Gospođo Đukić-Dejanović, kao i uobičajeno, kada je reč o amandmanima na ovaj predlog zakona, SRS stoji na poziciji jačanja člana 97. Ustava Republike Srbije, koji u tački 9. govori o održivom razvoju, odnosno da Republika Srbija uređuje i obezbeđuje, između ostalog, sistem zaštite i unapređenja životne sredine. Preda mnom je izveštaj koji je načinilo resorno ministarstvo. S obzirom na to da je vaše odeljenje, zapravo, za nadzor zaštite od nejonizujućeg zračenja, dalo, meni bar, nedovoljno detaljan izveštaj, želela bih da pitam nešto. U ovom delu se kaže da je u oblasti zaštite od nejonizujućeg zračenja izvršeno 18 inspekcijskih nadzora i kontrola merenja nivoa nejonizujućih zračenja. Mi ne znamo na kojim lokacijama, niti šta je nadzor utvrdio. Pripremljeno je 92 dopisa i stručnih mišljenja. Ono što smatramo da bi bilo potrebno, a u kontekstu teme dnevnog reda, Predloga zakona o nejonizujućem zračenju, jeste da nam dostavite informaciju, koja nam je preko potrebna za budući rad, ne samo za 2008. godinu, nego i u perspektivi, o tome šta su prioriteti Odseka za kontrolu nejonizujućeg zračenja, koje su prioritetne lokacije i koje mere mislite da preduzmete povodom ovog pitanja? Hvala.
Zahvaljujem. Na član 7, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Slobodan Maraš, Vesna Pešić i Judita Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov glave iznad člana 14, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 17, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov glave iznad člana 18, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov glave iznad člana 21, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Mićo Rogović. Da li neko želi reč? (Ne) Predlog za dodavanje novog člana. Narodni poslanik Zoran Antić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 22. doda novi član 23. Da li neko želi reč? Ako želite reč, molim vas, prijavite se, morate ubaciti karticu.
Moj kolega, malopre ste ga pročitali, gospodin Mićo Rogović i ja podneli smo amandman na član 22. zakona. Cilj ovih naših amandmana je, u suštini, da se rokovi koji su dati u zakonu smanje i da se najzad obaveže i Ministarstvo da mnogo agilnije pristupi realizaciji ovih zakona. Rok od tri godine koji je dat u zakonu za njegovu implementaciju, po mišljenju SNS-a, Tomislava Nikolića i Poslaničke grupe Napred Srbijo, predugačak je. Radi se, pre svega, o mobilnim operaterima, o mobilnoj telefoniji. Mobilna telefonija i, uopšte, ta delatnost ostvaruje velike profite i mi smo ubeđeni da su u takvoj materijalnoj situaciji da u mnogo kraćim rokovima mogu da izvrše prilagođavanje svojih sistema ovim novim zakonskim odredbama, koje su, bez sumnje, oštrije nego ove koje trenutno imamo. Predložili smo da taj rok bude šest meseci. Smatramo da je on sasvim prihvatljiv. Odugovlačenje s rokom od tri godine, s obzirom na to koliko smo mi agilni kad je u pitanju primenjivanje zakona, uzeo bih i deo vremena od Poslaničke grupe, u prethodnom periodu, ukazuje na to da rokove treba skraćivati i SNS se i na ovaj način zalaže za mnogo ozbiljniju i bržu implementaciju zakona koji dolaze pred Narodnu skupštinu. Ovaj drugi deo, drugi amandman, odnosi se na obaveze Ministarstva. U ovom zakonu imamo jako puno obaveza koje se odnose na korisnike nejonizujućeg zračenja, ali jako malo obaveza samog ministarstva. One nisu propisane, a ni rokovi da Ministarstvo, u nekom doglednom, isto tako, relativno kratkom roku, pripremi obrasce, prateću dokumentaciju koja treba da omogući primenu ovog zakona. S obzirom na sve ono što je poprilično nedorečeno u ovom zakonu, moj kolega Mićo Rogović i ja smatramo da ove amandmane treba usvojiti i da Ministarstvo treba ozbiljnije da se posveti poslovima koji prate implementaciju ovih zakona, inače, biće to samo zakoni na papiru, koji nikoga ne obavezuju. Imali smo ih dosta u prethodnom periodu i to je još jedan od razloga slabog funkcionisanja državne uprave. Hvala.
Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O HEMIKALIJAMA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zlata Đerić, Živojin Stanković, Božidar Delić, Veroljub Arsić, Ljiljana Miladinović, Oto Kišmarton, Jelena Budimirović, Igor Bečić, Zoran Babić, Saša Maksimović, Elena Božić-Talijan, Milorad Buha, Milan Veselinović, Jadranko Vuković, Lidija Vukićević, Slobodan Vuković, Jovan Damjanović, Lidija Dimitrijević, Radiša Ilić, Momčilo Duvnjak, Srboljub Živanović, Branimir Đokić, Dragan Živkov, Nikola Žutić, Vladan Jeremić, Nataša Jovanović, Petar Jojić, Radica Jocić, Ljubomir Kragović, Zoran Krasić, Milorad Krstin, Tomislav Ljubenović, Vesna Marić, Dušan Marić, Momir Marković, Aleksandar Martinović, Slađan Mijaljević, Marko Milenković, Vlada Milojković, Dejan Mirović, Goran Mihajlović, Ognjen Mihajlović, Bojan Mladenović, Paja Momčilov, Mirko Munjić, Vjerica Radeta, Gordana Paunović-Milosavljević, Sreto Perić, Ljubiša Petković, Dušanka Plećević, Vitomir Plužarević, Gordana Pop-Lazić, Zoran Popović, Dobrislav Prelić, Marina Raguš, Nikola Savić, Sulejman Spaho, Dragan Stevanović, Filip Stojanović, Marina Toman, Milan Škrbić, Milan Avramović, Boris Aleksić, Dragan Aćimović i Milovan Radovanović. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Deliću.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom na član 6. stav 1. zakona želeo sam, prvenstveno, da ukažem na to da se hemijski proizvodi koji su zabranjeni u zemljama EU ne uvoze i ne distribuiraju u našoj zemlji, odnosno da vreme do sprovođenja ovog zakona ne bude iskorišćeno da se zabranjena hemijska sredstva, odnosno hemikalije, iz zemalja EU distribuiraju u našoj zemlji. Takva praksa postoji sada, jer prelazni period do stupanja na snagu zakona i propisa kojima se zabranjuje upotreba različitih hemikalija, za koje je u EU utvrđeno štetno dejstvo, suviše je veliki i omogućava da se sredstva koja su zabranjena u EU uvoze u našu zemlju. To je opasno, jer zemlje EU, umesto da troše novac na uništavanje tih hemikalija, izvoze ih u našu zemlju i, pri tom, zarađuju. Zbog toga je važno da Agencija, odmah po dobijanju zabrane za upotrebu hemikalija i biocidnih proizvoda, takvu zabranu sprovodi i u našoj zemlji. Suština predloga je, upravo, kada se neko hemijsko sredstvo, odnosno hemikalija zabrani u Evropi, da gotovo trenutna takva zabrana važi i za našu zemlju.
Zahvaljujem. Na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Babović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 147. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, u ime Poslaničke grupe Napred Srbijo, podneo sam amandman na Predlog zakona o hemikalijama. Ovaj amandman se odnosi na neophodnost da svi pojmovi koji se koriste u ovom predlogu zakona budu popisani i objašnjeni u članu 3, koji podrazumeva značenje pojmova. Naime, PIC postupak, koji znači da je prethodno dobijen pristanak nadležnog organa zemlje u koju se uvoze određene opasne hemikalije, na osnovu svojstava te hemikalije, korišćen je u ovom predlogu zakona tačno 24 puta, pa je stoga neophodno da njegovo značenje bude i opisano u značenju pojmova, što se ovim amandmanom i predlaže. Naravno, i ovim predlogom zakona, kao što sam govorio juče, predvideli ste osnivanje nove agencije, mislim da je 105. po redu, ako me gospodin Šormaz ne bude ispravio. I ta agencija, kao i ostale, finansiraće se od naknada donacija ako ih bude bilo, a posebno, i najviše, iz budžeta Republike Srbije. Svaka od 105 agencija zapošljava minimum 20 ljudi i na taj način pravite pravu malu fabriku birokratije. Svaka od 105 agencija ima prosečan godišnji budžet od oko 40 miliona dinara, odnosno sve agencije troše godišnje više od četiri milijarde dinara novca građana Srbije. Srpska napredna stranka, odnosno Poslanička grupa Napred Srbijo – Tomislav Nikolić, ne želi da iko u Srbiji ostane bez posla, samo hoćemo da nateramo vaše partijske nezaposlene u ovim agencijama da zarade novac za svoje plate i troškove i da se ne oslanjaju samo na budžet i na novac građana Srbije. Na taj način, uštedelo bi se preko 4 milijarde dinara. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman, s ispravkom, podnela je narodni poslanik Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima gospodin Božidar Delić.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom se predviđa da se u članu 40. stav 5, posle tačke 4, doda nova tačka 5, koja glasi: „Dozvolu za korišćenje navedene hemikalije u zemlji porekla“. Želeli smo da, uz svu dokumentaciju koja je potrebna da bi se kod nas hemikalije upisale u registar, imamo i jednu takvu potvrdu, odnosno dozvolu da se navedena hemikalija koristi i u zemlji iz koje se vrši njen uvoz. Objašnjenje za neprihvatanje ovog amandmana jeste da u zemljama EU nije propisano izdavanje dozvola za korišćenje svake hemikalije, navodno, zbog velikog broja hemikalija koje se u tim zemljama nalaze u opticaju. Međutim, svrha našeg amandmana je bila da se zaštiti naše tržište, a kakva će bolja zaštita biti nego da se kod nas koriste samo one hemikalije koje se koriste i u zemljama iz kojih su uvezene. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Deliću. Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Miladinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Ljiljana Miladinović.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je osnovni razlog za donošenje ovog zakona potreba da se oblast upravljanja hemikalijama uredi u skladu s principima i propisima EU, a u cilju osiguranja visokog nivoa zaštite zdravlja ljudi i životne sredine, neophodno je izbrisati član 49. stav 3. ovog zakona. Ukoliko je neka hemikalija neprihvatljiv rizik po zdravlje ljudi i životnu sredinu, nikako se ne može dozvoliti da tehnički, socijalni i ekonomski razlozi budu opredeljujući za rok kada ta supstanca treba da bude zabranjena. Uostalom, određena supstanca, smesa ili proizvod je sveobuhvatna reč, odnosno, nije čak ni određeno u koju klasu opasnosti spada, a koju propisuje Agencija, član 10. stav 4, što znači da bilo koja hemikalija, bez obzira na to koliko štetno utiče na zdravlje ljudi i okolinu, može iz tehničkih, socijalnih, ekonomskih razloga da bude stavljena u promet i korišćena izvesno vreme, dok Agencija ne donese propis kojim određuje od kada ograničenja i zabrane postaju obaveza za primenu. Po ovom članu, ne znamo, čak, ni neku granicu štetnosti određene hemikalije, ni koliko dugo može biti u prometu. Sve hemikalije moraju biti upisane u registar hemikalija, pri čemu bi trebalo da postoji poseban registar štetnih hemikalija, koje bi zakonom bile izričito zabranjene, a ne uslovno zabranjene, kao članom 49. ovog zakona. Svetska zdravstvena organizacija je više puta podnosila izveštaj i obaveštavala javnost o podložnosti dece štetnim hemikalijama u različitim fazama rasta, kao i o uticaju i posledicama hemijskog zagađenja na zdravlje ljudi i životnu sredinu. Svedoci smo pravnog propusta u regulisanju proizvodnje, stavljanja u promet i korišćenja štetnih hemikalija. Samo na području Beograda, postoji više desetina hazardnih postrojenja koja koriste, skladište ili proizvode opasne materije, kao, na primer, "Duga", "Galenika", "Jugopetrol" itd. Isti propust pravi se i članom 49. stav 3. ovog zakona. Ukoliko želimo da regulišemo ovu oblast ozbiljnim zakonom, ne možemo dozvoliti da se napravi takav propust u pisanju zakona koji bi doveo do zabune i različitog tumačenja loše pravne terminologije, upotrebljene u ovom članu zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55, amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 59, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Da)
Gospođo Đukić-Dejanović, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Ministarstva, nadam se da ćemo tokom ovih rasprava u pojedinostima o konkretnim predloženim zakonskim rešenjima dobiti i konkretne odgovore na naša pitanja. Pre toga, moram da se vratim na amandman, na ono što smo predvideli u članu 63, da se u stavu 3. reč "Agencija" zamenjuje rečju "Ministarstvo", iz krajnje poznatih razloga. Ne vidimo svrhu za postojanje Agencije, u svetlu finansijske krize. Pri tom nam nije jasno kako će se državna administracija smanjivati u korist agencija. To potpada pod našu tezu da raste broj zaposlenih u državnim i paradržavnim organima, ukoliko se podsetimo predstavljanja forme i suštine postojanja Agencije. O tome ćemo tokom rebalansa budžeta naširoko i nadugačko. Ono na šta bi trebalo da se skrene pažnja javnosti, najavljujem da ću koristiti vreme koje je preostalo Poslaničkoj grupi, jeste da kroz najrazličitije vaše izjave, analize i izveštaje, koji su detaljni na godišnjem nivou, nijednog momenta nismo našli izveštaj o zagađenju u smislu fondova zagađenja, onoga što se taložilo godinama u vodi, vazduhu ili zemljištu, kao i o ekonomskim efektima tih zagađenja. Imamo samo analize, ispravićete me ako grešim, tokova zagađenja, dakle, ono što nastane u predmetnom periodu kada se radi izveštaj. Pokušavala sam da konsultujem određene inspekcijske nalaze, koji, uglavnom, tretiraju tokove zagađenja. Mi nemamo finansijsku konstrukciju vezanu za taloženje zagađenja u ovim jako bitnim elementima životne sredine, a mislim da bi to bilo neophodno, pogotovo u periodu posle NATO agresije na teritoriju Jugoslavije, koja je uticala na derogaciju životne sredine, da čujemo konačno kakva je situacija i kakvi su ekonomski efekti fondova zagađenja. Hvala vam unapred.
Na član 65, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne,) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 68, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 72, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 73, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 74, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 75, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 76, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 77, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 81, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 83, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 87, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 88, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 88, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da)
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, pre svega, moram pročitati član 88. Predloga ovog zakona, koji glasi: '' Radi praćenja stanja i preduzimanja određenih mera, inspekcija za zaštitu životne sredine i tržišna inspekcija, u saradnji s Agencijom, pripremaju godišnje planove inspekcijskog nadzora, a dva puta godišnje dostavljaju Agenciji informaciju o rezultatima i nalazima izvršenih inspekcija''. Amandman koji sam podneo ispred Poslaničke grupe Napred Srbijo-Tomislav Nikolić predviđa zamenu reči "Agencija" rečju"Ministarstvom", za šta mislim da je sasvim logično. Smatram da nadzor nad radom Agencije vrši, odnosno treba da vrši nadležno ministarstvo. Agencija obavlja poverene poslove i Ministarstvo bi trebalo, najmanje dva puta godišnje, da dobijeinformacije o stanju poverenih poslova. Iako je problem s hemikalijama u Srbiji evidentan, nije Agencija ta koja bi trebalo da bude svemogući organ za rešavanje svih problema vezanih za upravljanje hemikalijama, za klasifikaciju, pakovanje i obeležavanje hemikalija, integralni Registar hemikalija i Registar hemikalija koje su stavljene u promet, ograničenje zabrane proizvodnje, stavljanje u promet i korišćenje hemikalija, uvoz, izvoz opasnih hemikalija, dozvole za obavljanje delatnosti prometa i dozvole za korišćenje, naročito, opasnih hemikalija i za stavljanje u promet deterdženata i sistematsko praćenje hemikalija, dostupnost, nadzor itd. Ovo sam pročitao čisto da vidite šta je sve u opisu posla te agencije. U taj proces mora biti uključeno Ministarstvo, iako i formiranje svih ovih agencija više liči na skidanje odgovornosti sa Ministarstva na agencije, koje su, takođe, budžetski korisnici i rade paralelan i identičan posao koji imaju i ministarstva. Između ostalog, u priču o hemikalijama bi trebalo da bude uključena i Fitosanitarna nacionalna laboratorija, za čiju je izgradnju pre sedam godina stiglo iz Evropske agencije za rekonstrukciju 5,3 miliona evra, koja nikad nije zaživela, što u ovoj državi nije novost. Iako je stav SNS-a da je osnivanje Agencije samo uvećanje broja zaposlenih, na teret građana Srbije, odnosno budžeta Republike, Agencija za hemikalije bi, ipak, mogla da ima smisao postojanja, ali je neophodna kontrola njenog rada, što bi se moglo, jednim delom, uvesti prihvatanjem ovog amandmana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 89, amandman je podneo narodni poslanik Živojin Stanković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 101, amandman je podneo narodni poslanik Igor Bečić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 103, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mladenović. Da li neko želi reč? (Da)
Poštovano predsedništvo, podnela sam amandman na Predlog zakona o hemikalijama. U članu 103. stav 1. Predloga zakona, tačka se zamenjuje zapetom i dodaju se nove reči: "a najduže u roku od jedne godine". S obzirom na to da novi zakon ne može da se primenjuje na postupke započete propisima koji su važili do stupanja na snagu ovog zakona, odnosno po propisima starog zakona, neophodno je dozvoliti okončavanje postupka po starom zakonu, ali uz određeni rok. Svakako je potreban prelazni rok u kome treba, po već započetim postupcima, koristiti važeći zakon, ali taj rok treba ograničiti na godinu dana. Ukoliko se prelazni rok odredi na godinu dana, time bi se, pre svega, postiglo efikasno završavanje postupaka, uz minimalno preklapanje procesa koji se vode po propisima novog zakona. Osim toga, neograničavanje roka okončavanja moglo bi da dovede do odugovlačenja procesa, zabuna oko propisa, kao i konfuzije zaposlenih koji rade na tom postupku, a istovremeno rade i na postupku koji se vodi po novom zakonu, odnosno propisima proisteklim iz ovih zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 104, amandman je podnela narodni poslanik Jelena Budimirović. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona o hemikalijama u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O BIOCIDNIM PROIZVODIMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: zajedno, Milan Dimitrijević, Milan Lapčević i Milica Vojić-Marković, Siniša Stamenković, zajedno, Donka Banović, Zoran Nikolić i Nikola Lazić, Božidar Delić, Stefan Zankov i Predrag Mijatović. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Podsećam vas da je Zakonodavni odbor odbacio, kao nepotpun, amandman koji su na član 11. Predloga zakona zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Milan Lapčević, pa on, u skladu sa članom 148. stav 3. Poslovnika, neće biti predmet rasprave. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 7, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Milan Lapčević i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? Gospodin Dimitrijević. Samo se prijavite.
Hvala, gospođo predsednice. Podneli smo amandman da se član 7. izbriše. Obrazložiću zbog čega. U članu 7. Predloga zakona je predviđeno da se formira Privremena lista. Smatramo da formiranje Privremene liste nije dobro rešenje. Pročitaću naše obrazloženje: ''Smatramo da formiranje Privremene liste za dostavljanje tehničkog dosijea u koji se upisuju biocidni proizvodi za koje nije izdato odobrenje za stavljanje u promet nije dobro rešenje, jer je poželjno da nema nikakvih izuzetaka i da se svi biocidni proizvodi mogu staviti u promet samo i isključivo ako dobiju odobrenje za stavljanje u promet. Ovako kako je predloženo u članu 7. zakona, stavljanje na Privremenu listu biće razlog da se postupak dobijanja odobrenja nikada ne dovede do kraja.'' To su bili naši razlozi i smatramo da ovaj član zakona nije dobar, niti je formiranje privremene liste dobro rešenje, pogotovo kada se radi o biocidnim proizvodima koji mogu da se tretiraju kao opasna materija. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? Gospodin Stamenković želi reč. Samo se prijavite.
Dame i gospodo, Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 7. stav 1. i predložila da se on menja i glasi: ''Biocidni proizvod može da se stavi u promet i koristi ako je doneto rešenje o upisu tog biocidnog proizvoda u Privremenu listu za dostavljanje tehničkog dosijea u skladu sa ovim zakonom''. Smatramo da se brisanje ovog dela teksta mora obaviti, zbog toga što ovakva vrsta proizvoda ne može da se stavlja u promet bez konačnog odobrenja. Privremenost trajanja perioda u kome se obezbeđuje tehnički dosije neophodan je za stavljanje biocidnog sredstva u promet, a ako nije oročeno, ostavljeno je na slobodnu volju prometnika i onda ono ne izvršava svoje dejstvo. Smatramo da ovako koncipiranim članom 7. stav 1. Predloga zakona i direktnim upisom u listu 1. ili listu 1a. nije smanjen rizik koji sa sobom nosi biocidni proizvod i predlažemo da Ministarstvo prihvati ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? Izvolite.
Poslanička grupa PUPS-a podnela je amandman na ovaj član i predlaže da se u članu 9, stav 2. briše. Nijedna evropska direktiva, niti domaći propis ne obavezuje prometnika ili uvoznika biocidnog proizvoda da može tražiti i obavezati inostranog proizvođača biocidnog proizvoda da, preko predstavništva ili zastupnika sa sedištem u Srbiji, može podnositi zahtev za upis u Privremenu listu 1. ili 1a. Strani proizvođač nije registrovan za direktan promet biocidnih proizvoda kod naše agencije za registar privrednih subjekata, pa time nije deponovana ni njegova odgovornost za proizvod, već mu se omogućava povlašćeni položaj na tržištu, što naše domaće organizacije dovodi u nepovoljan položaj. Predlažemo da se stav 2. u članu 9. briše. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 11, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici DonkaBanović, Zoran Nikolić i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? Izvolite, gospođa Vojić-Marković.
Ovim amandmanom smo hteli da promenimo tekst, koji glasi ovako: ''Ako je potrebno, radi zaštite zdravlja ljudi i životinja i životne sredine, rešenjem iz stava 1. ovog člana, mogu da se odrede uslovi za stavljanje u promet i korišćenje tog biocidnog proizvoda''. Ono što smo želeli, to je da se promeni ovo "mogu", jer kako u zakonu stoji – mogu da se odrede uslovi, to znači niti mora, niti je to obaveza, nego da je to ostavljeno da se odredi, onako, odokativno, može, a ne mora. Čini mi se da je vrlo važno da postoji u zakonu pravilo da sve ''mora'' da bude i zbog toga smo ovim amandmanom želeli da to bude obavezujuće. Ono što je meni interesantno, a što moram da prokomentarišem ovom prilikom, jeste da se ovih dana dešava nešto vrlo čudno. Odbor za zaštitu životne sredine zaseda u vreme kada u sali idu amandmani na zakone iz ove oblasti, za šta mislim da je loša poruka svima nama, jer bismo gospodin Dimitrijević i ja, kao članovi Odbora, želeli da budemo na Odboru, ali ovde istovremeno moramo da radimo svoj poslanički posao, tako da smo onemogućeni. Ono što je još interesantnije, što dolazi kao poruka s ovog odbora, jeste da Odbor donosi neke amandmane, odnosno usvajaju se amandmani Odbora. Da se razumemo, to su amandmani Vlade. Ono što je potpisano kao Odbor, to su amandmani Vlade. Dakle, Vlada koja, kobajagi, žuri, kobajagi je u stisci, kobajagi joj je važno da ovi zakoni budu ovde danas izglasani, danas ili sutra, ovom prilikom pokazuje da, zapravo, nije napravila dobre predloge zakona i na brzinu ih menja na ovaj način. Mislim da vi, kao predsednik Skupštine, morate da vodite računa o tome da poslanici moraju da rade svoj posao na vreme i adekvatno. Znači, danas moramo da sedimo ovde i branimo te zakone, a, isto tako, moramo da budemo, kao članovi Odbora, na tom odboru. Kako jedno telo fizički ne može da bude u isto vreme na dva mesta, molim da mi pomognete u tome.
Zahvaljujem. Strogo gledano, Poslovnik nije narušen, ali vi ste u pravu s idejom da je dobro da odbori rade pre nego što krenemo, u plenarnoj raspravi, na te tačke dnevnog reda. Dajem sugestiju predsednicima svih odbora da o tome vode računa, pošto imamo plan naših radnih aktivnosti, da upodobe vreme zakazivanja sednice odbora toj činjenici. Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? Izvolite, prijavite se.
Hvala. Poslanička grupa PUPS-a je podnela na član 11. amandman, s predlogom da se stav 2. briše. Smatramo da je nedopustivo da ostane ovaj deo člana 11. kao sastavni njegov deo, jer je kontradiktoran sa samim zakonom i razlogom za osnivanje i rad Agencije. Ako se uvodi pojam "slučaj sumnje" prema jednom biocidnom proizvodu, on mora postati praksa za svaki biocidni proizvod koji se uvozi i taj osnov sumnje mora postojati kao osnova naučnog pristupa u utvrđivanju kvaliteta tog biocidnog proizvoda, odnosno njegovih neželjenih dejstava. Smatramo da je nedopustivo da ostane ovaj deo člana 11. kao sastavni njegov deo jer je kontradiktoran sa samim zakonom i razlogom za osnivanje i rad agencije. Ako se uvodi pojam „slučaj sumnje“ prema jednom biocidnom proizvodu, on mora postati praksa za svaki biocidni proizvod koji se uvozi i taj osnov sumnje mora postojati kao osnova naučnog pristupa u utvrđivanju kvaliteta tog biocidnog proizvoda, odnosno neželjenih dejstava. Smatramo da je ovo tehnički, praktično i veoma stručno obrazloženo i da bi Ministarstvo moglo da prihvati ovaj amandman, s tim da obaveže Agenciju da kod svih proizvoda koji se uvoze pristupi sa ''slučajem sumnje''. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da)
Hvala vam. Poslanička grupa PUPS-a je smatrala da u ovom članu ministar mora biti obavezan da propisuje visinu naknade za operacije koje se vrše u stavu 1. ovoga člana. Ovako konfuzno određen član 20. zakona daje široku mogućnost slobodne procene, kako u zakonu kaže, „obima podataka za biocidni proizvod“, umesto egzaktne i tačne administrativne mere, koja je unapred znana svima koji rade s biocidnim proizvodima, bilo da su u pitanju uvoznici, bilo da su u pitanju izvoznici, odnosno korisnici, i ona mora biti određena prema vrsti aktivne supstance, a ne po svojoj nadležnosti, kako se sada u Predlogu zakona daje. Predlažemo da Ministarstvo usvoji ovaj amandman. Hvala vam.
Hvala vam. Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Stefan Zankov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Dimitrijević. Zahvaljujem.
Mi smo predložili da se ovaj član 45. briše, isključivo iz razloga što otvara razne mogućnosti. Dakle, u članu 45. se kaže, u poslednjoj rečenici: „Agencijamože da angažuje pravno ili fizičko lice koje ispunjava uslove stručne spreme i specifičnih znanja potrebnih za obavljanje tih poslova“. Iz iskustva koje smo imali ranije u radu Ministarstva za zaštitu životne sredine, u prošlom mandatu, videli smo kako se poslovi dele bez javnog oglašavanja. Mi smo nekoliko puta ukazivali na problem da su se velika sredstva, u veličini 10-11 miliona evra, koristila na vrlo čudan način. U odgovoru koji smo dobijali na ta pitanja od bivšeg ministra za zaštitu životne sredine, gospodina Saše Dragina, i od sadašnjeg ministra, gospodina Dulića, dobili smo potvrdu da su ti poslovi deljeni bez javnog oglašavanja, putem neposrednih pogodbi. Svaki ovakav član, koji daje pravo Agenciji da ona određuje, kako se kaže u članu, pravno ili fizičko lice koje će se baviti ovim poslovima, otvara mogućnost spekulacija i dešavanja ovakvih stvari. To nije samo jedan slučaj. Ima i drugih slučajeva, kod privatnih laboratorija, kod određivanja kvaliteta mleka, pa se desi, recimo, da postoje različiti rezultati, da jedna laboratorija koja je angažovana ovakvim putem potvrdi da je kvalitet mleka u redu, a da one ovlašćene laboratorije, koje su, praktično, državne institucije, kažu da je to mleko neispravno i nađu određene zamerke. Dakle, svaki ovako definisan član zakona otvara ovu vrstu mogućnosti spekulacija i deljenja poslova mimo zakona, mimo procedure. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 65, amandman je podneo narodni poslanik Predrag Mijatović. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O UPRAVLjANjU OTPADOM (pojedinosti) Primili ste amandmane, koje su podneli: Srđan Spasojević, Miroslav Markićević, Mileta Poskurica, Veroljub Arsić, Božidar Delić, Oto Kišmarton, Saša Maksimović, Zoran Antić, Milica Vojić-Marković, Nikola Lazić, Milan Dimitrijević, Milan Lapčević, Milica Radović, Donka Banović, Željko Tomić, Zoran Nikolić, Miloš Radulović, Aleksandar Pejčić, Miroslav Petković, Zoran Mašić, Milan Knežević, Munir Poturak, Olena Papuga, Radoslav Milovanović, Vlatko Ratković, Biljana Hasanović-Korać, Živojin Stanković, Vuk Dinčić, Ljiljana Zdravković, Bojana Stanojević, Lodi Gabor, Svetlana Stojaković-Milovanović, Aleksandar Janković, Miroslav Marinković, Slavoljub Stajković, Milan Stanimirović, Ivan Jovanović, Srđan Miković, Dragan Čolić, Radiša Ilić, Radica Jocić, Milan Avramović, Vitomir Plužarević, Boris Aleksić, Dragan Aćimović, Elena Božić-Talijan, Milorad Buha, Milan Veselinović, Mirko Munjić, Sreto Perić, Slađan Mijaljević, Dušanka Plećević, Lidija Vukićević, Jadranko Vuković, Slobodan Vuković, Jovan Damjanović, Lidija Dimitrijević, Momčilo Duvnjak, Branimir Đokić, Dragan Živkov, Nikola Žutić, Nataša Jovanović, Vladan Jeremić, Petar Jojić, Srboljub Živanović, Ljubomir Kragović, Zoran Krasić, Milorad Krstin, Tomislav Ljubenović, Vesna Marić, Dušan Marić, Momir Marković, Aleksandar Martinović, Marko Milenković, Vlada Milojković, Dejan Mirović, Goran Mihajlović, Ognjen Mihajlović, Bojan Mladenović, Paja Momčilov, Milan M. Nikolić, Ljubiša Petković, Gordana Paunović-Milosavljević, Gordana Pop-Lazić, Zoran Popović, Vjerica Radeta, Milovan Radovanović, Dobrislav Prelić, Nikola Savić, Marina Raguš, Sulejman Spaho, Filip Stojanović, Dragan Todorović, Dragan Stevanović, Marina Toman i Milan Škrbić. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Munir Poturak i, zajedno, narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Nikola Lazić, Milan Dimitrijević i Milan Lapčević. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je on pravno moguć. Gospođa Vojić-Marković želi reč. Amandman je, inače, postao sastavi deo teksta Predloga zakona.
Hvala, gospođo predsednice. Poštovani saradnici iz Ministarstva, mi smo prešli put usaglašavanja svih tih amandmana i samo bih, u ime Poslaničke grupe DSS-a, koja je spremala ove zakone i zaista uradila prilično veliki broj amandmana, koji su na kraju i prihvaćeni, želela da zahvalim predlagaču, jer smatram da je shvatio da imamo najbolju nameru i da samo želimo da popravimo zakon. Hvala.
Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Da li neko želi reč? (Da) Prijavite se, gospodine Poskurica. Izvolite.
Mi smo mislili da bi trebalo u članu 5. promeniti smisao tačke 32, brisanjem jedne reči iz te tačke, jer bi ona na taj način dobila neki drugi sadržaj, nešto što bi moglo da garantuje efikasnost sprovođenja zakona. Činjenica je da bi, uvođenjem u tehnologiju termičke obrade otpadnog materijala, one firme, ona preduzeća, oni operateri koji učestvuju u procesu upravljanja otpadom, čitav lanac zainteresovanih lica, mogli da budu, na određen način, skrenuti od mogućnosti da proces sprovedu do kraja, jer je tehnologija termičke obrade nekih vrsta otpada skupa, a posledice takve emisije štetnih gasova, koje bi se javile kao nužne posledice, bez primene odgovarajućih filtera da zaštite sredinu u kojoj se nalaze, bile bi, takođe, pogubne po sredinu. Sigurno je da bi u ovom periodu koji nastupa to bilo obavezujuće. Možda bi to bilo i predmet rigorozne kontrole nekih posrednika u upravljanju otpadom, nekih ljudi koji su za to odgovorni, a neke bi koštalo i gubitka dozvole, da ne govorimo o činjenici koliko bi to bila opasna pojava kada bi se, recimo, deponije masovno spaljivale, kada bi oni koji produkuju otpad, možda, bili izloženi riziku da neko taj otpad zapali, umesto da plati skupoceni transfer i ostalo. Onda se istražuje ko je to uradio. Nekada bi to, čak, moglo biti razlog i gubitka radnog mesta za mnoge ljude koji tu rade, vlasnike koji otpad u svom tehnološkom procesu stvaraju. Ne mislimo da delujemo posebno, ovim našimamandmanom, na određeni vid tretmana otpada, koji se odnosi na spaljivanje otpada u korist različitih produkta drugih vrsta energije. Nismo dirali u našem amandmanu tačku 31, samo smo hteli da popravimo efekat ove tačke, zbog budućih postupaka koji se mogu primenjivati u tretmanu otpada.
Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Mašić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Da)
Dame i gospodo narodni poslanici, lepo bi bilo da je moguće da samo predate otpad i dobijete električnu energiju ili toplotnu energiju za spaljivanje. Reč je o jednom izuzetno skupom tehnološkom postupku, koji se već izbacuje iz zemalja EU. Pristupnina za jednu tonu otpada koji se spaljuje je 30 do 50 evra, sa beneficijama koje su davale zemlje EU, a sada ih već ukidaju. Javlja se i problem – šta se dešava s preostalim otpadom u postupku sagorevanja? Dobijate izuzetno otrovnu koncentrisanu količinu otpada, koji je bogat laktatima, solima, kiselinama i slično. Čuvanje jednog takvog otpada je mnogo skuplje nego održavanje jedne deponije. Evropska unija, kao što sam rekao na početku svog izlaganja, već postepeno ukida spalionice, prelazi na druge vidove tretmana otpada. Neprihvatanjem ovog amandmana, rizikujemo, zarad politike, nečije želje i volje da se prikaže kao neko ko nas uspešno vodi u EU, da budemo korisnici zastarele tehnologije. U najčešćem broju slučajeva, spalionice koje se u EU isključuju iz upotrebe, biće razmontirane, donošene u Srbiju i montirane i prodavane kao nove. Ovakav vid tretmana otpada, osim ovih negativnih pojava, nije ni u smislu zaštite čovekove okoline povoljan. Već sam rekao da je to skup tretman, skupo je održavanje, skupi su elektrofilteri i dobijamo otpad čija je biorazgradnja … (Predsednik: Vreme. Hoćete li od Poslaničke grupe?) ...koristiću malo vremena od Poslaničke grupe, u nekom periodu, mnogo duža nego s klasičnim deponijama. Znači, Vlada bi trebalo da se u svojoj strategiji odrekne zastarelih tehnologija, da se okrene novim metodama, a čak su iskustva pokazala da su stare metode, gde se deponuje otpad u zemlju, mnogo isplativije, mnogo ekonomski manje štetne nego toplotni tretman otpada, da bi se dobila energija koja je izuzetno skupa u ovom slučaju.
Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima gospodin Knežević.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ispred Poslaničke grupe Napred Srbijo, podneo sam amandman na član 6. Predloga zakona o upravljanju otpadom. Član 6. se odnosi na načela na kojima se zasniva upravljanje otpadom. Moj amandman se odnosi na član 6. stav 1. tačku 3, gde se alineja 4. menja i glasi: "iskorišćenje, odnosno korišćenje vrednosti otpada (kompostiranje i drugo, bez spaljivanja otpada". Moj kolega Arsić je pre mene detaljno obrazložio da ta termička obrada, kao skup, tehnološki zastareo proces, u evropskim i razvijenim zemljama polako odlazi u istoriju. Ovim amandmanima, predlažemo da se ta termička obrada i spaljivanje otpada na odgovarajući način zameni i da se predvidi korišćenje novih tehnologija, pošto u razvijenim zemljama Evrope počinju da se razvijaju nove tehnologije, pored strategije, koja je kod njih dominantna, u smislu ponovnog korišćenja, reciklaže, a u novim metodologijama pojavljuje se kompostiranje, mineralizacija. Smatramo da ovaj amandman treba prihvatiti i na taj način izbaciti polako tu termičku obradu, koja utiče štetno i na životnu okolinu, kao i druge razvijene zemlje, tj. na vreme predvideti i ulaziti u nove tehnološke procese u upravljanju otpadom koji štetno utiče na životnu okolinu.
Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanici Milan Dimitrijević, Milica Vojić-Marković, Nikola Lazić i Milica Radović zajedno su podneli amandman kojim predlažu dodavanje novog člana 11a. Da li neko želi reč? (Da) Gospođa Vojić-Marković. Izvolite.
Poslanička grupa DSS-a je podnela amandman tako da se posle člana 11. doda novi član 11a, koji glasi: "Autonomne pokrajine donose plan upravljanja otpadom za pojedine vrste otpada od značaja za autonomnu pokrajinu, u skladu sa Strategijom i Nacionalnim planom iz stava 3. ovog člana. Plan iz stava 1. ovog člana sadrži naročito: 1) očekivane vrste, količine i poreklo otpada koji će biti korišćen, tretiran ili odložen u autonomnoj pokrajini; 2) ciljeve koje treba ostvariti u pogledu prevencije i smanjenja proizvodnje, smanjenja otpada čiji se nastanak ne može izbeći, ponovnog korišćenja ili odlaganja takvog otpada, s rokovima dostizanja ciljeva; 3) prioritete, mere ili programe za upravljanje otpadom, sa procenom troškova i izvorima finansiranja, kao i rokovima za njihove izvršenje; 4) druge ciljeve i mere od značaja za upravljanje otpadom. Plan upravljanja otpadom za pojedine vrste otpada od značaja za autonomne pokrajine donosi se za period od pet godina". Šta smo želeli da postignemo? Ovim amandmanom predlažemo utvrđivanje nadležnosti autonomnih pokrajina, shodno članu 19. ovog zakona, imajući u vidu da u autonomnim pokrajinama postoje specifične vrste otpada, kao što su poljoprivredni otpad, otpad iz prehrambene industrije, recimo, u proizvodnji šećera, proizvodnji piva, preradi mleka itd. Dakle, ono što smo želeli, to je da se utvrdi nadležnost autonomne pokrajine u ovome.
Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Milovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da) Gospodine Dimitrijević.
Gospođo predsednice, mislim da se ovde potkrala jedna tehnička greška. Ovaj amandman se odnosi na član 13. Mi smo predložili da se posle stava 2. doda stav 3, da planovi iz stava 1. i 2. ovog člana moraju biti usaglašeni s Nacionalnim planom iz člana 11. ovog zakona. Dakle, ako već imamo Nacionalni plan, te lokalne strategije i upravljanje otpadom u lokalnim samoupravama moraju biti usaglašeni s Nacionalnim planom. To je cilj. Nismo ništa mislili da menjamo zakonom, nego da se ostvari bolja komunikacija između Ministarstva, odnosno države, i lokalnih samouprava, da bi se znalo ko šta radi i na koji način odlaže taj otpad. Zahvaljujem
Molim stručne službe da uoče da li je konstatacija koju je izneo narodni poslanik gospodin Dimitrijević tačna, da je amandman bio na član 13, mada ovde piše da je to u članu 14, ali molim da steknu uvid i, eventualno, izvrše ispravku. Zahvaljujem. Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Oto Kišmarton.
Podneo sam amandman na član 18. Predloga zakona o upravljanju otpadom. Obezbeđenje uslova za organizaciju upravljanja otpadom i posebnim tokovima otpada vrši Republika, autonomna pokrajina i jedinice lokalne samouprave, Agencija za zaštitu životne sredine, ovlašćene stručne organizacije za ispitivanje otpada, nevladine organizacije i druge organizacije, u skladu sa zakonom. U članu 18. se utvrđuje obaveza i odgovornost Republike Srbije, odnosno Ministarstva za upravljanje otpadom. Moj predlog je da se u članu 18, u tački 2, posle reči: "otpadom", umesto zapete, stavi tačka, a preostali deo teksta se briše. Upravljanje otpadom treba da bude jedinstveno za celu teritoriju Srbije. Čuvanje životne sredine je strateški važno za celu zemlju. Moj predlog je da saglasnost za regionalne planove upravljanja otpadom daje Ministarstvo Republike Srbije, za celu našu teritoriju, a pokrajina može da daje saglasnost na regionalno upravljanje otpadom ukoliko joj taj posao poveri Republika, odnosno Ministarstvo. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Saša Maksimović.
Hvala. Gospođo predsednik, dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, gospodine ministre, na osnovu člana 147. Poslovnika, podneo sam amandman ispred Poslaničke grupe Napred Srbijo Tomislava Nikolića, a na član 19. Predloga zakona koji se odnosi na pitanja poverenih poslova autonomnim pokrajinama. Iskreno, ne mogu da se otrgnem utisku da se kroz ovaj zakon, kao i kroz zakon o održivom razvoju ribljeg fonda, nazire nekakva politička konotacija; nadam se da mi nećete zameriti, nekako sam pod utiskom onog statuta Vojvodine, možda mi se čini, čisto sumnjam. Uporno se potencira samostalnost pokrajine, tako da ne znam čija je samostalnost gora po državu Srbiju, AP Vojvodine ili Kosova, makar i kroz naizgled beznačajne članove zakona, kakav je ovaj, ili član 4. Predloga zakona o zaštiti i održivom korišćenju ribljeg fonda. Samo da razjasnim., iako mi se čini da je ovaj zakon prilagođen AP Vojvodini, a ne AP Kosovo, autonomne pokrajine mogu poslove predviđene zakonom da obavljaju kao poverene, a ne odlučuju pokrajine same o upravljanju otpadom na svojoj teritoriji. Eventualno bi mogle da donose planove o upravljanju, ali isključivo uz saglasnost ministra, odnosno nadležnog ministarstva. Ako autonomne pokrajine izdaju dozvole o saglasnosti, potvrde i druge akte u skladu s ovim zakonom, vode evidenciju, vrše nadzor i kontrolu mera i postupanja s otpadom na svojoj teritoriji, u skladu s ovim zakonom, podatke dostavljaju Ministarstvu, tj. ove poslove obavljaju kao poverene, ne vidim razlog da samostalno donose bilo kakve planove, a bez nadzora nadležnog ministarstva. Iz tog razloga sam podneo amandman u ime SNS-a i mislim da bi trebalo da ga prihvatite. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred Poslaničke grupe NS-a, gospodin Markićević je podneo amandman na član 20, gde traži da u tački 5. reč: "mišljenje" bude zamenjena rečju: "saglasnost". Pre svega, terminološki je važna ova zamena pojma, jer su to dva potpuno različita sadržaja. Mišljenje je nešto što podrazumeva neki stav koji nije obavezujući ni za jednu stranu, a saglasnost je apsolutni pojam, koji određuje, nalaže praćenje i moguću kontrolu određenog zakona. U zakonima koji se tiču ekologije i zaštite životne sredine i održivog razvoja, svakako je važno, pre svega, radi razvijanja i vaspitavanja jednog novog oblika svesti u društvu, uspostaviti što je veću moguću kontrolu nad sprovođenjem ovih zakona. Ovi zakoni su novina na ovim prostorima i od njihove primene i uspešnosti zavisi mnogo toga u našoj budućnosti, pre svega, zavisi okvir u kome ćemo živeti, u kome ćemo naše živote, na neki način, uspeti da dovedemo do kraja zdravo. Ono što je najvažnije, kakvu ćemo ekološku budućnost ostaviti svojim potomcima? Zbog toga smatramo da je veoma važno napraviti ovu terminološku zamenu u tački 5, znači, reč: "mišljenje" zameniti rečju: "saglasnost".
Zahvaljujem. Vi ste govorili u okviru vremena koje je predviđeno za vašu poslaničku grupu. Na član 22, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Miroslav Markićević i Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, s ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, s ispravkom, pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman, s ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 28, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, gospođa Đerić.
Vrlo kratko obrazloženje. To je amandman na član 30, gde se traži da u stavu 6. reči: "30 godina" budu zamenjene rečima: "60 godina". Pre svega, period rekultivacije deponije je veoma važan proces, kao i stručni nadzor nad tim procesom. Pošto postoje razne supstance čija je razgradivost veoma dugotrajna, smatramo da je važno da se period od 30 godina udvostruči, jer bi se time sigurno, ili gotovo sigurno izbegle brojne štetne posledice, a kontrola bi se efikasnije i dugotrajnije sprovela. Ono što mora da bude neka naša navika u nasleđivanju i dugova, ali, u ovom slučaju, da nasledimo i obaveze i odgovornost, pre svega, prema životnoj sredini u kojoj svi živimo.
Zahvaljujem. Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, s ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, s ispravkom, pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman, s ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 34, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman na član 38, u stvari, prati intenciju SNS Tomislava Nikolića da izbegnemo termičku obradu otpada i našu želju da što pre pređemo na najnovije tehnologije. Mi, u principu, u Srbiji imamo veliki problem s upravljanjem otpadom, po svim standardima, zaostajemo i te kako za EU i budemo li stalno kaskali i prihvatali one tehnologije kojih se oni odriču, nećemo nikada biti u situaciji da stvarno ispoštujemo najnovije standarde u oblasti zaštite životne sredine. Vidim da Ministarstvo ima dobru volju i želju da se u ovoj oblasti bitno popravi stanje u Srbiji. To je želja, bez sumnje, svih građana Srbije. Naš dosadašnji odnos prema otpadu najlakše može da se vidi po broju divljih deponija, kojih ima, kažu, preko dve hiljade u Srbiji. Ministarstvo je trebalo da smogne snage, bez obzira na izvesna veća finansijska sredstva koja bi podrazumevala najnoviji način tretiranja otpada, da to ugradi u ovo zakonsko rešenje. Mislim da bismo tek na taj način, u pravom smislu reči, uspeli da sustignemo najrazvijenije zemlje i da bismo dobili zakonski projekat koji bi bio znatno kvalitetniji nego ovaj koji je pred nama. Prema tome, SNS nastoji da svojim amandmanima, u smislu eliminacije termičke obrade otpada, popravi ovaj zakon. Nadam se da ćemo do kraja ove rasprave imati i razumevanje Vlade i nadležnog ministarstva. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 38, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Izvolite.
Iskoristiću svoje pravo na reč. Drago mi je da je konačno ministar tu, da bi i predstavnik Vlade morao da shvati da upravljanje otpadom ne mogu da rešavaju lokalne samouprave bez pomoći Republike. Na prvom mestu, reč je o jednom od najunosnijih poslova, kako u zemljama EU, a, prema ovom predlogu zakona, biće jedan od najunosnijih poslova i u Srbiji. Tretman komunalnog otpada ostavljen na rešavanje lokalnim samoupravama, kako znaju i umeju, uz manju ili veću pomoć Vlade Republike Srbije, najčešće manju. Jedna lokalna samouprava, čak i bogatija, teško da sebi može da dozvoli da izgradi deponiju, jer za teritoriju od 100 hiljada stanovnika i rokom eksploatacije od 25 godina, jedna deponija košta između 3-4 miliona evra. Tu nastaje problem. Najčešće ga lokalne samouprave rešavaju tako što naprave određeni plan studija izvodljivosti, konkurišu s nekim programom kod Vlade Republike Srbije i dobiju određena sredstva, koja nisu dovoljna, čak ni uz njihov budžet, da završe posao. Tu nastaje situacija kakva je bila u Požarevcu, Smederevu i Kovinu. Te tri opštine su konkurisale za regionalnu deponiju, jer Vlada podrazumeva regionalne deponije, a ne opštinske; napravile su sporazum, konkurisale kod Vlade i dobile određena sredstva. Neko je rekao da program nije prošao zato što je gradonačelnik iz Požarevca bioiz SRS-a. Mogu da kažem da to nije tačno. Nije prošao zato što je u pitanju najobičniji lopovluk. Posle lokalnih izbora, sredstva koja su dobijena od Republike, prema želji sadašnjeg gradonačelnika Smedereva, pošto te tri opštine nisu mogle same da izgrade deponiju, pronalazi se strateški partner, a sredstva iz budžeta Republike Srbije… (Predsednik: Prošlo je dva minuta. Da li želite od vremena za Poslaničku grupu?) Završavam. ... ne treba da budu potrošena kroz javne nabavke, nego je gradonačelnik Smedereva direktno hteo da ih preusmeri strateškom partneru, što je, slažete se, u najmanju ruku, lopovluk, pogotovo ako vam kažem da je eksploatacija jedne deponije koja košta oko četiri miliona evra, s rokom eksploatacije 25 godina i teritorijom od 100 hiljada stanovnika, ekonomski isplativa već treće godine. Znači, strateški partner, em što je to izgradio parama građana Srbije, em će 22 godine da zarađuje na toj deponiji, naplaćujući pristupninu od tih istih građana Srbije. Vreme je već da Vlada Republike Srbije počne da rešava ovaj problem. Ako neko želi da eksploatiše deponiju, neka je sam napravi, a ne budžetskim sredstvima koja će da uplaćuje kao da je on sam sve to izgradio.
Zahvaljujem. Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Da li neko želi reč?
Dame i gospodo, u ime Poslaničkog kluba Napred Srbijo, SNS-a Tomislava Nikolića, podneo sam amandman na 41. član Predloga zakona o upravljanju otpadom i tražim da se kompletan član briše. Kada analiziramo razloge koji su uslovili donošenje ovog predloga zakona, onda shvatamo da je to neadekvatno upravljanje otpadom, a moje mišljenje je da se ovde, baš u ovom momentu, u ovom 41. članu, neadekvatno upravlja otpadom. Sećam se nekih prošlih vremena, kada je ministar za zaštitu životne sredine bio Saša Dragin, njegovih vrlo ozbiljnih nastupa u Skupštini Srbije, bar je to tako izgledalo, a sada je samo promenjen resor, pa je gospodin Dulić preuzeo tu ulogu i opet se nadam da će korektno taj posao da obavi, bar tako nastupa u Skupštini Srbije, mada u svakom zakonu ne postoji ništa idealno i prilikom primenjivanja u praksi može da dođe do veoma ozbiljnih problema. Ono što je za mene indikativno, to je da kod onoga ko je pisao ovaj predlog zakona dolazi do nekih kontradikcija, pa se ponekad agencijama daju velika ovlašćenja, a Vlada se, recimo, ne pita za vrlo ozbiljne stvari, kakav je prenos, transport radioaktivnog otpada itd. U 41. članu, 7. stavu, Vlada bliže propisuje vrste otpada za koje se vrši termički tretman, uslove i kriterijume za određivanje lokacije, tehničke i tehnološke uslove itd. Mi iz SNS-a smatramo, mislim da su to moje kolege, pre nego što sam ja počeo da govorim, konstatovale, da je ovo skup i tehnološki zastareo postupak. Iz tog razloga, nemam iluziju da ćete usvojiti, da će parlamentarna većina usvojiti ovaj moj amandman, ali neka ovo bude glas vapijućeg u pustinji, jer čovek dobija u životu samo ono što drugima daje. Naš odnos prema prirodi je takav kakav je i priroda će da uzvrati na sve one stvari koje čovek njoj čini.
Zahvaljujem. Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Vlatko Ratković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 43, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Nikola Lazić, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Donka Banović. Da li neko želi reč? Reč ima gospođa Vojić-Marković.
DSS je želeo da amandman glasi, tj. član 43. smo promenili i on sad glasi: "Jedinica lokalne samouprave uređuje organizaciju i način selekcije i sakupljanja otpada zbog reciklaže prema'', ono što smo dodali i što je važno, ''lokalnom planu upravljanja otpadom iz člana 13. ovog zakona, a koji mora da bude u skladu s posebnim programom koji, na predlog Ministarstva, utvrđuje Vlada.'' Šta smo želeli da postignemo? Želeli smo da bude potpuno precizno na koji način jedinica lokalne samouprave uređuje organizaciju i način selekcije i sakupljanja otpada zbog reciklaže. U stvari, želeli smo da obezbedimo usaglašenost lokalnog plana upravljanja otpadom iz člana 13. i člana 15. Predloga zakona sa posebnim programom koji Vlada donosi na osnovu ovog člana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Olena Papuga i, zajedno, narodni poslanici Željko Tomić, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Olena Papuga i, zajedno, narodni poslanici Zoran Nikolić, Željko Tomić i Milica Vojić-Marković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 46, amandmanje podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 46, amandmanje podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 46, amandmanje podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Srđan Spasojević. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, s ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, s ispravkom, pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman, s ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 47, amandmanje podnela narodni poslanik Biljana Hasanović-Korać. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 47, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Miloš Radulović, Milan Dimitrijević i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milan Dimitrijević.
Hvala, gospođo predsednice. Ovaj član je, manje više, u redu. Ono što smo predložili amandmanom, jeste da se, umesto reči: „Ministarstvu“, dodaju reči: „Agenciji za zaštitu životne sredine“, s obzirom na član 45. To ne menja suštinu zakona, ali pošto već imamo Agenciju, ona bi trebalo da vodi i tu evidenciju, a ne da je vodi Ministarstvo. Mislim da treba prihvatiti ovaj amandman.
Zahvaljujem. Na član 47, amandmanje podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48, amandman je podneo narodni poslanik Živojin Stanković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 48, amandmansu, zajedno, podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Milica Vojić-Marković i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milica Vojić-Marković.
U članu 48. stav 5, iza reči: „dostavlja“, briše se reč: „Ministarstvu“ i zamenjuje rečima: „Agenciji za zaštitu životne sredine“. Gospodin Dimitrijević je u prethodnom amandmanu, zapravo, započeo obrazloženje i o ovome. Mi smatramo da je prioritet svake demokratske vlasti da se odluke donose na mnogo širem nivou i zbog toga smo smatrali da Agencija za zaštitu životne sredine, koja, inače, jako dobro radi i ima vidne rezultate, treba da preuzme jedan deo odluka i da je na Ministarstvu samo da kontroliše. Dakle, želeli smo da preciziramo obavezu da se podaci iz evidencije o otpadnim uljima dostavljaju Agenciji za zaštitu životne sredine, u skladu sa članom 75. stav 1. ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 48, amandmanje podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Vuk Dinčić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 49, amandmansu, zajedno, podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Milica Vojić-Marković i Zoran Nikolić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milan Dimitrijević.
Nastavljamo priču vezanu i za prethodne amandmane. Opet ista stvar. Dakle, briše se reč: „Ministarstvu“ i zamenjuje rečima: „Agenciji za zaštitu životne sredine“. Ovde se ne umanjuje važnost ministra, ministar uređuje tu oblast i daje posebna ovlašćenja za sprovođenje spaljivanja guma, ali evidenciju ne može da vodi Ministarstvo, ili ministar, nego Agencija za zaštitu životne sredine. To je suština tih amandmana i mislim da ove amandmane treba prihvatiti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50, amandman je podnela narodni poslanik Bojana Stanojević. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 50, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Zoran Nikolić, Milan Dimitrijević i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milica Vojić-Marković.
Upravo smo započeli jednu seriju amandmana za koje DSS smatra da treba da se to otvori kao pitanje, a to je pitanje demokratizacije institucija. I ovde, u članu 50. stavu 8, iza reči: „Dostavlja se“, briše se reč: „Ministarstvu“ i zamenjuje rečima: „Agenciji za zaštitu životne sredine“. Predlogom amandmana precizira se obaveza da se podaci iz evidencije o količini i vrsti preuzetih električnih i elektronskih proizvoda dostavljaju Agenciji za zaštitu životne sredine, u skladu sa članom 75. stav 1. ovog zakona. Zapravo, ono što je problem, i biće sve više problem, jeste da se među količinom otpada pojavljuju sve više i kompjuterska oprema i drugi elektronski proizvodi. Mislim da je vrlo važno da se podaci o količini tog otpada i načinu odlaganja kontrolišu, a Agencija za zaštitu životne sredine je, upravo, ta koja treba to da radi. Mislim da amandman treba prihvatiti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Zdravković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 51, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milan Dimitrijević.
Opet ista stvar, da skratimo proceduru. Reč: „Ministarstvu“ zamenjuje se rečima: „Agenciji za zaštitu životne sredine“. Postavlja se pitanje šta radi Agencija za zaštitu životne sredine ako neće da radi tu vrstu evidencije? Mislim da u celom nizu članova u ovom zakonu treba prihvatiti da tu vrstu ažuriranja podataka radi Agencija za zaštitu životne sredine. Zbog čega, uopšte, i imamo tu agenciju za zaštitu životne sredine? Zahvaljujem.
Na član 51, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52, amandman je podneo narodni poslanik Lodi Gabor. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 52, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milica Vojić-Marković.
Ovo je vrlo stručan amandman i mislim da nema potrebe da ga čitam, ispred vas je, a obrazloženje za ovaj naš predlog je to da smo želeli da utvrdimo obavezu odlaganja, odnosno dekontaminacije samo uređaja koji sadrže više od pet decimetara kubnih RSV, odnosno da grupišemo uređivanje te materije u predmetnom stavu. Na taj način se dodatno harmonizuje upravljanje ovom vrstom otpada sa zakonodavstvom EU, kojem težimo. S obzirom na to da vlasnik uređaja koji sadrži RSV može da bude lice koje nema stručno znanje da prepozna ovaj uređaj, obaveza prijavljivanja prenosi se i na lice koji održava te uređaje. Precizira se nadležnost Agencije za zaštitu životne sredine da umesto Ministarstva vodi registar uređaja u upotrebi koji sadrže RSV, u skladu sa delokrugom utvrđenim Zakonom o ministarstvima i propisom kojim se uređuje integralni katastar zagađivača. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 52, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54, amandman je podnela narodni poslanik Svetlana Stojaković-Milovanović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 54, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milica Radović i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milica Radović.
Ovim amandmanom precizira se obaveza kojom se podaci iz evidencije o otpadnom azbestu dostavljaju, umesto Ministarstvu, Agenciji za zaštitu životne sredine. Smatramo da bi trebalo rasteretiti Ministarstvo da ne odlučuje baš o svakom pitanju iz ove oblasti i da bi Agencija za zaštitu životne sredine trebalo da bude nadležna za odlučivanje, uslovno govoreći, o manje važnim pitanjima, tim pre što je Agencija za zaštitu životne sredine do sada pokazala da dobro radi svoj posao i bilo bi sasvim korektno da joj se ovo pitanje stavi u nadležnost. Hvala.
Na član 54, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Janković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Nikola Lazić i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 56. i na član 56, amandman je podneo narodni poslanik Lodi Gabor. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanici Nikola Lazić, Milan Dimitrijević i Milica Vojić-Marković, zajedno, jednim amandmanom su predložili izmene članova 56. i 57. Da li neko želi reč? (Da)
Smatrali smo da dosadašnji članovi 56. i 57. treba da se spoje i da to bude novi član 56, koji se odnosi na upravljanje otpadom iz objekata u kojima se obavlja zdravstvena zaštita i upravljanje farmaceutskim otpadom. Predložili smo ovo spajanje, s obzirom na to da se navedenim članovima uređuje posebna vrsta otpada, odnosno upravljanje otpadom iz objekata u kojima se obavlja zdravstvena zaštita, kao i upravljanje farmaceutskim otpadom. To je izuzetno osetljiva oblast. Uopšte, u ekologiji ima manje ili više osetljivih oblasti i zbog toga smo smatrali da to treba da bude pod kontrolom i da treba spojiti članove 56. i 57. Hvala.
Na član 56, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 57. i na član 57, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Marinković. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanici Milan Dimitrijević, Milica Vojić-Marković i Nikola Lazić zajedno su podneli amandman kojim predlažu dodavanje novog člana 58. Da li neko želi reč? (Da)
Zahvaljujem. Ovo je specifičan amandman. Radi se o vrlo opasnom otpadu u proizvodnji titan-dioksida. Da ne bih čitao čitavo obrazloženje i šta se predviđa izmenama ovog člana, mislimo da se ovim našim predlogom, odnosno amandmanom, uređuje na bolji način upravljanje ovim otpadom koji nastaje iz proizvodnje titan-dioksida, a u skladu je sa direktivom o otpadu iz industrije titan-dioksida.
Zahvaljujem. Na član 60, amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Aleksandar Pejčić i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da)
Naš amandman se sastoji u tome da se u članu 60. stav 3. promeni i glasi: "Autonomnim pokrajinama poverava se izdavanje dozvola za sakupljanje, transport, skladištenje, tretman i odlaganje otpada za sve aktivnosti na teritoriji autonomne pokrajine i za sva postrojenja za koja dozvolu za izgradnju izdaje nadležni organ autonomne pokrajine". Naše obrazloženje je dovoljno jasno. Izdavanje dozvole za rad nije potpuno jasan termin. Ne može se tačno odrediti šta se podrazumeva pod dozvolom za rad i ko izdaje takve dozvole, što bi znatno otežalo i određivanje nadležnosti za izdavanje dozvola. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 61, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Da)
Nadam se da ćete uračunati vreme, a interesuje me koliko mi je ostalo vremena kao ovlašćenom predstavniku, kao i Poslaničkoj grupi, da li uopšte imamo vremena? (Predsednik: Još tri minuta i 13 minuta kao ovlašćeni predstavnik, znači, ukupno 16 minuta.) Hvala. U amandmanu na član 66. stav 1. reč je o dozvolama, odnosno roku trajanja dozvole. SRS smatra da je neophodno, s obzirom na to da se radi o skladištenju, tretmanu i odlaganju otpada koji može da ima štetne posledice po bezbednost i zdravlje stanovništva, skratiti period važenja dozvole sa 10 na pet godina. Ovim najavljujem da ću koristiti vreme koje je predviđeno za Poslaničku grupu i, vrlo verovatno, vreme ovlašćenog predstavnika. Eto prilike da, kada je reč o upravljanju otpadom, predstavnike Ministarstva i gospodina ministra, koji je prisutan, podsetimo na jedan značajan primer iz prakse, za koji mislimo da je nekorektan i vrlo opasan. Radi se o projektu sanacije, rekultivacije i korišćenja, do konačnog zatvaranja, divlje deponije. Mislim da sam u raspravi u načelu govorila o tom projektu. Reč je o Surdulici i Vladičinom Hanu. Projekat bi trebalo da se odnosi na 50.000 žitelja ovih opština. U periodu kada je SRS provodio vlast u tom delu opštine, zaista nije postojao nijedan problem u saradnji s Ministarstvom. Obezbeđene su sve potrebne dozvole i sredstva. Međutim, treba napomenuti da je, o svom trošku, lokalna samouprava napravila potprojekat organizovanog prikupljanja, izvođenja i deponovanja komunalnog otpada sa teritorije cele opštine. Ono što je ostalo da se uradi, jeste projekat transfer-stanice, i to za opštine Surdulica i Vladičin Han, za 50.000 stanovnika. Tu je sve stalo. Promena vlasti je uticala da se obustavi projekat za koji smatramo da bi bio značajan za unapređenje zdravlja i životne sredine za 50.000 stanovnika Surdulice i Vladičinog Hana. Pretpostavljajući da oko ovoga postoji konsenzus, očekujemo i konkretnu akciju od strane resornog ministarstva, jer, dozvolićete, ono što imamo da uradimo za sve ovo vreme rasprave o setu ekoloških zakona, jeste da saznamo kakvo je zaista stanje životne sredine, a onda i stanje zdravlja stanovnika na teritoriji Srbije. Ono što, takođe, treba reći, jeste da nismo naišli ni na jedan podatak koji bi se ticao fondova zagađenja, svega onoga što je opasno po zdravlje, život i bezbednost svih stanovnika države Srbije. Sve vreme i svih ovih godina govorimo o tokovima zagađenja. Ovo s namerom ponavljam, ne bih li uspela da konačno izmolim zvaničan podatak o tome kakva je situacija s fondovima zagađenja, koliko finansijskih sredstava treba da bi se sanirala životna sredina, voda, vazduh i zemljište, kako je moguće da nemamo analizu efekata korišćenja nedozvoljenog oružja u periodu agresije. S tim u vezi, uverena sam da će gospodin ministar konačno da odgovori na to pitanje, volela bih da mi kažete kakva je uporedna praksa zemalja zapadnoevropske demokratije kada je reč o direktnom ugrožavanju života ljudi, pa samim tim i derogacije životne sredine u procesu upotrebe, recimo biološkog, hemijskog i radioaktivnog oružja? Da vas podsetim, jedna i po tona je u periodu agresije bačena na teritoriju SRJ, uglavnom, na teritoriju Srbije. Šta u tim slučajevima preduzimaju zemlje koje imaju visok stepen ekološke svesti, visoke standarde iz oblasti ekologije? Šta bi u tom slučaju preporučila Svetska banka, koja je vrlo osetljiva na ekološke standarde, i šta je država Srbija uradila po tom pitanju? Ono što svi očekujemo, jeste da se na to, uglavnom, reaguje konkretnom krivičnom tužbom protiv onih koji su učinili takvo zlodelo. Priznaćete, 89 dece je stradalo u periodu agresije, veliki je broj porasta osoba s kancerogenim oboljenjima, da ne govorimo o porastu kancerogenih oboljenja kod mladih ljudi i dece. Verujem da ste nekada posetili Onkološki institut, da vidite kako izgleda na delu ono što su nama radili 78 dana. Ono što bi trebalo da bude logično pitanje iz svega ovoga jeste – zašto država Srbija nije tužila one koji su napravili humanitarnu katastrofu na teritoriji celokupne Srbije? Pretpostavljam da ste svi videli članak koji je izašao u jednom dnevnom listu, reč je o fabrikama koje ne rade, a tema je upravljanje otpadom, u kojima se nalaze hiljade tona opasnog otpada. Koliko vidim, ovde su uzete izjave od predstavnika resornog ministarstva. Samo zbog javnosti, koja, verovatno, nema ovu informaciju, reč je o sumpornoj kiselini, natrijum-hidroksidu, cijanidnim solima, amonijaku, azotnoj kiselini, kao i mnogim drugim štetnim materijama koje su u fabrikama širom Srbije. O kojim fabrikama je reč? O ''Viskozi'' Loznica, FAK a.d. Loznica, HIP ''Azotari'' Pančevo, ''Zorki - obojena metalurgija'' Šabac, ''Župi'' Kruševac, ''Prvoj petoletki'' Trstenik, ''14. oktobru'' Kruševac, PKS ''Lateks'' iz Čačka, ''Magnohromu'' Kraljevo i ''Vitojevcu'' Vrnjačka Banja. Konkretno, kada je reč o fabrici ''Zorka - obojena metalurgiji'' iz Šapca, koja je u procesu restrukturiranja, tu su direktno skladištene opasne materije i reč je o 5.000 kubika cink sulfata u rezervoarima i 350.000 tona jaros taloga. Osnovni sastav ovog taloga su teški metali i njihova jedinjenja. Sve se to nalazi u skladištu, a ono što su predstavnici resornog ministarstva odgovorili, jeste da nema finansijskih sredstava za odlaganje i uništavanje ovog otpada, a nema ni potrebnih kadrova koji bi se bavili ovim, s obzirom na to da je na teritoriji Srbije, promakla mi je činjenica, izgrađeno postrojenje za uništavanje ovakve vrste otpada, znam da nije. Ovo je pokušaj da skrenemo pažnju na ozbiljan problem. Jedan takav se očekuje 2011. godine. Projekat iznosi 14 miliona evra, to je neka pretpostavka, ali s obzirom na to da nemate postrojenje na svojoj teritoriji koje je preko potrebno za saniranje užasno velikog problema, uobičajena je praksa da se takav otpad izvozi i uništava u fabrikama koje su ovlašćene da to urade. To ne može da se uradi u ovom slučaju, zato što većina fabrika nema finansijskih sredstava, jer, naprosto, ne rade. Dolazimo na ono što je najčešće pitanje i, zaista, izaziva uobičajenu reakciju, zato što ne možete braniti neodbranjivo. Nema konkretnog odgovora na to pitanje, znajući kakva je situacija kada je reč o fondovima zagađenja i tokovima zagađenja, jer mi nemamo finansijsku konstrukciju da taj problem saniramo. Da su i kadrovi problem, videla sam po finansijskom izveštaju koji ste priredili za 2008. godinu i intervenciji inspekcijskih službi. To je solidan broj intervencija i pokušaja da se dovede u red stanje, kada je reč o zagađivačima, ali, u kontekstu seta ekoloških zakona i kišobrana koji bi trebalo da unese standarde u ovu najznačajniju oblast za život i normalno funkcionisanje svih ljudi, zaista je nemoguće da razmišljamo na koji način treba da se sprovede taj proces ukoliko nemamo konkretnu sliku gde ćemo nabaviti sredstva koja su neophodna. Mi smo verovatno u perspektivi da rešavamo ovaj problem u smislu fondova zagađenja. Otpad stoji i izaziva određena zagađenja i time direktno utiče na zdravlje ljudi. Onda imate začarane olimpijske krugove, nemogućnost adekvatnog medicinskog tretmana itd. Ono što bismo mi voleli da čujemo, jesu finansijski efekti saniranja životne sredine. Kada je reč o fondovima zagađenja, da li imate preciznu sliku? Mi imamo određene parametre, koje ćemo predstaviti tokom rasprave u pojedinostima o sledećem setu predloženih zakona, ali bilo bi mnogo lakše da razumemo celu priču ako bismo imali finansijski okvir, pa bismo onda znali koji je vremenski period potreban da narod u Srbiji shvati da će živeti u boljoj sredini i da će uspeti da sanira opasno narušeno zdravlje. Jer, svakodnevno se udiše taj vazduh koji je zagađen, kontaminiran, svakodnevno se koriste vode koje su, takođe, kontaminirane, i svakodnevno se koriste proizvodi koji dolaze iz kontaminiranog zemljišta, što će reći da je zaista vrlo značajan problem. Jedan od značajnijih problema jeste i izgradnja fabrika koje predviđaju celokupnu tehnologiju kako ne bi došlo do ovako nečega. To je, takođe, jedna od tema o kojoj ćemo pričati tokom sledećih tačaka dnevnog reda, ali ovde bi bio neophodan odgovor, da možemo da nastavimo raspravu dalje. Nažalost, konsultujući vaš sajt, nisam pronašla finansijski efekat derogacije životne sredine, kada je reč o fondovima zagađenja. Vezano za uklanjanje otpada, videla sam da je ovo vrlo značajna činjenica, pa bismo voleli da znamo – da li imate plan aktivnosti kada je reč o ovoj situaciji? Koliko nam je poznato, radile, ne radile, fabrike imaju obavezu da se pozabave svojim otpadom, ali otpad stoji i direktno urušava zdravlje državljana Srbije. Ono što je u vašoj nadležnosti, to je uređenje ove oblasti. Dakle, opet potpada pod Ministarstvo za zaštitu životne sredine, pa nas interesuje na koji način Ministarstvo misli da reši problem koji košta? Voleli bismo da znamo cifru za sve ove fabrike koje su pomenute, koliko to, prevedeno, znači finansijskih sredstava. Hvala.
Ostalo vam je još sedam minuta. Zahvaljujem. Na član 71, amandman je podneo narodni poslanik Slavoljub Stajković, koji je kroz proceduru postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 72, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 72, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želireč? (Ne) Na član 74, amandman je podnela narodni poslanik Olena Papuga. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 74, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Željko Tomić, Zoran Nikolić i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? Gospodin Tomić, izvolite.
Nakon više amandmana kojima smo pokušali da prebacimo ovlašćenja sa ministra na Agenciju za zaštitu životne sredine, evo jednog amandmana kojim želimo da se striktno precizira ovlašćenje ministra da propisuje sadržaj i obrazac izveštaja o realizaciji pokrajinskog, regionalnog i lokalnog plana upravljanja otpadom, a sve u cilju ujednačavanja vrste i obima podataka koji se dostavljaju, u skladu sa delokrugom utvrđenim Zakonom o ministarstvima i Zakonom o zaštiti životne sredine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 74, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 75, amandman je podneo narodni poslanik Milan Stanimirović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 75, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Željko Tomić. Da li neko želi reč? Gospodin Dimitrijević, izvolite.
Radili smo to kao poslanička grupa, pa ne možemo da se dogovorimo ko će. U članu 76. smo predvideli da se reč "Ministarstvo" zamenjuje rečima "nadležni organ za izdavanje dozvola", a iza stava 3, da se doda stav 4, koji glasi – Ministar propisuje sadržaj i izgled registra. Predloženim amandmanom se potencira obaveza svih nadležnih organa koji izdaju dozvole za upravljanje otpadom u skladu s ovim zakonom da podatke iz registra izdatih dozvola vode na jednoobrazan način, kako u pogledu sadržaja, tako i u pogledu propisanog obrasca registra, kao i da iste te podatke dostavljaju Agenciji za životnu sredinu. Cilj ovog amandmana je samo da uredi i da precizira zakon, da zakon bude što uređeniji i što precizniji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 75, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović.Da li neko želi reč? (Ne) Na član 75, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 76, amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović, koji je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 76, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Milica Vojić-Marković, Nikola Lazić. Da li neko želi reč? Gospođa Vojić-Marković, izvolite.
U članu 76. stav 1, briše se reč: "Ministarstvo" i zamenjuje rečima: "nadležni organ za izdavanje dozvola. Iza stava 3. dodaje se stav 4, koji glasi – ministar propisuje sadržaj i izgled registra. Predlogom amandmana se precizira obaveza svih nadležnih organa koji izdaju dozvole za upravljanje otpadom, u skladu s ovim zakonom, da podatke iz registra izdatih dozvola vode na jednoobrazan način, kako u pogledu sadržaja, tako i propisanog obrasca registra, kao i da sve te podatke dostavljaju Agenciji za zaštitu životne sredine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 76, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 79, amandman je podneo narodni poslanik Živojin Stanković, koji je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 79, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Nikola Lazić, Milan Dimitrijević i Aleksandar Pejčić. Da li želite reč. Gospođa Vojić-Marković.
Ovaj amandman se odnosi na posebne tokove otpada, kao što su istrošene baterije, akumulatori, otpadna ulja, otpadne gume, otpad iz električnih i elektronskih proizvoda. Prosto smo smatrali da je potrebno da ga na ovakav način napišemo. U članu 79. dodaju se st. 4, 5, 6. i 7, koji glase: "Proizvođači ili vlasnici posebnih tokova otpada plaćaju naknadu za upravljanje posebnim tokovima otpada. Sredstva ostvarena iz posebne naknade iz stava 4. ovog člana prihod su budžeta Republike Srbije i namenski se koriste preko Fonda za zaštitu životne sredine Republike Srbije. Sredstva iz stava 5. ovog člana koriste se za investicione i operativne troškove upravljanja posebnim tokovima otpada. Ministar za zaštitu životne sredine bliže određuje posebne tokove otpada, obveznike, kriterijume za obračun, visinu i način obračunavanja i plaćanja naknade". Dakle, šta smo želeli da postignemo? Ovim amandmanom, ovako kako smo ga predložili, obezbeđuje se da se za upravljanje posebnim tokovima otpada, a rekla sam da se odnosi na istrošene baterije, akumulatore, otpadna ulja, otpadne gume, otpad iz električnih i elektronskih uređaja, otpad iz fluorescentnih cevi koje sadrže živu i otpadna vozila, plaća naknada Fondu za zaštitu životne sredine. Utvrđeno je ovlašćenje ministra da određuje posebne tokove otpada, obveznike, kriterijume za obračun, visinu i način obračunavanja i plaćanja naknade, a sve u cilju uvođenja ekonomskih instrumenata u primeni načela odgovornosti u upravljanju posebnim tokovima otpada. Ono što je i gospodin ministar komentarisao, za šta smatramo da može da postoji opravdanje što se lokalnim zajednicama uzimaju neka sredstva, jeste da se pronađu pravi ekonomski instrumenti koji mogu da obezbede sredstva od kojih se naknadno može očekivati da pomognu upravljanju otpadom. Naš amandman je u tom pravcu i podnet. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 90, amandman je podneo narodni poslanik Živojin Stanković i on je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 92, amandman je podneo narodni poslanik Milan Stanimirović i on je postao sastavni deo Predloga zakona kroz proceduru. Na član 92, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 97, amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković i on je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 97, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Zoran Nikolić, Željko Tomić i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? Gospodin Dimitrijević, izvolite.
Ovim amandmanom se član 97. poboljšava, zato što on na način kako smo predložili zauzima širi prostor i precizniji je. Član 97. se menja i glasi: "Jedinica lokalne samouprave je dužna da: 1)u roku od godinu dana od stupanja na snagu ovog zakona izradi popis neuređenih deponija na svom području koje ne ispunjavaju uslove iz ovog zakona; 2) u roku od dve godine od dana stupanja na snagu ovog zakona izrade projekte sanacije i rekultivacije neuređenih deponija, na koje saglasnost daje ministarstvo, odnosno AP; 3) da u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona, u sporazumu sa jednom ili više jedinica lokalne samouprave iz člana 34. stav 1. ovog zakona, odredi lokaciju za izgradnju i rad postrojenja i skladištenje, tretman ili odlaganje otpada na svojoj teritoriji. Popis neuređenih deponija sadrži podatke o lokaciji, prostornim i geometrijskim karakteristikama, vrstama i količinama odloženog otpada, rokove njihove sanacije i rekultivacije, kao i druge podatke od značaja za utvrđivanje i sprovođenje projekata iz stava 1. ovog člana". Dakle, ovim amandmanom se utvrđuje rok u kojem je jedinica lokalne samouprave dužna da sprovede sve što se tiče popisa neuređenih deponija, da formira informacioni sistem i da se na taj način obavi bolja komunikacija s nadležnim ministarstvom.
Zahvaljujem. Na član 100, amandman su, u istovetnom tekstu, podnelinarodni poslanici Lodi Gabor i, zajedno, narodni poslanici Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović, a postao je sastavni deo Predloga zakona kroz proceduru. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, gospodin Oliver Dulić, ministar životne sredine i prostornog planiranja, želi da se obrati? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O AMBALAŽI I AMBALAŽNOM OTPADU (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zlata Đerić, Aleksandra Ilić, Veroljub Arsić, Oto Kišmarton, Zoran Antić, Stefan Zankov, Božidar Delić, Jelena Budimirović, Aleksandar Pejčić, Miloš Radulović, Milan Dimitrijević, Željko Tomić, Arsen Đurić, Miroslav Petković, Milica Vojić-Marković, Vladimir Milentijević, Zoran Nikolić, Svetlana Stojaković-Milovanović, Janko Veselinović, Mileta Poskurica, Saša Maksimović, Milan Knežević, Kenan Hajdarević, Predrag Mijatović, Radiša Ilić, Milan Avramović, Elena Božić-Talijan, Milorad Buha, Milan Veselinović, Lidija Vukićević, Jovan Damjanović, Slobodan Vuković, Zoran Krasić, Lidija Dimitrijević, Nikola Žutić, Radiša Ilić, Vladan Jeremić, Momčilo Duvnjak, Branimir Đokić, Dragan Živkov, Srboljub Živanović, Nataša Jovanović, Petar Jojić, Radica Jocić, Ljubomir Kragović, Milorad Krstin, Tomislav Ljubenović, Vesna Marić i Dušan Marić. Zakonodavni odbor je, na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio, kao nepotpun, amandman narodnog poslanika Milorada Krstina na član 42. Predloga zakona. Odbačeni amandman ne može biti predmet rasprave i o njemu se ne glasa. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? Gospođa Marina Raguš, izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 100. Da citiram samo, nadam se da ćete uračunati ovo vreme. ''Narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, ukoliko smatra da ono nije u skladu sa odredbama ovog poslovnika, a učinjena je na sednici Narodne skupštine koja je u toku, i to neposredno po učinjenoj povredi.'' Dakle, član 144. je vrlo jasan i kaže – kada se završi pretres Predloga zakona u pojedinostima, pravo na završnu reč ima predlagač. Vi ste pitali, razočarana sam, gospodin ministarnije imao šta da kaže na sve ono što smo izneli kao pitanje, ali, dobro, to je moj subjektivni osećaj. Pretpostavljam, na kraju ćete uzeti učešće, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača. Gospođo Đukić-Dejanović, vi čak niste ni pogledali u mom pravcu. Meni je ostalo nekoliko vrlo značajnih minuta da iskoristim za tu tačku dnevnog reda. Bila sam prijavljena, čak sam pritisla ovaj taster, tako da smatram da je učinjena povreda.
Gospođo Raguš, nema povrede Poslovnika. To vreme možete i sada iskoristiti. Na monitoru nisam videla da ste se prijavili. Pogledam po sali i pošto se vi zaista uredno javljate i na ovaj način, putem elektronskog sistema, nisam vas videla, ali ništa ne smeta, možete sada, kada krenemo, da govorite. Imate još sedam minuta. To svoje vreme možete iskoristiti. Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Da li neko želi reč? Gospodin Poskurica, izvolite.
Dame i gospodo, mi smo hteli, intervenišući na samom početku zakona, u članu 3, posle stava 1, posle tačke 6, dodavanjem tačke 7, da proširimo delovanje ovoga člana, da time damo na značaju jednoj važnoj ideji, koja bi se uklopila i u nešto što je obrađeno pod glavom 3, a zove se – Nacionalni ciljevi, gde na planu smanjenja ambalažnog otpada na svim nivoima, od proizvodnje, korišćenja i reciklaže, treba preduzimati odgovarajuće mere. Mislimo da bi uvođenje tačke 7, koja integralno glasi: "podsticanje organizovanog sakupljanja", dovelo do efekta koji dalje piše, ''a time i smanjenja količine komunalnog otpada i reciklaže ambalažnog otpada''. Mislimo da ako bi se krajnji proizvođač, krajnji dostavljač, vezao na određeni način s krajnjim korisnikom, a to su građani koji koriste pića ili ostale sadržaje iz ambalažnog otpada, oni bi bili na određen način finansijski motivisani da učestvuju u prikupljanju, bilo da je reč o povratnoj ili jednokratnoj ambalaži. Time bi se na organizovani način smanjila količina otpada koja se nalazi u opticaju, smanjila bi se mogućnost njegovog neplaniranog rasturanja po životnoj sredini, a sigurno poboljšala mogućnost da se deponije, ili mesta deponovanja otpada, održe duže u kompetentnom sastavu i budu duže funkcionalni i primenljivi. Jer, prepuni smo takvih uticaja po celoj Srbiji, posebno PVC ambalaže, plastične, gde se ona krajnje neprimereno rastura po životnoj sredini. Dakle, simbolična finansijska motivacija bi doprinela poboljšanju stanja zaštite životne sredine i time bi bila neposredno vezana za onoga ko je neposredni korisnik, dakle, potrošača, ili građane koji se time koriste, koji bi mogli na određenim mestima, posebno u uslovima razvijenih trgovinskih lanaca i urbanih sredina, da organizuju prikupljanje ambalažnog otpada, da time svi skupa doprinesemo realizaciji onoga što stoji u nacionalnim ciljevima i programu koji je predlagač zakona ovde predložio. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Poskurici. Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Aleksandar Pejčić, Miloš Radulović i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, gospodine Dimitrijeviću.
U ovom amandmanu smo predvideli da se u stavu 6. reč: "ministar" briše i da se dodaju reči: "Agencija za zaštitu životne sredine", a da dalji tekst ostaje isti. Dakle, o čemu se radi? Radi se o tome da ambalaža treba da bude proizvedena tako da ukupan nivo koncentracije olova, žive i drugih štetnih proizvoda ne prelazi neku graničnu vrednost. Imaćemo situaciju da ministar, recimo, nije stručnjak iz te oblasti i ne može on da propisuje te granične vrednosti. Agencija ima u svom sastavu stručne ljude, koji znaju i koji vladaju tom materijom, i zato će oni da propisuju te granične vrednosti. To je suština tog amandmana.
Zahvaljujem. Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman, s ispravkom, podneli su narodni poslanici Željko Tomić, Miloš Radulović i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da) Gospodine Tomiću, izvolite.
U članu 11. stav 5, reč: "srpski" zamenjuje se rečju: "međunarodnim". Ako zaista želimo da uskladimo svoje zakone sa zakonskom regulativom EU, moramo i svoje standarde polako da menjamo opštepriznatim i poznatim, kao i već u Evropi uobičajenim standardima. Kada je reč o reciklaži, a mi u toj oblasti dosta zaostajemo i kasnimo, nema potrebe da samoinicijativno postavljamo svoje standarde, već da sledimo one koji već postoje, odnosno, da se tako izrazim, da učimo od onih koji su tu odmakli malo dalje od nas. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 12, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Miloš Radulović i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? (Da) Gospođa Vojić-Marković. Izvolite.
Gospođo predsednice, u članu 14. stav 2, posle reči. "odgovarajućem", dalji tekst se briše i menja rečima: "međunarodno priznatom standardu". Ovo što je započeo moj kolega Željko Tomić, nastavljam u istom pravcu. Dakle, mi moramo naše zakonodavstvo da uskladimo sa zakonodavstvom EU, ne zato što nešto specijalno želimo da se dodvorimo EU, nego zato što su oni u zaštiti životne sredine daleko ispred nas i mislim da treba da sledimo taj put prema zakonima EU i svoje standarde moramo da prilagođavamo standardima EU, da se ovi koji danas postoje kod nas polako menjaju i kreću prema već uobičajenim standardima EU. Kada je reč o samom zakonu o reciklaži, u toj oblasti nismo baš daleko odmakli. To smo videli u načelnoj raspravi, kada smo govorili o tome. Zaista, mislim da nema potrebe da u tom pravcu postavljamo neke svoje standarde, jer već postoje neki međunarodno priznati standardi od zemalja koje su u toj oblasti daleko odmakle i polako te standarde treba da prihvatamo kao svoje, od toga nam neće biti loše.
Zahvaljujem. Na član 15, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Vladimir Milentijević, Zoran Nikolić i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Tomić. Izvolite.
Dame i gospodo, u članu 15. stav 5, reč: "ministar" se briše i menja rečima: "Agencija za zaštitu životne sredine". Već ste primetili da je naša tendencija da prebacimo određene nadležnosti s ministra na Agenciju za zaštitu životne sredine. Prosto mi je čudno da ministar ne prihvata ovu vrstu amandmana, jer ga želimo rasteretiti ovih obaveza, a da Agenciju uposlimo što je više moguće, jer je normalno da se Agencija svim ovim stvarima bavi. Oblast numerisanja, skraćenica i simbola na kojima se zasniva sistem identifikacije i označavanja ambalažnog materijala je uređena na nivou skoro celog sveta, tako reći, unisono i ne vidimo potrebu da se ministar time bavi. Mislimo da je to pravi posao za Agenciju za zaštitu životne sredine.
Zahvaljujem. Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, poštovano predsedništvo, poštovani ministre, Predlog zakona o ambalaži i ambalažnom otpadu, u članu 17, predlaže da Vlada i zainteresovani subjekti iz različitih privrednih grana zaključuju međusobno dobrovoljni sporazum o načinu postizanja nacionalnih ciljeva iz ove oblasti. U članu 17. je navedeno koji su bitni elementi dobrovoljnog sporazuma, kao što je, npr., specifikacija ciljeva i rokova za njihovo postizanje, obaveze proizvođača, obaveze ugovornih strana da vrše analizu rezultata, zatim, mere koje će se preduzeti ukoliko neko ne postupa po sporazumu, vreme kada stupa na snagu sporazum i druga pitanja. Sporazum zaključuju međusobno Vlada i druga zainteresovana privredna grana. Moj predlog je da se u članu 17. menja stav 1. i umesto sadašnjeg predloga, koji glasi: "Dobrovoljni sporazum sadrži naročito", da stoji: "Dobrovoljni sporazum sa industrijom sadrži naročito", i onda se nastavljaju dalje te tačke. Ovaj predlog sam dao jer se na ovaj način bliže određuje subjekat koji ima najviše uticaja na ekologiju naše zemlje. Naime, najveći zagađivač i u našoj zemlji i u svetu, ranije smo govorili o tome, jeste industrija, pa bi se na ovaj način bliže odredilo ko je taj najveći zagađivač sredine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin ministar, kada su ovi zakoni pisani, čini mi se da je najviše voleo da napiše zakon i stvori jedan okvir u kome će da deluju privredni subjekti, građani i svi ostali, a on da uživa. Međutim, situacija je malo drugačija. Ovaj zakon bi mogao da se primenjuje u nekoj utopističkoj zemlji, kakva, svakako, nije Srbija. Nadam se da će bar da reši ovaj problem o kome svakodnevno čitamo po novinama, problem ambalažnog otpada kada su u pitanju prevoz i korišćenje opasnih hemikalija. Ne možemo da kažemo da ni onaj drugi, manje opasan pojedinačno, nije opasan, jer masovno korišćenje PVC ambalažnog otpada jeste i te kako opasno. Država o ovom pitanju nema pravu strategiju, kako će s ovim problemom da izađe na kraj. Mogu da kažem da su i iskustva koja su do sada bila primenjivana vrlo negativna. Opet ću, gospodine ministre, jednu situaciju iz života, sa terena da vam kažem. Nekoliko opština sa teritorije Braničevskog okruga zaključilo je ugovor o sakupljanju čvrstog komunalnog otpada s izvesnom firmom "Trojan Fišer". Zaključen je u tri ili četiri opštine, a gospoda iz tog preduzeća naplaćuju od građana odnošenje komunalnog i ambalažnog otpada, a nemaju sanitarnu deponiju, ali prikupljaju ambalažu i kao takvu je prodaju. Ono što nije ambalažni otpad, bacaju po njivama, gde god stignu. Ne vidim na koji način će ovaj zakon da reši ovakve probleme iz života. To su životni problemi. Jedina deponija koja je sanitarna na teritoriji Braničevskog okruga je deponija koju koristi grad Požarevac, koja je već iskoristila svoje kapacitete. Nemamo prava rešenja i nemamo pomoć države. Kada je u pitanju ambalažni otpad, ne može samo da se gleda kroz zaštitu životne sredine. Imate i onaj drugi, ekonomski aspekt, a to su uštede. Reciklažom ili ponovnom upotrebom ambalažnog otpada, na prvom mestu, smanjujete potrebu za uvozom repromaterijala ili ambalaže. To je onaj prvi efekat koji ekonomska država treba da ostvari. Što se tiče zaštite životne sredine, kroz ovaj zakon ne vidim kako ćete da sprečite građane da spaljuju sami svoj PVC ambalažni otpad, pogotovo što kod njih niste stvorili naviku da treba da ga sakupljaju i, što je još gore, niste im stvorili uslove, kada ga sakupe, da vide šta će s njim. Ostavili ste da to sve neko drugi radi, a da li će to biti neka privredna društva, preduzetnici, lokalne samouprave, bitno je da država skine problem sa sebe. Potrebno je da se izradi jedna ozbiljna nacionalna strategija za ambalažni otpad i da se tom strategijom izvrši pozitivna dugoročna kampanja i kod građana i privrede stvori ta navika šta će da rade s tim otpadom. Ovako, stvaranje zakonskih okvira i samo određivanje kazni ko će i koliko će da plati zato što se ne pridržava zakona, neće dati rezultate. Dovoljno je samo da otvorite novine od pre nekoliko dana i videćete gde vam se sve otpad, i to izuzetno otrovan, nalazi u Srbiji, iako se zna čiji je, iako postoje kazne.
Zahvaljujem. Vašoj poslaničkoj grupi ostalo je još devet minuta. Na član 17, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 18. podneo sam amandman, u skladu s intencijama SNS-a Tomislava Nikolića da se što je moguće više stimulišu građani i maloprodaja i da učestvuje u ovom procesu sakupljanja otpada, jer je očigledno da proces reciklaže, pre svega, zavisi od sakupljanja otpada; naravno da su tu i dve karike u nizu, a to je prerada i tržište za taj prerađeni otpad. Sakupljanje je nešto što je elementarno i bez stimulacije građana, privrede, maloprodaje, veleprodaje, ne možemo da računamo na pozitivne efekte ovog zakona. Mi smo jako nezadovoljni rešenjima koja su predložena u ovom zakonu i ona su više deklarativna. Smatramo da neće na pravi način rešiti problem otpada. Intencija Ministarstva je, u obrazloženju sam, koliko se sećam, pronašao, da se stimuliše sa nekih 40-ak para ova plastična ambalaža, odnosno vraćanje te ambalaže. Sam iznos je nestimulativan i morao bi da bude znatno veći. Nije rešen problem ambalaže iz ranijeg perioda, koje ima jako puno i koja mora da bude uključena kroz ovo zakonsko rešenje, jer to podrazumeva čistiju Srbiju i podrazumeva da ćemo u nekom narednom periodu, kroz ovaj zakon, doći do nekih konkretnijih rezultata. Znači, stimulisanjem građana, a ne kaznenom politikom, SNS računa da možemo da rešimo problem zagađenja u našoj sredini. U članu 18, uz stimulisanje građana, mi smo predložili, odnosno ja sam predložio svojim amandmanom da se na izvestan način omogući i maloprodaji, koja aktivno učestvuje u procesu sakupljanja otpada, da joj se nadoknade troškovi tog sakupljanja. Smatramo da je Ministarstvo i sama vlada trebalo da imaju malo više razumevanja za poziciju maloprodaje, jer maloprodaja je mogla, kao aktivan učesnik u procesu sakupljanja, i te kako da pomogne u implementaciji i realizaciji ciljeva ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 19, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Radović, Zoran Nikolić i Miloš Radulović. Reč ima gospođa Radović. Izvolite.
Zajedno sa svojim kolegama, podnela sam amandman na član 19. Ovaj amandman ima za cilj da se lanac koji se sastoji od preuzimanja, sakupljanja i razvrstavanja, privremenog skladištenja ambalažnog otpada, proširi terminom – transport. Postoje slučajevi kada je neophodno da se ambalažni otpad, da bi došao uopšte do privremenog skladišta, transportuje. Zbog toga smatramo da je to dobro predvideti zakonom, tim pre što je to predviđeno kao obaveza u članu 48. stav 6, pa bi bilo normalno da bude predviđeno i u samom članu 19. stav 1. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Stefan Zankov. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Jedna sugestija, pre nego što pređem na obrazloženje ovog amandmana. Mislim da je dobra praksa da kada najavljujete amandmane kažete stav Vlade i stav resornog odbora, da ne bi došlo do određene zabune i kod onih koji ovo slušaju ili gledaju i, uopšte, kod nas koji treba da učestvujemo u diskusiji. Ovo govorim više zbog javnosti. Moj amandman na Predlog zakona o biocidnim proizvodima je prihvatila Vlada i nadležni odbor i to je jedini razlog zbog koga nisam učestvovao u obrazlaganju, jer je postao sastavni deo Predloga zakona. Što se tiče amandmana na član 24. Predloga zakona o ambalaži i ambalažnom otpadu, smisao ovog amandmana jeste da od odgovornosti u postupanju, u skladu sa zakonom, ne budu izuzeti proizvođači, uvoznici, punioci i isporučioci, a da za sve budu odgovorna komunalna preduzeća. Znamo da zakon treba da omogući veću zaštitu životne sredine, da smanji stvaranje i odlaganje ambalažnog otpada i omogući ponovnu upotrebu i reciklažu ambalaže, što, priznaćete, nije nimalo jednostavan zadatak. Ovo je utoliko važnije ako se zna da u Srbiji godišnje bude sakupljeno između dva i dva i po miliona tona komunalnog otpada, a većina legalnih deponija u Srbiji ne ispunjava ni najosnovnije uslove za zaštitu životne sredine, zauzimaju sve veće i veće prirodne površine, da ne govorim o divljim deponijama. Potrebno je, dakle, da država konačno preuzme odgovornost za upravljanje otpadom, da ne prebacuje s jednih na druge ovu odgovornost. Građani i komunalna preduzeća, na kraju krajeva, i zagađivači, zajedno sa državom, deo su tog sistema koji treba da učini sve da se količine otpada smanje, ponovo upotrebe i recikliraju i, tek na kraju, ono što je neupotrebljivo odbaci na takav način da ne zagađuje prirodnu sredinu. Dakle, potrebno je da se shvati da je otpad resurs, a da je deponija poslednje rešenje. Nadam se da će budući potezi Ministarstva ići u tom pravcu. Kada je reč i o ambalažnom otpadu, mi verujemo da naš amandman pomaže u tome i pozivamo vas da još jednom razmotrite mogućnost da prihvatite ovaj amandman. U svakom slučaju, ako uspete da sprovedete u delo ovo što ste napisali u tekstu Predloga zakona, određeni rezultat, siguran sam, neće izostati. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 25, amandman, s ispravkom, podneli su narodni poslanici Arsen Đurić i Vladimir Milentijević. Da li gospodin Milentijević želi reč?
Član 25. stav 3. glasi: "Plan upravljanja ambalažnim otpadom koji lice iz stava 1. ovog člana donosi za period od pet godina...". Ja i kolega gospodin Arsen Đurić, ispred DSS-a, podneli smo amandman koji glasi – reči "pet godina" brišu se i menjaju rečima "godinu dana", uz obrazloženje da će biti jako teško uspostaviti primenu i poštovanje ovog zakona. Naročito će prve godine biti teške, zato je bolje u početku davati dozvolu na godinu dana i vršiti nadzor i kontrolu u tom periodu. Posle tri godine od primene zakona, možda će biti moguće produžiti trajanje dozvole na pet godina, naravno, uz analizu i potpunu kontrolu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman, s ispravkom, podnela je narodni poslanik Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman, s ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman, s ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Maksimoviću.
Hvala, gospođo predsednik. Gospodine ministre, gospodo iz Ministarstva, prilikom podnošenja ovog amandmana došlo je do određene greške, moram priznati, moje. Nažalost, tu grešku sam uvideo tek juče na sednici Odbora za zaštitu životne sredine. Naime, o čemu se radi? Čisto zbog razjašnjenja, svojevremeno smo, kao članovi Odbora za zaštitu životne sredine, dobili nacrt zakona, da bi kasnije došao Predlog zakona. Amandman koji sam napisao bio je još na nacrt zakona, a vi ste to ispravili kada ste ga dostavili narodnim poslanicima, tako da je došlo do toga da, praktično, moj amandman glasi identično kao i član zakona koji ste predložili. U svakom slučaju, drago mi je što postoji, barem u minimalnoj meri, slično razmišljanje između Ministarstva i poslanika opozicije i nema potrebe da vas ubeđujem da prihvatate ovaj grešni amandman. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43, amandman je podnela narodni poslanik Svetlana Stojaković-Milovanović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Da li neko želi reč? Gospodine Kneževiću, izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman na Predlog zakona o ambalaži i ambalažnom otpadu, koji sam podneo ispred Poslaničkog kluba Napred Srbijo, odnosi se na član 43. zakona, gde se posle stava 1. predviđa nova rečenica. Stav 1. ovog člana glasi: "Proizvođač ili uvoznik ambalaže ili upakovane robe, prilikom stavljanja u promet, plaća naknadu", a sada se, posle tačke, dodaje nova rečenica, koja glasi:"Visina naknade određuje se prema vrsti ambalažnih materijala i proizvoda za koje se koriste ambalažni materijali". Ovom rečenicom se, praktično, dopunjava stav 1. i bliže regulišu uslovi koji će određivati visinu nadoknade, koju, inače, određuje Vlada. U suštini, određivanje visine nadoknade je stimulativna mera koja bi trebalo da podstakne, pre svega, proizvođače, da u proizvodnji ambalaže, shodno proizvodu koji će da bude upakovan, ta ambalaža bude izrađena od takvih materijala koji mogu da budu reciklirani, da se ponovo koriste, ili da primenom novih tehnoloških postupaka budu od materijala koji su ekološki i biorazgradivi. Na taj način bi, korišćenjem ovih metoda i stimulativnim delovanjem na proizvođače, bio smanjen uticaj, odnosno eliminisan rizik od štetnih uticaja na životnu okolinu i po zdravlje ljudi. Hvala.
Zahvaljujem, profesore Kneževiću. Na naslov iznad člana i na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Zoran Nikolić. Da li neko želi reč? Reč ima gospođa Vojić-Marković.
Poslanička grupa DSS-a je podnela amandman na član 45. stav 2. Mi smo ga promenili i on treba da glasi:"Kaucija iz stava 1. ovog člana ne može biti manja od 10% ni veća od 30% od cene hemikalije koja je smeštena u ambalažu". Ovako definisan stav 2. je potpuno jasan, odnosi se na sve vrste ambalaže. Po mišljenju DSS-a, nepotrebno je i suvišno da ministar određuje kauciju za određenu ambalažu, zaista, bez ličnih konotacija na gospodina Olivera Dulića. Mi mislimo da to što će ministar morati da određuje kauciju za svakog ko mu se obrati može da stvori haos. Zapravo, svi oni koji nisu zadovoljni na bilo koji način, obraćaće se ministru i on će morati da određuje kauciju posebno svakom. Znači, želeli smo da izbegnemo haos u ovom delu i zbog toga smo predložili upravo ovakav amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51, amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 51, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54, amandman je podneo narodni poslanik Predrag Mijatović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55, amandman je podneo narodni poslanik Stefan Zankov. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 55. Predloga zakona o ambalaži i ambalažnom otpadu, u stavu 1. tačka 2, propisuje da proizvođač, uvoznik, parker-punilac i isporučilac treba da obezbede upravljanje ambalažnim otpadom u roku od 18 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona. Mi ovim amandmanom predlažemo da taj rok bude 12 meseci, jer je 18 meseci suviše dug period, koji bi samo povećao kašnjenje Srbije za zemljama u regionu, a i EU daje rok od 12 meseci industriji da se prilagodi ovim propisima. Analiza iskustava drugih zemalja pokazuje da je neophodno da se ide s kraćim rokom od predloženog, da bi ciljevikoje zakonodavacima bili ostvareni. Uglavnom se radi o kompanijama, mislim na investitore i na kupce naših preduzeća, dakle, onima koji učestvuju u procesu privatizacije naših preduzeća, koji dolaze iz zemalja EU i koji treba da znaju koji ih propisi očekuju, jer mi naše zakonodavstvo, kao što kažete, usklađujemo sa zakonodavstvom EU. Želim u to iskreno da verujem. Ne bi trebalo da bude većih problema i da imaju primedbe na ovakvo rešenje. U svakom slučaju, prihvatili ili ne ovaj amandman, najvažnije je da se po usvajanju ovog zakona uredi ova oblast u praksi, uslovi koje ambalaža mora da ispunjava i upravljanje ambalažnim otpadom, u cilju zaštite životne sredine u kojoj svi živimo i sutra treba da žive naša deca, a da ne budu zatrpana otpadom zbog nečijeg neodgovornog ponašanja. Zbog tog smatram da je 12 meseci dovoljno za sva prilagođavanja uslovima ovako važnog zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Zankov. Na član 55, amandmanje podnela narodni poslanik Jelena Budimirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55, amandmanje podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Saša Maksimović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsednik, gospodine ministre, amandman na član 55. stav 1. tačka 5. je sličan amandmanu kolege Zankova. Odnosi se direktno na vremenske rokove, postavljanje obaveštenja na ambalaži, koje je proizvođač, odnosno uvoznik ili paker-punilac dužan da postavi. U Predlogu zakona stoji da je vremenski rok 18 meseci, a amandman koji sam podneo zamenjuje tih 18 meseci rokom od 12 meseci. U svakom slučaju, jasno je da je potreban određen vremenski rok za ispunjavanje svih uslova neophodnih za sprovođenje ovog postupka, međutim, zbog velikog kašnjenja u donošenju ovog zakona, Srbija zaostaje za zemljama u regionu. Mislim da je, od svih zakona neophodnih za pristupanje EU, dobar deo iz oblasti zaštite životne sredine, čak, jedna trećina. Mogao bi ministar da me ispravi ako grešim. Kao što rekoh, mislim da je jedna trećina zakona bitnih za pristupanje EU iz oblasti zaštite životne sredine, ali nije dovoljno samo doneti zakonsku regulativu, potrebno je primeniti je i u praksi. Primera radi, EU je dala svojoj industriji rok od 12 meseci da se prilagodi ovom zakonu, dok je Hrvatska dala rok od samo četiri meseca i već postigla određene rezultate u ovoj oblasti. Mišljenja sam da sve ono što Hrvatska može za četiri meseca, Srbija može za tri, ali rok od 12 meseci je više nego dovoljan, kako bismo mi u Vojvodini rekli, da polako i natenane sprovedemo ovaj postupak. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 56, amandmanje podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Mileta Poskurica.
Dame i gospodo, hteli smo da popravimo ovaj zakon, tako što bismo u članu 56. stav 2. brisali. Kada se pogleda kako član 56. izgleda, sasvim je logično da oba stava iz tog člana treba da budu koherentna. Prilično je jasno šta se želi reći u stavu 1, ali u stavu 2. piše, doslovce, da ambalaža koja je proizvedena pre stupanja na snagu ovog zakona, a to je zakon kratkog regularnog roka stupanja na snagu, posle objavljivanja u «Službenom glasniku», uskoro, dakle, a nije usaglašen s osnovnim zahtevima koje ambalaža mora da ispuni za stavljanje u promet, može da bude u opticaju dve godine. Mi smo amandmanom hteli da promenimo tu mogućnost i da skratimo vreme na 12 meseci. Delujući na zakone, pokušavamo da promenimo ono za šta vlast nema naročito osetljivosti, a to su problemi građana, problemi privatnika, problemi preduzetnika, bilo u kom tipu svojine da se nalaze, državnom, društvenom ili privatnom, dakle, da pomognemo da ih zakonska regulativa ne dovede u neku goru situaciju od one u kojoj se nalaze. Sasvim je logično očekivati, bar kada je reč o jednokratnoj ambalaži, da neće biti takvih koji će imati zalihe, pošto se, pretežno, ona uvozi, čak, najveći punioci, poput «Knjaza Miloša», uvoze ambalažu iz susednih zemalja. Sasvim je neracionalno očekivati da će neko uvesti ambalažu za dve godine i tako uticati na efekte ovog zakona. No, ako se ovakva okolnost pravi zakonom, onda to može delovati podsticajno na nekoga da to uradi, jer se, u skladu s preporukama iz člana 15. o ovlašćenjima koje ministar ima i koje zakon daje, mogu dodatno etiketama ili dodatnim intervencijama prilepiti postojeće oznake i obeležja na ambalaži. To bi značilo dve stvari, da ako neko uveze ambalažu i ima je duže nego što treba, moraće da plati Ministarstvu, da je prilagodi, nalepnicom prilepi i dovede u stanje kako je definisano, recimo, članom 15, ili će morati da se šalje poruka proizvođaču ambalaže da unapred to utisne i učini robu skupljom. Tada niko neće biti motivisan da za dve godine unapred kupuje ambalažu da bi je imao na lageru, ukoliko mu daju Predlogom zakona ovakva rešenja. Mi mislimo da bi, iako će to biti donekle skuplje, trebalo postaviti zakon tako da se ne forsira ubrzani naknadni uvoz materijala, njima je to repromaterijal, ili potrošna roba, deo onoga što će proizvesti, nego da se krene u proceduru sprovođenja zakona dovoljno brzo i dovoljno efikasno, za šta je sasvim dovoljna i razumna mera godinu dana. Naravno, ovo se mnogo manje odnosi na povratnu ambalažu, koja je najčešće rađena od drugih materijala koji se mogu ponovo upotrebiti, pa je problem da dve godine traje povratna ambalaža malo verovatan, ali se može, dodatnim etiketama, promeniti njen sadržaj, dati određena uputstva, ono što ministar propisuje u stavu 5. člana 15, ako bude želeo da reguliše ponašanje na tržištu ambalaže i ambalažnog otpada po zakonu kako je ovde sam sebi predvideo. Naravno, možemo uvek sumnjati u to. Tamo gde postoji uvoznik i gde postoji punilac, tako da nije reč o jednoj istoj osobi, o jednom istom privatniku, već su to dve potpuno odvojene firme, dva različita fizička ili pravna lica, uvek može postojati mogućnost pravljenja dilova da bi se ukalkulisalo i uklopilo u ovako veliki zadati rok. Zato mislimo da bi trebalo ovaj amandman prihvatiti, jer ništa suštinski ne menja u stavu 1. ovog člana, a znatno bi doprineo poboljšanju i efikasnosti kontrole onoga što zakon namerava da kontroliše. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Poskurica. Poštovane kolege narodni poslanici, dozvolite da vas obavestim da se na galeriji nalaze odbornici SO Loznica, pa da ih pozdravim u vaše i u svoje ime. Imali su želju da prisustvuju delu sednice. Ovde ima i bivših poslanika, tako da pozdravljamo sve. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, pitam da li još neko ko nije iskoristio svoje pravo u skladu s Poslovnikom želi da govori? Reč ima gospođa Marina Raguš.
Ono što je vrlo značajno, a tiče se i prethodne tačke, za koju sam mislila da ću se odmah po završetku rasprave u pojedinostima javiti, jeste da upotpunimo informaciju, pa očekujemo od gospodina ministra da na kraju rasprave u pojedinostima o ovom setu zakona da preciznu informaciju. Dakle, ono što je nas zateklo danas, jeste informacija da se 1.000 tona opasnog otpada nalazi u fabrikama koje ne rade, da ne postoje finansijska sredstva za odlaganje ili uništavanje ovog otpada. Takođe, od oko 500 srpskih preduzeća koja koriste opasne materije, 150 se nalazi u Beogradu, a mnoga se nalaze u naseljenim delovima prestonice. Priznaćete da ovo, u perspektivi, može da bude ozbiljan ekološki problem. Oko 25 postrojenja operiše u opasnim materijama, dakle, u velikim količinama, koje zahtevaju poseban elaborat procene rizika i plan delovanja u slučaju hemijskog udesa. Mislimo da tako nešto nije urađeno, ali ministar će da nas ispravi, pretpostavljam, na kraju rasprave. Takođe, nijedno postojeće postrojenje u kojem se upotrebljavaju opasne materije još nije ispunilo uslove za integrisanu dozvolu za rad koja potvrđuje da su ekološki potpuno bezbedna. Rok da pribave dozvolu je 2015. godina. Šta do tada? Fabrike koje se tek grade neće, bojimo se, imati prepreke da se smeste u naseljenim sredinama i ovo je zaista problem koji se, možda, na prvom mestu tiče lokalnih sredina. Uglavnom, urbanistički planovi predviđaju gde fabrike mogu da se grade, delom, ovo nema veze s vašim resorom, ali u perspektivi može da ima. Međutim, znamo kakva je situacija na terenu i da se, uglavnom, urbanistički propisi ne poštuju, da se grade porodična domaćinstva tamo gde to nije predviđeno, pa možete da imate ekološki problem, zato što, u perspektivi, to može da bude fabrika koja će, recimo, prestati da radi, a ima otpad s kojim ne zna šta će. Dakle, nemaju ni ljude, niti sredstva da to reše. Mislim da je to ozbiljan problem kojim bi resorno ministarstvo trebalo da se pozabavi, pa da, eventualno, s Ministarstvom za lokalnu samoupravu ili nekim drugim resornim ministarstvom, predupredi ovako nešto. Ono što je prepoznatljivo za grad Šabac, a tiče se Fabrike "Zorka", jeste da, faktički, godinama ne radi, ali potencijalnu opasnost predstavljaju hemikalije koje su skladištene u potpuno ruiniranim pogonima, cisternama i cevovodima. Pojedini objekti se nalaze uz samu obalu reke Save. Ono o čemu nismo pričali, a mislim da je, takođe, značajan problem, jeste da su ovi kapaciteti često na meti lopova i ono što te ljude u Šapcu brine jeste da mogu da budu žrtve akcidenata, recimo, poput lozničkog akcidenta, ili onog iz 1986. godine kada je u gradu bilo proglašeno vanredno stanje zbog nekontrolisanog izlivanja amonijaka. Desilo se jednom, može da se desi opet. U šabačkoj "Zorki", u ovom trenutku se nalazi negde oko pet i po hiljada tona koncentrovane sumporne kiseline, koja je uskladištena u nadzemnim rezervoarima. Ona se koristi za proizvodnju mineralnih đubriva. Pošto je jedan broj zaposlenih angažovan u Fabrici, situacija je koliko-toliko pod kontrolom. Međutim, latentna opasnost ipak postoji. Fabrike koje su privatizovane, kao što su "Zorka kolor", "Zorka keramika", "Zorka farma", imaju urađene elaborate o proceni uticaja na životnu sredinu i rizika od hemijskih udesa i, političke korektnosti radi, valja napomenuti da je upravo ovaj deo nalaza radio republički ekološki inspektor. Međutim, ono što jesu iskustva, tiču se deponije livničkog otpada koji se nalazi usred Beograda. Saznanje o kojem bi trebalo da se vodi računa, jeste da su toksikološke ekipe intervenisale do 100 puta godišnje, da se svakog dana zatvaraju preduzeća opasna po okolinu. Da podsetim još jednom da se više od 100 industrijskih postrojenja nalazi u Beogradu koji je višemilionski grad. Ta industrijska postrojenja koriste, ili skladište opasne materije. Na celoj teritoriji Srbije, da opet ponovim, ima ih oko 440. Šta je problem nepropisnog skladištenja u srpskim pogonima? Neadekvatan transport, nestručno rukovanje zapaljivim i toksičnim supstancama, koje su prethodnih nekoliko godina dovele do niza akcidenata. Rezultat toga, a skrećem pažnju baš ovim primerima, jer je ovo vrlo ozbiljan problem, jeste da su neki ljudi zbog toga izgubili živote. Voleli bismo da čujemo šta se ima kao ideja za sprečavanje ovakvih situacija. U fabričkim halama se skladište, na primer, ugljen-disulfid, piralen, vinil-hlorid, koji se čuvaju u neadekvatnim uslovima, gde najmanja greška može da izazove katastrofu. Samo da vas podsetim, u eksploziji u Fabrici "Prva iskra" u Bariču, 2006. godine, troje ljudi je poginulo zato što je bilo neadekvatnog rukovanja. U požaru koji je izbio u lozničkoj fabrici "Viskoza", poginuo je jedan radnik. Eksplozija u ''Fitofarmaciji'' u Zemunu i prevrtanje vagona sa 45 tona propan-butana u beogradskom naselju Padinska skela u februaru 2008. godine su najzapaženiji ekološki akcidenti, nažalost, sa tragičnim posledicama. Ono što ne znamo, o čemu nemamo povratnu informaciju, jeste ko je snosio odgovornost za ovo i kako se reagovalo na ove akcidente. Ono što je gospodin Milan Milutinović, načelnik Ekotoksikološke službe Beograda tvrdio, ovo je zanimljivo da čujete kao predstavnici Ministarstva, kao i gospodin ministar, jeste da svaki izveštaj sa terena stručnjaci Zavoda šalju MUP-u, Ministarstvu životne sredine i Ministarstvu zdravlja, ali nikada nisu dobili povratnu informaciju o rezultatima istrage, osim poziva suda da svedoče u nekim slučajevima. (Predsednik: Prošlo je sedam minuta.) Hvala. Vidim. Samo da završim rečenicu. To je sve ono što smo želeli da čujemo i da dobijemo kvalifikovanu informaciju, odnosno povratnu informaciju od gospodina ministra tokom današnjeg dana. Hvala.
U skladu sa članom 144. Poslovnika Narodne skupštine, pitam predstavnika predlagača, dr Olivera Dulića, ministra životne sredine i prostornog planiranja, da li želi da da završnu reč? (Da) Izvolite, gospodine ministre.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, nije ovo završna reč, ovo je odgovor na nekoliko najznačajnijih pitanja koja su ovde otvorena. Krenuo bih redom. Prvo vam zahvaljujem na dobroj raspravi. Mislim da ste svi vi narodni poslanici, svakako, hteli s najboljom namerom da predate amandmane i Ministarstvo je prihvatilo znatan broj amandmana i na taj način pokazalo kako, u stvari, treba da se prave dobri zakoni i kako nam je potrebno da zajedničkim radom, stvarajući konsenzus o ovim važnim pitanjima, pre svega, utičemo na naše građane i promenimo ono što je najteže promeniti, a to je svest ljudi o životnoj sredini. Danas je Dan planete Zemlje. Na današnji dan, siguran sam da će svako od vas dobro porazmisliti šta je svojom aktivnošću uradio da naša planeta izgleda kako izgleda. Možemo da kažemo da je danas Dan planete Zemlje, ali da je danas samo jedan dan trajanja akcije "Očistimo Srbiju". U toku današnjeg dana, negde na tridesetak lokacija u Srbiji će se konkretno, fizički rešavati ekološki problemi s kojima se naša zemlja suočava, a sve vas pozivam da uzmete aktivnost u akciji"Očistimo Srbiju" i da na taj način, i svojim ličnim delom, pokažete brigu za životnu sredinu koju ste iskazivali na veoma lep i korektan način, verbalno, u ovoj diskusiji. Postavljeno je nekoliko setova pitanja i odgovorio bih, pre svega, narodnoj poslanici Marini Raguš. Zahvaljujem vam. Vi ste, upravo navodeći primere koji su se desili i koji su, nažalost, bili akcidenti, dali odličan povod za naše tvrdnje da je bilo neophodno da se ovi zakoni donesu što je pre moguće, da se donesu na način na koji su doneti, da kombinujemo nešto što treba da bude jedna sistemska briga o životnoj sredini, ali i veoma rigorozna kaznena politika. Možda je dobro što su gore na balkonu ljudi koji dolaze iz Loznice, kao jednog od gradova u kome se nalazi jedno od tih postrojenja gde se nalazi veoma toksični ugljen-disulfid u velikim količinama, koji je nekada bio segment proizvodnog procesa u "Viskozi", a danas predstavlja opasan hemijski otpad. Moram da vam kažem jedno, nema nijednog načina da to pitanje rešimo ukoliko ne sprovedemo u delo ono što je namera, a to je da pronađemo adekvatne lokacije na kojima bi se barem privremeno, a potom i trajno skladištio, neutralisao ili uklanjao ovaj opasni otpad. Ovo ministarstvo radi na tome i pozivam vas da me podržite u tome. U ovom trenutku radimo na jednoj lokaciji u Srbiji gde će biti trajno postrojenje za skladištenje i neutralizaciju opasnog otpada. Do tog trenutka, u saradnji sa Vojskom Srbije, pronaći ćemo lokaciju gde će se ove vrste otpada skladištiti privremeno, ne samo otpada koji se danas skladišti u fabrikama koje, nažalost, više ne rade, nego i otpada koji svakodnevno naše inspekcije pronalaze kraj puteva, gde ga ostavljaju ljudi i čije poreklo ne znamo, a koji predstavlja veliku opasnost za životnu sredinu. Ako nabrajate lokacije gde se nalaze potencijalne opasnosti za životnu sredinu, hajde onda, svi zajedno stanite iza toga da je neophodno taj problem sistemski rešiti, a jedino sistemsko rešenje jeste pronaći adekvatnu lokaciju. Zašto vam to pričam? Zbog toga što je juče u Odboru za životnu sredinu, poslanik iz partije iz koje vi dolazite kritikovao Ministarstvo zato što želi da otkloni pogon za trajno skladištenje opasnog otpada u jednoj od opština iz regiona iz koga on dolazi i gde smo morali da objašnjavamo da se s tim otpadom radi na sistematičan način, odnosno obrađuje se uz korišćenje tehnologija koje su po najvišim standardima EU. Postrojenje se gradi od para koje nam EU u ovom trenutku daje. U postrojenju se ne obrađuju kancerogene ili materije koje mogu trajno da unište životnu sredinu. U postrojenju nema spaljivanja. Postrojenje nema bilo kakav kontakt s vazduhom, vodom i zemljištem, ne proizvodi trajna zagađenja, ali, upravo iz dnevno-političkih razloga, očigledno postoje grupe ljudi koji žele da osujete tu akciju Ministarstva, tvrdeći suprotno, tvrdeći ono što je neistina. Jako je važno, kada je u pitanju životna sredina, da delujemo zajednički i govorimo istinu. Istina je jako važna i kada svako od nas iznosi činjenice koje se tiču zdravlja ljudi i budućnosti naše dece, mora da bude veoma precizan i tačan, jer, opet ponavljam, ove oblasti su oblasti koje su zasnovane na veoma jasnim naučnim pravilima, ovo su oblasti koje i te kako javnost zanimaju i s kojima vrlo lako može da se manipuliše. Siguran sam da nikome od vas nije u interesu da manipuliše s oblašću životne sredine. Vi ste pitali o finansiranju svih ovih projekata. U ovom trenutku je Ministarstvo finansija u poslu trajnog skladištenja, odnosno rešavanja problema u ''Viskozi'', u pregovorima sa SO i sa opštinom Loznica i iz svojih sredstava finansira taj problem. Nadam se da će to skladište ugljen-disulfida biti sklonjeno iz fabrike ''Viskoza'' na adekvatnu lokaciju i da ćemo na taj način da rešimo i taj problem, ali to važi i za sve druge gradove u Srbiji. Potpuno je tačno, 440 lokacija u ovom trenutku postoji u Srbiji. Moram da vam kažem da sam veoma srećan što koristite podatke koje je upravo Ministarstvo obznanilo i objavilo, jer je naša politika od samog starta bila da potpuno otvorimo javnosti sve ono što jesu potencijalne opasnosti za životnu sredinu i sve ono što jesu istine o stanju životne sredine, a ne da to pokušavamo da prikrivamo. Svi podaci koje ste danas koristili u raspravi jesu podaci koje vam je Ministarstvo omogućilo da koristite, zbog toga što ih stavi na svoj sajt, ili objavi u medijima, ili kroz kampanju "Očistimo Srbiju" otvoreno priča o problemu smetlišta, deponija i uticaja na životnu sredinu svega onoga što je bila naša nebriga u proteklim decenijama. Zbog toga je važno da zajednički pričamo o tačnim podacima, pogotovo kada se radi o opasnom otpadu. Pošto je ovo ministarstvo zaduženo i za životnu sredinu i za prostorno planiranje, što je, po meni, dobra kombinacija, zbog toga što omogućuje da se u budućnosti zajednički, na jedan sistematičan način, bavimo prostorom i položajem životne sredine u prostoru Srbije, svakako ćemo gledati da u budućnosti, u pogledu lokacija regionalnih deponija i lokacija fabrika, na kraju krajeva, i kroz striktno poštovanje novog zakona o planiranju i izgradnji, nadam se da će biti brzo pred vama, narodnim poslanicima, i u zakonu o proceni uticaja na životnu sredinu i svega onoga što jeste zakonodavstvo koje definiše oblast, pokušamo da sprečimo da se dešava ono što se dešavalo u prošlosti, a to je da pored naselja niču fabrike koje su dobijale dozvole za rad bez adekvatnih postupaka za procenu životne sredine i da danas imamo potrebu ili da iselimo fabriku ili da iselimo građane, da imamo hronične ekološke probleme koji se javljaju na mnogim mestima u Srbiji. Bilo je mnogo priče o strategiji i upravljanju otpadom i saveta da ovo ministarstvo učini nešto više što se tiče upravljanja otpadom. U narednih nekoliko meseci ćemo predstaviti novu strategiju za upravljanje otpadom, ta strategija će zameniti postojeću strategiju koja je stupila na snagu 2003. godine, koja će definisati i razrešiti sve probleme koje ste vi danas ovde izneli, a koji jesu realni problemi našeg regiona. Ona će podrazumevati različite vrste i tokove otpada i načine na koji će se upravljati otpadom, načine na koje ćemo organizovati regionalni sistem komunalnih deponija. Ovim zakonom ovo ministarstvo ne može da reši probleme koje su definisali drugi zakoni, pre svega, Zakon o komunalnim delatnostima i Zakon o lokalnoj samoupravi, koji su definisali nadležnosti lokalnih samouprava za upravljanje komunalnim otpadom. Kada nam neko kaže – nemojte vi da se sklanjate i da sve prebacujete lokalnim sredinama, mi to radimo zbog toga što je to njihova zakonska nadležnost, a u budućnosti, pošto smo nadležni za to, imamo nameru da promenimo Zakon o komunalnim delatnostima i da u njega unesemo sve ono što jesu neke novine što se tiče bolje koordinacije i saradnje Ministarstva i lokalnih samouprava, kada je u pitanju upravljanje otpadom. Na kraju, samo da razrešim jednu dilemu koja je postojala o saradnji Agencije i Ministarstva. Vi ste u pravu da je Agencija stručno telo koje se u okviru Ministarstva bavi kreiranjem baza podataka i vođenjem nečega što jesu podaci o stanju životne sredine. Međutim, kada Ministarstvo izda dozvolu, ono ima obavezu da prima podatke od podnosilaca zahteva za dozvolu i da te podatke čuva kod sebe, prosleđujući ih Agenciji za životnu sredinu na obradu i preradu, zarad izdavanja procene uticaja na životnu sredinu, koja se radi svake godine. Upravo je Ministarstvo to koje mora da prati i kontroliše one kojima su dozvole izdate. To je odgovor na set vaših amandmana kojima je trebalo prebaciti deo nadležnosti na Agenciju. To nije nadležnost Agencije, prema zakonu koji je formirao Agenciju, to je, svakako, nadležnost Ministarstva. Za sam kraj, pitanje je – ko će da finansira oporavak naše životne sredine? Finansiraće ga Ministarstvo za životnu sredinu, Fond za zaštitu životne sredine. Upravo ste vi potvrdili potrebu, ti zakoni sad dolaze u raspravu, da se način preraspodele ekoloških taksa definiše na način kako je to Ministarstvo predložilo, zbog toga što su Fondu za zaštitu životne sredine potrebna veća sredstva da bi strateški rešavao probleme koji se ne tiču samo stanja životne sredine lokalnih samouprava, nego i stanja životne sredine regiona u kojima se te posebno problematične tačke nalaze. Moram da kažem da će najveći deo sredstava u budućnosti dolaziti iz fondova EU, kao što je bilo i u svim drugim zemljama koje su se nalazile u procesu pridruživanja EU, ne samo sredstva za otvaranje pogona za skladištenje i neutralizaciju opasnog otpada, nego i sredstva koja će se ticati čišćenja životne sredine, čišćenja naših reka, vazduha, zemljišta, svega onoga što je iz mnogo razloga zagađivano u prošlosti. Zahvaljujem vam još jednom i nadam se da ćemo i narednim tačkama raspravljati o ovom drugom setu veoma važnih zakona.
Zahvaljujem, gospodine ministre, na sistematičnim i razložnim odgovorima. Niste iskoristili, trebalo je pre ministra, ali izvolite. Ako se shvati da kršim Poslovnik to što vam dajem reč, videćemo šta će biti. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođe predsednice. Nije replika. Jasna je nama ova poruka, između Ministarstva i Agencije za životnu sredinu. Prosto smo ukazali na to da ne bude Ministarstvo servis Agencije, nego da bude obrnuto. Agencija je ta koja bi trebalo sve to da radi, da priprema i da dostavlja podatke Ministarstvu, a ne da Ministarstvo prikuplja podatke, pa ih dostavlja Agenciji; da bude obrnuti proces. U tome je cela stvar. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Ja sam prekršila Poslovnik, ovim što sam vam dala reč. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, dozvolite da zaključim Pretres predloga zakona u pojedinostima i da vas obavestim da ćemo u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PROCENI UTICAJA NA ŽIVOTNU SREDINU (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milica Vojić-Marković, Zoran Nikolić, Nikola Lazić, Milan Dimitrijević, Donka Banović, Željko Tomić, Miloš Aligrudić, Milan Avramović, Dragan Aćimović, Milorad Buha, Elena Božić-Talijan, Lidija Vukićević, Jadranko Vuković, Slobodan Vuković, Jovan Damjanović, Lidija Dimitrijević, Ognjen Mihajlović, Momčilo Duvnjak, Branimir Đokić, Srboljub Živanović, Dragan Živkov, Nikola Žutić, Radiša Ilić, Vladan Jeremić, Nataša Jovanović i Petar Jojić. Primili ste izveštaje Zakonodavnog odbora i Odbora za zaštitu životne sredine, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Zoran Nikolić i Nikola Lazić povukli su amandman na član 1. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Podsećam vas da, prema odredbama člana 143. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme za pretres u pojedinostima iznosi isto koliko je iznosilo ukupno vreme za zajednički načelni pretres Predloga zakona čiji je načelni pretres bio spojen. Pošto je ukupno vreme u zajedničkom načelnom pretresu iznosilo pet časova, konstatujem da je ukupno vreme rasprave u pojedinostima po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS – jedan sat, osam minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa G17 plus – 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa Napred Srbijo – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SPS - JS – 18 minuta; Poslanička grupa LDP – 14 minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa Nova Srbija – 10 minuta i 48 sekundi;Poslanička grupa manjina – osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS – šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanik Vladan Batić, koji nije član nijedne poslaničke grupe, ima pravo da govori jednom, do pet minuta. Na član 2, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Nikola Lazić i Donka Banović, a on je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Zoran Nikolić i Željko Tomić, koji je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miloš Radulović, Zoran Nikolić i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? (Da) Gospođa Vojić-Marković, izvolite.
Mi smo u članu 5, to je ona priča koju je gospodin Saša Maksimović već ispričao, tj. članovi Odbora su dobili zakone kada su ovi bili u radnoj verziji i zbog toga smo imali mnogo komplikacija kasnije, kada smo usaglašavali to što smo kao vredni poslanici uradili amandmane. Jedan od takvih amandmana je ovaj na član 5, to je, u stvari, član 10. stav 3. Smatrali smo da on treba da se briše, jer smo želeli da ostane ono rešenje koje je bilo u prethodnom zakonu, a to rešenje je bio rok od 10 dana. Jedan od razloga za donošenje izmena i dopuna ovog zakona bio je ubrzanje postupka, kako bi se na taj način pomoglo investitorima. Ali, u članu 5, član 10. stav 3, predlagač produžava rok u kome nadležni organ obaveštava zainteresovane organe, organizacije i javnost o potrebi procene uticaja, od 10 na 15 dana. Kako bi se zaista ubrzao proces, a činjenica je da on može dugo da potraje, i kako bi se izašlo u susret investitorima, smatrali smo da je taj rok potrebno skratiti, odnosno ostaviti ga na onom vremenu koje je bilo dato, od 10 dana, i da ga nikako ne treba produžavati za pet dana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, gospodine Zankov.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, iskreno se nadam da Vlada ne predlaže sve ove zakone samo radi ispunjenja uslova u procesu pristupanju EU, već zbog činjenice da je Srbija u opasnosti od otpada, što smo konstatovali u malopređašnjoj raspravi. Uostalom, videćemo kada počnete primenu, kada stupe na snagu ovi zakoni, koji su vaši motivi i da li je u pitanju iskrena volja i želja da nam zemlja bude i lepša i čistija. Ne treba to da ostane mrtvo slovo na papiru. Videćemo da li će vaša borba biti beskompromisna, a kažete da su vam za jednu takvu borbu potrebni ovakvi zakoni, ili ćete se povlačiti pred velikim zagađivačima, mislim na industrijske, pre svega. Znamo kako je to izgledalo. Kada se desi nešto loše po životnu sredinu, krenete s medijskom kampanjom, da zadovoljite javnost, i onda se polako to stiša, bez konkretnih sankcija, pretvori se u dug proces koji se nikada, ili retko završi, i oni nastavljaju sa svojim prljavim poslom. Setite se, recimo, samo jednog primera, pomora ribe u reci Timok. Kaznena politika u ovoj oblasti mora da bude rigoroznija, jer šteta nije samo trenutna, već najčešće ima dalekosežne posledice, koje osete i buduće generacije. Niko i ništa ne može čoveku da uskrati pravo na život u zdravoj životnoj sredini, na zdravu vodu, zdravo zemljište i zdrav vazduh. Ovo pravo nije lako zaštititi ako znamo da se u Srbiji godišnje proizvode preko dva miliona tona otpada i postoji najmanje 1.000 divljih deponija. Posebno treba zaštititi izvorišta i šume, kao nacionalno blago Srbije. Hajde da pokušamo da barem u kvalitetu životne sredine budemo svi jednaki, ako Vlada nije sposobna da obezbedi ravnomerni regionalni razvoj u svim krajevima Srbije, da učinimo da svi žive u lepoj i zdravoj životnoj sredini, kada nije Vlada u stanju da to iskoristi i nadgradi, kako bi građani od toga i bogatije živeli. U nekoliko navrata ste promovisali akciju sa lepim nazivom "Očistimo Srbiju". Dosta je promocije. Treba da se radi. Akcija treba da uspe, a ne da se pretvori u marketinšku akciju jedne stranke na vlasti. Zovite sve ugledne ljude koji nešto znače u svom kraju! Na ovoj temi mogu svi da se ujedine, da se napravi jedan masovni pokret, koji će postati najbrojnija ekološka inspekcija Srbije. Svi moraju da shvate da nam nije ostalo mnogo toga posle osmogodišnje vlasti DOS-a i da ovo moramo da sačuvamo, ne smemo ovo "da prodamo". Meni je drago, gospodine ministre, da ste konačno uočili problem deponije na regionalnom putu Paraćin – Boljevac, oko koje su mnogi zabijali glavu u pesak, pored smeća koje je pretilo da na sve strane uništi sistem prelepog Rtnja, koji, između ostalog, ima izuzetan turistički potencijal. Otpad s ove deponije, inače, leti stotine metara u krug i pravi svima nama veliku sramotu. Treba videti i reku Crni Timok, pored istog puta, koja je u najvećem delu pretvorena u deponiju. Voleo bih da dobijem podatke da li je, recimo, u delu Srbije gde teče i reka Timok inspekcija, policija ili bilo ko uhvatio na delu nekoga ko od reke pravi otpad? Tražim od države da nekoga, bukvalno, nauči pameti, ako treba i velikim kaznama. Dežurajte danonoćno, ako treba, i objavite to u svim medijima, stavite ga na stub srama. Kada neki od zagađivača budu došli u situaciju da zarade kaznu zbog toga što prave otpade od reka, šuma, kada budu to radili nekoliko godina, valjda će prestati s ovim necivilizacijskim i neodgovornim potezima. Izmene članova 84. i 85. osnovnog zakona o zaštiti životne sredine biće štetne po opštinske budžete i postoji opasnost da se plaćanje, sa velikih kompanija, prevali i na građane. Na ovaj način, vi kažnjavate one koji se odgovorno ponašaju, koristeći ova sredstva. Ovi drugi će, verovatno, sve te iznose od taksa, koje se sada smanjuju fondu opštine, da nadoknade povećanjem svoje lokalne ekološke takse i sve ono što će se desiti, to su samo veći nameti na privredu i građane, u globalu, dakle, u zbiru koji plaćaju za ekologiju. Mislim da ste ovde imali dobru priliku da radite na decentralizaciji, o čemu stalno govore sva ministarstva i kompletna Vlada, a ne da radite suprotno. Svaka odgovorna vlast u jedinicama lokalne samouprave će, pre nego bilo ko drugi, da se stara o životnoj sredini na svojoj teritoriji, naravno, u saradnji s Ministarstvom, koje bi, prvenstveno, rešavalo velike ekološke probleme. Svi smo svesni da je ekonomska situacija teška, da je prva žrtva takve situacije, nažalost, životna sredina, ali mislim da je ovde potrebno mnogo entuzijazma, ono što sam vam govorio malopre, da se promeni svest kod svih ljudi, što bi omogućilo da se sa milion mikroprimera, maltene, situacija značajnije popravi. Zbog toga smatram da je dobro da ekološku kulturu promoviše i sistem školstva, kao obavezan ili fakultativan predmet u školi, a vi ste nešto od toga i najavili, ako sam dobro razumeo. Primer ekološke neodgovornosti koji bih želeo sada da istaknem, rekao bih, na najvišem nivou, državnom, vezan je za selo Vražogrnac, to je prigradsko naselje Zaječara, sa oko 2.000 stanovnika, koje je jedno od najugroženijih naselja po pitanju ekologije u Srbiji. Kroz atar i naselje Vražogrnac protiče Borska reka, reka koja je, u stvari, otvoreni kolektor vrlo otrovnih voda, sa teškim metalima i drugim otpadom, koji se, pored trovanja, talože i zasipaju korito reke, što predstavlja stalnu opasnost od izlivanja vode i stvaranja ekološke katastrofe. U vode Borske reke ispušta se i kanalizacija grada Bora, što pokazuje koliki je ljudski nemar i neodgovornost prema prirodnim resursima i očuvanju životne sredine. Tehnološki proces prerade bakra u Boru praćen je izdvajanjem velikih količina otpadnih voda, koje se ispuštaju u vodotok Borske reke. S ovim otpadnim vodama, ispušta se i velika količina sumporne kiseline i teških metala, nekoliko puta veća od maksimalno dozvoljene, po pozitivnim propisima. U ataru sela Vražogrnac uništeno je, samo od Borske reke kod ušća u Timok, oko 700 hektara najplodnijeg zemljišta, što po jednom zemljištu iznosi 1,5 hektar. Zbog navedenih uslova, meštani Vražogrnca nemaju osnovne uslove da organizuju poljoprivrednu proizvodnju, što ugrožava njihovu egzistenciju i smanjuje njihovu mogućnost da zarade neki dinar u ova teška vremena. Nažalost, ne postoje ni valjani programi, ni sredstva, pa ni odgovornost zagađivača i organa vlasti da se stane na put daljem zagađivanju Borske reke, izvrši regulacija korita reke i pristupi revitalizaciji zatrovanih površina i osigura ostanak meštana na ovim prostorima. Privatizacija, a to je osnovni motiv zašto sada ističem ovaj problem, pre svega, RTB-a, zahteva jasno definisanje naših problema i njihovo rešavanje, obeštećenjem i slično. Ono što niste prijavili i dokazali kao teško ekološko nasleđe iz perioda pre privatizacije, država neće priznati kao svoju obavezu za rešavanje u budućnosti. Ovom prilikom, neću imati vremena da govorim o šumskoj mafiji novopečenih biznismena, koja mora da bude eliminisana odmah. S druge strane, daleko smo od mnogih savremenih tendencija, kao što je grejanje sa deponija, koje je višestruko korisno, jer se smanjuje zagađenje životne sredine i ostvaruje ušteda električne energije koja se dobija iz drugih izvora toplote. Da bismo do toga došli, ali i zbog svega o čemu sam govorio, tražim da zakoni o životnoj sredini odmah, dakle, bez dugog prelaznog perioda, stupe na snagu, ne samo na papiru, već i u praksi, to potenciram, jer su posledice neodgovornosti nepopravljive. Ne sme da bude vakuuma u prelaznom periodu, u kome bi se prljave tehnologije sa Zapada prebacile u Srbiju. Možda se neki od vas sećaju reciklaže guma iz Zapadne Evrope, koja je, pre ulaska Bugarske u EU, kao jedna od najprljavijih tehnologija, premeštena, maltene, u centar Sofije, jer im je bilo skuplje da je ugase ili promene tehnologiju, a siromašne zemlje, kao što je i naša, to pravdaju sa nekoliko novih radnih mesta, ne pitajući za onu drugu cenu koju treba da plate, što je apsurd. Dakle, mi ne smemo tako da se ponašamo. Podržavam sve vaše akcije koje idu u pravcu o kome sam govorio, da našu prednost – čistu vodu, zemlju i vazduh ne prodajemo, već da tu prednost iskoristimo na najbolji mogući način. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6, amandmane su, zajedno, podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Zoran Nikolić i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? Gospodin Dimitrijević.
Poštovana predsednice, mi smo dobili obaveštenje da je ovaj amandman DSS-a prihvaćen i izražavamo svoje zadovoljstvo, ali je momenat da se kaže nešto što je moja koleginica, gospođa Milica Vojić-Marković, pomenula pre sat i po vremena. To je zakazivanje i rad odbora u vreme održavanja sednica Narodne skupštine, kada se raspravlja o zakonima. Ilustrovaću to jednim primerom. Juče, na sednici Odbora za zaštitu životne sredine, nismo imali mišljenje Vlade na Predlog zakona o zaštiti vazduha. Danas je taj odbor održan. Mi smo morali da sedimo tu i da branimo amandmane. Mi ne znamo sudbinu tih amandmana, šta je Vlada prihvatila, šta nije. To je neprihvatljiv način rada. Ne možete biti na dva mesta u isto vreme. Moramo taj način rada uskladiti, inače, to potpuno gubi smisao. Još jedanput izražavam zahvalnost mudrosti Vlade što je prihvatila naše amandmane.
Zahvaljujem. Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 13, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 14, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Milica Vojić-Marković i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 17, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 30, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, kroz proceduru. Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, dr Oliver Dulić, ministar životne sredine i prostornog planiranja, želi da da završnu reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celinu. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI VAZDUHA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Boris Aleksić, Dragan Aćimović, Milan Avramović, Milan Veselinović, zajedno, Željko Tomić, Arsen Đurić i Zoran Nikolić, Momčilo Duvnjak, Lidija Dimitrijević, Slobodan Vuković, Jovan Damjanović, Jadranko Vuković, Milorad Buha, Branimir Đokić, Srboljub Živanović, Nataša Jovanović, Radiša Ilić, Petar Jojić, Ljubomir Kragović, Nikola Žutić, Dragan Živkov, Radica Jocić, Vladan Jeremić, Zoran Krasić, Milorad Krstin, Vesna Marić, Momir Marković, Dušan Marić, Tomislav Ljubenović, Aleksandar Martinović, Vlada Milojković, Slađan Mijaljević, Dejan Mirović, Goran Mihajlović, Marko Milenković, Ognjen Mihajlović, Paja Momčilov, Bojan Mladenović, Dušanka Plećević, Gordana Paunović-Milosavljević, Mirko Munjić, Sreto Perić, Milan M. Nikolić, Ljubiša Petković, Vitomir Plužarević, Gordana Pop-Lazić, Lidija Vukićević, Dobrislav Prelić, Vjerica Radeta, Marina Raguš, Nikola Savić, Milan Škrbić, Sulejman Spaho, Dragan Todorović, Dragan Stevanović, Filip Stojanović, Milovan Radovanović, Marina Toman, Zoran Popović, Elena Božić-Talijan, zajedno, Čedomir Jovanović, Zoran Ostojić, Kenan Hajdarević i Slobodan Maraš, Oto Kišmarton, Zoran Antić, zajedno, Arsen Đurić, Zoran Nikolić i Aleksandar Pejčić, Ljiljana Miladinović, Aleksandra Ilić, Zlata Đerić, Nebojša Ćeran, Zoran Babić, Vučeta Tošković, Veroljub Arsić, Kenan Hajdarević, Jelena Budimirović, Saša Maksimović i Vuk Dinčić, kao i amandman koji je podneo Odbor za zaštitu životne sredine. Narodni poslanik Gordana Čomić povukla je amandman koji je podnela na član 50. Predloga zakona. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima.. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Željko Tomić, Arsen Đurić i Zoran Nikolić. Da li neko želi reč? Gospođa Donka Banović.
Poslanici DSS-a su podneli amandman na član 1. stav 2, gde se, posle reči: "nepogodama", dodaju reči: "koja su uređena drugim zakonima". Sada ću pročitati kako stoji u Predlogu: "Odredbe ovog zakona ne primenjuju se na zagađenja prouzrokovana radioaktivnim materijama, industrijskim udesima i elementarnim nepogodama". Dakle, mi smatramo da iza reči: "nepogodama", treba dodati reči: "koja su uređena drugim zakonima", prosto da se to naglasi i u ovom članu, jer mi ćemo usvojiti, već smo raspravljali u načelu o tim zakonima, zakone gde će ova materija biti uređena, ali mislimo da te reči stoje i u ovom članu.
Zahvaljujem. Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Milan Veselinović i Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Milorad Buha, Branimir Đokić i Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Izvolite.
Izvinjavam se zbog ovoga, ali zaista je problem bio u tome što sam okasnila. Dakle, obrazloženje za amandman na član 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti životne sredine, svakako, imate pred sobom. Nažalost, taj amandman nije usvojen, s već poznatim obrazloženjem. Međutim, u vremenu predviđenom za obrazloženje ovog amandmana neophodno bi bilo da čujemo, a nismo čuli od gospodina ministra, tiče se i ostalih članova ovog predloga zakona, procenu fondova zagađenja životne sredine nastalog u periodu NATO agresije. Imam utisak da resorno ministarstvo, ipak, izbegava odgovor na ovo pitanje, zato što je odgovor na ovo pitanje zvaničan i sa sobom povlači određene zvanične reakcije na tu temu. Mi smo, na osnovu svih analiza, konstatovali i došli do saznanja da nikada nije napravljena procena tog uticaja na životnu sredinu koja je nastala tako što su pripadnici NATO-a koristili po svim mogućim konvencijama zabranjeno hemijsko, biološko i radioaktivno oružje. Tokom obrazloženja daljih članova ovog zakona, za koji smatramo da je od izuzetnog značaja za državu Srbiju, detaljnije ćemo da pričamo o tome. Očekujemo da nam gospodin ministar, pri kraju rasprave u pojedinostima o ovom setu zakona, da preciznije informacije. Hvala.
Zahvaljujem. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Izvolite, gospođo Raguš.
S obzirom na to da imate amandman i obrazloženje, ne bih trošila vreme na obrazloženje ovog amandmana, ali je vrlo važno da se član 4, zbog javnosti, pročita. Dakle, on predviđa izmenu člana 16, koji se menja i glasi: "Pravno i fizičko lice koje degradira životnu sredinu dužno je da izvrši remedijaciju ili na drugi način sanira degradiranu životnu sredinu, u skladu s projektima sanacije i remedijacije. Na projekat iz stava 1. ovog člana Ministarstvo daje saglasnost. Ministar nadležan za poslove životne sredine propisuje metodologiju za izradu projekata sanacije iremedijacije, osim za projekte eksploatacije mineralnih sirovina, koji su uređeni posebnim propisima". S namerom sam pročitala… Da li čitam dobar član? Ne? (Predsednik: Drugi je zakon.) Izvinjavam se, s obzirom na to da imam vreme na raspolaganju koje se tiče upravo ove oblasti, ono što bi bilo neophodno da se zna, jeste kako će se ovaj član odnositi na period NATO agresije. Hvala.
Zahvaljujem, mada je i drugi zakon, a ne samo drugi član. Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Izvinjavam se, iskrena da budem, ovo zaista liči na aukciju kod "Sotbija". Pomakla sam čitav zakon zbog brzine iščitavanja. Zaista se izvinjavam i srpskoj javnosti i molila bih vas samo malo sporije da čitate, a problem imaju i ostale kolege da isprate sve ove zakone i amandmane. Ono što sam ostala dužna, najavljujem da ću koristiti vreme predviđeno za Poslaničku grupu, jeste, takođe, jedan primer. Pošto ne mogu da pričam o konkretnom amandmanu, moje kolege nisu tu, trudiću se da na adekvatan način učestvujem u raspravi u pojedinostima o ovom zakonu. Dakle, opet zvanični podaci nadležnog Ministarstva za životnu sredinu i prostorno planiranje. Ovde je, zapravo, Sektor za kontrolu i nadzor. Datum je 10. mart 2009. godine, a potpisnik je republički inspektor za zaštitu životne sredine Jelena Stanković i reč je o Pančevu. Kad već govorimo o zaštiti vazduha, ono što bi trebalo da nam pojasne predstavnici Ministarstva, jeste na koji način će ovim predlogom zakona da se životna sredina, konkretno, vazduh, tretira u smislu smanjenja presije na vazduh? S obzirom na ovaj nalaz tokom 2008. godine, na osnovu ugovora s opštinskom upravom opštine Pančevo, Zavod za javno zdravlje je vršio merenje zagađenosti vazduha u gradu Pančevu na dva dodatna merna mesta: Strelište, za one koji ne znaju, tamo je smeštena zdravstvena stanica, i Nova misa, odnosno Gornjačka 21. Na osnovu rezultata dobijenih merenjima, a opet na osnovu zvaničnog izveštaja resornog ministarstva, od strane Zavoda za javno zdravlje Pančeva, u 2008. godini može se uočiti da u zagađenju vazduha Pančeva najznačajnije učešće imaju čađ, suspendovane čestice i amonijak. Prisustvo čađi u vazduhu Pančeva je višedecenijski problem, naročito u periodu grejne sezone. U 2008. godini, prosečne godišnje koncentracije su iste, ili približno iste na svim mernim mestima. S tim u vezi, ono što bi trebalo da čujemo od predstavnika Ministarstva je na koji način mislite da rešite ovaj problem zagađenosti vazduha kada je reč o čađi u Pančevu? Takođe, na nekim mestima je zagađenje veće nego na drugim mernim mestima i to je problem koji traje više od decenije. Takođe, broj dana s koncentracijama čađi u vazduhu je iznad granične vrednosti i misije na svim mestima koja su bila izložena merenjima. Na svim mernim mestima znatno su veće prosečne koncentracije čađi u zimskom nego u letnjem periodu, ali, naravno, to sve građani Pančeva udišu. Osim toga, ukupne suspendovane čestice u zagađenju vazduha u Pančevu značajno učestvuju u 2008. godini. Na osnovu zvaničnih podataka koje smo imali prilike da konsultujemo, koje je radilo resorno ministarstvo, posmatrajući odnos uzetih uzoraka i broja dana s koncentracijama ukupnih suspendovanih čestica, ugrožavajućih za zdravlje, na mernom mestu Strelište, ono što se može konstatovati jeste da je zdravlje stanovništva Pančeva ugroženo visokim koncentracijama ovog zagađivača oko 20 odsto dana u godini. Znam da je ovo vrlo složen problem sanacije zagađenosti vazduha, pa samim tim i saniranja zdravstvenih problema koji su brojni na teritoriji Pančeva, ali me, na prvom mestu, interesuje kako će ovaj predlog zakona da bude sprovodljiv baš na teritoriji Pančeva, koja su finansijska sredstva opredeljena za saniranje ovog problema? Pretpostavljam da imate i analizu efekata zagađenosti, kao i ekonomske parametre nivoa zagađenosti vazduha u Pančevu. Najveći broj dana s indeksom kvaliteta vazduha govori o ugroženosti vrlo osetljivih grupa stanovništva. Zabrinjavajući je i ovaj nalaz inspektora, tj. broj dana u kojima su ove koncentracije veoma nezdrave za zdravlje ukupne populacije. U odnosu na prethodnu godinu, kada je ugroženost bila oko 75% dana u godini, situacija, ipak, deluje znatno povoljnije, ali problem ostaje. Od marta 2008. godine, na osnovu tendencija koje se u svetu koriste za praćenje suspendovanih čestica manjih veličina, a koje su opasnije za zdravlje, za uzorkovanje suspendovanih čestica Zavod za javno zdravlje Pančevo je uveo novi uređaj, koji usisava čestice do određene veličine. Izbegavam, namerno, stručne izraze, da bi široj javnosti to bilo jasnije, ali ovo nije problem koji ima samo Pančevo, već je to problem koji može da se odnosi i na sve ostale teritorije metropole. Takođe, suspendovane čestice i čađ su čestice odgovorne za mnoge štetne zdravstvene efekte kod ljudi, posebno kod pripadnika osetljivih grupa stanovništva, kao što su hronični bolesnici, deca, stari i trudnice, najugroženiji deo populacije, što je dokazano i u medicinskoj nauci i struci. Ovi efekti su, možda, u nekom momentu bili akutni, međutim, sada beleže trend hroničnih zdravstvenih problema žitelja Pančeva. Štetni akutni efekti čestica na zdravlje ogledaju se u povećanom broju obolelih od respiratornih bolesti kod izloženog stanovništva, kao i u pogoršanju postojećih respiratornih bolesti. Najveću osetljivost ispoljavaju hronični bolesnici, kod kojih pogoršanje osnovnih bolesti zahteva dodatno lečenje, pa i bolničko, odnosno intervenciju od strane službe hitne medicinske pomoći. Amonijak je u prethodnoj godini zabeležen u koncentraciji koja je niža u odnosu na prosečnu koncentraciju u 2007. godini. Analiza zdravstvenih indeksa kvaliteta vazduha za amonijak pokazuje da je godina bila nešto povoljnija, ali problem ostaje. Što se tiče benzena, posle mnogo godina i dosta preduzetih mera od strane nadležnih institucija, na oba merna mesta, koncentracija benzena je bila u okviru predviđenih normi, međutim, ono što se na osnovu ovog zvaničnog izveštaja republičkog inspektora za zaštitu životne sredine, gospođe Stanković, vidi, jeste da je problem zagađenosti vazduha znatan na teritoriji opštine Pančevo, pa ne bi bilo zgoreg da čujemo na koji način mislite da sprovedete ono što je, inače, bila obaveza države, na osnovu samog člana 97. Ustava, a to je da uređuje životnu sredinu, samim tim, da utiče i na presiju koja se dešava, recimo, na lokacijama koje su već prikazane kao crne tačke? Na koji način se onda misli da se sanira zdravlje ljudi koje je direktno ugroženo ovako lošim kvalitetom vazduha, a vazduh je tema? U nekim kasnijim tačkama, pričaćemo i o ostalim delovima na teritoriji Pančeva koji su, takođe, ugroženi, a sve u kontekstu sticanja preciznije slike zagađenosti vazduha u Pančevu. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Raguš. Završili smo prepodnevni rad. Određujem pauzu do 15 časova i onda ćemo nastaviti rad.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad u pojedinostima o amandmanima na Predlog zakona. Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Da) Molim vas da se registrujete u elektronskom sistemu. Reč ima narodna poslanica Elvira Kovač.
Zahvaljujem. Želela bih da iskoristim vreme Poslaničke grupe i, kao što sam to juče učinila, da govorim o drugom setu ekoloških zakona. Veoma mi je žao što rasprava o ovako bitnoj temi, kao što je ekologija, rasprava u pojedinostima, teče u ovakvom maniru. S jedne strane, malo je interesovanje poslanika, a, s druge strane, oni koji, eventualno, prate sednicu imaju utisak da letimo kroz puno amandmana. Želela bih da naglasim da je na ovih šest predloga zakona o kojima raspravljamo stiglo, po mojim brojkama, 504 ili 505 amandmana. Od toga je Vlada Republike Srbije prihvatila 67. Ovde raspravljamo o više od 400 amandmana, naravno, uz uvažavanje konstruktivne opozicije, koja želi da poboljša predloge zakona. Zato je Vlada usvojila neke. S druge strane, želela sam da iskoristim vreme da iznesem stavove Poslaničkog kluba manjina i SVM-a o ovih preostalih šest zakona, pošto smo juče pričali o sedam predloga zakona na temu ekologije. Svi znamo da je procena uticaja štetnosti na životnu sredinu jedna od osnovnih, preventivnih mera, i prema Predlogu zakona, odnosno izmenama i dopunama Zakona o proceni uticaja na životnu sredinu. Ta procena treba da bude zasnovana na izradi studije izvodljivosti i na analizi alternativnih, boljih rešenja, koja ne bi toliko ugrožavala životnu sredinu. Razlog zbog čega se menja postojeći zakon o uticaju na životnu sredinu je što se želelo globalnije, kvalitetnije urediti ceo sistem, odnosno uloga različitih aktera u postupku procene uticaja na životnu sredinu, drugačije uređenje njihovih prava i obaveza, kao i njihovih međusobnih odnosa. Sledeći predlog zakona koji se nalazi na dnevnom redu je zakon o zaštiti životne sredine, kojeg smatramo krovnim zakonom. Cilj njegovog donošenja je zaštita životne sredine, prirodnih resursa i zdravlja ljudi. Složićemo se, verovatno, da je zaštita prirode jedna od osnovnih oblasti kada se govori o ekologiji i zaštiti prirodne sredine. Nažalost, smo svi svedoci toga da se stalno pogoršava stanje prirodnog staništa i konstantno dolazi do pretnji izvesnim vrstama divlje flore i faune, pa bi to trebalo da predstavlja jedno od gorućih pitanja kojima se bavimo kada govorimo o ovoj temi. Cilj donošenja zakona o zaštiti prirode je zaštita i očuvanje, održavanje, unapređenje raznovrsnosti različitih vrsta, usklađivanje ljudskih aktivnosti s određenim korišćenjem obnovljivih i neobnovljivih prirodnih resursa, s dugoročnim očuvanjem prirodnih ekosistema i, što je vrlo značajno, prirodne ravnoteže. Posebna pažnja je, ovim predlozima, posvećena zaštiti i očuvanju divljih vrsta biljaka i životinja, a naročito očuvanju migratornih vrsta i staništa. Kao što sam već naglasila na početku, smatram da je zakon o zaštiti očuvanja, upravljanja prirodnim vrednostima, ne samo zahtev, već i potreba svakog pojedinca i treba da pokazuje njegov odnos prema prirodi. Trebalo bi raditi na tome da se obezbedi potpuna harmonija čoveka i njegovih aktivnosti, s jedne strane, ali je, isto tako, značajno očuvanje prirode i njenih vrednosti, s druge strane. Predlog zakona o kome trenutno pričamo, na koji je predloženo više od 100 amandmana, jeste Predlog zakona o zaštiti vazduha. Cilj njegovog donošenja i primene je utvrđivanje i ostvarivanje mera u oblasti zaštite i poboljšanja kvaliteta vazduha, kako bi se sprečile, naravno da je nemoguće sprečiti sve, ali barem smanjile štetne posledice, kako po ljudsko zdravlje, tako i po životnu sredinu. Cilj je da se poboljša i očuva kvalitet vazduha, da se spreče zagađenja koja utiču na oštećenje ozonskog omotača i klimatske promene, što je sada, na pragu, odnosno na početku 21. veka, jedan od gorućih problema. Svi smo svesni globalnih klimatskih promena, oštećenja ozonskog omotača, samim tim što vidimo da danas, krajem aprila, više nema proleća. Mere koje se predlažu za sprečavanje i smanjenje zagađivanja vazduha i poboljšanje njegovog kvaliteta jesu propisivanje dozvoljenih vrednosti emisija zagađujućih materija, graničnih vrednosti, kao i dozvoljena količina pojedinih zagađujućih materija u određenim proizvodima, ono o čemu smo govorili kod usvajanja Kjoto protokola, pre nekoliko meseci, odnosno potvrđivanja, smanjenje emisije gasova s efektom staklene bašte, razvoj i korišćenje novih i čistih tehnologija, podsticanje korišćenja obnovljivih izvora energije itd. Poslednji predlog zakona koji sam ukratko želela da spomenem, čini mi se da se o njemu vodila najduža rasprava kada smo govorili o ovim predlozima zakona u načelu, jeste Predlog zakona o zaštiti i održivom korišćenju ribljeg fonda. Ovim predlogom se uređuju pitanja kao što su zaštita, ulov, korišćenje i promet riba i uslovi za obavljanje privrednog, rekreativnog, sportskog, kao i ribolova u naučno-istraživačke svrhe i elektro-ribolova, i, što je vrlo bitno, unapređenje efikasnosti nadzora nad nedozvoljenim radnjama. Ovim se utvrđuju zabrane vršenja određenih radnji na ribarskom području, ali i konkretne mere očuvanja ekosistema, ribolovnih voda, u vidu zabrane ispuštanja štetnih i opasnih materija, o kojima se do sada vrlo malo razmišljalo. Prema ovom zakonu, promet ribe mogu da obavljaju proizvođači, preduzetnici, privredna društva koja su registrovana za promet ribe, kao i privredna društva i preduzetnici koji obavljaju privredni ribolov. To bi značilo da udruženja, sportske organizacije, rekreativci i građani ne mogu ulovljenu ribu stavljati u promet, što ocenjujemo kao pozitivno i značajno. Kao što sam juče rekla, sada bih želela da naglasim da će SVM i Poslanički klub manjina, u danu za glasanje, podržati ove predloge zakona. Zahvaljujem na pažnji.
Pre nego što nastavimo raspravu u pojedinostima, obaveštavam Narodnu skupštinu, na osnovu člana 85. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, da ćemo danas raditi posle 18 časova, a do okončanja rasprave o tački dnevnog reda koja u tom trenutku bude predmet rasprave. Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Zoran Ostojić, Kenan Hajdarević i Slobodan Maraš. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Da li neko želi reč? Molim vas da se registrujete u sistemu. Na član 13, izvolite, narodni poslanik Oto Kišmarton.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, Poslanička grupa Napred Srbijo podnela je nekoliko amandmana na Predlog zakona o zaštiti vazduha. Većina amandmana, kao i ovaj koji je podnet na član 13. pomenutog zakona, odnosi se na izmenu u delu gde se poslovi Ministarstva prenose na Agenciju. U članu 13, u st. 3. i 4. reč – Agencija zamenjuje se rečju – Ministarstvo. Danas, kad je velika kriza, kada Vlada sprema mere u cilju ublažavanja krize, postoji potreba smanjenja budžetskih izdataka. Budžet Srbije je preopterećen brojnim ministarstvima, pomoćnicima ministara, savetnicima i agencijama i smatram da je nepotrebno da se poslovi koje može i treba da obavlja Ministarstvo prenose na Agenciju. Ne govorim o otpuštanju administracije, što predlaže Vlada Srbije, svojim merama, o čemu ćemo raspravljati, umesto otpuštanja, potrebno je povećati efikasnost administracije, jer će, otpuštanjem zaposlenih, Vlada još više produbiti krizu i stvoriti još veću armiju nezaposlenih i time voditi Srbiju u provaliju. Hvala.
Na član 13, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Radica Jocić i Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Antić i Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 17. podneo sam amandman kao član Poslaničke grupe SNS-a. Cilj ovog amandmana je borba SNS-a protiv velikog broja agencija i velike javne potrošnje. Želim ovom prilikom da dam do znanja da trenutno u Srbiji imamo preko 100 agencija, da smo ovim setom zakona uveli još jednu, novu agenciju i da je očigledno da ono zalaganje SNS-a, odnosno nas poslanika, koje je godinama aktuelno, za smanjenje javne potrošnje, silom prilika, počinje da sprovodi i Vlada. Nažalost, u prethodnom periodu smo, prodajom kapitalnih dobara u toku procesa privatizacije, ta sredstva trošili kroz budžet, odnosno kroz tekuće troškove, i sad smo u situaciji da je materijalna osnova kojom raspolažemo znatno manja nego ranije. Očigledno je da je neophodno kresanje javnih i ličnih rashoda. U svakom slučaju, kroz ovaj set Vladinih zakona koji su najavljeni, o kojima ćemo ovih dana da raspravljamo, moći ćemo da predočimo stav SNS-a, ali je Vlada propustila priliku, na osnovu onoga što promoviše u medijima ovih dana, a to je smanjenje javne potrošnje, smanjenje administracije, pominju se čak i brojke od blizu 8.000 ljudi, da i usvajanjem ovog mog amandmana smanji jedan broj zaposlenih, jer je očigledno da u oblasti životne sredine imamo previše institucija, da je neophodna jedna funkcionalna analiza rada tih institucija. Žao mi je što se nije našlo dovoljno sluha za ovaj moj amandman i što je Vlada propustila još jednu priliku da između onog što govori i onog što radi ne bude razlike. Na ovaj način, odbijanjem ovih amandmana, došli smo u situaciju da se jedno priča, a drugo radi. Hvala.
Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 20. i na član 20,amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Oto Kišmarton.
U cilju zaštite i unapređenja kvaliteta vazduha koji koriste sva živa bića, potrebno je uložiti velike napore u cilju očuvanja i popravljanja kvaliteta vazduha. Moj amandman se odnosi na član 22. stav 1. zakona o zaštiti vazduha i on kaže ovako. Prvo ću reći kako je Vlada predložila član 22: "U zoni i/ili aglomeraciji u kojoj je utvrđeno da je kvalitet vazduha prve kategorije, sprovode se preventivne mere radi sprečavanja zagađenja vazduha preko graničnih vrednosti.". Moj amandman se vrlo malo razlikuje u tome i kaže: "U zoni i/ili aglomeraciji u kojoj je utvrđeno da je kvalitet vazduha prve kategorije, sprovode se preventivne mere radi sprečavanja zagađenja vazduha". Dakle, u zonama gde je kvalitet vazduha prve kategorije, ne sme se dozvoliti nikakvo zagađivanje vazduha. U zonama gde je kvalitet vazduha izuzetno dobar, gde je zdrav vazduh, moraju se preduzeti maksimalne mere za očuvanje kvaliteta tog vazduha. Ne sme Vlada u tim zonama da dozvoli pogoršanje kvaliteta vazduha ni do graničnih vrednosti. Ministarstvo ne sme dozvoliti u tim oblastima gde je kvalitet vazduha prve kategorije pristup nikakvim zagađivačima, čak ni onima koji malo zagađuju vazduh, odnosno ispod granične vrednosti. Hvala.
Na član 22, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Zoran Nikolić i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Donka Banović.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, gospodine ministre, poslanici DSS-a su podneli amandman na član 22, a naslov iznad člana 22. jeste – Zaštita i unapređenje kvaliteta vazduha. U tom članu se predviđa sprovođenje određenih mera u zonama prve, druge i treće kategorije vazduha, a radi sprečavanja zagađivanja vazduha preko graničnih vrednosti. Međutim, predlagač nije predvideo organ koji kontroliše sprovođenje propisanih mera, pa je ovaj naš amandman usmeren u tom pravcu. Praktično, ovim amandmanom bi se, u članu 22, dodao novi stav 4, koji glasi: "Nadležni organ za poslove zaštite životne sredine kontroliše sprovođenje propisanih mera iz st. 1, 2. i 3. člana 22. ovog zakona". Hvala.
Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Miladinović. Da li neko želi reč? (Da) Samo vas molim da se registrujete. Hvala. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Miladinović.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, poštovani ministre, s obzirom na to da je zagađenje vazduha sve češća pojava, neophodno je dopuniti član 23. rečima: "zvučna signalizacija za hemijsku opasnost". Zagađenje vazduha je ozbiljan problem, a propisati zakonom da se javnost obaveštava samo preko medija ili na drugi pogodan način nije odgovarajuće. Treba uzeti u obzir da većina ljudi radi, ukoliko se zagađenje desi u toku dana ili noći, tako da nema pristup ni radiju, ni televiziji, ni sličnim javnim glasilima. Pre svega, treba uzeti u obzir decu koja su u školama, pri čemu, prosvetni radnici, ni roditelji ne mogu pravovremeno da ih zaštite, baš zbog različite dostupnosti medija, odnosno nejednake informisanosti o nastanku štete. Neosporno je da je zvučna signalizacija za hemijsku opasnost najbolji i najbrži način da svi građani budu pravovremeno obavešteni. Nažalost, svedoci smo učestalih zvučnih signalizacija za hemijsku opasnost koja se oglašava u Pančevu i koja na najefikasniji način obaveštava građane o povećanoj koncentraciji štetnih materija u vazduhu. Naravno, zvučna signalizacija ne znači da ne treba koristiti druge vidove obaveštavanja, u zavisnosti od količine koncentracije štetnih materija u vazduhu. Hvala.
Na član 23, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Gospođo Čomić, dame i gospodo, predstavnici Ministarstva, hvala vam što laganijim i umerenijim tempom čitate amandmane na Predlog zakona. Meni se u prepodnevnom delu desilo da izađem na 10 minuta i da mi proleti ceo zakon. Molila bih vas da nadalje, upravo zbog što boljeg praćenja svih amandmana, zadržite taj tempo. Unapred vam zahvaljujem, što zbog nas prisutnih, što zbog srpske javnosti, koja je zaista zainteresovana za ovo plenarno zasedanje. Obrazloženje ovog amandmana, takođe, imate. Iskoristiću ovo vreme predviđeno za obrazloženje amandmana o kojem je reč da kažem da je neophodno da se u realnom vremenu prati kontaminacija vazduha najrazličitijim česticama, pogotovo na lokacijama o kojima smo pričali tokom prepodnevnog rada u pojedinostima, ali je, isto tako, vrlo značajno za sve nas da znamo kakva je situacija s vazduhom i koji su planovi i aktivnosti u periodu koji je ispred nas. Mi ćemo, tokom ovog dela rasprave u pojedinostima o objedinjenom setu ekoloških zakona, da izađemo s određenim ekonomskim parametrima, koji su rađeni na osnovu analize stručnjaka i koji govore o ciframa koje su preko potrebne na godišnjem nivou da bi se sanirale posledice kontaminacije vazduha. Za sada, ono što je značajno reći, jeste da su to cifre koje prevazilaze čak i realne okvire sagledavanja na koji način će, u kontekstu finansijske krize, smanjenja pozicija budžeta, evo, približava nam se rebalans, nadležno ministarstvo i institucije uspeti da ih saniraju i da održe određeni nivo kvaliteta vazduha. Hvala vam.
Na član 24, amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podnela narodna poslanica Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Milorad Buha i Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Milan Veselinović, Radiša Ilić i Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Zoran Nikolić i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Donka Banović.
Član 30. stav 1. reguliše, ili govori o tome kome Ministarstvo za zaštitu životne sredine i prostornog planiranja podnosi izveštaj o realizaciji Strategije zaštite vazduha, pa je u Predlogu zakona predviđeno da ovo ministarstvo taj izveštaj, jednom u tri godine, podnosi Vladi. Pošto je Ministarstvo i sastavni deo Vlade, koja se sastoji i iz drugih ministarstava, onda nam je malo nelogično da Ministarstvo, praktično, jednim delom samo sebi podnosi izveštaj jednom u tri godine. U našem amandmanu predlažemo da se stav 1. menja, tako da glasi: „Izveštaj o realizaciji Strategije zaštite vazduha Vlada, jednom u tri godine, dostavlja na usvajanje Narodnoj skupštini Republike Srbije“. Milimo da je to rešenje bolje i logičnije, bilo da se taj izveštaj razmatra u plenumu, što nam se retko dešava, jer određene agencije i neka druga izvršna tela, odnosno institucije, često podnose izveštaj Narodnoj skupštini, pa mi, zbog toga što imamo mnogo posla, retko kada imamo priliku da razmatramo te izveštaje, ali se ovakav izveštaj – Strategija zaštite vazduha, to bi bilo jednom u tri godine, kako je predviđeno i u Predlogu, može i te kako razmatrati u Odboru za ekologiju, ukoliko ne bude moguće u plenumu. Mislim da je ovaj naš amandman veoma dobar i logičan i da bi ministar Dulić mogao, u ime Vlade, da ga prihvati. Hvala.
Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34, amandman je podnela narodni poslanikZlata Đerić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
U članu 34. stav 3, iza reči: „domaćinstava“, dodaju se reči: „širenje alergenog polena“. To je amandman koji sam predložila, da se amandman nastavi logično, odnosno izmenio bi član tako da bude logičan i u skladu sa članom 12. istog zakona, gde se pri merenju kvaliteta vazduha uzima u obzir i merenje alergenog polena u vazduhu. Mi se već nekoliko godina borimo sa zaista rasprostranjenom bolešću – alergijom, koja poprima ozbiljne razmere, možemo reći i razmere epidemije. Upravo ovih dana smo svedoci da je ova prolećna alergija na polen, koji je aktuelan pri cvetanju raznih biljnih vrsta, izuzetno prisutna i izuzetno neprijatna. Ona se, kao bolest u zdravstvenom smislu, komplikuje, izaziva ozbiljne posledice i zaista se alergeni polen mora tretirati kao ozbiljan zagađivač vazduha. Posebno se tu osvrćem na biljku ambrozija, čiji polen dospeva u avgustu. Kada se ta pojava alergije omasovi, na neki način, svedoci smo svi da hitne službe u svim gradovima tada ozbiljno intervenišu. S obzirom na to da je to biljka koja čak 39 do 40 godina može da sačuva klijavost semena u nepovoljnim uslovima i da se i posle toga pojavi i da je vrlo otporna korovska biljka, svedoci smo da su se sve zemlje u okruženju ozbiljno počele hvatati u koštac s ovim problemom, pre svega, sistemskim rešenjima. Jasno mi je da u Ministarstvu postoji nedoumica da li ovo treba da bude problem Ministarstva poljoprivrede ili Ministarstva za zaštitu životne sredine, ali država mora imati strateško rešenje ovog problema. Ima jedna pojava koja je nedavno uočena, a to je da se biljka ambrozija sada može naći čak i na planini Tari, što ozbiljno pokazuje da smo ovom alergenom biljkom izuzetno zatrovani, zagađeni. Šta su sve uzročnici prenošenja semena biljke ambrozije, znamo, ali na koji način možemo to da rešimo, pre svega, u sopstvenom ataru, a onda da time pomognemo i zemljama u okruženju, kao što one svojim sistemskim rešenjima pomažu nama? Na primer, Hrvatska je prošle godine imala masovnu akciju otkupa biljke ambrozije, na državnom nivou, za svakog ko je donese s korenom, a to znači iskorenjivanje. Svako ko donese biljku ambroziju s korenom, dobijao je simboličnu novčanu naknadu. Ta akcija je dala ozbiljne rezultate. Znamo da su u Mađarskoj doneta ozbiljna zakonska rešenja i da se sprovode, tako da mislim da bi ovaj amandman, s obzirom na to da logično osmišljava ovaj član i oslanja ga na član 12. istog zakona,bio vrlo prihvatljiv.
Na član 34, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. I ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50, amandman, u istovetnom tekstu, podneli sunarodni poslanici Vučeta Tošković i Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković.
Poštovano predsedništvo, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 147. Poslovnika Narodne skupštine, podnosim amandman na Predlog zakona o zaštiti vazduha. Amandman je da se u članu 50. stav 8. reč "Agencija" zamenjuje rečju "Ministarstvo". Najkraće obrazloženje bi bilo – ovaj posao bi trebalo da radi Ministarstvo, da bismo nešto racionalnije napravili u državnoj upravi. Političari koji se bave politikom i koji vode ovu zemlju, trebalo bi unapred nešto da predvide, bar za nekih 10 ili 15 godina; ne bi imalo svrhe da se bave politikom ako ne predviđaju. Meteorolozi predviđaju vreme, kakvo će da bude danas, sutra, neki za 20, 50, a neki i za godinu dana, astrolozi – katastrofe na zemljinoj kugli, a političari bi trebalo da bar za nekih desetak godina unapred predviđaju šta će se desiti s državom. Hipotekarna kriza koja je zadesila Ameriku prenela je sve to na Evropu, pa je zakačila i nas. Budžet Republike Srbije nije rastegljiv, nego je kategorija koja se ne može rastezati. Tu bi ministri koji vode ovu zemlju, pogotovo ministar finansija, trebalo da predviđaju šta treba raditi. Dakle, u poslednjih osam godina nije trebalo formirati mnoge agencije, pa ne bismo danas razgovarali o tome da li će agencija ili ministarstvo da radi posao. Vazduh se mora zaštititi, bez obzira na to da li će to učiniti agencija ili ministarstvo, jer je to najpreče za građanstvo. Kada bismo u lokalnim samoupravama imali agencije, direkcije i takve stvari, mislim da se racionalizacija tih budžeta, kao što se to odnosi i na budžet Republike Srbije, ne bi mogla napraviti. Imamo deficit od 70 milijardi u tom budžetu. Nemoguće je sve ove agencije ukinuti, jer smo zaposlili mnogo ljudi u njima, pa je nemoguće sada davati otkaze ili napraviti neku racionalizaciju. Predlažem, što je malo verovatno, da se ovo prebaci u Ministarstvo, da ovaj posao radi Ministarstvo. S obzirom na to da imam amandman na član 67. u istovetnom opisu, ne bih hteo, eto, moj mali doprinos, da se javljam drugi put, Samo da pomenem da je to član 67. st. 2. i 3, isto je obrazloženje na taj amandman, tako da bih hteo da potvrdim ponovo da ovaj vazduh koji je zagađen moramo štititi i predlažem da se to nekako prebaci na Ministarstvo. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 58, amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 61, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Vučeta Tošković i Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Kenan Hajdarević. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 68, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Predrag Mijatović i Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 69, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70, amandman je podnela narodni poslanik Jelena Budimirović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Jelena Budimirović.
Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege, poštovani građani Srbije, u ime Poslaničke grupe Napred Srbijo i SNS-a, podnela sam amandman kojim predlažem da se u članu 70. stav 2, reč "agencija" zameni rečju "ministarstvo". Član 70. se odnosi na posredovanje i razmenu podataka o kvalitetu vazduha i on u svom prvom stavu kaže da Ministarstvo posreduje i razmenjuje podatke o kvalitetu vazduha i emisijama sa međunarodnim organizacijama i drugim državama, u skladu sa potvrđenim međunarodnim ugovorima. Ministarstvo treba da posreduje i razmenjuje podatke i s Evropskom agencijom za zaštitu životne sredine i Evropskom mrežom za informacije i posmatranja. Informacioni sistem kvaliteta vazduha, kao sastavni deo jedinstvenog informacionog sistema zaštite životne sredine, treba da vodi nadležno ministarstvo, tj. Ministarstvo životne sredine i prostornog planiranja, bez potrebe formiranja još jedne agencije. SNS smatra da nije potrebno opterećivati već previše opterećen budžet Republike Srbije osnivanjem tolikog broj agencija, a postavlja se pitanje šta će toliki broj ministara da radi ako sve nadležnosti prebaci na agencije. Hvala.
Na član 70, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 73, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Saša Maksimović i Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Saša Maksimović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 73. glasi: ''Ministarstvo vrši nadzor nad radom Agencije, nadležnog organa autonomne pokrajine, nadležnog organa jedinice lokalne samouprave, kao i ovlašćenih pravnih lica u vršenju poverenih poslova.'' Amandman koji sam podneo u ime SNS-a, a predviđa brisanje reči "agencija", jedan je iz seta amandmana koji se odnosi na agencije. Amandman je u skladu s nastojanjima SNS-a za smanjenje budžetskih troškova i državne administracije, što se ne bi moglo reći za Ministarstvo i Vladu. Gospodine ministre, vi se, ne kao ministar, nego kao član Vlade, deklarativno zalažete za štednju, a u stvarnosti formirate, ili ste formirali 104 ili 105 različitih agencija, koje imaju identičnu ulogu i obavljaju iste poslove kao i matično ministarstvo. Ovoliki broj agencija ne samo što je besmislen, nego će izuzetno mnogo koštati. Postojao bi određeni smisao u osnivanju određenih agencija, samo pojedinih, ukoliko biste pre toga ukinuli sva ministarstva, a čisto sumnjam da će se to desiti. Postojanje paralelnih institucija koje vrše identičan posao, to je ništa drugo nego dvostruko opterećenje budžeta Republike Srbije ili, bolje rečeno, džepova građana. Tu je matematika vrlo jednostavna i jasna. Ministarstvo plus agencija, plus ostatak administracije, zajedno sa budžetom, čini kolaps. Poslanici SNS-a će vas svakodnevno podsećati na to. Verujem da sto vi to shvatili, samo još i da prihvatite. Nadam se da ćete prihvatiti dovoljno brzo i videti kuda tolika administracija vodi, a prvi korak bi bio prihvatanje ovog amandmana i amandmana mojih kolega koji se odnose na reč – agencija u Predlogu zakona. Hvala.
Na član 73, amandman je podneo narodni poslanik Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78, amandman, s ispravkom, podnela je narodni poslanik Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 78, amandman je podneo Odbor za zaštitu životne sredine. Predstavnik predlagača ga je prihvatio, pa je postao sastavni deo zakona. Na član 79, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 81, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 82, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 84, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? Na član 85, amandman je podneo narodni poslanik Vuk Dinčić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 85, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, dr Oliver Dulić, ministar životne sredine i prostornog planiranja, želi da da završnu reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI PRIRODE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Ljiljana Zdravković, Siniša Stamenković, Kenan Hajdarević, Dušan Marić, Marina Toman, Vladan Jeremić, Nikola Žutić, Dragan Stevanović, Dušanka Plećević, Srboljub Živanović, Nikola Savić, Milan Škrbić, Radica Jocić, Dragan Živkov, Milovan Radovanović, Jovan Damjanović, Radiša Ilić, Sulejman Spaho, Vlada Milojković, Vjerica Radeta, Vesna Marić, Milorad Krstin, Lidija Vukićević, Milan Avramović, Elena Božić-Talijan, Slobodan Vuković, Momčilo Duvnjak, Dragan Aćimović, Milorad Buha, Branimir Đokić, Vitomir Plužarević, Aleksandar Martinović, Milan M. Nikolić, Lidija Dimitrijević, Jadranko Vuković, Momir Marković, Zoran Krasić, Dragan Todorović, Nataša Jovanović, Marina Raguš, Boris Aleksić, Petar Jojić, Filip Stojanović i Milan Veselinović. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Zakonodavni odbor je, na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio kao nepotpun amandman koji je na član 67. Predloga zakona podneo narodni poslanik Dragan Živkov, a odbačeni amandmani, po članu 148. stav 3. Poslovnika, ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a podnela je amandman na član 4, s tim da se iza tačke 74) doda nova tačka 74a), koja bi glasila: "Upravljač zaštićenog prirodnog dobra jeste pravno ili fizičko lice koje ispunjava uslove za upravljanje zaštićenim prirodnim dobrom". Pojam: "upravljač zaštićenog prirodnog dobra" obuhvata pravno, a u nekim slučajevima i fizičko lice koje ispunjava uslove u pogledu stručne, kadrovske, finansijske i organizacione sposobnosti, a koje je aktom o proglašenju zaštićenog prirodnog dobra isto dato na upravljanje. Smatramo da bi ovaj amandman, pored mišljenja većine kolega koji su stavili amandman na član 4, bio doprinos da se pojača zakon o zaštiti prirode. Hvala.
Na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 10. stav 3, koji treba da se promeni i da glasi: "Projekti, radovi i aktivnosti iz stava 1. ovog člana koji nisu obuhvaćeni planskim dokumentima iz člana 9. ovog zakona obavezno podležu davanju saglasnosti od strane ministarstva". Poslanička grupa smatra da zakon o proceni uticaja na životnu sredinu, pored procene uticaja, uvodi i novu obavezu, a to je ocena ''prihvatljivosti'', za koju su planirani projekti i aktivnosti koje daje zakonodavac. Zavod za zaštitu prirode Srbije neprikosnoveno daje mišljenje na sve aktivnosti koje se odnose na zaštićena prirodna dobra. Ovo je nepotrebno i predstavlja dodatno administriranje i dupliranje posla. Preformulacija koja se postiže amandmanom na član 10. stav 3. Predloga zakona omogućava da se planski radovi utvrđeni u članu 9, a koji mogu imati uticaj na ekološki značajna područja, ili zaštićena prirodna dobra, mogu odobriti samo na zahtev organa nadležnog za izdavanje odobrenja, u ovom slučaju, znači olakšavanje posla Ministarstvu. Hvala.
Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 12. i predlaže da se on briše, da ne stoji u zakonu. Smatramo da je nemoguće da jedno zaštićeno prirodno dobro, koje je godinama od prethodnog korisnika eksploatisano, jednostavno zamenimo i proglasimo drugim zaštićenim prirodnim dobrom, a sve to na istom području. Ne može se novom korisniku zaštićenog prirodnog dobra naknadno fakturisati za neučinjene mere sanacije i revitalizacije. Kompenzacijske mere koje predlaže zakon treba da posluže da novi upravljač i korisnik zaštićenog prirodnog dobra, radi sanacije i revitalizacije, u skladu s posebnim propisima, dobije zemljište druge namene i neophodna sredstva za privođenje zemljišta kulturi. Hvala.
Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a predlaže da se ovim amandmanom, u članu 18, st. 1. i 3. brišu. Smatramo da je zaštita šumskih ekosistema obuhvaćena zaštitom biološke raznovrsnosti iz člana 14, odnosno zaštitom svih ekosistema iz člana 17, pa su ove odredbe suvišne. Radi se o tehničkom pitanju. Hvala.
Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 19. i predlaže da se on briše. Odredbe ovog člana su, po nama, nepotrebne, jer ovu materiju reguliše Zakon o zaštiti bilja. Zakonodavac ne može i ne sme zabraniti primenu registrovanih pesticida, bilo hemijskih, bilo bioloških ili biotehničkih, koji se koriste po strogim programima za zaštitu ekosistema, jer bi, inače, degradirane šumske sastojbine pretrpele neprocenjive štete. Pored toga, dodatno se usložnjavaju dozvole za primenu pesticida u zaštiti ekosistema, pogotovo što zakon ne precizira koji su to ekosistemi. Predlažemo da se dozvoli upotreba pesticida u ove namene. Hvala.
Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 54. ovog nacrta zakona, s predlogom da se u članu 54. st. 4, 5, 6, 7. i 8. brišu. Smatramo da na planu upravljanja zaštićenim prirodnim dobrom saglasnost daje nadležni organ, tako da izrada godišnjih planova predstavlja dupliranje poslova i administriranje. Posebno se postavlja pitanje ko snosi troškove postupka javnog uvida u jedan plan i po kojoj ceni. Godišnji plan je sadržan u dugoročnom planu upravljanja i gazdovanja zaštićenim prirodnim dobrom. Potrebno je samo da saglasnost bude izdata na osnovu uvida u već odobreni i postojeći planski dokument, koji prati Zavod za zaštitu prirode Srbije.
Na član 54, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 65, amandman je podneo narodni poslanik Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 68, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 77, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 80, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima gospođa Marina Raguš.
Zbog javnosti, u članu 80. Predloga zakona o zaštiti prirode, mi smo amandirali stav 2. Član glasi ovako: "Javni putevi i druge vrste saobraćajnica, telekomunikacioni i elektroenergetski sistemi, hidrograđevinski i drugi objekti, čijom se izgradnjom presecaju uobičajeni koridori dnevno- noćnih i sezonskih migracija divljih životinja, prouzrokuje fragmentacija staništa ili na drugi način remeti njihov normalan životni ciklus, grade se na način kojim se umanjuju negativni efekti i primenom posebnih konstrukcijskih i tehničko-tehnoloških rešenja na samim objektima i u njihovoj okolini, tokom izgradnje i u periodu eksploatacije". Ovaj deo nije bio sporan sa stanovišta SRS-a. Ono gde smo intervenisali je stav 2, koji glasi: "Specijalna tehničko-tehnološka rešenja, koja omogućavaju nesmetanu i sigurnu komunikaciju divljih životinja (ekološki mostovi, izgrađeni prolazi i prelazi, tuneli, propusne cevi, jarkovi, sigurnosni i usmeravajući objekti, riblje staze i liftovi i drugo), kao i mere zaštite i način održavanja tehničko-tehnoloških rešenja, propisuje ministar, uz saglasnost ministarstva nadležnog za poslove saobraćaja, rudarstva i energetike, poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede". Naša intervencija bila je u smislu stava 2. Želeli smo da umesto reči "ministar" stoji reč "ministarstvo". To je u skladu sa stavom SRS-a da ove poslove treba da obavlja ministarstvo, kao nadležni državni organ. S obzirom na naša iskustva, najčešće je ministar kategorija koja ne može da se doživi kao državni organ, nego se vrlo često poistovećuje s ovlašćenjima, koja su zaista velika i, s obzirom na velika ovlašćenja, sklona i zloupotrebama. Ne kažemo da to može da se desi, ali da bi se to izbeglo, mislili smo da je bolje da umesto ministra, stoji –ministarstvo. Amandman, na osnovu stava Vlade, nažalost, nije prihvaćen, a mi se nadamo da u ovom smislu zloupotreba neće doći. Hvala.
Na član 82, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 83, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 91, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 95, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 97, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 102, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 103. i član 103, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 105, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 109, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 110, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 110, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 111, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Zdravković. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 114, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 115, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 120, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 120, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 121, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 122, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 123, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 124, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 130, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 131, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 131, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 131. nacrta zakona, s tim da se u stavu 6. reči: "tri meseca" zamenjuju rečima:"godinu dana". Imao sam utisak da smo ga na Odboru prihvatili. Treba saopštiti da je to prihvaćeno. Hvala.
Vlada je prihvatila amandman, kao i Odbor, tako da je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 133, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 133, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Zdravković. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, gospodin Oliver Dulić, ministar životne sredine i prostornog planiranja, želi da da završnu reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI OD BUKE U ŽIVOTNOJ SREDINI (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milica Vojić-Marković, Nikola Lazić, Milan Dimitrijević, Milan Lapčević, Miloš Radulović, Arsen Đurić, Aleksandar Pejčić, Jovan Palalić, Donka Banović, Željko Tomić, Milan Avramović, Boris Aleksić, Dragan Aćimović, Elena Božić-Talijan, Milorad Buha, Radiša Ilić, Milan Veselinović, Lidija Vukićević, Jadranko Vuković, Slobodan Vuković, Jovan Damjanović, Lidija Dimitrijević i Momčilo Duvnjak. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 6. i na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Nikola Lazić i Milan Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milan Dimitrijević.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, predvideli smo da se učlanu 10. doda 2. stav, koji glasi: "Koordinaciju i usklađivanje u donošenju i sprovođenju mera i odluka vrši Agencija za zaštitu životne sredine". Time je stav 2. Predloga zakona postao stav 3. Obrazloženje koje smo napisali, u nekoliko rečenica ću obrazložiti. U praksi se pojavljuju razni problemi. Ne zna se ko s kim koordinira, ko kako usklađuje određene propise, a to predlagač zakona nije predvideo. Dakle, ovo je samo jedna mera da se ovaj zakon poboljša i da se tačno zna i razvrsta čija je koja dužnost, da taj zakon bude precizniji. Zahvaljujem.
Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne)
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, član 15. reguliše da Vlada propisuje indikatore buke, granične vrednosti, metode za ocenjivanje indikatora buke, uznemiravanja i štetnih efekata buke u životnoj sredini i na zdravlje ljudi, kao i vrste i način prikupljanja podataka potrebnih za njihovo delovanje. Mi smatramo da ove poslove ne treba da obavlja Vlada, kao centralni organ koji ima mnogo ozbiljnije poslove, već bi ove indikatoremoglo i moralo da propisuje Ministarstvo za zaštitu životne sredine, kao organ koji je mnogo operativniji i koji ne treba da čeka na red da dođe njegova, odnosno ova tačka na usvajanje na Vladi, s obzirom na to da sve te stvari moraju da prolaze kroz razne odbore raznih ministarstava. Mi smatramo da je ovakav predlog mnogo adekvatniji. Predlažemo da Ministarstvo životne sredine radi ove poslove, tim pre što je u članu 17. zakona, u stavu 4, Ministarstvo životne sredine to koje je nadležno da propisuje metodologiju za određivanje akustičnih zona. Smatramo da je ovo kompatabilno i da bi ove poslove trebalo da radi Ministarstvo, te očekujemo i od ministra i od većine da prihvati ovaj amandman.
Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Aleksandar Pejčić, Jovan Palalić i Miloš Radulović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Miloš Radulović, samo vas molim da se registrujete u elektronski sistem.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mi danas raspravljamo o jednom setu zakona koji su vrlo bitni za sve ljude. To su zakoni koji uređuju životnu sredinu. Jedan od tih zakona je i zakon o zaštiti od buke u životnoj sredini. Poslanici DSS-a su podneli amandman na član 20. stav 5, kojim tražimo da se strateške karte buke revidiraju najmanje jednom u tri godine, za razliku od predlagača, koji je u zakonu stavio da to bude najmanje jednom u pet godina. Mislimo da je ovo vrlo značajna oblast. Upravo skraćivanjem rokova, mi bitno utičemo na okruženje i na život svih građana. Podsetiću vas da je uređivanje ovih karata obavezujuće za aglomeracije od preko 100.000 stanovnika, za saobraćajnice koje imaju protok preko tri miliona vozila i za železničke pruge koje imaju protok preko 30.000 vozila. One se izrađuju uz učešće Agencije, nadležnih organa i drugih subjekata u oblasti zdravlja, planiranja i gradnje u oblasti saobraćaja. Mišljenja smo da je vrlo bitno da se uvaži ovaj amandman, jer na jedan stvarno temeljan način uređuje ovu oblast. Hvala.
Na član 21, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Jovan Palalić, Milan Dimitrijević i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? (Da) Ima reč narodni poslanik Milica Vojić-Marković.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Poslanička grupa DSS-a je na Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini, na član 21. stav 6, uložila amandman kojim se ovaj stav menja i glasi: „Akcioni planovi donose se, odnosno revidiraju za period od tri godine“. Smatramo da je rok od pet godina koji je predvideo predlagač zakona, a u kom, moram da podsetim, treba doneti, odnosno revidirati akcione planove, jako dug i zaista je preko potrebno brzo reagovati. Zato predlažemo da se ovaj rok skrati i da bude tri godine. Hvala.
Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Jovan Palalić, Milica Vojić-Marković i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Hvala, gospođo predsedavajuća. U članu 37. je naveden rok od godinu dana, kada odgovarajuća tela, pre svega, Vlada, barem u ovom stavu 1, treba da donesu odgovarajuće propise, i to propise iz članova 15, 17, 20, 22, 24. i 25. Dakle, predlagač smatra da je godinu dana rok u kome treba da se donesu određeni propisi. Mi smatramo da je to isuviše dugačak rok, tako da bi se amandmanom poslanika DSS-a taj rok skratio, sa godinu dana, na šest meseci. Hvala.
Na član 37, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Donka Banović, Milan Lapčević i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Donka Banović.
To je naš drugi amandman na stav 2. istog člana, člana 37. Stav 2. se odnosi na obaveze koje jedinice lokalne samouprave imaju u donošenju određenih akata iz člana 17. Predlagač opet ostavlja vreme od godinu dana da lokalna samouprava donese odgovarajuća akta, za koja je obavezna po članu 17, a DSS smatra da je to isuviše dugačak rok i da taj rok treba smanjiti, sa godinu dana, na šest meseci. Hvala.
Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača dr Oliver Dulić, ministar životne sredine i prostornog planiranja, želi da da završnu reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučiti o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI I ODRŽIVOM KORIŠĆENjU RIBLjEG FONDA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Siniša Stamenković, Radovan Radovanović, Miroslav Markićević, Božidar Delić, Jelena Budimirović, Saša Maksimović, zajedno, Milan Dimitrijević, Aleksandar Pejčić i Milan Lapčević, zajedno, Milica Vojić-Marković, Željko Tomić i Nikola Lazić, zajedno, Željko Tomić, Milan Lapčević i Zoran Nikolić, zajedno, Dragan Šormaz, Zoran Nikolić i Željko Tomić, zajedno, Aleksandar Pejčić, Dragan Šormaz i Milan Lapčević, Ivan Jovanović, Živojin Stanković, Svetlana Stojaković-Milovanović, Biljana Hasanović-Korać, Nebojša Ćeran, Branka Ljiljak, Predrag Mijatović, Boris Aleksić, Radiša Ilić, Vladan Jeremić, Dragan Aćimović, Elena Božić-Talijan, Milorad Buha, Milan Veselinović, Lidija Vukićević, Jadranko Vuković, Slobodan Vuković, Jovan Damjanović, Lidija Dimitrijević, Momčilo Duvnjak, Branimir Đokić, Milan Avramović i Nikola Žutić, kao i amandmane koje je na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine podneo Odbor za zaštitu životne sredine Narodne skupštine. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, Zakonodavni odbor je odbacio, kao nepotpun, amandman koji je na član 36. Predloga zakona podneo narodni poslanik Dragan Živkov, zbog čega ovaj amandman, saglasno članu 148. stav 3. Poslovnika, ne može biti predmet rasprave i o njemu se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković i ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, kolege i koleginice poslanici, Poslanička grupa PUPS-a je podnela na ovaj zakon ukupno 35 amandmana. Od 35 amandmana, sedam amandmana je usvojila Vlada Republike Srbije na svojoj sednici, a osam amandmana je usvojio predlagač na sednici Odbora za zaštitu životne sredine, odnosno ministar, gospodin Oliver Dulić. Činjenica je da su radno-konsultativni sastanci, održani povodom usvajanja i razmatranja ovog zakona, dali dobre rezultate i potvrdili krajnju odgovornost i ozbiljnost svih učesnika u donošenju ovog zakona. Srbija i ovaj parlament imaju lepu šansu da se prvi put u dugoj parlamentarnoj tradiciji naše Republike usvoji zakon o održivom razvoju ribljeg fonda. Poslanička grupa PUPS-a je velikim brojem amandmana želela da se isprave nejasnoće i otklone suprotstavljeni principi koji su dati u Nacrtu zakona, a time da se dostigne nivo zakona koji će urediti zahteve i potrebe 150.000 sportskih ribolovaca i oko dve i po hiljade privrednih ribolovaca.
Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da)
Gospođo predsedavajuća, najpre želim da vas upozorim da imam vreme ovlašćenog predstavnika i šest minuta Poslaničke grupe, tako da nema potrebe da me prekidate po amandmanu na član 2. Želim da dovršim kratak uvod, a potom da se obratim i povodom amandmana. Zalaganje Poslaničke grupe PUPS-a je da se ovim zakonom pravne norme usklade sa životnim normama i potrebama, da se stvori što veći broj pravno-odgovornih subjekata, korisnika ribarskog područja. Svi amandmani koje je ova grupa podnela na ovaj nacrt zakona imaju, upravo, tu svrhu, da usklade pravne norme sa životnim normama. Poslanička grupa PUPS-a smatra da nas u donošenju ovog zakona ne smeju ometati činjenice koje važe ovog momenta, a to su – da država nije dovoljno privredno i ekonomski funkcionalna, da ovog momenta nema ravnomerno raspoređene i izrađene nacionalne strategije o svim uslovima zaštite životne sredine i ekologije i nije definisano pitanje trajnosti prinosa svih vrsta koje su u tranziciji, odnosno migraciji kroz našu zemlju, bilo da se radi o ribama, o divljači, ili o pticama. Uz bolju definiciju svih ovih zakonskih odredaba, kako je ponuđeno ovako velikim brojem amandmana, smatramo da ćemo dati doprinos da se zakon popravi. Amandmanom na član 3. predložio sam da član 3. dobije novu formu. Odbor za zaštitu životne sredine je na svojoj sednici dao predloge, pa molim da ih pročitate kada naiđete na bilo koji od tih amandmana o kojima su se izjasnili i prihvatili ili ceo amandman ili deo amandmana. Hvala.
Izvinjenje narodnom poslaniku Siniši Stamenkoviću. U pitanju je nesporazum. Razumela sam da ste završili izlaganje i to je bio jedini razlog. Izvinjenje, omaška je, bez ikakve zle namere, zaista. Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Radovan Radovanović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 3. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Molila bih vas da mi, pre nego što pređem na obrazloženje amandmana, kažete koliko mi je vremena ostalo kao ovlašćenom predlagaču i vreme predviđeno za Poslaničku grupu? (Predsedavajuća: Kao ovlašćenom predstavniku Poslaničke grupe SRS-a, 15 minuta, a vreme na raspolaganju Poslaničkoj grupi je 60 minuta.) Manir svih mojih izlaganja ovih dana, u ime poslaničke grupe koja iz poznatih razloga nije prisutna, jeste da se trudim da ih na dostojan način predstavim, pošto da ih zamenim ne mogu, jer je reč o ljudima koji su kvalifikovani da govore o svim ovim temama, a tiču se najrazličitijih oblasti iz najšire moguće oblasti, kao što je zaštita životne sredine. Da bi razumela kakva je sadašnja slika kada je reč o ribljem fondu, za srpsku javnost su najprijemčiviji konkretni primeri, o kojima nemamo povratnu informaciju šta je usledilo posle. Reč je o akcidentu koji je bio vrlo neprijatan za sve nas i, kao takav, uklesan na duže staze kao loša uspomena. Reč je o masovnom pomoru riba u Bosutu. Da vas podsetim, tada je stradalo negde oko 45 tona ribe. Gospodine ministre, ispravićete me, ukoliko grešim, ali nisam uspela da nađem povratnu informaciju šta je dalje bilo i da li je neko odgovarao za ovako užasnu katastrofu. Verujem da je to prizor koji je sablaznio sve koji su imali prilike da gledaju ovakvu katastrofu. Ono što je kolega Dragan Stevanović, zajedno s kolegama, pripremio za ovu tačku dnevnog reda, jeste ono što se smatra zaštitom i unapređenjem ribolovnih voda, kao i flore i faune u njima, koja zahteva celovit pristup ukupnom naporu celokupne zajednice da se kroz sveobuhvatan sistem mera, postupaka i kontinuiranog rada, na najbolji, najbrži i najcelishodniji način doprinese ukupnom održivom razvoju Srbije. To podrazumeva donošenje adekvatne administrativne regulative, o kojoj danas pričamo. Možda bi bilo mnogo lakše da se priča na ovu temu kada bismo imali sliku u smislu povratnih informacija, na osnovu inspekcijskog nadzora, da li je ikada iko odgovarao na pravi način za ovako užasne događaje, kao što je bio ovaj slučaj u Bosutu. Sve ovo što je tema, na šta želimo posebno da skrenemo pažnju, jer mislimo da je to jedan od važnih problema, jeste podizanje svesti kada je reč o zaštiti, posebno, ribljeg fonda. Ispravićete me, takođe, ukoliko grešim, čini mi se da takvih edukativnih emisija u tom smislu, koje je potpisalo resorno ministarstvo, nema baš puno. S tim u vezi, potpuno je neshvatljivo da bar u periodu osnovnog školskog obrazovanja ne postoje predmeti koji bi se bavili temom zaštite životne sredine, a, u sklopu toga, i ribljeg fonda, odnosno održivog razvoja i korišćenja ribljeg fonda, kao nacionalnog bogatstva Srbije. Pri tom, zaista nas interesuje, obzirom na kvalitet voda, šta je od nacionalnog bogatstva Srbije ostalo, jer imamo informaciju da se najčešće diplomatskim misijama daje uputstvo da rečnu ribu nemaju tako često na svom stolu. Želeli bismo da znamo i precizan podatak vezan za fondove zagađenja reka. Onda bi nam, verovatno, bila jasna situacija sa ribljim fondom, ono što je SRS kroz amandmane mislio da popravi, a promakla mu je šansa. Koristim vreme predviđeno za Poslaničku grupu a tema je zaštita ribljeg fonda. Takođe smo amandirali član 3, gde smo tražili da se doda novi stav. Ovo govorim s namerom, zato što moje kolege nisu u mogućnosti da ovo obrazlože srpskoj javnosti, a mislim da bi javnost bila uskraćena za kvalitetna obrazloženja. Novi stav koji smo tražili da se doda bi glasio – Ribarskom području u nacionalnomparku ili drugom zaštićenom prirodnom dobru mogu se pripojiti delovi drugih ribarskih područja iz njihovih zaleđa, posebno u granicama područja posebnih namena ili zaokruženim geografskim i ekološkim celinama. Ministar aktom potvrđuje nove granice pridodatog ribarskog područja, a na podnet obrazloženi zahtev i program upravljanja od strane preduzeća koje upravlja nacionalnim parkom, odnosno staraoca zaštićenog prirodnog dobra. S obzirom na to da ne mogu da pričam o konkretnom amandmanu gospođe Božić-Talijan, koristim priliku da spojim amandmane na čl. 3. i 4. koje smo podneli. Na ovaj način bi se delovi ribarskih područja, koji su najčešće marginalni, pridodali ribarskim područjima nacionalnih parkova i zaštićenih prirodnih dobara, a programi zaštite i unapređenja životne sredine i održivog razvoja i zaštićenih područja primenjivali bi se i u pridodatim ribolovnim vodama, što bi omogućilo bolju i bržu zaštitu i unapređenje, ali i preciznije upravljanje pridodatim vodama, jer su kriterijumi i pravila ponašanja u zaštićenim prirodnim dobrima rigorozniji nego na ostatku prostora Republike i njenih delova. Ovo znači brži razvoj i jasnu perspektivu, bolju zaštitu za marginalne delove pojedinih ribarskih područja, na kojima se ni osnovni principi ne poštuju i ne sprovode. Koristim priliku da ono za šta smo ostali uskraćeni da čujemo direktno od kolega koji su podneli amandmane, i na član 4, o kojem je reč, ovom prilikom predstavim srpskoj javnosti. Pokušali smo da uložimo primedbu, odnosno da ispravimo, jer smo smatrali to za shodno, da se u stavu 3. broj 10 zameni brojem 5, uz obrazloženje da su do sada ribarska područja davana na korišćenje na pet godina. Reč je o vremenskom intervalu davanja na korišćenje ribarskih područja, da srpskoj javnosti bude jasnije. Praksa je kod dobrog dela korisnika pokazala da se neodgovorno odnose u prvih par godina i da tek u četvrtoj ili petoj urade nešto na unapređenju ribljeg fonda, odnosno poribljavanju. Ribarsko područje im najčešće služi kao dobar izvor prihoda, s minimalnim ulaganjima.Ako se daje na korišćenje na 10 godina, naše uverenje je da bi situacija bila još drastičnija, a manipulacija prisutnija. Sve to će se negativno odražavati na unapređenje i zaštitu ribljeg fonda, kao nacionalnog blaga, ali i na dobre polazne osnove za unapređenje i razvoj ribolovnog turizma i sveukupni ekonomski razvoj. Takođe, srednjoročni planovi upravljanja na 10 godina biće nerealni, jer je dug vremenski interval za relativnu procenu sveukupnog razvoja ribarskog područja, pa će pre biti spisak lepih želja, nego realna projekcija razvoja, što potvrđuje i praksa, što ima posledično negativnu razvojnu i zaštitnu komponentu i benefit za prirodu i riblji fond. Hvala.
Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Radovan Radovanović i ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 5. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine, koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Radovan Radovanović i ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 10, s predlogom da se stav 3. ovog člana briše i da dosadašnji st. 4. i 5. postanu st. 3. i 4. Stav 3. člana 10. Predloga zakona predvideo je da korisnik ribarskog područja, radi čuvanja ribarskog područja, može da angažuje i lica volontere, koji obavljaju poslove čuvanja ribljeg fonda kao pratnja zakonskom ribočuvaru. Volonter, kao pratnja ribočuvaru, nije definisan kao pravna kategorija ili kao neko zanimanje, niti je priznati pokretni svedok koji bi pred organima za prekršaje ili krivičnim sudom trebalo da svedoči o radu ovlašćenog ribočuvara, odnosno o zatečenim situacijama na ribarskom području. Za mesto i ulogu volontera u čuvanju ribarskog područja nisu predloženi uslovi, kao što su godine života, radno iskustvo, znanje iz ribolova, regulisana vojna obaveza, vozačka dozvola, osuđivanje ili neosuđivanje za krivična dela, poznavanje poslova obezbeđivanja, uzbunjivanja, a posebno nisu definisana službena obeležja, kao što su legitimacija, nadležnosti, ovlašćenja i odgovornosti ovog lica. Predlažemo da se ovaj član briše iz zakona.
Na član 10, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Aleksandar Pejčić i Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milan Dimitrijević.
Na član 10, podneli smo amandman da se posle stava 3. dodaje stav 4, koji glasi da volonter mora imati položeni stručni ispit za ribočuvara. Automatski, posle toga, stav 4. postaje stav 5, a stav 5. postaje stav 6. O čemu se ovde radi? Ribolovačka organizacija Srbije broji preko 300.000 ljudi. Očigledno je da ribolovačka društva ne mogu pokriti tako veliko ribarsko područje, da je potrebna dodatna pomoć čuvara volontera. Da bismo tog čuvara volontera stavili u neki status, da bi ga onaj koga on treba da kontroliše u načinu vršenja ribolova poštovao i da bi mu verovao, mora imati neki dokument. Apsurdno je da se neko u statusu volontera pojavi, da ga kontroliše, da ga ovaj pita neke osnovne stvari, a da on ne zna. Mislimo da ovaj amandman treba prihvatiti i da ti volonteri moraju imati položen ispit za ribočuvara. Zahvaljujem.
Na član 10, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Željko Tomić i Nikola Lazić i ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović i ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Reč traži narodna poslanica Marina Raguš. Izvolite.
Naravno, ne raspravlja se o amandmanu i zaista mi je drago što je resorno ministarstvo prihvatilo amandman mog kolege Vukovića, ali sam ja pokušavala bezuspešno da se javim na prethodnih nekoliko amandmana; niste me videli, pa koristim vreme kojim raspolaže moja poslanička grupa. Ono što smo mislili da se predloži čl. 5, 6, 10. i 13, pokušaću, zbog javnosti, kao doprinos SRS-a poboljšanju ovog predloga zakona, da sublimiram. Predviđa se da se u članu 10, posle stava 2, dodanovi stav, koji glasi – U nacionalnom parku ili drugom zaštićenom prirodnom dobru, čuvarska služba može da obavlja poslove ribočuvara u skladu s odredbama ovog zakona, uz obrazloženje da se na ovaj način vrše materijalne uštede, jer jedna služba, čuvarska služba "Ekološki rendžeri" obavlja kompletne poslove zaštite u nacionalnom parku ili drugom zaštićenom prirodnom dobru, a u skladu sa programima koji važe u njima, objedinjeno. SRS je, takođe, podnela amandman na član 13. i tu smo predvideli da se u stavu 1, posle tačke 6), dodaje nova tačka 7), koja glasi – i druge poslove u skladu sa programom upravljanja ribarskim područjem, uz obrazloženje da ribočuvari, pored pobrojanih obaveza, imaju i druge, kao npr. da učestvuju u poribljavanju, zaštiti ekoloških principa na vodi, pomoći ribolovcima i ribarima u rekreativnom, sportskom, pa i privrednom ribolovu, a sve u skladu sa godišnjim i srednjoročnim programom upravljanja ribarskim područjem. To je ovaj amandman koji je upravo postao sastavni deo zakona, ali smo smatrali da srpska javnost treba da zna da SRS, bez obzira na pisanje medija i opstrukciju, koju vodi s razlogom, koja će verovatno biti tema, ume da podnese smislene amandmane koji postanu sastavni deo zakona. Ovom prilikom, zahvaljujemo predstavnicima resornog ministarstva koji su, bez obzira na političku boju, usvojili ovakve amandmane. Hvala.
Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Živojin Stanković. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Željko Tomić, Milan Lapčević i Zoran Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Ono što se predvidelo amandmanom na član 19. jeste da se posle stava 2. dodaje stav 3, koji glasi: "Ministarstvo bliže propisuje formu, sadržaj i obim finalnog izveštaja o korišćenju ribarskog područja za period koji mu je ugovorom o korišćenju dodeljen", uz obrazloženje – Ministarstvo će propisati formu, sadržaj, obim i bitne elemente za finalni izveštaj korisnika koji ga je, na osnovu ugovora o korišćenju ribarskog područja, dobio na vremenski period predviđen ugovorom. Finalni izveštaj mora imati ekonomske, ekološke, edukativne i sve druge sadržaje koji će korisnika kvalifikovati ili diskvalifikovati na narednom konkursu na dodelu ribarskih područja i staviti ga na realnu procenu oko ispunjenja ugovornih obaveza prema Ministarstvu, što povlači prekršajne i krivične konsekvence za neispunjenje ugovora. Rekla bih da je i ovaj amandman prihvaćen. To nismo čuli. Sada mi je zaista drago, šalim se, nisam zlurada, ali da unesemo malo i veselih tonova, što je srpska javnost čula da je i ovako dobar amandman, u interesu svih nas, usvojen, ali možda je ovo poruka za sve nas koji govorimo i učestvujemo u raspravi u pojedinostima u ovim vanrednim okolnostima. Mi bismo morali, ipak, da poštujemo proceduru stvaranja i rađanja jednog zakona, pa bi bilo vrlo uputno da se nadležni odbori sastave mnogo pre, a ne u toku rasprave u pojedinostima. Mi bi onda imali izveštaj Vlade o pojedinim amandmanima. Ovo je, naravno, preporuka. Vi to sve najbolje znate. Zaista, nama je teško da učestvujemo u ovakvoj raspravi o ovakvom setu objedinjenih zakona i da dolazimo u situaciju da, recimo, nemamo stav Vlade, ili da se na brz i ekspeditivan način, skoro do nerazumevanja, prelaze određeni amandmani, tako da nam je teško i da pratimo koji je zakon na dnevnom redu. Mislim da bi to bilo u interesu svih nas, a predviđeno je Poslovnikom. Hvala.
Starajući se i, po članu 27, koliko god je moguće, da se uskladi rad radnih tela, zbog ogromnog broja amandmana koji postoje na sve tačke dnevnog reda, što je legalno i legitimno, ali se ipak radi o preko 3.300 amandmana koji su podneti, koje mi radimo i na odborima i na plenumu, zaista smo se potrudili da se to maksimalno uskladi, tako da se, u slučajevima kada imam, eventualno, naznaku da je amandman u razmatranju, konsultujem, pa narodni poslanik dobije usmeno u raspravi u pojedinostima izveštaj o tome da je, kao u slučaju amandmana narodne poslanice Lidije Dimitrijević na član 19, Vlada prihvatila amandman. Dakle, vodi se računa o tome da ne bude greške i da ne bude zabune. Ako se i desi omaška, da je ispravimo na vreme, a svakako, pre dana za glasanje. Saglasna sam s vama da bi za sve bilo sasvim udobno da su odbori mogli da rade ponedeljkom i petkom i da imamo gotove izveštaje. Ako izračunate 3.300 amandmana u radne sate i minute, to znači da bi ova sednica morala da traje duže nego naš četvorogodišnji mandat, što možda ne bi bilo loše, ali nije moguće. Hteli ste da nastavite još? Izvolite, narodna poslanica Marina Raguš.
Bez namere da vi i ja ulazimo u polemiku, ali redovno polemišemo bez ikakve negativne konotacije, vezano za unapređenje rada, ma koliko to bolno zvučalo, 3.300 amandmana jeste zaista veliki broj amandmana, ali pozadina svega je opštepoznata, to je nešto na šta opozicija ima pravo. Ne bih sada da ulazim u tu priču, zato što ovde ispred sebe imam kvalitetan materijal svih mojih kolega, koji želim da predstavim i kolegama i srpskoj javnosti. Međutim, ovde se zaista postavlja pitanje šta je svrha ovakvog brzog načina rada? Razumem opciju za koju ste se vi opredelili, a narod glasao, u smislu bržeg ispunjavanja standarda koje je naložila EU, ali mislim da, na prvom mestu, te standarde moramo da ispunimo sebe radi, svoje države i naših građana radi. Stoga mi zaista nije jasno, možda imam problem s logikom, zašto brzina ide ispred, uslovno rečeno, kvaliteta, a vrlo često dolazimo u situaciju, ja nisam član Odbora za zaštitu životne sredine, nemam uvid u rad tog odbora, ali može da se desi, kao što mi se danas desilo, da saznam od gospodina ministra kakva je bila atmosfera na Odboru, a da ne mogu pravovremeno da reagujem, pošto sam, sticajem okolnosti, jedni poslanik prisutan ispred SRS-a. Ovo govorim zato što komuniciram i s kolegama na ovu temu. Svima nama je u interesu što kvalitetniji rad, što kvalitetnija politička atmosfera, jer mislim da bismo tako svi mi imali koristi od toga, ne mi kao individue, već kao predstavnici volje nekih ljudi koji su uložili poverenje da ćemo dati sve od sebe da žive bolje. U tom kontekstu, mislim da je procedura jedno, ali ukoliko se ima ovo kao vrhunski, kategorički imperativ, onda bi možda trebalo razmisliti da neke rasprave treba duže da traju, a da budu kvalitetnije. Tako bismo, to je moje pojedinačno mišljenje, imali bolje zakonske predloge, koji će direktno uticati na život i sudbinu građana Srbije.
Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman na član 21. i da se posle člana 21. dodaju novi članovi 21a. i 21b. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 21. Nacrta zakona, s predlogom da se doda novi član 21. i da glasi: "Radi očuvanja i zaštite ribljeg fonda, ustanovljava se lovostaj za sve ili pojedine vrste riba na ribarskom području, kao i zabrana lova riba koje nemaju propisanu veličinu. Ministar bliže propisuje mere za očuvanje i zaštitu ribljeg fonda ". Iza ovog člana 21, dodali smo dva nova člana, 21a. i 21b, koji glase: "Ministar posebnim aktom utvrđuje zaštitu i održivo korišćenje crnomorskih migranata iz porodice jesetra (acipenseridae) i haringa (clupeidae) u zaštićenom prirodnom dobru ''Radujevac'' na Dunavu, a u skladu sa međunarodnom CITES konvencijom''. U članu 21b. predvideli smo da se, radi praćenja stanja životne sredine i zaštite i održivog korišćenja ribljeg fonda u ribolovnim vodama, osniva Savet za zaštitu i održivo korišćenje ribljeg fonda Srbije. Savez bi imenovala Narodna skupština Republike Srbije. Savet nije agencija, on prati primenu zakona o zaštiti i održivom korišćenju ribljeg fonda, usvaja program monitoringa i mera zaštite i očuvanja ribljeg fonda u Republici Srbiji i podnosi Narodnoj skupštini godišnji izveštaj o svom radu, ne Ministarstvu, ne nekom drugom telu, nego Narodnoj skupštini. ''Program monitoringa iz stava 3. ovog člana predlaže Ministarstvo i zaključuje ugovor s organizacijom koja ispunjava propisane uslove u pogledu kadrova, opreme i prostora. Ministar određuje organizacije iz stava 4. ovog člana koje ispunjavaju uslove za vršenje monitoringa i sa njima zaključuje ugovor.'' Želimo da napomenemo, kao posebnu vrstu obaveza koje proističu iz predloga ova tri člana zakona, da, prvo, Konvencija o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divlje flore i faune, Zakon o potvrđivanju Konvencije o očuvanju divlje flore, faune i prirodnih staništa, Zakon o potvrđivanju Konvencije o očuvanju migratornih vrsta divljih životinja, kao i ratifikovani sporazumi u oblasti ribarstva, obavezuju Republiku Srbiju da se moruna, jesetra, pastruga i haringa zaštite u svom prirodnom plodištu, a na kraju migratornog puta, od ušća Dunava u Crno more, do Hidroelektrane ''Đerdap 2'', odnosno ''Radujevca'' na tromeđi Srbije, Bugarske i Rumunije. Na osnovu Zakona o zaštiti životne sredine („Službeni glasnik Republike Srbije“ broj 66/91 do 53/95), Zavod za zaštitu prirode Srbije doneo je rešenje o prethodnoj zaštiti prirodnog dobra „Radujevac“, kojim je utvrđena obaveza korisnika ribarskog područja radi održivog ribarenja i dozvoljenog izlova migratornih riba familija acipenserida i klupeida, zbog ulova ribljeg mesa i čuvenog crno-kladovskog kavijara. Upravljanje prirodnim bogatstvom Srbije mora biti usklađeno s međunarodnim propisima koji se odnose na migratorne vrste, bilo da su ptice, ribe, divljač ili nešto drugo. Potrajnost privrednog prinosa divljači, riba i ptica odnosi se samo na period u kome migratorne vrste zadovoljavaju svoje ekološke, biološko-genetičke i druge potrebe u privremenoj prirodnoj baštini Republike Srbije, vrste, količine, period, način i metode ulova migratornih vrsta. Iz tih razloga, uređuje se CITES dozvolom i našim propisima. Predlaže se uvođenje institucije Saveta za zaštitu i održivo korišćenje ribljeg fonda Srbije, u koju bi Narodna skupština imenovala predstavnike nauke, korisnike ribarskog područja i samih ribara i ribolovaca. Savet bi pratio primenu zakona o zaštiti i održivom korišćenju ribljeg fonda. Hvala.
Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Ovaj amandman je postao sastavi deo Predloga zakona. Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
U članu 23, srpske javnosti radi, reč je o ribljim plodištima. Zaista bih želela da pročitam, kako bi bilo jasno šta smo želeli amandmanom da uradimo. Dakle: „Ministar određuje riblja plodišta na pojedinim delovima ribarskih područja, radi neometanog mresta riba. Korisnik može, programom upravljanja ribarskim područjem, odrediti pojedine delove ribarskog područja za riblja plodišta u određenom vremenskom periodu. U ribljim plodištima iz stava 1. ovog člana zabranjen je svaki vid ribolova, kao i bilo kakve druge aktivnosti koje ometaju mrest, razvoj i kretanje riba, osim ribolova u naučnoistraživačke svrhe. Korisnik ribarskog područja na kome se nalaze riblja plodišta dužan je da ih vidno obeleži, istakne zabranu ribolova, zabranu kretanja bez ovlašćenja i zabranu bilo kakvog drugog uznemiravanja riba i da preduzme sve potrebne mere koje obezbeđuju nesmetan priliv i odliv vode iz plodišta i druge mere integralnog upravljanja ribarskim područjem koje obezbeđuju funkcionalni integritet ribljeg plodišta.“ U stavu 2, na kraju rečenice, briše se tačka i dodaje tekst: „ili trajno“. Samo da podsetim, stav 2. glasi: „Korisnik može programom upravljanja ribarskim područjem odrediti pojedine delove ribarskog područja za riblje plodište u određenom vremenskom periodu“. Mi smo hteli da to bude trajno. Obrazloženje: Predviđena mera će na mnogim ribolovnim vodama trajno, u skladu sa naučnim, ali i iskustvenim saznanjima, omogućiti kontinuiranu zaštitu i, sledbeno tome, uvećanje ribljeg fonda na određenoj ribolovnoj vodi. Iskreno, nije nam jasno zašto resorno ministarstvo nije usvojilo ovaj amandman. Ono na šta smo hteli da ukažemo, jeste integritet plodišta i zato smo mislili da ta vremenska odrednica bude trajna.
Na član 24, amandman je podnela narodni poslanik Svetlana Stojaković-Milovanović. Ovaj amandman je postao sastavi deo Predloga zakona. Na član 24, amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su Odbor za zaštitu životne sredine, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, inarodni poslanik Siniša Stamenković. Ovi amandmani su postali sastavi deo Predloga zakona. Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman na član 25. i da se posle člana 25. doda novi član 25a. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a predlaže da se Predlogom zakona omogući postavljanje kaveznih sistema ili drugih objekata za uzgoj ribe u ribolovnoj vodi i da to odobri nadležno ministarstvo. Nema logike da se u susednim državama, odnosno u teritorijalnim vodama Hrvatske, sa 146 kilometara, i Rumunije, sa 220 kilometara, odobrava postavljanje ovih kaveza, a na našoj teritoriji ne. Članom 25a. predlažemo: ''Na ribolovnoj vodi zabranjeno je izvođenje radova kojima se narušava morfologija terena i integritet prostora, vrši opterećivanje glavnog vodotoka i njegovih pritoka industrijskim, otpadnim i fekalnim vodama, ribolov u doba migracija (jesen, zima, proleće), kao i u vreme mresta, po vrstama riba, pregrađivanje ribljih migratornih i mresnih puteva, bacanje i deponovanje organskog i neorganskog otpada u korito reke i njenih pritoka, promena vodnog režima (vodostaj) za vreme mresta riba, ribolov nedozvoljenim alatima, mrežama i sredstvima koja oštećuju jedine, uklanjanje prepreka u vodotoku, čime bi se ugrozilo prirodno stanište, ugrožavanje očuvanja prirodnog genetskog fonda i biodiverziteta'', a ne dozvoljava se postavljanje kaveza. Mislimo da je ovo nepopularna mera, da je ona sprečila privrednu aktivnost mnogih privrednih subjekata koji se ovom delatnošću bave i da bi istu trebalo odobriti. Nerazumno je da u istim tim vodama rumunski ili bugarski ribari koriste haringu, koriste druge vrste riba, a mi ne možemo koristiti ono što u Dunavu imamo.
Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a smatra da bi se, pošto su povezani, u čl. 27. i 29. morale izvršiti izmene, u smislu da se kod člana 27. stav 3, na koji je stavljen amandman, reči: „osim za hidroenergetska postrojenja instalisane snage veće od jedan megavat“ brišu“. Ne razumemo potrebu da se ovim članom, kako je dato u Predlogu zakona, veliki hidroenergetski sistemi amnestiraju od odgovornosti za događanja u biodiverzitetu velikih reka. Tražimo da se ta odredba vrati i da ostane i dalje u zakonu kao obaveza velikih hidroenergetskih sistema da u svojoj eksploataciji, odnosno u eksploatacionim poljima, ne mogu vršiti nijednu radnju koja bi bila direktno ugrožavanje hidroenergetskog potencijala, odnosno biodiverziteta naših voda. Kada se radi o članu 29, u slučaju da dođe do promene fizičkih, hemijskih ili bioloških odlika ribolovne vode, koje bi štetno delovale na riblji fond, moraju se primenjivati mere spasavanja, odnosno uklanjanja određenih posledica koje nastaju nepravilnim pristupom zaštiti ribljeg fonda, kao jedne od mera koje ovaj zakon propisuje. Predlažemo da su korisnici koji vrše ove aktivnosti iz st. 2. i 3. člana dužni da, po izvršenom ribolovu, podnesu izveštaj Ministarstvu, u kome bi eksplicitno objasnili šta su spasavali, a šta su sanacioni ribolovi koji bi mogli da budu i ekonomske prirode, ako bi se riba stavila u promet. Hvala.
Na član 29, amandman je podnela narodni poslanik Biljana Hasanović-Korać. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 29. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Dragan Šormaz, Zoran Nikolić i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, žao mi je što ministar nije tu, možda je ovo promaklo, ali mislim da je logično bilo da se ovaj amandman prihvati, a obrazložiću i daću primer zašto. U članu zakona o zaštiti i održivom korišćenju ribljeg fonda, u članu 30. stav 1, stoji da privredni ribolov na ribarskom području može da obavlja privredno društvo ili preduzetnik, a onda dalje ide – koji ispunjava uslove. Naš amandman predviđa da član treba da glasi: ''Privredni ribolov na ribarskom području može da obavlja privredno društvo i drugo pravno lice'', a ne preduzetnik, ''koje ispunjava uslove propisane ovim zakonom''. Mogu da kažem, u obrazloženju, tako smo i napisali, da je pravilnije koristiti termin ''drugo pravno lice'', nego termin ''preduzetnik'', jer je širi pojam, a daću vam i primer. Imate ekološka udruženja koja su grupa građana i koja održavaju i poribljuju određena mesta, zatim vrše ribarstvo i prodaju tu ribu, održavaju i imaju pravo to da rade. Na taj način se finansiraju kao grupa građana, do sada je bar to rađeno. Mislimo da je mnogo pravilnije da stoji – drugo pravno lice, jer na taj način i druga udruženja, poput tih ekoloških društava, kojih zaista ima u Srbiji dosta, predviđamo planom. Ovo je mnogo preciznije i bolje. Mislim da je ovaj amandman trebalo prihvatiti. Dalje je na Ministarstvu.
Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman da se posle člana 32. doda novi član 32a. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a smatra da bi ovim amandmanom na član 32, a kasnije i na član 33, bilo uputno da se ovim zakonom razdvoji dozvole za privredni ribolov, kao javna isprava kojom ribar stiče pravo na privredni ribolov, i dozvola kao godišnja ribolovna karta, koju bi izdao korisnik ribarskog područja, kao i da se razdvoji dozvola za sportski ribolov, odnosno rekreativni ribolov, kao pojedinačno pravo svakog sportskog ribolovca, s tim da on poseduje kartu Ministarstva, odnosno Republike Srbije, za sve ribolovne vode na teritoriji Republike Srbije i autonomne pokrajine, i ribolovnu kartu koju će mu izdavati korisnik ribarskog područja, sa cenom koštanja koju on određuje. Prema ovom nacrtu, gde smo podneli amandmane na čl. 32. i 33, razdelila bi se obaveza isplate ribarskih karata, odnosno ribolovne dozvole, Ministarstvu i ribarskih karata, odnosno ribolovnih karata i privrednih ribara i školskih ribolovaca koji bi se bavili rekreativno tim ribolovom. Smatramo da se na ovaj način tačno utvrđuju odgovornosti i jedne i druge kategorije ribolovaca koji se bave sportskim ili privrednim ribolovom i tačno utvrđuje ko izdaje karte, šta korisnici ribarskog područja vrše za račun Ministarstva za zaštitu životne sredine i ekologiju. Hvala.
Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 34, amandman je podneo narodni poslanik Predrag Mijatović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Miroslav Markićević. Ovaj amandman, s ispravkom, postao je sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman na član 39. i da se posle člana 39. doda novi član 39a. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a smatra da se ovim članom 39, kao krucijalnim i baznim članom Nacrta zakona o zaštiti i održivom razvoju ribljeg fonda, u stvari, utvrđuje i određuje pravo, tj. izmenom se uvodi jedinstvena dozvole za rekreativno i sportsko ribarenje na celoj teritoriji Republike Srbije, čime bi se omogućila efikasnija i brža evidencija rekreativnih i sportskih ribara, a time i da se vrši rekreativni i sportski ribolov u više ribarskih područja, ako za to ima mogućnosti od strane samog pojedinca, odnosno nosioca prava na sportski ili privredni ribolov. Predlogom novog člana 39a. precizira se ribolovna karta za rekreativni ribolov, kao isprava za obavljanje rekreativnog ribolova na određenom ribarskom području, koju izdaje korisnik, a korisnik izdaje ovu ispravu i određuje njen sadržaj, odnosno rok važnosti i cenu koštanja. Molim predstavnike Ministarstva da ovakav član usvoje.
Na član 39, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Aleksandar Pejčić, Dragan Šormaz i Milan Lapčević. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, u članu 39, koji reguliše i definiše dozvole za rekreativni ribolov, verovatno je omaškom ispušteno da se precizira ko izdaje te dozvole, tj. rečeno je da dozvole izdaje korisnik, s tim što nije rečeno o kom se korisniku radi. Ovde je potrebno preciziranje pojma – korisnik i treba dodati reči – korisnik ribarskog područja, jer se radi o konkretnom području, kao što je to urađeno u članu 36, gde se kaže – korisnik ribarskog područja namenjen za privredni ribolov itd. Potrebno je u članu 39. da se precizira ko je korisnik i našim amandmanom se to čini, jer se posle reči – korisnik, dodaju reči – korisnik ribarskog područja. Hvala.
Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39, amandman je podnela narodni poslanik Jelena Budimirović. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poštovana gospođo Čomić, opet dolazimo u situaciju da ne kažemo, prvo, šta je na Odboru za zaštitu životne sredine prihvaćeno u vezi s ovim amandmanom. Hvala.
Na član 41, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Miroslav Markićević. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 48, amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su Odbor za zaštitu životne sredine i narodni poslanik Siniša Stamenković. Ovi amandmani, u istovetnom tekstu, postali su sastavni deo Predloga zakona. Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 49. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Radovan Radovanović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 50, u poglavlju 6 – Nadzor, dodaju podnaslov i član 50a. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 51, amandman je podneo narodni poslanik Radovan Radovanović. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandmanna član 51. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 51, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 51, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 53. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 55. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 56, amandman je podnela narodni poslanik Branka Ljiljak. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 57. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 58. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 61. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 63, amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Siniša Stamenković.
Poslanička grupa PUPS-a je podnela amandman na član 63, s predlogom da se on promeni i da glasi: "Ugovori o ustupanju ribarskih područja koji su na snazi u momentu stupanja na snagu ovog zakona, prestaju da važe do kraja 2009. godine. Ministarstvo nadležno za poslove ribarstva će, najkasnije do kraja 2009. godine, raspisati konkurs za dodelu ribarskih područja na korišćenje". Smatramo da se ovim amandmanom član 63. zakona određuje da se dosadašnja podela ribarskih područja, koja je nedavno završena, zaustavlja, obustavlja, da nema povratnog i naknadnog dejstva, i da će se novim konkursom ribarska područja podeliti saglasno svim usvojenim i predloženim odredbama zakona o održivom razvoju i ribljem fondu. Hvala.
Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, amandman na član 65. podneo je Odbor za zaštitu životne sredine. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Predlagač nije prisutan, te zaključujem pretres Predloga zakona o zaštiti i održivom korišćenju ribljeg fonda, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI ŽIVOTNE SREDINE (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zlata Đerić, Saša Maksimović, Milan Radulović, Željko Tomić, Aleksandar Pejčić, Donka Banović, Nikola Lazić, Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević, Arsen Đurić, Vladimir Milentijević, Miloš Radović, Zoran Nikolić, Milan Lapčević, Milan Dimitrijević, Miroslav Petković, Milica Radović, Zoran Šami, Živojin Stanković, Vuk Dinčić, Srđan Miković, Lodi Gabor, Milan Stanimirović, Svetlana Stojković-Milovanović, Ljiljana Zdravković, Munir Poturak, Miroslav Marinković, Nebojša Ćeran, Čedomir Jovanović, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Vlatko Ratković, Dragan Aćimović, Elena Božić-Talijan, Milorad Buha, Milan Veselinović, Lidija Vukićević, Jadranko Vuković, Momčilo Duvnjak, Branimir Đokić, Dragan Živkov, Nikola Žutić, Nataša Jovanović, Jovan Damjanović, Lidija Dimitrijević, Boris Aleksić, Radiša Ilić, Vladan Jeremić, Gorica Mojović i Gordana Čomić, kao i amandman Odbora za zaštitu životne sredine. Narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Miroslav Petković i Milan Dimitrijević povukli su amandman koji su podneli na član 5. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Željko Tomić i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milan Dimitrijević.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, jedan od ciljeva i razloga donošenja ovih izmena Zakona jeste usklađivanje propisa sa standardima EU. Pošto je to tako, definicija u članu 1, odnosno tačka 18, po tim standardima EU glasi: "Emisija jeste neposredno ili posredno ispuštanje materija, vibracija, toplote ili buke iz izvora u postrojenju, u vazduh, vodu ili zemljište." Dakle, to je definicija i po IPPC-u. Ako ćemo da prerađujemo zakon po zakonima EU, hajde onda da primenjujemo ono što piše u tim zakonima. To je jedini razlog podnošenja ovog amandmana. Ako se već držimo nekih pravila, onda pravila treba da poštujemo. Zahvaljujem.
Na član 1, amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Živojin Stanković. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Nisam sigurna da li je kolega iz SRS-a, ali svejedno, član 2. jeste. Svakako, ne mogu da govorim o konkretnom amandmanu, ali klimanje glavom znači da jeste. Zbog javnosti, želela bih da pročitam član 2. Predloga zakona o proceni uticaja na životnu sredinu. U članu 3. stav 1, posle reči: "uklanjanje projekata", stavlja se zapeta i dodaju se reči: "odnosno postrojenja i opreme". U stavu 2, reči: "ili upotrebu", zamenjuju se rečima: "ili se koriste bez upotrebne dozvole". U stavu 3, posle reči: "vodoprivrede", dodaju se reči: "infrastrukture, metalurgije", a reči: "kao i za sve projekte koji se planiraju na zaštićenom prirodnom dobru i u zaštićenoj okolini nepokretnog kulturnog dobra", zamenjuju se rečima: "u skladu sa posebnim propisom kojim se utvrđuje lista projekata za koje se vrši procena uticaja". Nadam se da će ovo javnosti biti jasno. Preskočila bih sledeći stav. Ono gde smo mi intervenisali našim amandmanom, odnosno kolega Aleksić, jeste da projekti iz st. 1. i 2. ovog člana mogu biti predmet procene uticaja ako je njihovo izvođenje, odnosno upotreba, u skladu sa propisima kojima se uređuje planiranje i izgradnja. S obzirom na to da pretpostavljamo da je… Ne znam šta se dešava za stolom, ali mogu da nastavim. Uglavnom, to je još jedan primer da bi ovaj rad trebalo da bude malo sporiji. Mi bismo bili uhodaniji i mislim da bi srpska javnost imala zaokruženu sliku o tome šta se predviđa ovim zakonima i na koji način mi amandiramo. Dakle, u kontekstu člana 74. Ustava Republike Srbije, u kojem se, između ostalog, kaže – svako ima pravo na zdravu životnu sredinu i na blagovremeno i potpuno obaveštavanje o njenom stanju, s obzirom na to da zakon mora da bude vrlo precizan, da ne ostavlja prostor za slobodno sudijsko tumačenje, ono što smo mi hteli jeste da, umesto: "mogu biti predmet procene uticaja ako je njihovo izvođenje, odnosno upotreba u skladu sa propisima", reč: "mogu" zamenimo rečju: "moraju"; time bi bilo zaista jasno da tu nema prostora za ''može, a i ne mora''. Dakle, preciznosti radi, mi smo intervenisali da ovo u članu 2. bude obaveza. Hvala.
Konsultacije koje sam imala bile su zbog mog opažanja da vi govorite o amandmanu na zakon o proceni uticaja na životnu sredinu. To je zakon koji smo prošli u pretresu u pojedinostima, a trenutno radimo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti životne sredine, ali vi imate svoje vreme, pa ga koristite onako kako smatrate. Pošto pratim i tekst amandmana i osnovni tekst zakona, uvek proverim da li sam pogrešila. Vi ste govorili o zakonu o proceni uticaja, a ovo je zakon o zaštiti životne sredine. Na član 2, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Donka Banović, Nikola Lazić i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Ima reč Donka Banović.
Hvala, gospođo Čomić. Grupa poslanika iz DSS-a je podnela amandman na član 2. koji, u stvari, menja postojeći zakon, jer su ovo izmene i dopune Zakona o zaštiti životne sredine. U suštini, amandman se odnosi na to, već sam o tome govorila, da bi izveštaji koji se rade o stanju i zaštiti životne sredine trebalo da dolaze u Narodnu skupštinu na razmatranje i na usvajanje. Ovo nije samo zakonodavno telo, Narodna skupština mora da ima i kontrolnu funkciju, ali tu funkciju retko koristimo. Amandman se sastoji u tome da smatramo da izveštaji treba da budu dostavljeni Narodnoj skupštini, bilo da se razmatraju u plenumu, ili da se razmatraju u odgovarajućem odboru, odnosno Odboru za ekologiju. Pročitaću kako predlažemo da treba da glasi stav 5: ''Na osnovu podataka i evidencije o izvršenju planova, programa i osnova, ministarstvo nadležno za poslove životne sredine, u saradnji sa drugim nadležnim ministarstvima, jedanput u dve godine priprema izveštaj o realizaciji Nacionalne strategije i podnosi ga Narodnoj skupštini Republike Srbije''. Hvala.
Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Milica Vojić-Marković.
Gospođo predsedavajuća, ako se složite, govorila bih najpre o amandmanu koji smo podneli u ime Poslaničke grupe DSS-a, a zatim bih koristila vreme koje imam kao ovlašćeni predstavnik, a koje nisam koristila. Ovaj amandman je na član 4. To je u starom zakonu član 16. stav 1. Smatrali smo da treba da se promeni i da glasi: "Pravno ili fizičko lice koje obavlja aktivnosti, to jest intervencije u životnoj sredini u toku kojih može doći do degradacije životne sredine dužno je da izvrši remedijaciju ili na drugi način sanira degradiranu životnu sredinu, u skladu sa projektima sanacije i remedijacije." Zašto smo podneli ovaj amandman? Smatramo da je definicija koju smo dali delimično bolja, jer akcenat stavljamo na aktivnosti i na radnje koje mogu ugroziti životnu sredinu. Osim toga, ova definicija, kako smo je postavili, potpuno je u skladu sa definicijom degradacije koju ste dali u ovom zakonu. Citiraću: ''Degradacija životne sredine jeste proces narušavanja kvaliteta životne sredine koji nastaje prirodnom ili ljudskom aktivnošću, ili je posledica nepreduzimanja mera radi otklanjanja uzroka, narušavanja kvaliteta ili štete po životnu sredinu, prirodne ili radom stvorene vrednosti''. To u slučaju Predloga o izmenama i dopunama Zakona, u članu 4, nije slučaj. Sada bih govorila, u vremenu koje imam kao ovlašćeni predstavnik DSS-a, o ovom drugom setu zakona. Namerno sam prekinula ovakav način rada, zato što smatram da je degradacija i ovog parlamenta i zakona koji su pred nama. Više puta sam istakla da DSS smatra da je ovaj set zakona i te kako važan i da mu treba dati značaj i time što nećemo raditi kao da teče neka rasprodaja, ili da je neka aukcija na delu. Prosto, nekoliko ljudi nas je srelo u pauzi i pitalo nas je šta se to dešava u Skupštini; kažu, samo čitaju i prelaze. Hoću da podsetim i građane o kom setu zakona je reč. Pre svega, imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o proceni uticaja na životnu sredinu,Predlog zakona o zaštiti vazduha, Predlog zakona o zaštiti prirode, Predlog zakona o zaštiti od buke u životnoj sredini, Predlog zakona o zaštiti i održivom korišćenju ribljeg fonda i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti životne sredine. Mada smo mi, kao deca, naučili jednu prilično laku lekciju, da se babe i žabe nikako ne sabiraju, izgleda da predlagač koji je napravio ovakav dnevni red tu dečiju lekciju nije naučio, jer je pred nas stavio set i te kako važnih zakona, potpuno različitih po svom duhu i prirodi; jedino im je zajedničko to što se mogu uvrstati u kategoriju ekoloških zakona. Uz to, način na koji smo radili, pretrčavali i preletali preko ovih zakona, prilično je neozbiljan, jer ne ostavlja nikakav trag, a DSS i njeni poslanici su se zaista trudili da svojim učešćem na ovoj sednici ostave trag, jer smatramo da je to jako važno, ne samo za sve građane naše zemlje, nego, pre svega, za budućnost ove zemljei decu ove zemlje. Ovaj set zakona koji je bio pred nama, i koji je još uvek pred nama, otvorio bi, da smo o njemu raspravljali na jedan dostojan način, niz tema i niz problema, pa smo, otvaranjem tih tema, mogli da zaista doprinesemo poboljšanju ovih zakona, ali i poboljšanju mesta ekologije u ovoj zemlji. Hoću da govorim o samo nekim od ovih problema, jer je stav DSS-a bio da se o ovim temama govori tako što su se otvarali problemi na koje su postojali odgovori od strane Ministarstva, postojali su odgovori od strane poslanika koji su govorili, ali, prosto, treba otvarati na taj način teme. U krugu lozničke fabrike "Faka" nalazi se 15 do 20 tona otpadnih cijanidnih soli. One se nalaze na potpuno otvorenom prostoru i jedina zaštita se sastoji u tome što su ograđene žicom i što postoji vidno upozorenje da je to opasan otpad. Naravno, govorim o tome kakav je to odnos, da li je adekvatan ili nije, tim pre što se prva stambena zgrada nalazi na svega 50 metara odatle. U "Zorki - obojena metalurgija'', to je deo fabrike "Zorka", koja se nalazi u restrukturiranju, nalazi se 5.000 metara kubnih opasne materije cink-sufata, smeštenog u rezervoare. Ovaj rastvor sadrži teške metale, 10 tona olova, pet tona nikla, tri tone kobalta, 500 tona cink kiseline. Da li tu postoji realna opasnost, s obzirom na to da se, zbog besparice, ne drže adekvatno? Opet Loznica, "Viskoza". Setimo se da je postojao akcident kada se "Viskoza" zapalila. Dakle, ima ogromne količine opasnog otpada i one moraju da budu izvezene, jer više nemamo mesta gde bismo mogli da ih skladištimo, a radi se o 500 tona ugljen-disulfata, 20 tona cink-sulfata, dve i po tone amonijum-hidroksida, 800 litara formaldehida, plus velike količine rastvora. Gde nastaje problem, a taj problem je realan u ovoj zemlji? Mi smo jedan deo preduzeća prilično neuspešno prodali, vlasnici ne skladišteadekvatno materije koje se nalaze tamo, niti mogu da rade, jer ne ulažu u ta preduzeća. Za jedan deo preduzeća koji je prodat, raskinuti su kupoprodajni ugovori. Neka preduzeća su u stečaju ili rade sa gotovo simboličnom proizvodnjom, pa se na taj način otpad zaboravlja i on više nije ničija briga, niti je adekvatno skladišten, na nekim delovima je potpuno neuskladišten. Onda se postavlja pitanje, da li je moguće da to što je opasna materija, a nalazi se na dohvat ruke svakome, predstavlja nekakav izazov državi da odgovori na to? To što neka fabrika pripada nekom pojedincu, ili je fabrika u stečaju, ili je preduzeće pred raspadom, ne može biti nadležnost samo tih ljudi koji su to kupili ili preprodali, ili su u ne znam kom postupku, to je, pre svega, nadležnost države, država mora da bude odgovorna za zdravlje građana. Kada govorim o drugom delu zakona, recimo, zakonu o zaštiti vazduha, to jeste sistemski važan zakon, otvara izuzetno veliki broj problema. Mi imamo, nažalost, veliki broj zagađivača, imamo velika termoenergetska postrojenja u Obrenovcu, u Kostolcu, u Kolubari. Imamo hemijsku industriju i metalurške komplekse koji su locirani u Pančevu, Novom Sadu, Kruševcu, Boru, Smederevu. Recimo, imamo problem Pančeva. Ako izuzmemo zaista smešne situacije kada je u predizbornoj kampanji zvonilo na uzbunu bez ikakvog razloga, u Pančevu postoji i te kako realan problem kumulativnog zagađenja vazduha, zbog koncentrisanog petrohemijskog i rafinerijskog kompleksa i Azotare. Takođe, imamo problem zagađenja vazduha tamo gde su locirane cementare. Moram ponovo da pomenem, to sam govorila kada sam govorila u načelu, da između Ministarstva životne sredine i Vlade, s jedne strane, i cementara, s druge strane, postoji memorandum i taj memorandum predstavlja pokušaj Ministarstva da rukovodi upravljanjem procesa. Jeste u jednom delu on dobar, u smislu što na neki način imamo barem kontrolu. Moram da napomenem da je u tom memorandumu još 12% ukupne utrošene energije koja može da ide iz alternativnog goriva, i to su gume, otpadna ulja i boje i niz drugih vrsta otpada. To govorim upravo iz razloga što Odbor za zaštitu životne sredine, skupštinski, dobija vrlo često pritužbe građana iz svih gradova. Oni se žale na to da cementare, recimo, kao gorivo troše gume. Smatraju da je to neadekvatan način, da time ugrožavaju zdravlje građana tih sredina. Ja moram da vas podsetim na skoru priču iz Kosjerića, gde je napravljeno nekoliko vrlo važnih propusta, koji nisu morali da budu napravljeni – jedan od njih je obaveštavanje javnosti. Smatramo i ponovo podvlačimo da je vrlo važno da javnost u svakom segmentu, dakle, i građani i stručna javnost i lokalna samouprava, pre svega, budu potpuno upoznati s onim što se dešava na njihovoj teritoriji i da mora da se uspostavi lanac obaveštavanja. Zapravo, to što se nešto ne zna do kraja, predstavlja realnu opasnost od panike. Jedan od problema koji je nastao u Kosjeriću jeste panika. S druge strane, drugi problem koji je nastao u Kosjeriću, koji je rešen zahvaljujući Ministarstvu, jeste to što je onaj ko je kupio centralu koristio vrlo staru tehnologiju. Ta tehnologija nije mogla adekvatno da odgovori na zaštitu životne sredine i sasvim je bilo uputno zabraniti takav način upotrebe guma. To je dobro odrađeno u tom delu, ali mislim da je bilo poprilično kasno. Uspeli smo da ne zaštitimo životnu sredinu, time što smo reagovali tek onda kada su građani inicirali. Odmah da odgovorim ministru, koga, nažalost, nema ovde danas, jer je rekao da smo mi sve ove podatke dobili upravo zahvaljujući Ministarstvu, jer je Ministarstvo dalo medijima da ih objave. Nažalost, nije tako. Mi smo ove sve podatke dobili tako što je bio nekakav akcident, dogodilo se da su se građani pobunili, da su pisali žalbe, da su molili, i tek onda smo mi dobili nekakve informacije. S druge strane, ima puno situacija gde uopšte nemamo informacije. Ja ovde kod sebe imam bar pet takvih slučajeva, gde su ljudi poslali dopise i molbe da to na neki način prosledimo Ministarstvu, upravo posle one prve sesije, kada smo govorili u načelu o zakonima. Još nešto moram opet nešto da kažem, mada mi je neprijatno da stvari ponavljam. Smatram da je ponavljanje u ovom slučaju vrlo značajno. To je nešto što govorim zbog toga što javnost mora da bude upoznata sa stvarima kao što je spaljivanje tih, recimo, alternativnih izvora, kao što su gume, boje i ostalo. Naravno da se plašimo da će se razvojem dioksina doprineti da životna sredina bude opterećena i da zdravlje građana bude na neki način i realno ugroženo. Zapravo, mora jasno da se kaže da se spaljivanjem u zatvorenim postrojenjima, na temperaturi od 1.400 stepeni, uz adekvatno vođenje procesa, oslobađa jako mala količina dioksina i da je ona u tim količinama dozvoljena čak i u EU. Naravno, prvo sam to morala reći, dioksin je otrovan gas. Mnogo je realnija opasnost za sve nas građane ako taj dioksin gori na otvorenom, na niskim temperaturama, a upravo je to slučaj kada se upale kontejneri; upravo je to slučaj kada na divljim deponijama vidite da neprekidno tinja vatra i da se pojavljuje dim; upravo je to slučaj kada se za Petrovdan upale one silne gume, pa apelujemo svi da to ne rade. Znači, građani i te kako mogu ovde da doprinesu sami da svoju životnu sredinu zaštitimo na taj način. Šta još mogu da kažem? Dakle, govorim ponovo o Kosjeriću. Mislim da je eskalacija problema jako loš način da rešimo problem. Problem da se rešava i razrešava sve dok postoji mogućnost da sprečimo zagađenja, a ne tek onda kada zagadimo svoju životnu sredinu, a mi ovim zakonom pokušavamo da je popravimo. Još nešto mora da se kaže. Ponoviću još jednu važnu stvar. Zakon o integrisanom sprečavanju i kontroli zagađivača životne sredine kaže da do 2015. godine sve industrijske grane moraju da prilagode svoju tehnologiju, jer će se na taj način dobijati integrisane dozvole. Vrlo je važno da se to učini do 2015. godine, a mislim da su svi, barem u ovom delu industrije, energetike i ostalog, upoznati s ovim i oni polako pripremaju svoj prelaz na te tehnologije. Rekla bih još jednu stvar – gorivo. Mi smo, kao Poslanička grupa, predlagali to. Problem saobraćaja ugrožava kvalitet vazduha. Naravno, to je u vezi s ovim drugim zakonom o zaštiti od buke. Potrebno je razmotriti uvođenje diferencirane naknade za cenu olovnog i bezolovnog benzina do 2010. godine. To je ta 2010. godina, koja je u skladu s Nacionalnom programom za zaštitu životne sredine. Na takav način, diferencirana sredstva ostvaruju prihode i ti prihodi od naknade treba da budu namenski iskorišćeni za stvaranje tržišnih uslova za brži prelaz na bezolovni benzin. To je naš predlog i smatram da treba da bude ozbiljno razmatran. Smatram da smo ovaj zakon i ovaj set zakona obradili sa svih strana i da treba da mu se posveti pažnja kakvu zaslužuje. Za nas, kao Poslaničku grupu DSS-a, ovaj set zakona, koje sam navela na početku mog izlaganja, zapravo je odgovor države na zagađivače, na zagađivanje životne sredine i na štetu koju, na kraju, u obliku ugrožavanja svog zdravlja, trpe građani. Smatram da država mora da bude potpuno otvorena, da objasni građanima, koji nikada nisu, niti mogu biti protiv održivog razvoja, dakle, da objasni građanima da ovim setom zakona i svim ovim zakonima iz oblasti životne sredine ona samo doprinosi zdravlju građana, da bude na nekom drugom nivou. Evo, ja ću ovako završiti sada i biću jako zadovoljna ako posle ovog mog izlaganja ne budu stizale poruke – da mi danas ovde radimo na nekoj aukciji ili na nekoj rasprodaji. Hvala.
Reč je tražila narodna poslanica Marina Raguš. Izvolite.
Ja mogu samo da se pridružim koleginici iz DSS-a i samo da dodam – ko preživi ovo, imaće o čemu da priča. Zaista je neverovatna brzina približavanja Evropskoj uniji. Nadamo se da će ovako grupisan dnevni red i ovakva sistemska rešenja zakona o zaštiti životne sredine doprineti da živimo u čistijem okruženju, da naš grad izgleda desetostruko bolje, da naš imuni sistem bude otporan na najrazličitije promene. Nažalost, bojimo se da to neće biti tako. Mi u ovom drugom setu zakona, konačno, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti životne sredine, imamo podosta toga da kažemo. Slažem se s prethodnim govornikom da su, najčešće, to informacije i podaci koji se dobijaju tako što su se građani javljali iz određenih mesta države Srbije, s određenih lokacija, prijavljujući određene nepravilnosti kada je reč o održivom razvoju životne sredine. Šta je bio sledeći put? Mapa puta za nas poslanike je da se obratimo zvaničnim državnim institucijama, da potražimo zvanične podatke, s obzirom na to da je reč o vrlo osetljivoj oblasti, ali tu smo nailazili na probleme. Recimo, ono što je nas interesovalo jeste – ekonomska vrednost štete prouzrokovane raznim dejstvima životnu sredinu. Došli smo do saznanja da sve vreme pričamo o tokovima zagađivanja, a ne o fondu zagađenja, što je, takođe, zaprepašćujući podatak. Tu su predstavnici Ministarstva, pa će me, ako imaju neki drugi podatak, ispraviti, a na to utiče i to što je država slepa, recimo, za period agresije. Raspitivala sam se i ne znam kako je to moguće, s obzirom na to da je informacija koju SRS ima bila obrađena 2000. godine. Jedna takva se nalazi u Ministarstvu inostranih poslova, jer je bila od izuzetnog značaja i trebalo je da pokrene određene zvanične reakcije na upotrebu nedozvoljenih borbenih sredstava, kao što su hemijsko, biološko i radioaktivno oružje. Primera radi, na Hirošimu i Nagasaki je bačeno 740 grama osiromašenog uranijuma, a na SRJ 1,5 tona. Do dana današnjeg, nekoliko puta smo, čak smo, vrlo verovatno, dosadili svim prisutnim, pokušavali da dobijemo zvanični podatak o tome da li je postojao zvaničan protest, apel, podnesak, koji bi trebalo da utvrdi odgovornost onih koji su delovali oružjem koje je zabranjeno svim mogućim konvencijama. Ministar je, dok je odgovarao danas na mnoga pitanja, koja je grupisao u nekoliko grupa, prenebregao odgovor na to pitanje, ali prvo pitanje je bilo – šta bi bilo koja država u svetu, u sličnoj situaciji, da se desi agresija na njenom delu teritorije, da druga država upotrebljava oružje za masovno uništenje, koje je na dugom štapu i u bliskoj i daljoj budućnosti apsolutno onesposobljava pokoljenja i pokoljenja generacija, populacije na tom delu teritorije, uradila? Bojimo se, i to je stav SRS-a, da nikada nećemo dobiti, ili makar ne u ovom mandatu, odgovor na to pitanje, jer bi zvaničan odgovor značio i određenu zvaničnu reakciju, u smislu da članice NATO-a moraju da odgovaraju za potpunu derogaciju životne sredine. Dalje smo se potrudili da konsultujemo određene izveštaje i analize stručnjaka, pa tako možemo da osporimo zvanično slepilo resornog ministarstva da je Ruska vojna akademija radila određena istraživanja o periodu o kojem je reč, a tiče se NATO agresije, da tu postoje konkretni podaci o broju preleta, naravno, i naša vojska je to radila, ali su radili i neki stručnjaci, u smislu procene ekonomske štete kada je reč o fondu zagađenja. S obzirom na to da je bilo reči o nekoliko naslova koji su nam bili zanimljivi, utrošili smo silno vreme proučavajući knjigu Ala Gora, koja je za nas potpuno neprihvatljiva, i to moram da vam kažem, na prvom mestu, zbog toga što se u toj knjizi uopšte ne pominje period agresije i period udara i dejstvovanja krstarećim raketama - tomahavk, koje u proseku nose od 20 do 40 kilograma osiromašenog uranijuma, kao i dejstvo hemijskog i biološkog oružja i drugih vrsta oružja koja su bila oprobana na delu teritorije SRJ. Šta smo uradili? Pokušali smo da uporedimo ono što ste prezentovali kao zvanične podatke vezane za investiranje i sanaciju samo tokova zagađenja, ali, nemamo sliku kakvo je zaista stanje životne sredine na teritoriji Srbije. Danas smo pomenuli nekoliko akcidenata, zbog kojih smo stavili prst na čelo, da se desetine hiljada tona otpada nalazi u fabrikama koje ne rade, ne funkcionišu, ne postoje, da taj otpad predstavlja užasno veliku smetnju i potencijalnu opasnost za životnu sredinu i zdravlje ljudi, da se dešava da su fabrike sagrađene u gusto naseljenim mestima, da se otpad odlaže na lokacijama koje su naseljene ljudima, što će reći da imamo predstavu kako bi to trebalo da izgleda u narednom periodu, u smislu strategijskog rešenja u ovim predlozima zakona, ali nemamo predstavu kako će da se sprovode planovi i aktivnosti, koliko će to da košta i ko će biti nosioci tih aktivnosti, s obzirom na to da znamo da su ljudski resursi ovde problematični. Postoji intencija da se centralizuju sredstva, s obzirom na to da su, kako smo čuli tokom rasprave, lokalne samouprave zloupotrebile, nenamenski koristile sredstva predviđena za održivi razvoj životne sredine, a onda nam nije jasno kako ćete sa strategijskog plana delovati lokalno. Bojimo se, na osnovu određenih primera, pričali smo o tome, da se ne ponavljam, kada je reč o Surdulici i Vlasini, na primer, da su prilikom promene vlasti obustavljeni vrlo značajni projekti, koji su se ticali oko 50 hiljada stanovnika. Dakle, reč je o životima ljudi, a ne o političkim poenima. Možemo da variramo ovo i na sledeći način, da izrazimo sumnju da će danas-sutra bilo koja vlast koja se promeni na republičkom nivou selektivno da opredeljuje sredstva određenim lokalnim samoupravama. Uporednom analizom smo došli do zaključka da su određeni samoprioriteti i prioritetne lokacije koje predstavljaju crne tačke kada je reč o održivom razvoju životne sredine. Možemo da razumemo to na sledeći način, da zaista nedostaju ogromna finansijska sredstva, kojima bi trebalo da životna sredina bude tretirana na način da svaki čovek živi životom dostojnim čoveka. Poredili smo zvanične podatke i sve ono što su bili akcidenti, pa smo dobili nalaz inspektora, a tiče se stanja životne sredine u Pančevu 2008. godine, koji se nalazi na vašem sajtu. Na osnovu tog nalaza, da ne ponavljam sve ono što piše, što smo u prethodnom, odnosno prepodnevnom delu rasprave rekli, konstatuje se da je nivo zagađenja vazduha u Pančevu, ipak, zabrinjavajući. Ima pomaka, političke korektnosti radi, jedna godina je bolja, druga lošija, ali problem ostaje. Ono što nas je zanimalo, a mislim da većina ljudi može da shvati problem kontrole tokova zagađenja, pa i fondova zagađenja, nadam se da ćemo jednoga dana imati makar izveštaj koji će vrlo jasno da prikaže stanje životne sredine, jesu ekonomske kategorije, koliko to košta. Kada imamo ekonomsku kategoriju, onda na neki način možemo da razvijamo dalju sliku u kom vremenskom periodu bi trebalo da se sanira ono što jeste tok zagađenja na godišnjem nivou, da ne govorimo o projekciji koja bi trebalo da bude veća od pet, ili da traje negde do 10 godina. To nismo dobili. Dobili smo rasute podatke, u smislu investiranja pojedinih fabrika koje jesu zagađivači i, otprilike, podatke koji bi trebalo da govore o određenim projektima, kreditiranju određenih finansijskih institucija i standardima Svetske banke, kao i mišljenje Svetske banke o određenim lokacijama i projektima, koliko su oni sprovodljivi i na koji način utiču na održiv razvoj životne sredine. Međutim, sve to na stranu, nemamo pretpostavku fonda zagađenja. Ako sve vreme tretiramo, garantujem vam da na osnovu svih ovih podataka to može da se zaključi, samo tokove zagađenja, a ne fond zagađenosti vode, vazduha i zemljišta, onda ne govorimo i ne možemo da govorimo o održivom razvoju životne sredine, pa samim tim ne možemo da govorimo ni o zdravlju građana Srbije. Nemamo podatke o tome kako izgleda fond zagađenosti države Srbije, iz prostog, ali bolnog, razloga, zbog kog se to prećutkuje, i nećemo čuti od ovog sastava izvršne vlasti, a to je period agresije, koji je na duže vreme, za nekoliko generacija, definitivno derogirao životnu sredinu na teritoriji Srbije. Stoga bih prisutne predstavnike Ministarstva molila da makar u nekom doglednom periodu dobijemo podatak efekata NATO agresije na stanje životne sredine, kao i finansijsku konstrukciju. Šta to znači za fond zagađenja? Koliko para treba da se sanira ono što će mnoge generacije posle nas da trpe, a definitivno će značiti sve genetske promene s kojima se pokoljenja rađaju u državi Srbiji, urušavanjem imunog sistema, kao posledice korišćenja nedozvoljenog oružja? To će značiti da možemo da razmišljamo na sledeći način, kako da saniramo već bespovratno oštećenu životnu sredinu, a samim tim i zdravlje državljana Srbije. Hvala.
Da li još neko želi reč povodom ovog amandmana? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Željko Tomić, Aleksandar Pejčić i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? Samo se prijavite, gospođo Vojić-Marković, izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Poslanička grupa DSS-a je podnela amandman na član 22, odnosno član 5. u ovim izmenama i dopunama, da se posle reči – indikatora, dodaju reči – i parametara. Dalji tekst ostaje isti. Šta je naše obrazloženje? S obzirom na to da su indikatori implicitni pokazatelji, smatrali smo da je potrebno uvesti eksplicitne pokazatelje, odnosno parametre, za ocenu rizika od degradacije zemljišta. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 7, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Vladimir Milentijević, Donka Banović i Milica Radović. Da li neko želi reč? Reč ima gospođa Donka Banović.
Gospođo predsedavajuća, hvala vam. Naš amandman se odnosi na član 7, koji menja član 29. postojećeg zakona o zaštiti životne sredine. Mislim da nije dobra izmena koja se predlaže. Pročitaću vam kako stoji u predlogu: ''Upravljanje opasnim materijama vrši se pod uslovima i na način kojim se obezbeđuje smanjenje rizika od njihovih opasnih svojstava po životnu sredinu i zdravlje ljudi, i to u procesu proizvodnje, skladištenja, korišćenja i odlaganja''. Mislimo da naš amandman treba prihvatiti, zato što je bolje definisano, a to ljudi koji rade u ovoj oblasti znaju, da su sve opasne materije opasne i da treba obezbediti smanjenje rizika od udesa, tako da mi predlažemo da stav 1. člana 29. glasi – upravljanje opasnim materijama vrši se pod uslovima i na način kojim se obezbeđuje smanjenje rizika od udesa, i to u procesu skladištenja, korišćenja i odlaganja. Zašto? Zato što su opasne materije opasne materije. Njihova opasnost je konstanta, a samo se menjaju proces skladištenja, korišćenja i odlaganja. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 7, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Aleksandar Pejčić, Zoran Nikolić, Milan Lapčević i Željko Tomić. Da li neko želi reč? Gospodin Lapčević, izvolite.
Poštovana predsedavajuća, na član 7. smo podneli amandman koji glasi da se stav 3. u članu 29. briše. Zašto smatramo da je ovo potrebno promeniti, odnosno izbrisati ovaj stav? U ovom članu, u stavu 3, definiše se ko propisuje uslove za skladištenje opasnih materija. Kaže se da uslove za skladištenje opasnih materija propisuje ministar za zaštitu životne sredine, u saradnji s ministrom za zdravlje, ministrom za bezbednost, ministrom za unutrašnje poslove. Smatramo da uslovima skladištenja opasnih materija, pre svega, treba da se bavi MUP, jer je to u direktnoj nadležnosti ovog ministarstva, a da Ministarstvo životne sredine, prosto, mora da bude uključeno u tu priču, ali ne i da ministar bude nadležan za konačno davanje uslova za skladištenje opasnih materija, te je najlogičnije da se ovaj član u ovom stavu briše. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? Gospodin Milan Dimitrijević, izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Kada se pojavi amandman koji kaže da se jedan član zakona briše, moraju da postaje valjani razlozi zbog čega se to briše. Ti valjani razlozi, koje ću navesti ovde, jesu da mi u naše zakonodavstvo pokušavamo da uvedemo nešto što je novina u EU, bez ikakvih kriterijuma. Ne znamo šta će se dogoditi s tim novim zakonodavstvom u EU bez prethodne analize efekata, primene identifikacije problema koji se mogu prijaviti, kao i uzroka tih problema u zemljama EU, pa i u Republici Srbiji. Dakle, mi idemo tri koraka ispred, pokušavajući da ugradimo nešto od zakonodavstva EU, a da ne znamo krajnje efekte tih novih zakonskih odredaba. Da li smo mi, uopšte, završili sve poslove unutar naše zemlje? Hajde da se baziramo prvo na te probleme. O tim problemima je gospođa Milica Vojić-Marković govorila petnaestak minuta, pominjući cementare, pominjući Fabriku viskoze, bivšu Fabriku FAK i ''Helios- boje'' i 300 ekoloških akcidenata u Srbiji. Sada pokušavamo da ugradimo nešto u naše zakonodavstvo, a nemamo nikakvih iskustava o tome. To su valjani razlozi zbog čega bi ovaj član zakona trebalo da se briše i smatramo da takav član u našem zakonodavstvu, pogotovo kad se radi o zakonu o zaštiti životne sredine, ne treba da postoji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 11, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Nikola Lazić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, u toku procedure. Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? Gospođa Raguš, izvolite.
Ne mogu da pričam o konkretnom amandmanu, ali mislim da javnosti u Srbiji, kada ne postoji predstavljanje člana, nije baš najjasnije šta se želi amandmanom. Naš amandman imate s obrazloženjem. Nadam se da ću ono što želim dalje da govorim, u vremenu koje je predviđeno za Poslaničku grupu, koju, nažalost, samo ja predstavljam, učiniti na način dostojan ljudi koji su se potrudili da dobro odgovore raspravi o setu ekoloških zakona. Ono na šta bih vas uputila, kao na izvanredan izbor vezan za korišćenje nedozvoljenog oružja, kao posledicu balkanskog rata 1999. godine, jeste izvanredna studija profesora Mališeva s Akademije vojnih nauka. Nemam nameru da ponavljam studiju, koja je predstavljena tokom rasprave u načelu, ali, samo podsećanja radi, da shvatimo i da apelujemo na izvršnu vlast da preduzme konkretne korake, pravno znamo šta je činiti, ali u kontekstu užasnih ekoloških akcidenata i derogiranja života i životne sredine mnogih generacija na ovom delu teritorije, mislim da bi Ministarstvo za zaštitu životne sredine moralo da interveniše kod članica NATO alijanse. Primera radi, kada bismo to poredili s eksplozijom u Hirošimi 1945. godine, tada je palo 740 grama radioaktivnog otpada, što je bilo dovoljno za onesposobljavanje tri pokoljenja ljudi koji su preživeli atomsku tragediju. Prilikom černobilske havarije, izbačeno je 63 kilograma radioaktivnog otpada, a tokom agresije na SRJ – jedna i po tona materijala koja je odlučila živote svih nas. Posledice trpimo, onkološka odeljenja, razne klinike i bolnice su prepune ljudi, nažalost, s najtežim oboljenjima, najčešće sa smrtnim ishodom. Imunološke promene, takođe, trpi većina stanovništva. O tome smo govorili, ne želim da se ponavljam, ali rekla sam malopre, mi smo napravili uporednu analizu onoga što su zvanični podaci države i procene ekonomske vrednosti šteta po životnu sredinu Srbije, pa tako i daljih ulaganja, kada se ima ovaj ekonomski reper izraženih vrednosti šteta. Studiju su radili Jensen i Pešić, 2004. godine, i dali su projekciju do 2013, odnosno 2012. godine. Za javnost u Srbiji je vrlo značajno da se zna da su u poglavlju posvećenom ekonomskim štetama po vazduh analizirane emisije gasova staklene bašte koje izazivaju globalne klimatske promene, acidifikacija emisijama sumpor-dioksida, azotnih oksida i amonijaka, nestanak troposferskog ozona, emisija praškastih materija. Ono što je za javnost najvažnije da kažemo, na godišnjem nivou, prema analizi ovih stručnjaka, emisija ugljen-dioksida prevazilazi cifru od 46 miliona tona. Vrednost štete koja nastaje tom prilikom je negde oko 456,9 milina evra. Kada je reč o sumpor-dioksidu, ukupna šteta na godišnjem nivou je 161.000 tona. Ukupna šteta izražena u milionima evra je 23,3 miliona evra. Kada govorimo o vazduhu, ono što su Jensen i Pešić pronašli kao ekonomski parametar, prevazilazi 1.370.000.000 evra. To je procena ekonomske vrednosti štete po životnu sredinu, samo kada je reč o vazduhu. Kada je reč o vodi, procena štete bila bi ograničena na ispuštanje otpadnih voda iz industrije i domaćinstava, ispuštanje nutrijenata od strane stočarskih farmi, na preteranu eksploataciju podzemnih voda, naročito u Vojvodini. Dobijeni rezultati se kreću, opet ekonomski izraženo, od 180.000.000 do 575.000.000 evra godišnje. Ukoliko se u ovu cifru uključe teški metali u rekama, pre svega, u sedimentima, iznos štete se znatno povećava i kreće se od 640.000.000 evra do skoro 2.800.000.000 evra godišnje. Ovako drastično povećanje ukupnih šteta ne nastaje samo kao posledica visokih jediničnih vrednosti za pojedinačne teške metale, ali u stručnu terminologiju ne bih dalje ulazila, jer ne znam koliko bi to bilo primereno za srpsku javnost, koja želi da zna kakvo je stanje životne sredine, pogotovo na godišnjem nivou, kada je reč o tokovima zagađenja, i koliko saniranje samo tokova zagađenja košta. Naravno, ono što bi, takođe, trebalo da bude odgovor na ovo što iznosimo kao konkretne podatke, jeste – ko će te novce da da? Odakle ta finansijska sredstva? Idemo dalje. Što se tiče otpada i postupanja s njim, danas smo govorili o otpadu od nekoliko desetina hiljada tona u fabrikama koje ne funkcionišu više, a koliko vidimo, nemamo povratnu informaciju; oni koji su nadležni da reše problem otpada, nisu čak ni sankcionisani. U Srbiji je stanje daleko od zadovoljavajućeg. Neadekvatno odlaganje komunalnog i opasnog otpada, uključujući i medicinski, stvara veliki pritisak na životnu sredinu. Taj pritisak se manifestuje, verovatno da će ovaj deo biti vrlo zanimljiv za srpsku javnost, kroz emisije metana iz đubrišta, izlivanje procednih voda iz neuslovnih deponija, leteći pepeo, kao posledicu spontanog paljenja otpada, zagađenje zemljišta i zauzimanje divljih deponija. Sve to stvara ukupne štete u iznosu od 100 do 275 miliona evra godišnje. Da bi ta analiza šteta od ekonomske aktivnosti po životnu sredinu bila potpuna, a to je, inače, omiljeno upoređivanje u poslednjih nekoliko godina, dakle, uporediva sa sličnim analizama u zemljama EU, autori koje sam pomenula su uključili i buku, pre svega, u gradovima, saobraćaju i industrijskim pogonima. Ekološki neprihvatljivom smatra se buka preko 50 decibela. Procenjeno je da štete variraju od 57.000.000 do 181.000.000 evra godišnje. Ove vrednosti bi se, sasvim sigurno, promenile ukoliko se, recimo, uključi i ono što je trend u zemljama EU, a to je uticaj buke na cene nekretnina u gradovima, tako da bi i cifre bile znatno više. Za građane koji žive na teritoriji Vojvodine, vrlo je važan, aobrađen je ovom analizom, fenomen eolske erozije nastao neadekvatnim postupcima u zemljoradnji. Posledica erozije je da dolazi do gubitka humusnog sloja, što izaziva smanjenu plodnost zemljišta, pa onda gubitkeprinosa i prihoda od poljoprivrede, i ovaj segment šteta procenjen je na oko 80.000.000 evra godišnje. Da bi ova slika bila potpuna, neophodno je da se uključi i šteta od drugih vrsta erozije, recimo, u centralnoj Srbiji, te šteta od neadekvatne primene mineralnih đubriva i pesticida u poljoprivredi Srbije, ali ti podaci nam nisu dostupni. Voleli bismo da imamo neki sumarni podatak koji bi dao adekvatnu sliku stanja životne sredine i koliko bi koštalo njeno saniranje. Sumirajući procenjene iznose, prema dostupnim podacima, ono što bi bilo ukupna vrednost šteta u periodu kada je rađena ova analiza, to je, dakle, od 861.000.000 do 2,5 miliona, odnosno 2,5 milijarde evra godišnje. Ukoliko se uključe štete od teških metala u rekama, ovaj raspon se kreće od 1,3 do 4,7 milijardi evra. Dakle, ovo su podaci koji su dobijeni na osnovu podataka koji su bili dostupni dvojici autora, za koje, koliko sam analizom videla, važi da su polazna osnova za mnoge projekcije i procene. Ono što je, takođe, vrlo značajno, jeste da su na osnovu upravo ovih procena šteta, kao što vidite, u pitanju su milionski i višemilionski iznosi u evrima, autori dali nekoliko različitih scenarija, odnosno napravili su projekciju do 2013. i 2020. godine, koliko bi koštalo finansijsko intervenisanje za održivi razvoj životne sredine. Opet, reč je samo o tokovima zagađivanja, a ne o fondu zagađenja. Da javnosti u Srbiji bude jasnije, to je sve ono što se godinama taložilo u vodi, vazduhu ili zemljištu, tako da su razmatrane nekolike varijante, po raznim stepenima razvoja, odnosno kretanja BDP-a, i, ako bi se pošlo od tog iznosa, procenjena je šteta od oko 2,5 milijarde evra, s različitim ekonomskim rastom, od niskog, izraženog u procentima, 1,80%, srednjeg – 4,73%, i visokog, što sumnjam da ćemo dostići, s obzirom na finansijsku krizu, koji prevazilazi 2,5 milijarde evra do 2013. godine. Oni su, takođe, dali procenu potrebnih ulaganja u životnu sredinu u Srbiji, koja su vrlo značajna, recimo, kada se uporede podaci sa zvaničnim podacima koje ste vi predstavili u okviru izveštaja samo za 2008. godinu, pa ću to ostaviti za neki od sledećih članova predloženog zakona, ali mislim da će javnosti u Srbiji biti vrlo zanimljivo da uporedimo parametre o kojima je reč i da vidimo o kakvim vrednostima, zapravo, i stanju životne sredine, pričamo. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Raguš. Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Vuk Dinčić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona, u proceduri. Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Željko Tomić, Milan Dimitrijević i Miloš Radulović . Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Dimitrijević. Izvolite.
Gospođo predsednice, moram prvo da konstatujem nekoliko stvari. Čini mi se da nam ministar ima skraćeno radno vreme. Mi sedimo ovde ceo dan, njega celo popodne nema kada se raspravlja o ovako važnom setu zakona. Vladajuća koalicija, bar po današnjim vestima iz štampe, traži zamenike poslanika koji će sedeti u sali, jer izgleda da nema vremena da sedi u sali; kad pogledate na ovu stranu, vidite koliko ima poslanika vladajuće koalicije, pogotovo iz Demokratske stranke – jedan ili nijedan. Dakle, moguće je onda tražiti zamenu i za ministra, koji će da sedi ovde popodne kad poslanici raspravljaju o zakonima. Što se tiče ovog amandmana, zakon mora biti jasan da bi bio primenjiv. Ako nije jasan, onda stvara zabludu, dovodi do raznoraznih tumačenja. Kad nije jasan, onda ga je teško i primeniti. Dakle, šta smo mi ovim amandmanom predvideli? Predvideli smo da se stav 2. briše, zato što je potpuno nepotreban, odnosi se na član 30, odnosno na član 58a. Stav 1. sasvim dovoljno govori šta se traži iz ovog člana. Dakle: "Politika prevencije udesa sadrži ciljeve i principe delovanja operatera, radi kontrole opasnosti od hemijskog udesa". Pogledajte stav 2: "Politika prevencije udesa iz stava 1. ovog člana mora da sadrži dovoljno elemenata proporcionalnih opasnostima od udesa, na osnovu kojih operater može obezbediti visok stepen zaštite ljudi i životne sredine od hemijskog udesa". Ovo je teško razumljivo i nekim ljudima koji vladaju ovom materijom. Ne pišu se zakoni samo za ljude iz struke, zakoni se pišu i za obične ljude, koji će da ih čitaju. Kad neko pročita ovakav zakon, ima da rešava hijeroglife. Zato smatramo da je ovaj stav nepotreban i da ga treba brisati. Zahvaljujem.
Na član 31, amandman, s ispravkom, podnela je narodni poslanik Zlata Đerić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Replika, izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, meni je žao što poslanici DS-a nisu ovog trenutka u sali i ne mogu da uživaju u ovim divnim amandmanima opozicije, ali mi ovog trenutka imamo sastanak Poslaničkog kluba i obrazlaganje budžeta u prisustvu Mirka Cvetkovića, tako da je to razlog zbog čega poslanika DS-a nema u sali ovog trenutka. To je zarad javnosti i vas, a ne zarad naših kolega. Hvala.
Zahvaljujem na informaciji. Na član 33, amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Da li neko želi reč? Gospođa Zlata Đerić. Izvolite.
U članu 33, stav 4. menja se i glasi: "najmanje svake tri godine". Obrazloženje ovog amandmana glasi: "Svrsishodno je, a ove izmene i dopune Zakona to već predviđaju baš u ovom članu, da, ako se zaštita od udesa testira i ažurira svake tri godine, izveštaj o bezbednosti bude u istom periodu pregledan i ažuriran". Zaštita životne sredine je u postojećim okolnostima tehnološkog razvoja izuzetno važna i tri godine su operativan period u kojem se omogućava sagledavanje, analiziranje i predviđanje situacije. Mnogo je bitnih činilaca koji se moraju pratiti od strane operatera i pet godina bi bio veoma dug period, u kom se efikasnost ne bi postigla u onoj meri u kojoj je važno da bude zastupljena kod primene ovog zakona, kao što je efikasnost reagovanja veoma važna kod zaštite životne sredine uopšte. Međutim, iskoristiću vreme koje imam kao ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe Nova Srbija, pa ću da kažem nekoliko reči, mada gospodin ministar nije tu, o nečemu o čemu danas ovde nije bilo reči. Mislim da su sve moje kolege vrlo iscrpno diskutovale o ovim zakonima i pošto smo došli do poslednjeg u setu zakona iz oblasti zaštite životne sredine, pre svega, moram da kažem da mi je žao što još neki predlozi zakona koji su u proceduri, koji su pripremljeni, nisu danas na dnevnom redu, jer bi to bilo mnogo kompletnije za samo ministarstvo i mnogo svrsishodnije kasnije, u primeni, ali nadam se da će uskoro i ti zakoni doći na dnevni red. Međutim, ono što sam pratila u medijima, volela bih da čujem mišljenje ministra, to je ideja o uvođenju predmeta – ekologija, odnosno izbornog predmeta – ekologija i zaštita životne sredine, u škole. Naravno da takav zahvat i iskorak u prosveti podrazumeva mnogo priprema, i to mnogo ozbiljnih priprema. Kako dolazim upravo iz te struke, ne dopada mi se što u tome svemu prepoznajem mnogo koketerije, a vrlo malo ozbiljnog pristupa. Naime, kada se uvodi novi predmet u školstvo, zbog dugog perioda u kome se mora nešto raditi, pa tek onda sagledati rezultat, školstvo ne trpi nagle i revolucionarne zahvate na ovaj način. Znam da ta ideja postoji već nekoliko godina i samu ideju, pre svega, pozdravljam. Ona je izuzetno važna, jer ovi zakoni treba da promene našu svest i naše rđave navike, kako smo ovde imali priliku da čujemo. Ali, sve ono što se sa nama događalo, i nije bio rezultat samo naših rđavih navika, nego su to bili i ostali darovi "Milosrdnog anđela" Srbiji. Dakle, mi treba da vaspitamo i obrazujemo generacije kojima ostavljamo u nasleđe našu životnu sredinu, odnosno milje u kome će nastaviti da žive. Pre svega, u prosveti mora da se napravi ozbiljan plan, zatim programi, da se planiraju nastavni sadržaji, da se odrede vaspitni i obrazovni ciljevi, da se determinišu udžbenici i sastavljači udžbenika, da se odrede učila, učionice, jer naše škole nisu rastegljive, da se predvidi stručni kadar. Dakle, škole moraju da uposle neke ljude. Ono što ne mogu da pozdravim kao ideju, a kažem vam da dolazim direktno iz prosvete, jeste da se ovde predviđa postojeći zaposleni kadar, nastavnici, profesori biologije i geografije, pa čak i istorije, koji će se za predavanje ovog predmeta doškolovati na nekim seminarima. Molim vas, svi mi znamo šta su seminari. Pre svega, kaže jedna stara izreka, nešto je znanje znati, ali je veliko znanje – znanje dati. Metodika je naročita nauka, kojom se ne mogu baviti svi. Jedan od najtežih poslova jeste profesorski posao – preneti znanje. Ne treba potcenjivati znanje, stvaranje ekološke svesti i način na koji će se ono preneti mladim generacijama. Takvo znanje mogu da prenesu samo ljudi stručno obrazovani upravo za ovu oblast. Mi imamo ljude koji se obrazuju, imamo mlade kadrove koji se obrazuju uskostručno upravo za ovu oblast, koje nemamo gde da uposlimo, a onda ćemo dodatno nekome dati, kome fali fond časova, da obiđe dva seminara; više će da provede na nekim kafe pauzama, nešto u letu da uhvati, ili ne, i od toga zaista neće biti velike koristi. Dakle, očekujemo od Prosvetnog saveta, koji smo imali prilike nedavno da izaberemo u ovom domu, čiji to posao jeste, da se odgovorno pozabavi ovim predmetom, kažem, čije uvođenje u škole pozdravljam, ali smatram da ne treba preskočiti sve ove korake koji se godinama pripremaju da bi se jedan predmet uveo u školu, i to ovako važan predmet, koji treba da afirmiše jednu novu oblast, da promeni delimično našu svest. Zato i govorim o vaspitno-obrazovnim ciljevima, koji su najvažniji u svakom predmetu, jer se za svaki predmet koji se u škole uvede tačno znaju njegovi vaspitno-obrazovni ciljevi i oni jesu krajnji cilj svake nastave. Mora se poznavati uzrast svakog deteta, odnosno uzrast generacije i mogućnosti generacije, šta može koja generacija da prihvati, da se ne bi desilo, kao sa ovim izbornim predmetom – šah u škole, koji nije najsrećnije završio i počiva, za sada, samo na entuzijazmu pojedinaca. Ovo mora biti ozbiljna akcija, ovo mora biti posao nekoliko ministarstava, nije dovoljna samo saglasnost ministara. Ono što zameram, to je najdobronamernija sugestija ministru, nije dovoljna ni saglasnost i oduševljenje idejom ministra prosvete. Mi u prosveti godinama imamo isti problem, da nam planove i programe kreiraju ljudi koji nikada u životu nisu održali živi čas. Dakle, ako uvodimo predmet ekologije, volela bih da mi ministar jasno i glasno kaže, pošto će deca posredno upoznavati ove zakone koje mi sada korigujemo i izglasavamo, da bi mogli da ih primenjuju u svom životu, da bi imali zaista validnu i valjanu životnu sredinu, zaista bih volela da čujem njegovo mišljenje o tome dokle se s tom idejom stiglo, jer čujem i vidim u medijima da je to već od septembra u školama. Ne znam koliko su škole pripremljene na to, a nisam videla nijedan udžbenik, niti su mi poznati sastavljači udžbenika, niti planovi i programi koji su pripremljeni za ovu oblast.
Zahvaljujem, gospođo Đerić. Najpre da vas obavestim, dame i gospodo narodni poslanici, da, zbog ranije preuzetih obaveza RTS-a, nismo u direktnom uključenju. Biće odloženog prenosa tokom večeri. Povredu Poslovnika reklamira gospođa Vojić-Marković.
Hvala gospođo predsednice. Reklamiram povredu Poslovnika, čl. 103. i 104. Član 103. prvi stav – govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Član 104. drugi stav – narodni poslanici su dužni da se jedni drugima obraćaju s uvažavanjem. Naravno, reagujem na istup gospodina Milivojevića, jedinog prisutnog člana DS-a u sali. Vidim, kako gospodin kaže, oni su svi na Poslaničkom klubu. Ne znam šta je on ovde, šta on predstavlja ovde, valjda, čeka da uživa u našim divnim amandmanima. Reagujem, pre svega, na to što je rekao da ne mogu da uživaju u divnim amandmanima opozicije, što je, naravno, bilo vrlo uvredljivo, jer je Poslanički klub DSS-a pripremio vrlo ozbiljnih 150 amandmana, od kojih je bar 25% prihvaćeno, što znači da nismo pisali besmislene amandmane koje treba omalovažiti na ovaj način. S druge strane, mislim da zaista nije u redu da se na takav način obraća kolegama koji sede u sali od 10 sati, a sada je već prošlo 18 časova, i vredno rade. Isto tako bih volela da mi odgovori, kao predstavnik stranke koja je u vladajućoj koaliciji, da li je malo besmislena odredba da se poslanički klubovi zakazuju u vreme zasedanja, jer to zaista nema smisla. Onda bismo svi mogli da budemo na poslaničkim klubovima i ne znam kako bi teklo zasedanje. Da li je bar malo besmislena odredba da se u toku zasedanja, kada se brane amandmani na zakone koji je na dnevnom redu, drže odbori, tako da ljudi ne mogu da prisustvuju odborima, što bi jako voleli i što je njihova dužnost? Hvala.
Zahvaljujem. Molim poslanike da se obraćaju s uvažavanjem, svi mi da se obraćamo jedni drugima s uvažavanjem. Nemate osnov za repliku, nije vas gospođa Vojić-Marković uvredila ničim. (Srđan Milivojević s mesta: Pomenula je moje ime i prezime.) Ništa nije rekla uvredljivo i zaista nema osnova za repliku. Žao mi je, ne mogu da vam dam reč. Molim vas, gospodine Milivojeviću, nemojte jedni drugima upućivati nikakve poruke i nemojte ometati rad i vrlo radnu atmosferu koja traje čitav dan danas. Na član 33, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Željko Tomić i Nikola Lazić. Da li neko želi reč? Gospođa Vojić-Marković. Izvolite.
Na član 33, mi smo podneli amandman kojim se, posle reči – Ministarstvu, dodaju reči – svim učesnicima u postupanju i upravljanju prilikom hemijskog akcidenta na nivou lokalne samouprave, pokrajine i Republike. Zbog čega smo podneli takav amandman? Informacija o modifikaciji procesa rada, o promeni prirode ili količini opasne materije i drugimpromenama koje mogu ukazivati na opasnost od nastanka hemijskog udesa, koju je operater odmah promenio u izveštaju o bezbednosti i planu od zaštite od udesa i dostavio Ministarstvu, treba da dostavi svim učesnicima u postupanju i upravljanju prilikom hemijskog akcidenta na nivou lokalne samouprave, pokrajine i Republike. Mislim da su lokalna samouprava, pokrajina i Republika, u stvari, gradacija, a lokalna samouprava je najviše zainteresovana za ono što se događa na njenoj teritoriji. Mislim da ona ima pravo da dobije informaciju pravovremeno. Hvala.
O amandmanu, izvolite, gospodin Srđan Milivojević.
Meni je žao što neki u ovoj sali ne shvataju moje divljenje amandmanima, zaista sam hteo za neke amandmane i da glasam, ali pošto vidim da gospođa Vojić predlaže amandmane i sama kaže da ti amandmani nisu divni, pa moje mišljenje negira, prinuđen sam da te amandmane odbijem. Zahvaljujem. Glasaću protiv.
Reč ima gospođa Marina Raguš.
Pre nego što iskoristim vreme predviđeno za moju poslaničku grupu, molila bih vas da mi samo kažete koliko vremena imam na raspolaganju kao ovlašćeni predstavnik i koliko vremena ukupno.
Imate 15 minuta kao ovlašćeni predstavnik i 22 u ime Poslaničke grupe.
Hvala vam. Pre nego što pređem na raspravu u pojedinostima i o ovom amandmanu, da kažem da je potpuno neprimereno ovo što smo imali prilike da čujemo. Iskreno, ne znam šta znači kvalifikacija amandmana koje bilo ko predlaže, na bilo koji način. Ovo je potpuno uvredljiv ton, koji se odnosi na predstavnike opozicije, koji su, očigledno, zainteresovani za poboljšanje životne sredine, pa pokušavaju da dobiju odgovore na konkretna pitanja, koje ne dobijaju. Onda se, zaista, postavlja pitanje, da li je gospodin ministar na tom poslaničkom klubu, s obzirom na to da pripada stranci kojoj vi pripadate? Dobro, javnost u Srbiji treba da vidi ovu sliku, da se u medijima, u Srbiji, sprovodi brutalna kampanja koja se odnosi na opoziciju. Naše političko uverenje je da vi polako, ali sigurno, zaista uvodite diktaturu u Srbiji. Ono što je legitimno pravo opozicije, vi kvalifikujete na potpuno neprimeren način i ne bivate opomenuti za to. Da je to uradio srpski radikal, bio bi izbačen napolje. Toliko o dostojanstvu ovog parlamenta. Ono što se SRS potrudila da pripremi, jesu neki konkretni ekonomski pokazatelji i procene štete na održivost životne sredine. To smo poredili sa zvaničnim podacima koje smo dobili od resornog ministarstva, u formi godišnjeg izveštaja Sektora za kontrolu i nadzor, ali samo godišnjeg izveštaja za 2008. godinu. Takođe, te podatke smo poredili sa izveštajem o radu na temu rešavanja problema crnih tačaka srpske ekologije, pa će srpska javnost moći da uporedi procene štete, koja iznosi preko četiri milijarde evra, tokova zagađenja, ne fonda zagađenosti države Srbije, i koliko, zapravo, država ima snage da odgovori na reformu sistema zaštite životne sredine. Zaista će nas vrlo zanimati kako će izgledati planovi i aktivnosti u narednih nekoliko godina, ili u narednih pet godina, a o strategiji ćemo razmišljati kada budemo dobili odgovor na pitanje da li ste napravili analizu razornih dejstava tokom NATO agresije. Kada to budemo dobili, onda ćemo da razumemo da ste se ozbiljno pozabavili problemom održivog razvoja životne sredine i zdravljem državljana Srbije i okolnih zemalja. Ono što su prethodne koleginice iznele kao značajan faktor, jeste i odnos države prema razvijanju svesti o zaštiti životne sredine. Mi od 2000. naovamo pokušavamo da razumemo koji su to pravci razvoja i koji su to pravci sistemskih promena za koje se 5. oktobra, odnosno septembra 1999. godine, glasalo. Nekako ne dobijamo jasnu poruku od strane izvršne vlasti, a to su stranke koje su gravitirale nekadašnjem DOS-u, uglavnom, sa par izuzetaka. Da je to tačno, svedoči vrlo česta vezanost za promenu vlasti, promena resornih ministarstava i pravaca razvoja. S tim u vezi, izražavamo sumnju da će ovaj set ekonomskih zakona da uvede na pravi način nivo standarda zaštite životne sredine u državi Srbiji, samim tim, da ćemo biti prihvatljivi, recimo, za visoko razvijene zemlje EU. Prvo, zbog činjenice da smo vraćeni unazad nekoliko stotina godina samim dejstvovanjem hemijskim, biološkim i radioaktivnim oružjem na teritoriji nekadašnje SRJ, u stvari, na teritoriji Srbije. Analiza do koje smo došli, eksperata koji, sasvim sigurno, ne pripadaju SRS-u, vama su prepoznatljiva imena kao što je prezime gospodina Pašića, napravljena je 2004. godine, s projekcijom ekonomskih pokazatelja štete nastale u tokovima zagađenja životne sredine. Procena je da bi to trebalo da iznosi negde oko četiri milijarde evra. Ono što se može zaključiti na osnovu analize ovih stručnjaka, jeste da će najveći troškovi biti u sektoru energetike – oko 30%, zatim, upravljanju otpadom – oko 25%, vodama – 17%, transportu – oko 13%, industriji – 6% i poljoprivredi– oko 3%. Kada je reč o troškovima vezanim za vazduh, reč je isključivo o troškovima koji nisu uključeni u troškove sektora energetike, saobraćaja i industrije. Ukoliko bismo i njih uključili, troškovi vezani za kvalitet vazduha u Srbiji bi iznosili oko 1,7 milijardi evra, ili oko 41,5%. Takođe, značajne investicije se očekuju u domenu upravljanja otpadom, prosečno, oko 15 miliona evra godišnje. Ono što mi znamo, jeste da mnoge fabrike koje ne funkcionišu, iskreno, uopšte nam nije jasno kako ti ljudi nisu krivično odgovarali, drže otpad koji je opasan po zdravlje ljudi, samim tim, i po životnu sredinu. Vi možete taj otpad da skladištite i uništavate na određen način. Srbija, koliko je meni poznato, nema to postrojenje, što znači da Srbija mora da izvozi taj otpad izvan granica Srbije. Čini mi se da se, ukoliko sam dobro razumela podatke, takvo postrojenje očekuje tek 2015, ili 2011. godine, izgradnja tog postrojenja, što će reći da će do tada ukupna vrednost procene štete, ekonomska vrednost procene štete, sasvim sigurno da se umnožava, jer, koliko smo čuli, a to su zvanični podaci ljudi koji predstavljaju vaš resor, nema ni finansijskih sredstava, niti ljudi koji su obučeni da se bave ovim problemom. Recimo, troškovi rekultivacije postojećih đubrišta počeće da se javljaju do 2009. godine, bila je prognoza ovih stručnjaka, u iznosu od najmanje 2,5 miliona evra godišnje. Operativni troškovi sistema za sakupljanje otpada će rasti do nivoa od oko 70 miliona evra godišnje krajem posmatranog perioda. Investicioni troškovi recikliranja predviđeni u drugoj etapi će iznositi, prosečno, oko 14 miliona evra godišnje, dok bi operativni troškovi porasli do nivoa od 15 miliona evra i tu se stabilizovali. Što se tiče investicionih troškova, insineracije medicinskog i opasnog industrijskog otpada, predviđa se ukupno oko 40 miliona evra, dok bi troškovi tretmana i transporta opasnog otpada godišnje iznosili negde oko 17 miliona evra. Kada se izgrade svi neophodni kapaciteti, a mi znamo da to neće biti skoro, operativni troškovi postupanja s opasnim otpadom će narasti na oko 14 miliona godišnje, 2014. godine – projekcija na osnovu dostupnih podataka ovih stručnjaka. Procenjuje se da će ukupni investicioni troškovi u energetici iznositi preko 800 miliona evra, od čega se oko 50 miliona odnosi na rafinerije, ostatak na elektrane, a o rafinerijama ću kasnije da pričam, u uporednoj analizi sa zvaničnim podacima koje nam je država dostavila. Tako ću se složiti s koleginicom iz DSS-a, Milicom Vojić-Marković, da mi i nemamo zvaničan, pouzdan podatak na osnovu kog možemo da operišemo i shvatimo kakvo je stanje životne sredine, samim tim, i kakav je uticaj na takav način devastirane sredine na zdravlje ljudi. Operativni troškovi će, prema proceni, narasti do nivoa od 100 miliona evra u 2014, pri čemu će oko 10% operativnih troškova snositi rafinerije, a ostalo elektrane. Dakle, da bi se postigao cilj neophodnosti tretmana 50% industrijskih otpadnih voda do 2014. godine, biće potrebno negde oko 10 miliona evra godišnje, u vidu novih investicija, dok bi operativni troškovi rasli do nivoa od 17,5 miliona evra u 2014. godini. Pretpostavlja se da će se posle 2010. godine oko 2 miliona evra svake godine ulagati u raščišćavanje zona industrijskog zagađenja i neuslovnih industrijskih deponija. Takođe, uspostavljanje sistema za kontrolu hemikalija će zahtevati investicije od oko 9 miliona evra godišnje, pola iz javnog, a pola iz privatnog sektora. Operativni troškovi ovog sistema će od 2010. godine biti negde oko 5 miliona. Od toga, jedan milion će snositi javni sektor, a ostatak – poslovni i privatni sektor. Bar u najvećim preduzećima u Srbiji, to bi trebalo da košta oko 1,5 milion evra godišnje, dakle, prosečno, 50.000 evra po preduzeću. Proširenje upotrebe bezolovnog benzina, vrlo zanimljiv podatak, koji nismo uspeli da dobijemo od predstavnika resora, izazvaće dodatne troškove, u visini od oko 5 miliona evra godišnje, pri pretpostavci porasta potrošnje goriva po stopi od 5%, dok će prelaz na dizel-gorivo s niskim sadržajem sumpora koštati između 15 i 18 miliona evra godišnje, pod pretpostavkom da će tempo porasta broja vozila biti negde oko 5% godišnje i da će se udeo polovnih vozila smanjiti na oko 50% do 2014. godine. Treba očekivati da će troškovi novih vozila, po standardima EU, iznositi 36 miliona evra 2010. godine, da bi do 2014. godine narasli na 87 miliona evra. Uz to, treba dodati troškove rigorozne tehničke kontrole, koja uključuje kontrolu emisije u visini od početnih 10 miliona evra u posmatranom periodu, to je bilo 2007. godine, do 15 miliona evra 2014. godine. Zahtev da se uvedu sistemi za prečišćavanje otpadnih voda iz gradova veličine preko 100.000 stanovnika će zahtevati negde oko 215 miliona evra dodatnih investicija, ili oko 45 miliona evra godišnje, počev od 2010. godine. Operativni troškovi ovih sistema će se stabilizovati na nivou od 25 miliona evra godišnje u 2014. godini. Očekuje se da do 2014. godine na kanalizacione sisteme bude povezano još oko milion ljudi, što će zahtevati negde oko 342 miliona evra dodatnih investicija, odnosno 75 miliona evra godišnje, počev od 2010. godine. Takođe, očekuje se da će operativni troškovi kanalizacionih sistema narasti do 17 miliona krajem 2014. godine. U unapređenje sistema za vodosnabdevanje godišnje bi trebalo investirati po 10 miliona evra. Predviđene investicije u popravku vodovodne mreže bi trebalo da iznose negde oko 2 miliona evra godišnje, a da bi slika izdataka za životnu sredinu bila potpuna, treba dodati ulaganja u redukovanje buke, u iznosu od 1 do 5 miliona evra godišnje, kao i investicije u sistem za deponovanje radioaktivnog otpada, u nivou od 50 miliona evra godišnje. Priznaćete da su ovo vrlo značajni podaci, koji govore samo o intervenciji za tokove zagađivanja i saniranje onoga što u određenom periodu, ali, svakako, projektovanom na godišnjem nivou, nastane. Ovo su sve podaci koji ne tretiraju pravo stanje fondova zagađenja i kako izgleda, zapravo, životna sredina na teritoriji države Srbije, na koji način je tako devastirana životna sredina uzela danak, kada je reč o životu i zdravlju građana Srbije, koje ovog momenta to najviše i zanima. Kasnije ću napraviti tu analizu s vašim zvaničnim podacima, koje ste vi dobili, pa ćemo videti koji su to reperi i koja odstupanja, zato što imam utisak da se ovde radi samo o intervenciji na trenutnim prioritetima, a mali ih je broj u odnosu na ono što je projekcija po oblastima zagađenja na osnovu ove analize. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospođo Raguš. Na član 33, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Aleksandar Pejčić i Milan Lapčević. Ovaj amandman je postao sastavi deo Predloga zakona. Na član 33, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Miroslav Petković, Donka Banović i Miloš Radulović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima gospođa Donka Banović.
Gospođo predsednice, moram da priznam da sam veoma tužna trenutno, jer smo čuli da poslanici ne uživaju kada je rasprava u pojedinostima, tako da ću ubuduće, kada budem pisala amandmane, nastojati da to budu zabavni tekstovi u kojima će poslanici uživati. Da bih podsetila, pre svega, nas ovde, a i građane, poslanik piše amandman da bi popravio predloženi tekst zakona, obično to bude tako, pojedini član. Nikako ne pišemo amandmane da bi nam bilo zabavno, ili da bi neki uživali, a neki ne. Zajedno s kolegama, podnela sam amandman na član 33, odnosno na postojeći član ovog zakona, član 60j. Naslov iznad ovog člana 60j. je – Obaveštavanje o udesu. Dakle, u ovom članu imamo prilično detaljno razrađeno kakve su sve obaveze operatera, što je, takođe, regulisano ovim zakonom, u slučaju da dođe do nekog hemijskog udesa. To je sve precizno rečeno, ali se amandman tiče stava 3, gde piše da je operater iz stava 1. ovog člana dužan da u razumnom roku obavesti nadležne organe o planiranim merama za otklanjanje srednjoročnih i dugoročnih posledica hemijskog udesa i za sprečavanje nastanka ponovnog udesa. Amandman se sastoji u tome da reči: "u razumnom roku" treba zameniti rečima: "u roku od 48 sati". Nije dobro da u jednom zakonu imate propisanu obavezu, koje se svi moraju držati, tako neodređeno, "u razumnom roku". Znate, ljudi različito doživljavaju vreme, nekome bi razuman rok bio pola godine, nekome mesec dana, nekome pet dana, a ako je reč o hemijskom udesu, onda tu zaista treba brzo delovati, tako da mislim da bi trebalo prihvatiti ovu našu intervenciju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima, o amandmanu, gospodin Srđan Milivojević.
Gospođo predsedavajuća, znam da postoje ljudi koji mogu da uživaju samo u zabavi, ima ljudi koji mogu da uživaju u različitim stvarima, stručnosti, znanju, obrazovanju. Zaista uživam u stručnosti, obrazovanju, u dobrim amandmanima i zaista sam uživao kada je gospođa Donka Banović govorila o incidentima, i tu ništa nije ironično, niti je bilo šta uvredljivo, niti imam nameru da bilo koga vređam ko podnosi amandman. Postoje ljudi koji mogu da uživaju samo kada je reč o zabavi i da im je sve ovo zabava. Meni ovo nije zabava, meni je ovo vrlo ozbiljan posao i zaista sam uživao i smatram da je ovo dobar amandman. Da su tu moji prijatelji iz DS-a, probao bih da nekog od njih ubedim da takav amandman podržimo. S druge strane, gospođa Raguš tvrdi da sam je uvredio, zbog toga što kažem da je amandman divan i zanimljiv. Ne znam šta bi bilo da sam rekao da je amandman loš i nestručan, ali, u svakom slučaju, gospođo Raguš, niste me malopre ubedili da treba da glasam za vaš amandman. Možda bih, da su tu vaše kolege poslanici koji bojkotuju zasedanje sednice Skupštine, Nataša Jovanović, Srboljub Živanović, Nikola Žutić, i glasao za te amandmane, ali vi me niste ubedili. Ubedite vaše kolege poslanike koji bojkotuju sednicu Skupštinu već danima da dođu na sednicu Skupštine i možda će me neko od njih ubediti. Nemojte meni držati predavanja o tome kako se poštuje Skupština; Skupština se poštuje tako što se učestvuje u radu. Gospođu Natašu Jovanović ne vidim da učestvuje u radu, Srboljuba Živanović ne vidim da učestvuje u radu, ne vidim Nikolu Žutića, a koliko znam, nije mu ni izrečena mera opomene. Molim vas da me obavestite, već kada sam se javio za reč, da li su prijavili odsustvo sa sednice Skupštine. Hvala vam. (Marina Raguš, s mesta: Replika.)
Gospođo Raguš, nije bilo uvredljivih reči, niste bili pogrešno protumačeni, nema osnova za repliku. Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Srđan Miković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima gospođa Raguš.
Volela bih, gospođo Đukić-Dejanović, da mi objasnite na koji način je kolega stručno i kvalifikovano obrazlagao amandman i po tom osnovu se javio. Ako nisam pogrešno protumačena, onda ne znam kako shvatiti sve ono što je izrekao u tih nekoliko sekundi. Ono za šta mislim da je potpuno neprimereno, jeste da se na takav način meša u rad i opoziciono delovanje, odnosno političku akciju bilo koje stranke. Mislim da je to politički vrlo nekorektno, ali to govori o vama. Moja koleginica Nataša Jovanović je podnela amandman na ovaj predlog zakona o zaštiti životne sredine. Nažalost, ne mogu konkretno da govorim o tom amandmanu, ali mogu da privedem kraju upravo ovu analizu, koja je zaista značajna za sagledavanje stanja životne sredine i za to koliko košta saniranje tokova zagađenja. Ono što se iznosi kao zaključak posle svega navedenog, a da bi slika bila potpunija, jeste da je projekat troškova negde oko četiri milijarde evra. Ukupni izdaci, kako investicioni, tako i operativni, za zaštitu životne sredine u periodu od deset godina, iznosiće negde oko četiri milijarde, tj. 545 evra po stanovniku Srbije. Iako, na prvi pogled, vrlo značajni, recimo, kada se uporede s procenjenim štetama po životnu sredinu od 115 do 334 evra po stanovniku godišnje, na taj način bi možda moglo da bude prihvatljivo, međutim, kada se radi o konkretnim oblastima, o kojima je ovde bilo reči, i o konkretnim analizama, koliko tokovi zagađenja koštaju, čini mi se da će država Srbija zaista imati problem da ove projekcije do 2014. godine isprati na kvalitetan način, a da pri tom iza sebe može da potpiše određeni razvoj životne sredine. Ono što je, takođe, vrlo značajno da se sagleda, a tema je ovog predloga zakona, jeste i taj odnos ekonomskih aktivnosti i životne sredine u per kapita dimenziji, uz pretpostavku da se broj stanovnika Srbije neće drastično menjati u narednim decenijama, kao i pretpostavku da bi primena upravo ovih mera i standarda koje nalaže EU, kako bismo prišli toj velikoj visokorazvijenoj porodici, mogla dovesti do smanjenja šteta bar za 50%. Dakle, može se zaključiti da bi odnos koristi i troškova varirao od 1,1 do 3,1 posle prve decenije primene. Sve ovo je napravljeno, upravo, da bi se prikazala realna slika stanja životne sredine, tokova zagađenja i koliko iznose finansijske intervencije, ne bi li se dala predikcija i eventualna projekcija, samim tim, napravilo neko usmerenje, ali mi smo pokušali da dobijemo analizu troškova efekata zagađenja životne sredine i nismo uspeli. Nadamo se da će u nekom narednom periodu, recimo, da se napravi takva analiza ne samo na godišnjem nivou. Zanimljivi su podaci, moj kolega Dragan Stevanović je, takođe, uložio solidan broj amandmana na celokupan set ekoloških zakona, analize stanja po oblastima, pa se, recimo, u industriji ističepresija na životnu sredinu. U ukupnoj industrijskoj proizvodnji danas u Srbiji, ''prljava'' industrija učestvuje sa preko 50%. Najveći deo odnosi se na proizvodnju energije, koja se dominantno proizvodi iz fosilnih goriva, što predstavlja ozbiljnu presiju na sve aspekte životne sredine, dakle, i vazduh i zemlju i vodu. Činjenica je da je brigu o sistemu upravljanja životnom sredinom, na prvom mestu, vodila Privredna komora, za koju vidimo da se, kao centralni sistem u tom smislu, pokušava da razgradi na nekoliko stotina privrednih komora. To činjenica koja bi trebalo da ukazuje na odnos države u smislu strategije održivog razvoja životne sredine. Kada je industrija u pitanju, treba pomenuti oblast reciklaže. Ovde bi bilo značajno, da je gospodin ministar tu, da čujemo koliko se radilo na afirmaciji ove oblasti u periodu, recimo, kada se donosila ova strategija održivog razvoja životne sredine. Moram da pomenem ovde da je u nekim evropskim zemljama oblast reciklaže oblast broj jedan. U Srbiji ne možemo da se setimo da je postojao neki propagandni materijal koji bi trebalo da podigne svest o tome šta reciklaža donosi i šta ona znači za celokupnu životnu sredinu. Kada je reč o poljoprivredi, iako bi Srbija trebalo da ekonomski razvoj temelji na razvoju poljoprivrede, čini se da je u našem slučaju, nažalost, sve u potpunoj suprotnosti s ovim. Srbija danas ne zna kolika je na godišnjem nivou upotreba veštačkog đubriva, odnosno kolika je upotreba hemijskih sredstava za zaštitu bilja. Samim tim, ne postoji precizan podatak kakav je odnos, dakle, presija ovih sredstava na zemlju i vode, kako površinske, tako i podzemne. Kada je reč o energetici, značajno je da Srbija danas više od 50% primarne energije proizvodi iz prljavih tehnologija, takođe, preradom fosfornih goriva. Istovremeno, za proteklih devet godina, posle demokratskih promena, ne sećamo se da se tu nešto konkretno uradilo, u smislu obezbeđenja nekih alternativnih izvora energije, koji ne bi donosili takvu presiju na životnu sredinu u ovoj oblasti, da ne govorimo o energetskoj efikasnosti. Da je gospodin ministar tu, verovatno bismo čuli šta je konkretno za ovih devet godina, u smislu smanjenja presije na životnu sredinu, urađeno. Mi smo imali prilike da čujemo da se delovalo u slučaju konkretnih akcidenata i konkretnih zagađivača. Takođe, ono što bi trebalo da bude pretpostavka, informacije u svetlu ovih sistemskih rešenja – šta se konkretno radilo, bez obzira na to što ste vi u resoru tek neko izvesno vreme, jer ste preuzeli odgovornost da donesete promene koje bi trebalo da znače održiv razvoj životne sredine u Srbiji? Pri tome, mi i dalje nemamo zvaničan podatak o fondu zagađenosti životne sredine u Srbiji, za koji mislim da bi bio dragocen. Samim tim, taj podatak ekonomske procene štete koja je nastala dao bi definitivno najobjektivniju moguću sliku stanja životne sredine i zdravlja građana Srbije. Hvala.
Na član 36, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Radović, Milan Dimitrijević i Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Da) Ima reč Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, na član 36. smo podneli amandman kojim se menja stav 1. ovog člana, a koji govori o tome da se planiranje i upravljanje zaštitom životne sredine obezbeđuje i ostvaruje sprovođenjem Nacionalnog programa zaštite životne sredine, koji donosi Vlada, na period od najmanje 10 godina. To je, dakle, predloženo u zakonu. Mi predlažemo da Nacionalni program zaštite životne sredine, kao jedan sveobuhvatan akt, ipak donosi Narodna skupština, kao predstavničko telo, iz prostog razloga, što je ovo jedino mesto na kome može da se čuje i glas opozicije, odnosno jedino mesto gde mogu i građani Srbije da kažu svoju reč preko svojih narodnih predstavnika. Ovakvo donošenje Nacionalnog programa od strane Vlade, verovatno, na predlog ministra, biće stvar koja je zatvorena u uskom krugu ljudi i na koju javnost, koja je naročito zainteresovana za zaštitu životne sredine, neće moći da utiče, te smatramo da je Narodna skupština pravo mesto da se u njoj donosi Nacionalni program zaštite životne sredine. Malopre smo čuli da poslanici veoma ozbiljno učestvuju u radu Skupštine, naročito poslanici vladajućih stranaka, o čemu jasno govori i broj prisutnih poslanika vladajuće koalicije. Takođe smo čuli da rebalans budžeta lično premijer obrazlaže jednoj poslaničkoj grupi. Mi iz DSS-a imamo sutra sastanak Poslaničke grupe, pa me živo interesuje da li će i nas premijer udostojiti da nam obrazloži rebalans budžeta? Još više me interesuje da li će u petak doći da svim poslanicima, javnosti Srbije, obrazloži taj isti rebalans budžeta, ili će rebalans, kako je u materijalu dostavljeno, obrazlagati ministar finansija, Verica Kalanović, Saša Dragin i ostali ministri koji, sigurno, nisu za to stručni i nadležni? Kada sam već uzeo reč, govoriću samo par desetina sekundi. Ovde je pored mene materijal koji je težak nekih osam kilograma. Predstavlja amandmane samo na ovaj set zakona iz oblasti zaštite životne sredine. Kada se ovaj materijal, koji smo svi dobili, pomnoži sa brojem poslanika, ispada da je samo za ovu sednicu Skupštine, po poslaniku, došlo više od 15 kg materijala, odnosno preko 3,5 tone materijala za sve narodne poslanike. Prevedeno u cifre, zajedno sa materijalom i zajedno sa štampom, to vredi više od 7, 8 hiljada evra. U eri sveopšte krize, jedan od vidova štednje bi mogao da bude da se i slanje amandmana, prosleđivanje narodnim poslanicima, može organizovati elektronskim putem, što smo više puta predlagali. Verujem da je ovo najslikovitiji primer. Mislim da sekretar Skupštine treba da razmotri ovaj predlog i da ubuduće sve amandmane šaljemo i primamo elektronskom poštom. Na kraju krajeva, živimo u 21. veku, u veku komunikacija, pa bi logično bilo da se na ovaj način ponašamo. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Da, ima reč gospođa Raguš. Izvolite.
Hvala. Samo da se nadovežem na konstruktivnu primedbu kolege iz DSS-a. Toliko o kampanji koja se sprovodi, vezano za amandmane koje podnosi opozicija. Kao što vidimo iz analize troškova, bilo bi ekspeditivnije da elektronskim putem šaljemo amandmane. Onda, vrlo verovatno, ne bi bilo ni priče koja bi bila na vrlo loš način utemeljena u medijima koji su režimski kontrolisani. S druge strane, tužna je slika Parlamenta, ali je vrlo korisno za javnost u Srbiji, jer ovo je odnos vladajuće koalicije prema setu zakona, kako nam je predstavljeno. Mi se potpuno slažemo oko najznačajnijih zakona o zaštiti životne sredine, u nekom daljem kontekstu zakona koji će definitivno promeniti sliku zdravstvenog stanja, medicinsku sliku zdravlja građana Srbije.Javnost bi trebalo samo da upamti – to su ovi prazni redovi, koji govore, sami po sebi, dovoljno. U vremenu predviđenom za Poslaničku grupu SRS-a sam htela da govorim upravo o uporednoj analizi, kost analizi, odnosno analizi troškova koji su nastali zagađivanjem tokova životne sredine. Ovaj izveštaj, godišnji izveštaj Sektora za kontrolu i nadzor Ministarstva životne sredine i prostornog planiranja, dobili smo, nažalost, tek kada smo počeli da radimo na ovu temu. Stoga nam je bilo teško da u samom procesu rada iščitamo ovoliki broj strana i da napravimo uporednu analizu koja bi trebalo da da što objektivniju sliku. Jedna od sugestija bi bila da sledeći put to bude blagovremeno, onda bi svima nama bilo lakše, jer smo imali 49 tačaka dnevnog reda. Sve je to trebalo obraditi na argumentovan način, pogotovo u vanrednim okolnostima, kada cela poslanička grupa spadne samo na jednog poslanika, koji bi trebalo da govori o raznim oblastima, o svakoj tački dnevnog reda. Odeljenje Ministarstva za zaštitu životne sredine od zagađivanja pripremilo je nekoliko stranica izveštaja, koje su nama vrlo značajne. U izveštajnom periodu, kako kaže ovaj zvanični državni izveštaj, prioritet je bio rad na poboljšanju stanja na lokacijama najvećih zagađivača, koji u svom radu mogu u većoj meri ugroziti životnu sredinu, pa se tu pominje južna industrijska zona u Pančevu, RTB "Bor", "Ju-Es-Stil" iz Smedereva, termoelektrane itd. Za ove operatere su, dakle, bili izrađeni akcioni planovi čije je sprovođenje bilo kontrolisano od strane Ministarstva. U oblasti zaštite voda od zagađivanja, od maja do kraja septembra, takođe je reč o 2008. godini, izvršen je intenzivni nadzor i nalagane mere i to je sastavni deo ovog izveštaja o kontroli zagađivača voda. Zagađivači koji su pomenuti ovde su klanice, mlekare, hladnjače i drugi objekti. Posebno je istaknuta aktivnost na zagađivačima Velikog bačkog kanala, o kojima ćemo kasnije da pričamo, jer je u prethodnom sazivu bilo intervencija kada je reč o ovoj tački, a tiče se zaštite životne sredine. Ono što je nama izPoslaničkog kluba SRS-a bilo značajno za ovu uporednu analizu, kost analizu, koju smo izneli malopre, jeste sprovođenje akcionih planova, koji se nalaze, takođe, u ovom izveštaju. Dakle, formirane su bile radne grupe za Pančevo i Bor od strane ministra životne sredine i prostornog planiranja, u cilju poboljšanja stanja životne sredine. Za Pančevo se, na osnovu zaključka radne grupe, izrađuje dokument Generalni akcioni plan za Pančevo, sa projekcijom do 2020. godine. Vrlo smo zainteresovani da vidimo kako izgleda ovaj dokument. Pretpostavljamo da je on još u fazi izrade, da nije gotov, tako da ne možemo da dobijemo finalni tekst, ali bismo voleli, na neki način, da učestvujemo u svemu ovome, s obzirom na to da dobar deo žitelja Pančeva, imamo poslanike koji su iz te oblasti i više meseci ukazuju na to, ima užasne probleme vezane za stanje životne sredine. U RTB Boru je realizovan projekat sanacije jalovišta "Veliki krivelj", u vrednosti od dva miliona evra, i NIP-a i Fonda za zaštitu životne sredine Repbulike Srbije. Reč je o 2008. godini, kada je opozicija dobila prljavi medijski rat, skrećući pažnju i tražeći da se priča o efektima svetske finansijske krize na privredu i ekonomiju Srbije. Ono što je 2008. godine, verovatno, bila projekcija, 2009. godina je razočarala 2008, a garantujem vam da će 2010. i 2011. godina biti još gore kada su u pitanju budžetska sredstava, što će reći da ni NIP, ni Fond za zaštitu životne sredine neće imati sredstva koja su projektovana za saniranje ovih tačaka. Ovim projektom su sanirana tri jalovišta i kolektor. U toku je realizacija projekta u vrednosti od 1,1 milion evra, koji se finansira sredstvima NIP-a i Fonda za zaštitu životne sredine. Odobren je u cilju sanacije Topionice i Fabrike sumporne kiseline. Po završetku sanacije doći će do smanjenja koncentracija sumpor-dioksida u Boru za oko 20%. Šta je do sada urađeno i na koji način mislite da sanirate onaj deo koji je na duže staze degradiran, pa samim tim skoro neupotrebljiv, da ne govorimo o zdravlju stanovnika Bora? Mora se pomenuti da je 2006. godine NIS doneo plan mera i aktivnosti za zaštitu životne sredine u NIS "Petrol", Rafinerija nafte Pančevo, koji je sadržao mere i aktivnosti i investiciona ulaganja u zaštitu životne sredine za 2006. i za naredne tri godine. Pitamo vas – šta je bilo do 2006. godine? Nadležno ministarstvo je dalo načelnu saglasnost na sadržaj i obim Nacionalnog plana. Rafinerija nafte je do sada realizovala sledeće projekte, ali to je od 2006. godine do danas: revitalizovano je postrojenje za rekoperaciju gasova sa baklje, uloženo je 2,700 miliona evra; rekonstruisano je autopunilište za utovar odozgo i povezivanje sa sistemom za povraćaj para i gasova – četiri miliona evra; rekonstrukcija železničkog punilišta za utovar odozgo za povraćaj para i gasova – 2 miliona 700 hiljada evra; rekonstruisani su rezervoari, s ugradnjom aluminijumskih plivajućih membrana i zamenjeni krovovi na ukupno 83 rezervoara – tu je uloženo 45 miliona evra; startovano je modularno postrojenje za neutralizaciju istrošene lužine, uloženo je dva miliona evra; ugrađeni su analizatori za kontinualni monitoring emisija, tu je uloženo milion i po evra; revitalizovano je postrojenje sulfulana i pušteno u rad, dva miliona 200 hiljada evra; zamenjeni su katalizatori na postrojenju "Klaus" i poboljšano sagorevanje otpadnih gasova – 180 hiljada evra; rekonsturisan je i zamenjen vrh baklje – 800 hiljada evra; saniran je cevovod otpadnih voda prema "Petrohemiji", u iznosu od dva miliona evra; izvršena rekonstrukcija sistema za odvajanje uljne faze na separatoru i bistriku – milion evra, kao i projekti čija je realizacija u toku a koji imaju za cilj smanjenje emisije čvrstih čestica u atmosferu, ukupna vrednost je 20 miliona evra, trenutno je uloženo 14 miliona evra. Pitamo vas – šta je bilo pre početaka realizacije ovih projekata i da li imate sliku zdravstvenog stanja građana koji su bili izloženi emisiji čvrstih čestica u atmosferi? Urađena je modernizacija pristaništa. Zapravo, to je projekat koji je u toku. U tom smislu, završeno je projektovanje i pripremljen teren za izvođenje radova, nabavljena ugovorena isporuka glavne opreme. Ukupna vrednost je 30 miliona evra. Uloženo je tek osam. Projekat koji je, takođe, u toku je rekonstrukcija postrojenja za obradu muljeva na postrojenju za hemijsku pripremu vode. Tu je završeno projektovanje i ugovorena isporuka opreme vrednosti pet miliona evra. Trenutno je uloženo tri ipo. U okviru strategijskih projekata, NIS Rafinerija nafte Pančevo je predvidela izgradnju novih postrojenja, u vrednosti od petsto miliona evra, kako bi ostvarila potreban kvalitet proizvoda i zadovoljila standarde iz oblasti životne sredine. Šta je bilo do tog momenta i na koji način je ovo postrojenje uticalo na potpunu degradaciju životne sredine i na zdravlje građana Pančeva? U skladu s akcionim planom "Petrohemije", do sada su realizovani sledeći projekti: rekonstrukcija dva rezervoara za pirolitički benzin, sanacija i pokrivanje stanica, sanacija procuravanja obodnog nasipa deponije mulja u Fabrici za obradu voda, zamenjen je vrh etilenske baklje, realizovan generalni remont svih fabrika u 2005. godini, zamenjeni radioaktivni gromobrani, u koje je uloženo 110 hiljada evra, izgradnja sistema za gašenje požara na pretakalištu zapaljivih tečnosti, u koji je uloženo 38 hiljada evra, rekonstrukcija. Projekti čija je realizacija u toku su: rekonstrukcija utovarno-istovarnih rampi u fabrici "Etilen". Planiran rok za realizaciju je septembar 2009. godine. Uloženo je 13.500 evra, a ukupna vrednost projekta je dva i po miliona evra. Takođe, projekat koji je u toku je rekonstrukcija rezervoara za pirolitički benzin u fabrici "Etilen", planirani rok za realizaciju je maj 2009. godine, uklanjanje efluenata nastalih pri regeneraciji reaktora "C2" u "C3" u fabrici "Etilen", planirani rok za realizaciju je prošao. To je novembar 2008. godine. Ukupna vrednost u momentu pisanja izveštaja je bila 100 hiljada evra, a uloženo je 12.200 hiljada evra. Ono što je ovde predstavljeno kao plan aktivnosti jeste da nadležno ministarstvo učestvuje u finansiranju pokrivanja egalizacionog bazena sredstvima Fonda za zaštitu životne sredine, u iznosu od 250 hiljada evra, onda sanaciji protivpožarnog cevovoda, planirani rok za realizaciju je bio novembar prošle godine, zameni vrha etilenske baklje, takođe, u prošloj godini, generalnom remontu svih fabrika, u prošloj godini. Kada je reč o "Petrohemiji", postupajući u skladu s odredbama akcionog plana, realizovana su ulaganja u ukupnom iznosu od 13 miliona 132 hiljade evra. Za realizaciju investicionih aktivnosti koje su ugovorene, u toku su predviđena ulaganja do kraja 2009. godine, u ukupnom iznosu od oko pet miliona 150 hiljada evra. Akcionim planom iz 2007. godine, preduzeće "Petrohemija" Pančevo definisalo je, pored kratkoročnih mera koje treba preduzeti, plan investicija za period od 2008. do 2010. godine, a u cilju smanjenja negativnog uticaja na životnu sredinu. Saniranje negativnog uticaja do sada nemamo izraženo kroz mere, tako i kost analizu. Navedenim planom investicija definisani su obavezni projekti zaštite životne sredine, i to u cilju zaštite vazduha, voda, zemljišta i zbrinjavanja otpada. U cilju zaštite navedenih segmenata životne sredine, "Petrohemija" je predvidela preduzimanje tehničko-tehnoloških mera u fabrici "Etilen", u periodu od 2008. do 2010. godine, to je 12 miliona 700 hiljada evra, rekonstrukciju deponije ulja Fabrike za obradu voda, plan ulaganja do 2010. godine je pet miliona evra. Priprema zemljišta za buduću izgradnju do 2010. godine, takođe, iznosi dva miliona evra, kao i demontaža Fabrike elektrolize, o čemu će biti doneta odluka nakon privatizacije preduzeća. Azotara u Pančevu je privatizovana od strane litvanske kompanije u većinskom vlasništvu, dok je, u procentu od oko 20%, vlasnik Kompanije "Univerzal" Beograd. U međuvremenu je taj odnos vlasništva promenjen i upravo ta promena vlasničkog odnosa dovodila je do situacija ekoloških akcidenata. Međutim, ministarstvo nadležno za poslove zaštite životne sredine nije bilo uključeno u cilju definisanja akcionog plana zaštite životne sredine i ovaj deo nam je najmanje jasan. Bez obzira na to što je u nadležnosti vlasnika ovakvih postrojenja da se bave ovim problemom, to je i dalje problem države; ukoliko oni nemaju finansijskih sredstava, dođe do promene vlasništva, prestanu da rade. Imali smo primer ''Knauf'' fabrike u Surdulici. Tri meseca nije radila i deponovala je ostatke kamene vune, koja je štetna po respiratorni sistem građana tog dela teritorije, a da pri tom niko nije odgovarao, samo je pomenuta opomena, da nije korektno da se tako otpad drži. Ono što možemo da kažemo, i posle nalaza pomoćnika ministra vašeg ministarstva da je upućena … (Predsednik: Privedite kraju, vreme je isteklo.) … završavam ovu rečenicu, primedba ovom preduzeću, taj otpad i dalje stoji, uvećan je, pa bismo molili promptnu reakciju po ovom pitanju. Hvala.
Na član 36, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Milan Dimitrijević i Miloš Radulović. Da li neko želi reč? Gospođo Vojić-Marković, izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. DSS je podneo amandman na član 39. i tu intervenisao na dva načina. U članu 70. stav 1. reč: ''vrednosti'', ispred reči: ''indikatora'', menja se rečju ''parametara'' i u članu 70. stav 1. reči: ''odnosno praćenjem negativnih uticaja na životnu sredinu'', menjaju se rečima: ''životne sredine''. Dalje tekst ostaje isti. Šta smo želeli da postignemo? Smatramo da je predlagač ovog zakona predvideo da je indikator implicitni pokazatelj, pa samim tim ne možemo da govorimo o vrednosti nečega što je implicitni pokazatelj. Zbog toga smo uveli novi pojam – parametar, koji je uvek eksplicitan. Drugi deo amandmana koji smo predložili je logičan nastavak ovog prvog dela i prve intervencije, potreba da se odredi da se monitoring vrši praćenjem parametara i indikatora životne sredine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 41, amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović, koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 41, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Aleksandar Pejčić, Milan Lapčević, Miloš Radulović i DonkaBanović. Amandman je postao sastavi deo Predloga zakona. Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Lodi Gabor. Ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 44, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Zoran Šami i Željko Tomić. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodin Šami.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Dame i gospodo poslanici, prvo moram da kažem da mi je veoma žao što gospodin Dulić nije u sali. Ovaj amandman je odbijen, a ja ne razumem mnogo logiku zašto je odbijen. Obrazloženja koja se daju su neprimerena i ne bih želeo da ih komentarišem. Ono što zaslužuje komentar, to je da trenutno u sali ima 9, i slovima – devet poslanika vladajuće većine. Šteta, malopre ih je bilo sedam, mogao bih da ih nazovem sedam veličanstvenih. Sada ih je, ipak, devet, dakle, nisu veličanstveni. To pokazuje da kada bi se, kojim slučajem, Vlada mogla obarati prostom većinom, u ovom trenutku bi pala Vlada. DSS je podneo amandman na član 44. stav 1. tačku 1), koja glasi – stanju i promenama stanja u životnoj sredini, na osnovu podataka i informacija dobijenih praćenjem odgovarajućih indikatora, da se umesto tačke dodaju reči – i parametara. To je vrlo razumljiv amandman. Razumljiv, kada se iz političkih razloga, pošto se mi politički razlikujemo, neki amandman odbija, ali ne razumem potrebu da se po svaku cenu amandman odbija i zato ponavljam da mi je žao što gospodin Dulić nije tu. Uveren sam da bi, kad bi čuo obrazloženje,prihvatio amandman. Indikator, dozvolićete mi da se ponešto razumem u terminologiju te vrste, je implicitni pokazatelj, a parametar je eksplicitni pokazatelj. U poslovima vezanim za ekologiju ima mnogo eksplicitnih pokazatelja i ne vidim šta bi promenilo stvar da se doda i ta jedna reč – parametar. Uopšte ne razumem predlagača zakona, zašto je amandman odbijen. Ako se ne varam, prekardašio sam dva minuta, ali pretpostavljam da moja stranka ima vreme i to je ono što sam želeo da kažem. Interesovalo bi me obrazloženje zašto je amandman odbijen. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika, Odbor za zaštitu životne sredine podneo je amandman na član 49. Amandman je prihvaćen i postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Da li neko želi reč?Izvolite, gospodine Maksimoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo predsednik, amandman, koji sam podneo ispred Poslaničke grupe Napred Srbijo - Tomislav Nikolić, moram u ovom slučaju pročitati u potpunosti, da bi građanima Srbije bila jasnija moja namera kada sam pisao amandman, ali i vaša namera kada ste ga odbili. U članu 85. stav 5. menja se i glasi: ''Sredstva ostvarena od naknade iz stava 1. ovog člana u visini od 40% prihod su budžeta Republike Srbije, a u visini od 60% prihod su budžeta jedinice lokalne samouprave''. Posle stava 5, dodaje se stav 6, koji glasi: ''Sredstva ostvarena od naknade iz stava 1. ovog člana na teritoriji AP, u visini od 20% su prihod budžeta Republike Srbije, u visini od 20% prihod su budžeta AP, a u visini od 60% prihod su budžeta jedinice lokalne samouprave''. Dakle, moj predlog je sličan istom članu aktuelnog zakona, za koji mislim da je bolje rešenje od ovog člana koji predlažete u ovom predlogu zakona. Vašim predlogom zakona biće smanjeni prihodi lokalnim samoupravama. Slažem se s vama da su do sada ta sredstva, uglavnom,bila nenamenski korišćena, ali ne mislim da je slučaj sa svim lokalnim samoupravama da su se ta sredstva nenamenski koristila. Tu se postavlja jedan drugi problem. Složio bih se da problem zagađenja u Pančevu ne može biti rešen iz budžeta lokalne samouprave, već je to problem koji može rešiti isključivo država. Međutim, vi stavljate u podređen položaj opštine koje nemaju toliko veliki problem kao Pančevo, ali ga definitivno imaju, kao što su Nova Crnja, ili Novi Bečej, Sečanj, Žitište itd. Istina je da ove opštine nemaju tolikih ekoloških problema, zbog nemara i stihijske privatizacije uopšte nemaju privredu, pa ne mogu da imaju velike zagađivače, ali definitivno je da imaju neke svoje probleme koje oni ne mogu rešiti. To bi možda funkcionisalo, ovako kako ste predložili, u smislu bogate države, stabilne države, ali ne i u slučaju Republike Srbije, kada sredstava nema dovoljno. Država nema dovoljno sredstava ni da reši problem Pančeva, Zaječara, nekih većih gradova koji imaju problem sa zagađenjem, što znači da ove manje opštine nikada neće stići na red. Od svojih sredstava neće imati dovoljno da bi mogle svoje potrebe da zadovolje. Još jedna stvar, za razliku od SNS-a, koji se zalaže za decentralizaciju Srbije u smislu jakih lokalnih samouprava, vi se i dalje za decentralizaciju zalažete samo deklarativno, dok u stvarnosti centralizujete tokove novca. Nakon ovakvih vaših predloga zakona, verujem da će građani Srbije znati da procene kome će dati poverenje posle sledećih izbora; čisto sumnjam da ćete to biti vi. Na kraju, pre nego što završim, hteo bih da pozovem sve kolege, trenutno se u Domu Vojske u Beogradu održava promocija knjige gospodina Borisava Pelevića „Raspeto Kosovo i Metohija“, pa, drage kolege, molim vas, pošto se ova rasprava bliži kraju, da odemo zajedno i da poslušamo tu promociju. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 50, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Judita Popović i Kenan Hajdarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Vlatko Ratković, koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 50, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Nikola Lazić, Milica Vojić-Marković i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Dimitrijević.
Hvala, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, pridružiću se izlaganju uvaženog kolege iz SNS-a, ali ću, istovremeno, podsetiti na neke stvari. Dakle, pred nama je rebalans budžeta. Tim rebalansom se predviđa smanjenje transfernih sredstava lokalnih samouprava. Ako vi u lokalnim samoupravama smanjite transferna sredstva, pa im u tom smislu uskraćujete i smanjujete sredstva naknade za zaštitu životne sredine, a znamo kakva je situacija u lokalnim sredinama, da neke sredine ne mogu da reše svoje ekološke probleme, neće moći tek da ih reše ako se ta sredstva budu još više smanjila. Dakle, o tome se mora voditi računa, ili je možda ovaj predlog zakona pisan onda kada su neki ministri, potpredsednik Vlade i neki drugi funkcioneri vladajuće koalicije tvrdili da će ekonomska kriza da donese boljitak Srbiji, pa se nije vodilo računa o ovome. O tim stvarima se mora povesti računa. Ne mogu se beskonačno uzimati sredstva iz lokalnih samouprava, grubom primenom ovog zakona. Čuli smo danas u toku izlaganja nekoliko poslanika kakvi su ozbiljni ekološki problemi u nekoliko gradova Srbije. Čuli smo, isto tako, da treba da se obezbede ozbiljna sredstva iz budžeta Ministarstva da bi se ti problemi rešili. Istovremeno se daje u nadležnost lokalnim samoupravama da i one učestvuju u rešavanju takvih problema. Kako će, ako dobijaju samo 40% od ovoga, kako je predviđeno ovim zakonom? Dakle, mi smo predložili da se stav 5. briše i da to ostane kao što je u sadašnjem zakonu o zaštiti životne sredine. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 50, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Donka Banović i Željko Tomić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 51, amandman, s ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Milan Dimitrijević, Željko Tomić i Nikola Lazić. Amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 51, amandman su, zajedno, podneli narodni poslanici Donka Banović, Milan Lapčević i Aleksandar Pejčić. Da li neko želi reč? (Da) Papuga Olena, ali najpre Milan Lapčević.
Poštovana gospođo predsednik, predložili smo da u članu 51. dođe do izmene, i to tako da sredstva koja se ostvare od naknade iz stava 3. ovog zakona, a koju propisuje Vlada, u većini ostaju lokalnim samoupravama, dakle 60%, da postaju prihodi jedinica lokalnih samouprava, a 40% prihoda da ostaje u budžetu Republike Srbije, iz jednog vrlo prostog razloga, što se u ovom članu definišu područja od posebnog državnog interesa u oblasti zaštite životne sredine. Ogroman broj tih područja od državnog interesa u oblasti zaštite životne sredine se nalaziu onim jedinicama lokalne samouprave koje jedva sastavljaju kraj s krajem i koje ne mogu da održavaju ni svoje osnovne funkcije, utvrđene zakonom, a kamoli da ulažu u zaštitu životne sredine. Pri tom im se uzima i taj deo naknade koji plaćaju zagađivači i ta sredstva odlaze, u većini, prema Predlogu zakona 80%, u prihod budžeta Republike Srbije. Kada će centralni organi, odnosno Ministarstvo za zaštitu životne sredine da predvidi svaku moguću jedinicu lokalne samouprave i da u svako, i najmanje mesto dođu da ulože određena sredstva, da bi se namenski trošila za zaštitu i unapređivanje životne sredine? Gde nastaju problemi? Upravo tamo gde ljudi žive, u mikrookolini, u jedinicama lokalne samouprave, i bilo bi najlogičnije da lokalni organi vlasti učine više na unapređenju i na zaštiti životne sredine. Prema tome, nije logično da se i ta minimalna sredstva ponovo odlivaju u centralni budžet, jer to je činjenica. Ni u drugim stvarima centralni organi vlasti ne vide i ne mogu da shvate koliki su problemi na lokalu, naročito u nerazvijenim opštinama, pa neće ni u ovoj oblasti. Mislim da je ovo sasvim logičan i razuman predlog, gde se ni centralni budžet, odnosno Vlada, ne lišavaju određene vrste prihoda, a jedinicama lokalne samouprave bi ovaj prihod bio veoma značajan i sigurno bi bio namenski utrošen, jer je to u njihovom interesu. Hvala.
Zahvaljujem. Gospođa Papuga Olena. Izvolite
Predsednice, ja sam se prijavila povodom člana 50, ali možda niste videli moju prijavu, tako da ću reći ono što sam namerila da kažem o članu 50. Dodavanje novog stava u tom amandmanu na član 50, budžetski fond za zaštitu životne sredine ostaje bez izvornih prihoda koji omogućavaju realizaciju poverenih nadležnosti i ispunjavanje obaveza. Poslanici LSV-a su afirmativno pristupili radu na svim ekološkim zakonima, ali prihvatanjem ovakvog amandmana još jednom se upućuje poruka građanima autonomnih pokrajina da oni, na neki način, ne mogu da raspolažu svojim sredstvima. Sredstva koja su ostvarena kao naknada za narušavanje životne sredine, po Predlogu zakona, dele se: 60% kao sredstva iz budžeta Republike Srbije, a 40% lokalnim samoupravama. Ukoliko se zagađivač nalazi na teritoriji autonomne pokrajine, u tom slučaju, 40% od tih sredstava koja pripadaju budžetu Republike predstavljaju prihod budžeta autonomne pokrajine. U prethodnim zakonima koje smo usvajali ovih dana i koji su bili na dnevnom redu, ustanovljeno je da pokrajine imaju svoj pokrajinski fond za zaštitu životne sredine, ali time oni ostaju bez određenih sredstava. Što bih htela još da naglasim? Nepojmljivo mi je kako je došlo do toga da jedan poslanik koji dolazi iz Vojvodine predloži baš takav amandman i on bude usvojen. Hvala.
Zahvaljujem. Izvinjavam se što nisam blagovremeno dala reč. Na član 52, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Srđan Miković. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 52, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 54, amandman je podneo narodni poslanik Milan Stanimirović. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 55, amandman je podneo narodni poslanik Milan Stanimirović. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 57, amandman je podnela narodni poslanik Svetlana Stojaković-Milovanović. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 60, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 61, amandman je podnela narodni poslanik Gorica Mojović. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 64, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 64, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Zdravković. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 65, amandman je podneo narodni poslanik Munir Poturak. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 68, amandman, s ispravkom, podnela je narodni poslanik Zlata Đerić. Vlada je prihvatila ovaj amandman, pa je on postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 71, amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Da li neko želi reč? Gospođa Đerić. Izvolite, samo se prijavite.
Govorim o članu 71. stav 1. Reči: „od 25.000 do 50.000 dinara“ zamenjuju se rečima: „od 50.000 do 100.000 dinara“. U stvari, predviđene su kaznene odredbe za prekršaje prema odgovornim licima u organima lokalne samouprave, jer smatram da organi lokalne samouprave moraju posebno da budu odgovorni u primenjivanju ovih zakona. Jedino što je zaista efikasno to su novčane kaznene mere. To se do sada pokazalo u svim državama koje su primenjivale zakone kojima se štiti životna sredina. O tome ne treba da se ćuti, to treba reći. Ono što je posebno osetljivo i što će biti tek osetljivo u primeni, ako se bude sprovelo u praksi ono o čemu sam prethodno govorila, a to je nastava ekologije u školama, onda će lokalna samouprava imati još jednu dodatnu odgovornost, a to je da iz okruženja škole ukloni sve kioske koji prodaju nezdravu hranu, jer ako ne koketiramo s ovim predmetom u školama, ako zaista želimo da promenimo ekološku svest, onda lokalna samouprava ima veliku odgovornost da te zakone primeni i na taj način i da u tome aktivno učestvuje. Pošto je to ozbiljan izvor prihoda, bojim se da će tu nastati problem na relaciji primene zakona i lokalne samouprave, pa mislim da o kaznenoj politici prema prekršiocima u lokalnoj samoupravi treba posebno razmisliti.
Na član 73, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Marinković. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 74, amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Ćeran. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi reč, ili bilo ko ko nije iskoristio svoje pravo? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predlog zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, dozvolite da vas podsetim da sam za 23. april 2009. godine, početak u 10 časova, odredila dan za odgovore na poslanička pitanja u vezi sa dvema aktuelnim temama. Dakle, sutra od 10 će biti vreme koje ćemo najpre ispuniti time, a kada se ova sednica završi, prelazimo na sledeću tačku današnjeg dnevnog reda, odnosno raspravljaćemo o amandmanima na Predlog zakona o političkim strankama. Zahvaljujem na saradnji.