dana ovde ste mogli da čujete šta se sve dešava, recimo, na Šar-planini, izvinjavam se, na Brezovici, u opštini Štrpce i kako je indolentan odnos države prema činjenici da tzv. kosovske institucije prodaju srpsku imovinu, a Srbija ima strateški interes, i u kontekstu stanovništva koje je dole ostalo i koje bi trebalo da bude predmet ovog popisa, da reaguje. Sada vas pitamo – da li će trošenje ovolikog novca dati sve ono što vi kažete i što smatrate da popisom stanovništva treba da se obezbedi? Dalje kažete – obezbediće se njihov raspored na nižim teritorijalnim nivoima: upravnim okruzima, opštinama, gradovima i naseljima. Uspostavljanje racionalne baze popisnih podataka će obezbediti, pazite, neograničene mogućnosti za brze i efikasne obrade podataka o pojedinim delovima svakog naselja, od nivoa statističkih i popisnih krugova, čime će biti zadovoljene potrebe korisnika podataka, pazite, iz oblasti populacione politike, prostornog planiranja, realizacije generalnih i regionalnih urbanističkih projekata. Naše pitanje je jednostavno – ne osporavamo da država treba da finansira popis – da li će podaci koje ćete 2011. godine obezbediti popisom omogućiti sve ovo što vi ovde navodite? Naravno da neće. Neće, sigurno. Možete da pričate, slažem se. Postavlja se pitanje kako ćete u Peći i Prizrenu ovo da sprovedete? Na šta nas Ustav obavezuje? Lako je da mašete odatle i da pričate – hoće. Kamere snimaju i mi smo sada ozbiljni i odgovorni. Mi ne osporavamo čak ni Eurostat, ni NUTS 1, NUTS 2, sve to što je ta tzv. moderna, evropska vaša praksa na koju se pozivate. Ali, život u Srbiji je nešto drugo. Branite i pozivate se na Ustav; ne postoji srpski zvaničnik koji ne govori da nikada nećete priznati nezavisnost Kosova. Slažemo se sa tim. Ali, kakvo je faktičko stanje na terenu? Da li postoje realni uslovi da se ovo u ovom trenutku sprovodi i obavlja ovaj popis? Pazite sad, dalje govorite da će ovo biti u funkciji sprovođenja Nacionalne strategije o starenju, ravnomernog regionalnog razvoja. Pitam vas – da li je i to malo prostornih planova koji su usvojeni do sada u Srbiji definisano i rađeno tako što su izuzimali područje i sve one osobenosti koje Kosovo i Metohija sa sobom nosi? Naravno da nisu. Ovaj popis je u funkciji sprovođenja tih strategija, a objektivno, strategije se na tom području ne primenjuju jer nemamo u ovom trenutku ni političku, ni bilo koju drugu mogućnost za tako nešto. Ono što je najgore, to je sledeća rečenica: „Rezultati popisa značajni su i zbog kontinuiteta i uporedivosti s rezultatima prethodnih popisa“, to je u redu, ali pazite sada ovo: „ali i kao nasleđe koje moramo obezbediti budućim generacijama o osnovnim demografskim, ekonomskim, etničkim, obrazovnim, migracionim i drugim karakteristikama stanovništva Srbije na početku druge decenije 21. veka.“ Osobenosti koje se odnose na etnička migraciona kretanja u Srbiji su politička volja dela međunarodne zajednice, najvećeg dela EU i neki drugih država, pre svega SAD. To nije politička volja i stav Srbije, bar se tako javno ili deklarativno zalažete. Prema tome, smatramo da ćete novac koji ste opredelili za ovo potrošiti uludo. Mislimo da nije politički trenutak u kom treba ovim da se bavimo. Treba raditi na stvaranju uslova da se popis i na Kosovu i Metohiji, neodvojivom delu Republike Srbije, sprovede u potpunosti i na adekvatan način. Hvala vam.
Pet minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 22. se odnosi na finansiranje popisa. U članu 22. se kaže da su sredstva za finansiranje poslova u popisu iz prethodih članova 20. i 21. predviđena na bazi tekućih cena iz meseca oktobra 2008. godine. U drugom stavu: „Sredstva predviđena za pojedine godine valorizuju se svake godine prilikom donošenja republičkog budžeta za narednu godinu, na osnovu indeksa potrošačkih cena.“ Same po sebi ovakve formulacije ne bi bile sporne, ali je sporno zbog čega se nalaze u ovom Predlogu zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine. U obrazloženju ovog amandmana kojim smo tražili da se briše član 22. iz ovog predloga zakona rekli smo da se ovakvim predlogom ne može utvrđivati obim sredstava iz kojih će se finansirati troškovi popisa stanovništva zato što se ta materija uređuje Zakonom o budžetu Republike Srbije. Nažalost, vi naravno niste prihvatili ovaj amandman i rekli ste, vi u Vladi, zbog čega se amandman ne prihvata. Rekli ste da se amandman ne prihvata zbog toga što se popis stanovništva, kao najmasovnija statistička akcija, uređuje posebnim zakonom, kao i njegovo finansiranje. U svim popisima stanovništva sprovedenim posle Drugog svetskog rata finansiranje popisa bilo je regulisano zakonima o popisu, što je praksai u drugim zemljama. Ovo svakako nije argument kojim biste nas mogli ubediti, gospođo ministre, da ima osnova da ovaj član 22. ostane u Predloguzakona, odnosno nakon glasanja u zakonu o popisu stanovništva. A to da li je to najmasovnija statistička akcija ili manje masovna, kada je u pitanju finansiranje, ne treba da bude razlog da li će to biti regulisano ovim zakonom ili neće. Naravno, mi znamo da su potrebna određena sredstva za sprovođenje popisa stanovništva i znamo da ta sredstva moraju da se predvide u budžetu Republike Srbije i upravo iz tog razloga smo amandmanom insistirali da to bude tema Zakona o budžetu, ali, nažalost, vi ne poštujete Zakon o budžetskom sistemu. To ste pokazalii prošle godine i ove godine, kada se izglasavao rebalans budžeta, a evo i danas, 23. novembra, poslanici u Narodnoj skupštini nisu dobili predlog budžeta za 2010. godinu, iako je po Zakonu o budžetskom sistemu bila obaveza Vlade Republike Srbije da nam dostavi taj predlog 1. novembra, a Narodna skupština do 15. decembra mora da usvoji budžet za narednu godinu. Po medijima pominjete i nekakav rebalans budžeta za 2009. godinu, pričate i o novom budžetu za 2010. godinu, a 23. novembra, suprotno zakonu, suprotno realnim mogućnostima, nemamo te predloge u parlamentu. To samo govori o odnosu ove vlade i prema Narodnoj skupštini i prema građanima Srbije. U ovom članu 22. takođe ste sami pokazali da vam nije bitno šta piše u nekom drugom zakonu, konkretno u Zakonu o budžetu. Donosite ovde i predlažete propise samo da popunjavate, da biste imali nekakav primeren broj članova u zakonu. Pišete sve i svašta. Loši su vam zakoni. Gospođo ministre, bilo bi dobro, pošto je više kolega poslanika govorilo o zakašnjenju kada je u pitanju budžet, da nam kažete imate li informaciju kada će Vlada Republike Srbije da dostavi predlog budžeta narodnim poslanicima. Hvala.
Dva minuta i četrdeset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo predsedavajuća, poštovana gospođo ministre, ispred Poslaničke grupe Nova Srbija podnela sam amandman na član 23. stav 1. i stav 2. gde tražim da se posle reči „Vladu“ dodaju reči „i nadležni odbor Narodne skupštine Republike Srbije“. Pre svega, u većini zakona koji su prošli kroz ovaj parlament videli smo da se provukla, ne mogu da kažem nenamerno, čak mislim da je vrlo namerno, tendencija da se Skupština što manje meša u svoj posao, odnosno da Skupština što manje može da nadgleda Vladu. Mislim da to nije dobro. Dobro je da građani, koji su jedini vlasnici budžeta Republike Srbije, preko ovog tela mogu da kontrolišu utrošak svih budžetskih srestava, da kontrolišu način na koji se Vlada odnosi prema građanima i svom najvažnijem poslu, a to je raspored sredstava u budžetu. Tražili smo da se ta vrsta odgovornosti vrati u zakone, da se implementira u zakone, da Skupština može u svakom trenutku da kontroliše sve one koji troše budžetska sredstva građana Republike Srbije, jer to jeste jedini način da građani Republike Srbije imaju direktan uvid u ono što se njihovog svakodnevnog života tiče. Popis stanovništva, stanova i domaćinstava je svakako veoma važan. Treba da stvori jednu konkretnu sliku o tome šta jesmo, šta posedujemo, koliko nas je, šta jeste naša imovina. On u ovom trenutku neće biti validan jer neće biti sproveden na celoj teritoriji Republike Srbije onako kako zakon nalaže; bojim se da će ovaj zakon, i kada se sprovede, ponuditi falš sliku o Srbiji, ali o tome ćemo se još morati izjašnjavati. Time ćemo se još baviti i to će biti predmet neke buduće, nadam se, više narodu okrenute, politike.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je takođe podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Obradović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Zahvaljujem. Gospođo potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, ovo je jedan izuzetno značajan amandman. Pošto postoji ogroman broj učesnika u samoj proceduri sprovođenja popisa, predložio sam da naknade za sve te aktivnosti vezane za popise svojom odlukom reguliše i definiše Vlada. Amandman nije prihvaćen, a obrazloženje glasi – amandman se ne prihvata zbog toga što Republički zavod za statistiku pored metodološkog donosi i organizaciono uputstvo, u kojem se navode brojne i složene popisne aktivnosti, za čije su izvršenje određene novčane naknade, i zbog toga smatramo da nije neophodno da se posebnim pravilnikom utvrđuju naknade i da se u to meša Vlada. Ako se samo setimo primera do kojih smo došli, ko zna koliko ima slučajeva za koje ne znamo, recimo, setimo se naknada koje je imala Republička izborna komisija. Budžet Republičke izborne komisije određuje Narodna skupština. Republička izborna komisija ima svoje pravilnike i ispostavilo se da su članovi RIK-a imali naknade koje su višestruko veće nego plate predsednika Republike, predsednika Vlade, narodnih poslanika. Setimo se slučaja kada Vlada Republike Srbije, koja ima brojne agencije i javna preduzeća, i Ministarstvo finansija daju saglasnost na planove javnih preduzeća i brojnih agencija. Bilo je slučajeva kada Vlada, iako odobrava poslovne planove javnih preduzeća i agencija, uopšte nije znala kolike su plate članova upravnih odbora, direktora i ostalih funkcionera u tim agencijama. I pored toga što je bio ogroman pritisak Narodne skupštine i javnosti, i pored toga što ste predsednik Vlade i vi nekoliko puta izlazili, postoje agencije koje nisu dostavljale te podatke i niste imali nikakav instrument da do tih podataka dođete. Uzmimo slučaj zakona o privremenom oporezivanju zarada u javnom sektoru koje su, recimo, iznad nekih. To je privremeni zakon, koji ste doneli pre godinu dana; sada kažete da ima vrlo male efekte, oko 1.200.000.000 uštede. Ne znam da li znate da je tim zakonom slučajno ispušten Savet Narodne banke. Tim zakonom je plata guvernera smanjena skoro tri puta, a članovi Saveta Narodne banke imaju sada praktično dva puta veću naknadu za svoj privremeni, povremeni rad, u odnosu na guvernera Narodne banke. Naknada je preko 250.000. Guverner ima, čini mi se, 169.000 dinara. Da li je malo ili mnogo... Pričamo o tome kako je Vlada izašla sa predlogom i ispostavilo se da u nekim od najvažnijih institucija nemate osnovni podatak kolike su to naknade, a onda kažete – neka, to će Republički zavod da uradi sam. Sada imamo milion slučajeva u kojima se Vlada meša u sve i svašta, a kada imamo osnovnu stvar, jednu naknadu, koju ne bi uredila Vlada sama, verovatno bi to moralo da bude uz saglasnost i u dogovoru sa Zavodom... Na kraju krajeva, direktor Zavoda sedi pored vas i sumnjam da je sam zakon pisan u Ministarstvu finansija, verovatno je kostur urađen u Zavodu za statistiku, predložen Ministarstvu, usaglašen na Vladi, a onda usvojen. Pretpostavljam da je to bila neka normalna procedura. Ne vidim da je tu išta loše, ali mešate se u mnoge stvari u kojima nema mesta za Vladu, a tamo gde treba da se umešate kažete – neka, to će se raditi, pa ćemo onda za godinu, dve dana, kada se popis bude završio, čitati u novinama kako su naknade za popisivače bile toliko hiljada dinara, toliko prosečnih plata, ili bilo šta drugo. Apsolutno ne vidim razlog da ne prihvatite amandman i da ne krenete sa fiskalnom odgovornošću o kojoj nam pričate kroz vaše intervjue.
Dva minuta iskorišćena od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Balint Pastor, Laslo Varga, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Esad Džudžević, Bajram Omeragić i Riza Halimi. Vlada je prihvatila ovaj amandman. S obzirom na to da nemamo izveštaj nadležnih odbora, i o ovom amandmanu će se, kao i o ostalim, Skupština izjašnjavati u danu za glasanje. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, u skladu sa principijalnim stavom Srpske radikalne stranke da visinu raznih kazni i poreza treba primeriti društvenom stanju, platežnoj moći privrede i stanovništva, predložili smo da se iznos kazni smanji sa 50.000 na 20.000, odnosno sa 30.000 na 10.000. Iskoristiću vreme Poslaničke grupe SRS koje imam na raspolaganju da kažem još nekoliko reči uopšte o stanju stanovništva u Srbiji. Podsećam još jednom na fakat da su stranke koje Srbijom vladaju poslednjih devet godina pre 5. oktobra 2000. godine u nizu datih obećanja tvrdile i da imaju demografsku strategiju koja će kad oni preuzmu vlast obezbediti opšte poboljšanje stanja Srbije, pre svega smanjiti mortalitet i povećati natalitet. Navešću neke podatke koji su najbolji pokazatelj rezultata koje su te stranke ostvarile. U 2008. godini u Srbiji je umrlo 33.628 ljudi više nego što je rođeno. To znači da je Srbija u prošloj godini ostala bez jednog grada veličine Zaječara. Poređenja radi, 1998. godine, a znate da je to bila i ratna godina, broj umrlih u Srbiji je bio za 23.046 veći od broja rođenih. Praktično, broj umrlih u odnosu na broj rođenih je za ovih devet godina vaše vlasti povećan za 45%. U 1998. godini u Srbiji je umrlo 99.376 stanovnika, a u prošloj godini 102.711. U 1998. godini novorođenih je bilo 76.330, a prošle godine 69.083, znači, sedam hiljada dece manje. Ako poredimo 2005. sa 1990. godinom, dobijamo podatak da se broj novorođenih smanjio za 1/5, više od 20%, dok se broj umrlih povećao za 24,9%. U Evropi je jedino u Bugarskoj i Mađarskoj smrtnost veća u odnosu na rađanje nego u Republici Srbiji. Prosečna starost stanovnika Srbija je 41 godina. Po tome spadamo među deset najstarijih nacija u svetu i prema nekim stručnim kriterijumima nalazimo se u stadijumu duboke demografske starosti. Taj stadijum bi poprimio razmere demografske katastrofe da se nisu dogodile nasilne migracije stanovništva od 1991. godine do 2001. godine, kada se dogodio priliv od oko 700.000 Srba koji su proterani iz Hrvatske i Bosne i Hercegovine. U Knjaževcu, Svrljigu, Gadžinom Hanu, Crnoj Travi, Babušnici prosečna starost stanovništva iznosi 47 godina. Smatram da ovom podatku nikakav komentar nije potreban. Čak je i u Beogradu, u kome se nalaze dva najveća porodilišta u Srbiji, prošle godine bilo više umrlih nego rođenih za 2%. Broj starijih od 65 godina je veći od broja mlađih od 15 godina. Ta razlika će se, sva istraživanja pokazuju, stalno povećavati, na štetu mladih. Prošle godine, od ukupno 165 opština u Srbiji samo u osam opština bilo je više rođenih nego umrlih. Te opštine su Zemun, Novi Sad, Bujanovac, Vranje, Preševo, Sjenica itd. Od tih sedam opština, u pet je prirodni priraštaj bio izuzetno nizak. Jedino u Preševu, Novom Pazaru i Tutinu priraštaj, natalitet stanovništva u odnosu na mortalitet je bio na nekom zadovoljavajućem nivou. Prošle godine u 1.346 naselja u Srbiji nije rođeno nijedno dete. Sledeći podatak koji treba da nas zabrine jeste činjenica da u Vojvodini imamo 25.000 napuštenih kuća. Sledeće, po pretposlednjem popisu stanovništva 1981. godine 9,9% stanovništva Srbije činila su deca mlađa deca od sedam godina. Po popisu stanovništva koji je bio 2002. godine taj broj se smanjio skoro za trećinu i iznosi 6,6%. Tek svaki četvrti stanovnik Srbije je mlađi od 19 godina. Poređenja radi, bez ikakve zle namere, ističem podatak da 54% stanovništva Kosova i Metohije čine mlađi od 19 godina. Ono što dodatno zabrinjava jeste činjenica da je u Srbiji procesom starenja više zahvaćeno žensko nego muško stanovništvo. Posebno je primetno opadanje broja žena koje se nalaze u najboljem životnom i biološkom dobu, dobu za rađanje, to je između 24 i 35 godina. Kao logičnu posledicu jednog opšteg stanja u društvu, jednog opšteg moralnog sunovrata, jednog opšteg društvenog beznađa imamo isto tako činjenicu da je u Srbiji sve manje brakova, a sve više razvoda. U 1998. godini na sto sklopljenih brakova bilo je 18 razvoda, a prošle godine na sto sklopljenih brakova čak 22 razvoda. Blizu smo granice kada će se svaki četvrti brak u Srbiji završavati razvodom. Nažalost, i u brakovima koji opstaju rađa se sve manje dece. Na svaki brak u Srbiji, statistički gledano, dolazi 0,88% dece. Praktično, nemamo ni jedno rođeno dete u jednom braku u Srbiji. Kao posledicu opšteg stanja u društvu imamo činjenicu da se svake godine u Srbiji izvrši nekoliko desetina hiljada abortusa. Zvanični podatak kaže da je prošle godine u državnim zdravstvenim ustanovama izvršeno 19.000 pobačaja, a procene govore da je broj pobačaja koji su izvršeni u privatnim klinikama najmanje dva puta veći. Ako tome dodate pobačaje koji su izvršeni iz zdravstvenih razloga, pobačaje koji su urađeni negde na divlje, dobijete podatak od najmanje 60.000 Srba i ostalih građana Srbije koji su ubijeni pre rođenja. Poređenja radi, u ratovima koji su vođeni od 1991. do 1999. godine, prema grubim podacima, poginulo je 45.000 ljudi; znači, 15.000 manje nego što ih je samo za godinu ubijeno izvršenim abortusima. Ovu sumornu demografsku sliku upotpunjuju i podaci o broju Srba i stanovnika Srbije koji život završe nasilnom smrću. Samo prošle godine u saobraćajnim i drugim nesrećama, u samoubistvima itd. nastradalo je 3.692 građana Srbije; od toga, 1.500 ljudi je prošle godine u Srbiji izvršilo samoubistvo. To znači da svakog dana u saobraćajnim nesrećama u Srbiji strada troje, a samoubistvo izvrši četvoro ljudi. Demografska politika vladajućih stranaka u Srbiji ogleda se i u odnosu prema trudnicama i deci. Skrećem pažnju na jedan podatak o kojem smo dosta govorili prilikom rasprave o budžetu i rebalansu budžeta, a to je da se stalno smanjuju budžetska sredstva za trudnice i decu. Takođe, imamo jednu pojavu o kojoj se ovde više puta govorilo, da je danas u Srbiji nemoguća misija da trudnica nađe posao, da nađe stalno zaposlenje. Čak su se pojavljivali u novinama podaci i oglasi, ispovesti trudnica, ispovesti mladih devojaka i žena koje su uslovljavane da potpišu pismenu izjavu da u slučaju da dobiju posao u naredne tri ili pet godina neće rađati. Ukoliko prirodni priraštaj ostane na ovom nivou, a ne dođe do nekog većeg migracionog talasa ka Srbiji, a nadam se da do njega neće doći jer on nažalost može da dođe samo iz Crne Gore i Republike Srpske, za 40 godina broj stanovnika Srbije će se smanjiti za 1.500.000, što je više od jedne petine. Srbi su jedini narod na Balkanskom poluostrvu, ovo je zvanični statistički podatak, koji je danas malobrojniji nego na početku dvadesetog veka! Nemački geograf Alojz Fišer je uradio jednu analizu brojnosti balkanskih naroda u poslednjih sto godina i u njoj imate sledeće podatke: turski narod se brojčano uvećao za 400%, albanski za 700%, rumunski za 45%, bugarski za 38%, grčki za 35% itd., jedino je Srba sve manje. Nažalost, situacija će se dramatično pogoršati. Tome će posebno doprineti prijem Srbije u EU. Evo zbog čega – zbog toga što će, pretpostavljam, desetine, a moguće i stotine hiljada građana Srbije, posebno mladih i obrazovanih ljudi, zavedenih pričama o boljem životu, iskoristiti tu priliku da putuju bez viza i pasoša i trajno napustiti Srbiju. Imamo dva podatka koja ukazuju na opravdanost ove moje zabrinutosti. Kaže – nakon prijema u EU, Bugarska je ostala skoro bez milion stanovnika, dok je Rumuniju napustilo tri miliona ljudi. Većina njih je, naravno, otišla privremeno, kao što, već znate, odlaze naši ljudi u inostranstvo, kažu – idem na nekoliko godina da zaradim za sebe i za decu, a svi oni tamo ostanu trajno. Još jednom ću predložiti, daću neke ideje, izneću neke predloge šta bi država mogla da učini da se ovo dramatično demografsko stanje poboljša, da se ovaj porazni i pogubni trend zaustavi. Prvo, da se osnuje jedan državni fond za obnavljanje stanovništva u koji bi se izdvajao određeni procenat finansijskih transakcija koje se izvrše na teritoriji Srbije. Zatim, da se starosna granica za odlazak žena u penziju koje rode prvo dete smanji za jednu godinu, za drugo dete dve godine, za treće dete tri godine, za četvrto dete pet godina. Zatim, da se ženama koje rode petoro dece dodeli nacionalna penzija u visini jedne prosečne plate u Srbiji i da se tim ženama koje rode petoro dece a nemaju rešeno stambeno pitanje dodeli stan. Sledeće, da se otkupe i mladim bračnim parovima podele besplatno napuštena seoska imanja, pod uslovom da se obavežu da će, ukoliko budu biološki sposobni, da rode dvoje ili troje dece. Ponavljam ovaj podatak o 25.000 napuštenih kuća u Vojvodini i najmanje oko 40.000 napuštenih kuća u ostalim delovima Srbije. Zatim, da se donese jedan stimulativni zakon o zapošljavanju trudnica koji bi omogućio da sve trudnice koje nisu na stalnom radu, koje nemaju stalno radno mesto, a koje žele da se zaposle, dobiju posao. Sledeće, da se porodiljsko odsustvo za prvo dete produži sa tri meseca (zaista je sramota da porodilje imaju samo tri meseca bolovanje, tri meseca odsustva), da se to sa tri meseca produži na 12 meseci, za drugo dete na 18 meseci, za treće dete na 24 meseca. Znam da je to teško, da je to veliki namet na vilajet, veliki teret za državni budžet, međutim, ovde biramo između državnog budžeta i opstanka nacije. Sledeće je da se pooštre uslovi pod kojima trudnice mogu da izvrše abortus, da se povećaju izdvajanja za zdravstvenu zaštitu, vaspitanje i obrazovanje dece i da se donese jedan zaista kvalitetan, sveobuhvatni državni program za besplatno lečenje neplodnosti. Samo u slučaju da ove i slične mere budu usvojene, mi ćemo moći da sledeće popise stanovništva, 2011, 2021, 2031. godine, dočekujemo spokojniji nego sada.
Četrnaest minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime Poslaničke grupe Napred Srbijo - SNS podneo sam amandman na član 30. Predloga zakona o popisu stanovništva 2011. godine. Tim amandmanom se predviđa razdvajanje odgovornosti lica koja se popisuju, odnosno koja su predmet popisa, u slučaju da daju pogrešne podatke ili da uopšte ne daju podatke, koja takav prekršaj mogu da učine samo jednom od popisivača, odnosno lica koja vrše popis, koja mogu u skoro neograničenom broju slučajeva da upišu nepotpune ili netačne podatke. To razdvajanje odgovornosti se može učiniti jedino kaznenim merama. Međutim, vi takvo rešenje niste prihvatili, kao što ne prihvatate da snosite odgovornost za sve loše što činite. Kako će inače odgovarati gradonačelnik Beograda gospodin Dragan Đilas, koji je u prisustvu desetina svedoka pretio i telefonski i lično, čak i hapšenjem, Miodragu Bati Milanoviću, vlasniku preduzeća „Šumadija put“ i Zoranu Živanoviću, predsedniku Saveta Mesne zajednice Ripanj, samo zato što su želeli da potpuno besplatno asfaltiraju 13 putnih pravaca u Ripnju i da na taj način reše jedan od fundamentalnih problema građana Ripnja i Beograda? Naravno, čim to ne ide preko Demokratske stranke, onda se ljudima preti da će ostati bez posla, pa čak i da će biti uhapšeni. Da li će zbog uzurpacije položaja gradonačelnika, zbog predizborne kampanje odgovarati Dragan Đilas? Ko će odgovarati za SMS poruke koje šaljete građanima nekih mesnih zajednica gradske opštine Voždovac, sledeće sadržine – Poštovane komšije, sve informacije vezane za potpisivanje i preuzimanje već potpisanih ugovora za vodu možete dobiti u prostorijama Demokratske stranke, ulica Avalski put br. 38, u vremenu od 12.00 do 18.00 časova, telefon taj i taj, vaša Demokratska stranka. Čija? Građana koje ucenjujete. Ko će odgovarati zbog toga što ste uzurpirali pravo građana da dobiju priključak na vodovodnu mrežu u predizbornoj kampanji, a da ugovore umesto u mesnoj zajednici potpisuju i preuzimaju u prostorijama Demokratske stranke? Ko vam daje za pravo da se igrate sa osnovnim pravima građana? Ko će i na koji način odgovarati zbog toga što koristite vodovodne priključke u predizbornoj kampanji i što, s druge strane, pretite građanima koji žele da ulože svoj novac kako bi svojim komšijama i sugrađanima omogućili bolji kvalitet života? Pokažite odgovornost i prihvatite ovaj amandman. Hvala vam.
Od vremena poslaničke grupe je iskorišćeno trideset sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo, podneo sam amandman na član 30. u kojem se govori o kaznama vezanim za popisivače. Pitam vas da li kazna koja je ovde predviđena, od 20.000 do 50.000, za popisivača koji, kako vi pišete u ovom članu, blagovremeno i na propisan način ne obavlja poslove iz člana 25. i, pod dva, protivno volji lica obuhvaćenog popisom zahteva da se to lice izjasni o nacionalnoj pripadnosti... Dame i gospodo, potrebno je na adekvatan način urediti odnos između onoga ko uzima podatke (popisivača) i davaoca podataka, odnosno zadatak usmeriti u pravcu harmonizacije podataka, tj. stvoriti uslove za harmoničnu transformaciju. Kako se to postiže? To se postiže adekvatnom papirologijom. Nije kriv popisivač ako onaj koji daje podatke ne kaže istinito. U stvari, ono što je istinito jeste papirologija, a to su papiri iz katastra, o onom delu koji je bitan da može da izvrši popis vezano za poljoprivredu, odnosno popis stanovništva, vezano za članove porodice. Vi na ovaj način (sa ovih 50.000 dinara) kažnjavate one mučenike koje ste platili sa ove tri milijarde dinara. Želite odmah da im uzmete novac nazad, a mnogi od njih možda prvi put zasnivaju, na ovakav način, radni odnos. Verovatno je ovo vama smešno, ali nije smešno, jer ako pogledate koliko danas mladosti u Srbiji ne radi, preko milion je nezaposlenih... Da li ste govorili o zloupotrebama u Agenciji za privatizaciju? Da li ste govorili o zloupotrebama u Administrativnom odboru i kako ste govorili o zloupotrebama u građevinskoj, putnoj, pravnoj mafiji? Da li ste govorili o zloupotrebama u ministarstvima, da li ste govorili o zloupotrebama u lokalnoj samoupravi? Da li ste te ljude kažnjavali? Niste ih kažnjavali, ali ćete kažnjavati ove mučenike koji će ići da rade za vas. Kada smo na Odboru za nauku i tehnološki razvoj raspravljali o ovom zakonu lično sam se zalagao za to da ovaj zadatak obavljaju službenici mesnih kancelarija, jer oni znaju tačno svako domaćinstvo, svakog člana i normalno je da ovoliki novac koji je predvidela država... bilo je potrebno nagraditi te ljude. Oni bi verovatno na najadekvatniji način taj zadatak obavili, ali ne ovako kao što vi predviđate. Najlakše je kažnjavati onoga ko je gladan, žedan. Vi ne kažnjavate one koji su svih ovih deset godina pljačkali ovu državu. Uzimate novac od MMF-a, da možete da plaćate sve, a dajete onima koji taj novac zloupotrebljavaju. Hvala vam.
Iskorišćeno vreme poslaničke grupe je dva minuta. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Mićo Rogović, Zoran Antić i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč, po članu 144? (Da.) Reč ima ministarka Diana Dragutinović.
Vrlo kratko. Htela bih svima da zahvalim na fer diskusiji, ali i da podsetim da je ovo ipak bio zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i naselja i da njegova uloga nije da utiče na rađanje ili, ne daj bože, umiranje, na razvode i sklapanje brakova. Možda se to može nekim drugim zakonima, ali sigurno ne zakonom o popisu. Koga to zapravo popisujemo i da li su svi predmet popisa? Dakle, svi oni... uključujući tu i izbegličku populaciju koja živi na teritoriji Republike Srbije više od godinu dana. Naravno da su popisana i deca bez roditeljskog staranja. Klasifikacije su prosto definicije. To su standardi. Možda se nekome ne sviđaju klasifikacije tipova naselja ili tipova stanova, a ima ih sedam, ali to je prosto tako. Ne mislim da treba da budemo originalni kada su klasifikacije u pitanju. Takođe, nigde ne postoji samo popisivanje, tako da ne može postojati ni u Srbiji. Što se broja popisivača tiče, i tu postoje standardi –otprilike, jedan popisivač na 70 - 120 domaćinstava. Nema tu većeg broja popisivača nego što treba, nego tačno onoliko koliko treba. Na pitanje da li treba popis, mislim da je odgovor – da. Da li je pravi trenutak? To je uobičajena godina kada sve zemlje sveta rade svoje popise. Možda nije pravi trenutak, ali bih dodala jedno pitanje vama – predložite vi koji bi to trenutak bio bolji. U svakom slučaju, hvala svima još jedanput na instruktivnoj i konstruktivnoj raspravi.
Zaključujem pretres Predloga zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2011. godine, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POPISU POLjOPRIVREDE 2011. GODINE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Milorad Krstin, Dobrislav Prelić, Zoran Antić, Oto Kišmarton, Ljiljana Miladinović, Vitomir Plužarević, Vlada Milojković, Srboljub Živanović, Zlata Đerić, Dragan Živkov, Zoran Popović, Dušan Marić i Zoran Babić. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, na zakonu o popisu poljoprivrede u 2011. godini podneo sam amandman, i to na član 1. On glasi: „U članu 1. stav 2. menja se i glasi – popis se sprovodi u periodu od 1. do 15. aprila 2011. godine“, s obzirom da u Predlogu zakona stoji da se popis poljoprivrede sprovodi od 1. do 15. novembra 2011. godine. Zašto ovo govorim, uvaženi građani Srbije? Govorim iz prostog razloga što mi u Srpskoj radikalnoj stranci smatramo da je popis stanovništva i domaćinstava mogao da se obavi zajedno sa popisom poljoprivrede. U istoj godini dva popisa, s tim što jedan ide, kao što tražimo u amandmanu, od 1. do 15. aprila 2011. godine; drugi ide od 1. do 15. novembra 2011. godine. To su ogromne pare i vi to dobro znate, da samo za popis poljoprivrede ide oko milijardu, milijardu i po dinara. Obrazloženje vam je, što se tiče mog amandmana, odlično formulisano. Samo formulisano. Ono nije dobro zato što odbijate ovaj amandman. Ovo moram zbog građana Srbije da pročitam, jer je dosta sveobuhvatno i baš se tu nalazi onaj deo koji osporavam i zašto sam podneo amandman. Kaže, obrazloženje Vlade: „Amandman se ne prihvata zbog toga što su iskustva nekih zemlja pokazala da istovremeno sprovođenje popisa stanovništva i popisa poljoprivrede utiče u velikoj meri na smanjenje kvaliteta podataka dobijenih u popisu, a da nema uštede u sredstvima za sprovođenje popisa.“ Nemoguće je da nema uštede. Ako su zajedno, ima uštede, samo što bi vremenski trajalo malo duže, što se tiče popisivača i razgovora sa vlasnikom tog domaćinstva. A, kako i u obrazloženju kažete, ima ih oko 800.000, mada ih ima manje, ima ih puno manje. „Preporuke Svetskog programa“, pazite, svetskog programa, „za popis poljoprivrede preporučuju da se obezbedi povezanost ovih popisa, ali da se ne sprovode istovremeno.“ Znate, to je preporuka. Niste morali da prihvatite. „Popis stanovništva obuhvata preko dva i po miliona domaćinstava, a popis poljoprivrede oko 800.000...“. Nema 800.000, manje ima. Nema 800.000, gospodo, nema. Izneo sam da u Srbiji ima između 4.800 i 5.000 sela, od toga nam godišnje nestaje, maltene, po sto sela. Govorim konkretno više o onom delu Srbije gde se nalazi po jedno, dva staračka domaćinstva, a ostala su ruinirana. Kuće i domaćinstva su zakorovljena. „U popisu stanovništva 2011. godine učestvovaće oko 50.000 popisivača obučenih za tu akciju, dok će u popisu poljoprivrede biti angažovano oko 15.000 popisivača.“ Sada smo došli do onoga što treba da mi odgovorite. Naime, interesuje me kako će se provesti tih jadnih 15.000 popisivača kada budu došli u poljoprivredna gazdinstva? Vi dobro znate kako ste devet godina uništavali ovu poljoprivredu. Devet godina. Ne znam da li će preživeti desetu. Sad ste videli da je počeo, ipak, srpski paor malo da razmišlja (kada kažem paor, mislim i na stočare, voćare itd. i sve ono što čini poljoprivredu), pa umesto 570.000 hektara pod pšenicom, sada ćete imati 250.000 hektara. Ne znam da li ćete imati dosta, tih 1.800.000 tona pšenice, koliko je požnjeveno u 2009. godini, da to prebacite i u 2010, pa možda vam nešto ostane za 2011, a neće ostati, s obzirom na to da će biti isti onakav rod kakav je bio i ove godine, možda i lošiji. Individualni poljoprivredni proizvođač ne može više ni ono najosnovnije da uloži po hektaru obradive površine. Nema za đubrivo. Zašto nema? Zato što ga niste platili. Niste ga platili. Pšenica još nije isplaćena. Rečeno je da će biti isplaćena u roku od 60 dana, ovo je novembar mesec, i to kraj novembra meseca. Znam da se vi, ministre, ljutite, ali vam kažem – kako će 15.000 popisivača naići na tačnost podataka kada budu popisivali poljoprivredna gazdinstva? Da li mislite da će taj ojađeni poljoprivrednik izneti podatke koji se budu tražili, da će mu reći napamet, i da zna, ono staračko domaćinstvo koje mu je klase, gde je po katastarskom jutru ili po hektaru? Koje mu je godište traktor, reći će – 30 godina; koje je kombajn – 30 godina; priključna mašina – 25 godina. Na to ćete vi naići. Naići će, kada bude pitao – koju imate zgradu, on će reći – pa, imam dve farme napuštene, one više nisu moje. Nisu njegove, jer propadaju. Propadaju. Mislim da vi pravite grešku za greškom, ovo što hoćete da uradite, a posebno kada ne ujedinjujete popis stanovništva i stanova sa popisom poljoprivrede. Dao sam samo jedan očiti promer zbog čega će vaši nedužni popisivači naići na loš prijem kod registrovanih poljoprivrednih gazdinstava. Prosto i jasno, zna se zbog čega – zbog katastrofalnog stanja u poljoprivredi, u srpskom agraru. Koje su vam cene bile prošle godine – za stočni ječam 14,5 dinara, a ove godine 8 dinara; suncokret 24, sada je isplaćeno po 14,70. Još nisu počeli razliku... Doduše, neki su počeli razliku da isplaćuju još dva dinara i deset para, to je 16,80 dinara. Koliko je od 16 dinara i 80 para do 24 dinara? Sedam dinara i dvadeset para manje po jednom kilogramu. Šta reći o pšenici? Jedne godine imamo 24 dinara, posle imamo 9,5 dinara, a na berzi se nalazi po 8,5 dinara. Već 60 dana je uveliko prošlo, nije se nigde isplatilo. Ne isplaćuju tajkuni i finansijski moćnici. Vi iritirate poljoprivredne proizvođače, a moraćete da u 2011. godini izvršite taj popis od 1. do 15. novembra. Treba da znate da od 1. do 15. novembra mnoge nećete naći u njihovom domaćinstvu jer su na njivi. Da li znate da je poorano svega 30% površina? Ne može on da sedi kući. Ne može da sedi kući, jer oseća odgovornost prema državi, a vi ne osećate odgovornost prema njima. Nikakvu odgovornost ne osećate. Vi osećate odgovornost prema troje-četvoro ljudi koji drže uljare, određuju cene; kažete, Vlada nije moćna da im stane na put, a mi donosimo ovde Zakon o konkurenciji. Zbog koga smo ga doneli? Zbog Todorića (Uljara Zrenjanin), zbog Peconija (Vrbas), zbog „Viktorija grupe“, zbog Stanka Popovića i supruge Zorana Đinđića? Da li zbog njih? Da li zbog njih donosite? Da li ste doneli odluku o regresiranom, tj. subvencioniranom đubrivu, 10.000 dinara po toni? Sto hiljada tona puta 10.000 dinara, to je milijardu dinara; dato je „Viktorija grupi“, koja proizvodi to đubrivo, fabrika „Fertil“. Ko je vlasnik? Ko je vlasnik? Ponoviću, vlasnik je Stanko Popović, član Demokratske stranke, i, normalno, supruga pokojnog Zorana Đinđića. Radnici „Zorke“, čiji je vlasnik isto Stanko Popović iz „Viktorija grupe“, počeli su pre par dana da štrajkuju. Koga ste vi subvencionirali? Da zlo bude veće, to đubrivo je skuplje 7.000 dinara po toni od uvoznog ruskog, koje je 3 puta 16, a ne kao naše - 3 puta 15. Znači, 16 puta 16 puta 16, NPK, azot-fosfor-kalijum. Jače i jeftinije. Ovo „Fertilovo“, Stanka Popovića, „Viktorija grupe“ i gospođe Đinđić, počelo je sa 3.250, regresirano, pa 3.300, pa 3.500, a uvezeno iz Rusije je od 2.700 dinara za 100 kilograma do 3.000. Ili, ako ćete po toni, „Viktorija grupe“ od 35.000...
Narodni poslaniče, ja vas molim da se vratite temi dnevnog reda. Deset minuta govorite, a da to niste doveli u vezu sa sadržajem svog amandmana, koji glasi da se popis sprovodi u periodu od 1. do 15. aprila 2011. godine.
Molim vas...
Narodni poslaniče, u obavezi ste da saslušate uputstvo, ako predsedavajuća proceni da dolazi u opasnost narušavanje Poslovnika u bilo kojoj odredbi, pa vas molim da saslušate i da ne dobacujete. Dakle, član 103. vas obavezuje da govorite o dnevnom redu. Pažljivo vas slušam deset minuta. Molim vas da ne dobacujete. Narodni poslanik Dragan Todorović dobacuje. Upozoravam vas da ne kršite Poslovnik ni u jednoj od njegovih odredaba. Dakle, narodni poslaniče, dva minuta koja imate na raspolaganju za amandman i osam minuta od poslaničke grupe koristite a kršite član 103. Slušam vas i čekam da dovedete u vezu sadržaj vašeg govora sa sadržajem vašeg amandmana koji se odnosi na zakon o popisu poljoprivrednih domaćinstava, pri čemu je, ponavljam, sadržaj vašeg amandmana da se popis sprovodi u periodu od 1. do 15. aprila 2011. godine. Ili poštujte član 103. ili mi nećete ostaviti drugu alternativu nego da primenjujem ono na šta sam po članu 100. obavezna. Izvolite, nastavite.
Gospođo predsedavajuća, uz sve uvažavanje, pričam o popisu poljoprivrede za 2011. godinu i govorim kako je moguće da naiđe 15.000 popisivača pojedinačno u registrovana poljoprivredna gazdinstava, kako će se ponašati oni koji su ojađeni, dovedeni do propasti, a reč je o srpskom seljaku...
Narodni poslaniče, sada kršite drugi član Poslovnika. Ne možete da znate kako će se neko osećati i ponašati, da li aprila, da li novembra 2011, te vas molim da pristupite raspravi i obrazlaganju svog amandmana ili da saslušate moje drugo upozorenje i da se vratimo poštovanju Poslovnika Narodne skupštine. Nastavite.
Uvaženi građani Srbije, i pored onog na šta sam svojim amandmanom želeo da ukažem Ministarstvu, koje je donelo ovu odluku da se vrši razdvojen popis što se tiče stanovništva i stanova i poljoprivrede, izgleda da nemam pravo da pričam o stanju i onome što tišti tog istog kod koga će otići popisivači. Njih nije malo, njih je 15.000. Svojim ukazivanjem na stanje u poljoprivredi želeo sam da kažem da će najverovatnije naići na loš prijem kod tih registrovanih poljoprivrednih gazdinstava. Naveo sam činjenice i želim da me neko u ovom opovrgne. Da li je tačno sve što sam naveo, možete proveriti, kao što sam ja proverio. Ne omalovažavam ni ovaj zakon, nikoga ne omalovažavam, želim samo da iznesem neke činjenice koje se tiču individualnog poljoprivrednog gazdinstva ili porodičnog poljoprivrednog gazdinstva, gde će popisivači otići. To je suština mog amandmana. Da bih obrazložio jedan amandman koristim poslaničko vreme da ukažem na šire značenje mog amandmana, i ništa više. Ako nekoga vređa činjenica gde su otišle pare, a gde će još otići, dok sam u ovoj klupi, verujte mi da ću to iznositi, upozoravali me vi ili ne.
Od vremena poslaničke grupe iskorišćeno je ukupno devet minuta i četrdesest pet sekundi. Narodni poslanik Dragan Todorović želi da ukaže na povredu Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Pozivam se na član 202, vezano za poslanička pitanja i odgovore na poslanička pitanja. Ja sam pre nekoliko trenutaka dobio odgovor na moje postavljeno poslaničko pitanje.
Narodni poslaniče, član 202. ne može biti prekršen u delu sednice na kojoj učestvujemo i vi i ja, to znamo i vi i ja. Molim vas da ne zloupotrebljavate pravo koje vam je dato po članu 100. da dobijete reč preko reda i odmah kad je zatražite govorite o povredi Poslovnika. Narodni poslanik Rade Obradović ima reč, izvolite.
Zahvaljujem, gospođo potpredsednice. (Predsedavajuća: Molim za red u sali da ne bih morala da na drugačiji način ostvarujem član 27. u punoj primeni. Izvolite, narodni poslaniče, nastavite.) Još jednom zahvaljujem. Sve što smo imali o ovom zakonu, rekli smo u načelnoj raspravi. Koristiću sada vreme naše poslaničke grupe i mi iz DSS-a se nećemo više javljati povodom ovog zakona. Ne sumnjamo da će se popis poljoprivrednih gazdinstava obaviti u zadatom roku. Ono što nas brine i na šta ukazujemo jeste na koji način će se koristiti podaci koje dobijemo tim popisom. Ova vlada poljoprivredu ističe kao jedan od svojih prioriteta; u procesu približavanja EU poljoprivredu vidimo kao svoju šansu, a kada pogledamo kakav je odnos Vlade u konkretnim primerima i kako to sa aspekta budžeta u odnosu na poljoprivredu izgleda, onda je tu priča potpuno drugačija. Ako ima neka dobra stvar u tome što je ponovo prekršen Zakon o budžetskom sistemu, to je što sada sedite tu i još uvek možemo da reagujemo u vezi s predlogom budžeta za 2010. godinu. Samo bih vas podsetio da je 2007. godine, kada je ukupan budžet bio oko šeststo milijardi, budžet za poljoprivredu bio 26.095.751.714, iz Zakona o budžetu, a ukupni izdaci budžeta 595.000.000.000. U budžetu koji je sada na snazi ukupni rashodi su veći od sedamsto milijardi, a budžet poljoprivrede je 18.585.000.000. Toliko o vašem odnosu prema poljoprivredi.
Dva minuta od vremena ovlašćenog predstavnika, ili poslaničke grupe? Ovlašćenog predstavnika. Zahvaljujem. Narodni poslanik Dragan Todorović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Pozivam se na član 27, gde se kaže da se o primeni Poslovnika Narodne skupštine stara predsednik Skupštine, odnosno predsedavajući. Molio bih vas, pošto sam se pozvao na član 202, prihvatiću svaku vašu sugestiju, da mi objasnite kojim putem mogu da koristim član 202, da ne bih zloupotrebljavao ni na koji način Skupštinu, da ne bih dovodio u pitanje red na Skupštini. Koliko sam mogao da pročitam ovde, vrlo precizno i jasno piše, tako da sam mislio da apsolutno imam pravo da se javim da komentarišem odgovor, jer sam ga dobio neposredno pre ulaska u salu. Molio bih vas da mi date objašnjenje kako ja mogu da koristim član 202.
Nema povrede člana 27. Član 202. ne možete koristiti u ovom toku sednice, član 202. se odnosi na komentar na postavljeno poslaničko pitanje. Kada bude sednica na kojoj imate poslaničko pitanje, onda ćete koristiti član 202. Molim vas da ne dobacujete. Narodni poslanik Dragan Todorović u toku sednice drugi put dobacuje. Ja vas upozoravam da ne kršite Poslovnik i odredbe koje, tražeći reč po članu 100, tražite da svi poštujemo. Ukoliko ne znate na koji način treba da se primeni član 202, imate tri mogućnosti: prva mogućnost je da se obratite sekretaru Narodne skupštine za tehnička uputstva; druga mogućnost... Molim vas da ne dobacujete „gde piše“. Ili, nemojte tražiti objašnjenje. Ne može oba. Dakle, ne možete da tražite povredu Poslovnika i da tražite objašnjenja i da onda kršite Poslovnik dok ja objašnjenja dajem. Odlučite se – ili nećete tražiti objašnjenja ili ćemo objašnjenja zajedno slušati, ja u pokušaju da vam dam odgovarajuće, a vi poštujući Poslovnik i slušajući ono što ja pokušavam da dam kao odgovor, starajući se, na osnovu člana 27, da svi narodni poslanici imaju jednaka prava, koja mogu da koriste. Znači, možete da se konsultujete sa sekretarom Skupštine, možete se obratiti predsednici Skupštine i možete se obratiti Administrativnom odboru. Možete se obratiti Zakonodavnom odboru, pošto se Administrativni odbor bavi pravima poslanika; bavi se, inače, i kršenjem Poslovnika. Zakonodavni odbor tumači sva akta, njemu se obraća i ustavni odbor u slučaju pojedinačne ustavne žalbe, ako se radi o aktu za koji je odgovorna Skupština. To su četiri mesta na kojima možete dobiti informacije o tome gde, kako i na koji način da koristite član 202. Poslovnika Narodne skupštine. Narodni poslanik Dragan Todorović želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Pozivam se na član 104. Gospođo Čomić, uz sva uvažavanja, vi vređate elementarnu inteligenciju. Vi meni govorite nešto što ja uopšte nisam pitao i govorite o nečemu što uopšte nije bio predmet mog zahteva. Nisam rekao da je prekršen član 27, nego sam naveo stav 1. tačka 3) gde se kaže da se predsedavajući stara o primeni Poslovnika. U najboljoj nameri, da ne bismo došli u ovu situaciju, vrlo jednostavno sam zatražio da mi kažete, ne da mi pričate kako vi zamišljate i šta vi mislite da treba da radimo, nego da kažete – to piše u Poslovniku, piše tu, tu i tu. Sve to što ste vi ovde naveli, normalno, uzeću stenogram i pokušaću... a siguran sam da toga u Poslovniku nema. Još jedno, gospođo Čomić: mi smo nekoliko puta postavljali pitanja Administrativnom odboru i do dana današnjeg nismo dobili odgovor. Recimo, postavili smo pitanje kada može, ako se sećate, da se zatraži način glasanja u Skupštini Republike Srbije. Ako se sećate, jednom prilikom, kada sam hteo da zatražim da se javno izjasne poslanici o Zakonu o informisanju, na osnovu Poslovnika, meni to pravo nije dato. Prema tome, gospođo Čomić, imam utisak, prvo, da vređate elementarno dostojanstvo, i moje i Skupštine; drugo, u skladu sa dosadašnjom praksom, ovde postoje poslanici prvog i drugog reda. Kada su u pitanju poslanici Srpske radikalne stranke, ozbiljno dovodim u pitanje naša prava, jer vi ne dozvoljavate da mi na osnovu Poslovnika funkcionišemo u Skupštini Republike Srbije.
Dva minuta. Zahvaljujem. Narodni poslaniče, ne možete dobiti reč ako ne smatrate da je neki član prekršen. Vaši zahtevi u više navrata, dakle, tri puta, uvidom u stenogram možete videti da pažljivo slušam, predstavljaju zloupotrebu prava i kršenje reda na sednici Narodne skupštine. Izričem vam drugu opomenu zbog toga, s obzirom na to da ste već tokom ove sednice kršenjem odredaba Poslovnika zajedno sa mnom bili primorani da ja vama izreknem prvu opomenu, sada i drugu. Da li još neko želi reč o amandmanu na član 1? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? U raspravi o pojedinostima povodom amandmana na član 2. reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Želela sam da se javim povodom amandmana gospodina Krstina, jer sam njegovo obrazloženje vrlo pažljivo slušala. Zaista sam iznenađena da amandman nije prihvaćen, bar posle obrazloženja koje je izneo. Ono što nije dobro, gospođo ministre, to je da ne poslušate savet ili preporuku onoga što dolazi iz života Srbije. Pre svega, popis poljoprivrede i poljoprivrednog stanovništva ne treba još jednom diskriminisati popisom u odnosu na drugo stanovništvo. To nam savetuje pre svega život i praksa u Srbiji. Poljoprivredno stanovništvo je u komunistička vremena bilo diskriminisano i mi se toga dobro sećamo, bar mi koji smo imali sreću da živimo u to vreme – poljoprivrednici su imali zdravstvene knjižice druge boje u odnosu na sve druge. Oni i članovi njihovih domaćinstava su imali zelene knjižice, u odnosu na sve ostale – crvene. Tako je već vizuelno svako znao kome ne treba da da prednost. Ovde je upravo ukazano, vrlo argumentovano, na to da je trebalo prihvatiti ovaj amandman. Dakle, ne preporuke koje dolaze iz sveta, nego preporuke koje dolaze iz Srbije i iz života. Nemojte ovim zakonom učiniti još jednom diskriminaciju poljoprivrednog stanovništva u Srbiji. Omogućite bar tu da se osećaju ravnopravnim. Neravnopravni su u mnogim segmentima, oštećeni i opljačkani na svim poljima, pa neka bar ovde budu ravnopravni. Hvala.
Od vremena poslaničke grupe iskorišćeno je minut i trideset sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Antić, Oto Kišmarton i Ljiljana Miladinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 2. stav 4. reči „posle popisa“ zamenjuju se rečima „istovremeno sa popisom“. Odvojeno sprovođenje popisa stanovništva i poljoprivrede bespotreban je i trošadžijski potez Vlade Srbije. Poslednji popis je organizovan 1960. godine. Vi ste sada, 2009. godine, u Skupštinu uputili zakon koji nije ni racionalan, ni štedljiv, a vreme vas upućuje na to. Mi predlažemo da se stanovništvo i poljoprivreda popišu o jednom trošku, a taj trošak je 1,5 milijardi dinara, a vi sada ovom igrom želite da narod plati dva puta. To vam je: kada ulazi u grad, mislim na zemljoradnika, i kad izlazi iz grada, on mora da plati, a on vam je u stvari doneo hleb i sve uz hleb. Urazumite se i pomozite tim ljudima koji danas u Srbiji još rade - iz navike, iz nužde i ličnog zadovoljstva. Te pare usmerite ka njihovom standardu, a ne ka plaćanju instruktaže 300.000.000, pa posle ponovo 300.000.000. To je u stvari vaš cilj, da neko dograbi sa te gomile. Zašto niste te pare usmerili ka subvencijama koje ste obećali toj našoj poljoprivredi? Biće tu velikih problema kod tog popisa, kada to završite. Tada će neko iz Evrope da komanduje kada i gde će moći da se zasadi šljiva, vinova loza, gde i koja će stoka moći da se gaji. To vam je putokaz ka evropskim farmama puževa ili nojeva, i tome slično. Zašto niste usmerili taj novac ka poljoprivrednoj mehanizaciji kada se zna da ona stari i da su traktori stari 25 godina, a kombajni isto toliko? Ovom vašom politikom samo činite štetu agraru. Niste se izborili kod MMF-a da budžet agrara bude 6%, 7%, 10% od budžeta Srbije, jer taj uloženi dinar vraća trostruko više i Srbiji i svima. Cene poljoprivrednih proizvoda su svake godine minorne. Znate li pošto su bile ove godine jabuke i višnje? Znate li da je stočarstvo upropašćeno? Samo je Srem godišnje proizvodio jedan milion tovljenika, i tu je bila povezana cela linija, od njive do trpeze. Sve ste to uništili. Određenim tajkunima činite pogrešne ustupke. To je vezano za mineralna đubriva, koja utiču na glavnu supstancu u ratarstvu. Ljudi se uvek plaše tih popisivača; uglavnom misle da će, ako bude više šljiva i kalema, morati da plate veći porez. Da je slika drugačija, i popis bi bio lakši, brži i čestitiji. Koga su zmije ujedale, taj se i guštera boji. Tako i naš seljak danas razmišlja o ovom popisu koji sledi. Hvala.
Od vremena poslaničke grupe iskorišćeno je minut i petnaest sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Velimir Ilić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospođo ministarka, poštovani narodni poslanici, samo bih se uključio u ove amandmane, koji su izuzetno pametni predlozi da se jedan zakon popravi koliko je moguće. Međutim, vidim da vi to glatko odbijate i da nijedan ne prihvatate. Ako ljudi koji se bave ovim poslom godinama, koji su odrasli u određenim sredinama, koji imaju velike probleme danas u poljoprivredi, predlažu nešto, znajte da je to nešto što život znači za seljake na određenim područjima. Tačno je da je nenormalno objasniti da će se vršiti posebno popis za poljoprivredu, van ovih popisa koji će ići. Ko je taj ko će tolika sredstva da troši, da obilazi po nekoliko puta i da vrši raznorazne popise po Srbiji, a posle će posebno da uradi popis? Ne mogu da shvatim da li vi, gospodo iz vladajuće koalicije, pratite poslednje dve godine, od kada ste na vlasti, srpsko selo i srpsku poljoprivredu? Da li shvatate da je situacija teža nego ikada? Da li shvatate da u ovoj godini, najrodnijoj u poslednjih dvadeset godina, imamo totalni haos u otkupu, u cenama, u svemu? Mislim da 2011. godine, za kada planirate ovaj popis, više nećete imati ništa da popišete. Jutros je na RTS-u, na Prvom programu, bila emisija o jednom selu iz opštine Prijepolje; naveden je primer da je pre nekoliko godina u toj familiji bilo 35 ljudi, a danas samo dva starca koja žive u tom selu. Bila je to jedna reportaža koja vam sve govori. To je slika srpskog sela. Taj domaćin koga su posetili imao je nekada trista ovaca, deset konja i dvadeset i nešto goveda, a danas nema nijednu ovcu, ima jednog konja i sedam goveda. To je dokaz kako se urušava srpsko selo. Ako se ovaj trend nastavi i ako raznorazne grupacije koje se sada javljaju... Ovde smo čuli za jednu; i neke naše dame, koje su nekada bile i prve dame, ušle su u veliki biznis i trgovinu veštačkim đubrivima; da bi se cena što bolje „nadrukala“ itd., u tu trgovinu ubacile su se i žene visokih državnih funkcionera, rodbina. Jednostavno, svi su očerupali pomalo, a seljak je ostao go i bos, bez igde ičega. Nećete imati šta da popišete 2011. godine. Da li verujete, sa cenom mleka od 15 - 16 dinara u otkupu, neće ostati više nijedna krava muzara, gospođo ministarka? Da li verujete, u jednom selu koje je imalo (investirano je nekada iz vladinih fondova) osam tovilišta, sa preko sto bikova, danas nema nijednog bika tovljenika, nema ništa? Zašto? Vi uvozite meso, vi ste to odobrili. Srbija je postala odgrađena avlija, kako ja vrlo često kažem. Ovde se uvozi meso iz Brazila, piletina. Sve su farme puste i prazne. Nema šta da se popisuje. Zar mislite da može seljak da preživi sa cenom jabuke od tri dinara, kolika je danas, i neće je opet niko? Nijedan prerađivač ne radi u Srbiji. „Budimku“ ne možete godinama da rešite, „Srbijanku“; PIK „Takovo“ potpuno se odvojio od poljoprivrede, komercijalizovao i otišao u neku drugu sferu. Prema tome, o čemu se radi ovde? Sva ta poljoprivredna dobra su ljudi pokupovali i spremaju ih za preprodaju. Nema proizvodnje. U selima nema stanovništva. Srpsko selo odumire. Evo, čuli ste, nekad se dvadeset šest milijardi ulagalo, a sada se ulaže osamnaest milijardi, znači, osam milijardi manje nego pre godinu dana, pre dve godine. Vi ste drastično skresali budžet, što se poljoprivrede tiče, i sve ga više krešete i sve više uvozite. Ovaj jednostrani sporazum sa EU, koji ste vi primenjivali, tokom ove dve poljoprivredne sezone potpuno je uništio srpsko selo. Mi iz opozicije smo govorili da će to razoriti selo, da će razoriti srpsku privredu. To se i dogodilo. Sada, kako ne znate da organizujete? Sutra ćete, kad prenesete nadležnost, imati ministra poljoprivrede, nesposobnog ministra, koji ne zna jabuku od tri dinara da dovede do kupca, do onog gladnog građanina, jer, jednostavno, on to ne razume, on to ne zna. On će biti sutra ministar nama u Srbiji, a preneće nadležnosti u Vojvodini drugom ministru iz Vojvodine, a on će nama da kroji kapu u Srbiji, da razara srpsko selo, kao što je do sada radio. On će razarati šumadijska sela, jug Srbije. Da li je moguće da mi razgovaramo o poljoprivredi? Da li znate, gospođo ministre, da „Porečje“ Vučje ima 600 hektara pod sadnicama, najkvalitetnijim u državi? Nije ubrana nijedna jabuka, nijedna kruška, nijedna voćka! Sve truli, sve propada u korovu. Zašto? Kako Srbija da preživi? Mi smo poljoprivredna država. Šta da izvezemo? Da li vi znate koliko ove godine, u najrodnijoj godini, imamo tona suve šljive da izvezemo? Gotovo da i nemamo, ili nešto minorno. Sve je potrulilo, sve je propalo, sve je nestalo. Zašto? Zato što ljudi iz Vlade nisu znali da organizuju. Skupili ste u poljoprivredi neke dečake tamo. Mislim da oni nisu videli ni kako izgleda jedno tovilište, ni kako izgleda proizvodnja itd. Svako jutro se slikaju po televizijama i pričaju nam kako to treba da se radi. Otkud oni i šta tamo rade? Koji su njihovi rezultati? Cena poljoprivrednih proizvoda u Srbiji je toliko drastično opala, a narod gladuje, preko 700.000 ljudi gladuje. Kako može u ovako rodnoj godini Srbija da gladuje? Kako može, sa cenama koje su bagatelne za seljaka, Srbija da gladuje? To je jedna totalna neorganizacija. Sada tražite, podneli ste predloge da se ugase zelene pijace, kako ih naš narod zove, po gradovima i da sve pređe kod vašeg prijatelja u „Maksi“ diskonte, u „Tempo“ i ostalo. Ide se na tu varijantu. Već se vodi tiha kampanja i priprema. Tobože, to kaže Evropska unija. Kako možete više da donosite neke zakone i da se krijete ispod kišobrana EU, a to nema veze sa EU? Kako oni štite svog seljaka, kako vrše subvencije? Zašto taj deo ne primenite na Srbiju, nego primenjujete kojekakve mere koje nama uopšte u ovom momentu ne odgovaraju, jer nismo spremni za to? Znamo da bi naš proizvođač sira, kajmaka voleo da ima svoju laboratoriju, da ima svoje stručno lice, da ima inženjera koji vodi nadzor, da ima sve prostorije u pločicama i tamo gde se prerađuje mleko, ali sa čim? On nema hleba da jede, ne može dete da školuje, ne može da mu kupi ni cipelu, ni patiku, ni da se prehrani. Da li ste gledali ovih dana – kukuruzom lože vatru? Zašto? Zato što je jeftinije od gasa. Seljak lepo kaže – duplo mi je jeftinije, jer plaćam gas. Vidite, meni je žao što gospodin Bajatović nema nikad vremena da dođe ovde u parlament, mada je poslanik, da objasni to poskupljenje od 60%. Sada će biti još jedno poskupljenje, pa ćemo imati poskupljenje struje za koji dan - 25%. Kako seljak da preživi? Evo, nafta neki dan pet dinara, pa pre toga sve mic po mic, malo akcize poskupe, malo nafta, malo tobože pratimo svetsku cenu, ali od Nove godine do danas 35 dinara po litru je... (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas, devet minuta i trideset sekundi ste iskoristili od petnaest minuta na raspolaganju...) Pa ne, ovo je... (Predsedavajuća: Molim vas da, u skladu sa članom 103, i gas i struju i sve ostalo što ste naveli...) Dobro, ovo je život, ovo mi amandmanima želimo...
Narodni poslaniče, u obavezi ste da saslušate uputstvo predsedavajuće kada interveniše na osnovu obaveza po Poslovniku. Molim vas da u preostalih pet minuta, koliko imate na raspolaganju kao predsednik poslaničke grupe, i gas, i struju i akcize dovedete u vezu sa amandmanom narodnog poslanika Vlade Milojkovića, odnosno sa pretresom u pojedinostima amandmana na zakon o kome raspravljamo. Možete da argumentujete kako god hoćete, samo da poštujemo zajedno član 103. Molim da se prijavite, imate na raspolaganju još pet minuta. Želite li da nastavite? (Velimir Ilić, s mesta: Naravno.) Samo se prijavite u elektronski sistem. Izvolite.
Meni je jako žao što me vi prekidate, ali ja sam ovo povezao; ovo je život, ovo je ono što mi želimo kroz amandmane da popravimo, ako je moguće popraviti. Vi to lagano odbacujete, vas to ne interesuje. Vi ćete doneti neki zakon kojim ćete mahati i pričati – evo, usvojili smo još jedan zakon, još smo bliže Evropskoj uniji. Ne, gospođo predsedavajuća, mi smo sa svakim zakonom dalje od EU. Zašto? Zato što sve više propadamo. Što više ovih nepraktičnih zakona, koji upropašćuju srpsku privredu i poljoprivredu, mi dolazimo u sve težu situaciju, a sa sve težom situacijom sve više se udaljavamo od EU. Ovi zakoni, koji su neprimenljivi u Srbiji, nas više odvajaju, udaljavaju i prave jedan zid između nas i Evropske unije. Kada kažemo da imamo 700.000 gladnih, ne kucamo na vrata EU, već ih zatvaramo. Moramo biti mnogo praktičniji. Morate prihvatiti naše amandmane, one koji su primenljivi, koji će popraviti ove vaše loše zakone. Vi to uporno nećete. Vi tvrdoglavo terate po svome i čim mi skrenemo malo, vi nas prekinete i održite nam predavanje. Šta hoćete da nam kažete? Da je u ovoj zemlji sve idealno, da se lepo živi, da je sve odlično, da seljak super živi, da ćete sad njemu da popravite stanje kada popišete koliko ima krava, koliko ima ovaca? Objašnjavam vam da 2011. godine u mnogim selima nećete imati šta da popišete. U 17 sela kuršumlijske opštine nemate nijednog stanovnika, nemate šta da popisujete. Selo se prazni jednom pogrešnom, lošom politikom, politikom koja ga potpuno razara i uništava. Povedite računa, da ne bude kasno. Ali, meni se čini da će biti kasno. I, sve ove vaše primene, za dve, tri, četiri godine... Pitanje je šta ćemo tada imati u Srbiji, kakvo stanje? Pričate o EU kao da sutra idemo, ili po Novoj godini. Ljudi su lepo jutros rekli da pre 2014. godine ne očekujemo, da ne podnosimo zahtev. Možemo da podnosimo gde hoćemo i da pišemo šta hoćemo, ali nismo spremni, oni bar tako misle, a vi ih niste dovoljno ubedili. Od ovih zakona koje ovde svakodnevno donosimo mnogi su neprimenljivi ili poskupljuju život u Srbiji, povećavaju administraciju i sve nas više udaljavaju od našeg cilja, a to je ulazak u Evropsku uniju. Govorio sam o jednom selu koje je u teškoj situaciji. Ništa vaš popis neće doprineti, ako veštačko đubrivo poskupljuje svakog dana, ako seljak za vreću veštačkog đubriva mora da preda tri ara zemlje – to je veliki plac za kuću. Bilo je na početku godine dva ara, a sada je tri ara. Izračunajte – još malo, biće skuplje đubrivo nego zemlja. Ne znam gde sve ovo vodi i šta možemo očekivati od svega ovoga. U poljoprivredi je teško stanje. Posle ovog katastrofalnog otkupa najmanje što sam očekivao jeste da ministar poljoprivrede podnese ostavku. To bi bilo sasvim ljudski, sasvim korektno. Međutim, on to neće. Vi se hvalite kako ste napravili izuzetne rezultate u poljoprivredi. Šta će da radi seljak u Vojvodini sa osam dinara za otkup pšenice? Kukuruz bagatela, lože ljudi vatru njim, greju kuće. Vi sad hoćete da mu popravite stanje tako što ćete mu doneti statut. On će imati administrativni centar i akademiju nauka. To za njega mnogo znači. Seljak u Vojvodini će mnogo bolje živeti kada dobije još jedan namet, da izdržava akademiju nauka Vojvodine, kada dobije još stotine i hiljade administrativnih mesta koja će morati da plaća. Prema tome, vi svakim danom sve više komplikujete život u ovoj državi. Svakim danom sve više ga otežavate, svakim danom sve više treba para za tu skupu administraciju koju pravite a mislite da nešto radite. Vi jednostavno ne znate da nađete rešenje. Zato smo vam predlagali da korektno raspišete izbore. Ja vas neću više smarati. Vi ćete ovo usvojiti. Vi ćete sve usvojiti, jer imate tu malu, sitnu većinu, ali opominjem vaše poslanike iz vladajuće većine da će biti odgovorni za sve ovo što usvoje, da će biti odgovorni sutra za prenos nadležnosti i za statut Vojvodine; za ovo stanje u poljoprivredi; za mnoge fabrike koje su propale; za stotine hiljada ljudi koji su ostali bez posla. Prema tome, razmišljajte dobro. Nemojte da vas ponese ovaj talas da ste sada na vlasti. Kako radite, veoma brzo bićete u opoziciji, ali minornoj opoziciji. To vam garantujem. Hvala.
Minut vremena iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo, Srpska radikalna stranka je podnela amandman na član 3. stav 2. koji se menja i ovako glasi: „Poljoprivredno gazdinstvo jeste tehnički i ekonomski samostalna proizvodna jedinica koja ima jedinstveno upravljanje i na kojoj privredno društvo, zemljoradnička zadruga, ustanova ili drugo pravno lice, preduzetnik ili porodično poljoprivredno gazdinstvo obavlja i organizuje poljoprivrednu proizvodnju“. Odnosno, u obrazloženju: „Poljoprivredno gazdinstvo je samostalna privredna jedinica koja pored toga što obavlja i organizuje poljoprivrednu proizvodnju.“ Dame i gospodo, čujete vapaj onih koji se susreću sa poljoprivredom i prilikom obilaska sela po Srbiji vide veliku bedu i siromaštvo. Sa ovim zakonom hoćete, u stvari, da imate pravo stanje poljoprivrede, ali mislim da ćete se strašno razočarati kada sagledate pravu sliku i pravo stanje. Sredinom prošlog veka model ekonomskog razvoja predstavljalo je postojanje dva bitno različita sektora, i to: poljoprivrede i industrije. Prvi je tradicionalan; bio je prenaseljen, karakteriše ga nulta, marginalna produktivnost rada i višak radne snage. Ovaj sektor nije vođen maksimizacijom profita, već čvrstim porodičnim vezama. Drugi način je moderan i zasnivao se na maksimizaciji profita, naprednoj tehnologiji. Ključ razvoja jeste bio u ovom u modernom sektoru. Dame i gospodo, tada ste sve njih oterali sa sela, doveli ste ih u grad, i šta se danas dešava? Dešava se to da, sa propašću industrije, propalog radnika želite da vratite u propalu poljoprivredu, odnosno da od njega stvorite seljaka, koji nema nikakve tehničke ni materijalne mogućnosti, osim onoga što je nasledio od pradede, dede ili oca, a to je zemlja. Zemlju ne možete samo da gledate, pa da ona rađa, nego morate na njoj krvavo da radite. Dame i gospodo, da bi se ovo moglo dovesti na nekakve zdrave noge potrebno je izvršiti veliku transformaciju u poljoprivredi. Potrebno je, takođe, podići industrijsku proizvodnju, jer je to sve u korelaciji, usko povezano. Ako nema tehnološkog napretka u poljoprivredi, doći će do pada poljoprivredne proizvodnje i, normalno, do povećanja cena hrane. Vi to niste učinili, jer hoćete tržišnu ekonomiju da uvedete u poljoprivredu. Šta ste učinili? Poljoprivredu, koja je ionako bila siromašna i bez brige državne vlasti, bilo kojeg režima, i poljoprivrednog proizvođača, seljaka dovodite na ivicu bede, jer tamo nema života. Prekinuli ste onu plansku proizvodnju, a bez te planske proizvodnje vi danas ne možete da funkcionišete. Kada danas odemo u prodavnicu kupujemo robu iz Kine, Argentine, Brazila, kupujemo pasulj, beli luk. Pitam vas, šta je sa poljoprivrednom proizvodnjom u Srbiji? Nju ne otkupljuje niko, jer je na berzama cena našeg poljoprivrednog proizvoda... Taj trgovački lobi neće da se sagne da uzima robu iz sela, gde ga naši seljaci proizvode. Odnosno, vi sada ovim članom (ili ja ovim amandmanom) hoćete da ovo poljoprivredno domaćinstvo pretvorite u jednu malu fabriku. Ali, koju fabriku, ko će da radi u toj fabrici? Nije bitno, možete nekome dovesti svu mehanizaciju, ali ne može bez radne snage u poljoprivredi. Sve možete modernizovati, ali ipak na kraju mora da postoji neko ko će da pokrije taj lanac. Dame i gospodo, pogledajte samo reciprocitet te cene. Kada treba da pođem u njivu treba da naspem sto litara nafte, odnosno jednu tonu pšenice moram odmah, i to više od tone pšenice, da bih je prodao... Da li može seljak danas, iako su sorte pšenice vrlo dobre, da proizvede više od pet tona? Znači, da bi bio rentabilan mora da proizvede od osam do deset tona pšenice. Da ne govorim o svim ostalim poljoprivrednim proizvodima, čija tonaža bi trebalo da bude veća uz korišćenje agrotehničkih mera, korišćenje svih inputa u proizvodnji. Moram da vam kažem da se u selu u kojem se nalazim od 500 domaćinstava poljoprivrednom proizvodnjom bavi svega petnaestak. U tih petnaestak koja se bave poljoprivrednom proizvodnjom ima nekoliko mladih ljudi koji su neoženjeni. Šta mislite, ko će iza njih to da nastavi? Pet hiljada neoženjenih momaka ima u Mačvanskom okrugu; to je taj popis stanovništva koji treba da vidite, tu katastrofu Srbije, uz popis da vidite kolika su ta poljoprivredna domaćinstva. Što se tiče ovoga što se malopre pričalo, jeste, dame i gospodo, ovde o poljoprivredi pričaju samo opozicione stranke, o teškom životu, ali, nažalost, mnoge opozicione stranke su na lokalnom nivou sa „žutima“ u vlasti i tamo ne pričaju o teškom životu koji iznosimo za ovom govornicom. Smatrajte da ćete se razočarati ovim popisom kada budete videli ko sve proizvodi, jer sedamdesetogodišnjaci i šezdesetogodišnjaci voze mehanizaciju tamo gde treba da popišete. Pitam vas, šta treba da popišete, da li traktore koji su stari po pedeset, šezdeset i trideset godina? Dame i gospodo, vratićemo se mi, da bi ovu zemlju orali konji i volovi, ali nit ima konja i volova, ni momaka koji treba da teraju konje i volove. Jedini spas jeste, dame i gospodo, da vi siđete sa vlasti i da normalni sednu na vaše mesto i da ovu zemlju vode oni koji je osećaju. Možda se vi smejete, možda je vama sve to smešno, ali u ovoj zemlji je tužno to što seljak prima socijalnu pomoć, koja se zove seljačka penzija, koja je manja od socijalne pomoći. Zato je u Šumadiji 15% siromašnih, a u Beogradu 3%, pa sad vi vidite gde se Srbija nalazi. Hvala vam.
Šest minuta i petnaest sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Srpskoj radikalnoj stranci na raspolaganju je minut i trideset sekundi. Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 6. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred Poslaničke grupe Nove Srbije podnela sam amandman na član 6. gde u stavu 1. reči „uz prilaganje odgovarajuće dokumentacije“ menjaju rečima „uz uvid u odgovarajuću dokumentaciju“. Zaista sam mislila samo na terminološko značenje pojma „priložiti“ i pojma „uvideti“ nešto; dakle, ako je nešto prilaganje, to podrazumeva da treba staviti uz popis dokumentaciju. Prihvaćen amandman? Hvala vam lepo. Hvala.
Amandman narodne poslanice Zlate Đerić Vlada je prihvatila, ali ćemo i o njemu, kao i o drugim, morati glasati u danu za glasanje, s obzirom na to da se nadležni odbori nisu izjasnili izveštajem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Živkov.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman da se u članu 9. stav 3. reč „najmanje“ briše, zato što smatram da komisija treba da ima pet članova. U odgovoru Vlade koji sam dobio kaže se da amandman ne može da se prihvati zato što broj članova popisne komisije zavisi od veličine opštine. To je širok pojam, veličinom opštine može da se smatra broj stanovnika, broj kvadratnih kilometara, kvadratnih metara itd. Ne razumem zašto je Vlada dala ovakav odgovor da ne prihvata amandman, jer ovde se radi o zakonu o popisu poljoprivrede, tj. individualnih proizvođača. Mogli ste da napišete bar da zavisi od broja individualnih gazdinstava itd., da se amandman ne prihvata. S druge strane, smatram da se ovaj zakon koji se donosi nameće malim, sitnim poljoprivrednim proizvođačima tj. privatnim gazdinstvima koja su se prijavila; tu će se verovatno doći do tačnih podataka ovim popisom. Sumnjam da će poljoprivredna gazdinstva koja su se pošteno prijavila i pošteno rade svoj posao imati još veći namet. S druge strane, kada je već poljoprivreda u pitanju, doneli ste zakon, koji je ovde u parlamentu izglasan, Zakon o poljoprivrednom zemljištu, a u mojoj opštini (dolazim iz opštine Bečej) zakon se ne poštuje. Država ima 11.000 hektara u opštini Bečej; dala je čoveku koji je vlasnik PIK „Bečej“, gospodinu Nicoviću (koristi već treću godinu), vansudskim poravnanjem; nije održana licitacija o izdavanju poljoprivrednog zemljišta. Po gledištu SRS, država je apsolutno gubitnik u ovim teškim vremenima ekonomske krize; budžet Republike, budžet pokrajine, budžet lokalne samouprave bi bio sigurno veći, jer je ogromna površina takvog zemljišta koje se izdaje ispod žita. Najkvalitetnija zemlja u okolini se izdavala, tamo gde je licitacija održana, za tri ili četiri puta veću sumu. Određena gazdinstva u opštini Bečej, kao što su individualci, žele da učestvuju u takvoj licitaciji, ali ne dobijaju šansu. Zato smatram da je ovakav zakon, koji će se doneti, nesuvisao, a zakon koji je donet a ne primenjuje se jeste velika šteta i za poljoprivredne proizvođače, i za opštinu, pokrajinu, Republiku. Hvala lepo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 10. i član 10. narodni poslanik Dobrislav Prelić podneo je amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, očekivali smo da će se danas ovde pojaviti ministar poljoprivrede. Nije problem što ste ovde, zato što ste i vi jasno dali do znanja kakav odnos imate prema našoj poljoprivredi, ali smo očekivali da će doći ministar poljoprivrede. Mogli ste da pošaljete, bogami, vašeg „univerzalca“, gospodina Milosavljevića, koji aktivno učestvuje u uništavanju naše poljoprivrede. Mislim da bi oni mogli da daju adekvatnije odgovore na ove amandmane koje smo podneli. Želeo bih da apelujem, s obzirom na to da SRS više nema vremena, sem u obrazlaganju amandmana, da se potrudite kako bi naš budžet za poljoprivredu za narednu godinu (ako radite na njemu, ako ima vremena i ako možete da se izborite pored toliko kolega), za 2010. godinu bio na nivou od 5%. Ove godine ste, pre svega na subvencijama, toliko uštedeli na štetu poljoprivrednih proizvođača. Kada pogledate red veličina subvencija u 2008. godini, u ovoj godini od te količine finansijskih sredstava naši poljoprivrednici nisu dobili 30%. To ste uradili u uredbama, gde ste pre svega poljoprivredne penzionere oštetili kada ste doneli odluku da dobiju 30%, a nekomercijalnim poljoprivrednim gazdinstvima uskratili ste 40.000 dinara, ljudima koji imaju od 5.000 do 8.200 dinara penzije. Mislim da je bruka i sramota i da je sramno od ove vlade da se tako odnosi prema našoj poljoprivredi. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Dobrislav Prelić podneo je amandman na naslov iznad člana 12. i član 12. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, ovaj moj predlog moram pročitati: „Naslov iznad člana 12. i član 12. menja se i glasi: Posebne organizacije uključene u popis – Posebne organizacije - Zadružni savez Srbije, Zadružni savez Vojvodine i Zadružni savez Kosova i Metohije, obavezne su da u slučaju potrebe pruže pomoć Republičkom zavodu za statistiku u izvršenju popisa u okviru svog delokruga utvrđenog zakonom.“ Imam konkretno pitanje za vas: kako ćete popisati poljoprivredno zemljište na Kosovu i Metohiji, na srpskoj zemlji koju perfidno... ne samo kada je ovaj zakon u pitanju, već kada su građani Srbije koji žive na Kosovu i Metohiji i naša teritorija u pitanju, vešto izbegavate odgovore. Kako ćemo tamo popisati naše poljoprivredno zemljište? Imam još jedno pitanje: koliko je naših ljudi na Kosovu i Metohiji ove godine dobilo subvencije? Koji je to red veličina? Ubeđeni smo da uz jednu korektnu politiku našoj poljoprivredi ima spasa, ali morate da počnete da vodite računa o građanima Srbije, o našoj poljoprivredi; ne da nastavljate ono što ste radili sa našim preduzećima, već da nedvosmisleno stanete uz našeg poljoprivrednika, jer vrlo dobro znate da je poljoprivreda jedina grana u kojoj ostvarujemo suficit. Sigurno, poljoprivreda treba da bude motor za ekonomski oporavak Srbije. Način na koji vi to radite... Verujte da ćete i poljoprivredu dovesti na ivicu egzistencije i da polako treba da izvršite zadatak, koji ste dobili od svojih mentora, na uništavanju Srbije i na uništavanju naših građana, da ne mogu da žive u svojoj zemlji…
Narodni poslaniče, iskorišćeno je vreme poslaničke grupe i vreme koje vam je na raspolaganju za obrazlaganje amandmana. Zahvaljujem. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Popović.
Predlagač ovog zakona je članom 13. predvideo da će popis poljoprivrede 2011. godine obavljati opštinske uprave i gradske uprave i da će ujedno pratiti sprovođenje popisa na teritoriji jedinice lokalne samouprave. Svojim amandmanom predlažem da se posle reči „jedinice lokalne samouprave“ dodaju reči „u saradnji sa okrugom u pratećim službama“. Razlog za podnošenje ovog amandmana jeste principijelni stav nas srpskih radikala da u ekonomskoj krizi vlast u Srbiji mora da racionalizuje sve državne troškove i da ih svede na minimum, kako ovaj napaćeni narod u Srbiji, koji pljačkate već devet godina, ne bi morao da plaća i ono što treba da plati i ono što ne treba da plati. Upravnih okruga u Srbiji danas ima 29, a njihov rad će u 2009. godini koštati građane i budžet Srbije čak 393.000.000 dinara, što je oko 4,2 miliona evra. U ovih 29 upravnih okruga zaposleno je oko 349 državnih službenika, a svaki upravni okrug ima politički postavljenog načelnika koji prima platu od oko sto hiljada dinara, što godišnje košta 34,8 miliona dinara. I pored svih ovih činjenica koje su vam poznate, vi u Vladi u predloženom zakonu niste nigde eksplicitno napisali da će u popisu poljoprivrede aktivno učestvovati i upravni okruzi, već ste predvideli učešće nekakvih posebnih organizacija, ne navodeći na koje organizacije državne uprave mislite. Mi srpski radikali smatramo da u popis morate da uključite i administrativne i tehničke kapacitete upravnih okruga, jer će se na taj način donekle opravdati njihovo postojanje i sprečiće se finansiranje dodatnih i bespotrebnih stranačkih komisija. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Ispred Poslaničke grupe Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 14. i pokušaću da ga objasnim. Nadam se da ćete mi dozvoliti da iskoristim i svoje vreme i vreme poslaničke grupe i da me niko neće prekidati. Naime, u ovom članu 14. zadržava se ono što sam govorio o svom prethodnom, prvom amandmanu, a to je da bi trebalo spojiti popis stanovništva i stanova sa popisom poljoprivrede, jer činjenica je, tj. u zakonu piše da će se za 2010. godinu izdvojiti iz budžeta Republike Srbije 22.533.222 dinara, za 2011. godinu izdvojiće se 1.260.937.358 dinara, za 2012. godinu 180.160.434 dinara i za 2013. godinu 35.049.532 dinara. Mi smatramo, prvo, da je to trebalo da se spoji sa popisom stanovništva, a drugo, ne vidim razlog da se u eri kompjuterizacije dokumentacija sređuje, pored 2011. godine, i 2012. godine i, normalno, izdvajaju se sredstva i za 2013. godinu. Prosto je neverovatno da to ne može da se završi posle 15. novembra 2011. godine do, recimo, kraja 2012. godine, s obzirom na to da je kompjuter čudo, da će ti koji su…
Dva minuta su prošla. Zahvaljujem. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, pročitaću stavove 2. i 3: „Popisni obrazac popunjava ovlašćeno lice prema metodološkom uputstvu Republičkog zavoda za statistiku.“ Stav 3: „Lice koje daje podatke o jedinici popisa dužno je da na bazi raspoložive dokumentacije u roku i bez naknade popuni odgovore na sva pitanja u popisanom obrascu.“ Ovde vidimo jednu nelogičnost – ostalo je nejasno ko u stvari popunjava obrazac. Znači, imamo ovlašćeno lice koje popunjava obrazac i imamo lice koje daje podatke, koje takođe popunjava obrazac. To je nelogično. Ako je u pitanju isto lice, onda to treba da piše u ovom stavu 2. i stavu 3. Ako su u pitanju različita lica, onda ne mogu oba da popunjavaju obrazac. Ako je već stavom 2. jasno rečeno da popisni obrazac popunjava ovlašćeno lice, onda ovo lice koje daje podatke o jedinici popisa može samo da da odgovore na sva pitanja u popisnom obrascu. U tom smislu sam podneo amandman da se ova reč „popuni“ zameni rečcom „da“. Inače, u slučaju da ovaj amandman ne bude prihvaćen, doći ćete u jednu nelogičnu situaciju – nećete znati ko vam vrši popis.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podnela narodna poslanica Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Isto kao što sam obrazlagao i član 1, sada koristim isto to; znači, Srpska radikalna stranka je apsolutno za to da se objedine popis stanovništva i stanova i popis poljoprivrede. Jedan jedini prosti razlog jeste baš to da izbegnemo ovih 1.498.680.546 dinara. Ako negde postoje teškoće, postoje u poljoprivredi, a ako negde treba da se uštedi, onda treba uštedeti bar u ovom delu kada se vrši popis. Ponavljam, tu se apsolutno vidi koliko ste izdvojili sredstava u 2010, 2011, 2012. godini, pa onda prolongirate čak i da za 2013. godinu uzimate još dodatnih 35.000.000 dinara iz budžeta da bi se završila dokumentacija. Smatram da je to apsolutno nepotrebno, posebno u 2013. godini. Nemoguće je da u eri kada imamo kompjutere ne može bukvalno za nekih 13-14 meseci da se kompletno sredi dokumentacija vezana za popis stanovništva i popis poljoprivrede. Prema tome, gospođo ministre, vi uporno pokušavate... Čak ni ne gledate ovamo prema nama iz opozicionih stranaka ili prema Srpskoj radikalnoj stranci. Ne gledate naše amandmane i ne saslušate, ali vas zato molim da onaj budžet, ukupan, Vlade Republike Srbije od 2,2% u 2009. godini ovog puta bude 6%, da ne bude 18.000.000.000 dinara za poljoprivredu, nego da bude 30.000.000.000 dinara.
Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneli smo amandman na član 22. stav 2. Znači, reči „od 30.000 do 50.000“ zamenjuju se rečima „od 10.000 do 30.000 dinara“. Srpska radikalna stranka smatra da u sadašnjoj ekonomskoj situaciji ove kazne treba da budu blaže i da ih treba smanjiti. Nije Srbija kao Evropska unija, da ove kaznene odredbe utiču na čoveka; računajte da je u toj Evropskoj uniji standard veći. Kod nas i nema standarda, jer ste sve uništili, privredu, zdravstvo, kulturu, nauku, školstvo, prosvetu, a želite da kazne budu kao u Nemačkoj, Francuskoj ili nekoj drugoj evropskoj zemlji. To je nerealno. Zato smatramo da visine kazni treba da budu niže. Ne niže, već realne. To ne može da se plati ni novcem, ni naturalno. Tačnih podataka o popisu neće biti. To ste već čuli iz izlaganja mnogih poslanika. Razlozi su poznati, seljak se plaši svih tih pitanja koja će popisivač upućivati – koliko je prasića, koliko je kokošaka, koliko je jagnjadi, koliko je vina, koliko je rakije? On to ljubomorno mora da krije od vas da bi opstao. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je podnela amandman što se tiče ovih kazni koje ste predvideli da kažnjavate kako pravna lica, tako one koji vrše popis, pa i one mučenike koji treba da daju određene podatke. Tu ste se pobrinuli da te kazne budu vrlo visoke, od 20.000 do 50.000, odnosno od 30.000 do 50.000. Pitam vas, gde onaj koji bude kažnjen taj novac da nabavi i odakle, verovatno treba da podigne kredit? Verovatno ću malo otići od teme, ali je vrlo bitno da čujete, zato što Odbor za nauku i tehnološki razvoj... a normalno, i određena strategija koja je potrebna u poljoprivredi, koja se predviđa u ovom periodu koji je ispred nas, pa ću vam vrlo kratko u dve-tri rečenice reći šta nas u stvari čeka... „Istraživanja u oblasti poljoprivrede i hrane uvek su bila u najdirektnijoj vezi sa razvojem poljoprivrede i prehrambene industrije naše zemlje. Dosadašnja iskustva pokazuju da je u ovoj oblasti za svaku zemlju važno postojanje kvalitetnih naučno-istraživačkih i nastavnih institucija. Takve institucije za svaku zemlju predstavljaju imperativ razvoja. Njihova buduća misija treba da razrešava, dugoročno usmerava i proverava potrebe potrošača i proizvođača.“ Dame i gospodo, pitam vas, sve je ovo lepo napisano, a gde su ti istraživački centri danas u Srbiji, koji su privatizovani? Gde su ta naša zlatna semena?
Dva minuta. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Antić, Oto Kišmarton i Zoran Babić. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Zoran Popović je prijavljen u elektronskom sistemu, pretpostavljam za vaš amandman? Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Popović.
U članu 23. Predloga zakona o popisu poljoprivrede predvideli ste da će se novčanom kaznom od 20.000 do 50.000 dinara kazniti nosilac porodičnog poljoprivrednog gazdinstva, ako odbije da popisivaču da podatke o gazdinstvu ili ako mu da netačne ili nepotpune podatke koji treba da se prikupe. Podneo sam amandman kojim se predlaže da se kazna od 20.000 do 50.000 zameni kaznom od 10.000 do 30.000 dinara. Mi srpski radikali smatramo da je neprimereno da se budžet puni tako što će se poljoprivrednici kažnjavati drakonskim kaznama od 250 do 550 evra. To znači da ako poljoprivrednik prima poljoprivrednu penziju koja iznosi oko 7.350 dinara, a ovaj iznos prima 96% poljoprivrednih penzionera u Srbiji, on treba da izdvoji skoro sedam svojih penzija da bi platio kaznu koju ste predvideli. Baš je lepo to smislila ova socijalno odgovorna vlada, koju čine Krkobabić, Dačić, Tadić i Dinkić. Mene moji sugrađani iz Ljiga svakodnevno zovu i pitaju da li će iduće godine biti povećan agrarni budžet, da li će država pomoći individualnim poljoprivrednicima. Ne znam šta da im odgovorim, jer ministar poljoprivrede nije spreman da u ovoj skupštini sa narodnim poslanicima otvoreno razgovara o problemima naših poljoprivrednika. Na kraju, želim da postavim jedno pitanje: da li je i u kojoj meri tačno da su od septembra meseca klanice u Srbiji počele da uvoze svinjsko meso iz zemalja EU da bi mogle da održe proizvodnju? Da li je tačno da je za to kriva niska otkupna cena i smanjene državne subvencije, koje su dovele do pada stočarske proizvodnje u Srbiji, zahvaljujući Vladi Borisa Tadića? Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Živkov.
Podneo sam amandman ispred SRS da se u ovim kaznenim odredbama u članu 24. cifre od 20.000 do 50.000 zamene ciframa od 50.000 do 100.000. Ove kaznene odredbe se odnose na popisivače i sva lica koja će učestvovati u ovom popisu, instruktore koji će raditi po opštinama i svim gradovima. Član 9. to reguliše, zadatke tih ljudi koji će raditi u popisu poljoprivrednih gazdinstava i poljoprivrede. Smatram da su kazne male, s obzirom na to da imaju veliku odgovornost što se tiče tačnih podataka, evidentiranja i donošenja dokumentacije. Iz tih razloga moj amandman, tj. amandman Srpske radikalne stranke odnosi se na povećanje kaznene odredbe ovog člana. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 26. U naslovu se kaže: Objavljivanje prvih i konačnih rezultata popisa. Član 26: „Republički zavod za statistiku objavljuje: 1) prve rezultate popisa u roku od 30 dana od dana završetka popisa; 2) konačne rezultate popisa u periodu od 1. januara 2012. godine do 31. decembra 2013. godine“. Dvadeset četiri meseca. Da biste završili ove popise koje budete radili od 1. do 15. aprila (to je popis stanovništva i stanova) i od 1. do 15. novembra 2011. godine (popis poljoprivrede) vam su potrebna cela 24 meseca u 2012. godini i 2013. godini. Ponavljam, u eri kada rade kompjuteri, kada možete sve ubacivati, kada svakoj opštini i gradu bude dostupno, mi ćemo izgleda morati čekati i 31. decembar 2013. godine. Još jednom želim da vam poručim, gospođo Dragutinović, ministre finansija – kada budete predlagali budžet za 2010. godinu vodite računa o poljoprivredi. Nemojte da ne bude 6% iz ukupnog budžeta odvojeno za Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede ili, grubo preračunato, trideset milijardi. Mislim da će vam biti vruća 2010. godina, što se tiče poljoprivrednih proizvođača i njihovih štrajkova. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč, po članu 144. Poslovnika Narodne skupštine? (Da.) Reč ima ministarka Diana Dragutinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, slično prethodnom predlogu zakona, i ovo je ipak samo Predlog zakona o popisu poljoprivrede 2011. godine. Naravno, u vašim, vrlo zanimljivim, diskusijama to je bilo mnogo više od toga. Bilo je više reči o agrarnoj politici, a i šire, a manje o samom zakonu. U osnovi, bile su dve grupe amandmana, ako bih mogla tako da ih sistematizujem: jedna grupa se odnosila na tzv. kaznene odredbe, a u okviru te grupe postojale su dve grupe poslanika – za jedne su kazne bile suviše blage, a za druge su kazne bile suviše oštre. U svakom slučaju, htela bih da se svi ovde podsetimo da su kaznene odredbe usklađene sa Zakonom o prekršajima. Druga grupa amandmana odnosila se na tzv. predlog značajnog broja poslanika da treba spojiti dva popisa. Zaista, na prvi pogled to izgleda kao prilično dobra primedba i dobar amandman. Svako od nas, pretpostavljam, voli originalnost; originalnost je lepa u umetnosti, ali kada je metodologija u pitanju, postoje knjige, postoji znanje, postoji prethodno iskustvo. Kod takvih predloga ja uvek prvo istražim šta je preovladavajuće iskustvo, istražim razloge zašto, recimo, ovo nigde, ni u jednoj zemlji nije spojeno, osim što najnovije iskustvo govori da je jedna zemlja to uradila – u 2002. godini to je bio slučaj Poljske. Ona je to uradila da bi postigla upravo ono što ste vi govorili da treba da bude rezultat – niži troškovi. Na kraju je samo duplirala posao; morala je da uradi ponovo popis poljoprivrede 2002. godine. Samo bih se kratko osvrnula na reči gospođe Đerić, mislim da je ona bila poslanica koja je proglasila ovaj zakon na neki način diskriminatorskim. Zaista na vidim šta je u njemu diskriminatorsko, pre svega zato što su popisom stanovništva, naselja obuhvaćeni svi stanovnici, i poljoprivredno stanovništvo. Ovo je samo zakon koji traži nešto više informacija kada je poljoprivreda u pitanju, kao što su, recimo, korišćenje zemljišta, stočni fond, mehanizacija, upotreba đubriva, angažovana radna snaga. Nema ničeg diskriminatorskog u tom zakonu. Što se tiče agrarne politike i predloga budžeta, uskoro će se on naći pred ovim parlamentom. Svi zajedno jedva čekamo, i vi, i ja, i Vlada i građani ove zemlje, svi zajedno to jedva čekamo. Podsetila bih narodne poslanike da možda malo detaljnije pogledaju kolike su bile subvencije u prethodnom periodu. Lično sam to istraživala i videla, recimo, da su verovatno najveće zabeležene subvencije u poljoprivredi bile 2008. godine, onim rebalansom koji ste vi ovde zajedno kritikovali. Pre toga su bile daleko niže, 2006, 2007. godine, kada je recimo Ilić bio član Vlade. Tada mu nisu smetale subvencije u poljoprivredi od trinaest milijardi; smetaju mu subvencije od 15 milijardi, ili od 28. Subvencija će biti koliko bude prostora u ovom budžetu. Biće veće nego što su bile. Ne znam na osnovu kojih analiza i proračuna ste tražili i implicitno naredili da agrarni budžet bude 6%. Nadam se da mislite na 6% ukupnih budžetskih rashoda. Ne znam na osnovu kojih je to kalkulacija. On će biti, ukoliko bude bilo prostora, sigurno veći nego što je bio ove godine. Ne treba da zaboravite da, pored subvencija i redovnih budžetskih prihoda koji se izdvajaju za subvencije u poljoprivredi, takođe postoje i značajni prihodi u kategoriji sopstvenih prihoda, koji se kreću godišnje između pet i sedam milijardi dinara. Postoji zakonski osnov da i ta sredstva Ministarstva za poljoprivredu budu iskorišćena za subvencije. Hvala.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. (Milorad Krstin, s mesta: Nije me razumela ministarka.) Molim vas da ne dobacujete. Narodni poslaniče, u nekoliko navrata tokom ove sednice kršite red. Obraćam se narodnom poslaniku Miloradu Krstinu. Upućujem vas na čitanje poslovničkih odredaba kojima se reguliše tok sednice u delu pretresa u pojedinostima i šta znači da predstavnik predlagača ima završnu reč. Posle toga više niko od učesnika sednice, po Poslovniku, nema prava da dobije reč, te vas molim da konsultujete odredbe Poslovnika i da pažljivije pratite tok sednice. Dobacujete sa mesta. Jasno sam narodnom poslaniku Dobrislavu Preliću kazala koliko je vremena utrošio i da li je i koliko ostalo vremena od vremena poslaničke grupe. U vašem javljanju i obrazlaganju amandmana, na koje imate pravo, ponašate se tako da ugrožavate dostojanstvo Narodne skupštine. Vređate mene lično i ponašate se nedostojno i nedolično onome što bi narodni poslanik trebalo, poštujući Poslovnik, da prikaže na sednici. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pre nego što odredim pauzu i kraj prepodnevnog dela naše sednice, obaveštavam vas, na osnovu člana 85. Poslovnika Narodne skupštine, da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova. Nastavićemo raspravu u pojedinostima o predlogu zakona koji u tom trenutku bude na dnevnom redu samo u slučaju ako to zahteva dovršetak rasprave u pojedinostima po predlogu zakona, ne duže od šezdeset minuta. Popodnevni deo počinjemo raspravom u pojedinostima po 17. tački dnevnog reda. Hvala. [[Posle pauze – 15.30]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O UTVRĐIVANjU JAVNOG INTERESA ZA EKSPROPRIJACIJU NEPOKRETNOSTI RADI IZGRADNjE MAGISTRALNOG GASOVODA MG-11 (pojedinosti) Obaveštenje o pozvanima na sednicu: obaveštavam vas da je povodom razmatranja 17, 18, 19. i 20. tačke dnevnog reda sednice, a saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, predsednica Narodne skupštine gospođa Slavica Đukić-Dejanović, pored predstavnika predlagača Petra Škundrića, ministra rudarstva i energetike, pozvala da sednici prisustvuju i: Dušan Mrakić i Radivoje Milanović, državni sekretari u Ministarstvu rudarstva i energetike; Tatjana Jovanović, šef kabineta ministra rudarstva i energetike; Aleksandra Babić, savetnica u Sektoru za naftu i gas Ministarstva rudarstva i energetike; Zlatiborka Andrej, savetnica u Sekretarijatu Ministarstva rudarstva i energetike i Milica Zorić, savetnica u Sektoru za rudarstvo i geologiju Ministarstva rudarstva i energetike. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: zajedno Oto Kišmarton, Mileta Poskurica, Zoran Antić, Ljiljana Miladinović i Zoran Babić i narodna poslanica Vjerica Radeta. Primili ste izveštaj Odbora za finansije i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Oto Kišmarton, Mileta Poskurica, Zoran Antić, Ljiljana Miladinović i Zoran Babić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospođo Čomić, amandman koji je podnet je dobra prilika da se nešto kaže o ovom predlogu zakona, naravno, držeći se onoga što je propisano članom 3. Predloga ovog zakona, kako bi naša javnost mogla da stekne uvid u to šta se radi i kako se radi. Naravno, ne ulazim u to da li će amandman da se prihvati ili ne. Koji su razlozi što je podnet ovakav amandman (tiče se samo roka), neću ni u to da ulazim, ali radi javnosti treba da se shvati da predstavlja interes Republike Srbije gasifikacija Republike Srbije i omogućavanje svim korisnicima da koriste taj energent, tim pre što energetska kriza i ono što se zove energija predstavlja pitanje kome ćemo u budućnosti mnogo više vremena da posvetimo nego što smo do sada posvećivali, ne samo gasu kao energentu, nego i svim mogućim alternativnim izvorima energije, kako one neobnovljive, tako i one obnovljive, zato što se procenjuje da u sledećih desetak godina mora da se nađe neko rešenje za stabilnu energetsku sigurnost, da ne idem šire, za prostor Republike Srbije. Mi smo u prednosti u odnosu na druge lokacije, kako u Evropi, tako i na drugim mestima, zato što imamo nekih prirodnih potencijala da koristimo neke energente i rešimo pitanje energetske sigurnosti naše države. Naravno, mogu o ovom amandmanu i o ovom članu da pričam i sa aspekta čiji sin radi u „Jugorosgasu“, mogu da pričam i ko je na čelu „Jugorosgasa“ itd., ali mislim da je to već opštepoznato. Gospodine Škundriću, to svi znaju. Iluzorno je pričati o tome, jer bi se stvarno diskusija svela na nešto što je beznačajno u ovom trenutku. Pitanje je mnogo značajnije. Verovatno ćete da se složite. Ono je značajnije kada se ima u vidu da je prodaja NIS-a otvorila drugo pitanje – pitanje cene; verovatno će u bliskoj budućnosti biti otvoreno i pitanje kompenzacije zbog te cene, ali da ne otvaram to pitanje, znate i vi sami sa kojim ste problemima suočeni. Ako se vratimo na član 3. Predloga zakona i na ovaj amandman, onda glavno pitanje jeste, pošto je predlagač priznao prilikom rasprave u načelu da ovaj zakon odstupa od pravila koja postoje u Zakonu o eksproprijaciji i da se morao odlučiti na ovaj potez da ovim zakonom poništimo sve principe Zakona o eksproprijaciji, pa želim u nastavku da se krećem u tim okvirima... Vidite, kada se vrši eksproprijacija, obično postoji neki plan, neki program, pa se kaže – trasa ide odatle dotle, prolazi preko tih i tih katastarskih parcela, te i te katastarske parcele moraju da budu obuhvaćene eksproprijacijom, da li je u pitanju službenost, da li delimična eksproprijacija, to su već neke varijacije na tu temu. Očigledno je da ovaj zakon nema to. Zašto? Zato što treba da se obezbedi primat nekome ko je projektovan da u budućnosti ima primat. Da li će svi postupci da se završe u roku od godinu dana ili u roku od šest meseci? Znate, postavlja se pitanje sprovodljivosti naših zakona – postoji toliko zakona u kojima su rokovi određeni, a nisu prekluzivni rokovi, znači nisu rokovi koji podrazumevaju neku sankciju kada se propusti rok, a imamo zakone gde su i prekluzivni rokovi, pa se to opet ne poštuje. U suštini, ovo je jedna rezolucija, jedna deklaracija koja treba da omogući nešto što je u javnosti predstavljeno kao velika pobeda i veliki interes Republike Srbije. Tu ste potpuno u pravu i to moram da vam kažem. Pre sedam-osam dana imali smo nastavak nečega što je „Južni tok“ – ali ovaj zakon nema veze sa onim što se zove „Južni tok“, nema direktne veze, ima posredno veze – i Slovenija je zaključila ugovor, pre nekoliko dana je i Evropska komisija zaključila sa Rusijom ugovor o bezbednosti i sigurnosti tog saobraćaja, gasnog transporta itd. Znači, veliki interes postoji. „Nabuko“ jeste fatamorgana u ovom trenutku, to mora da se kaže, a osnovna poenta „Nabuko“ projekta jeste izvorište, jer nemaju izvorište. Imaju ideju gde bi to trebalo da ide, međutim, nemaju izvorište i imaju obavezu da obezbede dvesta miliona nekog kredita da bi prvu hemijsku olovku uboli u neki papir. Nije to stvar moje proizvoljnosti, već je stvar nekih zvaničnih institucija u svetu koje su razmatrale taj transkontinentalni problem energetike. Samo da vam skrenem pažnju na to da se već nekoliko godina čuju vrlo oštre rečenice koje kažu da Rusija nema pravo na energetski monopol, da to njihovo prirodno bogatstvo nije samo njihovo, nego treba da ga podele sa nekim drugim. Šta se sve dešava u Kaspijskom basenu, čućemo verovatno za nekoliko godina, ali dovoljno je, radi razmišljanja, da i ona glupa krilatica o zabrani širenja nuklearnog oružja... Zašto kažem – glupa? Zabranjeno je širenje, a nije zabranjeno ono što već postoji. Malo deluje besmisleno. To vam dođe kao francuska radio-televizija; mi imamo nešto i ne dozvoljavamo da to neko drugi ima. Znači, vrlo su krupna pitanja. Ovaj zakon jeste minoran u odnosu na ova krupna pitanja, jer rešava, hajde da kažem, jednu deonicu neke buduće eksploatacije odnosno korišćenja. Sa gledišta ovog amandmana, da li se eksproprijacija završava u roku od godinu dana ili u roku od šest meseci, potpuno je trivijalna situacija. Zašto? Nijednog trenutka ništa ne zavisi od nas, zavisi od onoga ko investira, ko ima pare i kome ste preneli ovaj posao. Posao ste preneli firmi koja posluje po našim propisima. Ona jeste u mešovitoj svojini, jeste da sad to koristi ko kako želi. Neko to predstavlja kao inostrano ulaganje, da je potrebno da se omogući strancima da se ovo koristi. Međutim, opet bih se vratio na vilu na Senjaku, na dete koje je zaposleno u toj firmi ili decu koja su zaposlena u toj firmi. Vratio bih se na to što neko predstavlja da ovo nema alternative. Alternativa postoji. Pitanje je da li vi želite tu alternativu ili je ne želite. Netipično je da u jednom zakonu stoji naziv firme, da znate. Svaki zakon je opšti akt. Kada je u pitanju opšti akt, onda se na opšti način, univerzalan, objektivno, nepristrasno uređuje neka materija. Kada se pojedinačnim zakonom kaže „ime i prezime“ firme, da budem prezican - naziv firme, onda to više nije opšti akt, onda to postaje pojedinačni akt, onda to postaje konkretizacija nečega. Ali, ako treba ovim zakonom, gde dajemo ime i prezime, da konkretizujemo nešto, onda nije potreban zakon. Diže se na nivo zakona potpuno nepotrebno, samo zbog toga što ne postoji odgovarajuća firma, u skladu sa Zakonom o eksproprijaciji. Gospodine Škundriću, naravno, nepodnošljivo je ovo prisustvo Zapada na teritoriji Republike Srbije. Nepodnošljivo je ovo uplitanje Sjedinjenih Američkih Država u vitalne interese, da ne preteram baš, ali odgovara istini, gotovo u svaki tanjir na ručku u Republici Srbiji, to je nepodnošljivo. Treba da se izjednačimo nekako, treba da dođe neka konkurencija, treba da postoji drugi pol. To je potpuno prihvatljivo kao opredeljenje. Kao čovek koji je još 1996, 1999. i 2000. godine pričao o toj dobroj vezi sa Ruskom Federacijom, gospodine Škundriću, pa smo ovde gotovo na mišiće mi radikali naterali socijaliste i JUL da prihvatimo taj sporazum o bliskim odnosima sa Rusijom i Belorusijom... Sećate se, pretpostavljam. Onda smo organizovali, hajde da kažem, oduševljenje naroda ispred Narodne skupštine. Ali, za nas je potpuno neprihvatljivo da rukovodstvo SPS-a, koje je na čelu „Srbijagasa“, recimo, služeći se tim dobrim raspoloženjem i dobrim odnosima prema Rusima koristi potencijale NIS-a da zapošljava ljude iz nekog sela na teritoriji opštine Vrbas, kako bi to selo glasalo za SPS. To već prevazilazi našu unutarstranačku borbu. To polazi od pretpostavke da se vrši zloupotreba inostranog partnera i inostranih sredstava, tim pre što znamo da je sada većinski vlasnik NIS-a ruska strana. Ne znam zašto brukate Srbiju i ubacujete strane partnere i njihova sredstva u nešto što se zove unutarstranačka borba. Nama to nikada ne bi palo na pamet. Jednostavno, bilo bi nas sramota da to radimo. Vi ste, recimo, u nekim selima tamo zapošljavali po 15 - 16 dece da rade u naftnoj industriji da biste ostvarili dobar rezultat na lokalnim izborima; još ste obećali da ćete 60 njih da zaposlite. Koliko je njih izgubilo posao zbog toga da biste vi zaposlili vaših 16 ljudi? Jeste, vaš Bajatović je to radio u kampanji, znate i sami. Renovirali ste i kafanu, pa ste tri dana pravili tamo žurku, samo da biste napravili nešto.
Narodni poslaniče, molim vas da temu zapošljavanja i nezaposlenosti dovedete u vezu sa eksproprijacijom.
Ovde je rečeno, gospođo Čomić, u zakonu – godinu dana, a ovi predlažu šest meseci. Pričam upravo o amandmanu i o tome kako se zloupotrebljava dobra volja u Republici Srbiji, većinski izražena volja, za političko, ekonomsko, finansijsko i svako drugo prijateljstvo sa nama dragim državama u inostranstvu, kako se to zloupotrebljava. Ako vi ne možete da nađete vezu sa tim, apsolutno sam siguran da 99,9% građana nalazi vezu u svim rečima koje sam izgovorio.
Narodni poslaniče, obaveza i dužnost, po Poslovniku Narodne skupštine, jeste da, slušajući vas pažljivo, nađem vezu sa amandmanom koji glasi: „Predlog za eksproprijaciju, odnosno administrativni prenos nepokretnosti i nepotpunu eksproprijaciju putem ustanovljenja službenosti za nepokretnosti za koje je javni interes utvrđen ovim zakonom može se podneti opštinskoj, odnosno gradskoj upravi jedinice lokalne samouprave na čijoj se teritoriji nalazi nepokretnost, u roku od šest meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona.“ Član 103. obavezuje i mene i vas da govorimo o onome što je na dnevnom redu. Nakon jedanaest minuta i trideset sekundi vašeg izlaganja zamolila sam vas da teme nezaposlenosti i zapošljavanja, zakonitog ili nezakonitog, dovedete u vezu sa sadržajem amandmana za koji ste, da biste obrazlagali, dobili reč. Nastavite.
Gospođo Čomić, sve ono što sam rekao odnosi se na to da li treba da se uradi u roku od šest meseci ili u roku od godinu dana. Ali, vi očigledno niste čitali Predlog zakona, pa ne znate u čemu se ogleda ta tanana razlika između Predloga zakona i amandmana.
Narodni poslaniče, sada vas upozoravam, ne možete znati i ne smete tvrditi da li sam ili nisam čitala Predlog zakona. Vrlo vas pažljivo slušam i pratim da član 103. Poslovnika Narodne skupštine bude u primeni. Molim vas da svoje vreme iskoristite tako što ćemo poštovati član 103. Nastavite.
Gospođo Čomić, pokušavam da vas ubedim u to da eksproprijacija za ovu trasu ne može da se završi ni za šest meseci, ni za godinu dana. Upravo to pokušavam da vas ubedim, zato što imam nekog iskustva sa tom eksproprijacijom, nešto sam radio u životu pre nego što sam počeo da se bavim politikom. Moje životno iskustvo mi nalaže da imam i kritički stav prema nekim rešenjima koja se predlažu, kako u zakonu, tako i u amandmanu. Ako dozvolite, nastavio bih. Nadam se da ste shvatili da eksproprijacija nije tako jednostavna stvar, jer se putem eksproprijacije ulazi u pravo svojine pojedinca, fizičkog lica. Ovaj zakon je antipod u odnosu na stereotipna i pravilna rešenja koja postoje u nečemu što se zove princip eksproprijacije, jer se ovde predviđa čak i administrativni prenos, a to je kada se sa jednog državnog ili društveno-pravnog lica prenosi imovina na drugo društveno-pravno lice. To su sad već neki drugi pojmovi koji su vrlo komplikovani za vas, vi to ne možete da shvatite. To nije problem. Problem je u tome što je apsolutno nemoguće da se zakonom, kao opštim aktom, jedno pravo ili jedna oblast uredi na opšti način, i to tako što se daje ime i prezime, odnosno naziv nekog pravnog lica. To je jedan veliki nedostatak. Drugi veliki nedostatak je to što, izvinite, molim vas, ovaj zakon negira Zakon o eksproprijaciji. On negira sve principe na kojima je zasnovan Zakon o eksproprijaciji. Pokušavam, gospođo Čomić, da nađem vezu između razloga zbog čega je potrebno ovoliko kršenje, po mom mišljenju, ili nepoštovanje nečega što se zove ustavnost i zakonitost... To stavljam u vezu sa vilom na Senjaku, direktorom te firme i onima čija su deca zaposlena u toj firmi i prave veze, neke kombinacije. Da vas samo podsetim, pre godinu dana su žalili što nisu na mestu gospodina Škundrića. Nisu hteli mesto predsednika Narodne skupštine, kaže – meni je bolje da budem ministar energetike zbog budućih ekonomskih i energetskih odnosa sa Rusijom. To je neka ekskluziva i za gospodina Škundrića. Sada mu je jasno zašto ga neko pro forme napada. Zato što vam je konkurencija, gospodine Škundriću. Da sada to preskočimo, pošto sam malo u zagonetkama objašnjavao neke stvari za publiku, a gospodinu Škundriću je apsolutno sve jasno. Naravno da u taj kontekst mora da dođe nešto što se zove tekući politički život, jer da nije tog tekućeg političkog života ne bismo imali ovakav predlog zakona, imali bismo potpuno drugačiji predlog zakona. Imali bismo zakon u kome se kaže – državna preduzeća sa većinskim ulogom države, raspisujemo tender, konkurišite ko će da dobije ovo pravo da izvrši gasifikaciju itd. Od toga se odustalo. Zašto se od toga odustalo? Postoji neki krupan razlog za to. S obzirom na to da ne dozvoljavate da kažem koji je to krupan razlog, evo, u ovom trenutku ću da prekinem ovu moju diskusiju i nadam se da će svima vama biti mnogo bolje, mnogo lakše. A kako će biti građanima Republike Srbije, kako će da razmišljaju prilikom sledećih izbora, zbog čega i kako, to je njihovo pitanje, ali smatram da sam ih dovoljno upozorio da se nešto loše dešava.
Iskorišćeno je petnaest minuta i trideset sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš, ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe LDP.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, gospođo predsedavajuća, javio sam se da bih ukazao na povredu Poslovnika, člana 27; šta radi predsednik, odnosno predsedavajući – osim što se stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine, stara se i o blagovremenom i usklađenom radu radnih tela Narodne skupštine. Moram da vas podsetim da kada ste otvarali ovu tačku dnevnog reda, odnosno raspravu o pojedinostima, niste naveli da je Zakonodavni odbor izneo svoje mišljenje. Mi smo to imali kada smo govorili u načelu o zakonu. Zaista smatram da je bez mišljenja Zakonodavnog odbora, koji mora da kaže da li je ovaj zakon u suprotnosti ili u saglasnosti sa Ustavom, bespredmetno voditi ovu raspravu. Smatramo da ćemo počiniti veliku grešku ukoliko sa ovakvim zakonom, bez mišljenja Zakonodavnog odbora, izađemo u danu za glasanje pred poslanike. Iz najbolje namere vam predlažemo da se, u skladu sa članom 98. stav 2, Zakonodavni odbor sastane. Ili postoji problem zbog čega Zakonodavni odbor ne treba da se izjasni? Znam da može da se odvija rasprava, nigde decidirano ne piše, gospođo predsedavajuća, ali vam govorim da dovodimo u opasnost Narodnu skupštinu i dignitet Narodne skupštine zbog toga što Zakonodavni odbor nije uradio svoj posao, odnosno nije se izjasnio da li je zakon koji se nalazi pred nama u skladu sa Ustavom ili ne. Nakon toga bih, ako dozvolite, kada odgovorite, iskoristio svojih dvadeset minuta.
Narodni poslaniče, u okviru vašeg obrazloženja ste rekli da znate da može da se odvija rasprava. Prema tome, delimo mišljenje da član 27. nije povređen i da rasprava u pojedinostima može da se odvija. Imate na raspolaganju petnaest minuta, a ne dvadeset, u pretresu u pojedinostima. Izvolite.
Ovo je tema koju smo pre dve nedelje načeli; poslanici LDP-a pokušavali su gotovo celo prepodne da vas uvere da bez izmena Zakona o eksproprijaciji ovaj zakon ni ne treba da dolazi pred poslanike, da je protivustavan. Celo to prepodne, ceo dan maltene, proveli smo pokušavajući da vas ubedimo da ovim leks specijalisom, odnosno ovim zakonom, gde jednoj firmi dozvoljavate eksproprijaciju, gazite sam Zakon o eksproprijaciji na koji se pozivate, član 8. Isto tako, dovodimo u pitanje i član 70. gde se govori o opštem interesu Zakona o eksproprijaciji. Počeo bih svoje izlaganje jednim pitanjem za gospodina Škundrića. Gospodine Škundriću, tog dana ste u toku rasprave izjavili, imam stenogram ispred sebe, da kada se govori o „Jugorosgasu“ nije reč o ruskoj kompaniji, već o srpskoj kompaniji sa većinskim vlasništvom, sa većinskim ruskim kapitalom. Ona radi po zakonima Republike Srbije, registrovana je u Srbiji, a možemo da cenimo da li radi, kako rade i ostale kompanije. Gospodine Škundriću, dok su sedeli poslanici LDP-a u ovoj sali vi to niste izgovorili. To ste izgovorili kada nije bilo nikoga od naših predstavnika u sali, u tom momentu, da je „Jugorosgas“ srpska firma. Ceo dan smo pokušavali da objasnimo zbog čega „Jugorosgas“ nije postao srpska firma, odnosno zbog čega odnos više nije 50:50. Pokušavali smo da objasnimo da je propustima Vlade, u kojoj je gospodin Naumov bio ministar za energetiku, predsednik Vlade gospodin Koštunica, a tada su za direktore „Srbijagasa“, NIS-a takođe postavljeni partijski ljudi, „Energogasa“, pa je jedan od direktora „Energogasa“ postao pomoćnik ministra energetike... Taj gospodin koji je propustio, iako je bio zadužen od strane Upravnog odbora NIS-a, da sprovede odluku Upravnog odbora NIS-a da se otkupi 25% akcija „Progresgas trejdinga“ za 4,6 miliona dolara, on je bio i vaš pomoćnik; sada više nije, ali nije jedini direktor „Energogasa“ koji je zaposlen u „Jugorosgasu“. To je problem. Malopre je gospodin Krasić rekao, a ja se ne slažem sa njim, da nije problem ko je zaposlen u „Jugorosgasu“. To je veliki problem, gospodine Škundriću. Vi ste ministar energetike, predsednik skupštine akcionara NIS-a, a vaš sinovac, sestrić ili ne znam šta radi u „Jugorosgasu“. Direktor „Srbijagasa“ po funkciji je potpredsednik „Jugorosgasa“. Bivši pomoćnici ministra, odnosno direktori „Energogasa“ rade u „Jugorosgasu“, firmi koja je 75% u stranom vlasništvu, kojoj sada dozvoljavamo eksproprijaciju mimo zakona tj. protivno Zakonu o eksproprijaciji. Zbog toga sam, gospođo predsedavajuća, molio da se Zakonodavni odbor izjasni da li je ovo u skladu sa Ustavom i zakonom. Gospodine Škundriću, pokušavamo više od godinu dana – sećate se prošle zime, kada je bila kriza zbog snabdevanja gasom i kada je došlo do poskupljenja gasa od 64% – da vam ukažemo da ne možemo takav odnos da imamo sa jednom državom koja ima monopol na gas, da ne možemo takav odnos da imamo sa jednom državom sa kojom želimo partnerski odnos. Naravno da svi u ovoj sali i verovatno svi u ovoj državi koji prate tu temu žele da postoji „Južni tok“, odnosno krak koji će prolaziti kroz Srbiju, ali pogledajte, pre nekoliko dana, pre deset dana je Slovenija potpisala sa „Gaspromom“, odnosno sa ruskom stranom sporazum o „Južnom toku“, ali koji je odnos – 50:50; Bugarska 50:50, Grčka 50:50, jedino Srbija 51:49. Zašto se tako lako odričemo partnerskog odnosa, jednakog odnosa sa bilo kojom stranom, pa makar ona bila sto puta veća od nas? Da li zato što još uvek nije rešen stari dug koji imamo prema Rusiji? Da li zato što je Naftna industrija Srbije poslovala sa osam milijardi gubitka u 2008. godini? Gospodine Škundriću, vaša izjava me je zaista zaprepastila, kada je u pitanju tih osam milijardi. Ni jedna jedina reč o odgovornosti, nijedna reč da postoji neko ko je odgovoran. I prošli put sam rekao – čovek koji je bio direktor NIS-a kada je napravljen toliki gubitak sada je direktor „Panonskih elektrana“. Gde su ti ljudi iz Upravnog odbora? Sigurno su na nekim dobrim mestima. Naftna industrija Srbije je poslovala sa tolikim gubitkom, osam milijardi, a neko je predao završni račun da je NIS u dobitku dve milijarde! Gde su nestale te pare? Neko je odgovoran, ali vi ni jednu jedinu reč o odgovornosti. Vi ste ministar energetike, znate koliko vas uvažavam, zaista očekujem da bar jednu jedinu reč kažete o odgovornosti – moj pomoćnik ministra, kog sam zatekao u vreme kada je „Jugorosgas“ postao ruski 75%, on je kriv, on je bio zadužen. Postoji u Vladi odluka NIS-a – zadužen je gospodin Prodanović, direktor „Energogasa“. Nakon toga postao je pomoćnik ministra Naumova, pa vaš pomoćnik ministra i sada znate gde on radi. Neko je odgovoran. Gospodin Saramandić, direktor NIS-a, na pitanje novinara kolika mu je plata, samo se nasmejao. Doveo je firmu do toga da je u gubitku od osam milijardi, Naftnu industriju Srbije, koja se reklamira, koja finansira emisije na raznim televizijama. Šta je problem za nas, što se tiče tog magistralnog gasovoda, što je jedna firma koja se zove „Jugorosgas“ dobila pravo da vrši eksproprijaciju? Pod jedan, to što je prekršen Zakon o eksproprijaciji. Pod dva, to što ga je dobio „Jugorosgas“, firma koja je u stranom vlasništvu, firma u kojoj sedi direktor „Srbijagasa“ kao potpredsednik skupštine „Jugorosgasa“; plata mu je tri puta veća, kao i svakom prethodnom. On sedi po funkciji, ne zato što je najpametniji i najbolji u toj oblasti. Sedi po funkciji. Tri puta mu je veća plata nego plata koju dobija u „Srbijagasu“. Tako i njegovi prethodnici: gospodin Milanković, koji je uveo posrednika i koji je jasno svojim pečatom i potpisom stavio do znanja da ruska strana nikada nije vršila pritisak da se uvede posrednik, gospodin Saša Ilić posle toga i svi tako. Čije interese oni brane? Zbog toga mislim, gospodine Krasiću, da je važno ko se nalazi u „Jugorosgasu“. Građani Srbije očekuju redovnu isporuku gasa, očekuju da gas ne bude najskuplji ili da ima relativno dobru cenu, da mogu da plate, da Srbija bude gasifikovana. Kažete da je „Jugorosgas“ dobio eksproprijaciju da gasifikuje jug Srbije. Dobio je 1996. godine. Nisu radili ništa 13 godina, osim što su postali posrednici koji uzimaju 5% u kupovini gasa. Metar jedan nisu sagradili. Sada treba da verujemo da će to uraditi i dajemo im da eksproprišu zemlju u Srbiji. Ne smatram da ste vi odgovorni. Neko jeste. Ali, vi ste ministar energetike, predsednik skupštine akcionara NIS-a. Neko mora biti odgovoran za to što Srbija nema ravnopravan odnos sa ruskom firmom „Gasprom“ u „Jugorosgasu“. Neko mora biti odgovoran za to što je uveden posrednik. Neko mora biti odgovoran za dug od osam milijardi. Očekujem od vas da bar nešto učinite po tom pitanju. Ne da kažete – mi smo to sa Rusima, parafraziraću, ispeglali, rešili smo taj problem. Niste rešili sa građanima Srbije – ko je firmu, koja je bila na dvadesetom mestu po profitu u Evropi u oktobru 2008. godine, doveo do toga da bude gubitaš od osam milijardi, za samo par meseci. Očekujem od vas odgovore. Još jednom moram da vas pitam, kako je Vlada mogla da u roku od dva dana odgovori na odluku Upravnog odbora „Srbijagasa“ da se, radi podizanja vrednosti akcija, kupe akcije „Beogradske informatike“ za tri miliona evra? Još jedna stvar, molim vas da odgovorite, nismo prošli put čuli od vas odgovor: kada je tu bio predsednik Medvedev, da li je iko u razgovorima spomenuo dug za gas koji Srbija ima prema Rusiji, koji je nastao u toku devedesetih godina? Šta će biti s tim dugom? Taj dug prevazilazi vrednost kompanije „Srbijagas“. Kako ćete to prebiti ili ispeglati sa ruskom stranom? Nadam se da ćete na neko od ovih pitanja koja sam postavio odgovoriti. Hvala.
Od vremena ovlašćenog predstavnika iskorišćeno je jedanaest minuta i dvadeset sekundi. Narodni poslanik Zoran Krasić želi reč, vreme poslaničke grupe je 51 minut i 30 sekundi. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvinite, narodni poslaniče.
Uvažena gospođo Čomić, koleginice i kolege, ovo je moj apel vama da svi zajedno prestanemo da kršimo član 104, a to je dostojanstvo Skupštine. Malopre ste rekli da Poslovnik dozvoljava da se nastavi rasprava i ako ne postoji mišljenje Zakonodavnog odbora. To je formalno tačno. Suštinski, ne piše u Poslovniku da je nužno mišljenje Zakonodavnog odbora kao forma, nego kao suština. Raspravljali smo u načelu o ovom zakonu bez mišljenja Zakonodavnog odbora. To je bilo pretprošle nedelje, u sredu. Od tada je prošlo dvanaest dana. Za tih dvanaest dana mogao je da se sastane Zakonodavni odbor. Da nešto debelo sa ovim zakonom nije u redu, kada je u pitanju njegova ustavnost i zakonitost, dokazuju dve činjenice. Nema ovde predsednika Zakonodavnog odbora gospodina Vlatka Ratkovića da odgovori zbog čega se, recimo, to nije desilo na Zakonodavnom odboru. Podsećam vas, gospođo Čomić, da se u ovih dvanaest dana sastao Zakonodavni odbor, u petak, i dao mišljenje o statutu, ali mišljenje o ovom zakonu nije dao. Iz toga se da lako zaključiti da Zakonodavni odbor odbija da da mišljenje. Sada ćete reći da možemo da nastavimo da raspravljamo. Možemo i da glasamo, ali to je rušenje dostojanstva Skupštine, da usvajamo zakon koji je neustavan. Bilo je dovoljno vremena. Ako ste nas tada ubeđivala kako možemo u načelu da raspravljamo, a tada su se s nama složile i poslaničke grupe…
Dva minuta. Zahvaljujem. Narodni poslaniče, član koji ste citirali nije povređen. Obrazloženje je ponovljeno, obrazloženje koje je narodni poslanik Slobodan Maraš istakao. I vi, i on i ja se slažemo da Poslovnik nije povređen ni u jednom od svojih članova za normalan i u skladu sa Poslovnikom tok sednice, pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodni poslanik Zoran Krasić. Vreme koje je na raspolaganju Poslaničkoj grupi SRS je pedeset jedan minut i trideset sekundi. Izvolite.
Gospođo Čomić, javio sam se zbog replike, s obzirom na to da me gospodin Maraš više puta…
Nemate pravo na repliku. Možete koristiti vreme svoje poslaničke grupe.
Ne želim da koristim vreme, ali preispitajte vaš stav o replici.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Slobodan Maraš.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, molim vas da odgovorite, ako je moguće, sada, da se ne desi da to ostavite za završetak rasprave, da tada date odgovor. Onda, naravno, predsedavajuća neće dati mogućnost za repliku, odnosno dopunsko postavljanje pitanja. Molim vas da odgovorite, da bismo mogli da postavimo dopunsko pitanje ili, ukoliko nam je nešto razjašnjeno, da vam se zahvalimo na tome što ste razjasnili. Hvala.
Iskorišćeno je trideset sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Zoran Ostojić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospođo Čomić, reklamiram povredu člana 101. Sad ste izgovorili rečenicu kako se vi, gospodin Maraš i ja slažemo da nije povređen Poslovnik. Ja se ne...
Narodni poslaniče, član 101. ne može biti predmet povrede Poslovnika. Zahvaljujem. Član 101. definiše pravo na repliku i član 101. ne može biti predmet povrede Poslovnika, pošto poslednji stav tog člana kaže da odluku o tome ko ima pravo na repliku donosi predsedavajući. Da li još neko želi reč? (Ne.) Povreda Poslovnika? Narodni poslanik Zoran Ostojić traži repliku. Nemate pravo na repliku ni na čije izlaganje. Zahvaljujem. Narodni poslaniče, predsedavajući daje objašnjenje kada ga bilo koji narodni poslanik upozori da je došlo do povrede Poslovnika. Na objašnjenje predsedavajućeg se ne može dobiti pravo na repliku, naravno. Na član 5. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, o Predlogu ovog zakona vođena je veoma ozbiljna i opširna načelna rasprava pre desetak dana, a ustavnost i zakonitost ovog predloga, naravno, u odnosu na Ustav i na Zakon o eksproprijaciji, ozbiljno su dovedene u pitanje. Zaista bih se složila sa kolegama koje su insistirale da se Zakonodavni odbor izjasni o ovome, bar u pojedinostima. Neverovatno je da do vas ne dopire sve ono što narodni poslanici govore o nekim predlozima zakona i najmanje što je moglo da se uradi jeste da se Zakonodavni odbor izjasni, da vidimo ko će to da stane iza toga i da nam potvrdi da je ovaj zakon u skladu s Ustavom i Zakonom o eksproprijaciji. Ovde je u načelnoj raspravi govorilo mnogo pravnika i bilo je nepodeljeno mišljenje, čak je i sam ministar u svom izlaganju rekao da je tačno da je „Jugorosgas“ privatna firma i da je tačno da ovaj zakon odstupa od Zakona o eksproprijaciji. Stvarno ne vidim razlog zašto ne smognete snage i ne zakažete taj Zakonodavni odbor, pa da vidimo šta će skupštinska većina u Zakonodavnom odboru da kaže na ovu temu. U ime Poslaničke grupe SRS tražila sam da se u članu 5, koji govori o tome kad zakon stupa na snagu... Vi ste predvideli da to bude narednog dana od dana objavljivanja, a mi smo tražili da to bude u skladu s Ustavom Republike Srbije, a to je da ovaj zakon stupi na snagu osmog dana od dana objavljivanja. Ustav svojim članom 196. u poslednjem stavu kaže da zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Gospodine Škundriću, niste nas ubedili u obrazloženju ovog zakona da zaista postoje opravdani razlozi da ovaj zakon stupi na snagu danom donošenja, odnosno narednog dana, tim pre što ste u članu 3. i sami rekli da predlog za eksproprijaciju, odnosno administrativni prenos nepokretnosti, na koje bi se eventualno odnosio ovaj zakon, može da se podnese u roku od jedne godine od dana stupanja na snagu ovog zakona. Dakle, tu ste ostavili rok od jedne godine, nigde ne žurite, a ovde kad treba zakon da stupi na snagu suprotno duhu Ustava, a i odredbi člana 196. Ustava Republike Srbije, onda vam se tu nešto preterano žuri. Zašto smo mi mislili da ovo treba da se promeni i da nas niste ubedili? Vi kažete da je, u skladu sa članom 164. našeg poslovnika, neophodno da se ovaj zakon donese po hitnom postupku kako bi se sprečilo nastupanje štetnih posledica zbog odlaganja početka izgradnje magistralnog gasovoda MG-11 itd., i da se ne bi propustila građevinska sezona. O kojoj građevinskoj sezoni, gospodine ministre, vi govorite 23. novembra? Kad je to građevinska sezona? Koja će građevinska sezona biti propuštena ako ovaj zakon ne stupi na snagu danom njegovog donošenja? Osim toga, da ste imali iskrenu nameru i da vam stvarno treba hitno ovaj zakon, onda biste sa predsednikom parlamenta i sa skupštinskom većinom, ovo se pre svega odnosi na predsednika parlamenta i skupštinsku većinu... Onda bi se napravio dogovor sa Vladom pa bismo ovde imali tih nekoliko zakona koji po mišljenju Vlade treba da stupe na snagu suprotno odredbi čl. 196. stav 4. UstavaRepublike Srbije i onda bismo po hitnom postupku raspravljali o tim zakonima i oni bi bili već odavno doneti i odavno bi stupili na snagu. Ne, vi to niste uradili, zato što zapravo i nema potrebe da ovaj zakon stupa tako na prečac na snagu, ali, eto, nekome je, onome ko je pisao ovaj zakon, palo na pamet da to napiše, a vama svakako ne pada na pamet da prihvatite amandman Srpske radikalne stranke da biste bar u ovom delu zakon upodobili sa Ustavom Republike Srbije. Uostalom, Predlog ovog zakona je predviđen za sednicu na kojoj se raspravlja o 58 tačaka dnevnog reda; dakle, 58 tačaka i u okviru toga imate zakon koji mora odmah da stupi na snagu. S druge strane, ponavljam, vi to zapravo niste ni hteli, bar nam niste pokazali da to hoćete. Mi smo ovu sednicu koja ima, kao što rekoh, 58 tačaka dnevnog reda već jedanput prekidali, pa je prekidamo ponovo sutra. Očigledno je da smo u pravu kada mislimo da treba da prihvatite ovaj amandman, a još jedanput naglašavam da je zaista bilo neophodno da se o Predlogu ovog zakona bar u pojedinostima izjasni Zakonodavni odbor, da otklonimo tu dilemu koji to pravnik misli da je ovaj zakon u skladu sa Ustavom Republike Srbije i sa Zakonom o eksproprijaciji. Kao pravnik sa višegodišnjim iskustvom, ja tvrdim da nije. Hvala.
Četiri minuta su iskorišćena od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Slobodan Maraš, pa narodna poslanica Judita Popović i narodni poslanik Sreto Perić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, još jednom apelujem da nam date priliku da govorimo kada vi budete odgovorili na naše pitanje, ili bar da konstatujemo da smo se razumeli, da ste u pravu. Molim vas da uzmete učešće u raspravi nakon naših izlaganja, jer ćemo doći u situaciju da će se zatvoriti rasprava o pojedinostima, da ćete vi kao ministar izneti svoje mišljenje i – idemo kući. Mislim da to nije korektno, bar zbog onog odnosa koji je Liberalno-demokratska partija svaki put imala prema vama kao ministru energetike, koji je takođe imao poštovanja za ovu skupštinu. Molim vas da ga opet iskažete i da, ako nije problem, odgovorite na neka pitanja koja smo vam postavili. Hvala.
Reč ima ministar Petar Škundrić.
Sa zadovoljstvom ću da prihvatim da dođem onda kad su poslanička pitanja i da odgovorim na sva ova pitanja koja ste postavili, a koja nemaju direktne veze sa ovim zakonskim projektom. Sva pitanja koja ste postavili su van domena ovog Zakona o eksproprijaciji. Mogu da izrazim saglasnost sa vama da je zaista neophodno da se Zakonodavni odbor izjasni o ovom zakonskom projektu i slažem sa vama da to treba Zakonodavni odbor da izvrši. Da odgovorim u vezi sa hitnošću postupka. Vi s pravom prigovarate da u određenom vremenskom periodu nisu urađeni određeni poslovi i projekti koji su mogli da budu urađeni. Tačno je da je „Jugorosgas“ dobio licencu za ovaj magistralni gasovod još 1996. godine, a poslednju je dobio 2007. godine, ali zaista sada ne želim ovde da prozivam nikoga ko je radio na tim poslovima pre mene. Želim da se stvore mogućnosti da se ovi projekti realizuju. Da odgovorim kad sezona počinje – počinje onog trenutka kad se steknu uslovi. Da bi se stekli uslovi, moraju određene predradnje da se urade. Nije krucijalno da li zakon stupa na snagu dan ili osam dana od objavljivanja, krucijalno je da se zakon donese i da se odmah pristupi onim radnjama koje će obezbediti da u martu mesecu fizički započne realizacija ovog projekta, kada mogu započeti građevinski radovi. Takođe, kad sam već uzeo reč, želim da odgovorim da postoji plan detaljne regulacije za izgradnju magistralnog gasovoda i da će na nivou lokalnih samouprava on biti detaljno razrađen. Prema tome, tačno je da su se stekli svi uslovi da je moguće doneti ovaj zakon kao poseban zakon. On ima oblik posebnog zakona, u skladu sa članom 2. Zakona o eksproprijaciji. Neka Skupština, uostalom, svojim izjašnjavanjem iskaže da li je on u skladu sa zakonom i sa Ustavom.
Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, kao potpredsednik Skupštine pozivam se na član 31. Poslovnika, koji kaže da potpredsednici Narodne skupštine pomažu predsedniku Narodne skupštine u vršenju poslova iz njegovog delokruga. Ujedno se pozivam na član 27. stav 1. Poslovnika, koji kaže da predsednik Narodne skupštine vrši poslove predviđene Ustavom. Ustavom je, između ostalog, predviđeno da Skupština donosi zakone.Dakle, predsednik Skupštine, odnosno predsedavajući je dužan da vodi računa o tome da se posao u Skupštini obavi u skladu sa zakonima, pozitivnim propisima, odnosno sa Ustavom. U konkretnom slučaju, u toku načelne rasprave pojavila se osnovana sumnja da će ova skupština doneti zakon koji je definitivno protivan Zakonu o eksproprijaciji, a ujedno je protivan i Ustavu. Prema tome, ukoliko je to tako, trebalo bi prethodno da sačekamo Zakonodavni odbor, koji je po članu 141. Poslovnika već trebalo da da svoje mišljenje o ovom zakonskom predlogu, da se izjasni o tome da li je ovaj zakonski predlog u skladu sa postojećim zakonom. Očigledno je da Zakonodavni odbor to odbija. Današnjoj raspravi ne prisustvuje predsednik Zakonodavnog odbora i to ukazuje na svesno negiranje činjenice da će ova skupština doneti jedan zakon znajući da je isti protivan Ustavu, izglasaće ovaj zakon. Dakle, još jednom podvlačim da ovaj zakonski predlog faktički utvrđuje samo javni interes, a kao korisnika eksproprijacije označava nekog ko nije naveden u skladu sa Zakonom o eksproprijaciji kao mogući korisnik eksproprijacije. To znači da nemamo dva elementa, po važećim pozitivnim propisima, da bismo utvrdili korisnika eksproprijacije u skladu sa javnim interesom. Prema tome, spremamo se svesno da donesemo jedan zakon znajući da time kršimo Ustav. Da li je to zadatak ove skupštine, ostavljam vama na ocenu i prisutnom ministru.
Iskorišćeno vreme poslaničke grupe je dva minuta i trideset sekundi. Narodni poslanik Sreto Perić je tražio reč [[Vjerica Radeta, s mesta: Možemo li da se javimo za repliku?]] Molim vas da ne dobacujete. Uvidom u stenogram videćete da nije tražena povreda Poslovnika, nego da je korišćeno vreme Poslaničke grupe LDP, dva minuta i trideset sekundi. Molim vas da sačekamo po redu javljanja, jer sam neka imena već pročitala. Rekla sam vam da ćete imati pravo na reč. Pročitanoje ime narodnog poslanika Srete Perića, koji je ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe SRS. I narodni poslanici koji žele da komentarišu izlaganje ministra Petra Škundrića dobiće pravo na reč, naravno, ali smatram da u ovom toku sednice narodni poslanik Sreto Perić ima pravo da dobije reč jer je prozvan. Ukoliko on želi da sačeka kolege... Zahvaljujem, narodni poslaniče. Narodni poslanik Slobodan Maraš, pravo na repliku, pa onda narodna poslanica Vjerica Radeta, pravo na repliku. Izvolite.
Javljam se na repliku gospodinu ministru, ali moram prvo da kažem da ste malopre grubo prekršili Poslovnik, jer se potpredsednica Skupštine Judita Popović javila po Poslovniku, odnosno da reklamira Poslovnik.
Narodni poslaniče, sad vas upozoravam na poštovanje člana 104. Pažljivo slušam svakog narodnog poslanika, i molim službu da dostavi stenogram izlaganja narodne poslanice i potpredsednice Skupštine Judite Popović da bismo utvrdili da nije bilo traženja reči zbog povrede Poslovnika, da je bilo komentara o članovima Poslovnika Narodne skupštine, a da je izlaganje koje je imala iskorišćeno da se obrazloži stav, na šta ima pravo. Upozoravam vas, zaista vas upozoravam da naše zajedničko pravo da jedni drugima pomognemo u primeni Poslovnika ne zloupotrebljavamo. Nastavite.
Gospodine Škundriću, cenim vašu dobru nameru da date odgovore kada postavimo poslanička pitanja, ali podsetiću vas, 16. oktobar 2008. godine je dan kada je meni stigao odgovor na pitanje, baš u vezi s Naftnom industrijom Srbije i „Jugorosgasom“, koje sam vam postavio – 48 dana nakon dana kada sam postavio pitanje. U skladu sa članovima Poslovnika postavio sam pitanje, a vi ste bili dužni da u roku od osam dana odgovorite, ili Vlada; ukoliko je službena ili državna tajna, onda je rok bio 30 dana. Vi ste nakon 48 dana i nakon naših insistiranja... Upravo je predsedavala gospođa Čomić, nije htela da mi da reč jer sam rekao da je stigao odgovor. Znači, zbog toga vas molim da nam sada date odgovore na ta pitanja. Od vas ne tražim da denuncirate vaše prethodnike, ali, gospodine Škundriću, vi ste bili ministar energetike 31. decembra 2008. godine, kao i 28. februara 2009. godine, kao i danas. Neko je odgovoran za gubitke u NIS-u, pa valjda možete da nam kažete ko je odgovoran? Ne želimo da radite nešto što smatrate da ne treba da radite kao ministar. Druga stvar, ovo što ste malopre rekli, gospodine Škundriću, da će poslanici reći da li je ovaj zakon u skladu sa Ustavom ili ne, to je krajnje neozbiljno. Među poslanicima nema sudija, ima malo advokata, ima pravnika, lekara, zemljoradnika, ima raznoraznih zanimanja. U Zakonodavnom odboru Skupštine Srbije sede pravnici, profesori pravnog fakulteta. Očekujemo od njih odgovor da li je ovaj zakon koji je pred nama u suprotnosti sa Ustavom. Ne možete ostaviti poslanicima, koji, podvlačim, nisu svi završili pravni fakultet, niti se svi bave pravnom strukom, da imaju mišljenje o tome da li je u skladu sa Ustavom. Mislim da je to bilo krajnje nekorektno. Hvala.
Tri minuta i dodatnih trideset sekundi, s obzirom na činjenicu da sam morala da vam dam uputstva tokom govora o upozorenju za kršenje Poslovnika. Narodna poslanica Vjerica Radeta, pravo na repliku ministru Petru Škundriću. Izvolite.
Gospodine ministre, nisam baš razumela zašto ste se, komentarišući moju raspravu o ovom amandmanu, požalili na neku vladu koju ste zatekli, koja nije uradila neki deo svog posla. Nadam se da tu primedbu niste imali na poslednju vladu Mirka Marjanovića, koja je, složićete se sa mnom, bila najbolja vlada u novijoj istoriji Republike Srbije. Gospodine Škundriću, vi ste ministar i vi ste deo Vlade. Kakva je bila Vlada pre vas i ona pre, to je apsolutno nebitno. Ako ste zatekli neke probleme u vašem resoru, vi ste bili u obavezi da do sada te probleme razrešite. Ne možete vi kao ministar samo da konstatujete da je nekad neka vlada nešto propustila i da sad nećete da kažete ni koja je to vlada. Ne znam da li je to ona koju ste podržavali ili ova u kojoj ste bili. U svakom slučaju, ako imate takve primedbe, naravno, možete vi to da iznesete, ali niste vi ministar zato da biste konstatovali stanje i da biste plakali narodnim poslanicima nad zlom sudbinom što ste zatekli nešto nerešeno. Vi ste ministar zato da biste kad problem vidite, taj problem i rešili. To se očekuje od svakog ministra, to se očekuje od svake Vlade Republike Srbije. Vi, nažalost, ne spadate u takve vlade i vi ste, sigurna sam, toga svesni. Gospodine Škundriću, kada ste govorili o propuštenoj građevinskoj sezoni pitala sam vas koja će građevinska sezona biti propuštena ako ovaj zakon ne stupi na snagu osmog dana, nego prvog dana nakon njegovog usvajanja. Prvo je potpuno diskutabilno kad će ovaj zakon da se usvoji. Treba li opet da vas podsetim da ste u dogovoru sa predsednikom parlamenta ovu sednicu prekinuli, jer je Vlada imala nešto preče? Sutra je opet prekidate jer Vlada opet ima nešto preče. To rukovodstvo parlamenta, odnosno vladajuća većina prihvata, apsolutno u službi Vlade Republike Srbije. Kako Vlada kaže, tako vladajuća većina u ovom parlamentu igra, uz muziku koju Vlada svira. To je nedopustivo. Koja je to građevinska sezona? Vi kažete da hoćete da pripremite ovaj, da kažem, papirni deo, zakonodavni, dozvole itd., da bi u martu počeli konkretni radovi. Gospodine ministre, podsećam vas da je danas 23. ili 24. novembar, građevinska sezona je na izmaku. Šta možete da uradite do marta, do početka iduće sezone i koliko na to može da utiče da li će zakon stupiti na snagu u skladu sa Ustavom ili ovako kako je vama palo na pamet? To je diskutabilno.
Tri minuta. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Koristite vreme poslaničke grupe? Još jedanput, molim vas.
Želeo bih pravo na repliku.
Pravo na repliku je iskoristio narodni poslanik Slobodan Maraš. Možete da koristite vreme poslaničke grupe. Izvolite.
Fascinantna je ta budistička mirnoća, gospodine Škundriću, koju vi često pokazujete, ali ona samo dokazuje da je ta škola pored Kumrovca zaista bila dobra škola. Kažete da vi na sve možete da odgovorite i da ste spremni da odgovorite, a u suštini, ni na šta ne odgovarate. Kažete – kakve to veze ima sa ovim zakonom? Recimo, kakve veze imaju gubici i dugovi u vašem ministarstvu, koji se mere stotinama miliona evra, uzmite NIS i „Srbijagas“, sa ovim zakonom? U pravu ste, nema nikakve veze. Kakve veze sa ovim zakonom ima to što vas optužuju, recimo, da ste u sukobu interesa? Nema nikakve veze. Kakve veze sa ovim zakonom ima to što tvrdite da jedna firma koja je u većinskom vlasništvu druge države srpska firma? Kakve veze ima to što je ta firma registrovana u Švajcarskoj sa tim da je srpska firma? Nema nikakve veze sa zakonom. Ali, šta ima veze sa zakonom? Ustavnost. Vi nama kažete da biste i vi voleli da se ova skupština i Zakonodavni odbor izjasne o ustavnosti ovog zakona. To je lepo što biste vi voleli. Verovatno je Zakonodavni odbor ili Sekretarijat Vlade rekao da jeste u skladu sa Ustavom, inače ne bi prošao Vladu, ali to je neki čovek, javnost ne zna njegovo ime. Ovde u Odboru sede, sad govorim samo o ljudima iz vladajuće većine, neki ljudi koji očigledno nisu baš spremni da učine takvu, kako da kažem, neprofesionalnu stvar, pa da nešto što je očigledno antiustavno proglase za ustavno. To treba poštovati. Možda će na kraju partijska lojalnost i disciplina pobediti i to stručno mišljenje, to ćemo videti, ali možda i nećemo videti – doći će dan za glasanje, nećemo imati mišljenje Odbora. To je moje predviđanje, jer tvrdim da oni odbijaju da se kompromituju, tako da kažem. Onda će neko podneti inicijativu Ustavnom sudu. Ustavni sud neće nikad, ili dugi niz godina, po tome postupati. Zašto se to dešava u vašem ministarstvu? Kakve su to obaveze? Kažite jednom onako iskreno, a ne – sve ću da odgovorim, uvek na raspolaganju. Ovde nešto debelo smrdi i vi to dobro znate, čak ste i vi u uvodnom izlaganju rekli da je ovo na granici, da ovo baš nije… Piše i u obrazloženju Vlade da se ovaj zakon predlaže zato što nema ustavnog osnova da ova firma dobije izgradnju magistralnog gasovoda, pa se ovim zakonom stvara zakonski osnov. Bojim se da sve ovo što se dešava u vašem ministarstvu, to kompromitovanje toga što vi, kako da kažem, gurate, dovodi do toga da ugled ove zemlje čak i u očima Rusije svakako ne može biti… Protiv ovoga su, i slažu se sa nama, čak i one poslaničke grupe, gospodine Škundriću, koje često ovde više brane interese Rusije nego Srbije. Ovaj Ustav ste zajedno sa njima doneli. Nemojte dopustiti da mi koji smo bili protiv Ustava branimo taj Ustav. To nije dobro za zemlju.
Sedam minuta je na raspolaganju poslaničkoj grupi. Narodna poslanica Judita Popović ima reč. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 104, koji kaže da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine. Očigledno je da predsedavajuća kao narodni poslanik ne poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, s obzirom na to da poslove vođenja ove skupštinske sednice svesno vrši protivno Ustavu. Jer, malopre sam vam predložila, gospođo predsedavajuća, da vam odštampam ovaj član 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o eksproprijaciji, koji taksativno navodi ko su korisnici eksproprijacije, ko može biti korisnik eksproprijacije. Koliko znam, „Jugorosgas“ nije naveden kao korisnik eksproprijacije. Rekli ste da vi znate šta tačno piše u tom članu 3. Ako znate, znate da „Jugorosgas“ nije označen kao korisnik eksproprijacije. Ukoliko mi danas raspravljamo u pojedinostima o ovom predlogu zakona, gde se utvrđuje kao javni interes eksproprijacija u korist „Jugorosgasa“, u tom slučaju, usvajanjem ovog zakonskog predloga svesno kršimo Ustav, a vi ste takođe svesni toga da se sprema donošenje jednog zakona koji je protivan Ustavu. Vi na ovaj način ne poštujete dostojanstvo Narodne skupštine. Štaviše, namerno saučestvujete u donošenju jednog zakona koji je u direktnoj suprotnosti sa pozitivnim propisima i Ustavom.
Minut i pedeset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Slobodan Maraš želi reč. Izvolite.
Izvinjavam se, gospođo predsedavajuća, javio sam se kao ovlašćeni predstavnik, odnosno u ime poslaničke grupe, a gospodin Sreto Perić je pre mene; nisam se javio da ukažem na povredu Poslovnika ili za repliku.
Zahvaljujem narodnom poslaniku i zahvaljujem na atmosferi saradnje među članovima različitih poslaničkih grupa. To je dokaz da valjana opozicija sedi u ovoj skupštini. Narodni poslanik Sreto Perić, pa narodni poslanik Slobodan Maraš. Izvolite.
Konačno, hvala vam. Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, niko ne može biti srećniji od poslanika SRS kad neki zakon u svom nazivu ima reč „izgradnja“. Zbog čega? Zbog toga što će relativno veliki broj građana Srbije dobiti posao, s jedne strane, a s druge strane, što će konačno onaj ko bude priključen na gasovod imati mogućnost da ga koristi. Mnogo smo srećniji nego kad u nazivu zakona imamo reči „zaduženje“, „zaduženje države“, mada nije ni to uvek nešto što je mnogo loše. Pre svega se zalažemo za ustavnost, zakonitost i, naravno, poštovanje dostojanstva ove Narodne skupštine. Gospodine ministre, vi i vaši saradnici u principu se trudite da takvi budete, ali ste malopre u vašem odgovoru na poslanička pitanja i komentare o ovom zakonu rekli da je ovde bilo mnogo pitanja koja nemaju veze sa ovim zakonom. Ne bih se saglasio sa vama da je tako. Naprotiv, svi komentari koji su se čuli, da li po pitanju reklamiranja Poslovnika, replike ili u diskusiji vezanoj za amandman, bili su i te kako usmereni na ono što ovaj zakon propisuje i uređuje. Vidite, ovaj zakon ima pet članova, a direktno se temelji na jednom članu Ustava Republike Srbije i na jednom članu Zakona o eksproprijaciji; odnosno, čak dva člana Ustava definišu materiju ovog zakona – prvi, koji kaže da je eksproprijacija prisilno oduzimanje nepokretnosti, uglavnom zemljišta, mogu da budu i građevinski objekti, u tačno određenim uslovima. Poslanici SRS, u želji da budu konstruktivni, da predlozi zakona koji stižu ovde imaju smisla, predlažu određena rešenja.Vi se ne osvrćete na to. Kada kažem vi, ne mislim isključivo na vas. Možda je vaša odgovornost u ovih trinaest godina daleko najmanja, ali već petnaest meseci vi ste ministar za energetiku, ne može se reći da ona ne postoji, kada i građani Srbije dobro znaju, znamo to i mi, da je 1996. godine potpisan sporazum o izgradnji gasovoda. Trinaest godina. Tu postoji jedan praktičan problem – kako ova vlada, ukoliko ima iskrenu nameru, može da rešava probleme ekonomske krize? Pošto nema više privatizacionih prihoda, oni su usahli, presušili, od 2001. godine nemilice se troše, ostalo nam je da postanemo atraktivni, da napravimo ambijent za strana ulaganja. To je jedan od najboljih načina. Ali, ako neki sporazum treba da se realizuje nakon trinaest godina, kakvu poruku mi šaljemo ino-partnerima? Sa kojom ozbiljnošću mi prihvatamo njih ovde? Ne tako davno, o ovom zakonu je vođena rasprava u načelu. Na neka pitanja mi niste odgovorili. Želim još jednom, komentarišući amandman na član 5. gospođe Vjerice Radete... I sami ste rekli da nije krucijalno pitanje da li će zakon stupiti na snagu sledećeg dana od dana objavljivanja ili u roku od osam dana. Da li to znači da ste prihvatili ovaj amandman ili je to tek tako da kažete nešto, da ste vi saglasni sa amandmanom koji je u ime SRS podnela gospođa Vjerica Radeta? Amandman je izuzetan, ne samo da je dobar. Amandman nastoji da poštuje odredbe člana 196. stav 4. Ustava Republike Srbije. Stoga ne bi trebalo ovde da licitiramo da li će to biti narednog dana ili u roku od osam dana, pogotovo kada imamo u vidu odredbe člana 3. ovog predloga zakona, gde ste rekli da će se zahtev za eksproprijaciju podneti lokalnim samoupravama u roku od godinu dana. Obratite pažnju i koristite institut saslušanja stranaka prilikom eksproprijacije zemljišta; lakše i brže će se rešavati ti problemi. Građani će sigurno biti kooperativniji u tom slučaju. Vi ste rekli da će se eksproprisati svega 0,5 hektara. Nije mi jasno, magistralni vod je dug oko 166 kilometara, imajući u vidu i regionalne, kako to da se radi o eksproprijaciji samo pola hektara? Ne znam o čemu se tu radi, da li će na tom delu biti potpuna eksproprijacija zbog izgradnje objekata, a ovamo će biti privremena? Ostalo je još nekoliko pitanja na koja niste odgovorili. Nema ni obrazloženja ovog zakona. Ali, pre svega treba da pošaljete odavde poruku onim ljudima čije će se zemljište eksproprisati, kao i ino-partnerima, da im pokažete jednom za sva vremena da se nijedna vlada, pa ni ova, koja je možda najlošija do sada (ne možda, nego sigurno), neće više igrati sa ozbiljnim ino-partnerima i sa potrebom građana Srbije za otvaranjem novih poslova i rešavanjem njihovih životnih problema. Zahvaljujem vam.
Od vremena ovlašćenog predstavnika iskorišćeno je pet minuta i pedeset sekundi. Narodni poslanik Zoran Krasić želi reč. Narodni poslanik Slobodan Maraš, pa narodni poslanik Zoran Krasić. Samo vas molim da se registrujete. Narodni poslanik Slobodan Maraš. Izvolite.
Samo da vas pitam, koliko mi je ostalo vremena i da li ste uračunali onih sedamnaest sekundi od malopre? (Predsedavajuća: Od vremena ovlašćenog predstavnika tri minuta i četrdeset sekundi, i pet minuta i deset sekundi od vremena poslaničke grupe.) Hvala. Moram da se nadovežem na izlaganja mog prethodnika i gospodina Ostojića, koji su rekli ključnu stvar. Gospodine Škundriću, nemoguće je da sve ovo što mi pričamo nema veze sa konkretnim zakonom. Čak i ovaj amandman koji je podnet. Šta će se desiti kada Skupština Srbije izglasa ovaj zakon i mi podnesemo Ustavnom sudu zahtev za zaštitu zakonitosti i ustavnosti i Ustavni sud kaže da ovaj zakon nije u skladu sa Ustavom? To je neozbiljno. Kažete da pitanje koje vam postavljamo nema veze sa ovom temom. Kako nema veze? Kako nema veze? Prošli put sam pokazao, odnosno citirao, a vama sam to dao kada smo imali sednicu Odbora za industriju, kako je stvoren „Jugorosgas“, zbog čega je stvoren, kada je uveden kao posrednik, ko je sve tu odigrao koju ulogu. Znači, „Jugorosgas“ uveden je kao posrednik 2006. godine, kada je direktor bio Miloš Milanković, koji je sada direktor „Elektromreže Srbije“. Prošle nedelje smo o tome pričali, u vezi sa zajmom. Bio je direktor „Srbijagasa“, a u isto vreme predsednik „Jugorosgasa“, gde je imao tri puta veću platu. On je dao izjavu, ne izjavu, potpisao čovek dopis ministru Naumovu da nije bilo pritisaka sa ruske strane da se uvede posrednik. Posrednik se uvodi radi zaštite ruskih interesa, jer ruska firma, kao što ste i vi meni u onom pismu odgovorili, voli da „ćerke firme“ budu posrednici, radi raznoraznih interesa. Sve ovo o čemu smo mi govorili ima veze sa ovim zakonom. Ova firma ima veze sa onim šta se događa u ovoj državi. Ako vam bivši pomoćnici ministra, ako bivši direktori koji su radili u NIS-u rade sada u toj firmi, onda nešto nije u redu, a ta firma je posrednik, ta firma je dobila pravo na eksproprijaciju, odnosno donosimo zakon koji derogira Zakon o eksproprijaciji. Zbog toga je cela ova priča. Molimo Zakonodavni odbor da kaže šta misli, a ne da se sva odgovornost prebaci na poslanike, naravno, vladajuće većine. To je njihov problem, ali mislim da će to biti na njihovoj savesti; nisu svi oni pravnici i oni očekuju odgovor od Zakonodavnog odbora. Mi poslanici očekujemo od vas odgovor na pitanja koja smo postavili. Gospodine Škundriću, ministar ste energetike, ko je kriv za tolike gubitke u NIS-u? Mislim da na to pitanje moramo dobiti odgovor danas.
Od vremena ovlašćenog predstavnika na raspolaganju je ostalo trideset sekundi. Narodni poslanik Zoran Krasić želi reč. Izvolite. Vreme koje je na raspolaganju Poslaničkoj grupi SRS je četrdeset sedam minuta i trideset sekundi.
Smatram da uopšte nije potrebno obrazlagati amandman Vjerice Radete, pošto je on u skladu sa Ustavom. Svi zakoni stupaju na snagu osmog dana od dana objavljivanja. Problem je što je u izvornom tekstu ovog predloga zakona u članu 5. propisano da on stupa narednog dana od dana objavljivanja. Ono što je Vlada dala kao objašnjenje zašto je potrebno da se odredi takvo stupanje na snagu je stvarno besmisleno, kao da građevinska sezona počinje juče, maltene. Ni to nije bitno za ovaj amandman. Za ovaj amandman je mnogo važnije što ovaj zakon predstavlja nešto što je ne specijalno, nego presedan, jer se u jednom opštem aktu, u zakonu, i to najjačem opštem aktu posle Ustava, individualno određuje pravno lice, ono diže u nebesa i, gospodine Škundriću, njemu prepušta monopol. Šta se prepušta? Državni monopol, na ivici sa prirodnim monopolom. Kako se mi borimo protiv monopola? Suzbijanjem monopola ili podsticanjem konkurencije. Da li ovde postoji konkurencija? Ne postoji. Ne može da postoji. Ne treba da postoji. A kako da suzbijemo monopol? Sa ovim predlogom zakona ste rekli sve; nema mogućnosti za suzbijanje, uzdržavanje i kontrolisanje te vrste monopola. I to je glavni razlog, da budem najiskreniji. Za sva liberalna društva je važno da postoji alternativa, gospodine Ostojiću. Jer, ukoliko ne postoji alternativa, računa se da je društvo zatvoreno, gospodine Ostojiću. To je poenta naše intervencije. Ne zbog toga što je tamo Zečević, što je Milanković, što je nečiji sin podnosio amandmane, sad beži u Rusiju; hteo je da bude ministar energetike, ako već ne može da bude predsednik Vlade itd. itd. Zaboravite to. Mi smo mnogo ozbiljnija stranka, ne bavimo se porodičnim odnosima jedne familije. Ali, poenta je u tome što vi uspostavljate nešto što se zove monopol, a ne dajete nijedan instrument kako da se on kontroliše. Usput, ovaj zakon i nije u funkciji kontrole monopola. Ali, ova vrsta eksproprijacije, koja nije izuzetak, nego izuzetak plus, gde koristite u nazivu firme nešto što liči na rusku reč, a iza toga se kriju interesi jedne potpuno druge grupe ljudi... Znate vi vrlo dobro, gospodine Škundriću, gde su oni sve rašireni, i oko alternativne energije, o čemu sam na početku pričao; oni se nalaze svuda, povezani su svuda. Zašto ne reći i reči „energetska mafija“, koja je vrlo opasna mafija itd. Znači, vi ste malopre rekli... Vi ste formalno-pravno odbili amandman Vjerice Radete, ali ste u suštini prihvatili amandman, jer ste rekli da je on apsolutno beznačajan sa gledišta ovog predloga zakona i onoga što sledi, a to je neka realizacija. Ima još nešto strašnije što ste rekli – za sprovođenje ovog zakona nisu potrebna sredstva, „Jugorosgas“ je već obezbedio sredstva na našem tržištu. Razmislite malo, zašto uspostavljati neki monopol u vreme kada se svi bore protiv monopola? Pozivam vas da u danu za glasanje podržite amandman Vjerice Radete, ali bi mi bilo mnogo draže da se ovaj zakon vrati i da se napravi jedan normalan zakon, u kome bi bili izraženi ne samo interesi, nego i nešto što se zove ustavnost i zakonitost.
Vreme koje je na raspolaganju Poslaničkoj grupi SRS – četrdeset tri minuta. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Poslaničkoj grupi na raspolaganju je pet minuta i deset sekundi.
Da li imam pravo na repliku? Gospodin Krasić me je pominjao. Nemam? Dobro. U svakom slučaju, gospodine Krasiću, meni je drago što ste vi za slobodno društvo kao društvo u kome postoji alternativa. Jeste, to je jedan od osnovnih liberalnih principa. Ovde se radi o nečemu što je osnovno ljudsko pravo, a to je pravo na imovinu. Gospodine Škundriću, vi Predlogom zakona hoćete da eksproprišete u korist nečega što nije država, niti firma sa državnim vlasništvom. To je protivno zakonu i Ustavu. Da ne pričam o administrativnom prenosu, koji je (nisam pravnik, ali sam sa njima pričao) apsolutno neprimenjiv ovde, primenjiv je samo između državnih organa. U svakom slučaju, budite sigurni da će ljudi kojima će ovako nezakonito i protivustavno biti eksproprisana zemlja podneti tužbu Ustavnom sudu. Možda ovaj saziv Ustavnog suda to neće prihvatiti. Verujte mi, na kraju će se to loše završiti i po Vladu i po odnose sa Rusijom i ruskim partnerom. Možda će biti dobro za nekakvu grupu o kojoj priča gospodin Krasić, o kojoj priča gospodin Maraš, o kojoj svi mi znamo, ali neću sada da se bavim njima. Možda je vama, kao pripadniku stranke koja u svojoj prošlosti nije mnogo „zarezivala“ privatnu imovinu, lako da predložite ovaj zakon. Ovde se radi o privatnoj imovini državljana Srbije koja zbog gasifikacije Srbije treba da bude eksproprisana u korist nekoga ko je napolju. Zaista, vaš apel da se Skupština i Zakonodavni odbor izjasne o ustavnosti je dirljiv, ali prosto niste nadležni, gospođa Čomić je ta koja bi mogla da spreči dalju degradaciju parlamenta. Vi, gospođo, znate da je u jednom trenutku vladajuća većina prilično doprinela padu ugleda ovog parlamenta kampanjom koja je vođena u medijima, i neki drugi su u međuvremenu promenili mišljenje, ali mišljenje Zakonodavnog odbora pre glasanja ili tokom diskusije je nešto što je nužno. Gospođo Čomić, nikada se nije desilo da Skupština glasa za zakon, a da Zakonodavni odbor nije... Možda jeste, možda će to postati praksa, ne ulazim u to, ali ovde se dira u suštinsko, osnovno ljudsko pravo, pored prava na život, to je pravo na imovinu, zarad interesa koji ne mogu da se podvedu pod opšti interes. Toliko je gasifikovana Srbija. Nije ovo prvi gasovod. Gasifikacija je i kad gas ulazi u kuće, samo se razlikuje širina cevi. Gde se to eksproprisala imovina, gde se to oduzimalo? Privatne firme gasifikuju, pa se nije dešavala eksproprijacija. Ovo je zakon koji očigledno zbog neke žurbe nekome treba, čak se predlaže da ne stupa na snagu za osam dana, nego odmah. Možda je to zahtev nekih ruskih partnera, možda ne može da im se odoli, ali, gospodine Škundriću, nemojte više da nam kažete kako je sve normalno, kako je sve super. Niko nije dao 58% ruskom partneru, od zemalja koje sarađuju sa Rusima u oblasti energetike; niko ne želi da onome ko ima robu dozvoli vlasništvo i nad transportom. Evropska praksa je da onaj ko proizvodi struju ne može da poseduje dalekovod, onaj ko ima naftu, a to su Rusi, ne može da poseduje gasovod, ne može da bude većinski vlasnik, jer to znači - nož i pogača. Zašto ovo radite trinaest godina posle koncesije koju je dobio „Jugorosgas“, meni zaista nije jasno, ni građanima nije jasno. U svakom slučaju, građani moraju da znaju da se ovde pokušava da se donese opasan zakon, protivustavan i protivzakonit, koji će imati posledice ne samo po građane kojima će biti eksproprisana zemlja, nego i po ovo društvo. Monopoli, u vreme kada deregulacija i konkurencija dovode do boljitka za sve građane (niža cena usluge, bolji kvalitet), nisu put kojim treba da ide Srbija i nisu dokaz nečega što se zove proevropska orijentacija ove vlade.
Vreme koje je na raspolaganju poslaničkoj grupi je iskorišćeno. Narodni poslanik Zoran Krasić želi da govori o povredi Poslovnika i dobija reč na osnovu člana 100. stav 1.
Gospođo Čomić, očekivao sam da ćete da upozorite gospodina Ostojića. To je poziv na član 104. Poslovnika. Kada sam pričao o alternativi, pričao sam sa gledišta državnog monopola i uopšte monopola, a gospodin Ostojić je moju intervenciju u pogledu alternative shvatio sa gledišta svojine. Gospodine Ostojiću, sa gledišta svojine, u postupku eksproprijacije, zbog onih izmena koje su urađene u toku ove godine, nije izbrisana mogućnost sudske zaštite i nagodbe, da se posle neuspele nagodbe u vanparničnom postupku uspostavi pravična naknada. Pričao sam sa gledišta državnog monopola. Ovde se uspostavlja, gospodine Ostojiću, državni monopol. U čiju korist? Domaće firme. Zašto? Čime se pravda? Nekim ugovorom iz 1996. godine. To su potpuno drugi uslovi, drugi kriterijumi. U međuvremenu su se mnoge stvari desile, od 1996. godine do današnjeg dana. Delimično i vi znate, još bolje zna gospodin Škundrić, šta se sve desilo sa tom firmom, ali je potpuno neprihvatljivo da se donosi zakon kao izuzetak u kome stoji ime i prezime, naziv firme koja treba da radi nešto i koja dobija državni monopol. Nemate pravo na to, ova Narodna skupština nema pravo da uspostavlja državni monopol. Druga je stvar da ste išli na koncesiju, da ste išli na druge alternativne oblike, ali ne, hteli ste da ponizite Narodnu skupštinu, da koristeći nešto što liči na rusko ime i naziv zloupotrebite u svrhe nekih ljudi koji su oko te firme, koji su finansijeri nekih političkih stranaka, dve-tri političke stranke itd. Vidite i sami gde oni puštaju svoje reklame. To je, gospodine Ostojiću. Zato ste me loše shvatili. Znači, alternativa u pogledu monopola, ne alternativa u pogledu ... [[Isključen mikrofon.]]
Nema povrede člana 104. Uvidom u stenogram videćete da je narodni poslanik Zoran Ostojić izrazio zadovoljstvo zbog toga što govorite o alternativi, a vi ste nepogrešivo u svom izlaganju govorili o potrebi da liberalna demokratija ima alternativu. Kao pažljivi slušalac obojice narodnih poslanika, nisam intervenisala jer nijedan od vas dvoje nije povredio član 104. Da li još neko želi reč? Molim vas, bez dobacivanja. Smatram vrlo korisnom za raspravu temu alternativa i liberalne demokratije i zahvaljujem se narodnim poslanicima što su znalački obradili temu sa dva različita aspekta. Narodni poslanik Vladan Batić ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pridružujem se apelu onih koji su insistirali da Zakonodavni odbor da svoje mišljenje, ali čini mi se da je ministar pomalo pogrešna adresa kada je to u pitanju. To je pitanje za predsednika parlamenta ili za predsedavajućeg parlamenta. Ne možemo se ponašati kao Alisa u zemlji čuda, za ovo je neophodan stav, odnosno mišljenje Zakonodavnog odbora. Ako na ovaj način donosimo zakon, on će odmah biti manjkav, po onoj drevnoj „Što se grbo rodi, vreme ne ispravi“. Imali smo već, kada je elektroprivreda u pitanju, jednu igru žmure. O čemu se zapravo radi? O gubicima NIS-a. To bi, ministre, trebalo da odgovorite. To je pitanje koje se odnosi isključivo na vas, jer je to vaša ingerencija. Da se podsetimo o čemu se radi. Sve vreme se, krajem prošle godine, govorilo o poslovnim dobicima NIS-a; pominjane su milijarde. To je projektovano u budžetu. Podsetiću vas da su angažovane dve revizorske kuće, i to dve strane revizorske kuće (jednu je angažovala sama Vlada), koje su ukazivale da nema govora o dobicima, nego da su u pitanju gubici. Pitanje je ko će za to da odgovara. Zašto se Vlada oglušila o izveštaj revizorske kuće? Zašto je prećutala to? Da li to ima veze sa prodajom NIS-a Rusima? Da li je u pitanju lov u mutnom? O čemu se zapravo radi? Kako je moguće da se za nešto za šta se neprestano tvrdilo da će biti dobitak od nekoliko milijardi dinara na kraju ispostavilo da je gubitak od osam milijardi dinara? Na to mi liči i polemika o ovom zakonu, ako ne budemo imali meritorno mišljenje Zakonodavnog odbora. Postavljam pitanje, u vezi sa ovim prethodnim, ko je odgovoran i da li će onaj ko je odgovoran snositi konsekvence? Jer, ako su svima puna usta demokratije, dva osnovna principa demokratije su princip odgovornosti i princip smenjivosti. Kada je u pitanju izveštaj o poslovanju NIS-a, to je divan primer da ti elementarni principi demokratije budu primenjeni. Gospodine ministre, od vas očekujem odgovor, i ne samo ja, Vladan Batić u ime DHSS-a, nego čitava javnost – zašto je ta javnost obmanjivana i ko će odgovarati? Hvala.
Da li još neko želi reč? Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Da.) Reč ima ministar Petar Škundrić. Izvolite.
Nekoliko reči, a i odgovor u vezi sa postavljenim pitanjem. Danas zaseda Upravni odbor Naftne industrije Srbije, koji razmatra izveštaj revizora. Vlada će postupiti po utvrđenom izveštaju i preduzeti potrebne mere, uključujući i mere koje će se odnositi na utvrđivanje odgovornosti. Žao mi je, gospodin Maraš je izašao, postavio je pitanje u vezi sa rešavanjem starog ruskog duga, vezano za gas. Mogu da vam kažem da je taj stari dug vezan do 2000. godine razrešen sporazumom između dve vlade o regulisanju obaveza bivšeg SSSR-a, po obračunima vezanim za robni promet između bivšeg SSSR-a i SFRJ. Reč je o iznosu od 188.000.000 američkih dolara. Kada je reč o dugu koji je nastao posle 2000. godine, 29.000.000 američkih dolara vraća se na taj način što se na svakih hiljadu kubnih metara cena povećava za tri dolara, i to će biti plaćano dok se taj dug ne izmiri, do 2014. godine. Ostalo je neregulisano pitanje duga od trideset miliona američkih dolara posle 2001. godine. To je odgovor u vezi sa tim pitanjem, da ga ne biste ponovo postavljali i aktuelizovali, mislim da sam vrlo precizno odgovorio. U vezi sa konstatacijama o ponašanju ili o slanju poruka ino-partnerima u vezi sa ovim projektom i uopšte saradnjom u oblasti energetike, mogu da vam na to odgovorim veoma kratko – najveći partner u oblasti energetike odgovorio je na naše oblike saradnje podizanjem na najviši mogući stepen strateških i partnerskih odnosa između Ruske Federacije i Srbije. U vezi sa ovim zakonom, želim da kažem ponovo da se on donosi kao poseban zakon u skladu sa članom 2. Zakona o eksproprijaciji i da će omogućiti realizaciju gasifikacije juga Srbije i razvoj određenih razvojnih projekata u vezi sa tim. Pozivam poslanike da daju podršku ovom zakonu. Hvala.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O CEVOVODNOM TRANSPORTU GASOVITIH I TEČNIH UGLjOVODONIKA I DISTRIBUCIJI GASOVITIH UGLjOVODONIKA (pojedinosti) Pre nego što vas obavestim o amandmanima i izveštajima odbora, kratko obaveštenje, s obzirom na to da je danas produžen rad, da će sednica Narodne skupštine biti u televizijskom prenosu do 18 časova i 30 minuta. Ukupno vreme produženja nakon 18 časova neće biti duže od 60 do 75 minuta, sa nekim logičnim prekidom, s obzirom na to da mnogi poslanici putuju, tako da mogu da stignu kućama i da dođu sutra na sednicu u 10 časova. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Radovan Radovanović, Olena Papuga, Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica, Saša Maksimović, Milan Lapčević, Vjerica Radeta, Nikola Savić, Petar Jojić, Momir Marković, Goran Mihajlović, Milan M. Nikolić, Gordana Pop-Lazić, Zoran Krasić i Mirko Munjić. Primili ste izveštaj Odbora za industriju i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, prelazimo na pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, osnovno pravilo pri pisanju zakona je da zakonske norme budu kratke, jasne, koncizne, primenljive, da se delatnosti, ukoliko postoje, od prvog člana pa nadalje odvoje, da se zna o čemu se radi, da bude primenljiv i razumljiv za sve. Ne samo za ministra, ne samo za pravnike, nego za sve građane. Kada se ovakav zakon piše onda se u zakonu crticama ili brojčano odvoje delatnosti. U članu 1. ovog zakona, gde je sve strpano zbrda-zdola, kaže: „Ovim zakonom uređuju se uslovi za bezbedan i nesmetan cevovodni transport gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciju gasovitih ugljovodonika, projektovanje i izgradnja, održavanje i korišćenje cevovoda i unutrašnjih gasnih instalacija“. Pod istu kapu, u isti koš ste strpali, recimo, gasovode, magistralne gasovode sa pritiskom od 50 bara i unutrašnju gasnu instalaciju, u kojoj je pritisak manji od vašeg krvnog pritiska, gospodine ministre. Duboko verujem da vam ovi koji su prethodno govorili nisu podigli pritisak, tako da ćete saslušati i amandmane na ovaj zakon. Ubeđen sam da ćete mnoge od ovih amandmana usvojiti, bez obzira na to što je Vlada donela ove stavove i neke amandmane usvojila a neke nije usvojila. Smatram da je ovaj član 1. trebalo podeliti na više članova ili crticama, alinejama ili brojčano odvojiti delatnosti, jer nemoguće je ovako kako ste napisali. Prosto je neprihvatljivo. Hvala.
Narodni poslanik Milan M. Nikolić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 1. doda novi član 1a. Reč ima gospodin Nikolić.
Poštovani narodni poslanici, pred nama je zakon o transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika. U obrazloženju zakona kaže se da je zakon o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika propis koji je neophodan u cilju regulisanja, održavanja i izgradnje gasovoda u tehničkom smislu, kao i da treba da bude pravni osnov za donošenje podzakonskih akata. Takođe je neizbežno, naglašavam, usaglašavanje naših propisa sa propisima EU, kao da mi ne možemo napraviti propise koji su kvalitetniji i na nivou EU. Moj amandman se dosta oslanja na amandman prethodnika Momira Markovića. Želeo sam da se delatnosti razdvoje, a za to ima osnova u tehničkom smislu, ako pogledamo šta predstavlja cevovodni transport, šta je distribucija, a šta je unutrašnji transport. Cevovodni transport su magistralni vodovi koji su opterećeni pritiskom od 50 bara. Oni se rade od čeličnih cevi i za njih važe propisi koji to zadovoljavaju. S druge strane, imamo distributivni gasovod, koji je za razvod po gradovima, to su manji pritisci, pritisci od 16 bara i dolaze i do pritiska koji je Momo Marković pomenuo malopre. Vlada nije prihvatila ovaj amandman iz razloga, kako navodi, što je član 1. ovog zakona jasno propisao da se ovim zakonom uređuju uslovi za bezbedan cevovodni transport gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciju gasovitih ugljovodonika, projektovanje, izgradnja, korišćenje i održavanje cevovoda i unutrašnjih gasnih instalacija. Smatram da bi bilo umesno i korisno da se ovo razdvoji, makar novom alinejom, ne samo ovim članom, jer bi to bilo jasnije i celishodnije. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada je prihvatila amandman, a Odbor za industriju nije prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Vlada nije prihvatila amandman, a Odbor za industriju je prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.)
U ime SRS podneo sam amandman na član 2. tač. 10) zakona o cevovodnom transportu. Šta znači tačka 10)? Odnosi se na unutrašnje gasne instalacije i glasi – gasovodi, spojni vodovi, pripadajuća zaporna, regulaciona i sigurnosna armatura koja počinje iza izlazne protivpožarne slavine merno-regulacione stanice ili iza izlaznog spojnog voda merno-regulacionog seta na kome se prirodni gas predaje kupcu, a zaključno sa vrhom kanala za odvod produkata sagorevanja, osim trošila. Moj amandman se odnosio na to da se posle reči „merno-regulacione“ stavlja zapeta i dodaju reči „ili regulacione“, a posle reči „merno-regulacionog“ stavlja se zapeta i dodaju se reči „ili regulacionog“. Obrazloženje: unutrašnja gasna instalacija je sistem koji počinje na kraju distributivne mreže, iza seta u kome se distributivni pritisak svodi na radni. Nije obavezno da se u regulacionom setu uvek nalazi i merač potrošnje. Potrošnja energenata kod velikih potrošača se meri na samom ulazu u trošilo. Vlada nije prihvatila ovaj amandman sa obrazloženjem da merno-regulacione stanice i merno-regulacioni set predstavljaju mesto primopredaje prirodnog gasa kupcu, odnosno mesto na kome se vrši merenje isporučenog prirodnog gasa. Videli ste da to ne mora uvek da postoji i da se iza merno-regulacionog seta meri, kod velikih potrošača imamo merenje na samom trošilu, tako da je ovaj amandman trebalo prihvatiti.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime Poslaničke grupe SRS podnela sam amandman na član 3. koji govori da se cevovodi projektuju i grade u koridoru utvrđenom prostornim planom na trasi za koju se utvrdi da u pogledu prirodnih i radom stvorenih uslova i primenom propisa obezbeđuje bezbednost cevovoda i sigurnost života i zdravlja ljudi, životne sredine i materijalnih dobara. Mislimo da pored prostornog plana treba da se dodaju reči „i planovima regulacije“. Vlada je rekla da ovaj amandman ne prihvata, pozivajući se na Zakon o planiranju i izgradnji. Zapravo, Vlada je u svom obrazloženju objasnila ispravnost ovog amandmana i potrebu da se amandman prihvati. Kažete da se amandman ne prihvata zato što Zakon o planiranju i izgradnji ne poznaje pojam „planove regulacije“, pa onda objašnjavate šta kaže član 11. tog zakona – propisano je da se planski dokumenti sastoje od prostornih i urbanističkih planova, a prostorni planovi su prostorni plan Republike Srbije, regionalni prostorni plan, prostorni plan jedinice lokalne samouprave i prostorni plan područja posebne namene. Onda kažete – urbanistički planovi su generalni urbanistički plan, plan generalne regulacije i plan detaljne regulacije. Dakle, vi sami priznajete da ovaj član niste napisali u skladu sa članom 11. Zakona o planiranju i izgradnji, a, s druge strane, odbijate da prihvatite amandman. Molim vas da još jedanput razmislite ili eventualno da poslanici u danu za glasanje glasaju za ovaj amandman, zato što ovaj amandman samo detaljnije reguliše ovo što ste vi predvideli članom 3. i ne ostavlja nikakvu mogućnost nagađanja, niti zloupotrebe. Mi srpski radikali uvek se zalažemo za to i mislimo da svaka zakonska norma mora biti koncizna, precizna, jasna, da što je moguće manje ostavlja mogućnosti za zloupotrebe ili, eventualno, kako se to popularno kaže, pravne praznine, što ovaj član 3. svakako ima. Hvala.
Trideset sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Stav Srpske radikalne stranke je da uvek umesto reči „ministar“ treba upotrebiti reč „ministarstvo“, jer ministarstvo je državni organ, ministarstvo je institucija, a ministar je samo jedan čovek u ministarstvu, čovek koji vodi to ministarstvo. Ne može on donositi propise, ministarstvo donosi propise. Šta će se desiti kad, ne daj bože, već za koji dan, recimo, gospodina Škundrića smene – novi ministar dođe, a ministarstvo ostaje isto. Uostalom, kad uskoro vi izgubite vlast, pa je preuzmu druge demokratske snage, koje se zovu SRS, recimo, doći će ministar iz SRS, ali će ministarstvo uvek biti ministarstvo. Prema tome, gospodine ministre, ne tovarite sebi na vrat ovako nešto, jer će biti – to je Škundrićev zakon. Sećate se mnogih zakona koji su ovi isti sa kojima ste sad u koaliciji kritikovali – to je Slobodanov zakon, to je Zoranov zakon, to je Škundrićev zakon itd. Neka ne bude zakon Škundrićev, nego neka bude zakon ministarstva. Mi smo pisali amandmane, ali podrazumeva se da svugde gde piše „ministar donosi propise“ treba da bude „ministarstvo donosi propise“; ministar samo potpisuje.
Hvala. Reč ima ministar.
Zakone donosi Narodna skupština; ministar ne donosi zakone, ministar može da donese određeni akt, kako je zakonom uređeno.
Hvala. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Marković.
U članu 4: „Ministar nadležan za poslove energetike (u daljem tekstu: ministar), po pribavljenom mišljenju ministra nadležnog za unutrašnje poslove, propisuje uslove za ...“; amandmandski sam reagovao i tražio sam da prvo dolazi: „projektovanje, izgradnja i eksploatacija“, a onda dalje kako je nabrojano: „izbor trase cevovoda, lokaciju i način izgradnje objekata koji su sastavni delovi cevovoda“ itd. Vi ste, gospodine ministre, u članu 4. ispustili dve osnovne stvari bez kojih nema ni izgradnje gasovoda – nema bez projektovanja, nema bez poslova koji se zovu izgradnja i nema bez poslova koji se zovu eksploatacija tog objekta koji je izgrađen, u ovom slučaju gasovoda koji je izgrađen. U ovom članu vi to ne vidite, odnosno ispustili ste iz zakona. Bojim se da ste koristeći onu maksimu – „sa prljavom vodom“, jer ste mislili da je prethodni zakon malo prljava voda, vi i dete iz korita prosuli. Ne može bez ovih delatnosti, ne može se zakon primeniti.
Hvala. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Mihajlović.
Hvala lepo, gospodine Novakoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mi danas u okviru rasprave u pojedinostima diskutujemo o četiri objedinjena predloga zakona, na koje je Poslanička grupa SRS podnela relativno veliki broj amandmana čiji je cilj da dograde ove prilično krute i uopštene odredbe koje su sadržane u ovim predlozima, a o kojima je svoje generalno mišljenje dao naš ovlašćeni predstavnik narodni poslanik Sreto Perić u okviru rasprave u načelu, koja je vođena pre nekih desetak dana u ovoj skupštini. Uz već uobičajenu konstataciju da je i ovoga puta Vlada Republike Srbije prihvatila mali broj amandmana podnetih od strane opozicionih poslanika, naša poslanička grupa pokušaće danas da još jednom odbrani ove predložene amandmane i da ubedi ovu tananu skupštinsku većinu da o njima ponovo razmisli i da u danu za glasanje usvoji što veći broj amandmana koji su, po nama, vrlo kvalitetni i logički i sadržajno smisleni. Sva četiri predloga ovih tzv. energetskih zakona tretiraju jednu veoma osetljivu problematiku, jer se, u krajnjoj liniji, radi o ličnoj i kolektivnoj bezbednosti ljudi i svih onih koji direktno ili indirektno dolaze u kontakt sa transportom ovih ugljovodonika, gasovitih i tečnih. Stoga se moj prvi amandman odnosi na uslove za bezbedan i nesmetan cevovodni transport tečnih ugljovodonika, još preciznije, na projektovanje i izgradnju cevovoda, što konkretno tretiraju članovi od 3. do 7. Predloga zakona. Stoga sam dao predlog da se u članu 4. posle reči „ministra nadležnog za unutrašnje poslove“ stavi zapeta i član dopuni rečima „i pribavljeno mišljenje stručnih službi iz oblasti transporta i distribucije“, tako da bi u novoj verziji član glasio: „Ministar nadležan za poslove energetike, po pribavljenom mišljenju ministra nadležnog za unutrašnje poslove, kao i mišljenju stručnih službi iz oblasti transporta i distribucije gasovitih i tečnih ugljovodonika...“, jer bez obzira na to koliko je ministar stručan i kompetentan, ovo je vrlo kompleksna problematika i sigurno je da treba uzeti u obzir mišljenja tehničkih lica i ostalih stručnjaka koji se bave ovom problematikom. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Znamo da stara poslovica kaže: „Bolje je sprečiti, nego lečiti“; znači, predlažem da se još jednom ovo razmotri i da skupštinska većina u danu za glasanje prihvati navedeni amandman.
Minut i dvadeset sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Markoviću.
Gospodine ministre, nije cevovod juče prošao kroz Srbiju, Srbija već nekoliko desetina godina koristi prirodni gas kao energent i izgradnja gasovoda je odavno poznata, bar preduzećima, odnosno stručnjacima iz preduzeća koja se ovim poslom bave. Da se razumemo odmah, ovaj zakon se donosi da bi se omogućila izgradnja „Južnog toka“ i svih onih gasovoda koji će iz „Južnog toka“ proizilaziti, znači, razvodnih gasovoda i distributivne mreže. Možda bi se to postiglo izmenom prethodnog zakona, koji u određenim delovima nije bio zadovoljavajući, međutim, ima jedna stvar koju ste ispustili. Zakon o energetici je krovni zakon. Ovaj zakon i svi drugi zakoni, vezani za rudarstvo, ugljenokope, električnu energiju, vezani za sve drugo, moraju da budu uklopljeni u taj krovni zakon, Zakon o energetici. Čini mi se da se u nekim (kasnije ćemo doći do toga) članovima ovog zakona osećaju disonantni tonovi u odnosu na taj zakon. Što se tiče člana 5, oduvek je postojao nadzor nad gasovodom, daljinski nadzor nad gasovodom, i on se postiže na jedan vrlo efikasan i relativno jeftin način. Problem predstavlja upravljanje gasovodom, daljinsko upravljanje gasovodom, pogotovo daljinsko upravljanje gasovodom onako kako ste ga vi zamislili. Molim vas lepo, da bi daljinsko upravljanje gasovodom moglo biti postavljeno na transportnom sistemu, na gasovodu koji ima jedan krak ili, eventualno, da se negde račva, kao što se sadašnji gasovod račva ovde kod Batajnice i jedan deo se odvaja za Republiku Srpsku i dalje za BiH, a drugi deo nastavlja dalje prema Paraćinu, i suviše je skupa elektronika, ili pneumatski ventili koji bi za daljinsko upravljanje morali da se koriste. Možda bi to i moglo na magistralnim gasovodima da se ugradi i da se iz jednog distributivnog centra upravlja celim gasovodnim sistemom; problem dolazi onog trenutka kada se iz tog transportnog gasovoda izdvajaju razvodni gasovodi, distributivne mreže, pa sve do potrošača, odnosno do unutrašnjih gasnih instalacija. Nemoguće je, verujete, razgovarao sam sa stručnjacima iz ove oblasti, sa stručnjacima koji su čitav radni vek proveli, nemoguće je uspostaviti jedan centar iz koga će se daljinski upravljati celim gasovodnim sistemom. Na stranu to što bi ovo bar za 30%, ako ne i više, povećalo cenu izgradnje gasovoda. Zbog toga sam i tražio da se u članu 5. st. 1. reči „i upravljanje“ brišu i da se u stavu 2. reči „i upravljanja“ takođe brišu.
Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su ovaj amandman. Amandman na član 6. stav 1, koji se po sadržini odnosi na član 15. stav 2. Predloga zakona, zajedno su podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Babiću, izvolite.
Na član 7, da li je tako?
Na član 6.
Izvinite.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Munjić ima reč.
Tražio sam da se u članu 6. stav 2. posle reči „ministra nadležnog za unutrašnje poslove“ dodaju reči „i uz konsultacije stručnih službi iz oblasti cevovodnog transporta i distribucije“. Da malo pojasnimo – član 6. se odnosi na električnu opremu i instalacije i u stavu 2. ovog člana propisano je u predlogu da ministar, po pribavljenom mišljenju ministra nadležnog za unutrašnje poslove, propisuje uslove projektovanja, ugradnje i održavanja opreme i instalacija. U amandmanu tražim da se prethodno izvrše i konsultacije sa stručnim službama iz oblasti cevovodnog transporta i distribucije. U svom obrazloženju zašto ne prihvata ovaj moj amandman Vlada kaže: „Amandman se ne prihvata iz razloga što je Poslovnikom Vlade propisano od kojih se organa pribavljaju mišljenja u toku pripreme odgovarajućih materijala, koje se shodno primenjuju i kada neki akt donosi jedan nadležni ministar po pribavljenom mišljenju drugog nadležnog ministra.“ Ovo je jako restriktivno tumačenje. Jasno je svima da postoji Poslovnik Vlade i da je u tom poslovniku sigurno propisano ko, kada, od koga traži mišljenje, koje mišljenje traži itd. Međutim, ovde se radi o električnoj opremi i instalacijama koje se postavljaju u zonama opasnosti. Ako već predlagač zakona u predlogu ovog zakonskog akta kaže da se oprema postavlja u zonama opasnosti, zar mislite da će nekom od ministara spasti epolete ili nešto mu se desiti ukoliko se od njega traži, odnosno od njegove stručne službe mišljenje o ovom problemu? Neprihvatanjem amandmana doći ćete u situaciju da zbog postavljanja električnih instalacije i opreme, a da prethodno nije adekvatno konsultovana struka, dovedete u opasnost život i zdravlje ljudi. Koliko vodite računa o životu i zdravlju ljudi, građana Srbije pokazaće prihvatanje ili neprihvatanje ovog amandmana.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Jojiću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, što se tiče člana 7, u ime SRS sam predložio da se izvrše određene korekcije i da se u stavu 1. posle reči „biogas“ stavi tačka, a preostali deo teksta briše. To sam predložio iz praktičnih razloga. Želeo bih da napomenem ovom prilikom, gospodine ministre, vi znate da je Pančevo najzagađeniji grad u celoj bivšoj SFRJ, bivšoj SRJ i sada u Republici Srbiji. Južna industrijska zona, gde su, pre svega, „Petrohemija“ i Rafinerija, koje imaju velike cevovode, na desetine kilometara, iz kojih se ispušta konstantno unazad 20-30 godina otrovni materijal, gasovi koji truju Pančevo... Usled toga, u Pančevu u ovom trenutku ima 3.500 građana koji su oboleli od raka. Uz njihovu tragediju i Vlada Republike Srbije i ministar za zdravstvo su se potrudili da im zagorčaju život, utoliko što se ne dozvoljava da se građani Pančeva leče u Beogradu, već moraju da putuju u Sremsku Kamenicu na terapiju. Čak za neke medicinske usluge moraju da idu iz Pančeva u Vrbas! Vidite, posledice koje trpe građani Pančeva su ogromne; 3.500-4.000 dece boluje od bolesti respiratornih organa. Gospodine ministre, niste u tome učestvovali, niste vi krivi, ali su krivi svi prethodni ministri koji su vodili vaš resor; krivi su svi oni koji su bili ministri, i sadašnji ministar životne sredine. Molim vas da pošaljete inspekciju, ako imate pravo na to, ako vas ne budu proterali iz Vojvodine, da izvrši inspekcijski nadzor u „Petrohemiji“, gde su u bazenima smeštene ogromne količine tečnog otrovnog materijala, koji se ispušta, a bazeni se ne zatvaraju. Ministar Dulić je prošle godine obećao da će dva miliona evra biti namenjeno „Petrohemiji“ da sanira te bazene u kojima se deponuju najotrovnije i najopasnije materije. Šta Vlada Republike Srbije i Ministarstvo čine? Obećalo je da će kupiti neke aparate i postaviti ih na dva mesta, kako bi se merilo zagađenje. Međutim, od toga Pančevo nema nikakve vajde. Potrebno je da vaša inspekcija, pošto ovim zakonom u članu 30... Mene zabrinjava, već vidim, ukoliko ovaj zakon bude usvojen, vi ste predvideli da ćete autonomnoj pokrajini poveriti vršenje inspekcijskog nadzora u oblasti energetike. Mogu slobodno da kažem da ovo vodi, pre nego što su statut i zakon o AP Vojvodini usvojeni, oduzimanju određenih ingerencija Vladi Republike Srbije. Pogledajte u članu 31. stav 2: „Autonomnoj pokrajini poverava se vršenje inspekcijskog nadzora na teritoriji autonomne pokrajine.“ Kao što vidite, to nije ni bitno u ovom trenutku, ali biće reči o nečemu drugome, u odnosu na statut i u odnosu na zakon. Pozivam ministra Dulića da ispuni ono što je obećao Pančevcima, a to je da će preduzeti sve potrebne mere da se zaštita životne sredine u Pančevu obezbedi i da se omogući građanima Pančeva da žive normalno, iako je poznato da je ta industrijska južna zona u ovom trenutku u teškoj situaciji, pogotovo „Petrohemija“. Azotara se već izvlači iz one teške ekonomske situacije u kojoj je bila, zahvaljujući tome što je raskinut ugovor sa onim profiterima koji su pančevačku Azotaru kupili za 13.000.000 dolara, a prodali je za 32.000.000 dolara; njena knjigovodstvena vrednost bila je 45.000.000 evra, a imali su i robu u magacinima vrednu devet i po miliona evra. Mi smo u Skupštini već nekoliko godina o tome razgovarali. Dobro je što je taj ugovor raskinut i dobro je što je sada radnicima Pančeva, to jeste radnicima Azotare omogućeno da nešto zarade, ako mogu, mada još uvek plate ne primaju, već neku crkavicu, daje im se na ruke, u minimalnom iznosu. Pančevo je bilo grad koji je imao veći dohodak od cele Crne Gore, a sada je to prosjački grad, 40.000 radnika na teritoriji grada Pančeva je bez posla. Životna sredina je zagađena. Ovo govorim jer oni koji kupuju ove energente moraju biti kontrolisani. Očekujem da će ministarstvo nadležno za energetiku i Ministarstvo životne sredine preduzeti mere da se građanima Pančeva pomogne da i oni otvore ponekad prozore i vrata, da se ne zatvaraju kao da su u nekoj komori, kako je ovih dana bilo. Ne daj bože da ste ovih dana došli u Pančevo; neki su se spremali čak da se iseljavaju iz grada. Zbog toga smatram da je u sklopu ovog zakona nužna inspekcijska kontrola. Potrebno je građanima Pančeva, jer su zaslužili... Pančevo su čerupali i Novi Sad i Beograd i zato je to jedna kasaba, a pogledajte kakav je Novi Sad – Novi Sad je velegrad, a šta će biti tek kada bude usvojen ovaj statut! U Pančevu je još uvek turska kaldrma. Ali, mogu da vam kažem, Pančevo nikada nije imalo posebno rukovodstvo, političko. Uvek se dodvoravalo Novom Sadu, Beogradu. Tražili su foteljaši fotelje u Novom Sadu i Beogradu i zato su građani Pančeva jako teško prošli; njima se crno pisalo zbog toga što su imali loše rukovodstvo. Ali, u tome im je svesrdno pomagala i Vlada Republike Srbije. Hvala.
Pet minuta i pedeset sekundi od vremena poslaničke grupe. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Reč ima gospodin Zoran Babić.
Hvala vam. Dame i gospodo narodni poslanici, zajedno sa kolegama iz Poslaničke grupe Napred Srbijo Srpske napredne stranke podneo sam amandman na član 7. stav 2. ovog predloga zakona. Naime, sam pojam „odorizacija“ znači dodavanje sredstava karakterističnog, neprijatnog i jakog mirisa prirodnom gasu, biogasu i tečnom naftnom gasu, u cilju utvrđivanja njegovog nekontrolisanog isticanja. Drugim rečima, postupak odorizacije sprovodi se radi utvrđivanja eventualnog oštećenja cevovoda. Članom 7. ste predvideli da ministar propisuje uslove projektovanja sistema odorizacije gasovitih ugljovodonika, izbor sredstava za odorizaciju i način odorizacije. Sve je to u redu, kao što je u redu i što je pravilno to što ćete podzakonskim aktom bliže propisati sistem odorizacije, izbor sredstava za odorizaciju i način odorisanj, međutim, vi nigde u Predlogu zakona, a verovatno toga neće biti ni u podzakonskim aktima, ne predviđate, ne definišete periodičost redovne odorizacije. Logično je da se odorizacija vrši nakon izgradnje cevovoda, a pre puštanja cevovoda u rad, kao i nakon izvršenih investicionih ili havarijskih radova na cevovodu. Šta je sa redovnim kontrolnim odorizacijama cevovoda? Kada će se one obavljati? Jednom dnevno, nedeljno, mesečno, kada? To ovaj predlog zakona ne prepoznaje i ne predviđa. To što će cevovodi imati sistem odorizacije neće imati efekte, jer niste propisali ritam vršenja kontrole cevovoda metodom odorizacije. Zbog toga vas pozivam da u danu za glasanje prihvatite ovaj amandman.
Hvala. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Reč ima gospodin Munjić.
Hvala. Ja sam tražio da se u članu 7. stavu 2. posle reči „sredstva za odorizaciju“ stavi zarez i da se dodaju reči „koja ne sadrže kancerogene materije i materije opasne po zdravlje i život ljudi“. Jasno je da su prirodni gas, tečni gas i biogas materije koje ne sadrže posebno izražen miris. Da bi one bile prepoznatljive, uočene, vrši se taj postupak odorizacije. Obogatite ih nekom materijom koja ima miris i onda su one prepoznatljive. Sredstvo koje se uglavnom koristi za proces odorizacije jeste tzv. etil-merkaptan. Međutim, mislim da je svima jasno, a to i analize pokazuju, etil-merkaptan je sredstvo koje sadrži određene kancerogene materije i određene materije koje su opasne po život i zdravlje ljudi. Mnogo veću težinu bi imalo da se zakonom predvidi da ovo sredstvo nema u sebi kancerogene materije. Zar nije previše osiromašenog uranijuma prosuto po vazduhu, vodi, zemlji ove države Srbije prilikom besomučnog bombardovanja od strane NATO alijanse 1999. godine? Zar nije dovoljno što će generacije i generacije mladih, ali i starih stanovnika Srbije imati nesagledive posledice u pogledu zdravlja i života, baš usled posledica ovog bombardovanja osiromašenim uranijumom? Da li vi mislite da odoransi novije generacije apriori nemaju kancerogene materije? Da oni, recimo, ako se uvoze, samo iz tog razloga nemaju kancerogene materije? Sigurno da ih imaju i jasno je da to treba posebno predvideti u zakonu. Vi kažete da će se to predvideti podzakonskim aktima. U redu je da se predvide svi ostali elementi vezani za ovo, ali mnogo veću težinu i mnogo veći značaj ima da se u jednoj jedinoj rečenici predvidi da će te materije biti materije koje nemaju u sebi kancerogena svojstva, nemaju u sebi elemente koji su opasni po život i zdravlje ljudi. Mislim da treba pooštriti kriterijume za odorizaciju. Imaćete manje obolelih od kancera i mislim da iz tih razloga treba prihvatiti ovaj amandman. Hvala.
Minut i pet sekundi. Ministar Škundrić ima reč.
Hteo bih da ukažem na to da vodimo računa kada govorimo o određenoj materiji da je znamo dobro. Rekao bih vam da etil-merkaptan ne sadrži u sebi toksične supstance, kancerogene, on je sam po sebi toksičan i kancerogen. Ne, dobro da se razumemo, važno je precizno reći o čemu se radi. Uredbom mora da se uredi po standardima koji to moraju da izbegnu. Mnoge supstance su do juče korišćene kao obeleživači u raznoraznim procesima, a nije se znalo da imaju toksične ili kancerogene efekte. Kada se sazna da neka od supstanci ima takav efekat, ona se eliminiše. Znači, našom uredbom biće uzeti u obzir najviši standardi. To je suština donošenja ovih uredaba ili podzakonskih akata koji detaljnije uređuju tu problematiku. Prema tome, samo skrećem pažnju na to da mi znamo tu problematiku, da znamo šta su merkaptani. Kao hemijski tehnolog, mogu da vam kažem da nema netoksične supstance. Ukoliko se pretera sa određenim količinama, od šećera, vode... Ako čovek popije više vode nego što organizam može da prihvati, imaće ozbiljne probleme. Isto tako, ukoliko konzumira određenu količinu natrijum-hlorida, neće imati problema, ali ako pređe dozvoljene granice, imaće problema. Ovde nije reč o tome. Merkaptani jesu toksične materije; ne sadrže u sebi neke druge, nego su takve same po sebi.
Gospodin Mirko Munjić.
Gospodine ministre, meni je drago što ste rekli da je ovaj etil-merkaptan sam po sebi toksična materija. Sam po sebi je materija koja ima neka svojstva koja eventualno mogu da izazovu ovo o čemu sam pričao. Siguran sam da to znate bolje od mene. Međutim, ja tražim da sa stanovišta zakona bude ozbiljnije shvaćena ova materija, dakle, da uđe u projekat ovog zakonskog propisa nešto što je strahovito opasno za naše stanovništvo. Rekao sam da je zemlji Srbiji dosta toksičnih, otrovnih materija, da je zemlji Srbiji dosta osiromašenog uranijuma, koji su ovi nazoviprijatelji ove zemlje besomučno bacali po ovoj zemlji. Zbog toga je vrlo važno da ovo ne bude regulisano samo podzakonskim aktom, nego da u zakonu bude upisano da ovo ne sme da se koristi. To je ono o čemu ja pričam i mislim da se odlično razumemo, samo što bi vi trebalo da prihvatite ovaj amandman i da to unesete u projekat zakona, ništa drugo.
Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Gospođo Radeta, izvolite.
Gospodine Škundriću, prihvatili ste neke amandmane poslanika SRS koji su, rekla bih, baš iz vaše struke, i to je dobro, ali ne znam zašto vam pravnici nisu sugerisali da prihvatite amandmane koje sam podnosila, a koji su, slobodno se može reći, dobrim delom pravnotehnička i nomotehnička redakcija zakona. Zaista, krajnje iskreno i dobronamerno, na osnovu višegodišnjeg iskustva, sugerišem da prihvatite ovaj amandman na član 9. Član 9. govori o tome da se puštanje u rad cevovoda vrši u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima, a ja sam dodala da je za to potrebno prethodno pribaviti upotrebnu dozvolu, u skladu sa Zakonom o energetici i Zakonom o planiranju i izgradnji. Vaši saradnici su napisali da se amandman ne prihvata iz razloga što je izgradnja energetskih objekata propisana zakonom kojim se uređuje prostorno planiranje i izgradnja objekata, a po prethodno pribavljenoj energetskoj dozvoli, koja se izdaje u skladu sa Zakonom o energetici. Dakle, vi ste napisali u obrazloženju ono što vam predlažem u samom amandmanu. Verujte, ministre, ako prihvatite ovaj amandman, imaćete jasniju situaciju. Niko od onih koji učestvuju u puštanju cevovoda u rad neće moći da zloupotrebi to što će da radi, nego će morati da vodi računa o tome da pre puštanja u rad cevovoda mora da postoji upotrebna dozvola. To regulišu i Zakon o planiranju i izgradnji i Zakon o energetici. Zašto sada, kada donosite ovaj zakon i kada govorite o puštanju u rad cevovoda, zašto ne napisati i ovo što samo razjašnjava ovu pravnu normu, precizira je i otklanja svaku mogućnost eventualne zloupotrebe i ko zna čega još u radu onih koji ovaj posao budu radili, ako ne budu imali preciznu normu koja ih na to obavezuje? Hvala.
Dvadeset sekundi od vremena poslaničke grupe. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Izvolite, gospodine Nikoliću.
U ime Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 11. Član 11. glasi: „Energetski subjekt koji obavlja delatnost transporta, odnosno distribucije cevovodima dužan je da svojim aktima utvrdi funkcionalne zahteve, postupak i način rukovanja cevovodima prema preporuci proizvođača opreme, kao i postupak i periodiku održavanja cevovoda, u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima“. Amandmanom predlažem da se ovaj član briše. Iz kojih razloga? Ova obaveza je već definisana Zakonom o energetici i Uredbom za isporuku prirodnog gasa kao obaveza prema Agenciji za energetiku, tako da je nepotrebno tu materiju regulisati i ovim zakonom, tim pre što ne postoji supremacija ovog zakona u odnosu na Zakon o energetici. U objašnjenju ovog zakona stoji da je ovaj zakon trebalo terminološki uskladiti sa Zakonom o energetici iz 2004. godine, ali to ne znači da treba ponavljati obaveze koje su već definisane tim zakonom. Zanimljivo je obrazloženje Vlade, koja nije prihvatila ovaj amandman, kaže: „Amandman se ne prihvata iz razloga što navedena materija nije regulisana Zakonom o energetici i Uredbom za isporuku prirodnog gasa“. Postavlja se pitanje šta treba sa čim usaglašavati, da li Zakon o energetici, koji je po meni stariji, sa Zakonom o transportu ili obrnuto, što bi trebalo da bude? Hvala.
Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Za reč se ne javlja niko. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Marković.
Gospodine ministre, član 13. kaže: „Cevovodi ili delovi cevovoda i njihovih uređaja i postrojenja koji su privremeno isključeni iz upotrebe, kao i novi ili rekonstruisani cevovodi koji nisu pušteni u rad u propisanom roku, mogu se pustiti u rad nakon ponovo izvršenog ispitivanja, u skladu sa članom 9“, gde kažete da se puštanje u rad vrši u skladu sa zakonom i tako dalje. Ne postoje propisani rok. Ja sam amandmanom tražio da se taj propisani rok briše. Onog trenutka kada se deo gasovoda ili jedan krak gasovoda isključi iz upotrebe i na njemu se vrši bilo kakva popravka, rekonstrukcija, izgradnja, dogradnja, prilikom novog puštanja oni moraju biti ispitani; moraju svi biti ispitani i, pored toga, moraju se mnoge druge stvari uraditi. Amandmanom sam tražio da se posle reči „izvršenog ispitivanja“ dodaju reči „i dobijanja upotrebne dozvole u skladu sa zakonskim i tehničkim propisima“. Zašto? Upotrebna dozvola je vrhunac, kapa, dokaz da je taj cevovodni sistem, deo cevovodnog sistema, neki sklop unutar cevovodnog sistema spreman za upotrebu, da je prošao sve one procedure, dakle, da je izvršeno ispitivanje i sve ostalo, podešavanje, ako se radi o nekoj opremi koju treba podesiti. Dakle, ispitivanje je obavezno i kada se na dva sata isključi deo gasovoda i na njemu radi nekakva rekonstrukcija ili bilo koji postupak. Kada se sve završi, onda se dobija upotrebna dozvola za taj deo gasovoda i upotrebna dozvola je kruna. Ne vidim razlog zašto amandman nije usvojen. Hvala.
Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Mihajlović. Imate reč.
Članovi 10 - 14. Predloga zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika bave se održavanjem i korišćenjem transportnog sistema. U tom kontekstu sam podneo amandman na član 14, kojim predlažem brisanje i stava 1. i stava 2. u navedenom članu. Objasniću ponaosob. Najpre, stav 1. kaže: „Energetski subjekt koji obavlja delatnost transporta, odnosno distribucije cevovodima dužan je da vodi evidenciju o transportovanim i distribuiranim količinama gasovitih i tečnih ugljovodonika i da podatke iz te evidencije u propisanom roku dostavlja ministarstvu nadležnom za poslove energetike.“ Razlog zašto sam predložio brisanje ovog člana je jednostavan – Zakon o energetici već predviđa obavezu da posebna Agencija za energetiku vodi evidenciju o podacima dobijenim od strane energetskih subjekta, pa bi ovo bilo nepotrebno dupliranje poslova, odnosno osnivanje agencije u agenciji. To bi bilo krajnje nelogično, jer ako već imamo jednu agenciju koja po prethodnom zakonu radi ovaj posao, zašto bi to predviđao i nov zakon? Još je čudnije obrazloženje Vlade povodom odbijanja ovog amandmana, koja praktično demantuje samu sebe, jer se u obrazloženju kaže da je Zakonom o energetici propisano samo donošenje energetskog bilansa Republike Srbije, a ne i evidencija. U daljem tekstu se kaže da podatke za izradu energetskog bilansa Ministarstvu dostavlja Agencija za energetiku. Ako ti podaci treba da se dostave Ministarstvu, zašto ne idu direktno od energetskog subjekta, nego mora preko spomenute agencije? Ovo je jedno nepotrebno, administrativno, komplikovano rešenje koje očito ima za cilj da se udome različiti partijski kadrovi koji verovatno imaju neke velike zasluge. U drugom stavu člana 14. kaže se da Ministarstvo bliže propisuje način vođenja evidencije o transportovanim i distribuiranim količinama gasovitih i tečnih ugljovodonika iz stava 1. ovog člana. Takođe je nepotrebno da ministar propisuje način evidencije, jer je to već propisano u Zakonu o energetici, što znači da predlažem kompletno brisanje ovog člana, iz navedenih razloga. Hvala.
Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Momir Marković.
Ovo je primer da se pri pisanju ovog zakona nije mnogo vodilo računa o terminima, pa ćete u članu 15. na tri mesta, u st. 1, 3. i 4, naći reč „naftovod“. Mislilo se verovatno na cevovod, jer cevovod podrazumeva i naftovode, i gasovode, i sve druge cevi kojima se transportuju određeni energenti itd. Zato smo amandmanom tražili da se u članu 15. u st. 1, 3. i 4. reč „naftovod“ zameni rečju „cevovod“. Onda će član 15. imati apsolutni smisao.
Hvala. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Gospodin Zoran Krasić je tražio da se u članu 16. posle stava 2. doda stav 3, koji glasi: „Lica koja su stekla stručnu osposobljenost i položila ispit po ranijim uslovima i propisima smatraju se licima sa položenim stručnim ispitom“. O čemu se radi? Više od četrdeset godina gasovodni sistem postoji u državi Srbiji; od početka u Vojvodini, a već dvadeset i nešto godina i u ostalom delu Srbije. Za to vreme neko rukovodi tim sistemom, neko je rukovao tim gasovodnim sistemima, neko je radio na tim poslovima, neko je, da bi taj posao radio, morao da polaže stručni ispit pred određenim komisijama, i ministarskim a i stručnim komisijama preduzeća u kojima se radilo. Ne možete sada tražiti od čoveka koji ima 39 godina radnog staža, radi na poslovima manipulacije, održavanja itd., da dolazi i da pred komisijom koju obrazuje ministar, po propisima koje odredi ministar, polaže stručni ispit. Oni se moraju smatrati ljudima sa položenim stručnim ispitom. Oni novi koji će raditi na tom novom gasovodu (mnogo posla će biti i mnogo će mladih doći da se zaposli) moraće da polažu te stručne ispite, pored kvalifikacija koje imaju. Ali, kada su u pitanju ovi koji već imaju iskustvo od 10, 15, 20, 30 godina i položene stručne ispite, suludo je od njih tražiti da ponovo polažu stručni ispit.
Reč ima ministar Škundrić.
Radi javnosti, a mislim da gospodin Marković zna, ovo se ne odnosi na one ljude koji imaju položene stručne ispite, vezano za gasovod; ovde je reč o naftovodima, za koje do sada ljudi nisu polagali stručni ispit. Prvi put se uvodi sada i za njih obaveza, kao za sve cevovode, i to je razlog zašto je to ovde posebno naglašeno.
Hvala. Izvolite, gospodine Markoviću.
Od svih naftovoda, lepo zvuči naftovod, mi imamo ovo parče koje nam je ostalo od 1916, pre nego što nam je Hrvatska uzurpirala, od Omišlja na Krku pa do granice i imamo nešto malo naftovoda, odnosno produktovoda između Azotare i Rafinerije u Pančevu. Ovaj zakon će najveću primenu imati upravo u gasovodnim sistemima koji postoje i koji će se graditi kroz državu Srbiju. Ne vidim koji ćemo mi to novi naftovod raditi. Neće ga biti. Gasovode hoćemo, za gasovode će se primenjivati ovaj zakon i zbog toga bi trebalo definisati i sam naziv.
Hvala. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Gospodine ministre, „Prilikom korišćenja i održavanja cevovoda može se iz cevovoda povremeno, na propisanim mestima, ispuštati u okolinu ili spaljivati na baklji samo neotrovni gas ili tečnost...“ itd. Ne može se ništa ispuštati u okolinu. Zato postoje baklje, zato postoje čitavi sistemi, kad se deo gasovoda, deo produktovoda imobiliše, kad se izvadi iz njega materija koja se u njemu nalazi, kako se oni ostaci koji se ne mogu izvaditi uništavaju. Može se spaliti, može se hemijski uništiti, ukoliko se radi o nekoj drugoj otrovnoj materiji, bilo koja da prolazi kroz cevovod. Kad se deo gasovoda izdvoji, uglavnom se na pokretnim bakljama spaljuje. Gas je i suviše opasan ako ga pustite u okolinu. Kad dođe do malo veće koncentracije zna da bude loš gospodar, ukoliko mu dozvolimo. Ne sme u zakonu da stoji da se može ispuštati u okolinu. Ovaj zakon će primenjivati sutra oni koji će polagati taj stručni ispit, pa će shvatiti da imaju pravo i da puste u okolinu određenu količinu.
Hvala. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? Izvinjavam se, izvolite gospodine Markoviću, ja sam vas gledao, ali čitali ste.
Pritisnuo sam, ali nije htelo da ... Gospodine ministre, tražio sam da se u članu 24. posle reči „unutrašnjih gasnih instalacija“ – ministar propisuje način projektovanja, izgradnje i izmene unutrašnjih gasnih instalacija – stavi tačka, a da se ostali deo teksta briše. Zbog čega? Šta je sa unutrašnjim gasnim instalacijama na kojima se ne menja kapacitet? Da li ćete za njih propisati uslove projektovanja, izgradnje, izmene itd? Šta je sa unutrašnjim gasnim instalacijama koje su već u eksploataciji? Da li ćete i za njih propisati način dogradnje i eventualne intervencije na ovom gasovodu? Neophodno je definisati čitav postupak, ceo postupak od projektovanja, izgradnje do ispitivanja, dobijanja dozvole, puštanja u rad unutrašnjih gasnih instalacija. Čini mi se da je tu deo nerazumevanja. Unutrašnja gasna instalacija je vlasništvo korisnika. Sve ostalo može biti vlasništvo distributera, vlasništvo transportera, vlasništvo države u krajnjoj liniji, ali unutrašnja gasna instalacija je vlasništvo korisnika i država će tu, ukoliko sada zakonski ne reaguje, posle toga imati vrlo malo mogućnosti da reaguje. Čini mi se da se ovim zakonom u pojedinim njegovim članovima krenulo u drugu krajnost i da država pokušava da stavi šapu na taj deo cevovoda.
Mislim da se sada nismo slušali. Pročitao sam da su Vlada i Odbor za industriju prihvatili ovaj amandman. Pravo je gospodina Markovića da pojača obrazloženje. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.)
U članu 25. u stavu 2. Predloga zakona propisano je da održavanje unutrašnjih gasnih instalacija može da vrši pravno lice, preduzetnik, odnosno sam kupac ukoliko ima odgovarajući uređaj i opremu i najmanje tri zaposlena lica koja ispunjavaju uslove iz člana 15. stav 3. ovog zakona. Članom 25. Predloga zakona u stavu 2. reguliše se održavanje unutrašnjih gasnih instalacija, pa se kaže da to održavanje vrši pravno lice, preduzetnik ili sam kupac, ukoliko ispunjava određene uslove; dakle, ako ima odgovarajući uređaj, odgovarajuću opremu i ako ima tri najmanje zaposlena lica koji ispunjavaju uslove iz člana 15. stav 3. ovog zakona. Tražili smo da se ovde uključi i stav 2. U stavu 3. se govori o poslovima rukovođenja naftovodom, dok stav 2. govori o poslovima tehničkog rukovođenja pogonom ili delovima cevovodnog sistema. Tražili smo da ovo zaposleno lice, prema stavu 2, ima završen sedmi stepen stručne spreme, da bude inženjer. Pošto ova lica rade na održavanju unutrašnjih gasnih instalacija, smatramo da će to održavanje biti mnogo kvalitetnije ukoliko se ovde uključi i lice iz stava 2. člana 15. Predloga zakona, diplomirani inženjer.
Hvala, gospodine Munjiću. Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.)
Član 27. kaže da ministar propisuje uslove i način izbora, ugradnje, ispitivanja i puštanje u rad trošila. Mislimo da uslovi ugradnje, ispitivanje i puštanje u rad trošila moraju biti definisani posebnim pravilnikom i da to treba da radi ministarstvo jer je ministarstvo organ državne uprave, kako je regulisano članom 136. Zato smo predložili brisanje ovog člana 27. Vlada amandman nije prihvatila zato što materijalni propis (Predlog ovog zakona) mora sadržati pravni osnov za donošenje podzakonskog akta, a Zakonom o energetici nisu regulisana trošila. Nismo rekli da ovaj zakon ne treba da, kao materijalni propis, sadrži pravni osnov za donošenje podzakonskog akta, već smo rekli da podzakonske akte treba da donese Ministarstvo i da moraju biti u skaldu sa Zakonom o energetici i u skladu sa ovim zakonom. Vrlo su interesantna ova vladina obrazloženja. U svim, ovo je već treći amandman o kojem govorim, svaki put vladino obrazloženje samo je potvrda da je amandmansko rešenje bolje od predloženog. Jedino mi nije jasno zašto se na kraju ipak ne prihvati. Hvala.
Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Reč ima gospodin Marković.
Ovaj član je kontradiktoran Zakonu o energetici i Uredbi o isporuci prirodnog gasa, jer je tamo jasno definisana obaveza provere dokumentacije o ispravnosti unutrašnjih gasnih instalacija. Unutrašnja gasna instalacija je vlasništvo korisnika. Ako se radi o unutrašnjoj gasnoj instalaciji u preduzeću, pogonu, onda je vlasnik pogona i vlasnik unutrašnje gasne instalacije. Maločas sam obrazlažući onaj amandman koji ste već usvojili rekao dokle dopiru obaveze transportera, distributera, a gde je dalje obaveza kupca. Kod puštanja u rad unutrašnjih gasnih instalacija mora da se dobije upotrebna i građevinska dozvola. Da bi se upotrebna i građevinska dozvola dobile, moraju da se završe sve prethodne radnje, koje podrazumevaju i ispitivanje unutrašnje gasne instalacije. Upotrebna i građevinska dozvola su poslednji dokumenti na osnovu kojih se može pustiti u rad. Predvideli ste da energetski subjekt (to može da bude distributer, transporter, to ne mora uvek da bude distributer, ni izvođač radova) proverava dokumentaciju. Proveru dokumentacije vrši izvođač radova kod izgradnje unutrašnje gasne instalacije; proveru dokumentacije vrši onaj ko će dati upotrebnu dozvolu; energetski subjekat, koji je u krajnjoj liniji distributer, koji kupuje gas od transportera i dalje prodaje širokoj potrošnji preko unutrašnjih gasnih instalacija, ne mora da kontroliše ovo. U svakom slučaju, kontrola ispravnosti je obavezujuća i za onoga ko je izgradio unutrašnju gasnu instalaciju i za samog vlasnika gasne instalacije.
Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Mirko Munjić.
Članom 34. u stavu 1. predvideli ste da će se novčanom kaznom od 100.000 do tri miliona dinara kazniti za privredni prestup investitor koji ima svojstvo pravnog lica, pa ste nabrojali ovde situacije, dakle: ako ne obeleži trasu cevovoda; ako cevovodni sistem ne opremi sistemom za daljinski nadzor; ako električnu opremu i instalacije ne uradi po propisima; ako u toku izgradnje, a pre puštanja u rad cevovoda ne vrši njegovo ispitivanje; ako puštanje u rad cevovoda ne izvrši u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima. Dakle, predvideli ste da u ovih pet slučajeva investitor odgovara za privredni prestup. Mi smo mišljenja da investitor radova samo investira radove. Dakle, zatvara finansijsku konstrukciju. Da li je tako? To ste i vi konstatovali u obrazloženju zašto ne prihvatate ovaj amandman. Može se desiti da investitor nije ujedno i izvođač radova i u tom slučaju smatramo da investitor apsolutno ne bi trebalo da odgovara za ovaj privredni prestup, ako ima svojstvo pravnog lica i ako su se ispunili ovi uslovi u ovih pet tačaka. Dakle, može postojati mogućnost da je investitor video izvođača radova jedino u momentu zaključenja ugovora. Da li je tako? Jednostavno, izvođač radova je taj koji ima tehničku opremljenost, kadrove, stručno znanje itd. da uradi sve ovo iz ovih pet tačaka koje vi propisujete ovde. Prema tome, smatramo da bi ovde trebalo da odgovara isključivo izvođač radova, a ne investitor. Prioritet treba da bude ono što struka propisuje, to je jasno, da bi od početka, obeležavanja trase cevovoda, pa do puštanja u rad cevovoda bilo sve adekvatno urađeno, po propisima, po struci. Onda je jasno ko tu mora da odgovara. Može se, kažem, desiti da investitor i ne vidi tu trasu. On će samo da potpiše ugovor sa ovim, on nije ujedno i izvođač radova i zašto bi on odgovarao? Mislim da je ovo smisleno i da bi trebalo prihvatiti. Voleo bih da ministar objasni malo zbog čega bi odgovarao investitor, ako on samo investira, a ne izvodi radove? Hvala.
Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Reč ima gospodin Marković.
Ovde, gospodine ministre, dolazimo do onoga što sam na početku rekao. Rekao sam da ćemo jednim amandmanom i to pitanje pokušati da raspravimo. Radi se o daljinskom nadzoru i upravljanju cevovodnim sistemom. Tačka 2) kaže – novčanom kaznom kazniće se investitor ako cevovodni sistem ne opremi sistemom za daljinski nadzor i upravljanje i sistemom veza, u cilju ostvarivanja bezbednog i nesmetanog prenosa informacija koje se odnose na njihovo korišćenje i održavanje itd. Prvo, ukoliko se ovaj član 34. zakona sa svih ovih pet tačaka usvoji, onda možete odmah da pošaljete da se podnese krivična prijava protiv, recimo, Borisa Tadića i države Srbije, jer će država Srbija u jednom delu biti investitor. Vi ste napisali ovde – investitor će biti kažnjen, a organ u tom investitoru, u pravnom organu je predsednik Vlade, pa ćete Borisu Tadiću uzeti 100.000 iz džepa. Investitor ne mora nužno da bude taj koji će koristiti gasovod, održavati gasovod itd. Poseban problem predstavlja upravo ova tačka 2). I do sada je postojao nadzor, ali upravljanje je, gospodine ministre, izuzetno skupo. Može magistralnim trasama; onog trenutka kad naiđete na prvo razdvajanje razvodnih gasovoda ili distributivnih mreža, onda ćete tu, na tom čvorištu morati da formirate nove centre. Šta se podrazumeva pod upravljanjem? Dakle, da jednog trenutka iz jednog centra, recimo iz Beograda, možete pritiskom na dugme zatvoriti ventil u Horgošu ili u Paraćinu na ovom magistralnom gasovodu. Pneumatski ili energetski ventil, sasvim svejedno. Onog trenutka kad uđete u razvodni gasovod, koji se račva bukvalno poput drveta, vi ćete na svakom ćošku morati da postavite ventil, a na svakom čvorištu nov sistem za kontrolu, odnosno za upravljanje gasovodnim sistemom. Izuzetno skupa oprema. Italijanska firma „Eni“ je pokušala to da radi, pa se ispostavilo da je skupo. Danas se nadzor nad gasovodnim sistemom vrši iz centara, tako da vi dobijate, recimo, u centru u Beogradu i temperaturu, i pritisak, i protok, i potrošnju, i količinu koja odlazi u bilo koji od razvodnih gasovoda sa magistralnog gasovoda, i sve ostalo. Dakle, ima opravdanja za magistralne gasovode, za razvodne gasovode nema; i suviše je skupa igračka da bismo opterećivali sutrašnje korisnike tim. Hvala.
Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Nikolić.
Na Predlog zakona o cevovodnom transportu podneo sam amandman ispred SRS na član 34. tačka 4), u smislu da se briše. Ta tačka glasi – ako u toku izgradnje, a pre puštanja u rad cevovoda ne vrši njegovo ispitivanje. Šta tu nije u redu? Ispitivanje cevovoda ili dela cevovoda je obavezno i vrši se isključivo nakon izgradnje i rekonstrukcije, neposredno pre puštanja u eksploataciju. To je tehnička obaveza i to ljudi koji se bave tehnikom znaju. Nema svrhe vršiti ispitivanje dela cevovoda, armatura i prateće opreme u toku izgradnje. Prilikom ispitivanja pre puštanja u rad sačinjava se zapisnik o ispitivanju, koji je trajni dokument. Ta ispitivanja rade stručni ljudi, koji su za to verifikovani. Ova materija je regulisana zakonima iz oblasti energetike i protivpožarne zaštite. Ispitivanje i puštanje u rad isključivo je obaveza izvođača radova i distributera, a ne investitora, koji ne mora nužno biti izvođač ili distributer. Znači, ovim se želi, kao što su prethodnici rekli, da se težište odgovornosti i stručnosti prebaci na one koji to znaju, koji izvode radove i one koji imaju odgovarajuće licence i ispite da bi se bavili tom problematikom. Hvala vam.
Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Mihajloviću.
Amandman koji sam podneo je u stvari logični nastavak amandmana koje su obrazložile moje uvažene kolege Mirko Munjić, Momir Marković i Milan Nikolić, a u isto vreme je i logičan nastavak amandmana koji je naša poslanička grupa podnela na član 9. predloga zakona o kome danas diskutujemo, jer ovaj član kaže da se puštanje u rad i ispitivanje cevovoda vrši u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima. Ovaj član je potpuno nedefinisan. Koji su to tehnički i drugi propisi, možemo samo da nagađamo, a vidite, član 34. tačka 5) kaže – novčanom kaznom od 100.000 do tri miliona dinara kazniće se investitor za privredni prestup ako puštanje u rad cevovoda ne izvrši u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima. Još veću, dodatnu konfuziju unosi obrazloženje Vlade zašto se ovaj amandman ne usvaja. U njemu se kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što Zakonom o energetici i podzakonskim aktima donetim na osnovu ovog zakona nisu uređena ova pitanja, ali je potrebno doneti kaznenu odredbu u cilju nekakve prevencije. Pa, i laiku je jasno i onome ko nije pravnik da sudija mora da sudi po zakonu. Postavio bih gospodinu ministru logično pitanje – kako može sudija da donese odgovarajuću presudu, odnosno u ovom slučaju novčanu kaznu za nešto što uopšte nije kažnjivo ni po jednom članu važećeg zakona? Jedino logično objašnjenje ovog amandmana bi bilo da se isti mora brisati, jer je sam po sebi protivurečan.
Na član 34. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Radeta.
Član 34. je jedan od članova koji se nalaze u glavi IV i predstavlja kaznene odredbe. Ovaj član konkretno govori o novčanim kaznama kojima će se za privredni prestup kazniti pravno lice ako ne obeleži trasu cevovoda; ako cevovodni sistem ne opremi sistemom za daljinski nadzor; ako električnu opremu i instalacije u zonama opasnosti ne izvede u protiveksplozivnoj zaštiti; ako u toku izgradnje, a pre puštanja u radu cevovoda ne vrši njegovo ispitivanje; ako puštanje u rad cevovoda ne izvrši u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima. Naša amandmanska intervencija je u tome da ovoj grupi kaznenih mera treba da budu podvrgnuta lica i ako neovlašćeno puste u rad i eksploataciju cevovodni sistem. Rekli ste, ministre, da to ne prihvatate zato što je Predlogom zakona tačkom 5) člana 34. propisana kazna za pravno lice ako puštanje cevovoda ne izvrši u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima. Naravno, videli smo da stoji, da je predviđena novčana kazna za to, ali, ministre, predložili smo – ako neovlašćeno pusti u rad i eksploataciju cevovodni sistem. To nije isto. Jedno je ako ne pusti u rad cevovod u skladu sa zakonom, tehničkim i drugim propisima, a drugo je ako to uradi neovlašćeno. Potpuno su drugačije posledice i drugačiji uzroci. Svakako mislimo da bi ovaj amandman trebalo da prihvatite, opet dobronamerno. Opet je naša namera bila da imate koncizne i precizne norme u ovom zakonu, ali vi to očigledno nećete, a mi tu ne možemo ništa da uradimo, nažalost.
Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Mihajlović.
Član 35. takođe se odnosi na kaznene odredbe. Predlažemo da se izvrši jedna korekcija u ovom članu. Naime, u uvodnoj rečenici člana 35. stav 1. treba brisati reči „transporta cevovodima, odnosno“, što znači da ako dođe do curenja na instalaciji koja je već izvedena, za to treba da bude odgovoran onaj ko vrši distribuciju, a ne energetski subjekt. Ovo je, na neki način, logički nastavak amandmana koje smo podneli na član 7. ovoga predloga zakona, koji je propisivao obavezu da se prirodni gas, tečni naftni gas i biogas za propisane vidove potrošnje moraju odorisati. Odorizacija je obaveza distributera. Ako tome dodamo jednu prelaznu odredbu koja je ovde data, da u roku od pet godina ovi sistemi moraju da se opreme posebnim sistemom za daljinski nadzor i upravljanje, to očigledno nameće jednu dodatnu finansijsku obavezu energetskom subjektu koji se bavi ovom vrstom delatnosti.
Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Babić, Zoran Antić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Božidar Delić, Zoran Mašić, Mileta Poskurica i Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Nikolić.
Na Predlog zakona o cevovodnom transportu podneo sam amandman na član 42. u smislu da se posle reči „cevovodni“ dodaje reč „transportni“. Šta je suština? Da bi se to razumelo, treba razumeti šta predstavlja cevovodni sistem. To je jedan širok pojam i on predstavlja sistem od više cevovoda koji su spojeni u jednu tehničko-tehnološku celinu koja služi za transport i distribuciju tečnih, odnosno gasovitih ugljovodonika na određenom području. Pošto je to širok pojam, obrazloženje ovog mog amandmana se sastoji u sledećem – predloženim rešenjem se obavezuju subjekti koji se bave cevovodnim transportom da magistralne transportne cevovode opreme uređajima i opremom za daljinski nadzor i upravljanje, a istovremeno se ova obaveza ne odnosi na razvodne i distributivne gasovodne mreže. Zbog tehničke nemogućnosti uvođenja daljinskog upravljanja na distributivnim mrežama može se doći u situaciju da se kod stroge primene ovog zakona zabrani eksploatacija distributivne mreže, razvodnih gasovoda, uređaja i opreme. Ovim se istovremeno oslobađaju obaveze daljinskog upravljanja vlasnici unutrašnjih gasnih instalacija. Tehnika je danas napredovala i daljinsko upravljanje je moguće uraditi svugde, međutim, kod ovih malih instalacija, distributivnih gasnih instalacija koje obuhvataju i stanove i kuće, teško je to ostvariti, naročito u situacijama kada su te instalacije već u funkciji, kada je sve ono što je građevinski urađeno završeno. U momentima kada se grade nove instalacije to je moguće uraditi, ali mislim da je to poskupljenje i teret koji će platiti oni koji koriste gas. Gas u ovom momentu nije tako jeftin kao što je nekada bio. Hvala.
Hvala, gospodine Nikoliću. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Da.) Reč ima gospodin Petar Škundrić.
Neće to biti završna reč, samo nekoliko rečenica. Mislim da je jako dobro što smo veoma temeljno pretresli nacrt ovog zakona o cevovodnom transportu gasovitih i tečnih ugljovodonika i distribuciji gasovitih ugljovodonika, kojim se uređuju uslovi za bezbedan i nesmetan cevovodni transport gasovitih i tečnih ugljovodonika. Ovo je posebno važno u periodu koji je pred nama, jer treba da realizujemo velike projekte, ali isto tako važno je sa stanovišta funkcionisanja sistema kojim sada raspolažemo. Stoga, pozivam vas da date podršku ovom zakonu. Hvala.
Hvala, ministre. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Ovim smo završili današnji rad. O nastavku ove sednice i raspravi o 19. tački dnevnog reda, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu, bićete naknadno izvešteni od predsednice gospođe Slavice Đukić-Dejanović. Sutra u 10.00 časova nastavljamo rad po sazivu koji ste primili, novom sednicom. Hvala na saradnji.