Hvala lijepo. Cijenjene zastupnice i zastupnici dakle pred vama su izmjene i dopune Zakona o obrtu u prvom čitanju. Razlog zašto predlažemo ove izmjene i dopune Zakona o obrtu jest dakle unapređenje sustava obrazovanja za vezane obrte i to one dakle koji su temeljeni naukovanju. Zašto to predlažemo? Znamo da upravo naukovanje odnosno praktičan rad omogućava lakše usvajanje znanja i vještina u strukovnom obrazovanju, a naravno onda posljedično tome to rezultira i boljom zapošljivošću učenika odnosno mladih koji prolaze kroz takav sustav obrazovanja. Programi o kojima govorimo dakle osiguravaju visoku zastupljenost praktične nastave u praktikumu škole i u gospodarstvu i upravo na ovaj način se stvaraju uvjeti za stjecanje vještina koje su potrebne za samostalan rad u zanimanju i za usvajanje poduzetničkih vještina koje su ključne naravno za rad u gospodarskom sektoru. Samo naukovanje traje 3 godine, ukupan broj sati nastave se naravno razlikuje ovisno o tome o kojem zanimanju govorimo, ali svi programi obavezno uključuju 2600 sati praktične nastave koja se onda većim dijelom provodi pri gospodarskom subjektu odnosno kod obrtnika. Nakon što je završen proces naukovanja, učenik dakle prema sadašnjem sustavu polaže pomočnićki ispit, kroz taj pomočnićki ispit se dokazuju izlazne kompetencije i ostvaruje se vanjsko vrednovanje obrazovanja temeljem praktičkog uratka pred komisijom. Znači u toj komisiji su osim nastavnika struke uključeni i obrtnici odnosno majstori. Samo bih se kratko željela osvrnuti na program rada Vlade za razdoblje 2016. – 2020. godine koji naravno jest, predviđa za svoj cilj odnosno u programu Vlade je predviđeno upravo uvođenja modela dualnog strukovnog obrazovanja, po kojem poslodavci postaju partneri obrazovnim institucijama i zajedno odlučuju o programu i o upisnim kvotama za učenike. Taj model dualnog obrazovanja odnosno ovo što predlažemo kroz sadašnje izmjene i dopune zakona se temelji upravo na primjerima najbolje prakse zemalja za koje mislimo da to rade dobro, zemalja koje su nama srodne i slične prema sustavu obrazovanja i prema sustavu, dobar dan, strukovnog obrazovanja, dakle govorim o Njemačkoj, govorim o Austriji, o Švicarskoj, dakle gledamo te modele kao relevantne i kao uspješne, ali pri čemu isto tako želimo zadržati ono što se kod nas pokazalo kao dobrim odnosno tradicionalne elemente vlastitog strukovnog obrazovanja koji su se ocijenili i procijenili kao uspješni. Uzimajući dakle sve to navedeno u obzir, ciljeve koji su sadržani u programu rada Vlade i praksu koja je do sada stečena u smislu pozitivnih rezultata, predložene izmjene i dopune Zakona o obrtu koje se nalaze u ovom prvom čitanju obuhvaćaju slijedeće. Prvo je to provedba pomočnićkog ispita koji se ovim prijedlozima odnosno ovim izmjenama i dopunama zakona preimenuje u naučnički ispit, dakle pomočnićki ispit postaje naučnički ispit i prelazi u nadležnost Hrvatske obrtničke komore ne način kako je to bilo 2013. godine. Dalje, izmjenama se predlaže i redefiniranje koncepta naučničkog ispita na način da isti postaje dio završnog rada i sastoji se od radne probe kojim se provjeravaju praktična i teorijska strukovna znanja i vještine koje su potrebne za obavljanje određenog obrta pred stručnim povjerenstvom. Kao dokaz o položenom naučničkom ispitu i stečenim kompetencijama, dakle stručnim kompetencijama i stečenom radnom iskustvu izdavat će se dodatka svjedodžbi o naukovanju. Treće, predlaže se propisivanje osiguranja kvalitete provedbe naukovanja i to kroz formiranje neovisnog tijela koje je sastavljeno od ključnih dionika u ovom procesu od ministarstva nadležnog za obrt, od Hrvatske obrtničke komore, Hrvatske gospodarske komore i agencije koja je nadležna za strukovno obrazovanje. Ovo tijelo o kojem govorim bi imalo zadaću stručnog nadzora kvalitete provedbe naukovanja kod obrtnika i kod pravnih osoba, a upravo kako bi se spriječili eventualni problemi u provedbi naukovanja i kako bi se i obrtnicima mogla pružiti savjetodavna pomoć prilikom izvedbe samog procesa odnosno prilikom izvedbe naukovanja. Četvrto, kako bi se osigurao maksimalan utjecaj samog gospodarstva na usklađenost kvalifikacija, stručnih kvalifikacija sa potrebama gospodarstva i tržišta rada, predlažemo da strukovni kurikulum za stjecanje kvalifikacije i sustav vezanih obrta izrađuje ministarstvo koje je nadležno za obrt. Nadalje, predlaže se također uređenje naukovanja odraslih osoba, zatim propisuje se nadležnost Ministarstva gospodarstva, poduzetništva i obrta za donošenje programa za edukaciju mentora u gospodarstvu, a za čiju provedbu bi bile nadležne Hrvatska obrtnička komora i Hrvatska gospodarska komora. Uz ovo sve navedeno, planirana je i odgovarajuća deregulacija vezanih obrta za čije obavljanje je kao poseban uvjet propisan majstorski ispit. Naime, osobama koje imaju odgovarajuće srednje strukovno obrazovanje se omogućava da registriraju vezani obrt za čije obavljanje je kao uvjet propisan majstorski ispit, a bez obaveze istog polaganja ispita ukoliko te osobe imaju već 15 godina radnog iskustva na tim poslovima. Na taj način želimo liberalizirati pristup tržištu, odgovarajuće vrednovati stečeno radno iskustvo i naravno, stimulirati osnivanje novih obrta. Osim ovih ključnih izmjena, u preostalom dijelu zakona planiramo i sljedeće, ukidanje cijene obrtnice, zatim ukidanje cijene odobrenja za obavljanje domaće radinosti i sporednog zanimanja, ukidanje Pravilnika o djelatnostima koje se mogu obavljati kao sezonski obrt. Nadalje, produljuje se ukupno trajanja sezonskog obavljanja obrta sa 6 na 9 mjeseci. Ukida se obaveza prilaganja obrtnice prilikom promjene sjedišta obrta i prilikom odjave obrta. Razlozi prema kojima može prestati obrt se nadopunjuju na sljedeći način, dakle ukoliko nadležno tijelo utvrdi da nisu ispunjeno opći i posebni uvjeti za obavljanje obrta ili ako nasljednici u roku od 30 dana od okončanja ostavinskog postupka ne podnesu prijavu za upis prijenosa obrta i nastavka obrta u Obrtni registar, dakle to može biti razlog za prestanak obrta. Osniva se Centar za mirenje pri HOK-u za koji evo, moram reći da on u stvari već i djeluje tako da se ovim izmjenama formalizira postojeće stanje i propisuje se rok o raspisivanju izbora za članove tijela za Jedinstveni komorski sustav pri HOK-u. To su ukratko izmjene i dopune koje predlažemo ovim tekstom. Zaključno bih samo željela još jednom podcrtati da je naukovanje doista učinkovit oblik učenja koji je temeljen na radi koji svakako olakšava ulazak u svijet rada za sve učenike koji prolaze kroz taj sustav i stoga držimo da je potrebo poduzeti odgovarajuće aktivnosti, mjere i naravno, izmjene koje predlažemo ovim zakonom kako bi se unaprijedio isti taj sustav. Zahvaljujem unaprijed na podršci koju ćete dati ovim izmjenama i dopunama. Hvala lijepo.
Idemo s replikama, imamo ih 6. Prvi je na redu kolega Grmoja, izvolite.
Pa ja imam jedan komentar, znači općenito oko natječaja za obrtnike, poduzetnike, znači natječaji se ne objavljuju prema objavljenom planu objave. Kad objavite natječaj, sama obrada traje i više od godinu dana do potpisa ugovora. Kad treba izvršiti povrat sredstva poduzetniku, čeka se još i pola godine. Svi znamo kako ste dijelili novac po modelu najbržeg prsta, a ja postavljam pitanje, na koje natječaje se mogu javiti mali, mikropoduzetnici za konkurentnost, znači nema natječaja preko kojih bi mogli kupiti strojeve i opremu. I isto tako, kad ćete i hoćete li objaviti novi e-Impuls za male poduzetnike gdje je bilo 806 milijuna kuna prijavljenih investicija i 2 099 prijava. Znači postoji interes za ulaganja pomoću kojih možemo razviti konkurentnost, ali nažalost, evo ovaj natječaj nema.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo na vašem pitanju koje je svakako i puno šire od izmjena i dopuna koja su predložena ovim zakonom, odnosno ne odnosi se samo na obrte. Ministarstvo radi kontinuirano na tome da se osiguraju sredstva za mikro, male i srednje poduzetnike i ono što moram reći da je u stvari u okviru operativnih programa za konkurentnost i koheziju u dijelu koje vodi ministarstvo to najučinkovitiji dio provedbe operativnog programa, do sada je potpisano okvirno 3,5 odnosno dodijeljeno oko 3,5 odluka o financiraju poduzeća i dakle rezultati u stvari u tom dijelu su naravno, dobri u odnosu na druge prioritetne ... [[Govornik se ne razumije.]] Tako da očekujem i kroz izmjene operativnog programa da se u stvari dodijele dodatna sredstva upravo za poticanje malog i srednjeg poduzetništva. Mislim da brojke govore same po sebi, jedan dio toga odnosi se [[Upadica: Hvala vam.]] na …
Vrijeme, imate jednu minutu za odgovor. Sada je na redu kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Poštovana, imam jedno ovako pitanje, dakle jednu zamjerku što se tiče ovog zakona, a primijetio sam da je u zakonu zapravo što se tiče obrta nema budućih zanimanja, dakle, cijeli zakon se samo odnosi na tradicionalne obrte, dakle nije prepoznao nešto što će se događati u budućnosti. Ja mislim da smo mi, da se tržište rada mijenja, da će za 3, 4 godine neki obrti izumrijeti, da će se pojaviti dakle novi obrti i najveća zamjerka u ovom zakonu, što nije prepoznao budućnost dakle, tog tržišta rada i nije zapravo uključio neka zanimanja, neke obrte koji će se tek događati na tržištu rada.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo na pitanju. To je svakako pitanje koje je legitimno, ne samo kada se radi o obrtima nego i bilo kojem drugom zanimanju. Naime, teško je ponekad predvidjeti upravo izazov obrazovnog sustava jest u tome, predvidjeti što će se dogoditi, odnosno kakva zanimanja će trebati za 20 ili 50 godina, ali ono što samo želim reći po pitanju Zakona o obrtu, dakle on se ne usmjerava na pojedinačna zanimanja, odnosno ne isključuje bilo što što bi se moglo u budućnosti pokazati kao potrebno.
Treća replika, kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Gđo. državna tajnice. S obzirom da u obrazlaganju zakona pišete da će izmjene zakona omogućiti bolju povezanost sa gospodarstvom, da li smatrate da Agencija za strukovno obrazovanje nema nikakvog kontakta sa gospodarstvom i ne prati uopće trendove niti što se dešava i da li nam je onda uopće potrebna Agencija za strukovno obrazovanje kada je to tako kvalificirano u vašem zahtjevu. I s druge strane, ja bih vas htio obavijestiti a to možete provjeriti u ministarstvu taj sustav do 2013. godine komora je vrlo aljkavo provodila. Znači tu se radi samo o novcu, o tome tko će ubirati 2600 kuna naknade za te ispite i naravno da je u interesu gospodinu Ranogajcu, kandidatu HDZ-a na izborima u Krapinsko-zagorskoj županiji da on to uzme i da na taj način s time raspolaže. Tako zanima me ovo da li nam uopće treba Agencija za strukovno obrazovanje. Hvala lijepa.
Hvala vam, hvala kolega Maras. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Agencija za strukovno obrazovanje ima puno šire nadležnosti od ovoga o čemu danas govorimo. Ali ja bih rekla da svakako da je agencija potrebna i svakako da ćemo je uključiti i u ovo što se dakle ovdje bude radilo po novom modelu naukovanja. Jer kao što sam uvodno istakla, dakle tijelo koje je zaduženo za nadzor provedbe, odnosno kvalitetu provedbe samog sustava naukovanja uključuje i sudjelovanje same agencije. Po pitanju naknada mislim da evo nekako možda nije potrebno taj dio komentirati jer sustav naravno, kroz ovo se ustvari kao što sam uvodno obrazložila i dolazi do određenih administrativnih ... [[Govornik se ne razumije.]] i do ušteda, tako da upravo čini mi se da intencija ide u suprotnom smjeru od ovoga što ste istakli.
Zahvaljujem. Kolega Đujić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovana državna tajnice, ovim zakonom je predviđeno smanjenje troškova izdavanja obrtnice što ja svakako pozdravljam i ostalih administrativnih troškova. Također i ovo ispitivanje koje će sada provoditi obrtnička komora umjesto agencije vodi ka jačanju obrtničke komore što također pozdravljam. Ali iz svega toga mogu zaključiti da u konačnici idete ka ukidanju komorskog doprinosa, budući da obrtnička komora će sada imati izvor prihoda jedan dodatni, da će imati svoju snagu pa će samim time i biti interesantnija obrtnicima za razliku od nekih koji danas govore da sa obrtničkom komorom nemaju nikakav doticaj, da od nje nemaju nikakve koristi i vjerujem da ovo jačanje će to promijeniti i da ćete uvesti članarinu na dobrovoljnoj bazi pa da će obrtnici sami moći sukladno koristi od komore to birati. I zanima me vaše mišljenje da li smatrate da funkcija vodstva obrtničke komore treba biti depolitizirana?
Izvolite odogovr.
Hvala vam lijepo. Po pitanju rada komora članarina nije predmet ovih izmjena i dopuna tako da ne bih mogla u ovom trenutku to komentirati. Željela bih samo istaći da je pomoćnički ispit, odnosno naučnički ispit kako ga kroz ove izmjene i dopune predlažemo ustvari ne nosi sa sobom troškove, dakle on je besplatan a o pitanjima članarine naravno možemo u nekom drugom formatu onda raspravljati. Hvala lijepo.
Kolega Žagar izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena državna tajnice, moja replika je načelne prirode. Dakle što se tiče vanjskog vrednovanja prilikom naučničkog ispita to pozdravljam. Što se tiče nadzora samog naukovanja u koji je uključena agencija i to pozdravljam ali ipak dozvolite, nije mi jasno zbog čega se prepušta Ministarstvu gospodarstva izrada toga, ajmo ga nazvati šireg nastavnog plana i programa ili kurikuluma kako se to danas voli reći. Jer ja sam od onih ljudi koji vjeruje da tržište ima samo regulaciju ali tržište ne smije biti svetinja, tržište ne smije biti to koje će oblikovati buduće društvo, tržište nije to koje određuje što u RH u budućnosti će trebati. Jer mi naše obrtnike ne obrazujemo samo zato da bi oni služili onom što sad tržište treba. Pa valjda ih učimo nešto da i sami pokrenu, da promijene i oni ovo društvo. U tom smislu moje pitanje, što je ministrica, resorna ministrica obrazovanja rekla na ovu vašu ideju? Je li se ona tome suprotstavila? Meni je neshvatljivo da se ona tome nije suprotstavila i ja se nadam da će se u budućnosti vrlo brzo ovaj zakon ponovno promijeniti. Hvala.
Hvala. Prijedlog je usuglašen na razini Vlade, dakle Ministarstvo znanosti je dakle suglasno sa ovime što Vlada predlaže Saboru. Tako da ja ne vidim spornim jače uključivanje Ministarstva koje je nadležno za gospodarstvo i koje sa aspekta i obrtništva i poduzetništva prati trendove na tržištu rada u smislu formuliranja programa kako bi upravo obrazovni sustav što adekvatnije odgovarao na potrebe na tržištu rada. Mnogobrojni kontakti sa gospodarstvenicima i ono što čujemo gotovo svakodnevno ide u prilog tome da upravo nedostaje kvalitetne i kvalificirane radne snage na tržištu i to su kroz ove izmjene ustvari želimo riješiti i taj problem.
I zadnja replika kolega Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice, načelno se slažemo sa donošenjem ovih Izmjena i dopuna Zakona o obrtu a vjerujem sve u cilju rješavanja potreba ne samo naših obrta nego ja bih rekao i šire gospodarstva. Danas se susrećemo sa situacijom na tržištu rada da naši gospodarstvenici i obrtnici jednostavno ne mogu pronaći kvalificiranu adekvatnu radnu snagu. I mislim da Vlada o programu koji ima od 2016. do 2020. debelo kasni. Da bi upravo riješili ove probleme prije svega bi trebala jača međusektorska suradnja između vašeg ministarstva, Ministarstva obrazovanja i ministarstva rada i da u tim postupcima pogotovo oko obrazovanja i edukacije mentora da budete fleksibilniji jer to na neki način koči jednostavno brže i kvalitetnije osiguranje dovoljno kvalitetne radne snage. Hvala lijepa.
Odgovor izvolite. Izvolite odgovor.
Pa evo, ja mogu samo reći da se slažem sa time da naravno treba jačati međuresornu suradnju, upravo to i radimo kroz ove prijedloge izmjena i dopuna. Dakle imamo kontinuiranu suradnju i sa Ministarstvom rada i sa Ministarstvom znanosti koje je nadležno za sustav obrazovanja. I upravo ovo je na tragu jače integracije i jače međuresorne suradnje. Tako da hvala na komentaru.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče, poštovana državna tajnice, pomoćnice ministra sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrtu u prvom čitanju klub HDZ-a će podržati jer ova rješenja predstavljaju važan iskorak u smjeru adekvatnijeg vrednovanja obrtničkog obrazovanja, a i prilagodbe čitavog sektora aktualnim tržišnim okolnostima. Naime, važeći Zakon o obrtu usvojen je 2013. godine i njime su regulirana temeljna pitanja obrtništva kao što su pojam i vrsta obrta, uvjeti za obavljanje poslovanje obrta, obrazovanje i osposobljavanje za obavljanje obrta, organiziranost, nadzor i upravne mjere. Taj zakon je u dijelu koji se odnosi za obrazovanje za vezane obrte donio značajne promjene, međutim navedena rješenja su se u primjeni pokazala ograničavajuća i ne odgovarajuća. U takvim okolnostima Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta krenulo je u pripremu izmjenu i dopuna zakona o kojima danas raspravljamo kako bi obrazovni sustav bio usklađen s potrebama tržišta rada. Ovim prijedlogom treba biti unaprijeđen sustav obrazovanja za vezane obrte koji se provodi po modelu naukovanja temeljem kojeg se stječu vještine za samostalni rad, usvajanju poduzetničke vještine neposredno u gospodarstvu te olakšava prelazak u svijet rada. Nakon završenog naukovanja u sklopu završnog rada polagat će se naučnički ispit kojim se neposredno provjeravaju i dokazuju kompetencije te se ostvaruje vanjsko vrednovanje obrazovanja. Tako se predviđa model dualnog strukovnog obrazovanja u kojem poslodavci postaju partneri obrazovnim institucijama te zajedno odlučuju o programu i upisnim kvotama. Ove promjene su temeljene na primjerima najbolje prakse koje već imamo u Njemačkoj, Austriji, Švicarskoj. Nadalje, u svrhu smanjena administrativnog opterećenja obrtnika i fizičkih osoba koje obavljaju domaću radinost i sporno zanimanje planira se ukidanje cijene obrtnice i cijene odobrenja za obavljanje domaće radinosti i sporednog zanimanja. Obzirom na potrebe tržišta vezano za sezonsko obavljanje djelatnosti ukazala se potreba za produljenjem ukupnog sezonskog obavljanja obrta sa 6 na 9 mjeseci i ukidanja Pravilnika o djelatnostima koje se mogu obavljati kao sezonski obrt. Naime, ovisno o trendovima na tržištu kao i osobnom odabiru obrtnika smatra se da sezonsko obavljanje ne treba uvjetovati popisom djelatnosti. Trenutno u RH imamo ukupno aktivnih preko 86.000 obrtnika, a svega je 7.567 tj. 8,8 sezonskih. Posebno kod nas u Dalmaciji ugostitelji se ne prijavljuju na sezonsko obavljanje obrta iako registracijama.
Samo malo kolegice Juričev-Martinčev. Ja bih vas molio kolegice i kolege ako sam jednom upozorio da stvarno stanemo. Izvolite, nastavite.
Posebno kod nas u Dalmaciji ugostitelji se ne prijavljuju na sezonsko obavljanje obrta, oni ugostitelji koji žele raditi i za Uskrs i pred Uskrs i čitav odraditi rujan i listopad upravo zbog toga što time neka prelaze i više od 6 mjeseci, mada registracija na cjelogodišnje obavljanje obrta je dodatno opterećenje s obzirom da cijelu godinu treba onda plaćati sve doprinose i sve obveze ne samo za sebe nego i za zaposlene djelatnike. Također ukidanje Pravilnika o djelatnostima koje se mogu obavljati kao sezonski obrti je dodano hvale vrijedan potez koji pozdravljaju obrtnici iz nekih drugih djelatnosti i zanimanja. Npr. također kod nas u Dalmaciji sve češći je primjer odnosno gotovo da i nema naselja koji nema zabranu izvođenja građevinskih radova tijekom ljetnih mjeseci. U početku su turističke zajednice prema općinskim odnosno gradskim vijećima su znale uputiti prijedlog sa zabranom izvođenja građevinskih radova za svega dva mjeseca, međutim u posljednje vrijeme i oni sa željom da onaj gost koji dođe kao što sam rekla za Uskrs ili u rujnu također ima svoj mir i ne sluša tešku mehanizaciju na građevinskom zemljištu u susjedstvu sve više odlučuju se i predlažu zabranu izvođenja građevinskih radova već od Uskrsa. Time građevinari imaju veliki problem jer tokom tih ljetnih mjeseci, posebno obrtnici ne mogu sa svojom opremom odlaziti i teško je dobiti nova gradilišta i u nekim drugim naseljima koji nisu u samom priobalju i koji se ne bave turističkom djelatnošću, tako da tokom tih ljetnih mjeseci kada im naselje u kojem rade registrirani su i egzistiraju da zabranu rada moraju plaćati sve obveze. Tako da evo te odredbe zajedno sa ovima koje se odnose na vanjsko vrednovanje obrazovanja za veliku su pohvalu i svi obrtnici su se pozitivno izrazili na ovakav prijedlog. Pomoćnički ispit postaje naučnički ispit i dio je završnog rada koji se sastoji od provjere praktičnog znanje i vještina pred stručnim povjerenstvom u koji su osim nastavnika uključeni i majstori. Kada govorimo o vanjskom vrednovanju upravo ovo, znači sada više dijete koje završava srednju strukovnu školu neće samo polagati završni ispit ispred svog profesora nego će isto to trebati učiniti pred povjerenstvom u kojem je osim profesora uključen i majstor, ali ne onaj koji mu je bio mentor da možemo imati i realnu sliku koliko to dijete zna. A isto tako već se zna da je ovo u zakonu samo dijete će od samog početka nastojati što više naučiti, a time biti i spremnije za tržište rada. Na taj način planirano je da svaki učenik po završetku srednjoškolskog obrazovanja u strukovnim školama pristupi pomoćničkom ispitu kojem je do sada pristupalo svega 42% onih učenika koji su završili 3. razred srednje škole u zanimanja za vezane obrte. Također, radi administrativnog rasterećenja škola, evidencija Ugovora o naukovanju prenosi se na Hrvatsku obrtničku komoru. Za izvođenje naukovanja, obrtnik mora imati dozvolu i licencu koja se sada po ovom prijedlogu zakona izdaje na rok od 7 godina uz naravno, odgovarajuće kadrovske, prostorne i materijalne uvjete. U cilju osiguranja što većeg utjecaja gospodarstva na upisnu politiku te kako bi se prilagodili tržišta rada, ministar nadležan za obrt u suradnji sa HOK-om daje suglasnost na plan strukture upisa učenika u programe za stjecanje kvalifikacija za vezane obrte. Sukladno tome, strukovne kurikulume za stjecanje obrtničkih zanimanja također će izrađivati ministarstva nadležno za obrt i time sigurno da će dijete koje završava srednju strukovnu školu, neće se školovati i osposobljavati za stajanje za Zavodu za zapošljavanje već za tržište rada i da će kvote biti veće, više u onim smjerovima i zanimanjima koje su nam potrebni. Nadalje, omogućuje se odgovarajuća i deregulacija vezanih obrta, naime, osobama koje imaju odgovarajuće srednje obrazovanje, omogućava se registracija vezanog obrta bez obveze polaganja majstorskog ispita ukoliko imaju najmanje 15 godina radnog iskustva na odgovarajućim poslovima te se time liberalizira pristup tržištu, odgovarajuće vrednuje stečeno radno iskustvo i stimulira osnivanje obrta. Znamo da je do sada bez obzira što je osoba imala srednju strukovnu školu, ne 15 nego i 20 i više godina radnog staža nije mogla registrirati se za određeni vezani obrt nego je zapošljavala osobu koja jedan takav status ima. Sve one novine, ukoliko ih usvojimo, u 2 čitanja do kraja godine, ostavljaju dovoljno vremena za pripremu nove školske godine po znatno dinamičnijim, povoljnijim i adekvatnijim pravilima za mlade koji se žele baviti obrtničkim zanimanjima, a koji nam kronično fale. Sve navedene izmjene napokon i povezuju gospodarstvo sa sustavom obrazovanja za strukovna zanimanja, što je, da podsjetimo i dio programa Vlade RH, koji predviđa preuzimanje primjera najbolje prakse iz zemalja koje imaju razvijeni dualni sustav strukovnog obrazovanja temeljem kojih mladi stječu vještine tražene na tržištu rada te time direktno pridonose povećaju produktivnosti i konkurentnosti poduzeća. Sa zadovoljstvom mogu konstatirati da su HOK i sami obrtnici u velikoj mjeri pozdravili sve ove izmjene i dopune. Vidim da kad je u pitanju i oporba i oni se slažu da su ove izmjene i dopune dobre tako da očekujem da se ovo, da ovaj prijedlog zakona bude bez glasa protiv jer u Hrvatskoj aktivnih obrta ima preko 86 tisuća, čine gotovo 40% svih poslovnih subjekata u RH, a Vlada RH, ova Vlada čini značajne napore upravo u razvoju obrtništva. Treba isto tako, tu reći, istaknuti da imamo učeničke stipendije koje se financiraju iz državnog proračuna u visini od 1500 kn/mj. Isto tako, financiraju se i mentori koji će učiti tu našu djecu u visini od 80% plaća, kao i kad to dijete završi svoje strukovno obrazovanje, ima mogućnost preko Zavoda za zapošljavanje dobiti 70 tisuća kuna sredstava kako bi se samozaposlilo. Ove izmjene i dopune zakona Kluba HDZ-a će podržati jer zaista smatraju kao važan iskorak u smjeru adekvatnijeg vrednovanja obrtničkog obrazovanja, a i prilagodbi tržištu i situaciji u RH. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo na drugi klub zastupnika to je IDS-a, PGS-a i RI-a i na redu je poštovani kolega Emil Daus, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovana gđo. državna tajnice sa suradnicama. Kolegice i kolege zastupnici. Zakon koji je pred nama svakako donosi određene pozitivne pomake poput jačanja koncepta dualnog obrazovanja, administrativnog rasterećenja obrtnika i produljenje ukupnog trajanja sezonskog obrta sa 6 na 9 mjeseci i ono što je u redu treba podržati. No, kroz ovu raspravu želimo doprinijeti izradi još kvalitetnih izmjena i dopuna zakona, kao i ništa manje važno, senzibilizirati samu javnost na probleme strukovnog obrazovanja i poštivanje strukovnih zanimanja. Mi u Klubu IDS-a kontinuirano se zalažemo da se strukovno obrazovanje u Hrvatskom mora temeljiti na tome da se dio školovanje u strukovnim zanimanjima provodi u školama, a dio kod obrtnika i gospodarstvenika. Upravo je takav način strukovnog obrazovanja prepoznat u razvijenim europskim državama, poput Njemačke ili Austrije. Također, uvijek se zalažemo za cjelovita rješenja koja će biti jasna i provediva u praksi no preloženi zakon može možda dovesti do zbunjenosti učenika i roditelja i to najprije u provedbi samog obrazovnog modela. Naime, u strukovnim školama u trajanju od 3 godine u važećem jedinstvenom modelu obrazovanja već postoji zastupljenost praktične nastave, učenike podučavaju majstori u struci te su po završetku školovanju novi zaposlenici već djelomično pripremljeni i uvedeni u posao. U razgovorima sa samom strukom na terenu, dobili smo povratne informacije da se taj model pokazao prilično zadovoljavajućim, a da će u vođenju ovakvom nedovoljno pripremljenog dualnog obrazovanja, dovesti do zbunjenosti roditelja i učenika jer će se u praksi to moći shvatiti kao uvođenje paralelnog sustava. Drugim riječima tzv. dualno obrazovanje provest će se samo uz sustav vezanih obrta koji se izvodi po jedinstvenom modelu obrazovanja. Smatramo da se u ove tri godine od kada je Vlada u svom programu definirala cilj obrazovnog sustava koji je usklađen s potrebama tržišta rada moglo kvalitetnije pripremiti cjeloviti jedinstveni sustav dualnog obrazovanja kakav postoji u zemljama koje su nam uzor. Ono što me još više bode u oči, što sam pročitao u medijima da se u prošloj školskoj godini krenulo s probnim modelom, ali u samo četiri struke, prodavač, kozmetičar, dimnjačar, staklar. Uz dužno poštovanje prema navedenim strukama koje su itekako potrebna u društvu, mnogo veće probleme imamo sa samim zanatima odnosno majstorima u proizvodnim djelatnostima. Mi jednostavno kolegice i kolege moramo shvatiti da bez majstora obrtnika kako smo iz zvali nekad zanatlija, ne možemo učiniti gospodarski razvoj zemlje. Dakle bilo je potrebo tri godine samo za probni model s četiri zanimanja pretežito uslužnih djelatnosti, a tri godine smo čekali na početak stvaranja zakonskih preduvjeta. Ako se nastavi ovim tempom, pitanje je kada će započeti i biti proveden cjeloviti sustav. Da samo malo pojasnim, važnost brzine provođenja programskih mjera i ciljeva, te sposobnost brzog prilagođavanja promjenama u društvu i na tržištu najbolje se vidi u razvijenim zemljama koje konstantno ulažu u obrazovanje za stručna zanimanja kao i u stvaranju modernih i konkurentnih uvjeta obrazovanja te u konstantnu suradnju s gospodarskim sektorom. A da bi shvatili koliko je taj problem stvarno ozbiljan i koliko su strukovna obrazovanja važna uz sva svoja navedena ulaganja i strateška promišljanja u tim razvijenim zemljama još i uvoze kvalificiranu radnu snagu, nažalost jedan dio kvalificiranih radnika u strukovnim zanimanjima iz naše zemlje. Zato se nemojmo zavaravati, mi si napokon moramo priznati da cijeli naš sustav vrijednosti, a ne samo obrazovni sustav moramo promijeniti iz temelja. U svakom zdravom društvu cijeni se rad i struka i u takvom sustavu vrijednosti je dobar majstor koji zna svoj zanat, posebno cijenjen u svojoj zajednici i društvu u cjelini. Kod nas već desetljećima je uvriježeno mišljenje da treba učiti da ne bi kasnije trebao raditi i nikako da prebacimo taj sklop u glavi, čak ni sada kada vidimo da kvalitetnog keramičara, zidara moraš čekati do godine dana kada znamo da ti obrtnici mogu jako lijepo živjeti od svoga rada. Čak i u takvim okolnostima još postoji dobar dio građana koji na strukovna zanimanja gleda s podsmjehom. Znam da smo još daleko od sjevernih zemalja gdje se već u osnovnoj školi uči o osobnim financijama, ekologiji, važnosti rada da bi se stvorila dodatna vrijednost u zajednici, ali lovimo zadnji vlak kako bi ih pokušali uspjeti uhvatiti za nekoliko desetljeća, zapravo zadnji vagon na zadnjem vlaku. Dok u Hrvatskoj majstor obrtnik koji zna svoj zanat i pošteno ga radi ne bude poštivan i cijenjen u zajednici poput, a ponekad i više od ostalih zanimanja, zvanja i profesija mi nećemo uspjeti ni u gospodarskom razvoju ni kao država zajednica građana ni kao društvo u cjelini. Izmjene predmetnog zakona kao i ostalih pratećih zakona koji su se mijenjali ili će ih biti potrebno promijeniti mogu biti jedan od koraka prema tom cilju. U toj vjeri uz određene manje korekcije treba ih i podržati. No da bi se oni mogli provoditi u praksi potrebno je učiniti puno veći korak, a to je vratiti mladim ljudima, budućim majstorima, obrtnicima vjeru u institucije države, još više osloboditi obrtnike nepotrebnih i kompliciranih birokratskih procedura i pojednostaviti one nužno potrebne, a najviše od svega vratiti radniku, majstoru, obrtniku dostojanstvo. To možemo samo ako poštujemo njih, njihovo znanje i stručnost te njihov rad, tek tada ćemo moći reći da smo uspjeli. Hvala.
Treći klub po redu jest Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Mi u Hrvatskoj izmjenama ovog zakona dobivamo tri modela strukovnog obrazovanja. Tri modela i to na način da svaki ravnatelj neke strukovne škole može izabrati koji će model provoditi. Ne znam kako će to u konačnici izgledati jer i ovo što sada gledamo i unazad nekoliko desetljeća, ne samo u ovoj državi u onoj još prošloj državi imamo problem sa strukovnim obrazovanjem. I zato ovo što je eto kolega malo prije govorio od tuda je krenulo to podcjenjivanje znanja u struci i od tuda to još datira. Ovaj prijedlog izmjena zakona je dobar i mi ga kao klub apsolutno podržavamo i voljeli bi da on bude jedan jedini u Hrvatskoj i da se po njemu vrši strukovno obrazovanje jer bez prakse, bez rada u praksi se ne može dobiti pravog majstora, ne može se razvijati struka. Mi smo svjedoci vremena kada je ministar bio kolega Maras, kada je taj sustav strukovnog obrazovanja doslovno vraćen negdje ne zna se u koje vrijeme i skoro uništen. Sada se to popravlja, sada smo opet u jednom vremenu kad se govori o reformi obrazovanja o reformi strukovnog obrazovanja pa imamo situacije da su čak određeni centri kompetentnosti i onda imate situaciju da imate centar kompetentnosti koji ima klasično strukovno obrazovanje, uopće nema praksu izvan škole. Centar kompetentnosti, škola znači dobila status centra kompetentnosti uopće nema dualnog niti … obrazovanje, prakse ničega. Pa pitam se kako nam to ručice rade lijeva i desna? Ne rade dobro, nisu usklađene. Ovi napori Ministarstva gospodarstva su za pohvaliti, ja vam kao prvo čestitam da ste uopće uspjeli u ovom jel znam da vam to nije bilo lako probiti, ali treba nastaviti na ovom tragu, na ovom putu treba nastaviti. Mi stalno govorimo o obrazovanju u susjednim zemljama, Austrija nam je odličan primjer u toj se državi dobro snalazimo, dosta se dobro slažemo. Pa zašto to jednostavno ne napravimo i prepišemo taj model? Zašto ta djeca kada krenu na praksu već u drugoj godini nemaju određenu plaću u trećoj već imaju pravu plaću, zašto to ne radimo? Zašto uporno radimo nešto krivo? Dakle ovo se ne odnosi na Ministarstvo gospodarstva, ovo se odnosi na strukovno obrazovanje čemu je glavna tema ovog izmjena zakona je promjena strukovnog obrazovanja i treba biti jer ako nećemo to napraviti nećemo dobiti obrtnike. Imamo još jednu nelogičnost u klasičnom strukovnom obrazovanju sve plaća država, dakle sve se odvija u praktikumima školskim, na teoretskoj nastavi država plaća profesore, mentore one ljude koji vode praksu. U ovom sustavu će obrtnici poduzetnici snositi dio troška. Imam informacije da su osigurana određena sredstva uz stipendije za učenike, da su sada osigurana određena sredstva za određena poticajne mjere za poduzetnike obrtnike koji će to raditi i to je za pohvalit. Ali u svakom slučaju ako ne slomimo takav način razmišljanja, ako ne napravim pravu cestu po kojoj ćemo obrazovati mlade nikada nećemo doći do onoga što je kolega maloprije govorio i s čim se potpuno slažem. Lutamo. Ja sam svjestan situacije i svi mi da u školama radi određeni profil kadrova, da su to ljudi koji moraju naravno imati svoje radno mjesto i da nitko od njih ne treba završavati na ulici, ali vrijeme prebrzo juri i tehnologije se prebrzo razvijaju da bi mogli tapkat u mjestu. Moramo si staviti pred sebe pitanje, da li je sustav strukovnog obrazovanja namijenjen tim učenicima koji će sutra biti obrtnici poduzetnici i majstori ili se on odvija radi onih koji ga provode? To je pitanje koje si moramo postaviti. Sada imamo i ovaj neki dualni sustav koji bi trebao biti kao nešto, opet reći ću jednu čudnu riječ, jedna nekakva čudna kombinacija jel se on opet ne provodi i opet se neće ništa dogoditi, opet će tu biti raznoraznih kombinacija od kojih na kraju neće biti ništa. Dakle, moja preporuka Ministarstvu gospodarstva napadajte i dalje Ministarstvo obrazovanja, pritisnite ih, imat ćete potporu ja vjerujem dobru i od Obrtniče komore i od ljudi koji su u strukovnom tom poslu i od onih koji trebaju radnu snagu, pa vjerujem i od građana i od roditelja koji obrazuju svoju djecu da se jednostavno nađe taj nekakav zajednički put i da konačno istrasiramo, zacrtamo da po tom putu krenu naša djeca koja će kasnije imati dobre mentore, koja će imati kasnije dobre poslodavce i koji će kasnije biti i sami poslodavci. I još jedna preporuka, moramo natjerat škole da se makar fakultativno uvedu predmeti tipa kako postati obrtnik, kako postati poduzetnik u strukovnim školama. Ta djeca izađu iz škole i onda se sreću sa novim zidom u koji udaraju. Ja imam dobrih primjera iz svojega grada iz škole koja radi u Križevcima, iz Ivana Seljanca, tamo je u građevinskom sektoru se uspije školovati dobar dio mladih ljudi, evo baš ovih dana srećem njih dva, tri mlada dečka koji imaju možda nekih 25 godina obrtnici su, ali su na praksi bili izvan škole, gradili su objekte na praksi izvan škole i naučili su posao, danas su obrtnici. To mora biti cilj. Ovaj prijedlog izmjena zakona ide u tom pravcu, mi ga kao klub pozdravljamo, ali kažem neće biti dovoljno, nećemo do kraja postići cilj dok god imamo raznorazne kombinacije i dok svi skupa nemamo utjecaj na upisne kvote odnosno za određivanje struka koje će pojedina škola imati. A ponavljam, a kada tome dodamo ludosti koje se rade u ovakvim situacijama kao što su centri kompetentnosti onda vidimo da smo fulali, fulali smo. I ovdje će se teško ispraviti, ali je dobar korak naprijed. Hvala lijepa i želim da bude još ovakvih prijedloga zakona.
Sada je na redu Klub zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Red je da kažemo nekoliko stvari koje smatramo da nisu dobre u ovom zakonskom prijedlogu, premda su one možda sad u ovom trenutku i načelne prirode, ali vidjet će se kasnije da ta načelna priroda tih primjedbi može uzrokovati velike poteškoće. Naime, reći ću odmah što je ta glavna načelna primjedba. Čini mi se da ovim zakonskim prijedlogom se šalje poruka kako Ministarstvo znanosti i obrazovanja ne radi svoj posao ili barem Agencija za strukovno obrazovanje, netko ne radi u ovoj zemlji svoj posao. To nije dobra poruka. Ovo ide iz drugog ministarstva resornog. Ja sam u više navrata naglašavao i opet ću to reći jer sam bio u sustavu odgoja i obrazovanja od 2000. godine mislim, mi nemamo ministra obrazovanja, imamo ministra znanosti i obrazovanja. Zadnji mislim da ministar obrazovanja, prosvjete kako se već tada zvalo, premda je meni ta draga riječ prosvjeta jel ona ima veze i s ovim zakonom, je bio mislim gospodin Strugar, čini mi se, nakon toga više ministra obrazovanja nema i sad, sad se ide korak dalje pa se obrazovanje kaže da ono čak ne bi trebalo u ovom slučaju to je strukovno obrazovanje, čak ni ne treba biti u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, jer kakve to veze ima strukovno obrazovanje s tim ministarstvom neka to radi Ministarstvo gospodarstva, po nalogu svetog tržišta koje će sve regulirati u ovoj zemlji, pa tako i budućnost obrazovanja naše djece. E to tako ne ide, ja se tome oštro suprotstavljam kao čovjek, kao čovjek koji je radio u sustavu obrazovanja, to tako ne ide. Molim vas ublažite makar ovaj kriterij pa neka kurikulum za strukovno obrazovanje neka radi Ministarstvo gospodarstva zajedno sa Ministarstvom znanosti i obrazovanja, nemojte to izvlačiti van. Naime, potrebe tržišta rada su posve jasne i u tom smislu namjeru ja vidim dobru, imate dobru namjeru jer se vjerojatno sve ovo što predlažete u izmjenama zakona, treba pozdraviti većinu tih stvari, od ukidanja cijene za obrtnice, od produžavanja ovog sezonskog obavljanja djelatnosti, omogućavanja čovjeku majstorskog ispita nakon 15 godina, možda bi to trebalo i prije ako radi, premda ne vidim razloga ako netko doista želi se baviti obrtom da to ne učini i da plati ako treba i majstorski ispit, ako ima doista tu namjenu. Ali pođimo sad redom, istraživanja pokazuju da u RH najveći dio poduzetništva ili obrtnika je nastalo iz nužde, pazite iz nužde. Ljudi su ostali bez posla, krenuli su u obrtničke vode. U razvijenim zemljama na koje se mi pozivamo iz kojih prepisujemo ovo poduzetništvo nastaje kao nastavak neke nove ideje, nečega što se može, može ovoga ponuditi tržištu jer imamo na kraju krajeva i dva, tri čak, evo u novije vrijeme tri sustavna pristupa. Prvo je ili se, ili proizvodimo ono što znamo raditi pa to nastojimo ponuditi tržištu. Drugi pristup je pratimo što tržište treba pa se onda u tom smislu i obrazujemo i to je ovaj pristup, ali tu fali i nedostaje treća dimenzija, a to je ono da pratimo što će to u budućnosti tržište trebati i kako ćemo se mi zapravo kao društvo odrediti prema izazovima budućnosti. I zato ja mislim da to isključivo može raditi Ministarstvo znanosti i obrazovanja jer to je njihov posao, njihov posao je da odredi one planove i programe da prati što se u svijetu zbiva, da mi ne bi vječito zaostajali, jel mi po ovome, ovo je zakon koji se odnosi na sadašnje stanje na ono što nas je zateklo. Dakle, nedostaje nam određenih profila zanimanja i moramo sada, mora Ministarstvo gospodarstva propisati koje to ljude moramo obrazovati da bi mi popunili ta radna mjesta da ne bi uvozili radnu snagu. I ono što mi nije jasno iz ovog zakonskog prijedloga, molim državnu tajnicu da pojasni. Koji je zapravo glavni smisao ovog prebacivanja u Ministarstvo gospodarstva? Naime, ja mogu načelno pozdraviti da svi učenici koji budu završavali pristupe, sada po ovom zakonu naučnom ispitu i da to ujedno bude i postupak vanjskog vrednovanja, ali posve je jasno, pa neće svi koji završe strukovno obrazovanje biti poduzetnici. Neće oni svi se upuštati u obrte. Šta je zapravo onda intencija koji je smisao takve odredbe? Naravno, kažem opet ako je jedino smisao vanjsko vrednovanje to se moglo riješiti i na drugi, drugi način. Na kraju da previše ne duljim u ovoj raspravi jer bit će vjerojatno prilike i u drugom čitanju. Razmislite dobro o tom, ne znam trebalo bi se, možda sam ja propustio, vi kažete da ste se usuglašavali na Vladi, ne znam je li resorna ministrica znanosti i obrazovanja, kakav je ona stav zauzela oko ovoga, jer dozvolite i ovakvu sliku. Što upravlja tržištem? Novac, to je jasno, tržište je određeno novcem, kapitalom, pa tu nema svako se bavi poduzetništvom jer očekuje neki novac. Međutim, obrazovanje ili prosvjeta kako ja volim reći mora biti korak iznad toga. Pa ne možemo mi se podrediti samo tržištu i reći u redu, sad ćemo mi obrazovati zavarivače ili ih nećemo više obrazovati jer smo uništili brodogradnju. Pa kakva je to poruka. Pogledajte izvještaj jučer izvršenja proračuna za 2018. i 2019., šta je osnovni problem RH, pogledajte odnos uvoza, izvoza. Pa nije ni nama upravo cilj da upravo kroz obrazovanje steknu mladi ljudi one kompetencije kako će biti konkurentni, kako bi mogli naše proizvode i izvoziti van. Pa ne možemo samo gledati tržište u RH, gledajmo više. Zadesila nas je ta zla sudbina da nam ljudi odlaze van, to je naš problem, ali iskoristimo sad i tu zlu sudbinu kao nekakvu prednost pa vidimo što ti ljudi, mladi ljudi vani rade, a što bi mogli ovdje raditi pa to da plasiramo kao ovoga izvozni proizvod. Dakle, ova tema je puno dublja i zbog toga mi se, zbog toga smatram da je pogrešna. Ostavite ovo Ministarstvo znanosti i obrazovanja, što se tiče, da naglasim ponovo nastavni plan i program neka radi Ministarstvo obrazovanja. Jer što ako se dogodi da ministar gospodarstva, neće naravno ministar i netko, kaže da zavarivači ne trebaju učiti hrvatski jezik, eto pa možda što će im hrvatski jezik, pa će reći ne treba ni, dobro ja kad sam radio u strukovnoj školi nije bio matematika nego stručni račun, možemo mi zvati to kako god hoćemo, matematika je matematika, mora se učiti, hrvatski jezik mladi ljudi moraju učiti, a mislim da to treba propisivati Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Ako griješim državna tajnice recite to jasno u čemu je pogreška u ovom razmišljanju, ali pokušajte do drugog čitanja ovaj dio ili izbaciti ili ga usuglasiti sa Ministarstvom znanosti i obrazovanja jer smatramo da ovo nije, da ovo nije jednostavno dobra poruka i iz tog razloga ne mogu podržati i vjerujem da će kolege, mi smo klub šarolik, ali ima i nezavisnih zastupnika i HSU-a i SNAGA-e, ja ću razgovarati s kolegama i vjerujem da i oni neće podržati ovaj zakonski prijedlog dok je ovo tu, ali ja osobno sigurno ga neću podržati. Hvala.
Sada je na redu Klub zastupnika Stranke rada i Solidarnosti i nezavisnih zastupnika i poštovani Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice. Govoriti o obrtu pošto sam i sam obrtnik pa mogu puno toga reć, biti obrtnik u Hrvatskoj državi nije zgodno, nije lijepo. Kada se sjetim kada sam sam počeo biti obrtnik, kada sam došao trebao sam otvoriti poduzeće koje bi trajalo jedno 30, 40 dana da bi se nekakva veličina od suca potpisala i dala nam to poduzeće, onda sam rekao ne, ja to više neću čekati, to je jedan proces koji smatram nepotrebnim. Da se to moglo ranije i brže, naravno da jeste, ali evo obrt se nekako brzo otvorio i čovjek koji želi ući u obrt on stavlja svoju imovinu ispred sebe i svoju familiju i naravno uz puno truda i puno vremena i puno stresa doživite u tome poslu i borbe jel znate iza vas stoji vaša obitelj, vaša kuća, vaša sredstva koja ste uložili ako propadnete vi niste više u mogućnosti to vratiti. Dok je poduzeće sasvim jedna druga priča gdje možete otići u stečaj, prevariti državu, otvoriti 10 poduzeća, opet prevariti državu, ništa vam se neće deseti naravno, ništa se nije ni desilo do danas. Ti isti koji su varali u državi, varaju i danas, vidimo to iz svih priloženih stvari koje vidimo i čitamo. Naravno da mi to nije drago kao čovjeku koji sam u ovoj državi platio sve obveze i poreze i trudio se i svoju familiju, da bi čovjek radio u obrtu mora bar 18 sati raditi. To nije posao od osam sati, kada dođete kući zatvorite firmu i jedete, obrtnik svaki ja to znam mora se puno više truda uložiti nego u poduzećima u poštenim poduzećima da, ali u onim koji su preko 10 i više poduzeća otvorili i ostali dužni poreze i obveze koje znamo svi ovdje. Što je problem obrta danas? Radna snaga. Moram priznati u ovih 30 godina nitko nije razmišljao o radnicima, naravno u toj jednoj kaljuži gdje se kralo, gdje se smatralo sposobnim ljudima koji su nečasno radili u ovoj državi oni su postali popularni i časni. Zato je došlo do problema, naši radnici ja moram priznati su dobri radnici, ali su vidjeli da nemaju šta tražiti ovdje, posebno govorim o zanatima ljudima koji su radili fizički koji su pokušali stvoriti sebi i svojoj obitelji nekakve novce da mogu pristojno živjeti u ovoj državi pa evo nažalost su otišli. Mi danas nemamo radne snage, jednostavno svi mladi ljudi evo sada moram istinu reći se potiču ti zanati, potiče se srednje strukovno znanje u obrtima, ali mislim da je to dosta kasno, jako, jako kasno. Tu smo debelo zakasnili i ja se bojim da mi za par godina ako nastavimo ovim putem kao što jesmo ne podižemo plaće i mi sami obrtnici poduzetnici, gospodarstvenici moramo dići plaće. Naravno, ali kako? Kada proračun moramo puniti, kada moramo plaćati neke stvari koje ne bi trebali plaćati, a plaćamo, parafiskalnih nameta znate sami koliko ih ima, ima ih preko 500, 200, 300 ne znaju se ni pobrojati. Edukacije, obrtnici moraju svoje radnike voditi na edukacije koje naravno plaćaju, koje je propisano u zakoni EU. Primjer ću staviti freoni koji su današnje zagađenje okoliša ili mora se polagati svakih pet godina, a isti tih ne mijenjaju se evo recimo R 600 koji više ekološki freon imali smo R 134 i nekakvi freoni koji više ne postoje ali se edukacija mora plaćati i poduzetnik mora plaćati da bi dobio potvrde iz Ministarstva okoliša da može nastaviti raditi. Ima dobrih stvari koje se u zadnje vrijeme istina i dešavaju, evo recimo poduzetnik koji pravi nekakvih tri milijuna prometa, koji je pravio prije toga tri milijuna morao je preć da vodi papire ne kao obrtnik već kao poduzeća. Evo sada se diže na 7 milijuna, možemo reći slobodno da je to dobar poticaj, poticaj mladih kod zapošljenja, to je dobra stvar ajde hvala Bogu. To je trebalo davno raditi, sve ovo što govorim to je trebalo napraviti prije 20 godina. Evo netko se sjetio i to moram priznati možda i kasno, ali možda nije uvijek kasno. Da bi bio dobar obrtnik vi morate poštivati obaveze, morate prema državi ispunjavati sve stvari koje trebate, plaćati poreze, plaćati sve za radnike. Imate inspekcije koja vas kontrolira, koju ja moram priznati kao obrtnik imate nekada neke inspektore koji vam dođu koji bi trebali opomene, opomene nisu to bitne stvari tolike, ali to je zakon. Pa onda idete platite 2,3, 5.000 kuna kazne što smatram da to ne treba tako. Treba ga opomenuti i onda tek u drugom postupku kazniti ga, ako baš. Ja se slažem, oni koji ne izdaju fiskalne račune i sve ostale što je smatram kriminalom treba to napraviti, treba ih kazniti, ne mogu se onda žaliti. Ali novinari isto moraju to provjeriti pa onda govoriti ne samo napamet napadati određene stvari ko što vidim. Imate puno stvari neistinitih koji se napadaju i optužuju što nema smisla. Pošto sam i sam postao političar, a nisam se bavio politikom ovih pet godina promatram ustvari četiri godine promatram ovu situaciju u saboru, promatram oko mene, moram reći istinu da je ovo puno lakši posao nego biti obrtnik. Nemate nikakvog stresa, možete raditi i primate plaću iz proračuna vama je ta plaća sigurna. A moram postaviti i pitanje da li je sigurna i frizerki, da li je sigurna onim ljudima koji proizvode nešto što moraju prodati na tržištu, biti konkurentni a mi ovdje imamo komfor određeni. Što mislim da bi morali bar poštivati ono za što jesmo izabrani, moramo se boriti i za istinu, što je osnovna stvar, sve je lagano, nije problem u ovoj državi napraviti reda ali mora uvijek biti istina. Kako doći do istine je kod nas u Hrvatskoj vrlo teško, vrlo, vrlo teško. Populisti ovdje i u Saboru koji žele govoriti, koji bi oni nešto ... [[Govornik se ne razumije.]] i postavljam pitanje šta ste vi to napravili? Šta iza vas stoji? Koliko ste truda napravili da bi vi nekome drugom pomogli? Niste gospodo, većina niste gospodo. Dobivate proračunski novac, uživate u njemu i onda populistički pričate i po Saboru i okolo kako nešto ne valja. Treba ući u posao, odraditi posao, dati radnicima plaće, vidjeti svaku noć i svaki dan, pojaviti se u 7h, raditi do 10 navečer, održati tu firmu i pratiti sve zakone koji vas opterećuju da biste bili uspješni. Moram reći da neke stvari su se pokrenule, neke stvari imaju dobre, treba to raditi i dalje, uvijek sam za to da pravi opstaju a oni koji pokušavaju u bilo kojem smislu lagati i varati ovu državu treba ih skloniti sa tržišta. A i oni isto koji su imali poduzeća, koji su i mene savjetovali i ponovo djeluju na tržištu i ponovo imaju utjecaj skloniti. To nije problem samo treba imati volju i u Saboru i u Vladi i svugdje i postaviti ovom narodu jednu državu, pravnu državu da ova naša djeca, moram istinu reći i sam imam evo problem sa radnicima, mladim, neće da rade. Naravno odlaze u svijet, svijet nam je otvoren, pokušavaju vidjeti mada i ovdje se može živjeti ali kada vidimo tko se zapošljava na kojim mjestima, kako i na koje načine, naravno mladi ljudi gube volju, nisu zadovoljni, mi moramo dati njima jednu sigurnost, ozbiljnost i reći da nitko nema prednost u ovoj državi, da su svi isti. Kako to napraviti, naravno izaći iz jednog komunizma, jednog nesređenog društva gdje su mogli ljudi samo pod oznakom komunističke partije raditi i voditi, danas, nažalost imamo pod oznake nekakvih stranaka određenih. Taj utjecaj treba padati i dozvoliti kao što je u obrtništvu, kao što je u poduzećima jer mi primamo ljude po kvaliteti a ne po podobnosti. Tako mora biti u županijama, doći stručni i kvalitetni ljudi, obrazovni koje hvala Bogu imamo, ali evo pameti nam odlaze koji je nažalost rekao, kaže, nije problem sto odlaze pametni ali ostali ostaju. Hvala Vam.
Sada idemo na Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa kolegice i kolege, nakon ove pomalo bizarne rasprave kluba koji je otvorio obrt za prebacivanje zastupnika u Hrvatskom saboru i izdaju birača, znači i slušamo tu o nekim principima i o tome kako se treba nešto pošteno odraditi zbilja građani nadam se da će ostati zakinuti za ovakve rasprave vrlo skoro kada dođu naredni parlamentarni izbori. Ali kada govorimo o ovom zakonu i kada govorimo o tome što se mijenja, vrlo bitno je vidjeti kakvo je to bilo definirano sada, zbog čega se promijenilo proteklih, odnosno prije 5 godina i kako stvari funkcioniraju i kako će funkcionirati ubuduće. Znači moram priznati i to sam rekao uvodno da kada se da kvalifikacija da će se na ovaj način izmjenom zakona približiti gospodarstvo i ukloniti određene administrativne barijere, postavlja se pitanje da li država na ovaj način sumnja u agencije koje je osnovala, odnosno da li su te agencije uopće potrebne. Znači ovdje se govori o Agenciji za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih. I kada netko kaže da je ta agencija smetnja približavanju gospodarstvu od strane države, odnosno administracije, onda se postavlja pitanje zbog čega i dali nam uopće takva agencija treba. Mislim da je tu vrlo prozaičan razlog zbog čega se radi ova izmjena i leži u nečem sasvim drugom. Znači mi znamo da u ovom trenutku imamo organizaciju koja se zove Hrvatska obrtnička komora koja u velikoj mjeri ne odgovara potrebama obrtnika danas u RH. Jer da odgovara onda bi obrtnici bili zadovoljni radom te organizacije i ne bi bilo uopće nikakvih problema vezano uz to funkcioniranje i plaćanje komorskog doprinosa i svega onoga šta se veže uz HOK. Jednim dijelom ima ljudi, ne mogu reći koji tamo vrijedno rade i koji u svojim područnim organizacijama primjerice u gradu Zagrebu, obrtnička komora radi puno bolje nego šta to radi HOK jer za razliku od HOK-a i vodstva, odnosno predsjednika te komore Ranogajca koji se želi malo baviti politikom, malo bi u Sabor, malo bi postao župan pa bi malo u HDZ, pa bi malo u neku drugu stranku umjesto da se bavi poslom za koji su ga strukture komore, neću reći obrtnici birali. Jer ajmo biti realni, kada uđete u strukturu vrlo ograničeni krug obrtnika vas bira i to se vrti iz dana u dan. Znači umjesto da se bavi kako da ljudima pojasni i objasni svoje postojanje i približi komoru i na neki način opravda i taj komorski doprinos koji svaki mjesec obrtnici plaćaju čovjek se bavi i politikom i na zadnjim izborima je htio postati krapinsko-zagorski župan što bi bila katastrofa za Krapinsko-zagorsku županiju ali dobra stvar za obrtnike u RH jer onda više ne bi bio predsjednik Obrtničke komore, ali srećom, ipak meni je draže da su se Zagorci spasili umjesto da se bavi poslom za koji bi trebao raditi, čovjek se želi baviti politikom. I sada, znači prije 5 godina se zakon mijenjao iz kojeg razloga? Zbog toga što se vidjelo da ne funkcionira sustav provođenja tih ispita kroz obrtničku komoru, komisije su bile neažurne, pitaj Boga da li su uopće postojale. Taj sustav je služio samo zato da se u određenim županijama preko komore odaberu neki obrtnici da oni imaju neku naknadu. Da je taj sustav tada valjao ne bi nikada mijenjali zakon prije 5 godina. Nikada. To ovdje odgovorno tvrdim i iza toga stojim. Ono što smo napravili tada je da smo uključili istu Agenciju za strukovno obrazovanje koja mora imati neki nadzor po nama i ministarstvo, tada poduzetništva i obrta koje je evidenciju ugovora preuzela na sebe jer ni ta evidencija preko obrtničke komore tada nije funkcionirala. A glavni razlog zbog čega je sada pod firmom da približimo obrte i cijeli sustav naukovanja gospodarstvu se ide na ove izmjene, leži u vrlo jednostavnom razlogu. U naknadama koje u ovom slučaju će obrtnička komora dobivati za određene ispite. I cijela priča se uvijek u obrtničkoj komori nažalost vodi oko toga. Kolike su doprinosi, kolike su naknade za pojedine ispite i na koji način to funkcionira. Kada pomnožite nekoliko tisuća puta naknada za pomoćničke ispite u toj situaciji dolazite do iznosa 5, 6 milijuna kuna koji je vrlo značajan i vrlo lijep za obrtničku komoru i to je glavni razlog zbog čega se zakon mijenja i zbog čega se izvlači iz sustava obrazovanja i de facto gura u sustav obrtničke komore. Naravno, tu pomaže to da je ministar iz HDZ-a i nesuđeni wanna be župan Ranogajec također predsjednik obrtničke komore i oni se vrlo dobro jedni i drugi razumiju. Tako da, pravo pitanje koje se ovdje postavlja je da li država ima povjerenja u agenciju, da li ta agencija uopće potrebna kada joj izuzimamo mogućnost nadzora nad sustavom strukovnog obrazovanja vezanog uz ovo što smo sada maloprije spomenuli i naravno, još jedna stvar koja je vrlo važna je da li kapaciteti obrtničke komore uopće sada, ako nisu prije 5 godina omogućavali, da li sada omogućuju da se taj proces odvija na kvalitetan način. Ne da se štampaju i dijele diplome nego da li ćemo imati kvalitetan nadzor, kvalitetnu edukaciju djece i na kraju krajeva, odnosno ljudi koji su u tom procesu i na kraju krajeva kakav će biti rezultat. Što se tiče novca, rekao sam, tu se sve vrti oko novca. To se vidi i po načinu na koji se dizala i diže komorski doprinos, dizao i diže komorski doprinos. Znači vi znate da smo jednim dijelom značajno smanjili taj komorski doprinos izmjenama zadnjeg zakona na 2% od onog neoporezivog dijela odnosno osobnog odbitka i to je u jednom trenutku iznosilo 44 kune. I funkcioniralo je nekoliko godina tako, kada je došao HDZ na vlast i kada se to dizalo u poreznim reformama, HOK nije ni sekunde čekala nego svaku takvu izmjenu je iskoristila da digne komorski doprinos i on danas iznosi 76 kuna mjesečno. Znači recite vi meni, što sada komora pruža više obrtnicima u odnosu na 2015. g. kad je bilo 42 kune, da bi dignula skoro 100% komorski doprinos na 76 kuna i naravno, na taj način s obzirom da imamo u Hrvatskoj 80 i nešto tisuća obrtnika, značajno, a to je otprilike 40-50 milijuna kuna na godišnjoj razini opteretilo obrtnike, znači 50 milijuna kuna više komora obrtnička danas uzima nego što je to uzimala 2015. g. Koje su to usluge koje danas nudi više nego 2015. g.? koje su to koristi koje danas komora nudi veće nego prije 4 godine, odnosno 3 i pol godine, pardon? Ja mislim da ih nema, upravo suprotno, mnogi obrtnici se žali što smo uopće tada i ostavili obavezni komorski doprinos, ali moja logika je tada bila da obrtnici, odnosno obrtnička komora može zadržati taj status na manjem doprinosu, a da gospodarska komora treba imati dobrovoljan doprinos i da onda ljudi mogu izabrati, da li žele biti trgovačko društvo ili društvo sa, jednostavno trgovačko društvo ili žele biti obrtnik i onda mogu izabrati sustav. Znači netko je mogao biti, ako kaže neću više biti obrtnik, otvorit ću j.d.o.o. po onome što sam ja tada predlagao, nažalost HNS je to izbojkotirao je bilo da gospodarska komora ne bi uopće imala obvezan komorski doprinos i ljudi bi imali mogućnost izbora uz naravno puno manje naknade koje su bile vezane za obrtničku komoru i koje su iznosile 44 kune na mjesečnoj razini, pazite, sad je 76. Što znači da jedan obrtnik godišnje plati otprilike nekih 9 stotina kuna komorskog doprinosa, a prije je plaćao 5 stotina, znači 400 kuna više je opterećenje obrtnicima na godišnjoj razini u odnosu na ono što je bilo do 2016. godine. Tako da nažalost u ovom zakonu vidimo samo da se vrti, vrte stvari oko novca, znači nema tu neke konkretne koristi koje će učenici ili oni koji su u sustavu dobiti, nadzor države će biti puno manji, kapaciteti komore nisu dovoljni da ispune očekivanja kao što nisu bili ni 2013. godine i zbog toga se to sve skupa mijenjalo, bez obzira što smo jako puno povećali dotok novca u obrazovni sustav za ta zanimanja. Inače ove stipendije s kojima se ministar Horvat i premijer Plenković hvale i koje su ove godine ministarstvu podijelile 3000 stipendija u iznosu od 9.000 kuna su stipendije koje je isplaniralo ministarstvo dok sam ja bio ministar i jedva čekam da vidim šta će novo smisliti za novo financijsko razdoblje sada Ministarstvo gospodarstva, jer sve što sada rade su povukli iz perioda 2014.-2015. godine i meni je, ja sam posebno ponosan na taj sustav stipendiranja za obrtnička zanimanja jer je 10-ci tisuća djece će se na taj način lakše školovati i možda privući na neka deficitarna zanimanja, al bilo bi korektno kada već dijele stipendije i premijer Plenković i ministar Horvat da spomenu da je to bilo isplanirano 2014. i 2015. godine i da je to program na koji su došli, a koji nisu osmislili. I još jedna stvar koja mi je posebno zanimljiva, a to je spominje se i ovaj, ovo tijelo za mirno rješavanje sporova i kada vidite kako je to sve skupa uvezano, evo vidite recimo da imate političara Ranogajca na čelu komore, a da taj sustav vodi član Vrhovnog suda Kontrec, koji je i član Državnog izbornog povjerenstva. I da vidite u biti kako HDZ ima utjecaj preko tih udruga odnosno organizacija i komora na razno razne, na razno razne dijelove društva. Konkretno u ovom slučaju gospodin Kontrec dobija naknadu od Hrvatske obrtničke komore, angažirao ga je tamo HDZ-ovac Ranogajec i meni nitko ne može objasniti da je gospodin Kontrec u DIP-u neovisan od HDZ-a, niti me u to može uvjeriti. Mislim da to građani vide svaki dan, ako svaki mjesec dobija neki paušal i novac od Hrvatske obrtničke komore, ako mu je to dao HDZ-ovac Ranogajec kako može biti neovisan u DIP-u, a tamo bi trebao biti neovisan. Znači, to je još jedan primjer zbog čega i recimo gospodin Jandroković može poslati svoj prigovor DIP-u i u 1 sat od DIP-a dobiti mišljenje vezano uz izbore, na način na koji je on to protumačio. Zato kaj HDZ-ovac Ranogajec preko komore plaća jednog od sudaca koji je član Državnog izbornog povjerenstva. Zato što gospodin Sesa je također predložen od HDZ-a i predsjednice RH i to je taj sustav koji nažalost u Hrvatskoj funkcionira kako funkcionira i koji moramo mijenjati i zbog čega građani nemaju povjerenja u pravosuđe i u institucije i jedina institucija koju moramo zaštititi u RH je ostalo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa koje je ostalo neovisno. Ove sve nazovi neovisne institucije su pod velikom šapom HDZ-a i zbog toga stvari u Hrvatskoj funkcioniraju kako funkcioniraju. Evo, na kraju da kažem da ćemo s obzirom na skepsu, ne možemo podržati ovaj zakon s obzirom na skepsu da kapacitet 2013. godine nije bio Obrtničke komore da to provede sumnjam da će biti i 2019. Hvala vam lijepa.
Idemo dalje. Poštovana zastupnica Nada Turina Đurić u ime Kluba zastupnika GLAS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, poštovane kolegice i kolege zakon čiji cilj bi trebao biti odnosno naglašeno je tako barem u obrazloženju da se poduzetnici odnosno obrtnici u ovom slučaju na neki način rasterete obaveza koje su kroz vrijeme se pokazale u zakonima koji su doneseni kao nešto što ih nepotrebno opterećuje i što cijeli sustav funkcioniranja obrta koči, trebalo bi naravno u Hrvatskom saboru od strane zastupnika biti pozdravljeno i mi sve ono što će uistinu u ovim promjenama tome doprinijeti i u tom pravcu unaprjeđivati obrtništvo u RH ćemo svakako pozdraviti. Međutim, naravno često odnosno prečesto se u našoj državi, pa posebno se to vidi naravno u Hrvatskom saboru zakoni ne mijenjaju samo iz te jedino dobre namjere prema građanima, u ovom slučaju prema obrtnicima i poduzetnicima, nego se mijenjaju i ponekad iz čisto političkih razloga znači jer u nekom prethodnom vremenu netko donio određene zakone smatrajući da će unaprijediti isto tako je tada govoreno u najboljoj namjeri, a sada se nakon nekog vremena to sve vraća odnosno mijenja kako bi se ili nešto vratilo na staro ili se promijenilo evo samo zato što je neka druga politička opcija mislila da je drukčije. Mi dok ne prekinemo sa tom praksom, a čini mi se da i u ovom zakonu se nekako provlači u stvari ta ideja i same diskusije na neki način govore o tome da to jest na neki način pravi razlog izmjene ovog zakona, neće biti dobro za Hrvatsku. Ja sam jedan dio svog radnog staža bila obrtnik, moj suprug je gotovo cijeli svoj radni vijek poduzetnik i doživjela sam sva ta neka čuda koja nam je i ona bivša država u kojoj smo živjeli od '45. do devedesetih, ali i ova nova priuštila kao poduzetnicima, a uglavnom je to i većina poduzetnika naših pa u to uključujem i obrtnike će vam reći, država nam nije Bog zna šta dobroga donijela ni onda, ni sada, niti bilo koja vlast se nije posebno potrudila da nas potiče na pravi način. A ono što većina obrtnika i poduzetnika očekuje da ih se prije svega jednako tretira odnosno da ih se pravedno tretira, da ne bude razlike među njima što nažalost nismo uspjeli, najviše iz razloga što su neki kolege ovdje govorili što smo poduzetništvo kao takvo prečesto politizirali i stvorili smo uvjete u kojima funkcioniraju samo ili isključivo uspješni poduzetnici koji su vezani na politiku i koji su vezani na vlast, bez obzira da li se radi o razini mjesta, općine, grada, županije ili se radi o razini države. Uspješni su uglavnom oni koji su spojeni i koji imaju konekciju na vlast što je neka vrsta rođačkog, ja bih rekla, poduzetništva, zavičajnog u nekim situacijama i što naravno nikako nije dobro jer preduvjet kvalitetnog gospodarstva je zdrava konkurencija u kvaliteti gospodarstva ili pruženih usluga u slučaju obrta, a ne u tome tko je s kim dobar i tko spada u koju političku opciju. Mi smo to sve izvrnuli, zato ljudi kod nas, pogotovo mladi ljudi, a danas su spominjali kolege mladi ljudi koji napuštaju Hrvatsku nemaju osjećaj da ako se upuste u neku poduzetničku aktivnost u ovom slučaju evo obrtničku, da sami sebi pokrenu posao da će imati jednaku šansu kao neki drugi o kojima sam maloprije govorila, koji su namjenski eto slučajno otvorili neki obrt ili neko poduzeća koje eto sasvim slučajno jako dobro prolazi ili na javnim natječajima ili na nekim pozivnim natječajima i rade s općinom, gradom, županijom pa i državom ili su negdje u toj mreži neki mali koji su spojeni na one veće koji su dobri sa … Znači taj rođački kapitalizam, to rođačko poduzetništvo u Hrvatskoj uništava bit obrtništva, bit poduzetništva. I mislim da dok to ne promijenimo, dok politika ne promijeni stav, dok ne ograničimo sada ću reći nešto, svinjarije koje ustvari radimo i ne počnemo ih kažnjavati, mi ne možemo očekivati da će bilo kojom šminkerskom tu promjenom kako će se polagati ispiti, kako će tko, to je sve uredu da olakšamo to poduzetnicima, to smo vjerojatno davno trebali učiniti, ali da li će to biti lakše na način da to radi neka strukovna agencija ili komora, pa mislim imamo valjda u tom nekom našem susjedstvu prvom zemlje koje su duže vremena u ustroju koje se zove kapitalizam pa se valjda zna kako bi to trebalo funkcionirati, kako to kod njih funkcionira što se može naravno bez problema prepisat. Ne, mi se uvijek ponovo nakon gubitka ili dobivanja vlasti svađamo čiji će rođaci, prijatelji, simpatizeri članovi itd. imati tu više koristi i kako ćemo promijeniti zakon da bi to osigurali. To je nešto čega se ljudi gnušaju i mislim da je potrebno reći i s ove govornice da je tome tako i da mi unatoč tome što vidimo i nekih pozitivnih stvari u ovom zakonu, ali to su male stvari. Znate da li će netko platiti obrtnicu, to mislim da nije nijednom obrtniku, kako bi rekla ni prepreka ni poticaj. Ali dobro, lijepo je poruka je neka, država tu neće baš sve naplaćivati na svakom koraku nekakve papire koji se doslovno iz svakog printera mogu isprintati nego će to dati obrtnicima. To su manje po nama važne stvari. Važnije su stvari da mi napravimo jedan pravedan, učinkovit sustav koji je fleksibilan koji tom poduzetniku, tom obrtniku ako mu već želimo olakšati onda mu olakšamo da ne mora pola svoga rada ili od tih 8 ili 10 sati koliko radi odvajati za tzv. papirologiju za čekanje po kojekakvim redovima za raznorazne administrativne poslove, a recimo čovjek je roletar ili je ne znam zidar i sam radi svoj posao i taj svaki sat kojeg mora provest negdje je direktno oduzimanje njegovog prihoda odnosno naplate njegovog rada klijentima. To moramo učiniti. I ove šminkerske cijelo vrijeme promjene našeg zakona kako ćemo nešto za 10, 15, 20, 100 ili koliko kuna osloboditi poduzetnike i obrtnike i hvaliti se još s time, mislim pobogu prestanimo to raditi nego počnimo raditi nekakve suštinske stvari gdje ćemo vratiti povjerenje ljudi da ova uistinu država misli na tih nekih 180 tisuća ljudi koji rade iako zadnje podatke točne ne znam, bilo je nešto govora početkom godine da pada naglo broj zaposlenih u, da su neki podaci zabrinjavajući, točno sada podatke vi vjerojatno imate, ali očito da ovo iseljavanje mladih ljudi, da to sve skupa ima utjecaja na broj zaposlenih u obrtništvu i mislim da ako se ne počnemo s tim stvarima, ako se radi o 180 tisuća zaposlenih, to nije malo. To su ljudi koji stvaraju nekakvu, već jedan dobar dio njih stvaraju i novu vrijednost. To je nešto što Hrvatska nikako ne smije propustiti da nadograđuje. Da potiče, da potiče i jednu jedinu osobu da otvori svoj obrt, da se samozaposli. U zakonu kaže, nećete trebati polagati majstorski ispit ako ste 15 godina, zamislite, netko se sjetio, 15 godina se bavili tim poslom, ako to možete dokazati, pa mislim, koji to posao je toliko kompliciran, bilo koji majstorski kojeg 15 godina morate raditi? Pa ako smo već htjeli izaći ususret, pa dajmo, recimo ljudi, eto, pa što nije 5 godina, pa zar rukovodeća, visoka rukovodeća radna mjesta, menadžerska mjesta nije potrebno više od 5 godina radnog staža na rukovodećem položaju, pa zar jednom majstora treba 15 godina da dokaze da zna raditi neki, mislim hoću reći zakon je isključivo politički i formalan. I neke stvari nisu tako loše, ja cijelo vrijeme, predsjedniče čujem, kao neku, aha, pardon, zamijenili ste se, nogometnu utakmicu negdje, ili mi se čini, ... [[Upadica se ne čuje.]] A, vani su prosvjedi, pardon. Pardon. Hoću reći, ništa se tu nije bitno dogodilo, a mi tonemo, ja dolazim iz kraja gdje se nedavno, iz kraja, s područja, s regije gdje se nedavno zatvorilo jedno veliko, najveće, najuspješnije brodogradilište, Uljanik. U tom brodogradilištu, tim brodogradilištima radi jako puno majstora, znači varioca, tokara, ne znam točno, metalaca uglavnom. Da li, ja se slažem da se mi moramo prilagođavati tržištu rada odnosno da moramo voditi računa kod politika, pa i u ovom slučaju kod donošenja ovakvih zakona, ali, ne bi li ova država morala imati neke ciljeve? Ne bi li ova država trebala znati na neki rok od 30, 40, pa i 50 godina koja to zanimanja će ovdje trebati ili neće jer ako svaka druga vlada bude na drugi način razmišljala o takvoj jednoj djelatnosti kao što je brodogradnja, pa će nam u jednoj politici trebati 500, 600 varioca ne znam, u 5 godina, a u nekoj drugoj nam neće trebati niti jedan, mislim, mi smo država od samo 4, možda 4 milijuna stanovnika, pa to su socijalno nepodnošljive situacije za državu. Znači, država mora imati u tom smislu nekakvu strategiju, a čini se da ovakvim izmjenama zakona mi nemamo strategiju. Mi ne znamo ustvari što bi to naši ljudi trebali raditi, ministarstvo potpuno su u pravu kolege koji kažu, Ministarstvo znanosti i obrazovanja nije niti pogledalo ovaj zakon, jer da je, onda bi oni itekako tražili da budu prisutni u tome jer bi oni trebali biti ti koji znaju što da imaju neku strategiju i da znaju što u toj strategiji će za 10, 15 ili 20 godina biti nešto što su tražena obrtnička odnosno majstorska zanimanja. Zar ne bi trebali znati? Neki se smiju, trebali bi znati jer oni koji nisu prije 30 godina, znali su, doveli državu u ovakvu situaciju, što dođe i što bude, bit će i slušat ćemo naše tajkune koji su povezani sa vlašću pa ćemo proizvoditi takve kadrove koji njima trebaju pa ćemo onda državu imati za 30 godina još goru nešto što je danas. Znači to nije dobro, mi moramo imati ciljeve i u tom pogledu formulirati zakone, a tu je itekako po našem sudu Ministarstvo znanosti i obrazovanja imalo bitnu ulogu i ne može se samo i isključivo sa pozicije poduzetnika, velikih ili malih formulirati obrazovni standard odnosno načini na koji ćemo proizvoditi kadrove [[Upadica: Hvala vam.]] Hvala i vama.
Stanka? Izvolite, možete.
G. potpredsjedniče. Slušamo upravo ispred Sabora prosvjed medicinskih sestara, očigledno da se okupio veliki broj sestara. Mi ovom prilikom želimo, tražeći stanku od 10 minuta dobiti vrijeme da im damo podršku. Podršku koju definitivno zaslužuju jer su to žene, ljudi koji rade iznimno težak posao. Nažalost svatko onaj tko je od nas imao priliku koristiti njihove usluge, se uvjerio na licu mjesta koliko je to težak posao, zahtjevan posao, a posebno trenutno kada u Hrvatskoj nedostaje negdje oko 12 tisuća medicinskih sestara. Ono što sam ja osobno doživio jeste da na određenom odjelu rade u smjeni dvije sestre na 40 bolesnika. Cijeli dan. Vi znate koji je otprilike to posao sa njegom, s lijekovima, sa hranom i svim ostalim što one moraju odraditi za te ljude. Zadnje promjene kolektivnog ugovora nisu donijele promjene koje bi medicinskim sestrama osigurale kakav takav boljitak u smislu poboljšanja njihovog životnog standarda. 50 kuna na plaću kako one kažu je zaista ništa, nula. Novaca ima, mi smo to govorili već tjednima, držimo da ukupan iznos koji se traži od 800 milijuna kuna i za zdravstvene djelatnike i za učitelje je nešto što se može itekako uklopiti u državni proračun, nešto što u situaciji kada porezni prihodi rastu enormno, kada samo prihodi od PDV-a rastu čak 8%, kada ukupni rashodi za iduću godinu se planiraju 5,5 milijardi kuna veći, 800 milijuna kuna i za medicinske sestre i za zdravstvene djelatnike i za učitelje ne misije biti problem za ovu Vladu. Prema tome, želimo još jednom iskazati punu potporu i tražimo stanku kako bi to mogli i na trgu napraviti. Hvala lijepo.
Hvala. Dobro, odobravam stanku do 11,20. Hvala. STRANKA U 11,10 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,20 SATI]] Evo molim vas možemo nastaviti. Hvala vam. Sljedeći ispred Kluba zastupnika HSS-a i Demokrata je kolega Davor Vlaović. Izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, uvažena državna tajnice sa suradnicom. Sve vas skupa pozdravljam u ime kluba HSS-a i Demokrata i evo nekoliko riječi o prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o obrtu. Prije svega treba reći da obrtništvo ima dugu tradiciju u RH i da su obrtnici i obrtništvo važna karika u gospodarskom razvoju i rastu Hrvatske i da su oni u onim kriznim godinama bili ta kičma ili okosnica koja je iznijela na određeni način i stabilnost države i ekonomskog sustava države i da sva zakonska rješenja koja idu u pravcu za tim da pomognu razvoju obrtništva u RH su dobrodošla i mi ih ispred HSS-a pozdravljamo. Pogotovo kada pred sobom imamo činjenicu da je u Hrvatskoj registrirano preko 86.000 obrtnika i da je to preko 40% ukupno registriranih gospodarstvenika u Hrvatskoj i da svakako o tom segmentu treba voditi posebnu brigu. I još jednom želim ponoviti da u okviru Ministarstva gospodarstva gdje je i sada obrtništvo sigurno se vodi na određeni način briga o njima, ali mi iz HSS-a smo bili protiv toga da se ukine ministarstvo obrta i da u sklopu Ministarstva gospodarstva ovaj segment sigurno treba pratiti jednako dobro kao što je to bilo kada su imali svoje posebno ministarstvo i nadamo se da to obrtnici neće osjetiti na svom poslovanju. Cilj ovog zakona otkloniti ograničenja daljnji razvoj sustava obrazovanja vezano uz obrt i modalitet dualnog obrazovanja kao i liberalizacija uvjeta za obavljanje obrta, ukidanje administrativnih opterećenja, ukidanje cijene obrtnice i cijene odobrenja za obavljanje domaće radinosti. To svakako treba pozdraviti i to su dobri trendovi. Međutim, ključ da nemamo smanjenje broja obrtnika u RH je puno širi od ovoga i puno širi od ovog samog zakona. Kroz niz zakona se koji se dotiču obrtništva u Hrvatskoj trebaju stvoriti preduvjeti da se broj obrtnika u Hrvatskoj ne smanjuje, da nam mladi ne odlaze iz RH nego da im stvorimo šansu da oni ostanu ovdje raditi i da otvore svoj obrt. A da bi otvorili svoj obrt da imaju kvalitetno stečena znanja i kompetencije na tržištu rada kroz sustav obrazovanja da to stvarno i mogu i imaju. U ovom pogledu svakako da je nužna suradnja dionika na ovom poslu, tu je važan čimbenik HOK koja treba osnažiti i dati joj instrumente i alate da može biti veći i bolji servis obrtnicima, da nemamo prigovore s terena da samo plaćaju pristojbe i članarine Obrtničkoj komori, a da nemaju puno koristi. Ovim zakonom se ide u tom smjeru da se Obrtnička komora osnaži i da obrtnici i obrtnička komora budu jedan tim u stvaranju boljih uvjeta za poslovanje obrtnika u Hrvatskoj. Naravno da tu mi očekujemo i suradnju HGK pogotovo udruženja malih i srednjih poduzetnika jer i oni su važan čimbenik i njima nedostaje radne snage i oni bi se željeli uključiti u programe naukovanja kao i kreiranje kojih to vrsta zvanja i zanimanja treba odnosno koji njima treba. Tako da oni prigovori koji su bili u e-javnoj raspravi koja je uložila HGK sigurno treba do drugog čitanja razmotriti i vidjeti gdje još uključiti HGK. Mi smo i ja osobno više puta isticao da je u kreiranju razvoja obrtništva nužna suradnja, tješnja suradnja obrtnika gospodarstvenika i samih škola znači Ministarstva obrazovanja i svakako da one rasprave koje su već ovdje danas rečene da treba biti tu aktivno uključeno i Ministarstvo obrazovanja stoje jer prije svega Ministarstvo obrazovanja definira mrežu škola, definira upisne kvote, a ono što je još važnije definira onu osnov na kojem se temelji kvalitetno obrazovanje, a to je plaće i uvjeti za rad naših profesora, učitelja, nastavnika i drugog osoblja u školama. I svakako da nije dobro da evo su najavljeni sljedeći tjedan i prosvjedi zbog toga što plaće u srednjem obrazovanju pa i u visokim školskim ustanovama ne prate rast životnih troškova, a očekujemo da nosioci tog razvoja dualnog obrazovanja budu upravo profesori, nastavnici u obrtnim školama, industrijskim i obrtničkim školama. Svakako da oni to jesu i moraju biti, ali onda ih moramo i vrednovati kroz osobne dohotke i zato je važna mjesto i uloga Ministarstva obrazovanja i kroz ovaj zakon. Jer činjenica da nije dobro da nam profesori nisu motivirani raditi s učenicima i da onda imamo i loš rezultat odnosno slabe kompetencije tih učenika sutra na tržištu rada su odmah i manje atraktivni za zapošljavanje, a i sami onda imaju problem da ako i žele otvoriti nekakav svoj obrt da nemaju dovoljno znanja nego moraju ići dalje se učiti kod nekih majstora koji su to već stekli znanja i vještine. Tako da ključ kvalitetnog sustava obrazovanja sigurno počiva i to još jednom ponavljam na profesorima i nastavnicima, učiteljima i ako njima ne stvorimo uvjete ne samo kroz plaće, plaće im svakako moraju rasti i pratiti životne troškove i stvoriti preduvjete da oni mogu od svoje plaće živjeti. Ali je još važnije da se i oni usavršavaju, da se stvore preduvjeti za usavršavanje profesora, nastavnika da kroz cjeloživotno obrazovanje i oni sebi stvaraju preduvjete da mogu biti kvalitetan mentor odnosno učitelj, profesor toj djeci koja upisuju zvanja i zanimanja važna za razvoj obrtništva u RH. Također je važna rekao sam i suradanja sa samim obrtnicima i poduzetnicima i često čujete od njih da nerado uzimaju učenike iz strukovnih škola na naukovanje jer ima niz prepreka koje su tu pred njima, prepreke kroz zakonski okvir za sigurnost na radu, kroz niz drugih elemenata gdje sigurno treba i taj dio zakonskog okvira vidjeti kako pomoći poduzetnicima da im to ne bude prepreka, da se ne uključuju u sustav naukovanja jer oni sigurno žele stvoriti radnike sutra koje će odmah moći zaposliti koji će moći staviti na stroj da mu radi, a ne da dobije učenika koji samo ima neka teoretska znanja, a praktičnih vrlo malo i sigurno da treba poraditi na edukaciji i samih učenika u osnovnim školama, ali i njihovih roditelja, zašto je dobro biti majstor u Hrvatskoj, zašto je dobro upisivati neka zanimanja i naravno da ove stimulacije idu kroz sufinanciranje odnosno stipendiranje učenika u strukovnom obrazovanju, da je to dobro i poželjno, ali svakako da treba vidjeti koje još modele i edukacije i motive za mlade da upisuju strukovna zanimanja jer vidimo da je po rezultatima upisa ostalo niz slobodnih mjesta i neupisanih zanimanja, a gospodarstvo i obrtnici vape za nekim strukama. Također želim ovdje istaknuti i da je pred nama su izazovi promjena i da svakako treba pratiti strategije razvoja, kako europske tako i naše i gospodarstva i ukupno pratit klimatske promjene i pred nama se javljaju i neka nova zanimanja koja sigurno treba ostaviti pretpostavke i ovom zakonu da sutra mogu ući u mrežu škola u RH jer evo, prema europskim statistikama, ta nova zanimanja koja se javljaju na tržište rada su prije svega, bijeli poslovi, to su poslovi, to su poslovi u zdravstvu, socijalnoj skrbi i sličnim poslovima i nije dobro da mi upravo sad u ovom trenutku dok se raspravlja o ovome zakonu imamo prosvjede na Markovom trgu, da su medicinske sestre tu i tehničari, da ih više od 12 tisuća nedostaje u Hrvatskoj, a i ovi koji su tu razmišljaju da li ostati u Hrvatskoj ili otići izvan Hrvatske je strašna jedna poruka tamo na transparentu, evo 2020. i Austrija ukida barijere za uvoz radne snage. To nam je strašna poruka da moramo razmisliti kako zadržati postojeći kadar u našim medicinskim ustanovama i zdravstvenim ustanovama, povećati im plaće, stvoriti uvjete za rad, evo, mislim da je i samo jedna činjenica koju sam čuo upravo od medicinskih sestara u jednoj zdravstvenoj ustanovi da više od 20 g. nisu dobili novu odjeću i obuću u svojoj ustanovi gdje rade. Pa zar se na tome mora štedjeti, a košta nekih 500, 600 kuna jedna oprema za medicinsku sestru ili 1000 kuna, ako je to problem u zdravstvu i u Hrvatskoj, onda stvarno s pravom prosvjeduju ovdje medicinske sestre na Markovom trgu i tehničari. Naravno da su novi poslovi koji se javljaju i za koje treba stvoriti preduvjete u našem školstvu za razvoj obrtništva, to su zeleni poslovi, poslovi zaštite okoliša, energentske učinkovitosti, klimatske promjene i sigurno da u ovakvom i sličnim zakonima moramo ostaviti pretpostavke da će trebati raditi na motivaciji učenika da upisuju ova znanja, da mogu upisati, ali svakako onda, rekao sam i edukaciju u našim školama, profesora da mogu odgovoriti novim izazovima i novim zanimanjima. Također, evo, jedna od važnih segmenata koja je danas ovdje spomenuta da obrtnici budu ravnopravni u tržišnoj utakmici kod dobivanja poslova, često se kroz natječaje i fingiranje natječajnih dokumentacija obrtnici izbacuju iz mogućnosti, pa čak i kao podizvođači, ako nisi lokalan nekoj lokalnoj politici, ne možeš dobit posao i sigurno treba poraditi na tome da se kroz drugi zakonodavni okvir stvore preduvjeti da se zaštite naši obrtnici, a svakako da treba ih zaštiti i od neplaćanja jer mnogi obrtnici i obave posao i uredno kvalitetno, na kraju ne mogu naplatiti od onih koji su na natječajima dobili poslove iako su oni dobili novac i tu treba vidjeti na koji način zaštiti dalje kroz zakonodavni okvir i kroz samu provedbu zakona na terenu da naši obrtnici naplate svoj posao. Evo, želja mi je da oni koji imaju majstorski ispit, budu javno objavljeni, to je tražila i Udruženje obrtnika Grada Zagreba jer posebno u velikim gradovima je problem gdje nedostaje majstora kad stanovnik tog grada traži nekakvu uslugu, ne zna tko je registriran za tu djelatnost, tko je, a to postoje te evidencije, samo bi trebalo onda javno objaviti da se zna koji su to licencirani majstori i da onda se prema njima mogu javiti. I sigurno da je dobar prijedlog da se ovih 15 godina za otvaranje obrta može smanjiti i na 5 godina jer ako je za neke druge menadžerske poslove u nekakvim tvrtkama i u državnim poduzećima i ustanovama dovoljno 5 godina iskustva, onda mislimo da čovjek koji 5 godina radi nekakav svoj obrt a ima tu SSS može dobiti odnosno otvoriti obrt i registrirati se kao obrtnik. Evo, želja nam je, meni i nama iz HSS-a da broj obrtnika ne pada, evo, primjerice samo u Brodsko-posavskoj županiji imamo 2176 obrtnika, preko 3800 zaposlenih i trend je zadnjih godinu dana stabiliziran, nema toliko pada, ali smo imali 2,5, 2006 skoro 500 imamo manje. Tko je za to kriv? Pa prije svega i zakonodavni okvir, ali i sama provedba zakona koja je često na štetu obrtnika. Evo, u tom smislu moja kratke primjedbe na predloženi zakon, mislim da ide u dobrom smjeru, a da ga treba još malo doraditi jer svako radno mjesto koje sačuvamo u Hrvatskoj je jedan doprinos očuvanju života u Hrvatskoj pogotovo u ruralnim depriviranim područjima iz kojih ljudi iseljavaju. Mi imamo često situaciju da obrtnici ne mogu dobit poslove, moramo naći načine kako da se stvore ti poslovi i za njih u cijeloj Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Završili smo s raspravama u ime klubova. Sada nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Prvi je kolege Gordan Maras. Izvolite kolega Maras.
Hvala vam lijepa gospodine, samo ispričavam se malo, hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, nešto sam uvodno već govorio osamom zakonu odnosno volio bi konkretne odgovore gospođe državne tajnice vezano uz nedostatke, konkretne nedostatke Agencije za strukovno obrazovanje da vidimo di tu nešto nije štimalo. Znači da se kaže u čemu je bio problem odnosno zbog čega se mijenja sustav i kako će to konkretno pomoći da se gospodarstvo približi obrazovnom sustavu, s obzirom da Hrvatska ima više agencija koje bave upravo time, povezivanjem obrazovnog sustava i gospodarstva i zbog čega misli da će Hrvatska obrtnička komora koja u praksi ima strukturu razvijenu po svim županija, ali dosta neujednačenu što se tiče kvalitete rada, zbog čega misli da će ta struktura biti bolja nego što je to dana vezano uz polaganje ispita. Znači, to je prvo konkretno pitanje bez općenitog ovaj, bez općenitog odgovora da bi to samo po sebi trebalo biti tako. Ja mislim da neće, niti da nije. I još jednom ću reći, evo tu je naš zagorac Hajdaš Dončić, ovaj zastupnik iz Krapinsko-zagorske županije koji je imao sreću da političar Ranogajec nije pobijedio na prošlim izborima nego je županija dobila za župana ponovo gospodina Željka Kolara, naravno to sam, niste bili tu to sam rekao problem za 80.000 obrtnika u Hrvatskoj jer je njima ostao Ranogajec, ali kada moram evo gledati što se tiče Zagorja zadovoljan sam zbog toga. Problem je što se ta organizacija pretvorila u političku organizaciju gdje se i kadrovira i na način na koji se funkcionira više sliči političkoj organizaciji nego strukovnoj organizaciji što osjećaju i mnogi naši obrtnici koji nisu zadovoljni sa načinom funkcioniranja organizacije, za razliku od nekih komora, ja moram biti ovdje iskren, nisu svi na taj način orijentirani. Znači Ranogajec bi bio i malo ministar, malo bi bio zastupnik, malo bi bio župan, a onda kad ne uspije u tome onda je predsjednik komore. Imate, imate recimo dobrih obrtnika kao što je recimo zagrebačka obrtnička komora, gospodin Mirsa Šabić koji kvalitetno radi i koji pokazuje da u biti si obrtnik i generacijski i na neki način razumiješ tu u potpunosti struku, jer jedno je kada uđeš u tu organizaciju da bi ostvario svoje političke ambicije, a drugo je kad se baviš kroz organizaciju problemom obrtnika kao što to recimo rade kolege u Gradu Zagrebu koja je vjerojatno jedna od najkvalitetnije organiziranih obrtničkih komora u RH. I sa te strane ja nisam, niti mogu biti za ovakvu izmjenu koja ide isključivo na taj način da su se dogovorili konkretno ministar i gospodin Ranogajec i jedina korist da se prebaci jedan dio poslova i novca obrtničkoj komori Hrvatske gdje će onda ljudi reći evo vidite mi nekaj delamo i dala nam je država javnu ovlast i mi to radimo i sa te strane zadovoljavamo uvjete da uopće postojimo, a obrtnici to nažalost svakodnevno ne vide. I teško je to uopće uspoređivati sa nekim drugim sustavima jer se obično to voli usporediti sa njemačkim sustavom, mi smo daleko od njemačkog sustava, kao što je Zemlja daleko od Marsa. Znači sa te strane kada bi mi imali tako razgranati sustav i kada bi se radilo na taj način, kada primjerice predsjednik obrtničke komore ne bi imao Audi sa 001 ovaj registracijom, to vam već dovoljno govori, 001 OK, obrtnička komora. Tu vam već pokazuje se manji set ovaj u biti o čemu se tu radi. Tu se radi o tome da netko želi imati, da netko želi imati, ne znate to ali obratite pažnju na nekom događanju, pogledajte Audi u kojem će doći predsjednik obrtničke komore, 001 obrtnička komora, ne. Znači to je već sindrom da se pokaže u biti zbog čega postoji ta organizacija. Ona postoji da bi predsjednik imao Audija i da bi možda koji puta bio u poziciji reći da nekog predstavlja ili da u nekoj županiji bude kandidat ako HDZ ne nađe svog kandidata. Tako da, tako da sa te strane ajmo se mi orijentirati prema tome da obrtnička komora pokuša se izboriti i posložiti sustav na način na koji treba pa onda možemo razmišljati o tome da danas, sutra preuzme ovaj dio poslova i zbilja bih htio očitovanje da visim šta je i Agencija za strukovno obrazovanje, možda to postoji, rekla na temelju, na temelju ovih promjena, možda Ministarstvo znanosti također me zanima šta misli i misli li da bi bilo bolje ovako organizirati odnosno da ostane organizirano kao šta je bilo do sada. Ono što također treba ovdje spomenuti, a to je da pod hitno treba vidjeti kako da obrtničku komoru demokratiziramo odnosno da što više obrtnika može participirati kad već mora plaćati obrtnički doprinos koji je 76 kuna i kažem povećan je za 100% skoro u odnosnu na ono što je bio 2016., iskoristile su se te izmjene zakona, zakona koji je definirao neoporezivi dio odnosno osobni odbitak i kada se on povećao na 3.800 kuna odmah je komora isti čas iskoristila to i od 1.1. čini mi se 2017. godine povećala komorski doprinos na 76 kuna i na taj način dodatno opteretila obrtnike sa skoro 50 miliona kuna. I da vidimo zbilja na koji način se onda može uključiti što veći broj, a ne ono možete, ali u praksi se to dosta često ne može, kad već toliki novac obrtnici daju da se što više to može iskonzumirati. I još jedna stvar koja je ovdje vrlo bitna, a o kojoj se danas mora govoriti je napad, ne direktno moram priznati, Vlade odnosno ministra, ali kroz ekonomiste koji sudjeluju u izradi pisanja zakona i koji su bliski HDZ-u, napad na obrtnike paušaliste koji su, koji su ovaj u proteklih nekoliko tjedana označeni kao problem u RH jer kao plaćaju premalo poreza, njih ima 45 000 i inzistiramo na tome da se taj sustav ne dira, nego da se još poveća prag za ulazak u sustav PDV-a sa 300.000,00 kn na 400, pa moguće i do 500,000,00 kn kako bi ljudi mogli ostvarivati određene svoje poslove i zaposliti sebe uz što manje troškova i na što jednostavniji način. Znači, to je ono što ja mislim da mi trebamo ovdje kao zastupnici govoriti i gdje je u biti pravi problem u RH, a to je da je preveliko opterećenje porezno na one koji imaju najmanje, najmanje poslove, znači koji imaju obrte ili, ili poduzeća koji su, koji su samo, koji se samozapošljavaju odnosno ostvaruju određeni prihod u tim malim granicama, njih treba što više rasteretiti i vođenja knjiga i svega ostaloga, a ne suprotno najavljivati da će se tu pooštriti određeni kriteriji jer se kao evo su se našli u povlaštenijem položaju nego neki, neki drugi na tržištu. Znači, svatko može odabrati da li će biti paušalac, da li će biti nesiguran u tome da li će ugovor moći ostvarivati neki neodređeni period vremena, nego u svakom trenutku može netko otkazati, nema godišnji, nema mirovinsko odnosno nema velike uplate u mirovinsko itd. Znači, ja mislim da Vlada treba zaštititi te ljude kojih je 45 000 u ovom trenutku i čine, čine više od pola svih obrta u RH, mislim da ih treba zaštititi, mislim da tu mjeru treba pohvaliti i sa te strane kao čovjek koji je sudjelovao u tom sustavu, a kada su se baš paušalci počeli sve više prijavljivati tko je dignuo prag za ulazak u PDV-a na 230.000,00 kn mislim da imam pravo reći da je to izvrsna mjera i da ljudima treba pomoć, a ne odmoć. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo 4 replike. Prva je kolegica Glasovac, izvolite.
Kolega Maras, Agencija za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih se gasi, to je nešto što je neviđen zapravo presedan u bilo kojoj od zemalja EU, pogotovo ako uzmemo u obzir činjenicu da većina Europskih fondova, neovisno o tome radi li se o ISF-u ili IRDF-u, glavninu onu koju usmjerava prema zemljama članicama je zapravo u području strukovnog obrazovanja i obrazovanja odraslih. I tu je Agencija za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih bila motor, pokretač, pa i provedbenih faktora u korištenju fondova, ali unatoč tome Vlada je odlučila ugasiti odnosno pripojiti tu agenciju jednu drugoj, al to je zapravo gašenje i minoriziranje uloge Agencija za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih. To je potpuno jedan tako pogrešan pristup strukovnom obrazovanju, a tome u prilog ide i novi Zakon o obrtu, o kome ću govoriti nešto više u svom osobnom izlaganju, znači to je potpuni poraz struke [[Upadica: Hvala]] a pobjeda politike.
Odgovor, izvolite kolega Maras.
Slažem se s vama, znači pogotovo šta ne znamo koji su argumenti za to i zbog čega se ima veće povjerenje u nešto šta nije funkcioniralo do 2013.g. ili prije toga u odnosu na ovo što je sada. Znači, sa te strane, takvo non stop mijenjanje koncepta ulijeva dodatnu nesigurnost i nepovjerenje u kvalitetu i strukovnog obrazovanja i obrazovanja odraslih, a pogotovo kada se kunemo i kada sve polažemo u cjeloživotno obrazovanje koje bi trebalo biti jedno kao od temelja budućih i politika zapošljavanja s obzirom da se poslovi jako brzo mijenjaju i da ljudi to traže, znači to nije problem samo u RH, nego je problem u cijeloj Europi. Ako ćemo to prepustiti u ovom slučaju ovakvim na pola političkim udrugama, onda nećemo dobro proći. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći je kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolega Maras, u vašoj raspravi problematizirali ste rad predsjednika komore i rad obrtničke komore. Imam puno prijatelja, poznanika koji su obrtnici, a nisam u razgovoru s njima nikada čuo da na bilo koji način oni problematiziraju rad komore. Ako ste pogledali raspravu sa zainteresiranom javnošću u ovom zakonu, opet nigdje nisam primijetio da se problematizira rad komore na tragu onoga što vi govorite. Vi sa, maloprije ste rekli kako je njemu puno važnija forma, te da su registracijsku oznaku vozila stavili 001 OK kao obrtnička komora, na taj način ste … [[Govornik se ne razumije]] kako je puno važnija forma, nego sam sadržaj. Ne znam koliko je to deplasirano upravo od vas koji ste do prije mjesec dana ovdje bili 007 i vi ste se vezivali isto uz jedan broj, nije li to onda i vama bila važnija forma nego, nego sam sadržaj kada ste na taj način sebe reprezentirali u javnost.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Da, al mislim da ste malo pomiješali ne, tu je bio još u igri i Audi, znači nije pločica samo bitna ne, bitan je i Audi, znači da nema g. Ranogajac di staviti pločicu ili da hoda sa bedžom 001 OK ne bi mu čovjek ništa reko, ali kad je Audi A6 u igri, onda to ipak malo više strši ne. Znači od obrtničkih novaca, od komore se ne može voditi u recimo Škodi ili Oktaviji ili nekom ajmo sada da ne reklamiram aute, ali više puta višestruko jeftinijem autu, nego se na skupi auto mora još nakeljiti 001 ... [[Govornik se ne razumije.]] , znači ne radi se tu o toliko o napisu koliko se radi o tome da se želi pokazati određeni status i određeni, ja ne znam uopće kako bi to definirao ali vjerojatno postoji neki i drugi simbol, odnosno način na koji bi to mogli objasniti. Hvala.
Hvala vam. Kolega Grčić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Maras, analitičari problematiziraju obrtnike, paušaliste međutim nitko ne govori da su neke, ja bih rekao površne Vladine mjere, porezne mjere, dovele nas u situaciju da imate sve veće outsorciranje poslova iz velikih firmi u male, novo osnovane mikro i male dakle firme, mala poduzeća. I da se tu direktno izbjegava plaćanje doprinosa za mirovinsko i zdravstveno osiguranje. I da nekim mjerama Vlade smo dovedeni u situaciju da slabimo fondove mirovinske i zdravstvene i da tamo sve manje novaca ima. A i tako problema 100 i u jednom i u drugom sektoru. I u sektoru zdravstva i u sektoru mirovina. Prema tome, neke mjere Vladine koje su na prvi pogled izgledale poticajne i stimulativne dovode do novih dubioza.
Hvala odgovor.
Pa u načelu što se tiče uplata mislim da kada govorimo o paušalcima i njihove isplate neće biti nikakve, znači tu je, tu je problem onaj koji se vuče od ranije, te razlike 16 milijardi kuna, uplatama, isplatama mirovina koji je nastao zbog cjelokupne porezne, odnosno mirovinske, mirovinskog sustava u RH. Ja u načelu nemam ništa protiv da ljudi imaju neki svoj jednostavni posao i što manja porezna opterećenja bez obzira na što se, o čemu se radi. Mislim da je, ako ljudi procjene da im je važnija, važnije da rade neki posao, da mirovina sutra bude mala, to je njihova odluka pogotovo kada se radi o poduzetništvu odnosno onome šta oni sami odlučuju. Zdravstvo je nešto drugo jer se zdravstvo prakticira svaki dan i tu ne bi išao toliko ali što se mirovinskog sustava tiče mislim da nemam nikakav problem ako netko svjesno odluči da će imati manju mirovinu nego što završi određeni svoj poduzetnički ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. I zadnja replika kolega Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Maras, dakle u obrazloženju ovog zakona jedna od ključnih promjena koja se dešava je ponovno ispitivanje majstorskog ispita u okviru komore umjesto u agenciji za strukovno obrazovanje. I jedno od ključnih obrazloženja je da se to donosi jer da dosadašnja praksa koja je uvedena Zakonom iz 2013. nije to opravdala da to provodi agencija. Budući da ste vi bili ministar obrta u to vrijeme kada je donesen taj zakon, evo mene zanima vaše mišljenje, na temelju čega je to stavljeno u agenciju a nije ostavljeno ovako kao što sada HDZ vraća nazad, budući da vas se često proziva da ste to napravili loše. Evo ja bih htio čuti vaše obrazloženje koji su vam bili motivi da to tada napravite.
Hvala. Izvolite kolega Maras.
A motivi su bili zato jer nije funkcioniralo. Evo, vrlo jednostavno, komora nije mogla, komora nije mogla taj sustav odrađivati na način, ja vam kažem, komisije se nisu imenovale godinama, pola ljudi se nije ni znalo jesu li ili nisu članovo. Na kraju je to bilo tako aljkavo napravljeno da je jedino bilo bitno uzeti novce za ispit i na kraju podijeliti diplomu na kojoj opet ne piše doduše 001 ... [[Govornik se ne razumije.]] ali piše predsjednik Ranogajec. Tako da s te strane je to bilo jedino važno. Pa ne bi mi to micali iz tog sustava da je to funkcioniralo. Znači o tome se radi. I garantiram vam da to neće funkcionirati ni sad. Da li će netko dobiti diplomu to možda i hoće i možda će ta diploma biti lijepa ali da li će posao biti korektno odrađen? Sigurno neće. Hvala vam lijepa.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, sljedeći je kolega Saša Đujić. Izvolite kolega Đujić.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege, pa dakle pred nama je Zakon koji ima neke dobre stvari, ima neke stvari za raspravu. Ja ću istaknuti i jedno i drugo, probati u ovoj svojoj raspravi. Dakle, smatram da je dobro da se na zahtjev obrtnika produžuje vrijeme za sezonske obrte sa 6 mjeseci na 9 mjeseci i više je razloga zbog toga. I mislim da je dobro uvijek slušati obrtnike koji su predložili taj dio da se izmjeni i da im se tu izašlo u susret. Druga stvar, dobro je svako administrativno rasterečenje naših obrtnika. Dakle u tom smislu pozdravljam smanjenje cijena izdavanja obrtnica i ostalih troškova koji nastaju prilikom osnivanja obrta. A kao ključna i glavna promjena ovog zakona navedeno je upravo ovo što smo govorili i maloprije, dakle sada će komora umjesto Agencije za strukovno obrazovanje provoditi proces majstorskih ispita i ispitivanje. Međutim, to nije glavni problem obrtnika i to neće riješiti promjene, dakle to je jedna tehnička promjena u mom viđenju kako je ja vidim, dakle do sada je to radila Agencija za strukovno obrazovanje, sada će to ponovo raditi obrtnička komora. Problemi i dalje neki ostaju. Dakle poboljšava se ovaj dio recimo uvođenja da netko sa 15 godina staža i iskustva može pristupiti ispitu. Međutim, evo ja kao ekonomista koji imam završenu srednju ekonomsku školu i fakultet ekonomski meni je i dalje proces a možda imam neki hobi, stolarstvo ili vodoinstalaterski neki obrti i tu sam dosta vješt i vičan a imamo zasićenje ekonomista na tržištu meni je i dalje teško osnovati obrt u kojem bi koristio možda neke svoje vještine u kojima sam dobar i u kojima bi možda tržište bilo zadovoljno i možda bih bolje radio nego netko tko je završio srednju školu. Dakle meni je to i dalje komplicirano jednako kao što je to i do sada i nakon promjena u ovom zakonu. Dakle to je na što ovaj zakon nije odgovorio. I u biti me se potiče i ono što je rekao kolega Grčić, ne samo kroz poreze nego i kroz ove procese me se potiče da osnujem j.d.o.o. gdje uopće nije bitno koje ja imam obrazovanje i koju kompetenciju u bavljenju s poslom s kojim bi se bavio a to nije dobro recimo, to je nešto što sam ja očekivao da će ovaj zakon riješiti, da će olakšati ljudima odnosno da ćemo poticati obrtnike da se što više obrta otvara a na ovaj način su ti neki problemi ostali otvoreni. I drugo, iz ovih prebacivanja ispitivanja, znači odnosno jačanja Obrtničke komore kroz majstorske ispite itd., to je isto tema za raspravu. Dakle, ja osobno smatram da je Obrtnička komora dobrodošla, da je hvalevrijedna organizacija koja dugo, dugo godina postoji u Hrvatskoj, u hrvatskom društvu i da svakako obrtnici od nje mogu imati koristi međutim, ono kako je ona danas ustrojena i kako ona danas funkcionira, nije to baš tako. Evo imam ja prijatelja obrtnika, jutros me vozio i taksista na posao jedan koji je obrtnik pa sam i njega pitao kako vi gledate na to a on je rekao gledajte, ja u 30 g. koliko se bavim ovim poslom, s komorom nisam imao nikakvih doticaja osim što plaćam komorski doprinos. Dakle, nemam nikakve koristi ni štete od toga, dakle to je jedna percepcija koja vlada među obrtnicima, pogotovo ne ovim koji su povezani obrtima nego u slobodnim obrtima. Dakle, to je ono na čemu i mi svi ovdje kroz zakonodavne okvire trebamo raditi da se to mišljenje promijeni i da obrtnici smatraju komoru da je dobrodošla kao što bi trebala biti a to je odnosno da obrtnici imaju osjećaj da od komore imaju nekakvu korist i da taj komorski doprinos koji oni svaki mjesec plate, nije bačen novac da bi netko tko upravlja komorom se ponašao kako se ponaša, evo kolega Maras je o tome dosta govorio pa da se ja ne ponavljam. Dakle, u tom pravcu ja podržavam svako jačanje komore ali onda i svako administrativno rasterećenje obrtnika pa i zagovaranje da se komorski doprinos smanji kao što je bio za pola na početak ili da se ukine u konačnici pa neka komora sa svojim radom potakne obrtnike da budu članovi komore i da dobrovoljno plaćaju taj prihvat a onda bi kad bi ajmo reć stavili komoru na tržište, onda bi možda obrtnici imali nekakav osjećaj koristi od te komore, onda bi se možda vodstvo komore više trudilo da ispuni očekivanja i zahtjeve obrtnika pa se ne bi imao taj osjećaj da netko plaća samo namet da bi netko mogao uživat u nekim beneficijama i ne znam, bavit se politikom u slobodno vrijeme. Dakle, to je ono o čemu trebamo razgovarati, na tragu čega trebamo provoditi raspravu da vidimo kako izać iz tih problema. Svakako je depolitizacija komore vrlo bitna što se mene osobno tiče, meni je malo kad je čelnik komore toliko politički eksponiran, nije dobro. Nije dobro jer ako je on, ako pratimo recimo i kampanju koja je bila i Krapinsko-zagorskoj županiji gdje je sadašnji predsjednik komore učestvovao kao kandidat za župana, koja je tamo bila i gorčina s njegove strane, ja se pitam kako će se on ponašat recimo prema nekim obrtnicima koji imaju probleme a koji su druge politike orijentacije. Dakle, to nije dobro na ovakvim mjestima da se politizira i nije bitno, to je danas HDZ, sutra bi mogla biti neka druga stranka, ja ne podržavam nijednu stranku da stavlja šape na institucije pogotovo ovakve kao što je Obrtnička komora čiji članovi su raznih političkih opredjeljenja, ima tamo ljudi iz HDZ-a, iz SDP-a, iz MOST-a itd., dakle i drugih stranaka i ne tu ne smije biti nikakve političke obojanosti i to je možda trebalo regulirati zakonom kao što je regulirano u nekim drugim organizacijama, dakle sve su to neke teme za razmišljanje i mislim da to, da ovo nije nekakav zakon koji će donest ključne promjene i da će sad riješit većinu problema s kojima se susreću obrtnici. Neke stvari su dobre, opet kažem ali nažalost, puno je više ovih koje ostaju otvorene, evo toliko, hvala lijepo.
Imamo tri replike na vaše izlaganje, prvi je kolega Maras.
Hvala lijepo. G. Đujiću, nije to usamljeni slučaj nažalost, kada pogledate Gospodarsku komoru i Obrtničku komoru i neke sportske udruge, evo govorimo o Hrvatskom nogometnom savezu, svagdje su političari iz HDZ-a zaposlili te funkcije, valjda pretpostavljajući da na taj način šire društveni utjecaj i to je i pomažu si na nekim budućim izborima što nije mala stvar jer recimo Obrtnička komora ima solidan budžet, znači sada kada su digli na 76 kn odnosno 900 kn skoro godišnje svakom obrtniku pa računajte 80 000 puta 900, to vam je nekih 72 milijuna kuna koje oni uzmu obrtnicima i sa kojima raspolažu. Znači di je lova, tu se obično gurne neko iz politike ali obično se zna iz koje političke stranke, to je HDZ, da kontrolira situaciju i pokuša pomoći sebi i svojoj stranci, hvala lijepa.
Hvala, hvala kolega Maras. Izvolite, odgovor.
Da kolega Maras, ja nemam problem da Obrtnička komora naplaćuje komorski doprinos i da su to tolika sredstva pa da su i veća sredstva ako će se ta sredstva koristiti da olakša obrtnicima poslovanje, da se prelaze neki njihovi problemi i da ti obrtnici u konačnici imaju osjećaj da im komora je korisna i da imaju od nje nekakvu korist a ne da im je nametnuto zakonski da moraju plaćati komorski doprinos i da onda oni kažu ja od toga nemam ništa, dakle samo tamo plaćam i neki političar to koristi. Ista stvar je sa sportskim udrugama što ste spomenuli, evo HNS gdje isto klubovi moraju plaćati određene članarine, dobrovoljne organizacije gdje koje okupljaju ljude različitih političkih opredjeljenja a u vodstvu sjede samo neki pripadnici nekih stranaka. Evo g. Kustić, izvršni tajnik HNS-a je imenovan šefom stožera Predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović, jučer čitam, dakle kakve veze to ima nogometni savez sad sa njima.
Hvala. Kolegice Glasovac, izvolite.
A ne, ne, kolega Đujić, majstorski ispit je uvijek do sada i tako ostaje, provodila obrtnička komora i njegova cijena je 2600 kuna i jedino možete otvoriti obrt ukoliko ste položili majstorski ispit koji se nigdje nije misao, nikako, nadležnost je tu gdje je, bila i ostala. Međutim, ono što se promijenilo, oko čega se vodi rat, rat su pomoćnički ispiti koji su do 2013. g. bili u nadležnosti HOK-a, međutim to nije funkcioniralo, poslije ćemo u malo u raspravi imati prilike čuti i zašto i nije bio uvjet, bio je, ali onda je ukinuto to i nije uvjet za završnost, znači trogodišnjeg programa. On sada postaje uvjet za završnost jer morate uz izradu i obranu završnog rada morate položiti sad po novome, po ovome zakonu i pomoćnički ispit i dobiti posebnu još dodatak svjedodžbi koje se zove Uvjerenje o pomoćničkom ispitu [[Upadica: Hvala vam.]] Nemam vremena više u replici pa…
Izvolite, odgovor.
Kolegice Glasovac, iz svega ovoga se postavlja pitanje potrebe postojanja i Agencije za strukovno obrazovanje i samog tog obrazovanja ako je nama jedini i glavni, jedino i glavno pitanje tko će to obrazovanje provoditi i tko će naplaćivati naknadu, a ne govorimo o kvaliteti tog obrazovanja, dakle, što mladi ljudi koji će sutra biti obrtnici nauče kroz to obrazovanje i dali će to njima koristiti, a to na kraju diktira tržište jer ja kao korisnik usluge nekog obrtnika, mene zanima samo koliko je taj obrtnik kvalitetan i koliko je kvalitetna usluga koju on pruža i zbog toga ću ga koristiti ili ga neću koristiti, a gdje je on prošao to obrazovanje i na koji način, to mene kao korisnika usluge uopće nije, ne bi treba biti briga, ali bi tom obrtniku trebalo biti prvi fokus da ima kvalitetu i mi bi ovdje trebali razgovarati o kvaliteti odnosno što je bolje za obrtnika, a ne što je bolje za nekakve organizacije koje to tehnički provode.
Hvala. I posljednja replika, kolega Emil, izvolite Daus.
Hvala lijepa. Kolega Đujiću, da bi se znalo što nama treba i kad pričamo o kvaliteti što nam treba za nekoliko desetljeća, kako je čak i danas bilo u raspravi, treba znati što želimo i kamo idemo. To nama nedostaje, i ne samo danas, nama nedostaje strateško promišljanje dulje od jednog političkog mandata. Pa bih ja odmah iskoristio prigodu i pitao da, koje mjere i programe se planira za stvaranje svijesti i pozitivnog okruženja, da se na strukovne škole gleda puno ozbiljnije nego se to čini do sada. Majstori i obrtnici, čuli smo danas, mislim da imamo tu svi konsenzus, da su temelj pokretanja gospodarskih aktivnosti u RH, pa evo neka to bude možda i jedan prijedlog da iskoristim ovu repliku, da se možda i putem EU fondova iskoriste sredstva za podizanje svijesti o važnosti strukovnih zanimanja kroz educiranje i informiranje.
Hvala. Izvolite, odgovor.
Ja se s vama slažem kolega dakle, apsolutno je dobro pitanje da se na strukovne škole počne gledati onako kako ti mladi ljudi, hajmo to tako reći koji ih završavaju, to i zaslužuju, a ne način kao da je to nešto ono loše, a rezultati toga su dugoročni, obrazovni sustav koji mi imamo zadnjih godina, dakle mi danas kad gledamo koliko ljudi godišnje upiše strukovnu srednju školu i da se to iz godine u godinu smanjuje, da neke struke nisu upisale učenika već dugi, dugi niz godina, onda je to problem s kojim se svi skupa moramo pozabaviti. Ja, kao i vi dolazim iz turističkog kraja, recimo, kod nas je bio problem u Crikvenici koja je srednja škola jedna od jačih školi bila ugostiteljskih u našem kraju, da zadnjih godina konobari i kuhari su se znakovito, znakovito smanjivao broj zainteresiranih za ta zanimanja, a to je bio odraz lošeg stanja u hotelskih poduzećima koja su na tom području, dakle mladi ljudi nisu htjeli ići tamo da se školuju za mjesta gdje će raditi, a neće dobivat plaće [[Upadica: Hvala vam.]] a danas se ta slika mijenja, nažalost ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Sljedeća je kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Ne znam zaista odakle bih krenula. Hajmo pohvaliti prvo napore ove Vlade u smislu što su se izborila neka sredstva iz EU, ali i napore i prethodne Vlade koja je stvorila onaj okvir za korištenje fondova i programske okvire za period od 2014.-2020. da bi se danas ta sredstva mogla povlačiti. Hajmo pohvaliti znači taj nekakav kontinuitet u smisli da danas imamo mogućnosti stipendirati naše učenike koji pohađaju trogodišnje programe u obrtničkim zanimanjima po jedinstvenom modelu obrazovanja o kojem upravo ovdje govorimo. Hajmo pohvaliti isto tako, što smo iskoristili priliku da osmislimo i sustav u kome ćemo 80% povratiti sredstva koja idu za financiranje mentora i ovu novu najavu o planu, ne znam je li ju ministar spomenuo ili nije, nisam bila u mogućnosti slušati njegovo uvodno izlaganje, o 500 tisuća kuna sredstava koja se planiraju rasporediti na obrtnike za opremanje licenciranih radionica u kojima bi se provodila stručna praksa. Međutim tu kod ovog zadnjeg, kod ove zadnje teme stavljam veliku ogradu i nadam se da će zaista ta sredstva od 500 tisuća kuna odnosno pola milijuna kuna otići u prave ruke jer s terena već imamo prilike čuti da već neki obrtnici znaju da će dobiti ta sredstva, neki se čak namjeravaju prekvalificirati, znači oni će zbog tih novaca, da bi ih dobili, recimo automehaničari namjeravaju provoditi nastavu naukovanja, nečega za što uopće zapravo čim se do sada nisu bavili, vodeći se samo valjda time da uzmi novce, a osigurat će im komora, naravno, da dobiju sve potrebne papire jer sada sve stavljaju pod isti krov. Gđo. predstavnici ministarstava ja znam da je vama ovo smiješno, ali minimum kulture i poštovanja je da saslušate, ne vama gđo. državna tajnice nego ovom drugom dijelu vaše delegacije, minimum poštovanja prema zastupnicima je da saslušate što imamo za reći, bez obzira što mislili o tome. Vi možete misliti da su to podmetanja, da su naše namjere loše, a ponekad nisu i to se vrlo često u ovoj sabornici prikaže, ali evo, ja vas molim da se suzdržite od smijeha i podsmijeha. To možete na kafici poslije ove saborske sjednice. To su neke dobre stvari i dobre strane intencije Vlade RH da ojača ovo područje obrtništva ali i da se pokuša pomoći i obrazovanju na ovaj način. Osobno sam sudjelovala u izuzimanju Obrtničke komore iz provedbe dosadašnje prakse u provedbi pomoćničkih ispita 2013. g. i toga se ne sramim. Mnogi iz Obrtničke komore to zamjeraju ali mi smo to bili dužni napraviti prema našim učenicima, bili smo to dužni napraviti, to je bila pedagoška mjera. Ne postoji obrazovni sustav zbog kapitala ni zbog obrtništva ni zbog gospodarstva ni zbog političkih ni zbog uskih parcijalnih interesa. Naš obrazovni sustav postoji zbog javnog interesa, interesa društva, kad govorimo o upisnim politikama, o kvaliteti obrazovanja i ovisi s druge strane o učenju. To su dvije ključne stvari. I ne može se Ministarstvo znanosti i obrazovanja izuzimati iz odluka koje se tiču važnog segmenta a to je obrazovanje. Vi možda jeste slavodobitno pobijedili Ministarstvo obrazovanja u ovoj priči i možete pričati da je to odluka Vlade i da je to sve usuglašeno, ali mi imamo biran sukob koncepata ovdje. Mi smo ukinuli i izuzeli Obrtničku komoru, odnosno nismo je izuzeli, mi smo ju uključili, uključili kroz komisije i kroz članove, predstavnike obrtnika, stručne plus agencije za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih zato jer se masovno na terenu događalo da su učenici bili upućivani na naukovanja u određene obrte koji nisu zadovoljavali osnovne uvjete, da su recimo osobe, djeca koja bi išla recimo na naukovanje za kuhare, uopće ne bi učili kako kuhati nego bi ih se koristilo kao jeftinu radnu snagu da peru ono najgore, znate ono crno posuđe i bilo je takvih slučajeva puno i vi to jako dobro, dobro znate. Lijepo zvuči taj model i Švicarska i Austrija i njemačka imaju fenomenalnu sinergiju sustava rada, nazovimo to tako poslodavaca i obrazovanja s druge strane i daju im upliv i u strukovne dijelove kurikuluma, ne u opće obrazovne, to je posao Ministarstva znanosti i obrazovanja koje se može odreći prava da kaže struci ok, sad vi kreirajte ovaj svoj mali dio, mi ćemo ostaviti fleksibilan dio kurikuluma zato jer vi imate posebnu potrebu recimo u hotelijerstvu, u turizmu i jako ćete vi zaposliti tog mladog čovjeka, jeftinije je i vama i nama, bolje i vama i nama da on bude odmah zapošljiv, da mi kreiramo strukovni dio kurikuluma, da on nama bude gotovo proizvod ali ne može se izuzeti Ministarstvo obrazovanja i ne može se raditi nešto bez da se misli na interes te djece jer nije odgovorno od neke države, kaže sad će Obrtnička komora, Ministarstvo gospodarstva sudjelovati u upisnim politikama, ma tko je vama branio da i do sad sudjelujete u upisnim politikama? Ali ja vam jamčim da mi i dalje nećemo promijeniti nonsens da svjesno djecu upućujemo u programe za koje znamo da neće naći posao, da će ići na Zavod za zapošljavanje gdje će ih opet financirati država. Zašto? Zato što se često štite radna mjesta i programi u školama, što je isto legitimno nauštrb djece i činjenice da kažemo ok, ovdje nam treba manje, ovdje nam treba više, nitko vama nije branio, i do sad su županije trebale uključiti sve relevantne faktore u kojima ste bili i vi Hrvatska obrtnička komora i Hrvatska gospodarska komora i sukladno gospodarskim razvojnim planovima županija, upravljate ljudskih resursima odnosno upisnim politikama, nije se to događalo, nije se to događalo bar ne u interesu područja na kojem se živi da se osiguraju radna snaga odnosno potencijali tamo gdje nedostaju a smanje tamo gdje su višak, to se nije do sada događalo. Cijela poanta ovoga zakona i ove priče je nažalost u tom pomoćničkom ispitu. On je znači od 2013. g. da biste stekli završnost u trogodišnjem, ne u četverogodišnjem, nego ovo je trogodišnji obrtnički program, vi morate izraditi završni rad i obraniti, e ali vi sad kroz ovaj zakon kažete, ne, ne, ne, ne, nema, ne može a poslije ste mogli ako ste htjeli, pristupit pomoćničkom ispitu i nakon 2 g. radnog iskustva i majstorskom ispitu, imali ste tri stepenice. Prva, završenost trogodišnje škole, druga pomoćnički ispit, treća majstorski ali vi sad kažete e ne može. Ti da bi dobio završnost trogodišnjeg programa, ti moraš položiti pomoćnički ispit koji sada provodi komora, nadam se da ga neće naplaćivati kao jer to je ako je završnost, to je kao matura, ako je završnost, onda je to obveza. A po cjeniku do 2013. g., cijena majstorskog je bila 2300 a pomoćničkog je bila 1200, piše u ovoj odluci, evo sad ću vam citirati. Dobro, gubim vrijeme ali nema veze. Vrijedi, borba za obrazovanje uvije vrijedi i za javni interes u obrazovanju. Ja nemam osobno ništa protiv toga ali imam protiv malicioznih obrazloženja u ovoj ocjeni stanja i osnovnih pitanja koja se trebaju uraditi, ispada je Ministarstvo znanosti i obrazovanja potpuno nesposobno, ludo i munjeno kad vi ti kažete da su značajno otežali organizaciju i provedbu pomoćničkih ispita, da škole nisu u stanju kaže, motivirati, potaknuti učenike na polaganje pomoćničkih ispita, da ustanove za strukovno obrazovanje nisu u mogućnosti motivirati gospodarske subjekte za sudjelovanje u pomoćničkim ispitima, pa kako vas nije sram na ovakav način pisati od društvenom resoru s kojim trebate surađivati? To je malo ružno i malo grubo. U ocjeni stanja isto tako protestira se, kaže tražili su se preveliki uvjeti da bi neko poučavao djecu i provodi te pomoćničke ispite odnosno dobio status mentora. Kaže previše ste kao država od nas tražili od 2013., niste bili normalni. Pa normalno da osoba koja poučava djecu treba imati neke pedagoške kompetencije i stručne.
Hvala vam. Imamo četiri replike, prvi je kolega Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Glasovac, koliko ja znam vi ste bili pomoćnica ministra Jovanovića, da, mogli ste na neke stvari utjecati i vjerojatno mogli neke stvari i promijeniti. Ja evo čuo sam i ovo da Obrtničku komoru ne treba plaćati što se u potpunosti slažem, da plaćaju obrt i oni koji hoće komoru, koji neće ne moraju platiti. Zašto bi mi plaćali nešto što mi ne treba? I mislim da bi to trebalo riješiti po volji obrtnika hoće biti član nečega ili neće. Međutim obrtniku se istina nametne sve da bi mu se uzeli novci, to se slažem. Ali moramo znati i do sada niste napravili pa evo bio je i ministar vaš kolega u obrtništvu, niste poticali obrtničke škole što danas jeste i plaćaju se i potiču se i roditelji se pomažu. I s tim se slažem da je ovo jedan korak naprijed, međutim debelo, debelo kasnimo. Davno smo trebali neke stvari potegnuti.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Ja ne znam o čemu vi pričate, pa rekla sam vam da sam sudjelovala upravo u tome da se izuzmu neke ovlasti koje je komora do tada imala jer smo smatrali da nije dobro radila svoj posao. Jer ne možete vi 14 godina stajati na istom mjestu, ne ulagati ništa, biti tu gdje jeste i očekivati drugačije rezultate. Ako se od vas očekuje taj imput na autu starom 14 godina provoditi primjerice pomoćnički ispit, a mi smo u 21. stoljeću. To ne ide. A plaćanje, pa vi ćete i dalje za otvaranje obrta morati plaćati majstorski ispit, samo ako imate dovoljan broj iskustva u toj djelatnosti onda ćete imati mogućnost kroz ovaj zakon izbjeći isti ako se ne varam 15 godina čini mi se da je sada novome to. Tako da ne znam o čemu pričate i u kom pravcu je išla vaša replika, nismo se uopće razumjeli.
Hvala. Sljedeća replika kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice. U vašoj raspravi ste zapravo spomenuli dvije teme. Jedna tema je kontinuirana edukacija za koju apsolutno ja mislim da treba biti. A druga tema je, tema parafiskalnih nameta. Znate parafiskalni nameti su otprilike ovako jedna zgodna priča i onda je zgodno da Vlada kaže evo mi ukidamo parafiskalne namete pa je iz ovog resora ukinuto ovoliko. No, paralelno s tim mi dobivamo prijedloge zakona gdje se uvode neki novi nameti. Kom? Dakle svi se slažemo da je uopće ovaj dio i Hrvatska nastala na radu obrtnika, pogledajte, šećite se obrtnika ima sve manje i manje, ali mi ćemo i dalje uvesti neke namete i nećemo to zvati nametima nego ćemo to zvati nekako drugačije. Zapravo je riječ o parafiskalnim nametima. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala. Kolegice Mrak ja mislim da čak obrtnicima, mislim teško im je plaćati sve namete pa možda i članarinu, ali ne bi im bio problem da imaju nešto od toga zauzvrat. Nikom nije problem plaćati nešto ako povratno dobijemo neku drugu, neću reći beneficiju, ali dobijemo nekakvu dodanu vrijednost. Ali ono što mene ovdje muči kada govorimo o kvaliteti o ovom prvom dijelu vaše replike, kada Ministarstvo gospodarstva kaže da smo propisivanjem obveze, kao zašto smo mi uopće propisali da bi netko mogao izvoditi nastavu odnosno poučavati mlade učenike, zašto oni moraju zadovoljiti uvjet položenog ispita ako im se dokazuju osnovna znanja o poučavanju učenika ili zašto moraju imati majstorski ispit odnosno da bi dobili licencu za izvođenje praktične nastave. Pa kakva su to pitanja? Pa to su neki kriteriji koje moramo imati. Ne može svatko s ceste doći i reći ja želim poučavati učenike ni u školi ni van škole.
Hvala vam. Sljedeća replika kolegica Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Glasovac tu ste kritizirali izmjene i dopune zakona koje se odnose na onaj dio da Ministarstvo gospodarstva i obrta u biti daje suglasnost na upis u strukovna zanimanja, a da u drugi plan stavlja Ministarstvo obrazovanja. Onda dalje u izlaganju ste rekli da je činjenica da se stvarno događalo da je Ministarstvo obrazovanja upisivalo djecu i zadržavalo u biti škole za ona zanimanja za koja se znalo da već imamo brojne osobe na Zavodu za zapošljavanje, samo zato da bi zaštitile te škole i te profesore. Upravo ove izmjene i dopune zakona gdje će Ministarstvo gospodarstva davati suglasnost vjerujemo da će se te stvari izbjeći i da se djeca više neće školovati za Zavod za zapošljavanje nego za tržište rada.
Hvala. Odgovor, izvolite odgovor na repliku.
E neće, zato što ni Ministarstvo gospodarstva sada ni Ministarstvo znanosti i obrazovanja tada nema tu ovlast izmijeniti plan upisne politike koju predlažu osnivači. Mi formalno morali smo kao Ministarstvo obrazovanja samo amenovati, zahvaljujući decentralizaciji i ovlastima, a to neće moći ni Ministarstvo gospodarstva. Ono će moći sudjelovati u kreiranju nekih nacionalnih politika. Njima je bolje da svoju snagu traže u pritiscima na osnivača, konkretno na županije jer županije su te koje kroje ulazno i izlazno. Vi kada biste rekli iskrižali županijama njihovu upisnu politiku vi biste završili na Ustavnom sudu vjerojatno i izgubili biste u tome. Nažalost to je tako. Meni se to ne sviđa, nije mi se sviđalo ni kada sam bila u Ministarstvu obrazovanja. To ne znači da sam za autoritarni pristup, ali jesam za korekciju ako netko drugi nije to u stanju, ali te mogućnosti nažalost nemam.
Hvala vam. Prije sljedeće replike pozdravimo učenike Turističko-ugostiteljske škole u Splitu i njihove nastavnike i nastavnice. Dobro došli. Lijep pozdrav. … /Pljesak. Sljedeća replika, kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Kolegice Sabina Glasovac, vrlo je zvučna argumentacija da ćemo pomoći na ovaj način boljem povezivanju gospodarstva i obrazovanja. A što to uopće znači u ovom, mislim iza toga mora bit neka akcija, neki postupci, neki dokazi, tak možemo reći za bilo što. Sutra kad budemo mijenjali zakon pa vraćali na strukovno obrazovanje, opet ćemo reći to je bolje povezivanje gospodarstva i obrazovanja. Znači, treba se vidjeti u praksi. Još jednog govorim, 2013. to nije funkcioniralo. Pogledajte popise komisija, probajte naći te ljude, vidjet ćete da pola komisija nije ni bilo. Na papiru, samo se štancale diplome. Komora to nije mogla raditi, zato smo to mijenjali. Zašto mislite da će sad bit drugačije? Neće. Ništa se nije promijenilo. Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite, odgovor.
Kolega Maras, ja jesam za suradnju gospodarstva i obrazovanja. Ali nisam za dominaciju ni jednoga ni drugoga, a posebno dominaciju gospodarstva u sustavu obrazovanja. Oni moraju biti partneri, ali vidite ovdje i kolega Hrg, dio vladajuće koalicije, danas je rekao, kako je on to ono rekao, baš ono mi je bio zanimljiv taj citat, aha, napadajte i dalje Ministarstvo obrazovanja i u tome vam želim sreću. Znači on je vrlo dobro upućen u ono što se događalo iza kulisa ovoga zakona. Ako je to poanta vladajuće koalicije, a vi iz ministarstva, napadajte i dalje Ministarstvo obrazovanja, onda je to krivo. Ne, surađujte. Surađujte, a ne napadajte, ali g. Hrg nije slučajno upotrijebio taj izraz, svi mi koji smo radili u resoru obrazovanja znamo do čega dolazi kada se radi o Zakonu o obrtu [[Upadica: Hvala vam.]] i vi i ja smo se svađali, ne direktno nego preko vaših…
Hvala vam kolegice. Posljednja replika je kolega Borić, izvolite kolega Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Glasovac, nije čudo što se desilo u vašem mandatu upravo u malom poduzetništvu i obrtima, gotovo 50 tisuća obrta je zatvorio taj vaš ministar tu pored vas koji danas ovdje prosipa svoju pamet. I jednostavno nije nam normalno da nam danas dijelite lekcije nakon svega što ste radili i vi i on u svojim resorima. Ta vaša formalna stvar u kojem vi sve, pogotovo obrte podvodite pod nekakvu formu i teoriju je potpuno pogrešna. To su životne stvari gdje ljudi moraju dnevno nešto radit, uglavnom je to, više-manje proizvodnja, ruke, snaga, moraju stvarati nove vrijednosti itd., a vi ste ih stvorili u formu. I pokušavate i danas nametati da ovo što radi ministarstvo, da pokušava povezati one potrebne, realne stvari koje imamo, a imamo ih u svim djelatnostima, od građevine, turizma, itd., da ne nabrajam i vi to stvarate ponovno na način da želite reći samo forma izvolite i ne znam, donosite [[Upadica: Hvala vam.]] nije bitno što znate raditi, potpuno krivo.
Hvala. Dakle imamo prvo povredu Poslovnika, kolega Maras, nakon toga odgovor na repliku kolegice Glasovac. Izvolite, povreda Poslovnika.
Mislim, žao mi je što moram reagirati, ali ovo je 238. i kolega Borić to obično koristi, prvo što se obraća kolegici Glasovac, a spominjao moju raspravu i rekao da sam ja osobno zatvorio 50 tisuća obrta što fizički nije moguće, ne? To svatko zna da je to nemoguće, ali sa druge strane, g. Borić, pogledajte malo, ovaj okvir za paušalne obrte sam upravo ja otvorio, znači 45 tisuća [[Upadica: Hvala.]] [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] [[Upadica: Hvala vam. Vrijeme.]] u Hrvatskoj i …
Kolega Maras, hvala [[Upadica: Dobro, dajte onda opomenu.]] Dobro, neću vam sada dati opomenu, [[Upadica: Ne meni, ne meni, nego Boriću.]] malo ste zlorabili ste malo Poslovnik dakle ovo je parlament, žustra rasprava mora postojati, izvolite, odgovor na repliku kolegice Glasovac.
Točno, kolega Borić, životno je važno učeniku koji pohađa trogodišnje obrtničko obrazovanje, kada ode u nekakvu nazovimo licenciranu radionicu, da bi 70% nastave svoje proveo tamo da ima adekvatnom mentora, da ima suvremen način naukovanja, da ima zagarantirana sva prava od one isplate, neću reći plaćice, ali one naknade i da ga se ne koristi kao jeftinu ili besplatnu radnu snagu, odnosno da se ne zloupotrebljava obrazovni sustav i učenike u neke druge svrhe. To je iznimno važno i jedino kad dosegnemo te standarde, Njemačke, Švicarske, Austrije, da svako dijete koje ode u licenciranu radionicu dobije kvalitetu, struku i spremnost sutra da s tim uvjerenjem bude kompletan, kvalitetan na tržištu rada, onda smo mi zadovoljili potrebe suradnje gospodarstva, obrazovanja i cijelog društva [[Upadica: Hvala vam.]] Do tada, dok će se ... [[Govornik se ne razumije.]] neki interesi ništa od toga.
Hvala vam. U ime predlagatelja, g. Nataša Mikuš Žigman, izvolite. ... [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite kolegice.
Hvala g. potpredsjedniče. Evo, cijenjenje zastupnice i zastupnici, ja bih vam željela zahvaliti u ime predlagatelja…
Kolega Maras, molim vas, polako. Ispričavam se, izvolite. Vratite gospođi vrijeme, molim vas [[Upadica: Hvala lijepo.]] Isprika. Izvolite, još jednom, gđo. Žigman.
Dakle, željela bih zahvaliti u ime predlagatelja na raspravi na svim prijedlozima koje ste dali u smislu poboljšavanja sustava, na svoj konstruktivnoj kritici koju ste iznijeli po pitanju predloženih izmjena i dopuna zakona. Rekla bih, da evo, bez obzira na raznolikost komentara i primjedbi koje su bile iznesene, nekako se može reći da se ipak svi slažemo oko toga da postoji potreba za boljim povezivanjem između potreba na tržištu rada i obrazovnog sustava te upravo i ove izmjene i dopune koje se predlažu jesu na tragu ostvarivanja tog cilja. One nužno ne rješavaju i sigurno ne rješavaju sve probleme sa kojima se obrtnici susreću, ali pokušavaju na jedan kvalitetniji način dakle osigurati da postojeći model obrazovanja odnosno jedinstveni model obrazovanja koji već je u primjeni, zaživi na čvršći i drugačiji način odnosno unosi više praktične dimenzije u sam sustav naukovanja kroz obvezni naučnički ispit, dakle ono što je prethodno istaknuto kao uvjet za završnost. Ja bi samo željela ovdje istaknuti, dakle sadašnja statistika govori da 8% djece odnosno učenika se obrazuje prema jedinstvenom modelu obrazovanju od čega 42% izlazi na ispit, dakle s obzirom da n u ovom trenutku nije obvezan, imamo relativno nisu zastupljenost one djece koja se odlučuju ustvari izaći na ispit i smatramo da će se obveznošću primjene, njegove primjene ipak polučiti kvalitetniji rezultati u smislu pripreme i stjecanja konkretnih praktičnih znanja tijekom samog obrazovnog procesa. Drugi element koji držimo da je bitan je upravo nezavisno odnosno vanjsko vrednovanje praktičnih znanja djece, mislim da se možemo dosta lako složiti oko toga da jedno nezavisno vrednovanje jest doprinosi odnosno kvaliteti samog procesa a i treći element koji je bio istaknut, dakle tijekom rasprave, ono što želimo kroz izmjene i dopune ovoga zakona jest upravo povećati broj mentora, povećati broj onih koji će moći raditi u toj praktičnoj nastavi, sa djecom odnosno izvoditi praktični dio nastave jer je dosadašnja praksa pokazala da je relativno malena zastupljenost upravo mentora odnosno mali broj mentora se kvalificira za rad sa djecom a posljedično tome onda je i niži udio praktične nastave. Bilo je dosta komentara po pitanju uključivanja odnosno suradnje između Ministarstva znanosti i Ministarstva nadležnog za gospodarstvo kao i same funkcije Agencije za strukovno obrazovanje. Ja bih željela istaknuti ovdje da dakle po pitanju donošenja programa, Ministarstvo nadležno za gospodarstvo prema ovom prijedlogu dakle izrađuje stručni dio programa međutim kurikulum u cijelosti donosi Ministarstvo nadležno obrazovanje tako da ne može biti govora o tome da ono nije uključeno, dakle stručni dio programa se svakako donosi i u skladu sa nacionalnim kvalifikacijskim okvirom prema metodologiji koja je propisana, dakle ovdje se ustvari samo potencira jače uključivanje resora koje je nadležan za gospodarstvo a što može onda osnažiti upravo tu sinergiju između potreba u gospodarstvu i onoga što obrazovni sustav nudi. Dakle, ponavljam Ministarstvo nadležno za obrazovanje je to koje donosi kurikulum u cjelini. Izmjene modela provedbe naukovanja dakle, sa njima je i sama Agencija za strukovno obrazovanje koja kao što znamo, još uvijek radi i funkcionira, suglasna tako da mislim da tu ne bi trebalo biti spora oko toga da je taj sustav moguće i potrebno i mijenjati i konačno ja bih rekla, pa ako nećemo obrazovati djecu za potrebe na tržištu rada, znači za potrebe našeg gospodarstva i potencirati ustvari jače uključivanje gospodarstva pogotovo u strukovno obrazovanje, za što ćemo onda obrazovati djecu, dakle mislim da je to logično samo po sebi da ta zastupljenost i potreba gospodarstva mora se jače vidjeti u obrazovnim programima. Administrativno i fiskalno rasterećenje, dakle uvodno sam istakla da se ukidaju cijene obrtnica, da se ukida odobrenje za obavljanje domaće radinosti, bitno je reći da se ne plaća pomoćnički odnosno mi ga predlažemo dakle nazvati naučnički ispit, dakle nema troška provođenja naučničkog ispita, ono što se plaća, što je zastupnica Glasovac istakla je plaćaju samo oni koji ga moraju naknadno odnosno kasnije polagati iz neke potrebe, možda kvalifikacije, dokazivanje kvalifikacije u inozemstvu u ovom trenutku ali dakle, kod onog prvotnog ishoda, kod polaganja ispita nakon završetka obrazovanja, ta naknada se ne plaća. U sustavu koji je sada na snazi, opterećenje za državni proračun, za provođenje sustava naukovanja je 700 000 kn, dakle to je u ovom trenutku opterećenje za državni proračun. Ono što ovim izmjenama predlažemo učiniti je upravo smanjiti odnosno ukinuti to opterećenje za državni proračun, pri čemu želim vrlo jasno reći dakle da se prema Hrvatskoj obrtničkoj komori neće plaćati nikakva naknada za provedbu ovog modela obrazovanja, dakle 700 000 kn za proračun manje ali to se ne prebacuje na Hrvatsku obrtničku komoru. Ona će iz svojih sredstava plaćati naknade za članove povjerenstva koji će provoditi dakle same ispite. Evo tako da nema riječi o nekom dodatnom financijskom teretu povrh odnosno čak smanjivanje onoga što se u ovom trenutku plaća. Svi ti napori na tragu administrativnih rasterećenja i na tragu fiskalnih rasterećenja, svakako su i napori u okviru onog što Vlada radi od početka svog mandata, od kraja 2016. odnosno početka 2017. g., znate da se na godišnjoj razini dakle donose i planovi administrativnih rasterećenja, četvrti je sada već u pripremi, oni se sustavno provode i upravo dakle i ovo što sada činimo kroz ovaj zakon, kroz predložene izmjene i dopune jest daljnji korak prema takvom rasterećenju za gospodarstvenike. Po pitanju promocije obrtničkih zanimanja, svakako se slažemo sa onime što je istaknuto da je potrebno jače i snažnije promovirati uključivanje djece u strukovne škole, poticati upravo obrtništvo i obrtnička zanimanja. Ministarstvo gospodarstva je na tom tragu predložilo i provodi jedan projekt koji se financira sredstva iz europskog proračuna, tako da smo već kroz jednu medijsku kampanju odnosno tv spot a i kroz događaje koji će uslijediti u suradnji i sa Hrvatskom obrtničkom komorom dakle konferencije kroz izlazak prema školama, konkretno prema djeci a uz potporu dakle koja proračun ne košta jer se plaća iz europskih sredstava, odlučili i činimo napore na tome da se jače promoviraju upravo obrtnička zanimanja i evo imamo neke još za sada neslužbene brojke ali o upisima u strukovne škole govore u prilog tome da je određen uspjeh na tom tragu i polučen odnosno da nam se nešto popravlja statistika upisa u strukovna zanimanja. Govoreći o EU fondovima, željela bih također još jednom povući i zahvaljujem što je to bilo istaknuto i u raspravi, da ministarstvo provodi programe odnosno natječaje za stipendiranje učenika i za naukovanje, ponovno od početka rada odnosno mandata ove Vlade, trenutno je otvoren jedan natječaj upravo za naukovanje od 10. 9. ove godine, on završava 31. 10. i u okviru njega je moguće ishoditi odnosno dobiti sredstva za stipendije za djecu koja se školuju, isto tako i za obrtnike, dakle 80% ugovora sa djetetom se sufinancira iz bespovratnih EU sredstava, 80% plaće mentorske naknade se može dobiti upravo iz bespovratnih EU sredstava i dakle tu se mogu kupiti određena materijalna sredstva odnosno oprema koja se koristi u proizvodnom procesu odnosno u sustavu naukovanja što smatramo da je naravno pozitivan pomak pogotovo u odnosu na prethodno razdoblje kada su se takvi natječaji financirali iz državnog proračuna, dakle sada to radimo iz sredstava koja su nam na raspolaganju iz Europe. I u konačnici, evo na kraju bi samo ponovila, kada već smo na temi EU sredstava dakle da ovaj natječaj za naukovanje, natječaj za stipendiranje nije jedino što ministarstvo naravno radi u smislu poticanja malog i srednjeg poduzetništva, u smislu poticanja obrtništva. Ponavljam dakle da smo sada dodijelili oko 3500 potpora za poduzetnike, konkretnih dakle potpora koje nije potrebno vratiti nego ih se plasira kroz projekte koji onda potiču gospodarstvo. Te su potpore ukupno vrijedne 4,5 milijarde kuna, govorimo dakle o bespovratnim sredstvima, 2,2 milijuna kuna je do sada isplaćeno po potpisanim ugovorima prema poduzetnicima i naravno, očekujemo da će s obzirom na brojke koje sam iznijela kroz izmjene operativnog programa za konkurentnost i koheziju i kroz naredno financijsko razdoblje, dakle u perspektivi 2021. – 2027., na raspolaganju našem gospodarstvu biti još sredstava jer naravno, gospodarstvo je ono koje u konačnici vraća novac i u proračun i omogućava da u cjelini ekonomija i bolje funkcionira. To su napori koje ministarstvo čini kako bi se ovaj sustav osnažio, ja vam još jednom zahvaljujem na raspravi i evo nadam se da će i u drugom čitanju zakon biti podržan, hvala lijepa.
Hvala i državnoj tajnici. Na njezino izlaganje imamo 6 replika, prvi je kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepa. Gđo. državna tajnice, drago mi je da se razmišlja kroz EU fondove iako je moja intencija bila u drugom smjeru, ne na stipendije, stipendije moraju najviše davati zapravo obrtnici, gospodarstvenici ne gradovi, općine, država, dakle ne javni sektor. Naukovanje također što više u radnjama, tvrtkama, obrtima za što manje ograničenja, što je jako važno naglasiti, gdje će učenik praktičkog znanja najviše dobivati kod svog budućeg poslodavca a to je zapravo cilj a osnove teoretskog znanja dobiti će u školi. Javne institucije su nama trome, spore, one ne stignu pratiti brze promjene na tržištu, privatni sektor je taj koji će i kroz stipendije i naukovanje najbolje zaokružiti cijeli proces i u svakom trenutku najbolje znati što treba ali preduvjet svega je ponavljam, podizati svijest o važnosti strukovnih zanimanja, majstor obrtnik je faca i to moramo svi znat, on stvara dodatnu vrijednost u zajednici.
Hvala. Slijedeći je kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena državna tajnice, ja se ne slažem s vama da je ovo bila konstruktivna rasprava jer je ovo bio klasičan obračun g. Marasa sa jednom Obrtničkom komorom koja je podosta starija od njegovog političkog puta i to je radio pune 4 g. i nije se libio danas cijelo prijepodne ovdje prozivati jednog gospodina i s njime se obračunavati jer mu taj ne može odgovoriti ali ono što je na nama je da ustrajemo na ovome što ste predložili, da stavimo praksu ispred teorije jer to traže obrti i obrtnici i da se ne ponašamo onako kako se ponašao SDP koji je stavio upravo teoriju ispred prakse i dobili smo ono što smo danas možemo utvrditi, mlade ljude koji završavaju na birou za zapošljavanje a nisu nakon svog školovanja nažalost spremni ući u svijet rada i doprinositi razvoju ove države. To je na nama da promijenimo i ustrajemo bez obzira na njihove pokušaje da se obračunavaju i s pojedinim institucijama što su radili pune 4 g, bezuspješno.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala vam lijepo. Možda sam se ja malo i krivo odrazila, ustvari, ja sam zahvalila na svim konstruktivnim prijedlozima odnosno konstruktivnoj kritici.
Replika broj tri, kolega Đujić.
Hvala lijepo. Kad pričamo o teoriji i praksi, poštovana državna tajnice, vi ste u svom završnom izlaganju rekli da ste svjesni potrebe poboljšanja, usklađivanja, obrazovanja i potrebe tržišta rada i ja se s vama slažem i drago mi je da ste svjesni te potrebe i rekli ste da će ovaj zakon dovesti ka rješenju tog problema a sad s obzirom da ja iz iščitavanja ovog zakona nigdje nisam shvatio kako će to ovaj zakon dovesti poboljšanju usklađenja potreba tržišta sa usklađenjem obrazovanja, evo ja vas molim da mi sada kažete koje to točno izmjene u ovom zakonu će poboljšati te potrebe. Evo hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Pa ja bih rekla da će svakako to doprinijeti jače uključivanje upravo onih koji rade u gospodarstvu i sa gospodarstvom. Dakle, da kroz uključivanje u izradu programa i u vrednovanje ishoda učenja se može očekivati da će biti u značajnijoj mjeri ostvarena ta sinergija odnosno povezanost između onoga što tržište rada treba i onoga što obrazovni sustav daje.
Kolegice Glasovac izvolite, vaša replika.
Poštovana državna tajnice uvijek je negdje 70% svih učenika srednjih škola uključeno u strukovne programe obrazovanja, to nije nešto što se mijenja, znači glavnina učenika je zapravo u strukovnom obrazovanju u RH. Smatram da mentori, da kažete nedostaje nam mentora u ovom dijelu obrtničkih zanimanja, dobro, ali nemojmo tu odstupati od kvalitete. Ja i dalje smatram da mentori moraju biti majstori u struci, ne razumijem zašto se od njih neće tražiti polaganje majstorskog ispita i ne razumijem zašto, kako bih rekla, zašto edukaciju za mentore propisuje Ministarstvo gospodarstva, a provodi je Hrvatska obrtnička komora. Taj dio ne razumijem. Zašto je tu izuzeto Ministarstvo obrazovanja i zašto su tu odbačeni majstorski ispiti? E taj dio mi i dalje nije jasan, nadam se [[Upadica: Hvala vam.]]
Želite odgovoriti. Izvolite odgovor.
Nisu izuzeti majstorski ispiti, dakle ono što želim ovim izmjenama olakšati odnosno omogućiti jest činjenica da je do sada, dakle prema sadašnjem konceptu bilo zahtijevano 60 ETCS bodova za kategorija osoba koje su mogle provoditi praktičnu nastavu u školama i smatramo da je dakle to otežavalo njihovo uključivanje kao mentora u onaj praktični dio obrazovnog sustava.
Slijedeća replika kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, dakle mi možemo mijenjati zakone, moramo ih dopunjavati ali ti zakoni ne služe za to da bi mi ovdje raspravljali i uvjeravali se tko je bolji ii lošiji nego da probamo zaista vidjeti što je stvarno na tržištu i što nam se stvarno dešava. Ja ću vam samo jedan primjer kojeg ste vi vjerojatno čuli strašno puno, ali trebao sa ljudima koji rade razgovarati. Ima jedan obrtnik koji ima 20 zaposlenih, bavi se soboslikarstvom, radi odlično posao, on je majstor, svi su majstori. I ja ga pitam jel imate nešto od ove djece što su završili, oni kažu imam troje, ja velim i, veli će svi tu nešto odraditi ili otići će u konobare ili negdje drugdje. I to je onaj problem koji mi imamo. I to je onaj problem s kojim se trebamo baviti. I to je ono što trebamo omogućiti i rješavati da ta djeca koja završavaju, da im olakšamo da ostanu. Hvala.
Slijedeća replika kolega Mišić.
Hvala potpredsjedniče sabora. Poštovana državna tajnica, ja kao obrtnik samo bi rekao smanjite, smanjite parafiskalne namete obrtnicima. Nemojmo uplaćivati nešto što ne trebamo uplaćivati pa i komore. Praksa plus obrazovanje imat ćemo dobrog majstora. Ovo što kolegica reče maloprije točno je to tako. Nitko više fizički neće raditi, pa i oni zidari, pa i oni soboslikari, pa električari, pa tako, svi ljudi bježe u nešto lakše. Stimulirajmo to, to radi ova Vlada i ja je mogu pohvaliti i ovo zadnje vrijeme što se radi to je za pohvalit, ali opet mislim da je već kasno jel nismo, propustili smo 20 i više godina poticati mlade ljude na rad. Mi nemamo radnika, ni nemamo mlade ljude koji žele ući u sustav rada, podcijenjeni su sa malim plaćama jer naravno odlaze tako gdje ih cijene u Austriji, Njemačkoj i ostale zemlje. Mi nismo mogli proizvesti, nismo kao obrtnici dati veće plaće zato što imamo teret državnih parafiskalnih nameta koji se izdvajaju i moramo plaćat. Prema tome [[Upadica: Hvala.]] vodimo o tome računa inače nećemo imati ništa.
Hvala vam, hvala vam. Time zaključujemo raspravu o Prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrtu, prvo čitanje, P.Z. broj 749, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrtu, prvo čitanje, P.Z. br. 749, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrtu i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 77 „za“ i 41 „suzdržan“ donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Slijedeća točka dnevnog reda je: - Prijedlog Zakona o patentu, prvo čitanje, P.Z.E. broj 679. Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu i Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. S nama je gospođa Branka Ramljak, državna tajnica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja. Pa pozivam državnu tajnicu u Ministarstvu znanosti i obrazovanja gospođu Branku Ramljak da da dodatno obrazloženje. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, pred vama je Zakon o patentu, Prijedlog Zakona o patentu, prijedlogom tog zakona predlaže se revizija nacionalnih postupaka zaštite izuma koje provodi Državni zavod za intelektualno vlasništvo na način da se uspostavlja učinkovitiji, transparentniji sustav od sada važeći. Ovaj prijedlog novog zakona donosi se s ciljem unapređenja sustava zaštite izuma koji je u okviru provedbe i strategije poticanja inovacije RH za razdoblje 2014. – 2020. i ukupnog unapređenja nacionalnog inovacijskog sustava. Naime, u provedbi postojećeg Zakona o patentu utvrđeni su određeni nedostaci i nejasnoće koji rezultiraju nedovoljnom učinkovitošću postupaka zaštite izuma patentom te pravnom nesigurnošću u provedbi prava temeljem zaštićenog izuma. Navedeni problemi vezni uz pravnu nesigurnost utvrđeni su i u strategiji poticanja inovacija pod mjerom 24 uspostava transparentnog sustava upravljanja pravima intelektualnog vlasništva i režima zaštite prava intelektualnog vlasništva kojom je predviđeno njihovo rješavanje. Uzroci nedovoljne učinkovitosti nacionalnih postupaka zaštite izuma uređenih odredbama važećeg Zakona o patentu, te pravne nesigurnosti proizlaze u bitnome iz postojećeg uređenja dvojnog sustava zaštite izuma u RH patentom i konsensualnim patentom. Prema važećem zakonu patent se priznaje temeljem utvrđivanja u postupku supstancijalnog ispitivanja prijave patenta da izum zadovoljava sve zakonom propisane uvjete za priznanje patenta. Konsensualni patent koji je uveden u nacionalni patentni sustav Zakonom o patentima iz 1999.g. radi ubrzavanja postupka zaštite izuma i smanjivanja inicijalnih troškova takvog postupka trebao je poslužiti kao pogodnost prvenstveno malim i srednjim poduzećima i fizičkim osobama koje bi skuplji i dugotrajniji postupak zaštite standardnim patentom odvratio od zaštite izuma. Prema važećem zakonu konsensualni patent se priznaje temeljem skraćenog postupka ispitivanja u kojem se utvrđuje zadovoljavanje samo određenih, zakonom propisanih uvjeta. Zadovoljavanje svih zakonom propisanih uvjeta za priznanje patenta utvrđuje se po potrebi tek naknadno u skupljem i dugotrajnijem postupku potpunog ispitivanja na zahtjev podnositelja zahtjeva za priznanje konsensualnog patenta ili zainteresirane strane. U pravilu, ako je izum uspješno komercijaliziran i ili u slučaju spora sa zainteresiranom stranom. Ako je u takvom naknadnom postupku potpunog ispitivanja potvrđeno da je izum zaštićen konsensualnim patentom zadovoljava sve propisane uvjete za zaštitu patentom, umjesto konsensualnog patenta za izum priznaje se standardi patent, u suprotnom ukida se zaštita konsensualnim patentom. S obzirom da se prema važećem zakonu postupak priznavanja bilo standardno, bilo konsensualnog patenta vodi temeljem iste prijave za zaštitu izuma, te da tek nakon službene objave prijave za koju je međunarodnim pravnim okvirom propisana obavezna odgoda od 18. mjeseci od datuma prijave, podnositelj odlučuje želi li izum zaštititi standardnim ili konsensualnim patentom, prosječno je trajanje postupka priznavanja konsensualnog patenta približno 28 mjeseci, što dovodi u pitanje svrhu uvođenja ove vrste zaštite izuma. Pored toga, u primjeni zakona dolazi do učestalih problema zbog nedovoljnog razumijevanja razlike između pravnih koncepata standardnog i konsensualnog patenta, prvenstveno u postupanjima povodom sumnje u povredu prava gdje dolazi do nedoumica oko opsega prava koje pruža konsensualni patent u odnosu na standardni patent. Iz tog razloga prijedlogom novog Zakona o patentu, cjelovito se revidira postojeći institut konsensualnog patenta čime se očekuje rješavanje navedenih problema i nejasnoća. Umjesto sadašnje zaštite izuma konsensualni patentom uvodi se zaštita izuma uporabnim modelom putem jednostavnijeg i kraćeg registracijskog postupka čime se primjerenije ostvaruje svrha uvođenja alternativnog načina zaštite izuma. Predloženim zakonom uređuju se odvojeni postupci priznavanja patenta i registracije uporabnog modela, te će se postupak registracije uporabnog modela voditi temeljem posebne prijave koja će se po dovršetku formalnog ispitivanja objaviti kao registrirano pravo. Predviđa se da će se na ovaj način trajanje postupka zaštite izuma revidiranim, pojednostavljenim institutom skratiti sa sadašnjih 28 mjeseci na približno 6. Bitna razlika u odnosu na postojeće zakonsko rješenje odnosi se i na uvođenje ograničenja predmeta zaštite uporabnim modelom u odnosu na konsensualni patent sukladno svrsi uvođenja ovog pojednostavljenog koncepta, te se predlaže da se uporabni model može registrirati isključivo za proizvod koji ne smije biti izum iz područja biotehnologije, kemijska ili farmaceutska tvar, niti izum čije bi komercijalno iskorištavanje bilo protivno javnom poretku ili moralu. Također, predviđa se da nositelj uporabnog modela ne može zahtijevati ostvarivanje građansko pravne zaštite temeljem ovog neispitanog prava, nego je ono moguće tek nakon provođenja postupka potpunog ispitivanja i konverzije uporabnog modela u patent. Time će se svakako unaprijediti pravna sigurnost u provedbi patentnih prijava i provesti mjera 24 iz Strategija poticanja inovacija RH za razdoblje 2014.-2020. Daljnji problem u primjeni važećeg zakona predstavlja postojeće uređenje postupka za priznanje patenta prema kojem se obrazloženje o utvrđenoj pantetibilnosti prijavljenog izuma dostavlja podnositelju prijave tek po dovršetku postupka ispitivanja supstancijalnih uvjeta za priznanje patenta koji postupak je po prirodi stvari dugotrajan i neizvjestan. Kako bi podnositelj zahtjeva što ranije dobio procjenu o patentibilnosti izuma, svrsishodno je provesti prethodno pretraživanje stanja tehnike najbližeg razmatranom izumu i dati prethodno mišljenje o prijavljenom izumu u ranoj fazi postupka kao što je i uobičajeno u razvijenim patentnim sustavima. Prijedlogom novog zakona uređuje se da će se podnositelja prijave već u ranoj fazi postupka obavijestiti o procijeni ispunjava li ili prijavljeni izum ne ispunjava temeljne uvjete. Očekuje se da će tako ranije saznanje prijavitelja patenta rezultirati većom učinkovitosti nacionalnih postupaka za zaštitu izuma u RH budući da će se omogućiti učinkovitije upravljanje rizicima postupka od strane podnositelja zahtjeva za priznanje patenta u smislu mogućnosti podnošenja dozvoljenih izmjena prijave prije njezine objave. Uz navedeno problem predstavlja što s obzirom na nisku patentnu aktivnost u RH i ograničenje u zapošljavanju i plaćama u državnoj upravi, Državni zavod za intelektualno vlasništvo nije u mogućnosti u potpunosti osigurati dovoljne ljudske kapacitete sa specijalističkim znanjima u područjima najnovijih i visokih tehnologija koja su potrebna za kvalitetnu provedbu postupka patentne zaštite izuma iz ovih područja. Stoga se ovim zakonskim prijedlogom predlaže i uređenje kojim se omogućava da temeljem Sporazuma o suradnji Državni zavod za intelektualno vlasništvo s Europskim patentnim uredom prethodno pretraživanje stanja tehnike i davanje pisanog mišljenja o prijavi nacionalnog izuma po potrebi provede Europski patentni ured koji posjeduje najrazvijenije stručne kapacitete u ovim područjima. Time bi se osigurala visoka razina kvalitete priznatih nacionalnih patenata i u područjima naprednih i visokih tehnologija. Uz navedeno u svrhu veće jasnoće zakona predlaže se i uvođenje definicija važnih pojmova te se unapređuju odredbe i nedostaci koji su nam zamijećeni u provedbi. Napominjemo da su odredbe predloženog novog zakona kao i odredbe važećeg usklađene s odredbama za RH obvezujućih međunarodnih ugovora te odgovarajućom pravnom stečevinom EU. S obzirom na to da se predloženim zakonom unapređuju određeni aspekti postojećeg uređenja sustava patentne zaštite te se ne uvode dodatne nadležnosti Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo ili drugih državnih tijela u postupcima priznanja odnosno registracije prava, njihovog održavanja i poništaja niti se uvode dodatne financijske ili druge obveze nositeljima prava koje proizlaze iz zakona, provedba ovog zakona neće zahtijevati osiguravanje dodatnih financijskih sredstava iz Državnog proračuna RH. Zaključno, izmjenama koje bi se uvele donošenjem novog Zakona o patentu očekuje se povećanje učinkovitosti nacionalnih postupaka za zaštitu izuma u našoj zemlji, osiguranje preduvjeta za visoku kvalitetu provedbe nacionalnih postupaka patentne zaštite u području najnovijih i visokih tehnologija kao i povećanje pravne sigurnosti u provedbi prava priznatih zaštitom izuma čime će se osigurati povoljnije okruženje za inovacijske aktivnosti u RH, ali i za jačanje konkurentnosti malih i srednjih poduzeća učinkovitijim korištenjem patentnog sustava.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo tri replike. Prva je kolegica Mrak Taritaš. Izvolite kolegice Mrak Taritaš.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice gospođo Ramljak. Vi ste u svom izlaganju između ostalog rekli da je relativno mali broj prijava patenta koja imamo na razini Hrvatske, da ćete ovim novim zakonom omogućiti da cijeli postupak bude učinkovitiji i brži. Ako se ne varam sada je na nekakvih 18 mjeseci pretpostavka da će biti na 6. Ono što mene zanima, koliko ima zahtjeva na razini godinu dana? Koliko naši sugrađani su odlučili podnijeti zahtjeve na razini EU i koji je to odnos? I koliko je otprilike na razini EU, sigurna sam da imate taj podatak, godišnje se prijavljuje odnosno godišnje ima zahtjeva? Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je kolegica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice. Prema DZS-u 84% prijavitelja patenata su fizičke osobe. Hrvatska je posljednjih godina sve uspješnija u izumima ili patentima pa tako me raduje činjenica što će ono što je i navedeno u predloženim izmjenama i dopunama zakona ili cjelovitom zakonu koji nismo imali uokvireno na jednom mjestu imati pomoći Europskog patentnog ureda s obzirom na podkapacitiranost domaćih resursa. Ono što bih samo htjela skrenuti pozornost u ovom prijedlogu možda da se u nomotehnički ili u izričaju promijeni, a to je što je uobičajeno u razvijenim patentnim sustavima, mislim da bi bilo puno praktičnije možda u državama razvijenijih patentnih sustava pa tako da možemo i u izričaju prilagoditi do drugog čitanja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća replika Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Potpredsjedniče, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Potpuno suprotno od ovog što smo maloprije čuli, Hrvatska je na apsolutnom začelju po broju patenata. 2009. bilo je prijavljeno Europskom patentnom uredu 15, a 2018. 7, dakle to je katastrofalan prosjek. Samo Nikola Tesla imao je četiri puta više patenata nego Hrvatska u 10 godina. Ministarstvo znanosti predlaže i novi nacrt zakona o visokom obrazovanju i znanosti koji također upravo ovdje pokušava riješiti neke probleme koji bi povećali broj patenata posebno u sustavu akademske zajednice i suradnji znanosti i suradnje znanosti s gospodarstvom, pa čude ogromne prepreke s kojima se taj nacrt zakona susreće obzirom da nastoji uvesti veću suradnju znanosti s gospodarstvom, više patenata u akademskoj zajednici i realnije odnose akademske zajednice sa stvarnim potrebama hrvatskog društva.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ, kolegice Jelkovac, kolegica Bedeković, kolegica Glavak? Ako ne, otvaram raspravu. Ali prije otvaranja tzv. rasprave krećemo sa iznašanjem stajališta Pozdravimo učenike i učenice Turističko ugostiteljske škole u Splitu i njihove nastavnike koji su nam se pridružili u sabornici. Dobar dan i dobro došli, lijep pozdrava. [[Pljesak.]] Završili smo s iznošenjem stajališta, kolega Bulj molim hvala. Završili smo s iznošenjem stajališta, dakle krećemo s raspravom o Prijedlogu Zakona o patentu, prvo čitanje, P.Z.E. broj 679. Prva prijavljena u ime Kluba zastupnika HDZ-a je zastupnica Ljubica Maksimčuk. Izvolite kolegice Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena državna tajnice i ravnateljice Zavoda za intelektualno vlasništvo, pred nama je danas Prijedlog Zakona o patentu. Patentom se štite izumi koji predstavljaju inovativna rješenja tehničkih problema. Nositelj patenta stječe pravo isključenja drugih od komercijalne primjene zaštićenog izuma. Trajanje zaštite patentom vremenski je ograničeno na rok od 20 godina, kao i kod drugih prava temelji se na teritorijalnom principu slijedom intelektualnog vlasništva. Svrha sustava patentne zaštite je poticanje tehnološkog razvoja, inovacija i ukupnog društvenog napretka. Potreba za takvim poticajem putem sustava patentne zaštite proizilazi iz činjenice da rezultati inovacijskog procesa predstavljaju nova znanja te prava koja se stječu patentom doprinose smanjenju navedenog rizika i osiguravaju poticaj za ulaganje u inovacijske aktivnosti. Nacionalni sustavi patentne zaštite, kao i sustavi drugih prava intelektualnog vlasništva u visokom stupnju su međusobno usklađeni međunarodnim ugovorima i multiteritorijalnim sustavima zaštite, a u EU zajedničkom pravnom stečevinom. Pravni aspekt te patentnog sustava koji nisu usklađeni na međunarodnoj razini EU moguće je utvrditi sukladno utvrđenim nacionalnim potrebama. Ovaj Prijedlog Zakona o patentu ima za cilj unapređenje postojećeg pravnog uređenja uspostavom učinkovitijih postupaka zaštite izuma u postupcima koji se provode na nacionalnoj razini te uspostavom transparentnijeg sustava patentnih prava pri čemu se predloženim izmjenama ne zadire u obvezujuće odredbe koje proizilaze iz međunarodnih sporazuma kojih je RH članica. Novi Zakon o patentu, tj. ovaj ispred nas sadrži odredbe međunarodnih ugovora koji je RH i članica i to Pariške konvencije za zaštitu industrijskog vlasništva, Sporazum o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva, Ugovor o suradnji na području patenta i Konvencije o priznanju europskih patenata i Odredbe o patentnom pravu. U primjeni važećeg zakona o patentu uočeni su problemi zbog nedovoljnog razumijevanja razlike između pravnih koncepata patenta i konsenzualnog patenta od različitih dionika u sustavu zaštite i provedbe prava intelektualnog vlasništva, a osobito u postupanjima povodom sumnje u povredu prava. Važeći Zakon o patentu je višekratno mijenjan i dopunjavan pri čemu nije objavljivana pročišćena verzija teksta pa će donošenjem novog zakona olakšati korištenje sustava patentne zaštite njegovim krajnjim korisnicima. Postojeći naziv konsenzualnog patenta dovodi u zabludu nedovoljno upućene korisnike patentnog sustava u RH time što riječ patent implicira da je riječ o ispisanom pravu pa se predlaže novi naziv uporabni model. Naziv uporabni model je primjereniji budući da se u patentnom sustavu koji uređuje ovakvu vrstu izuma najčešće koristi taj naziv. Propisivanje ograničenja predmetne zaštite uporabnim modelom na način da se iz općeprihvaćene izuzetke koji se odnose na predmet zaštite patentnom od zaštite isključe izumi koji se odnose na postupke, izumi iz područja biotehnologije, izumi iz kemijskih i farmaceutskih tvari te izumi čije bi komercijalno iskorištavanje bilo protivno javnom poretku i moralu. Ovim zakonom se predviđa razdvajanje postupka, priznavanje patenta od postupka registracije i uporabnog modela na način da se postupak registracije uporabnog modela vodi temeljem posebne prijave koja će se u što kraćem roku po dovršetku formalnog postupka objaviti kao registrirano pravo. U odnosu na postojeće zakonsko rješenje gdje se potraživanje stanja tehnike provodi istovremeno sa ispitivanjem patentibilnosti izuma zaštita koja se zahtjeva tek nakon što je prijavljena, objavljena u službenom glasilu i nakon što je zatraženo potpuno ispitivanje te prijave, novim zakonom se predlaže uvođenje prethodnog istraživanja stanja tehnike najbližeg izumu i davanju prethodnog mišljenja o patentibilnosti prijavljenog izuma od strane Europskog patentnog ureda koji posjeduje stručne kapacitete za što je potrebna odgovarajuća prilagodba zakona. Ovim zakonom će doći do jednostavnije i jasnije primjene zakona. Donošenjem ovog Zakona o patentu unaprijediti će se pravna sigurnost u provedbi patentnih prava jasnim razdvajanjem instituta patenta od revidiranog instituta, neispitanog patenta za kojeg se uvodi uvrježeni naziv uporabni model. Time će se provesti mjera 2.4 uspostava transparentnog sustava upravljanja pravima intelektualnog vlasništva i režima zaštite prava intelektualnog vlasništva i strategije poticanja inovacija RH 2014./2020. Povećanje učinkovitosti i kvalitete postupka patentne zaštite i povećanje pravne sigurnosti kod provedbe patenta unaprijediti će poslovno okruženje za ulaganje u inovacije te će imati povoljniji učinak na gospodarstvo. Ovaj zakon pridonijeti će jačanju konkurentnosti malih i srednjih poduzeća, osiguranjem uvjeta za učinkovito korištenje patentnog sustava od strane domaćeg gospodarstva što će povećati njihovu konkurentnost na zajedničkom tržištu EU ali i na vanjskim tržištima. Također provedba ovog zakona neće iziskivati dodatna financijska sredstva u proračunu RH. Zbog toga ali i zbog svih ovih povoljnijih učinaka koji će proizvesti ovaj zakon Klub zastupnika HDZ-a će ga podržati. Hvala.
Hvala vam. Nastavljamo sa raspravom u ime kluba zastupnika. Sljedeći u ime Kluba zastupnika SPD-a je kolega Maras Gordan, izvolite kolega Maras.
Hvala vam lijepa kolegice i kolege, zastupnici i zastupnice, poštovani učenici dobrodošli u Hrvatski sabor. Danas razgovaramo o jednoj vrlo važnoj temi i za Hrvatsku i za gospodarstvo i za razvoj naše zemlje, radi se o zakonu koji je Prijedlog zakona o patentu koji obuhvaća intelektualno vlasništvo odnosno koje ima za cilj unaprijediti postojeće pravno uređenje uspostavom transparentnijeg sustava patentnih prava i revizijom postupaka za zaštitu izuma koji provodi država na način da se uvodi koncept registracijskog prava naziva uporabni model. Znači imamo ja bih rekao naše zakonodavstvo koje moramo prilagoditi i onim standardima koji su na snazi u Europi ali ono što je posebno bitno, bitno je da imamo jedan temelj koji je vrlo važan a to je Strategija poticanja inovacija RH od 2014. do 2020. godine koja osigurava uvjete za učinkovitije upravljanje rizicima svih mogućih oblika vezano uz i uz registraciju patenata i uz moguće njihovo ja bih rekao i zloupotrebu ali na kraju krajeva omogućuje da u Hrvatskoj imamo jedan stabilan, regulatorni okvir koji će omogućiti ljudima da zaštite svoje intelektualno vlasništvo i da od toga gospodarstvo ima primjerenu korist. Hrvatska, ja bih rekao nažalost i gospodarstvo Hrvatske u proteklom periodu usporava. I kada gledamo u ovom trenutku mi smo zemlja koja što se gospodarstva tiče kaska dosta za prosjekom EU ali ono šta je posebno i zabrinjavajuće je da i naše gospodarstvo usporava od stopa preko 3% koje smo imali 2016., 2017., '18.-ta se stopa rata BDP-a konstantno smanjuje. I ova godina će vjerojatno l2019. završiti ispod 2%. Ono šta ne koristimo dovoljno a to je da ne koristimo niti ne komercijaliziramo kreativnost naših ljudi a u Hrvatskoj postoji jako puno kreativnih, inovativnih ljudi koji patentiraju svoje stvari ali jednostavno nemaju niti pristup kapitalu, niti pristup tržištu koji bi im omogućio da hrvatsko gospodarstvo od toga ima značajne koristi. Kada pogledamo još i radno okružje koje pogotovo kada se radi primjerice o visokim tehnologijama, IT industriji, gdje je znanje, odnosno inženjeri koji rade su prijeko potrebni uopće da bi razvili neki proizvod kojih ima zbilja puno, pogledajte samo koliko je tvrtki nastalo u proteklih nekoliko godina sa nekim softverskim rješenjima i kada vidimo koliko je u biti skupo imati zaposlene u tom području onda se postavlja pitanje zbog čega ne omogućimo i zbog čega većina tih inovatora odlazi iz Hrvatske, odlazi primjerice u Englesku, doduše, sada će Engleska doći u određene probleme odlaskom iz EU, ali odlazi u susjedne zemlje, odlazi u SAD, jer jednostavno u Hrvatskoj im je teško i gotovo nemoguće niti doći do kapitala niti razvijati svoj proizvod kada dobiju neki kapital zbog toga što su troškovi, što su troškovi zbilja veliki. Ono što ja mislim da moramo, na što moramo obratiti pažnju, mislim da je vrlo važno imati jednu pravnu sigurnost. Moramo imati nešto što omogućuje ljudima da zaštite jednostavno i na jednom širem tržištu svoje izume, ali moramo im omogućiti rekao sam da te izume komercijaliziraju. Ono što je zaprepašćujuće recimo da kada kompariramo Hrvatsku sa nekim korporacijama, cijela naša zemlja ima puno manje inovacija šta govori o tome kako je i naša znanost povezana sa Znači treba tisuće i tisuće inovacija da bi se došlo do nekog kvalitetnog proizvoda koji možete onda gospodarski iskomercijalizirati. Hrvatska u inovacije i znanost ulaže premalo. Mi ne možemo sa tom razinom ulaganja dostići suvremeni svijet i kada pogledamo šta se dešava u EU, evo ja sam prije nekoliko dana bio u Finskoj zemlji koja po prirodnim bogatstvima uopće se ne može s nečim posebno pohvaliti, geopolitičkim također zbog toga što je to zemlja koja ima svoju neovisnost jedva stotinu godina i koja je bila konstantno pod nekim. Prvo pod Švedskom pa onda od 1808. pod Rusijom i jednostavno nisu se mogli razvijati, ali kada su dobili priliku shvatili su u šta se treba ulagati i to je jedna vrlo uređena zemlja koja je shvatila da su znanost i inovacije nešto što im može donijeti gospodarski probitak. I onda ne treba čudit što postoje tvrtke poput Nokia-e u Finskoj, poput Supersela to su tvrtke koje su narasle, doduše Nokia u zadnjih dvadesetak, tridesetak, ali tvrtka koju sam posjetio koja se bavi inovacijama u području gaming industrije je od 2011. A to je fascinantno da vidite koje su tu u biti dodane vrijednosti uspjela sa stotinjak zaposlenih doći do toga da se kapitalizira preko jednog dalekoistočnog fonda u vrijednosti 50% tvrtke 2 milijarde dolara. Znači četvorica vlasnika su za 50% svoje tvrtke u kojoj je radilo samo stotinu ljudi dobili su 2 milijarde dolara i to vam pokazuje da je Finska prepoznala inovativnost pogotovo u softveru i čita niz tvrtki tamo postoji Angry Birds također poznati njihov proizvod koji su milijarde dolara proizvodnje uspjele iskonzumirati odnosno producirati u tom segmentu. I sada zašto to govorim? Govorim zato šta u Hrvatskoj nažalost nemamo tu vrstu podrške toj industriji, niti kroz plaće, niti kroz potporu u fazi financiranja jer te se industrije obično financiraju ne klasičnim dominantnim u Hrvatskoj načinom financiranja koji naši poduzetnici većinom koriste bankarsko financiranje jer tamo to obično tako ne ide nego idu ili potpore direktne države, a uz potpore države idu još i određene fondovske ponude i investicije koji je u Hrvatskoj totalno ne razvijen i onda na taj način dolaze do kapitala koji je nekada malo rizičniji, ali kada uspije u stanju je ostvariti enormne dodane vrijednosti. To govorim iz još jednog razloga jer vidim da jako puno tvrtki u Zapadnoj Europi u tehnološki razvijenim gospodarstvima ulaže u ono što je i sada vrlo važno i u inovacije i u prevenciju i zaštitu okoliša. Tu je Finska jedna od lidera u EU i to govorim zato što u Hrvatskoj ima jako puno inovatora koji to rade, pogotovo u sjevernom dijelu Hrvatske nekoliko tvrtki koje su se tu probile i egzistiraju na europskom i svjetskom tržištu, ali još uvijek imaju podršku malu od države. Nekada nije samo podrška u smislu dobiti novac nego je podrška i aplicirati i pokazati svoj proizvod u nekom gradu ili u nekoj županiju, primjerice u gospodarenju otpadom. Gospodin Đuro Horvat je tu jedan od najpoznatijih inovatora što se tiče toga čak i u europskim razvojima ili Kompanija Rasco koja je prezentirala svoje multifunkcionalno vozilo za prikupljanje otpada i čišćenje cesta koje prodaje po cijelom svijetu. Ali uvijek takvim tvrtkama treba omogućiti i to su inovatori kada vidite koliko je na njihovim proizvodima inovacije onda shvatite da takve tvrtke treba značajno poduprijeti jer ta razina razvoja inovacija garantira visoki prihod i garantira ono šta Hrvatska treba, a to je da imamo veliki GDP po glavi stanovnika da bi uspjeli financirati opet određene druge stvari, a ulaganje u znanost je preduvjet toga. Znači ukoliko ne ulažemo u svoje obrazovanje i u znanost, pogotovo u visoko školstvo ne možemo očekivati da će biti bolje u budućnosti. Također želim ovdje istaknuti da nažalost naš Državni zavod za intelektualno vlasništvo nema dovoljno ljudske kapacitete upravo za ove najnovije visoke tehnologije. Moramo vidjeti na koji način pa možda i tu primijeniti određeni outsourcing ukoliko ne možemo platiti, a znamo da u javnom sektoru ne možemo platiti novac koji ljudi dobivaju koji rade te poslove u privatnim tvrtkama. Treba vidjeti na koji način možemo se tu povezati da bi pratili potrebe koje su nam potrebne, a pogotovo zato šta kažem EU značajno radi na tom pitanju. Možda, možda ne bi bilo loše da posebno vidimo da se osnuje određena institucija koja bi se bavila upravo inovacijama u visokim tehnologijama jer još jednom kažem, vrlo važno je napraviti sve kako bi, kako bi mogli ovaj pratiti i razvijena gospodarstva na tom, na tom pitanju. Tako da evo na kraju svoje rasprave ovdje želim reći da ćemo podržati ovaj zakon, mislim da je to korak naprijed, ali ovdje moramo upozoriti da RH nažalost kaska za određenim zemljama, da RH nažalost ne prati dinamiku investicija u visoku znanost odnosno u znanost, u investicija u nove, u nove tehnologije i razvoj novih tehnologija IT-ja, znači da imamo, da imamo porezno zakonodavstvo koje ne stimulira također investiranje u to, znači možda stimulira, ali ne u onom dijelu kao što to rade neke druge zemlje, da imamo jako visoka porezna opterećenja na te, na te ljude koji rade, primjerice inženjere u IT-ju i da ukoliko želimo napraviti određeni korak naprijed da moramo o tome voditi računa, tako da iako će ovaj Zakon o patentu unaprijediti postojeće pravno uređenje i putem transparentnijeg sustava patentnih prava i revizijo postupaka za zaštitu izuma, moramo izraziti svoje nezadovoljstvo što država još više ne investira i ne omogućuje ljudima da budu kreativni i inovativni jer to se vidi iz još jednog primjera koji sam vam maloprije rekao, protektan gembl ima tri puta više inovacija nego RH. Znači, jedna kompanija … [[Govornik se ne razumije]] ima više inovacija nego što ima RH i to značajno i to vam govori da bez takvih stvari ako korporacije ne uspijevaju ne može uspjeti ni RH, ni njeno gospodarstvo, dok to ne shvatimo, dok ne budemo imali 2-3%, mi ovdje pričamo o ulaganju u obranu i spominju se NATO standardi, da li ćemo kupiti Gripene ili F-16 ili nešto, a ne pričamo o tome da uložimo u plaće nastavnika više, ne pričamo o tome da uložimo u naša sveučilišta, ne govorimo o reformi sveučilišta u Gradu Zagrebu koja je zacementirano kao armirani beton, tamo ne možeš napraviti promjenu nikakvu jer rektor se bira na način na koji jedan tromi sustav omogućuje da uvijek bude jedna te ista osoba, znači defakto je nesmjenjiv, znači dok nema te propuzivnosti, dok izvrsnost ne pobjeđuje, dok nema inovativnosti i u upravljačkim modelima naših sveučilišta, fakulteta, teško je očekivati da ćemo imati i u jednom, i u jednom drugom dijelu, tako da evo zahvalio bih se predlagateljima na ovom prijedlogu, ali apeliram još jednom da se vodi računa o tome da RH jako malo izdvaja za znanost i da RH tu mora biti aktivnija da bi na kraju krajeva svi od toga imali više koristi. Hvala lijepa.
Hvala zastupniku Marasu. Sada krećemo sa pojedinačnom raspravom, prvi prijavljeni je zastupnik Maras, izvolite zastupniče Maras.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Ovako malo kad pređeš iz pozicije u poziciju, mislim na iz pozicije u opoziciju, nego sa jednog mjesta na drugi, s točke a na točku b, u biti, a kažeš dosta stvari koje si već mislio reći pojedinačno, mislim da su vrlo razumske odnosno da, da ih ljudi razumiju, nemaš puno za dodati, ali još jednom možeš prisnažiti neke stvari koje misliš da su jako bitne, a to je prvenstveno da kao zastupnik odnosno kao ministar, a i kao državni dužnosnik sam jako puno radio sa tvrtkama koje su inovativne, mogu tu navesti čitav niz kompanija, najviše kažem u tom dijelu IT-ja kada vidite tvrtke poput tvrtke g. Sabola Fotomed koja je napravila jednu aplikaciju koja, koja rješava zadatke onda vidite u biti koliko prostora postoji, koliko tvrtki ima ili tvrtke koje su napravile određene aplikacije za upravljanje poljoprivrednom proizvodnjom i probile se na svjetsko tržište, vidiš u biti koliko postoji i koliko ima prostora na jednom globalnom tržištu i koliko malo u biti danas treba da dobra ideja odnosno ne treba malo, treba jako puno truda, ali treba puno manje resursa jer je dostupnije to na svjetskom tržištu nego šta je to bilo nekada. Znači, možeš, možeš uspjeti sa određenom idejom, naravno mora biti ideja dobra i moraš uspjeti ostvariti određena, određena sredstva koja ti onda omogućuju da se dalje razvijaš, ali bez potpore države odnosno bez potpore okruženja, prvenstveno tu mislim na akademsku zajednicu, teško možeš uspjeti. Znači, imamo danas u RH problem šta akademska zajednica odnosno visoko školstvo ne prati potrebe tržišta, mogu reć da na sreću u Gradu Zagrebu imamo jedan vrlo kvalitetan fakultet koji se bavi računarstvom, FER je sigurno, pa vjerojatno i najbolji fakultet u Gradu Zagrebu odakle izlaze izvrsni inženjeri koji, koji bez problema nalaze posao. Ono šta je problem, šta ih jako puno nalazi posao van RH, ono šta je problem šta naše gospodarstvo nema više koristi od toga i to je onaj klasični problem koji, danas smo mogli vidjeti ovdje i na Markovom trgu, da mi školujemo ljude za neka druga gospodarstva i za neke druge države. I onda si čovjek postavlja pitanje a zašto država ne vodi o tome račun i zbog čega ne omogući ljudima da ostanu raditi u RH uz određene uvjete koji bi bili slični, ne moraju biti isti jer nije moguće da budu isti kao šta su u nekim drugim zemljama ali danas medicinske sestre ili liječnici ili inženjeri računarstva se opravdano pitaju zašto bi ostali u Hrvatskoj na plaći 2 ili 3 puta manjoj nego što mogu dobiti 200 ili 300 km dalje. I onda dolazimo do onog naravno uvijek čuvenog pitanja a to je do smanjenja troškova rada i troškova koje trebaju ljudi platiti da bi im ostao dohodak i da bi od toga mogli dostojanstveno živjeti jer ovi koji razvijaju inovacije, te inovacije ne mogu bez kvalitetnih kadrova dalje nikako komercijalizirati i onda se postavlja pitanje još jednom kaže, zbog čega ne olakšati ljudima i pojeftiniti njihov rad, znači da ne bude financijsko opterećenje za te tvrtke veliko i zbog čega država, evo i kad se radi o obrtnicima paušalcima koji većinom koriste ja bi rekao te tvrtke da bi ih angažirali za neke projekte, država ide na njih grubo odnosno pokušava ih još dodatno porezno opteretiti ili zbog čega država ne omogući da se trošak za inovacije odnosno novac koji se ulaže u inovacije, maksimalno koristi kao porezna olakšica, znači mi moramo dignuti postotak koji ulažemo kao država i kao gospodarstvo u inovativnost i bilo bi logično i da tvrtke dobivaju porezne olakšice ukoliko investiraju u razvoj novih proizvoda što može biti opravdano i plaćama. Naravno kod nas se uvijek misli da će netko prevariti na taj način, da će plaćati nekoga tko je radio na nečem drugom ali moramo ljude stimulirati da plaćaju ljude, da to bude priznato kao porezni trošak da bi došli do određenih rezultata. Znači bez toga nam ni neće trebati uopće Državni zavod za intelektualno vlasništvo jer neće biti inovacija. Znači prosječna, evo još jednom ću reći pa čak i ispodprosječna korporacija ... [[Govornik se ne razumije.]] na londonskoj burzi ili frankfurtskoj burzi, ima više inovacija nego RH i to je porazno, to je porazno i za naše sveučilište u gradu Zagrebu koji ima vrlo malo veze sa gospodarstvom koje se više bavi samo sobom odnosno kako opstati umjesto da se bavi time kako da se bolje poveže sa gospodarstvom i kako da imamo određene koristi od toga. Kada vidiš, i to nema čak, evo tu nema g. Glasnovića li on obično govori o nekom mindsetu i ovome i onome, vidiš zemlje koje su puno iz rigidnijeg sustava izašle nego šta je to primjerice RH koja je bila u dosta liberalnom socijalističkom uređenju do 90-te godine, znači to nije bila Rusija, to nije bila Kina ali kad vidiš te zemlje što su napravile što se tiče znanosti, inovacija i tehnologija onda vidiš da to nema veze čak ni sa time nego da ima veze da li se neko odredi da je nešto važno i da ulaže u to. Kad vidiš šta je napravio Huawei koji je sada brand koji se može uspoređivati sa Apple-om ili sa bilokojim drugim svjetskim brandom, vjerojatno na tablici brandova među prvih 20, 30 u svijetu a kao došao je iz zemlje koja nema potpuno takav sustav tržišni bio uređen kao šta su imale neke druge ili se sada razvija, sada je malo tržište otvorenije od 90-tih ili 80-tih godina ali opet su se razvili brandovi, razvile su se inovacije tako da Kina je siguran pozitivan primjer koji možemo gledati kako se ulaže u inovacije a nekada ljudi imaju određenu skepsu prema tom tržištu, po meni potpuno neopravdanu zbog toga šta oni ne samo da su se otvorili gospodarski svijetu nego su se otvorili i pameti i inovacijama i rade zbilja nevjerojatne stvari. Kad vidite kako Huawei funkcionira, kakva je to kompanija, kakve proizvode nudi, onda vidite u biti da nema toga što se ne može ostvariti ukoliko imaš jasnu viziju i ukoliko znaš u kojem smjeru treba ići tako da ja bi volio da tako bude i u Hrvatskoj, volio bi da se u Hrvatskoj tvrtke brandiraju, da imamo brandove kao što su, evo Finska je zemlja od 5,5 milijuna stanovnika, ona nije ništa posebno po stanovnicima veća od Hrvatske, zašto Hrvatska nema brandove kao što ima Finska? Zbog toga šta ne ulaže i ne producira i ne podupire izvrsnost kao što to radi Finska i sa te strane je to čime ću zaključiti i još jednom zamoliti odgovorne da ulažu u inovativnost, da ulažu u visoko obrazovanje jer bez toga nema ni naše perspektive niti produktivnosti niti ćemo dići razinu BDP-a na ono koji je prosječni za EU a bez ulaganja u ljude i u znanost, toga sigurno neće biti. Hvala vama lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije replika, prva je poštovanog zastupnika Saše Đujića, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Maras, vi ste spominjali poticanje i inovativnost i to je ključ svega, zašto mnogi naši ljudi kad odu van i onda ste rekli kako mnogi odlaze van zbog veće plaće i da su tamo plaće 2, 3 puta veće nego u Hrvatskoj i to je točno ali to nije jedini razlog nego mnogi naši ljudi kad odu van, upravo patentiraju genijalne ideje, genijalne izume, nije to zato što je tamo samo veća plaća nego su tamo i uvjeti bolji takvim ljudima i uvjeti za rad, uvjeti za njihovu inovativnost. Pa recimo evo, Nikola Tesla da nije otišao u Ameriku nego da je ostao u Lici, vjerovatno ne bi cijeli svijet danas znao za njega tako da to je ono na čemu mi moramo radit, stvaranje uvjeta u Hrvatskoj, da naši mladi inovatori ostaju ovdje i da onda Hrvatska ima plodove toga rada a ne da se strane zemlje hvale kako su to njihovi znanstvenici nešto napravili, inovatori njihovi a u biti su ljudi iz prekooceanskih zemalja.
Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepa. Tesla je izaslan prije, znači mi umjesto da smo zgrabili Teslu i stavili ga u prvi plan, mi smo dopustili da primjerice susjedna zemlja ulazna vrata svoja nazove sa Teslom, jer da smo mi tako nešto napravili vjerojatno ne bi oni. Ili bivša tvornica Nikola Tesla, koja se sad zove Ericsson Tesla, po meni velikom privatizacijom mi smo morali inzistirati da ime ostane kakvo je i bilo. To mogli kad smo privatizirali tu tvrtku. Znači, nažalost mi smo imali određenih rezervi prema takvim genijalcima koji su par exelans promocija Hrvatske. Znači, naš sugrađanin odnosno čovjek, naš čovjek, naš gore list, Nikola Tesla koji pronosi Hrvatsku i promovira Hrvatsku po cijelom svijetu dugo nakon što je preminuo [[Upadica: Hvala.]] trebao je biti ponos cijele Hrvatske puno prije nego što sada tek ljudi to shvaćaju.
Hvala. Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa javio sam se kolega Maras jer ste spomenuli Finsku čisto da malobrojna publika u saboru i oni koji nas prate vide koliko smo zapravo loše jer 2018. je u Hrvatskoj prijavljeno 7 europskih patenata, a u Finskoj 1543 na broj stanovnika koji je podjednak. Dakle to pokazuje u kojoj mjeri tehnološki Hrvatska zaostaje i ako znamo da su inovacije, intelektualni kapitali poduzetništva tri ključna elementa u stvaranju konkurencijske prednosti gospodarstva pred nama je puno posla da osiguramo da Hrvatska dođe u bok, uz bok zemalja koje su tehnološki puno naprednije od nas i ono o čemu ste vi govorili ključno je tu upravo obrazovanje, od osnovne škole do akademske zajednice koja bi morala biti više orijentirana prema znanstveno istraživačkom radu, koja ima veze sa realnim životom i gospodarstvom, a to ovog trenutka u Hrvatskoj i na hrvatskim sveučilištima nije slučaj.
Hvala lijepa. Slijedeći pojedinačni, a pardon oprostite, odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepa. Posebno se razlika vidi kada krenemo na visoko školstvo. Znači nije slučajno da naša sveučilišta nisu, evo sad su se vratila na top 1000 u svijetu. Znači, to, to nije slučajno. Zašto Finska ima možda takvih 30 ili 50 među top 500, Engleska među top 100, Amerika da ne govorim, a Hrvatska ima 1 ili 2 među 1000 i normalno da se razlika mora vidjeti i normalno da većina, pogotovo kad gledamo poslove, sad kad putujete malo po Europi vidite koje poslove na koji način ljudi rade. Znači, svi poslovi koji bježe u visoku dodanu vrijednost omogućuju tim zemljama određeni standard, određene plaće itd., bez toga ni Hrvatskoj neće biti bolje. Preduvjet je veće ulaganje u znanost i obrazovanje. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, evo ja ću vrlo kratko se osvrnuti na zakon, dakle aktualni Zakon o patentu koji je sada na snazi je donesen 2004. godine i kroz ovaj period doživio je niz izmjena koje su trebale poboljšati tadašnji stari zakon i evo ja pozdravljam donošenje novog zakona. Izuzetno mi je drago da nakon 15 godina dobivamo potpuno novi cjelovitiji zakon i mislim da je on dobar. Mislim da ova rješenja koja vi predlažete i koja ste istaknuli u uvodnom svom izlaganju će uvelike poboljšati situaciju o kojoj su moji prethodnici govorili. Dakle, da je Hrvatska danas na začelju zemalja EU po korištenju patenata intelektualnog vlasništva, da mi kao narod još uvijek nemamo tu kulturu, mlada smo država pa nemamo uopće kulturu patenta ni zaštite svojih ideja. U pravili kod nas ljudi misle da mogu uzeti nečije intelektualno vlasništvo bez ikakvih sankcija i bez ikakvih posljedica, a da svako može koristit sve što mu se nudi, ali već smo puno napravili u odmaku zadnjih 20-tak godina po tom pitanju i uglavnom svaku izmjenu koja je na tragu toga da se te stvari poboljšaju, a se skrati proces zaštite koji se ovim novim prijedlozima ubrzava. Dakle, mi smo do sada imali i sam, kad bi čovjek htio zaštititi svoje neko intelektualno vlasništvo, sam proces i trajanje tog procesa je možda neko i predugo trajalo, pa onda mogućnosti žalbi koje su imali bilo tko u biti, na, na, bilo koji čovjek se mogao žalit na pokušaj zaštite bilo kojeg drugog čovjeka što bi otežavalo proces, otežavalo sam postupak te zaštite, pa je u konačnici dovodilo i do krađe nečijih ideja i inovativnosti. To se sada ovim zakonskim rješenjima smanjuje. Neće to nestati, ali u svakom slučaju se smanjuje i to je dobro. Tako da evo, izuzetno sam zadovoljan dakle što se smanjuje proces zaštite, što se otklanjaju te mogućnosti zlouporaba i što je ovo poboljšanje, ali svakako treba nastaviti i dalje jer ovaj zakon je sada trenutno rješenje nekih problema koje smo uočili i nakon njegovog donošenja također će se pokazati neki novi problemi i neke nove, neki novi izazovi koji su pred nama i novo doba. Tehnologija donosi neke nove stvari i o svemu tome treba voditi računa i ako bude trebalo raditi i izmjene ovog zakona u budućnosti jer tehnologija ide tako brzo i tako brzo se razvija da treba ekspresno djelovati po mom mišljenju, dakle da ne čekamo 15 godina ponovo donošenje nekog novog zakona, ja mislim da nije loše da se nekad i cijeli zakon mijenja ako okolina to i uvjeti u okruženju to zahtijevaju i zato mi moramo biti, biti spremni odgovoriti na sve te izazove. Stoga, puna podrška ovim izmjenama i samo apeliram na vas da pratite i ubuduće šta se dešava i da spremno dajete odgovorena na izazove koji su pred nama. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I zadnja pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Državna tajnice, kolegice i kolege, pa evo nekoliko rečenica uz ovu raspravu, također podržavam donošenje ovog zakona, mislim da će on stvoriti jedan okvir koji će barem smanjiti prepreke koje postoje za povećanjem broja patenata u Hrvatskoj. Već sam govorio danas kroz neke replike da tu ne stojimo dobro. Dakle 2018. imamo samo 7 prijavljenih europskih patenata, 2009. bilo je 15 a postoje brojni dokazi direktne veze i korelacije uspješnosti gospodarstva broja patenata. Da ne nabrajam sve, evo SAD imaju čak 31 tisuću 136 europskih patenata, Njemačka 20 tisuća 800, Francuska 8 tisuća 610. A oni koji su u rangu Hrvatske su poput Maroka, Libanona, Namibije, Jamajke, Vijetnama, Kube, Perua, Srbije koji imaju ispod 10 patenata. Slovenija je čak 10x bolja od Hrvatske sa prijavljenih 70 patenata. Prema tome, tu se vidi da postoji neki problem, to je sustavni problem. Dakle neće ga naravno promijeniti samo jedan zakon ali je bitno da taj zakon bar smanji prepreke koje postoje. Mogli smo čuti na primjeru od ravnateljice Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo, da su dva vrlo važna razloga uz neke ostale koji dovode do toga da je naš broj patenata mali. Jedno je nedostatak poduzetničke kulture a drugo je manjak glavnih nositelja značajnih tehnoloških investicija što su u pravilu znanstveno istraživački instituti i sveučilišta te inovativne velike, srednje i male kompanije. Kod nas to nije slučaj, uglavnom se radi o proizvodima iz srednje tehnologije a one nisu orijentirane značajno na inovativne proizvode. S druge strane ako pogledamo neke članove akademske zajednice poput dr. Vinkovića ili državnog tajnika Antičića onda možemo čuti od njih da je zapravo mali broj patenata jedan od simptoma bolesti gospodarstva kako je to slikovito dr. Vinković rekao poput visoke temperature. Koji su ključni problemi po njima koji se dijelom pokušavaju riješiti kroz ovaj zakon ali će se morati rješavati i kroz neke druge, to je da ne postoji motivacija za inovatore u akademskoj zajednici, da stvaraju nekakve spin-off tvrtke jer bi na taj način mi mogli povećati broj inovacija ali i osigurati da mladi poduzetni ljudi, ljudi koji imaju ideje ostaju u Hrvatskoj i kroz našu akademsku zajednicu koja je direktno povezana sa gospodarstvom vrlo brzo povećaju taj broj patenata. Zbog toga i ovom prilikom ističem da nas čeka donošenje novog Zakona o visokom obrazovanju i znanosti. Zakona koji u svom tekstu ima prijedloge koji bi trebali poticati gospodarstvo utemeljeno na visokim tehnologijama te se nadam da će ovaj Zakon o patentima biti popraćen i drugim aktima koji će osigurati da u Hrvatskoj poraste broj inovacija jer će to onda značiti i uspješnije i poduzetnije gospodarstvo, konkurentnije gospodarstvo, otvaranje novih radnih mjesta i stvaranje boljih uvjeta za život i rad u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Jovanović spomenuli ste mali broj patenata. S druge strane imamo veliki broj potpora koji idu za inovacije, nove proizvode i nove tehnologije. Zašto nema novih patenata? Pa možda je uzrok i u samom obrazovanju jer često najveći broj patenata inovatora je iz redova STEM područja iz tehničkih znanosti a rad sa mladim tehničarima, sa zajednicama tehničke kulture je premalo i malo je predmeta koji prate ovu tematiku i mislim da treba tu mijenjati odnose u našem obrazovanju, povećati satnicu tih predmeta, omogućiti mladima da se bave tehničkom kulturom, sufinancirati taj rad da ne bude to samo prepušteno entuzijastima. A s druge strane imamo i apsurde da smo npr. zaštitili Vegetu, njen recept ali su sastavnice, proizvodi koji čine tu Vegetu sve iz uvoza. I tu moramo tražiti rješenja kada već nešto zaštitimo da onda dignemo i domaću proizvodnju, da imamo sve sastavnice iz domaće proizvodnje i na taj način očuvamo konkurentnost domaćeg gospodarstva. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Jovanovića.
Hvala. Kolega Vlaović u potpunosti ste u pravu. Ako pogledamo naše mlade inovatore, učenike koji odlaze na takmičenja diljem svijeta ostvaruju i sjajne rezultate. Znači da mi imamo taj potencijal ali taj potencijal treba znati prepoznati i razvijati ga. A uostalom, volimo se svi dičiti sa uspjesima Mate Rimca koji je upravo iz jednog takvog obrazovnog sustava sa svojom željom za inovacijama došao danas do jednog od najprepoznatljivijih ljudi u automobilskoj industriji što svjedoči i tome o potrebi vrednovanja tehničke kulture kroz osnovnoškolsko, srednjoškolsko obrazovanje. A mi znamo da u Hrvatskoj postoji, evo prošli tjedan je u Rijeci bio obilježen Dan zajednice tehničke kulture gdje upravo na taj način se pokušavalo mlade potaknuti da se više bave tehničkom kulturom, usmjeravaju ih u STEM područja a onda vjerojatno među njima će biti i inovatora koji će povećati ovaj broj inovacija koji je u Hrvatskoj zaista skroman.
Hvala lijepo. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovana državna tajnica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja gospođa Branka Ramljak, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Hvala lijepo na svim komentarima, na sugestijama, na podršci koju ste dali ovom Zakonu o patentu koji je u ovom razdoblju od 2004. do danas doživio stvarno jako puno izmjena i s obzirom na promjene u okruženju koje utječu na ovaj, zapravo na sve dionike koji koriste i primjenjuju ovaj zakon bilo je potrebe za donošenjem novog zakona. Ja bih željela iskoristi i priliku evo gospođe Mrak Taritaš nema, uvažene zastupnice, mi smo i sada bili na stranicama Europskog patentnog ureda gdje se iz minute u minutu ažuriraju podaci o tome koliko je prijava po pojedinim zemljama u Europskom patentnom uredu jer smo mi članica tog Europskog patentnog ureda već od te 2004. godine. Dakle naše brojke koje sad imamo, naravno da su one male i jasno da nismo zadovoljni i zato smatramo da će se i ovim zakonom potaknuti upravo ovo da se prijavljuje veći broj ljudi na cijele ove postupke su postupci sad bili jako dugotrajni, administriranja je bilo jako puno, dosta je i bilo problema sa netransparentnošću a sama učinkovitost je u konačnici izostala. Dakle naše brojke govore da, brojke, pardon, Europskog patentnog ureda za Hrvatsku za treći kvartal ove godine da je prijava domaćih prijavitelja bilo 152. Prijava stranih prijavitelja podnesenih izravno u taj zavod, naš Državni zavod za intelektualno vlasništvo, 11 i naši koji su se na međunarodne prijave prijavljivali, 3, to je ukupno 166 prijava. Moram kazati da je to u odnosu na prethodnih nekoliko godina povećanje, dakle govorim o 3. kvartalu ove godine, očekujemo da će do kraja ove godine, jasno, taj broj biti i veći. I gđi. također Glavak, uvaženoj zastupnici, da ćemo uvažiti njezine primjedbe i da ćemo nakon 2. čitanja to korigirati u zakonu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time ćemo zaključiti raspravu u ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o patentu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 679, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o patentu i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 118 „za“ i 1 „suzdržan“ donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sad ćemo preći na sljedeću točku, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka, drugo čitanje, P.Z. br. 747; Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu uprave, Darko Nekić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče i pozdravljam uvažene zastupnice i zastupnike. Dakle, kao što je i rečeno, pred vama je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka i prihvaća se u hrvatsko zakonodavstvo, odnosno ratificira se protokol kojim se mijenja i dopunjuje spomenuta konvencija, a koji je u ime RH, a na temelju punomoći Vlade RH od 22. ožujka 2019. potpisao veleposlanik i stalni predstavnik RH pri Vijeću Europe. Protokol je dokument kojim se modernizira i nadopunjuje konvencija za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka, Hrvatska je od 2003. godine potpisnica konvencije kao i dodatnog protokola u vezi nadzornih tijela i međunarodne razmjene podataka. Hrvatska je ratificirala konvenciju 2005. g. donošenjem Zakona o potvrđivanje Konvencije za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka i dodatnog protokola uz konvenciju. Vijeće Europe se donošenjem protokola sinkronizira s reformama EU na području zaštite podataka, prvenstveno sa Općom Uredbom o zaštiti osobnih podataka, tzv. GDPR uredbom od 25. svibnja 2018. g., a također je intencija protokola modernizirati konvenciju u odnosu na globalizaciju, internet i suvremene načine obrade podataka. Cilj je protokola proširiti područje primjene zaštite automatizirane obrade osobnih podataka, kao i povećati razinu učinkovitosti zaštite osobnih podataka. Za provedbu Konačnog prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje konvencija nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH pa slijedom toga, predlaže se HS-u donošenje zakona o potvrđivanju predmetnog protokola. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prvi klub zastupnika je Klub Mosta nezavisnih lista. Trebao je govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj, nema ga, gubi pravo na govor pa će sljedeći klub zastupnika bili onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Žarko Tušek, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolegice i kolege, pravo na zaštitu osobnih podataka kao i pravo na privatnost, smatra se jednim od najvažnijih temeljnih ljudskih prava. različite države kao temeljno ljudsko pravo uređuju ga različitim propisima. U kontekstu svakodnevnog neprekidnog i ubrzanog razvoja suvremenih informacijskih i komunikacijskih tehnologija, zaštita ovog prava svakodnevno sve više dobiva na važnosti. Njegovo se izravnom kršenju može svjedočiti svakodnevno, a niz primjera zlouporabe suvremenih medija, poput interneta i niza društvenih mreža koja omogućavaju svojim korisnicima da svaki podatak može biti objavljen i da se kao takav može nekontrolirano širiti, sastavni su dio našega života. Usudio bih se reći da postaje sastavni dio kulture života suvremenog doba koja u nizu svojih postulata duboko krši temeljne etičke i moralne principe zaštite čovjeka, njegove osobnosti i njegove privatnosti. Logično je da u takvom okruženju zaštita osobnih podataka predstavlja ogromni globalni problem. Nacionalna zakonodavstva uređuju zaštitu osobnih podataka kroz nacionalnu jurisdikciju, ali globalne mreže, virtualni svijet ne poznaju barijere niti imaju definirane granice kakve bi one morale biti. Pojam informacijske privatnosti koje podrazumijeva različite aspekte vezane uz reguliranje korištenja osobnih podataka uvjetima strelovitog razvoja informacijskih i komunikacijskih razloga je stoga smatramo jednim od temeljnih pitanja suvremenog doba. Osnovni pravni okvir, Konvencija za zaštitu osobnih podataka temeljem koje smo mi u HS-u 2003. g. donijeli Zakon o zaštiti osobnih podataka, donijet je još 1981. g. Vijeće Europe je konvenciju nastojalo modernizirati i usavršavati u nekoliko ciklusa. Sukladno novim tehnološkim izazovima. Posljednji ciklus modernizacije započeo je, kao što nam predlagatelj navodi i sam, 2011. g. Sam protokol kojim se mijenja i nadopunjuje konvencija, posljedica je tog procesa usavršavanja i on je sastavljen i otvoren za potpisivanje u listopadu 2018. g. sa željom za daljnjim osiguranjem dosljednosti i kompatibilnosti konvencije sa zakonodavnim okvirom EU. Protokol se tako osuvremenjuje definicija automatizirane obrade podataka, voditelj obrade te niz drugih značajnih relevantnih pojmova koji slijede stručnu nomenklaturu u segmentu zaštite osobnih podataka koja se kao što smo već rekli, razvija iz dana u dan. Također, povećava se obujam podataka koji može biti obrađen, transparentnost pri obradi podataka koje u obzir nije uzela i mišljenje pojedinaca te prava na prigovor. Sukladno tome, ovo je jedna zapravo tehnička stvar u svojem sadržajnom smislu, vrlo je kompleksna materija, užasno aktualna u današnjem vremenu i Klub HDZ-a naravno da će podržati ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi tajniče, kolegice i kolege. Pa evo danas imamo u drugom čitanju ovaj zakon, zakon o kojem smo dosta raspravljali u prvom čitanju jer u zadnje vrijeme i među nama, ali i u javnosti sveprisutna je zaštita osobnih podataka i kako naći omjer između prava na zaštitu osobnih podataka, ali isto tako prava na obradu tih podataka kada je ona potrebna. Ja ću stvarno ukratko samo izdvojiti ono što nam ova konvencija donosi i ponoviti i istaknuti još jedanput, a to je prisjetite se da Konvencija za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka Vijeća Europe sastavljena je i otvorena za potpisivanje 1981.g. u Strasbourgu. Ta konvencija još je uvijek jedini obvezujući međunarodni sporazum u području zaštite osobnih podataka s potencijalom da postane globalni standard. RH stranka je konvencije i dodatnog protokola uz konvenciju za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka u vezi nadzornih tijela i međunarodne razmjene podataka. Sukladno konvenciji u RH donesen je i Zakon o zaštiti osobnih podataka koji sadrži načela za zaštitu podataka postavljena u konvenciji. Vijeće Europe kontinuirano je nastojalo modernizirati i usavršavati konvenciju, posljednji ciklus modernizacije započeo je 2011. u svrhu boljeg odgovora na suvremene izazove proizašle iz moderne informatizacijsko komunikacijske tehnologije, interneta, globalizacije i iznimnog porasta protoka osobnih informacija. Glavna zadaća pri tom je povjerena među Vladinom at hoc odboru Vijeća Europe za zaštitu podataka. Rezultat procesa rada Vijeća Europe na osuvremenjivanju konvencije je protokol kojim se mijenja i dopunjuje ova konvencija. Tekst protokola načelno se drži odredbe konvencije koja se nadopunjuju s detaljnim tekstom s obzirom na preporuke i smjernice, a koje za cilj imaju osigurati dosljednost i kompatibilnost s drugim zakonodavnim okvirima na području zaštite osobnih podataka. Protokolom se osuvremenjuju definicije automatizirane obrade podataka, voditelje obrade i drugih relevantnih pojmova, te modernizira izričaj u skladu sa stručnom nominklaturom iz područja zaštite osobnih podataka. I ono što bi možda još samo na kraju dodala da se ovim protokolom uvodi mogućnost međunarodne suradnje nadzornih tijela i uspostavljanje mreže, a u svrhu što kvalitetnijeg rada tijela s posebnim naglaskom na jačanje konvencije sastavljenog od predstavnika država članica i efikasniju implementaciju standarda za zaštitu osobnih podataka kako bi se učvrstio kredibilitet konvencije. Klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Saša Đujić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, g. državni tajniče, kolegice i kolege, evo stvarno vrlo kratko, Klub zastupnika SDP-a također će podržati donošenje ovog zakona, ovo je usklađivanje dakle s međunarodnom legislativom i mi to podržavamo i evo neću, neću dugo o samom zakonom budući da su moji prethodnici već rekli što se tiče samog zakona, ali ono što zanima nas u Klubu zastupnika SDP-a je uz svesrdnu podršku samo koliko smo mi kao zemlja spremni odgovoriti izazovima koji su danas pred nama, a tiču se zaštite osobnih podataka i općenito ajmo reć tako anonimnosti svakog od nas, svakog građana, a u pojedinačnoj raspravi ću navest nekoliko primjera, primjera iz, osobnih primjera gdje me zanima koliko je država, koliko je država ovoga u biti spremna odgovoriti svim tim izazovima, da ovo nije samo puko usklađivanje sa međunarodnim propisima, ali evo podržavamo jer ovo je svakako jedan korak u, u, u očuvanju, u očuvanju ovoga anonimnosti svakog našeg građanina.
Hvala vam lijepa. Sad bi prešli na pojedinačnu raspravu, pa će opet govoriti poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala g. potpredsjedniče, evo ja ću vrlo kratko, zašto pojedinačno nisam htio u ime kluba govorit neke osobne primjere s kojima sam se ja susreo, a koji se u biti, zato sam iskoristio evo da pojedinačno, ali u sumi vremena neću preć niti jednu niti drugu tako da evo, ovoga dakle ono što mene zanima koliko smo mi kao država spremni odgovoriti na te izazove anonimnosti kada znamo danas da recimo pogotovo je to u ajmo reć virtualnom svijetu, evo ja će dat jedan primjer koji mi se dogodio prije 6-7 dana koji je malo onako, dao mi je za mislit ajmo tako reć. Dakle, nakon dugo, dugo vremena sreo sam jednog svog poznanika i tako, pričamo i pitam ga za jednog kolegu, zajedničkog kojeg dugo, dugo vremena nisam vidio, jedno 10-tak godina i on mi kaže sad ćemo ga nazvati i on ga nazove i mi sad malo razgovaramo i razmijenimo brojeve, moramo se vidjet nakon dugo vremena i ja ga nazovem sa svog broja i razgovaramo munutu, dvije i dogovorimo se vidimo se za 10-15 dana, drugi dan facebook meni nudi tog mog prijatelja kao osobu možda poznam, a nit sam ga pretraživao, nit sam ga tražio na facebooku, niti išta. Dakle, ja dolazim do zaključka da je moj telefon preko broja povezao da smo nas dva možda bili u nekakvoj komunikaciji i sada mi sugerira prijateljstvo preko facebooka s njime. Dakle, to je jedan primjer koji možda nadilazi ona moja očekivanja da ako, ne znam, pretražujem oglase iz nautike, da mi neko računalo nudi sad nautičke oglase kroz razno razne stranice, to mi je nekako ajde, nekakav tržišni marketing, ali ovo je nekakva osobna stvar gdje netko ulazi u nekakve moje ono pozive, razgovore. I to je sad pitanje koje mene zanima kako država to može kontrolirati odnosno da li uopće može to kontrolirati i regulirati, štiti privatnost svakog našeg građanina u tom pogledu. Druga stvar je, u zadnje vrijeme me često nazivaju, u zadnjih godinu, dvije dana nekakva firma koja se predstavi kao evo vi ste sretan dobitnik, vaš telefonski broj smo izvukli u bazi jedino, dobili ste nagradu vrijednu 500 kuna, samo morate doći na neki večeru, odslušati prezentaciju sat, dva vremena, vjerujem da smo se svi s time susreli i kao i odmah ćete dobiti nekakvu nagradu. I ja odmah postavim pitanje otkuda vam moj broj. Pa znate, pogotovo danas je to lakše jer imamo ovaj GDPR pa se onda svi možemo na to pozvati, dakle ne može samo tako netko koristiti moj telefonski broj. Bay the way, moj telefonski broj uopće ne glasi na moje ime nego je registriran na pravnu osobu i ne dajem ga baš okolo svakome pogotovo ne u nekakvim nagradnim igrama i onda mi oni kažu vjerojatno ste negdje dali svoj broj i dali suglasnost da se koristi. Ja kažem nisam i onda kažem otkuda vam, ono inzistiram da mi kažete, u pravilu kažu evo nećemo vas više uznemiravati i poklope vezu. Često je riječ evo, prije 2, 3 dana me zvala tvrtka, ne znam mogu reći Euroline, onda kada uđete u nekakve podatke ta tvrtka samo se seli malo je jedna, malo druga, malo je u Osijeku, malo je u Splitu. Ali onda kada razgovaram sa ljudima kažu da su neki teleoperateri prodali u biti svoje baze telefonske nekakvim pravnim osobama i da za novac daju naše brojeve telefona koje onda oni koriste. I sad meni pitanje da li je to u skladu sa svim zakonima i da li je to u skladu upravo sa ovim regulativama koje mi danas ovdje donosimo. I kako odgovoriti na to, odnosno kako država može tu reagirati. Evo to su neke dileme koje ja imam od ovoga, uglavnom puna podrška ovom zakonu ali ne bi želio da on ostane samo mrtvo slovo na papiru nego da ipak stvarno u njegovoj provedbi se naši građani osjećaju zaštićeni da ne govorim recimo tehnološki facebook, da ne znam evo akademik Reiner može slikati neku fotografiju i slučajno ja završim na toj fotografiji da uopće mene ne slika, da sam tamo negdje 20-ta osoba u redu i da već facebook prepoznaje moje lice i da šalje obavijest ta i ta osoba digla je fotografiju na kojoj se vi možda nalazite. Ne znam evo da li je to, koliko smo mi kao zemlja u biti, koliko je cijela Europa danas uopće spremna odgovoriti na te izazove i koliko svaki građanin, odnosno svatko od nas uopće može danas imati nešto što se naziva intimnost. Evo, hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Time onda zaključujem raspravu o ovoj točci a o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka, drugo čitanje, P.Z. br. 747, predlagatelj je Vlada, rasprava je zaključena pa dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 113 glasova „za“ i 3 „suzdržana“ glasa donesen Zakon o potvrđivanju protokola kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka.
Pa ćemo prijeći na sljedeću točku a to je: - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Portugalske Republike o suradnji u obrambenim pitanjima, drugo čitanje, P.Z. br. 748; Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu obrane Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Dakle pred vama je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Portugalske Republike o suradnji u obrambenim pitanjima. Inače ovakve sporazume Hrvatska ima potpisane sa brojnim zemljama koje su u EU, NATO savezu ali i sa zemljama koje su izvan i EU i NATO saveza. Portugalska Republika, premda do sada nije imala ulogu značajnog partnera RH u području obrane i sigurnosti država je članica EU i NATO saveznik. Naše dvije države do sada nisu imale potpisanih sporazuma o obrambenoj suradnji te je ovaj sporazum potpisan 12. srpnja 2019. godine prilikom posjeta portugalskom ministru s ciljem stvaranja pravnih uvjeta za razvoj suradnje u svim područjima obrane. Jedan od naših prioriteta je osigurati kvalitetno vojno obrazovanje za naše buduće časnike što je preduvjet uspješnog razvoja obrambenog sustava bilo koje države u svijetu. Uvijek pokušavamo u Hrvatsku prenijeti iskustva i znanja najboljih u određenom području a ... [[Govornik se ne razumije.]] Portugalske pomorske akademije ne porecive višestoljetne tradicije, stručnosti i znanja te studija vojnog pomorstva u Splitu smatramo izuzetno korisnim. Razmjenu stručnog osoblja, ponajprije predavača unaprijediti ćemo postojeće sposobnosti studija vojnog pomorstva i time pridonijeti jačanju naših nacionalnih obrambenih sposobnosti u pomorskoj domeni i uložiti u budućnost vojnog visokog obrazovanja. Predavanje portugalskih stručnjaka pridonijeti će internacionalizaciji vojnog pomorstva i podizanju cjelokupne razine stručnosti. Nadalje, Portugal se kao i Hrvatska može pohvaliti dugom pomorskom tradicijom te ćemo u tom kontekstu raditi na dijeljenju iskustava kroz razmjenu časnika na brodovima naših ratnih mornarica. Suradnja u domeni domovinske sigurnosti je još jedna poveznica Portugala i Hrvatske. To su elementarne nepogode koje su uzrok velikih materijalnim šteta te koje u portugalskom slučaju čak odnose i ljudske živote, vidjeli smo to prošle i pretprošle godine. Portugalska strana uvidjela je kvalitetu rješenja kojima Hrvatska kroz sustav domovinske sigurnosti odgovara na izazove požara u ljetnim mjesecima te u tom kontekstu planirana razina znanja i prijenosa iskustava. Takva će suradnja nadamo se pomoći i Hrvatskoj i Portugalu da sa stručnošću, sinergijom i znanjem još učinkovitije suprotstavi prirodnim katastrofama u budućnosti. Suradnja u vojnotehničkoj domeni i suradnja obrambenih industrija područja su od potencijala za budućnost hrvatskih tvrtki, otvaraju vrata za hrvatske tvrtke ne samo na portugalskom nego i na širem tržištu. Ovim zakonom potvrđuje se sporazum kako bi se njegove odredbe u skladu s Ustavom postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Donošenjem ovog zakona ispunit će se uvjeti za stupanje na snagu sporazuma kojim se utvrđuje međunarodno pravni okvir suradnje dviju država u obrambenim pitanjima. I ono što je također značajno za naglasiti za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva iz Državnog proračuna s obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora predlažem da podržite ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče samo sam htio prokomentirati, u pravu ste kad kažete da je Hrvatska pomorska zemlja i da u tom smislu je razvoj i brodogradnja i onda i podmornica izuzetno bi bio važan. Međutim, mi sad u RH imamo mislim samo jednu podmornicu, ona nije u funkciji, nju je trebalo transportirati mislim da iz Splita u Zagreb u Tehnički muzej, riječ je o podmornici Velebit ako se ne varam. Recite mi kolike su zapravo prilike da RH, a s obzirom na ovo stanje u brodogradnji, u budućnosti doista krene u izgradnju podmornica, jel postoji tu isto tradicija i bi li to imalo smisla? Može li se u tom smislu i pregovarati i sa NATO savezom ili s nekim drugim da se, da se takva jedna grana pokrene pa da to bude poticaj hrvatskom gospodarstvu. Uglavnom govorimo o nabavci aviona, a taj dio smo zanemarili. Hvala.
Odgovor poštovanog.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Ključno je pitanje jesu li podmornice uopće potrebne Hrvatskoj? Dakle to je ključno pitanje s obzirom na razvedenost hrvatske obale, na brojne otoke itd., mislim da Hrvatskoj nije potrebno upuštati se u tako skupe projekte kao što je gradnja ovaj podmornice i bojim se da u budućnosti tu neće biti prostora za hrvatska brodogradilišta. Drugo je pitanje jel tako borbenih zrakoplova itd., ali o tim svim pitanjima prije svega zadnju riječ trebaju reći ovaj vojni stručnjaci iz našeg glavnog stožera.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnika Ante Plazonić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče, postoji cijeli niz međunarodnih ugovora i međunarodnih akata sklopljenih između RH i Portugalske Republike u različitim područjima suradnje, a sada ovoj bogatoj suradnji dodajemo zapravo i suradnju po obrambenim pitanjima. U ime RH dana 10. srpnja 2019. godine ministar obrane gospodin Damir Krstičević potpisao je sporazum sa portugalskim kolegom Joaom Gomesom Cravinhom o suradnji Hrvatske i Portugala u području obrane. Provedba sporazuma omogućit će suradnju stranaka u područjima strateškog dijaloga obrambene politike i vojne doktrine, zajedničke sigurnosne obrambene politike EU, obrambene industrije, tehnologije i opreme, obrambene sposobnosti, vojnog zakonodavstva, planiranje i izrade, logistike i nabave, znanstvene i vojno-zdravstvene suradnje, vojne izobrazbe i obuke, vojnih vježbi, operacija potpore miru, humanitarnih operacija i operacija traganja i spašavanja te drugim područjima od zajedničkog interesa u području obrane. Primjenom odredbi ovog sporazuma omogućit će se razmjena iskustava u obrambenim područjima, razmjena promatrača na vojnim vježbama, razmjena tehničkih, tehnoloških i industrijskih podataka i korištenje kapaciteta stranaka u područjima od zajedničkog interesa. U skladu s njihovim nacionalnim propisima razmjena predavača i sudjelovanje na tečajevima, seminarima, konferencijama i simpozijima koje organiziraju stranke. Sporazum predviđa i suradnju na području protupožarnih aktivnosti. RH i Portugal imaju sličnu klimu i iskustva u borbi protiv požara. Sjećamo se da su prije nekoliko godina Portugalci tražili pomoć kad je diljem Portugala haralo na stotine požara, izišli smo u susret našim kanaderima. I u RH se tijekom ljetnih mjeseci bilježi veliki broj požara, a u 2018. godini zabilježeno ih je oko 1700. Upravo u ovom području i RH i Portugal imaju velika iskustava te će suradnja na ovom području biti od velike važnosti za obje strane. Sporazum predviđa razmjenu znanja i iskustva kako bi se obje strane u budućnosti učinkovito borile s požarima. Cilj sporazuma je promicanje suradnje između stranaka u vezi s obrambenim pitanjima, a u okviru njihovih nadležnosti u skladu s njihovim unutarnjim pravom i međunarodnim obvezama koje su te stranke preuzele te načelu jednakosti uzajamnog i obostranog interesa. Troškove ovog sporazuma snosi svaka stranka u skladu sa svojim primjenjivim pravom, svi eventualni sporovi u svezi sa sporazumom i tumačenjem sporazuma rješavat će se naravno diplomatskim putem između stranaka, a također sporazum se može mijenjati, dopunjavati na zahtjev jedne od stranaka. Međusobnom suradnjom koja je dogovorena ovim sporazumom imamo priliku razmijeniti ogromno iskustvo i znanje te pridonijeti tome da suradnja između RH i Portugala bude još bolja. Zbog svih ovih razloga Klub zastupnika HDZ-a će podržati Sporazum između Vlade RH i Portugalske Republike o suradnji o obrambenim pitanjima. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo ići na pojedinačnu raspravu za koju se javio poštovani zastupnik Saša Đujić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, pa evo iskreno ja se čudim da ovaj sporazum nemamo već od prije, malo mi je ovoga s obzirom da smo i zemlja članica EU i da smo članica NATO-a i iskreno evo začuđen sam da Hrvatska nema sporazume o ovakvoj suradnji sa svim zemljama članicama i EU i NATO-a, nego sad evo polako donosimo sporazum po sporazum, stoga ja podržavam ovaj sporazum i njegovo donošenje, a javio sam se u raspravi ono što je bitno, što ste i vi državni tajniče naglasili, dakle kad se nešto zove suradnja o obrambenim pitanjima, dobro je naglasit da nije to samo obrambena pitanja, nego recimo evo i ova suradnja o zaštiti od požara odnosno sigurnosti kako ste vi rekli građana i RH i Portugalske republike u ovom slučaju, ali i ostalih zemalja EU, dakle mi smo, kad pričamo o RH i Portugalu, dvije vrlo slične zemlje, vrlo slične po mnogo stvari, pa tako i po pitanju nekih ugroza i po pitanju tradicije i nekih iskustava i to je, ovo je jedna suradnja koja će sigurno donesti do, koja će dati velike rezultate, ali koristim ovu raspravu da evo i vas pitam možda o jednoj ideji koja odnosno ideji, jednoj temi o kojoj se često raspravlja, a to je zajedničkoj vojsci EU odnosno ajmo zajedničkoj obrambenoj strategiji. Dakle, RH kao članica NATO-a, ali i ostale zemlje EU izdvaja, pa velika sredstva za obranu i za naoružanje, velika jer to jednostavno skupo košta, to, to su, to je grana koja iziskuje velike troškove. Isto tako svaka zemlja EU izdvaja značajna sredstva, e sad pojedinačno svatko daje puno, a zajedno svatko ima neke sitne komadiće, dakle puno smo pričali o nabavci zrakoplova, dakle kada pričamo o zrakoplovima ja razumijem da su nam oni potrebni i zbog ovih kanadera, dakle ne bi imali toliku jaku kanadersku odnosno eskadrilu kanadera i ostalo zrakoplovstvo šta proizlazi iz toga, tako da mogu to razumjeti, ali da li baš svaka zemlja EU treba imati sve rodove vojske amjo reći na svom području, evo vi ste bili u ratu i bili ste ministar i sličnog resora, zanima me vaše mišljenje, da li mislite da bi EU u nekoj budućnosti trebala se možda između sebe opredjeliti da zemlje koje imaju dugu pomorsku tradiciju poput RH i Portugala više ulažu u mornaricu i obranu na moru, a neke zemlje koje imaju iskustva u nekim drugim vještinama ulažu u ta područja odnosno da se na razini EU formira jedna zajednička strategija i zajednička vojska, da ne ulažu svi u sve, a da na kraju nema nitko ništa ako razumijete o čemu govorim. Dakle, da se orijentiramo da li bi to bilo onda efektnije i u samoj obrani i u učinkovitosti svih zemalja EU kao zajednice ili je možda ovaj mode ovako dobar, a preskup, pa onda malo kaskamo za, za igračima kao što je, ne znam, SAD koje isto često evo predsjednik njihov Trump ističe stalno da zemlje u EU premalo ulažu u obrazovanje, u naoružanje, a u odnosu na SAD redimo, ali SAD se tu, mislim teško se mi s njima možemo mjerit ovako rascjepkani, ali kad bi EU na svojoj razini više ulagala u ovim podijeljenim segmentima, možda bi bili učinkoviti i možda bi mogli to evo sve skupa pratit, čisto, čisto za tema za neku raspravu i zanima me vaše mišljenje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Stiera, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Evo, kolega Đujić, vi ste usporedili možda nešto što se ne da usporediti, EU i SAD, SAD je ipak je država, EU nije, nisu sjedinjene europske države, niti će biti ili ne bi smjele biti, nije to niti originalna ideja EU. Integracija da, suradnja da, tu postoji čak i u okrilju NATO-a, ali ne da nacionalne države izgube svoje sposobnosti, pa i na području obrambene politike. Međutim, mogu uštedjeti neka sredstva ako idu u neka zajednička ulaganja, u razvijanju nekih zajedničkih sposobnosti, ali mora svaka nacionalna država ipak brinuti o svojoj nacionalnoj sigurnosti i zato imati i svoje vlastite sposobnosti, to ne znači da ne može biti i integrirana u okrilju NATO-a ili u okrilju npr. EU u određenim segmentima, ali mora sačuvati svojih sposobnosti kao svaka nacionalna država, tako mora i RH.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Hvala lijepo. Kolega Stier, nisam ja ni mislio uspoređivati EU i SAD, to mi je jasno da je to neusporedivo, ali na ovom jednom primjeru sam govorio o efikasnosti, dakle to je ono u pravilu, nismo mi na različitim tragovima i jasno je meni recimo, to su sve teme za nekakvu raspravu, meni je jasno npr. kad se dogodi situacija ko brexit, pa onda recimo vi imate zajedničku vojsku i sad vam jedna zemlja izlazi van, šta se u tom trenutku dešava sa obranom, ali to je meni sve jasno i to su sve teme za razgovor, ali ja stalno razmišljam da li možda, ne odreć se svega, ali da li možda bi RH trebala, RH sad uzimam primjer nas, dakle da li bi mi možda trebali ulagati u pomorstvo i mornaricu evo di smo dobri i gdje imamo stoljetnu tradiciju, iskustvo imamo veliko more i jednostavno smo dobri u pomorstvu na svim pitanjima, i trgovačkim, i obrambenim itd., a možda manje ulagati u neke druga područja gdje su ne znam Finska i Švedska puno jače od nas, dakle na tom tragu sam ja mislio da li napravit nekakvu strategiju na razini EU sa [[Upadica: Hvala]] zajedničkom vojskom gdje bi se stavili neki veći naglasci ovisno od zemlje do zemlje. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Tomislav Ivić, izvolite.
Hvala lijepa. Ja bi se htio prije svega zahvaliti na ovoj kratkoj raspravi i nadam se da ćete podržati ovaj prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između RH i Portugalske republike, a usput evo da možda i odgovorim kolegi vezano za, za ovo pitanje oko, oko ovaj, eventualne, jel tako europske vojske. Mi moramo voditi prije svega računa o tome da je RH jel tako članica i EU, ali i NATO saveza, NATO savez je obrambeni savez i mislim da je tu ključno i bitno ne duplicirati kapacitete jel tako, NATO ima svoju ovaj obrambenu politiku, EU ima svoju zajedničku, vanjsku i sigurnosnu i obrambenu politiku i bitno je da tu postoji dobra koordinacija između EU i NATO saveza. I tu RH naravno ovaj mora se odgovorno ponašati i kao članica EU ali isto tako i kao članica NATO saveza. Činjenica je da postoje neke zajedničke inicijative i oko europskih borbenih grupa i one se polako ovaj ustrojavaju, ali to nije ona klasična vojska u onom smislu kako je poznajemo danas, ali je nužna i neophodna suradnja jel tako članica EU po pitanju jel tako obrambene sigurnosti i pojedinih zemalja, ali i cjelokupne EU. I ono što posebno treba naglasiti kada se raspravlja o obrani i sigurnosti, jel tako, onda se često koristi taj termin trošak, ja to ne bi nikad tako nazvao jer ulaganje u sigurnost ne može biti trošak jel tako, to je nužnost da bi se osjećali sigurno, da bi mogli živjeti ovaj normalno, tako dakle da ne rabimo možda taj termin trošak, nego ulaganje u sigurnost i obranu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Đujića.
Slažem se ja s vama ja isto ne volim govorit trošak, ne samo po pitanju obrane i sigurnosti, nego ni u zdravstvu, školstvu i svuda gdje se često zna govoriti trošak plaća, trošak ovog, trošak onog, sve su to potrebe. Ja sam mislio samo ovo ajmo reći efektivnosti u tom dijelu, znači ulaganja u određene segmente obrane u kojima smo mi recimo bolji nego neke druge zemlje, ali to normalno opet podrazumijeva da i druge zemlje na nivou EU imaju takvu politiku. Dakle, tu smo mi sami ste rekli dio jednog paketa koji se zove EU i NATO i moramo se ponašati u skladu s time. Dakle ovoga, ali sam sluša neke rasprave na pitanju, na području EU koje idu u tom pravcu, dakle u nekim zemljama se razmišljalo u tom pravcu, zato me čisto zanimalo vaše mišljenje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Već smo time iscrpili današnji dnevni red pa ćemo se vidjeti ponovo sutra u 9 i 30 i prva točka bit će Prijedlog Odluke o proglašenju 21. listopada „Nacionalnim danom bez mobitela u prometu“. Predlagatelji su Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost te Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Želim vam ugodno poslije podne. SJEDNICA PREKINUTA U 14,59 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Portugalske Republike o suradnji u obrambenim pitanjima, drugo čitanje, P.Z. br. 748, predlagatelj je Vlada, rasprava zaključena pa dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 116 „za“ i 1 „suzdržan“ i 1 „protiv“ donesen Zakon o potvrđivanju sporazuma Republike Hrvatske i Portugalske Republike o suradnji u obrambenim pitanjima.