Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 105 narodnih poslanika. Da bismo utvrdili broj poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite identifikacione kartice u svoje poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 90 narodnih poslanika i da ima uslova da nastavimo rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Milica Radović, Balint Pastor i Željko Tomić. Obaveštavam vas da sam povodom razmatranja predloga zakona po tačkama 9. do 13. dnevnog reda, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pored predstavnika predlagača gospođe Snežane Malović, ministra pravde, dr Diane Dragutinović, ministra finansija i mr Verice Kalanović, ministra za Nacionalni investicioni plan, pozvala da sednici prisustvuju Ružica Stojiljković, pomoćnik ministra finansija, Zoran Milošević, pomoćnik ministra rada i socijalne politike, Jovan Ćosić, načelnik u Ministarstvu pravde i Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O PROMETU NEPOKRETNOSTI (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Zoran Krasić, Petar Jojić i Vjerica Radeta. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pre prelaska na pretres u pojedinostima, podsećam vas da je Zakonodavni odbor, na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika, kao nepotpun odbacio amandman koji je na član 1. podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo“, a odbačeni amandman ne može biti predmet rasprave i o njemu se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PRESTANKU VAŽENjA ZAKONA O ORGANIZACIJI I POSLOVANjU PRIVREDNIH JEDINICA USTANOVA ZA IZVRŠENjE KRIVIČNIH SANKCIJA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici Nenad Konstantinović, Vjerica Radeta, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković i Dragan Čolić. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo”. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2009. GODINU (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Lidija Dimitrijević, Milorad Buha, Milorad Krstin, Mirko Munjić, Zoran Krasić, Dragan Stevanović, Nenad Popović, Milica Vojić-Marković, Donka Banović, Sreto Perić, Dušan Marić, Aleksandar Martinović, Boris Aleksić, Vjerica Radeta, Marina Toman, Bojan Mladenović, Momir Marković, Vladan Jeremić, Marina Raguš, Milan Škrbić, Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Aleksandra Ilić, Milutin Jeličić i Petar Jojić. Primili ste izveštaj Odbora za finansije i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "“Napred Srbijo”". Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, molio bih da malo povučete ručnu kočnicu kada čitate da bismo mogli normalno da radimo na ovoj sednici. Možda se vama žuri na doček nove godine, ali svakako da je sada rebalans u pitanju i to drugi u toku 2009. godine. Žao mi je što ovde nije ministar finansija, voleo bih da čujem neka njegova mišljenja, ali drago mi je što je tu ministar pravde, obrazložiću i zbog čega. Postavljam jedno pitanje ministru pravde, hipotetičko, šta bi se desilo ako ovaj budžet, odnosno izmene i dopune Zakona o budžetu za 2009. godinu ne budu usvojeni od strane ove skupštine? Da li to neko nas, narodne poslanike, pokušava da prevari ili da nam zamaže oči da će neko da troši sredstva predviđena ovim rebalansom u toku 2010. godine, a rebalans je za 2009. godinu, a 31. decembra ne može nikako. Zašto postavljamo ovo pitanje? Zato što je rebalans koji ste nam predložili čista forma, novac je već potrošen, u tome i jeste problem. Trošili su ga svi, odobravao predsednik Vlade i odobravao ministar finansija. Zato s pravom postavljam pitanje – a šta ako Narodna skupština ne usvoji izmene i dopune Zakona o budžetu? Vlada je odbila moj amandman, pročitaću obrazloženje.Kaže se: „Amandman se ne prihvata, što je članom 47. Zakona o budžetskom sistemu predviđeno da ukoliko u toku fiskalne godine dođe do povećanja rashoda ili smanjenja prihoda, budžet se uravnotežuje putem rebalansa. Kako je u 2009. godini ostvarenje prihoda manje od planiranog, bilo je neophodno i utvrđivanje novog nivoa deficita“. Naime, projekcija primanja u budžetu u 2009. godini je bila pogrešna. U tome je čitava priča i čitava poenta svega onoga što se nama dešava već godinu dana unazad. Postavlja se pitanje – ako je prihodna strana manja za nekih skoro 35 milijardi dinara, šta je Vlada, odnosno Ministarstvo finansija, šta su učinili da smanje malo budžetske rashode? Ili su smatrali da svaka stranka, svaki ministar, pogotovo ako je predsednik stranke, može da troši novac kako on hoće, a ako se ne ispunjavaju njegove želje, onda pada Vlada. Mi smo svi sada žrtve ambicija malih ljudi u još manjim strankama koji ucenjuju ne samo Vladu Republike Srbije, nego ucenjuju sve građane Republike Srbije. Zašto je projekcija budžeta prihoda za 2009. godinu u aprilu bila pogrešna? Ne verujem da je sve to moglo da bude baš tako slučajno. Ne verujem zato što ste u aprilu morali hitno da donesete rebalans budžeta da biste mogli da uđete u ozbiljniji projekat sa MMF. Da biste ušli u taj projekat morali ste da imate 3% deficita od bruto dohotka, to je bio uslov MMF, i to ste na jedan lažan način iskazali izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2009. godinu. To što se dešavalo nije slučajno, jer se tačno vidi kada se uporede projektovani prihodi budžeta za 2009. godinu i ostvareni prihodi, vidi se takav nesklad kod prihoda koji su povezani jedni sa drugima. Znači ne može prihod od carine da bude veći, a da bude manji prihod na porez na dodatnu vrednost koji je iz uvoza, to je nemoguće, osim ako neko namerno nije hteo da napravi takvu grešku. Ne može da bude manji. U aprilu prihod od poreza na dobit preduzeća, kada su završni računi predati i tačno se zna koliko će po tom prihodu da se ostvari,ne može da bude manji. Ni porez od fizičkih lica, porez na dohodak i imovinu od fizičkih lica, jer su poreske prijave predate. Čitava farsa sa rebalansom budžeta za 2009. godinu je bila da se stvori osnov da uđete u pregovore sa MMF. Sada ste novac trošili bez obzira što su vam prihodi umanjeni. Jedini cilj celog ovog rebalansa jeste da neko ne ode na robiju ako se ovakav zakon ne usvoji. Teško nama ako se vi svaki put kad god su vam manji prihodi ne oslanjate na smanjenje javne potrošnje nego isključivo na dalje zaduživanje privrede. Postavljam pitanje i kolegama poslanicima - kako misle oni koji će da glasaju za ovaj predlog izmena i dopuna Zakona o budžetu, kako misle i ko će da vraća ove kredite kojima nas ova vlada, i prethodnih nekoliko unazad, zadužuju neprestano?
Iskorišćeno je četiri minuta poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rade Obradović.
Govoriću kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Pozivam ministarku pravde, žao mi je što nema ministarke finansija, zato što je danas 28. decembar 2009. godine. Na dnevnom redu je i član 1, upravo o tome govori, na dnevnom redu je i rebalans budžeta. Tim rebalansom predviđeno je da se deficit povećava sa 70 na 104 milijardi dinara. Znači, 34 milijarde je razlika između budžeta. Zašto je to bitno baš danas? Očigledno je da su te pare već potrošenei očigledno da je Vlada bez saglasnosti Skupštine potrošila 34 milijarde. Ako to Vlada sebi dozvoljava, kako će zbog toga da spreči lokalnu samoupravu ili bilo koje javno preduzeće? Ako novi Poslovnik dozvoljava da se ova rasprava završi za jedan dan, koji je razlog zbog čega nismo raspravljali 1. oktobra kada je već prekoračen deficit? Zašto 1. oktobra nismo usvojili rebalans budžeta i zašto 1. oktobra nismo apsolutno otklonili svaku sumnju da li je ovo u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu ili ne? Ako vi svesno potrošite i ako se zadužujete, očigledno da član 1. predviđa novo zaduživanje od 34 milijarde. To ne može da se podvede ni pod jedan član Zakona o budžetskom sistemu, osim zaduživanja, a zaduživanje nije moguće bez saglasnosti Skupštine. Ovo je još jedan od niza u nizu presedana koje je napravilo Ministarstvo finansija i ova vlada, ovo je još jedno kršenje Zakona o budžetskom sistemu, ovo je još jedno razaranje budžetskog sistema čitave zemlje.
Iskorišćeno je minut i 40 sekundi vremena predsednika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, naime SRS traži i zahteva da se deficit budžeta utvrdi zakonom i da ga državni organi poštuju u smislu odredaba Zakona o budžetskom sistemu. Ono što je učinila Vlada od septembra ili početkom oktobra je direktno kršenje odredaba Zakona o budžetskom sistemu. Naime, Zakonom o budžetskom sistemu definisani su načini i uslovi kada budžet ima prihode manje od predviđenih u samom budžetu ili ima veće prihode. U ovom slučaju se radi o smanjenim prihodima u budžet, odredbama člana 62. Zakona o budžetskom sistemu data su jasna uputstva šta državni organi, i Ministarstvo finansija i Vlada, u ovom slučaju moraju učiniti da bi se izvršio rebalans budžeta. Naime, članom 62. Zakona o budžetskom sistemu predviđeno je sledeće - ako se u toku fiskalne godine rashodi povećaju ili prihodi smanje, u ovom slučaju imali smo smanjenje prihoda, Vlada na predlog Ministarstva može obustaviti izvršenje pojedinih rashoda, ne duže od 45 dana. Pod privremenom obustavom izvršenja, predviđena je sledeća radnja koju mora Ministarstvo finansija zajedno sa Vladom učiniti - zaustaviti preuzimanje obaveza. Da li je Vlada učinila zaustavljanje obaveza? Ne. Obaveze su tekle onako kako je priroda toka zaduživanja išla. Nadalje, morali su Ministarstvo finansija i Vlada preduzeti sledeću stvar - predložiti produženje ugovorenog roka za plaćanje. Ni to nije učinila. Zatim, zaustaviti davanje odobrenja zaključenju ugovora, ni to nije učinila, zaustaviti korišćenje kvota itd. To su sve mere koje Ministarstvo finansija mora učiniti kada se smanje prihodi i kada se predviđeni deficit budžeta probije. U ovom slučaju, Ministarstvo finansija je moralo preduzeti ove mere. Ovo je direktno kršenje odredaba Zakona o budžetskom sistemu. Ovo što je učinila ova vlada je loš primer za sve direktne i indirektne korisnike budžetskih sredstava, jer će oni to isto činiti. Ovakvim merama, ovakvim nepreduzimanjem mera, da se ispoštuje zakonska procedura i da se zaustavi povećanje deficita, doveli ste celokupnu državu da se mora zadužiti. Na koji način? Protivzakonit način, ne samo republički organi, republička vlast, kroz povećanje deficita u budžetu, nego i lokalna samouprava, direktni i indirektni korisnici budžetskih sredstava. Ono što je bitno naglasiti, to je da ova vlast ne vodi računa o drastičnom povećanju deficita budžeta. Naime, 2007. godine, deficit za celu budžetsku 2007. godinu bio je 13,5 milijardi dinara, 2008. godine 45,7 milijardi, 2009. godine gotovo 105 milijardi. Budžetom za 2010. godinu planirana je deficit od 107 milijardi. Da li ova vlast može zaustaviti rapidno povećanje deficita i da li se može zadržati na 107 milijardi? Ne može. SRS upozorava aktuelnu vlast - zaustavljajte deficit kroz smanjenje javne potrošnje direktnim merama u oblati javne potrošnje. U protivnom će ovaj deficit, koji ste planirali na 107 milijardi, biti 130 do 150 milijardi. Ono što treba još da zabrine, to je, ono što vas ne brine, da je uz rapidno povećanje deficita u republičkom budžetu došlo do ogromnog deficita i u pokrajini. Dozvolili ste povećanje pokrajinskoj skupštini za 2009. godinu da poveća sa 4,5 na 11 milijardi. Budžet za Beograd za 2010. godinu, deficit od 17 milijardi. Lokalna samouprava će imati nekoliko puta, možda nekoliko desetina puta, veći deficit u odnosu na 2009. godinu, jer će biti ogroman deficit u budžetima lokalne samouprave. Kako to zaustaviti? To se ne može zaustaviti bez kresanja javne potrošnje. SRS je poslednjih godina na desetine i stotine amandmana podnosila kojima je ukazivala na koji način treba zaustaviti javnu potrošnju. Bespotrebna finansiranja po ugovorima o delu, specijalizovanim uslugama, nabavkama materijala, raznim izgradnjama i ono što je nepotrebno, što se mora zaustavljati, ono što je ovog trenutka nepotrebno sa aspekta održivosti rada državnih organa, funkcionisanja državnih organa, finansira se sve i svašta. Zato imamo takav deficit. Na koji način ga pokrivamo? Pokrivamo ga zaduživanjem. Gde su razmere tog zaduživanja? Kako zaustaviti to zaduživanje, iz kojih izvora i pod kojim uslovima to činimo? Sve su to dileme kojima se morate pozabaviti. Ono što je bitno naglasiti, to je da ćemo u budžetskoj 2010. godini imati smanjenje prihoda. Zašto? Zato što u privrednim smislu smo prezadužili privredne subjekte. Taj broj se smanjio. Znamo i sami da imamo 70 hiljada blokiranih preduzeća, blokiranih od poreske uprave zbog neizmirenja poreskih obaveza. Znamo da u budžetu poreski prihodi iznose 93, a neporeski 7%. Kada i na koji način pomeriti ove neporeske prihode na 10, 12, 15 i više, a smanjiti poreske prihode? Kako rasteretiti privredu, kako rastereti građanstvo? To je pitanje kojim se mora baviti Vlada. Međutim, to vas ne interesuje. U budžetskoj 2010. godini imaćemo ponovo povećanja budžetskog deficita, imaćemo rapidno povećanje poreskih obaveza preduzeća koja rade. Koliko je preduzeća ostalo? U privrednom smislu, aktivno je nešto oko 110, između 105 i 110 hiljada preduzeća. Ovoga trenutka blokirano je sedamdesetak hiljada. Dvadesetak hiljada prema vašim podacima je u ogromnoj nelikvidnosti, neredovno izvršava svoje obaveze. Da li će u 2010. godini doći aktivnim merama države do smanjenja nelikvidnosti? Neće, zato što u budžetskom smislu niste predvideli mere za povećanje nelikvidnosti preduzeća, pomoć privredi. Ono što ste predvideli subvencija u iznosu od 3,5 milijardi je premalo, to je premali kolač da bi se zadovoljile potrebe narušene privrede, ugašene privrede, slomljene privrede, privrede na izdisaju, privrede koja ovog trenutka ne može nositi teret ovako velike javne potrošnje. Šta nas može očekivati u poslovnoj i budžetskoj 2010. godini? I dalje rapidno smanjenje broja aktivnih privrednih subjekata, smanjenje njihove aktivnosti, smanjenje izvoza, smanjenje izdvajanja u budžetskom smislu i još veći deficit. Da li vas to brine? Ne brine. Jedini izlaz je kroz strana zaduživanja i to ima svoje granice. Vrlo brzo će doći trenutak kada ćemo kao država bankrotirati. Mi smo sada na ivici bankrota, samo se to ne priznaje. Zašto? Uz ogroman budžetski deficit imamo deficit u tekućim plaćanjima, imamo deficit u spoljnotrgovinskom poslovanju. On je ove godine samo slučajno zaustavljen, smanjen u odnosu na prethodne godine, zbog toga što je ekonomska kriza u svetu, određeni problemi na domaćem tržištu, što se tiče tražnje i zbog toga je smanjen i ove godine će biti negde u nivou između 4 i 4,5 milijardi evra. Imamo deficit u poslovanju Fonda penzionog osiguranja, deficit u poslovanju Fonda zdravstvenog osiguranja itd, deficit do deficita. Imamo ogromne probleme u finansiranju velikih sistema, od 590 javnih preduzeća i javno-komunalnih preduzeća, 580 je prošlu godinu, 2008. godinu, poslovalo sa gubitkom. Kakva će situacija biti u ovoj godini? Još gora. Možda samo na prste možemo izbrojati preduzeća iz javno-komunalne privrede koji će poslovati sa dobitkom. Kakva je perspektiva tih preduzeća? Kakva je perspektiva države u takvoj situaciji, kada je deficit na deficit, kada imamo gubitke u javno komunalnoj privredi, kada imamo gubitke u spoljnotrgovinskom poslovanju? Nema perspektive. Zato, otvoreno, SRS vam govori da ćemo doći u situaciju opšteg bankrota. Zaustavite te negativne tokove. To se ne može bez rapidnog rezanja javne potrošnje. Kada uporedimo budžet 2008. godine, kada je bilo oko 45% izdvajanja za javnu potrošnju i 2009. godinu sa negde 43%, ove godine smo negde na 43,5% - 44%, nikakvo smanjenje. Bez smanjenja, rapidnog smanjenja, izdvajanja u administraciju, ali ne u zarade. Zarade u administraciji su male, ali nisu u javnim preduzećima. To morate zaustavljati, a tu ne činite ništa. Zašto? Zato što vama rade stranačke kolege tamo. Zarade u javno-komunalnom sistemu je veće između 35 i 40% u odnosu na zarade u državnoj administraciji. Ispravite to. Sve ono što pretekne od toga zaustavljanja, izdvajanja u lične zarade, prebacite u privredu, pa ćete videti na koji način se može upumpati u budžet daleko više sredstava. Toliko. Hvala vam.
Od vremena ovlašćenog predstavnika iskorišćeno je 10 minuta. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Gospođo potpredsednice, gospođo ministarko pravde, dame i gospodo narodni poslanici, još jednom o članu 1, pošto ovaj zakon u stvari ima član 1. i još jedan i po član, uključujući i ovu odredbu kad stupa na snagu. Ovaj član 1. govori mnogo toga. Podatak o prihodima i rashodima ukazuje i daje odgovor na mnoga pitanja. Recimo, ne znam da li postoji konsenzus, drago mi je da su tu gospodin Perić i gospodin Čolaković, pitanje je da li je kriza završena, jer čujemo najave da je kriza gotova i da sada sve kreće nabolje. S druge strane, iako zakon o budžetu nije još uvek stupio na snagu, imamo najave iz Vlade da se on u stvari neće ni poštovati, da će se poštovati prvih nekoliko meseci, a da će se onda odmrznuti i plate i penzije. Da, to smo čuli sa vrlo visokog mesta u Vladi. Ako niste videli, gospođo ministarka, tu izjavu, mi ćemo vam sa zadovoljstvom to pokazati. Kada uporedimo prihode budžeta za 2008. i za 2009. godinu i prihode po mesecima, prošle godine je u novembru prihod budžeta bio 49 milijardi, u decembru 68 milijardi. Znači, prihodi budžeta su bili praktično 50% u decembru veći nego u novembru, a ove godine će prihodi u decembru biti jednaki prihodima iz novembra, 56 milijardi u novembru, 57 milijardi u decembru. Znači, ne da nema onog rasta od prošle godine, nego su prihodi na istom nivou, što znači da su se samo rezerve koje su naši građani imali i koje su bile namenjene potrošnji značajno smanjile, a to ni na koji način ne ukazuje da će sledeće godine biti obezbeđen rast i da ćemo sledeće godine krenuti uzlaznom linijom. Druga stvar, kada pogledate kako se planira budžet i kako su trošene državne pare, deficit je u novembru bio svega dve milijarde, u decembru će biti 25 milijardi, što znači da je Vlada apsolutno sva plaćanja ostavila za decembar, pa da onda vidi šta će da radi. S druge strane, DRI kao jednu od ključnih primedbi je imala to da prošle godine završni račun nije bio zatvoren sa 35 milijardi koje su nezakonito prenete iz 2008. u 2009. godinu. Prema podacima koje imamo ovo je drastično, a šta će DRI sledeće godine otkriti to ćemo tek da vidimo. Potpuno je jasno da se krši Zakon o budžetskom sistemu. Ovo nije pozajmica za tekuću likvidnost, ovo je očigledno zaduživanje, to se vidi iz člana 1. jer se zadužujemo za dodatnih 35 milijardi. To nije dozvoljeno po zakonu. Svako zaduživanje mora da se ostvari tek nakon Skupštine. Ovo zaduživanje je već završeno, jer su to hartije od vrednosti i to su one aukcije koje se objavljuju svakog utorka i svakog četvrtka. Znači, za to je već država zadužena, mi to naknadno verifikujemo. Ne vidim nijedan razlog zašto to nije urađeno na vreme. Druga stvar, prihodi se očigledno smanjuju, što apsolutno ne ukazuje na to da se kriza završava, naprotiv, ukazuje samo da su mere Vlade bile neadekvatne, da su rešavale problem samo u određenom trenutku i da ne postoji apsolutno nikakva strategija šta će biti naredne godine. Dokaz za to je i podatak da Vlada ne planira ni jedno novo radnomesto u 2010. godini.
Iskorišćeno je tri minuta i 20 sekundi vremena predsednika poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Nenad Popović. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, kraj godine je vreme kada se u svim normalnim državama svode računi, podnosi izveštaj o godišnjem radu, analiziraju efekti prethodne godine preduzetih mera i ocena svih planova, pa i budžeta. Naravno, u ovo vreme planovi za narednu godinu treba da su već donošeni, tako predviđa i budžetski kalendar, ali na to, nažalost, niko ne obraća pažnju. Ne bi se desilo, da se obraćala pažnja, da se svake godine taj kalendar menja i uvek se kasni sa dostavljanjem budžeta u proceduru u Narodnu skupštinu. Ove godine kasnimo više od mesec dana. Samo naša Vlada smatra da je normalno da se budžet donese ranije nego rebalans za prethodnu godinu, pa tako danas mi umesto da raspravljamo o nekim vrlo važnijim stvarima od kojih zavisi život privrede i život građana, mi raspravljamo danas, 28. decembra, o rebalansu. Gospođo ministre, budžet nije završni račun već je plan kako će se trošiti i sakupljati sredstva. Na ovaj način, kako ga mi danas predstavljamo ovde 28. decembra, on praktično predstavlja plan izvršenja. Prvo smo usvojili budžet za narednu godinu, a onda rebalans budžeta za tekuću. Daj bože da to bude najveći problem sa ovom Vladom. Takođe moram da kažem, istine radi, vlade drugih zemalja su povećavale manjak, neko na 5%, neko na 6% i na 1% i na 2%, ali skoro svaki evro tog povećanja su ulagali u revitalizaciju ili banaka ili finansijskog sistema, a velikim delom i u zapošljavanje. Tako su paketi velikih zemalja bili mnogo veći nego naši. Amerike preko 2000 milijardi, Nemačke preko 500 milijardi, Francuske preko 200 milijardi evra, ali ulagano je u oživljavanje privrede, u očuvanje finansijskog sistema i revitalizaciju banaka. Poslednji slučaj je slučaj u Austriji. Uvek govorimo, to se zna, da je budžet najeksplicitniji iskaz ekonomske politike bilo koje vlade, ali u ovom slučaju Vlada nije donela ni zaključak kuda nas vodi. Od nekoliko ministra čujemo da je budžet razvojni, od nekoliko ministara čujemo da je socijalni, od nekih čujemo i da je razvojni. Od opozicije smo čuli da je razorni. Još tokom rasprave o budžetu za 2009. godinu i prvom rebalansu govorili smo da je budžet bez razvojne komponente i da ga samim tim treba promeniti i, sa druge strane, taj budžet je predložen bez projekcije dejstva svetske ekonomske krize na Srbiju. Govorim o prethodnom. Kada nema novih investicija koje garantuje budžet, kada se smanjuju subvencije poljoprivredi, govorim o prethodnim, kada se povećavaju akcize, tada se ne može govoriti o razvoju. Ipak, mi smo sada dobili rebalans takvog budžeta uz priznanja da prihodovne strane nisu dobro planirane, i da manjak u kasi mora biti veći od onog koji ste predložili u aprilu, i to za 50%. Povećanje manjka sa 70 na 104 milijardi dinara, bez ikakvih izmena u planu rashoda, predstavlja, po meni, presedan. Manjak od 70 milijardi je prevelik za bilo koju zemlju, naravno, za Srbiju još više. I pored toga za privredu je izdvojeno manje od 100 milijardi evra, a manjak je povećan za 350 miliona evra. Takođe, želim da podsetim da je manjak za 2008. godinu, kada je ova Vlada bila izabrana, planiran 14,8 milijardi dinara. Tada smo govorili da je to nerealno malo. Sada je manjak veći šest puta, 104 milijarde za godinu i po dana i on je verovatno realan. Ponoviću, nije nikakav problem u zaduživanju. Srbija po svim kriterijuma svetskim i nije prezadužena zemlja, ali je na nekoj granici da ako uzimamo kredite za potrošnju, onda stvarno ulazimo u jedan dužnički problem. Ukoliko ulažemo u privredu, nikakvog problema sa tim nema. Osnova svakog zaduživanja mora da bude ulaganje u privredu. Još da dodam da ključni razlog za ovaj rebalans još nikome nije poznat. Ako je sve što ste pokazali u predlogu rebalansa potrošeno, ako je potrošeno 719 milijardi, a naplaćeno je 615, a sada je kraj godine, ne možemo ništa da promenimo. Ne vidim nijedan suštinski važni razlog da o ovome diskutujemo. Možemo u principu samo da glasamo. Hteo bih da dodam još nešto što se tiče ovog rebalansa konkretno. Najveća mana ovog rebalansa ipak nije njegova prihodovna strana koja se menja, mada je puna promašaja ove Vlade, premijera Cvetkovića. Najveća mana predloženog rebalansa je da se njime predviđa da rashodi budžeta za narednu godinu ostanu isti kao i u prvobitnom predlogu i da iznose 719 milijardi dinara. Kada vidimo da imamo problem na prihodovnoj strani, to se možda moglo proceniti u julu, avgustu, a definitivno smo znali u septembru, pa morao je da se plan troškova smanji. To je sasvim normalno. Bilo koji privrednik, bilo koji domaćin kada bi ostavio nepromenjen plan troškova u svojoj kompaniji ili u svojoj kući nakon saznanja da se njegovi prihodi ne ostvaruju kako je planirao, svakako bi nakon tog saznanja prišao nekim restrikcijama, štednji, odricanju od nekih nepotrebnih ulaganja. Aktuelna vlada je znala da će prihodi biti manji, ali je nastavila da troši kako je planirala, a problem je što je plan bio loše urađen. Rashodna strana budžeta nije ni prikazana u predlogu rebalansa, sem deficita i rashoda finansiranja budžeta. Deficit je porastao sa 70 na 104 milijarde dinara. Otplata duga je smanjena za 2,5 milijardi dinara. Smanjeno je vraćanje dugova prema inostranstvu sa 13,5 na 9 milijardi dinara. Povećano je vraćanje duga domaćim poveriocima sa 130,5 na 133 milijarde dinara, odnosno za 25 miliona evra, što je rezultat prodaje hartija od vrednosti i vraćanja kredita komercijalnim bankama. Ovaj rebalans budžeta nije ništa novo i stvarno predstavlja kontinuitet pristupa izradi budžeta, kada se i dalje pravi budžet na bazi rashoda. Pravimo budžet na bazi rashoda. Suštinski nedostatak predloga budžeta koji je pred nama se sastoji u tome da su prihodi smanjeni, a da se rashodi za socijalne transfere i plate u javnoj upravi nisu smanjili ni za dinar. Projektovani manjak u ovoj godini je dobar rezultat stalnog rasta zaduživanja države u inostranstvu i kod domaćih banaka, tako da ispada da privreda i građani sve više rade za kamatu, a nije bilo suštinski ulaganja u privredu i u kapitalne projekte. Pored toga što je prethodni rebalans najavljen kao restriktivan, štedljiv, ipak nas je doveo do manjka u budžetu za 104 milijarde dinara. Šta bi nas tek snašlo da je taj budžet bio razvojni, kao što je najavljeni za narednu godinu?
Iskorišćeno je devet minuta i 50 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, nažalost i ovaj moj amandman koji sam podneo nije usvojen, uz obrazloženje Vlade - amandman se ne prihvata iz razloga što nije u skladu sa članom 28. Zakona o budžetskom sistemu. Ne znam šta je suština, da nije u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu, ako kritikujemo i želimo da poboljšamo taj vaš zakon o budžetskom sistemu, kojim je utvrđeno da se budžet sastoji iz opšteg i posebnog dela, koji su međusobno usaglašeni prema vrstama rashoda. U opštem delu budžeta iskazuju se zbirno rashodi po vrstama, dok se u posebnom delu ovi rashodi razvrstavaju po korisnicima. ''Osim toga, amandmanom se predlaže smanjenje izdataka u iznosu od, govorim smanjenje izdataka, 19 milijardi dinara, a što je u odnosu na izvršenje izdataka u protekom delu godine i potrebi budžetskih korisnika neprihvatljivo.'' Vama je sve neprihvatljivo što predloži SRS. Sada ću vam reći neke činjenice. Ovim amandmanom smo hteli da smanjimo taj vaš deficit od 105 milijardi na nekih 80. Ne znam šta je loše u tome. Da se dobar deo toga usmeri u ono što uporno nećete da uradite, da se usmeri prema agraru, da se usmeri prema poljoprivrednim gazdinstvima, tj. da dodelite više budžetskih sredstava Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, koje će to raspodeliti onima kojima treba i koji su sada socijala sa onim što dobijaju od ministarstva tj. od Vlade Srbije. Da li vi, gospođo Dragutinović, znate da su pre deset dana pristigla rešenja za uplatu poreza ne registrovanim poljoprivrednim gazdinstvima, nego individualnim poljoprivrednim proizvođačima? Registrovanih poljoprivrednih gazdinstava u Srbiji ima svega 360.000, a da su se svi registrovali trebalo bi da ih bude negde oko 700.000. Šta se ovde radi? Ta rešenja glase na uplatu poreza za 2008. i 2009. godinu. Za dve godine. Doprinos za dve godine. Da li znate šta to znači kada danas ili prošle nedelje, ako ste pogledali novosadsku, beogradsku berzu, nije bitno, cena pšenice opada, malo se povećala, pa opet opada, zbog toga što nema ko da kupuje? Prosto ne mogu da verujem, a na Odboru za poljoprivredu dobijamo saznanja da samo jedan traži 300.000 tona pšenice. Neverovatno. Da li je moguće da sada stavite namet poljoprivredniku odjednom za dve godine? Kukuruz je u opadanju. Stoka živa stagnira, jer je vreme svinjokolja, pa se tu još nekako stagnira, ali i tu je niska cena. Kako da im naplatite, gospođo ministre, ako ne znate da još pšenica nije isplaćena, ako ne znate da pivarski ječam još nije isplaćen, ako ne znate da stočni ječam još nije isplaćen tim poljoprivrednim proizvođačima, od kojih hoćete u roku od 15 dana da plate doprinos ili kako oni kažu porez? Prosto neverovatno. Niste se zapitali kako su stigla ta rešenja. Glavna stavka je vodni doprinos i u tome stoji poseban žiro račun, gde piše Vode Vojvodine. Deo ide Republici Srbiji, a deo ide, izgleda, delu Republike Srbije ili ne daj bože ono što slutimo, posebno za Vode Vojvodine i to je najveća stavka u tom doprinosu, u tom porezu kako oni popularno, jedva čekajući, žele da kažu. Ne mogu da razumem zašto niste pogledali malo da vidite one koji su tobože zakupili silne hektare zemlje, a nisu do sada ni dinar platili, a obrađuju ih. Iznosili smo godinu i više dana koji su ti koji zakupljuju zemlju, a ne plaćaju zakup državnog zemljišta. Uzimajte od tih, nemojte od onih što još nisu naplatili, a proizveli u 2009. godini, a tražite za 15 dana rok plaćanja doprinosa. To je nešto što će teško moći oni da ispune. Ne znam kako, hoćete li krenuti sa prinudnom naplatom? Ponavljam, rok je 15 dana. Počeo je pre 10 dana, što znači da bi trebalo da plate do Božića. Lepa im je čestitka. Bolju čestitku nisu mogli očekivati od ove Vlade. Hvala vam.
Iskorišćeno je tri minuta i 20 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima poslanik Mirko Munjić.
Ovim amandmanom se traži da se primanja iz budžeta povećaju sa nepunih 615 milijardi na 620 milijardi dinara, a da se izdaci budžeta i nabavka finansijske imovine koja je projektovana u ovom predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2009. godinu u iznosu od nepunih 720 milijardi smanji na 695 milijardi. Time bi se u stvari izdaci smanjili za 24 milijarde dinara. Vlada u svom obrazloženju kaže da je projekcija prihoda od carina bazirana na tri elementa, da su to kretanja uvoza u 2009. godini, da je to visina carinskih stopa i da su to kretanja prihoda od carina u periodu januar-novembar 2009. godine. S tim u vezi, Vlada nas ubeđuje da će predviđanja u stvari biti da je za očekivati da će prihod po osnovu carina biti na nivou koji je predviđen Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2009. godinu. Mi smatramo da su ova predviđanja nerealna. Mnogo toga se drastično menja iz dana u dan i zaista je pogubno za državu Srbiju bilo uopšte i projektovati toliki uvoz. Preterani uvoz ubija državu. Jasno je nama ko je uvoznički lobi, jasno je kakav je interes uvozničkog lobija, kakve su zasluge uvozničkog lobija u stvaranju i funkcionisanju ove vlade. Međutim, gde će građane Srbije dovesti toliki uvoz, uvoz bez ikakve kontrole, uvoz bez ikakve logike, bez jasno određenog cilja i plana, uvoz svega i svačega? Zaista, uvoz samo da bi se zadovoljile megalomanske potrebe malog broja ljudi. Smanjenje izdataka budžeta u predloženom iznosu od 24 milijarde je u stvari, po nama, samo donja granica smanjenja i u skladu je potpuno sa principom opšte štednje. Ova vlada apeluje na stezanje kaiša, ali nažalost apeluje na stezanje tuđeg kaiša i onog kaiša koji je zategnut oko tuđih stomaka. Ovi osiromašeni građani Srbije, ovi gubitnici tranzicije ne mogu da stežu kaiš. Neka Vlada pokaže malo razumevanja za te gubitnike tranzicije, neka na sopstvenom primeru stezanja kaiša pokaže građanima kako se to radi i onda će svima biti bolje. Zahvaljujem.
Iskorišćen je jedan minut vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? Reč ima poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, činjenica da ste odbili sve amandmane koji su podneti na ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu za 2009. godinu, da budemo iskreni, nije nešto što je bilo koga iznenadilo i u SRS, ali uopšte i u opoziciji, u stvari one koji su bili spremni da podnose amandmane. Mi smo to rekli i u načelnoj raspravi, rebalans je nužda i vi tu ne možete da budete ni kreativni ni pametni, ali onda oni koji pišu ovo što pišu i u ime Vlade obrazlažu kako su odbili amandmane, treba da pokažu bar malo korektnosti. Evo zašto. Kako je moguće da dođemo u situaciju da radimo rebalans budžeta, da korigujemo planirane prihode, odnosno rashode, naročito kad su u pitanju rashodi i da to govorimo sa aspekta Zakona o budžetskom sistemu u kome se govori o principima efikasnosti, ekonomičnosti, racionalnosti itd? Mi smo ovde predložili ovim amandmanom smanjenje izdataka. Naravno, vi kažete, u odnosu na izvršenje izdataka u proteklom delu godine i potrebe budžetskih korisnika, to je neprihvatljivo. Znači, Vlada očigledno nije dobro projektovala ovaj budžet. Činjenica je, najveći dokaz i potvrda svih kritika i sumnji SRS-a u odnosu na ekonomsku politiku Vlade zaista dokaz i potvrda za to jeste ovaj rebalans budžeta. Možda ne bi imali prava da kažemo nešto ovako, da je ovo prvi rebalans u toku ove godine, ali ovo je drugi rebalans. Vi ste lošu projekciju budžeta mogli i trebalo je da ispravite prvim rebalansom, a par meseci posle toga radimo drugi i ponovo neke korekcije. Možemo da razumemo da su došli neki vanredni prihodi. Tada ne samo da ne bismo podnosili amandmane, možda bi, ali ti amandmani bi bili potpuno drugačiji po svojoj suštini i karakteru, kako da se rasporedi taj višak sredstava, ali mi ovde govorimo, pre svega, o smanjenju prihoda, a Vlada bogami nije štedela, nego su rashodi išli onako kako to nije bilo planirano. Neprijatno je što se pozivate na Zakon o budžetskom sistemu kad nam odbijate amandmane. Nije korektno, u najmanju ruku. Rasprava o ovom rebalansu, rasprava o budžetu Republike Srbije za 2010. godinu vodi se u potpunoj suprotnosti sa budžetskim kalendarom. Čak kad kažemo to – budžetski kalendar, nekako pretpostavljam da je to za Vladu sumornije, ali u javnosti reći da je budžetski kalendar deo Zakona o budžetskom sistemu i Vlada nije spremna da poštuje Zakon o budžetskom sistemu i kroz njega budžetski kalendar, ali se poziva na Zakon o budžetskom sistemu kada treba da nam odbija amandmane. Zbog toga ne možemo da prihvatimo ovo, zbog toga ne možemo da prihvatimo nijedan argument koji ste izneli za projekciju budžeta za 2010. godinu. Mnogo je razloga, a među njima i ovaj rebalans o kome sada govorimo, zbog kojih zaista pada senka i sumnja na sve ono što predstavljate svojom ekonomskom politikom. Kad kažem vašom, ne mislim na vas lično. Vašu opredeljenost, metodologiju i poznavanje svega ovoga čime se bavite niko ne može da ospori, ali vi ste žrtva činjenice da se ovim postupcima ne vodite ekonomskom logikom, naukom, teorijom, nego nuždom koja proizilazi, ponovićemo po stoti put, iz bolesnih političkih ambicija pojedinaca koji krčme državni novac kroz ministarstva. Može DS da pristane da bude žrtva tih ucena, ali ne moramo svi mi da budemo žrtve tih i takvih ucena i nerazumnih zahteva. Mi smo ovde bili svedoci pre nekoliko dana, govorili smo o jednom sporazumu koji se odnosi na jedno novo zaduživanje Republike Srbije i taj sporazum je u Vladi predstavljala ministar sporta. Znate li kako je taj sporazum sa 30 miliona evra predstavljen? Sporazum je dobar, 30 miliona evra dobijamo od Vlade Republike Italije. S obzirom da smo jedan isti ovakav kredit realizovali u proteklom periodu, grejs period je šest godina, rok otplate ukupno 13, kamata je 1%, novac će se ulagati u mala i srednja preduzeća. Onda zađete u sporazum i u suštinu, šta piše u onom delu teksta koji ne možete u Skupštini da promenite. Onda naiđete da je svega 40% celokupnog iznosa kredita po tom koncesionom elementu, modelu i da ovi uslovi koje su nam iz Vlade promovisali u Skupštini važe na svega 40% tih sredstava, a da će se ostalo ugovoriti u postupku potpisivanja koji će u ime Srbije potpisati Narodna banka. Odete korak dalje, pa tamo vidite da je uslov kredita do 70% sredstava koje nam Republika Italija daje treba da se upotrebi u nabavku robe, tehnike i tehnologije upravo iz Republike Italije. Čija vlada neće takav sporazum sa nama da sklopi? Onda dalje piše, kako će se sve odluke donositi, odnosno praćenje programa iz kredita će se pratiti konsenzusom, odnosno odborom koji će to da prati. Ali, bez obzira što je konsenzus, Italijani su dobili većinu u tom odboru. Reviziju određuju oni, na sve oni daju saglasnost. Ovde se to predstavlja trijumfom i uspesima Vlade. Javnost to mora da čuje. Zato kritikujemo, zato osporavamo ekonomsku politiku koju predstavljate, vodite, koju namećete kao nešto dobro i kao nešto pozitivno. Čini nam se da u ekonomskom smislu u 2010. godini ne možemo ništa da očekujemo bolje, ako ne bude isto, sasvim sigurno, u sferi trošenja javnih sredstava, odnosno javnih finansija, neće doći do bilo kakvih promena u odnosu na 2009. godinu.
Iskorišćeno je pet minuta i 15 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović, pa narodni poslanik Nenad Popović.
Pozdravljam ministarku finansija. Dok vi niste bili tu, raspravljali smo o pravnim aspektima zakona o rebalansu budžeta. Sada ćemo da pričamo o nekim drugim stvarima. Opet smo na članu 1, pošto on definiše sve, sve što je bitno za budžet za 2009. godinu, odnosno predstavlja bazu za 2010. godinu. Vi ste istakli u izjavama ovde u Skupštini da je srednjoročno jedan od osnovnih problema rešenje pitanja plata i penzija. Moram da priznam, pre svega da zahvalim MMF za transparentnost, jer u stvari, da nema MMF, teško da bismo znali kako ti pregovori teku, šta je sve dogovoreno i kako stvarno stvari stoje. Kada uđemo na sajt interne stranice MMF, tamo dobijemo sve dokumente koji su nam potrebni. Vezano za plate i penzije, vi ste bili potpuno u pravu. Sve ono što ste preneli da su zaključci pregovora sa MMF to apsolutno do poslednjeg slova stoji na njihovoj internet prezentaciji. Sećate se, pre jedno mesec i po-dva dana, kada su predstavnici MMF bili ovde u skupštinskoj sali se otvorila rasprava šta je tačno dogovoreno i imali smo izjave potpredsednika Vlade zaduženog za socijalna pitanja gospodina Krkobabića, koji je rekao da je ovo zamrzavanje trenutno, da će se penzije isključivo usklađivati sa rastom zarada, da će se ta reforma sprovesti na vrlo pažljivo odabran način i potpuno je negirao sve ono što ste rekli vi, predstavnici MMF i ono što je rekao guverner Narodne banke. Mi sada imamo dokument koji se zove Pismo o namerama, datum je 3. decembar i tu kolege poslanici, dame i gospodo, stoji apsolutno sve što je ministarka finansija tada rekla. Ne znam da li u Vladi postoji komunikacija, jer prosto mi je neverovatno da imamo tako različite zaključke o tako ozbiljnoj stvari kao što su penzije. Ovde nema ni reči o onome što je govorio potpredsednik Vlade gospodin Krkobabić. Naime, na strani četiri, nominalno zamrzavanje penzija nastaviće se u 2010. godini, a naredno usklađivanje će biti u aprilu 2011. godine. Ono što je interesantno, ovde se kaže da primena ove mere dovodi do izdataka za penzije oko 395 milijardi u 2010. godini. Ako se ne varam, u budžetu koji je usvojen prošle nedelje, ta stavka je 457 milijardi, znači, razlika je oko 60 milijardi. Znači, ovde piše 60 milijardi manje nego što piše u budžetu za 2010. godinu. To je više nego interesantna stvar. Ukupni izdaci su 215 milijardi, preko Ministarstva finansija i Ministarstva rada, doprinosi su oko 240 milijardi naredne godine projektovani, to je 457 milijardi. Ovde piše 395 milijardi. Rast penzija će biti isključivo u skladu sa inflacijom. Znači, nema nijednog slova o tome da bi moglo da bude nekakvo drugo usklađenje. Vrlo interesantno je da će je potpisano da će srednjoročni cilj biti umanjenje zarada u sektoru države na oko 8%. Zato će biti potrebne dodatne strukturne reforme u sektorima obrazovanja i zdravstva, u skladu sa nedavnim preporukama Svetske banke. Podsećam vas, kada su se pojavile te preporuke Svetske banke, da su i ministar zdravlja i ministar obrazovanja rekli da to apsolutno nije prihvatljivo i da to ne dolazi u obzir. Ovde eksplicitno piše da će to biti otprilike u skladu sa tim preporukama, o kojima smo ovde govorili, pa nećemo sada trošiti vreme na to. Dalje se najavljuje da će krajem februara biti podnet zahtev, ali da će izdaci za penzije sa 13% u 2009. godini spasti na 10% u 2015. godini. Znači, nema rasta zaposlenosti, blag rast PDV, niska inflacija, a izdaci za penzije za 30% manji u roku od sledećih nekoliko godina. Kako je to moguće, ako raste broj penzionera? Samo sledeće godine je projektovano 20.000 penzionera manje. Ne vidim drugi način nego da penzije budu sve manje i manje. Tu onda nema ništa od onih deklarativnih ciljeva o kojima smo pričali. Na kraju, ovaj dokument su potpisali predsednik Vlade Mirko Cvetković, ministar finansija Diana Dragutinović i guverner Narodne banke Radovan Jelašić. Upućeno je Dominik Stros-Kanu, generalnom direktoru MMF. Prema tome, ne znam da li u Vladi postoji komunikacija, ali očigledno je da ono što kažu, vezano za plate i penzije, što je rekla ministarka finansija, to apsolutno odgovara onome što je Vlada usvojila, što je tamo predato i to nema nikakve veze sa onim što je govorio ministar zdravlja, ministar obrazovanja i potpredsednik Vlade gospodin Krkobabić, a to sve nas zajedno jako brine.
Od vremena predsednika poslaničke grupe iskorišćeno je pet minuta. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Milica Vojić-Marković. Reč je tražio narodni poslanik Nenad Popović. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo, gospođo ministre, Vlada je predlogom rebalansa iz aprila 2009. godine predvidela da će prihodi budžeta po ovom osnovu biti 12 milijardi dinara. Tada smo mi uložili amandman, gospodine ministre, ovo je možda jedan od retkih amandmana gde imam ličnu primedbu na vas lično zato što ga tada niste prihvatili, vi ste isto profesor univerziteta, predložili smo tada da se univerziteti izuzmu iz toga, ionako ulažemo u nauku čak deset puta manje nego evropske zemlje, a pet puta manje nego Hrvatska. Ostvarene je jedva jedna trećina planiranih sredstava i sada se traži da se budžetske organizacije koje nisu uplaćivale 40 % svojih prihoda u budžet praktično amnestiraju. To zaista ne razumem. Mi smo predložili da se univerziteti izuzmu, možda čak i zdravstvene ustanove. Čekajte, gospođo ministre, tada smo predložili, a vi ste odbili amandman, prošlo je šest meseci. Sada smo čuli da je nekom usmenom odlukom zdravstvenim ustanovama i univerzitetima rečeno usmeno, ne govorim slučajno, družim se sa profesorima sa fakulteta, dekanima i lekarima, rukovodiocima, sada mi želimo da ih amnestiramo, rečeno im je – ne morate uplaćivati. Ne možemo tako da radimo. Ne treba da donosimo zakon, nerealno je to. Zašto oduzimati njima tih 40%? Ljudi na univerzitetu, zdravstveni radnici, oni su to zaradili, ionako imajući najniže plate u regionu. Otići će u inostranstvo. Bili smo od početka protiv toga. Neka ostvaruju ta sredstva, neka zarađuju, daj bože da ih bude mnogo više. Nerealno je da država uzima od profesora i zdravstvenih radnika. Vi ste doneli zakon. Sada niste sproveli tu odluku. Sada postavljam pitanje – kako je moguće da Vlada ne sprovodi sopstvene odluke kod direktnih korisnika budžeta? Zamislite kada privreda ne bi plaćala poreze. Ne može zakon da važi za jedne, a za druge da ne važi. Kada su u pitanju građani i privreda, Vlada je veoma revnosna, to je pozitivno, gospođo ministre, u sprovođenju te politike, vrlo je revnosna i naplata prihoda, dosta dobro ide kako bi mogla da ide u budžet. Ponovo ću postaviti pitanje – zašto zakon koji ste vi doneli, mi ga kritikovali i tražili da se ne donosi, sada niste sproveli? To je osnovno pitanje. Predlagali smo da se ove obaveze plaćanja oslobode univerziteti i sve institucije visokog obrazovanja i da se na taj način obezbedi njihov razvoj. To je vrlo važno. I sada insistiramo na tome i insistiraćemo i u budućnosti. Nauci i visokoobrazovanim institucijama moramo da omogućimo razvoj. Da bismo ostavili kvalitetne profesore, asistente, mlade asistente, moramo im omogućiti da zarađuju, da rade i pored redovnih prihoda koje dobijaju, moramo im omogućiti i ne treba da punimo budžet njihovim prihodima. Ukazali ste u obrazloženju, zašto niste prihvatili ovaj amandman, da su projekcije sopstvenih prihoda budžetskih korisnika bile pogrešne, da ste morali da smanjite procenat izdvajanja, kako bi se omogućilo njihovo normalno funkcionisanje. Ovaj amandman sam primio, baš ovaj amandman još u aprilu, vrlo lično, jer se i sam bavim naučnim radom, i onda imam mnogo kolega i prijatelja i svi su bili pogođeni. S jedne strane, sada mi je drago da ste prihvatili ono što tada verovatno nije bilo realno, rekao bih da nije ni pošteno prema naučnim radnicima, prema profesorima, takođe ljudima u zdravstvenim ustanovama, ali ne mogu da prihvatim princip da posle šest meseci kada vidimo da je nešto nerealno, da oni neće moći da žive od toga, onda usmenim nekim naredbama se daju instrukcije da se to ne radi. Vlada nije sprovela ovu odluku. Kažem, s jedne strane mi je drago, ali to pokazuje da su projekcije Vlade vrlo često, ovo je i dokaz, bile pogrešne. Gubimo jako mnogo vremena, nažalost, u Vladinim lutanjima. Gubimo mnogo vremena. To zaista može biti pogubno u ovako teškoj ekonomskoj situaciji.
Iskorišćeno vreme poslaničke grupe tri minuta i 20 sekundi. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Buha.
Ovo možete računati kao vreme ovlašćenog predstavnika. Gospođo Dragutinović, osnovna primedba opozicije, ovo je već četvrti budžet koji predlažete i nejasno nam je iskazano sve ono što se odnosi na formiranje BDP. Ni u jednom od ova četiri predloga zakona o budžetu nam niste iskazali sve podatke koji su neophodni o učešću svake grane u BDP. Probaću kroz nekoliko podatakakoje možemo dobiti na raznim sajtovima, a konkretno sam kao predsednik Odbora za industriju bio prisutan u nekoliko navrata na sednicima Odbora za građevinarstvo i u raznim drugim odborima u Privrednoj komori Srbije, pa sam te podatke dobio u toj asocijaciji. Naime, u oblasti građevinarstva učešće niste nigde iskazali. Nekoliko podataka govori o stvarnoj razmeri krize u oblasti građevinarstva. U 2006. godini ukupno je izgrađeno 18.162 stana, u 2007. godini 19.049, u 2008. godini 19.800, u 2009. godini 2.000, čak kažu i manje od 2.000. Vidite, ovo je gotovo deset puta manji broj izgrađenih stanova nego što je to bilo u 2008. godini. U tom udruženju smo dobili podatak da su svi u avgustu bili na kolektivnom godišnjem odmoru i takav odmor je nastavljen i u devetom i u desetom mesecu. Zašto? Zato što su im zalihe proizvoda bile tolike, da nisu imali kupce i morali su obustaviti proizvodnju. Vaš sintetički pokazatelj koji ste ovde izneli je da je obim građevinarstva smanjen za 22,4% u odnosu na 2008. godini. Recite mi na temelju čega ste došli do 22,4, ako je obim stambene izgradnje deset puta manji, ako je građevinska operativa gotovo zaustavila svoju proizvodnju, ako je obim izvršenih usluga u osnovnom delu građevinarstva prepolovljen ili možda četiri puta manji, kako ste došli do 22,4%? Kakva je situacija sa poljoprivredom? Prema vašim podacima, koje ste iskazali u budžetu za 2010. godinu, naveli ste podatak da je obim poljoprivredne proizvodnje povećan za 2%. Jeste on povećan po obimu, ali je u finansijskom smislu smanjen za 18%. Vi nekada koristite naturalne pokazatelje, nekad finansijske pokazatelje, nekad kombinujete i jedno i drugo i dođemo do nekih friziranih podataka koji ne znače ništa. Predložili ste četiri finansijska akta, ni u jednom nismo dobili ono što ova skupština treba da dobije – kako se formira BDP? Koliko je učešće privrede? Koliko je učešće poljoprivrede? Koliko je učešće turizma? Koliko je trgovine itd? Onda to treba da vidimo, kako je to u odnosu na 2008. godinu, kako je to u odnosu na 1990. godinu kao repernu godinu koju koristimo sada u određenim pokazateljima, da bi pokazali određene prednosti u nekoj grani ili određene slabosti. Navešću vam samo u oblasti privrede, obim privredne proizvodnje je u odnosu na 1990. godinu 51%. Obim 2009. godine u oblasti privrede odgovara privrednom produktu ili proizvodnji iz 1967. godine. Ako ne zaustavite ovaj trend blokade privrede, blokiranje privrednih društava, nelikvidnosti i nesolventnosti privrede, ući ćemo u pedesete godine, pa i četrdesete godine. Tu nema kraja. Šta sada sa tim privrednim subjektima koji su blokirani? Doneli smo Zakon o stečaju, tek nakon treće godine će pokrenuti država postupak stečaja, a do tada imamo ovo šarenilo koje imamo u oblasti privrede – blokirane, nelikvidne, neuredno plaćanje, neizmirenje obaveza, jer vi nemate snage da te negativne tokove zaustavite. Zamislite vi da se mi sada po privrednom produktu nalazimo u 1967. godini, onda kada smo koristili kamione "FAP" i "TAM" itd, onda kada smo imali, maltene, fizički način privređivanja u odnosu na savremene sisteme i savremenu tehnologiju koju imamo danas. Imamo tu tehnologiju i možemo je koristiti, ali moramo omogućiti privredi ambijent, finansijska sredstva i tržišne uslove da radi i privređuje. Bez toga nema privrede. Ono što SRS traži je da sve ono što navodite u budžetu, a posebno u obrazloženju budžeta da bude koncizno i jasno, ne zatrpano sa hiljadama podataka koji nisu potrebni ovde. Ovde nabrajate zakonske propise koje ste koristili prilikom sastavljanja budžeta. To nam ne treba. To je opštepoznato. Zašto ih nabrajate ovde, na desetine i stotine podataka koji nisu, a ono što je neophodno, ono što čini suštinu, srž, temelj svakog sistema, pa i budžetskog sistema, to niste naveli. BDP jednostavno ne možemo nigde naći. Zašto? Zato što se on frizira. Kako ste došli, pročitaću vam, kako ste došli do tri, rekli ste između tri i tri i po možda četiri posto pada BDP u 2009. godini, ako je obim industrijske proizvodnje smanjen za 15%, prerađivačke industrije 19,4%, realni promet u trgovini na malo je smanjen za 10,2%, pad u oblasti turizma je 4%, vrednost građevinskih radova, kažete, stalne cene 22,4%, obim saobraćajnih usluga 14,6%, obim poštanskih aktivnosti i telekomunikacija je povećan za 26,9%? Zašto to niste finansijski pokazali, da dobijemo pravu finansijsku sliku? Nemojte kombinovati, nekad po obimu, nekad po finansijskim pokazateljima. Kada ćemo to dobiti? Bez toga nema... To je osnova, to je teorija, to vi kao profesor univerziteta tako učite studente, sa pravim, sa potpunim, jasnim i tako i ispitujete, ali ovde, kada treba da pokažete prave podatke, mi dobijamo frizirane podatke. To morate priznati, ovo su frizirani podaci, a to i pojedini ekonomski analitičari otvoreno i kažu. Što se tiče BDP, on je u magli. Ko ga zna? Ne zna ga niko, zato što je nerealno, ali se to proteže unazad nekoliko godina. Da ste onoga trenutka kada ste preuzeli resor, da ste krenuli sa pravim podacima, onda bi daleko zdravije bilo postavljanje svih vaših mera i aktivnosti u smislu prevazilaženja ovako lošeg stanja. Hvala.
Iskorišćeno je ukupno vreme koje vam je na raspolaganju kao ovlašćenom predstavniku i tri minuta i 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman u istovetnom tekstu podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo” i zajedno narodni poslanici Nenad Popović i Donka Banović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nenad Popović, pa narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Gospođo predsedavajuća, gospođo ministre, predloženim amandmanom predlaže se brisanje člana 2. iz razloga što smatramo da je potrebno zadržati isti nivo deficita i sredstava za otplatu duga, kao što je to definisano rebalansom budžeta iz aprila ove godine. Deficit od 70 milijardi dinara je bio sasvim dovoljan da pokrije sav manjak. Ako nije bio dovoljan, kako onda da verujemo da i pre neki dan usvojeni deficit od 1,1 milijarde evra grubo, nije premali za, s jedne strane, sposobnost Vlade u trošenju, a sa druge za verovatno nesposobnost naplate prihoda? Uostalom, stav 2. ovog člana zakona definiše da u izvršenju budžeta za 2009. godinu nije moguće povećati deficit po bilo kom osnovu. To piše u stavu 2. ovog člana zakona. Kada govorimo o ovom predlogu rebalansa moramo istaći još jednu primedbu, a to je da je rebalans morao biti dostavljen Narodnoj skupštini već u septembru. Ponoviću, u septembru je bilo ipak jasno da prihodineće biti onakvi kakvi su bili planirani, jer pravimo ovde... zbog građana Republike Srbije, zbog narodnih poslanika, zbog svih, budžet nije izvršenje i budžet ne treba da gledamo kao izvršenje, rezultat izvršenja, budžet je plan. Samo u tome je suština ove primedbe. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Bez dogovora sa gospodinom Popovićem, ali mi je baš dao šlagvort za nameravanu prvu rečenicu. Budžet je plan i trebalo bi takvog da ga posmatramo. Ovog puta nam je dostavljen kao overavanje izvršenog trošenja. To jeste još jedna od inovacija koju smo imali prilike pod ovom vlašću da doživimo, a to je da je pored svih promena izvršena čak i promena značenja reči. U meri kada više ne može da se promeni sama činjenica i podatak, a sve je inače u službi samoodržanja vlasti, koja misli da su u njenoj moći i zbog nje postoje svi instrumenti ekonomske politike, građani, budžet, Ustav, zakoni i sve ostalo, dobili smo jedan zakon u kojem bukvalno imamo i izmenjeno značenje samih reči, koje se zovu "prihodi, rashodi i njihova kontrola". Ono na čemu imam nameru da posebno insistiram, to je da dva dostavljena dokumenta, koja su morala da budu osnov za izradu rebalansa kad im je bilo vreme i za izradu budžeta za 2010. godinu, koji smo usvojili na neobičan način, navodno poštujući budžetski kalendar, a pre ovog rebalansa budžeta, govori o tome da dokumenta koja ste nam vi dostavili ovde i bili ste zakonom obavezni ili niste čitali ili je neko drugi u ime vas radio ili je to sad onaj vrhunac vladanja svim što u ovoj državi postoji, da se ne obazirete na dokumente koje ste doneli. Govorim o završnom računu za 2008. godinu i govorim o izveštaju o radu budžetske inspekcije, koji smo dobili od Vlade i govorim o trećem dokumentu koji se u ova dva uklapa, a to je pismo o namerama, napisano MMF. Konkretno pitanje - šta to obećavamo MMF da ćemo menjati u Zakonu o budžetskom sistemu? Najavljeno je u dinamici nekih poslova koji nas očekuju. Šta to, gospođo ministre finansija, Dragutinović, imate nameru da promenite ako u ovoj nestašici sredstava u kojima ste rebalansom ostavili troškove na istom nivou, a prihode niste uspeli da prikupite? Usvajanjem Zakona o budžetskom sistemu ste izbegli da stavite pod kontrolu budžetske korisnike za koje ne dozvoljavamo da ih nazovete direktnim ili indirektnim i da kažete da im Zakon o javnim agencijama omogućava da budu van budžetske kontrole, a da u stvari te iste, npr. korisnike, budžetska inspekcija kontroliše. Suprotno zdravoj pameti i logici i zakonu, kad vam odgovara, jedan te isti korisnik, onaj koji nije korisnik, neko pravno lice, deoničko društvo, neka agencija, a u ovoj državi je moguće da onaj ko koristi resurse države bude registrovan kao DOO društvo, pa da bude samostalan, da koristi državne resurse i nešto od njih prihoduje, a da sa druge strane za to nikome ne polaže račune. Ono što jeste sporno, to je što vi i dalje nastavljate praksu nestavljanja pod kontrolu onih koji troše najznačajnije državne resurse, prirodne, nebo, prirodna bogatstva i novac koji se od toga prihoduje. U ovom izveštaju budžetske inspekcije za 2008. godinu, koji je morao da vam posluži kao osnov, ako ne za izradu prvog budžeta za 2009. godinu, makar za prvi rebalans, ako ne za prvi, onda za drugi, imamo ponavljanje jednih te istih, da kažem, zloupotreba ovlašćenja i sredstava koje čine oni koje vi kontrolišete. Da li je baš sasvim slučajno da sve škole koje ste ovde kontrolisali izdaju nezakonito svoj prostor u zakup, prihode od tog izdavanja u zakup, bez saglasnosti Direkcije za imovinu, nekad prikažu, nekad ne prikažu, da svi oni rade javne nabavke uglavnom mimo Zakona o javnim nabavkama i da svi znamo koji su troškovi za ovu državu? U trenutku kada smo usvajali Zakon o budžetskom sistemu, niste pristali na amandman koji je podnela SNS da se svi oni, pa i agencije i ostala privredna društva, obavežu da svoje nabavke vrše u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama. Zato, u ovom izveštaju imamo slučaj da vam je korisnik kod kojeg je vršena kontrola, korisnik, kažete budžetskih sredstava, kod kojih izvršenom kontrolom nisu utvrđene nepravilnosti i nezakonitosti, pod brojem jedan se nađe Agencija za kontrolu leta, pod dva Osnovna škola "Boško Buha" i pod tri - Agencija za privatizaciju. Baš volim da znam kako se osećaju građani, a pretpostavljam ako su pod brojem 1 i 3 Agencija za kontrolu leta i za privatizaciju navedeni kao dva pozitivna primera upotrebe budžetskih sredstava odnosno države, Agencija za privatizaciju. Sada mi recite, bio je zakon takav, pa osnovna svrha dobre vlasti je da loše zakone menja, da zloupotrebu sredstava koja je značila odlivanje sredstava za čudne, mimo zakona i mimo javnosti izabrane konsultante za pravne i finansijske usluge biraju sami, podmire sve troškove, a onda tek kusur koji ostane proslede u budžet. Vi njih hvalite, nije bilo zloupotrebe sredstava i kontrolom je utvrđeno da su ispravno radili. Da li živite u ovoj zemlji? Pre mesec dana ste imali slučaj sukoba interesa, gde su tri direktora iz Agencije za privatizaciju osnovala svoje privatno preduzeće sa zadatkom savetovanja iz oblasti privatizacije i to na adresama i u radnom vremenu dok rade za Agenciju za privatizaciju, pa kada su uhapšeni u tom nedelu, u smislu da Agencija za privredne registre je dostavila podatak da su to nesporno ti ljudi koji su aktuelni direktori delova Agencije za privatizaciju, rekli su da nisu znali da su u sukobu interesa, ne znaju oni šta zakon o tome kaže. Pa, ne, nisu nikog savetovali, ne, oni će to ugasiti. Znači, sva ispraznost reči kojima pominjete termine „nadzor nad trošenjem sredstava“, „javni uvid trošenja sredstava“ se vidi u ovim i ovakvim primerima. Ne govorim vama lično kao nekom to predstavlja ili je, ne daj bože, paradigma za to, ne, to je način na koji ova vlast vrši svoja ovlašćenja. Znači, dok pričaju o nadzoru i o javnom uvidu mi imamo Direktorat civilnog vazduhoplovstva, za koji sam vam rekla da je potpuno nezakonito prevedeno ime od bivše SRJ i SCG na Direktorat civilnog vazduhoplovstva Srbije, da se čak pozvao u jednoj odluci o cenama usluge koje naplaćuje da su po članu Zakona o ministarstvima, a taj zakon tretira Ministarstvo dijaspore. Ovde sam iznosila te detalje. To je uvredljivo. Taj Direktorat civilnog vazduhoplovstva i ova Agencija raspolažu milijardama evra za prelete i vi tvrdite da tako rade i drugi. To nije nikakva odbrana. Pozivate se na neki međunarodni sporazum koji ne postoji, na neki iz 60 i neke godine. Priča se da ta privredna društva, uslovno da ih nazovem takvima, imaju plate određene prema međunarodnim kriterijumima, pa im kao ne možete smanjiti plate kada ste doneli odluke za sve ostale. Zašto ne kažete koliko je povećan broj zaposlenih u toj agenciji i ko se tu i u Direktoratu zapošljavao. Da li to tretira ta neka međunarodna institucija u koju država mora da uđe dobrovoljno preko svog organa? Nije tačno da je svugde u svetu izvršena takva organizacija kontrole neba i preleta nad zemljom. Znači, nekoga ko raspolaže najvećim sredstvima, govorim o ove dve organizacije, o Direktoratu i o Agenciji, i o Agenciji za privatizaciju, vi ih ovde svrstavate u ovom izveštaju o budžetskoj inspekciji kao nekog ko je uredno trošio sredstva. Da nije dokumenat koji smo zvanično dobili, očekivala bih negde da se pojavi transparent skrivena kamera. Zaista deluje neverovatno. Zato su precizno nabrojane škole koje izdaju u zakup svoj prostor, fiskulturne sale uglavnom, koje ne znaju da knjiže baš kako valja avanse za izvedene radove na rekonstrukciji krovova i škola i koje su, na primer, kao Trgovinski sud u Novom Sadu, prekoračile svoja budžetska sredstva za 48.000 dinara. Ponavljam, stavljate na spisak da je prekoračio sredstva neko 48.000 dinara, a to je visina jedne naknade za neku komisiju, od koje su vam mnoge nepostojeće i služe za stimulisanje lojalnosti vaših saradnika u Vladi. O tome ću posebnogovoriti jer imam izveštaj onoga što se zove stručne i specijalne usluge. Znači, neke korisnike, neke institucije jednostavno ističete kao da su nezakonito trošile, bukvalno samo da im se ugled koliko je god to moguće uništi u javnosti. Skupština nije nikakav izuzetak, o tome ću pričati kada dođe amandman na dnevni red, ali zato neke koje raspolažu milijardama, stotinama miliona evra i milijardama dinara niti svrstavate u red onih koji treba da polažu račune, niti nad njima vršite kontrolu, niti ih stavljate u budžetsku kasu kojom treba da raspolažete vi. Kako se to zove, zaista ne bih mogla da kažem, ali moram da priznam da je dostavljanje ovih i ovakvih izveštaja prosto neki instrument za zamajavanje u kojem vi nama dostavljate čak i podatak da domovi zdravlja izdaju nekome u zakup prostor. Da li je moguće da u ovoj državi neko konstatuje da je to urađeno bez saglasnosti Direkcije za imovinu? Kako je to moguće? Ne mogu da odem da predam knjižicu dok ne platim participaciju, iako plaćam sve što treba. Ne mogu da stanem u red ispred nekog dok ne dobijem broj na bilo kom šalteru. Za koga ova država ovakva postoji? Za one koji uređuju pravila mogu da se krše zakoni ovako? Da li su to zakoni koji se ne odnose na vas, nego za ostatak naroda? Iz ovog izveštaja zaključak tog tipa je prosto nedvosmislen. Ono što jeste vaš propust neću da govorim, jedno kontrolisano ministarstvo ima najduži spisak zloupotrebe sredstava, ne samo svojih, nego organizacija nad kojima je vlasno da uređuje neke odnose i pravila ponašanja. Ministarstvo omladine i sporta ima navedeno nekih desetak zloupotreba kod budžetske inspekcije, koje zaista nisu primerene, ne ministarstvu nego jednoj Vladi koja pretenduje da drugima donosi zakone i propisuje pravila poštovanja. Ili zakoni koje vi nama ovde donosite jesu samo drugačije upakovana sila onog ko vrši vlast i ko misli da je vlast nesmenjiva. Sa tom silom kombinuje se i jedna vrsta površnosti, neću da kažem nestručnosti, jer dokaz struke su diplome koje imate. Ali dokaz površnosti je plan prihoda od poreza na dohodak građana i projektovani podaci od poreza na dobit preduzeća. Ponoviću, kada je rađen rebalans u aprilu, vi ste i tada dali neverovatno visoke cifre i jednog i drugog poreza, kao da već niste imali predate poreske prijave i završne račune preduzeća, pa ste iz toga mogli lako da vidite šta je dobit i bile su predate poreske prijave građana, pa se moglo znati šta će biti porez na dohodak građana. Softveri, za koje se troši mnogo sredstava, trebalo je da vam omoguće da imate uredan podatak o tome, ali da li vam ti softveri u stvari služe da se na onim tajnim listama mogu naći, nevidljivi javnosti, poreski obveznici koji duguju preko milijardu dinara, a da se ne može čak ni saznati osnivač, na primer, jednog od tih preduzeća koji su veliki dužnici prema Poreskoj upravi. Neću da govorim konkretno ni o jednom, dajem vama priliku da naplatite taj porez, pa da nas o tome izvestite. Sve inovacije koje postoje u Poreskoj upravi, gde se dešava da vam veliki korisnici, čak i učesnici u privatizacijama koji vam diktiraju iznos poreza na prenos apsolutnih prava, unose inovaciju tipa unošenja pogrešnog PIB kada se zaduže poreskom obavezom da se ne bi moglo to i takvo preduzeće blokirati. Da li građani znaju kakav odnos ima ova država i koliko je istinito kada kažem da ova država voli bogataše, jer od njih zavisi, ali ne preko poreza nego preko sasvim definisanog neinstituisanog interesa koji ostvaruju neki iz vlasti od nekih koji se zovu veliki i moćni, koji nisu veliki i moćni zato što su pametni, nego zato što ne plaćaju porez, što rentiraju svoja politička prijateljstva i zato što imaju ekskluzivne informacije koje ne govore o njihovoj stručnosti i upućenosti, nego o mogućnosti da iz te državne kase dobijaju sredstva koja nisu zaslužili ni na koji način? Dokaz za to, u kontroli završnog računa za 2008. godinu, na strani 82. kroz stručne usluge imamo slučaj da je ministar za ekonomiju i regionalni razvoj potpisao ugovor sa Institutom „ESPI“ za ekonomska i socijalna istraživanja, u vrednosti od 10 miliona, dvogodišnji ugovor. Naručio je istraživanja kretanja na tržištu radne snage, koja će u roku od dve godine biti realizovana i pošto je uplatio prvu ratu od pet miliona neto plus porez, PDV, 5.900, DRI je konstatovala da konkurs nije opravdan jer nikakav izveštaj o izvršenim uslugama nije dostavljen Ministarstvu. Pošto je bio zanimljiv podatak, tragom savremenih sredstava savremene civilizacije, kada čovek ukuca to „ESPI“ dobije da je u stvari taj Institut za ekonomska i socijalna istraživanja institut G17. Na istoj adresi u zagradi piše da mu je samo drugo ime. Bez obzira na zaštićenost podataka da ne možete da vidite PIB i matični broj, kada malo dalje tragate dođete do podatka da je u jednom od projekata, koji je vodila jedna mreža za unapređenje poslovanja i poslovnog okruženja, da je gospođa dr Mirosinka Dinkić direktor Odeljenja za ljudske resurse i socijalnu politiku u Institutu za ekonomska i socijalna istraživanja iz Beograda, sada u ovom projektu zamenik predsednika Upravnog odbora i pitate se – da li vaše oči vide ono što piše u papirima koji stoje na sajtu i u izveštaju o završnom računu za 2008. godinu, njegovoj kontroli? Da je ministar za ekonomiju i regionalni razvoj uplatio sopstvenom institutu, koji je postojao pre nego stranka, svojoj majci 10 miliona. Potpisao je ugovor na 10 miliona, a u 2008. uplatio pet. Šta je bilo u 2009. godini,valjda ćemo videti. Ovde postoji Nacionalna služba za zapošljavanje, takođe, pod kontrolom G17, kada postoje mehanizmi da se ta istraživanja rade kod Fonda za razvoj, koji je usput, budi rečeno, u ovoj kontroli, okarakterisan kao neko ko je, u radno vreme i resursima ljudi koji se iz budžeta finansiraju, privatno naplatio preko dva miliona i nešto za slične projekte koji su mu u opisu posla za koji dobija od budžeta novac. Umesto da onaj koga finansiramo iz budžeta radi za Vladu ove i ovakve projekte, taj izlazi na tržište, pa za svoje radno vreme naplaćuje plus neke ekskluzivne honorare za projekte svojih zaposlenih, a ministarstva, za ovo je dokazano, ko zna šta ima kod ostalih, mogu da pretpostavljam, imamo i direktan sukob interesa, zloupotrebu sredstava i to kada se neko brine o tome kako ćemo da dobijemo posao, kako ćemo da preživimo, kakva će biti godina i slično. Koliki je iznos sredstava na uslugama 423 isplaćen i kome i da li je uopšte bilo usluga koje to opravdavaju, građani će čuti, jer po onoj staroj da se sve tajne jednog dana moraju saznati, građani će saznati. Neverovatno je da vi, kojima je ovo morao da bude preduslov za rebalans, za formiranje novog budžeta, izađete sa konstatacijom da troškove ne možete smanjivati i to u trenutku kada ovo i ovakvo ministarstvo, na primer, kaže da je ogroman iznos sredstava morao da bude usmeren u konsultantske usluge, jer bože moj, turizam je ta neka noseća grana u kojoj treba istraživati kako će se razvijati kao grana nerazmenjivih usluga. Pored toga, u tim ovako oskudnim budžetima, imate stavku da je deo sredstava planiran bio za osnivanje i finansiranje javnih preduzeća i privrednih društava za razvoj turizma. Ogroman novac subvencijama se daje, uredbama i to je ono što bi ona reforma propisa i seča morala ne da predupredi, nego da zabrani da se uredbama deli toliki, ogroman novac i potpisom jednog čoveka, ministra, gde navodno kriterijume uređuje još neko. A vi nama izlazite sa zahtevom da vam se izglasa rebalans budžeta u kojem imamo ogroman deficit, koji se zove unapred trošenje budućnosti, kako god vi to eufemizmima umanjivali, kakvim se god statističkim manipulacijama služili da umanjite iznos duga koji je otišao u potrošnju, najveći deo, i da od 2003. godine do danas, a pratili ste to po prirodi posla koji ste radili, imamo neodrživo finansiranje budžeta zbog takve strukture, ne samo privredne, nego nedostatka industrijske baze koja će doneti prodaju razmenjivih roba koje će moći da se naplaćuju u devizama i ono što je bilo privremeno trošenje, priliv od privatizacije, znali ste da ne može da traje. Na takvim osnovama, umesto da kažete da menjamo, nije popularno, ali moramo da promenimo pristup, ne, samo tražite da vam damo još vremena, još jedan mandat dok svi ne postanemo oružje u svrhu postojanja 5% stanovništva u ovoj zemlji. To je zaista nedopustivo i mislim da je jedna vrsta osionosti onoga koji je na vrhuncu vlasti, a sa tog vrhunca počinje kretanje na dole, izaći pred građane i Skupštinu sa ovakvim rebalansom, a sve sa uverenjem da građani baš ne čuju šta im se priča, da baš ne razumeju i da je gledanost ovog parlamenta mala. Ipak se nadam da argumenti koje iznosimo dolaze do građana, kao argumenti na osnovu kojih će davati ocenu ne na nekim kasnim izborima, kada sve bude bilo pod zamkom duga, nego nešto ranije, dok još može od ove države da se napravi jaka i ekonomski prosperitetna Srbija.
Iskorišćeno je vreme predsednika poslaničke grupe i od vremena poslaničke grupe je iskorišćeno šest minuta i 50 sekundi. (Jorgovanka Tabaković, sa mesta: Govorila sam po amandmanu.) Iskorišćeno je 15 minuta za zamenicu predsednika poslaničke grupe, dva minuta za amandman, to je 17 i do 23 minuta i 55 sekundi je šest minuta i 55 sekundi od poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministar, unapred se izvinjavam kolegama koji su za ovu oblast nešto stručniji i stručni, i izvinjavam se stručnoj javnosti RS, ali svoje izlaganje ću pokušati, odnosno argumentaciju povodom amandmana na član 2. zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu RS za 2009. godinu, da spustim na nivo najvećeg broja građana koje ovo što Vlada RS radi mnogo boli i koji će moći da razumeju jedino na ovaj način. Javni prihodi su sve ono što jedna država u budžet RS uspe da prikupi po raznim osnovama, porezi, doprinosi i sve drugo što je obaveza za građane Srbije. Javni rashodi se troše na razne načine, takođe pružajući određene usluge građanima Srbije, da ne ispadne da oni za novac koji daju nemaju ništa zauzvrat. Imaju, ali Vlada RS i te kako se rasipnički ponaša prema tim njihovim sredstvima. Da bi se prikupila sredstva za pokrivanje, kako oni vole da kažu, rupa u budžetu ili rebalans budžeta, postoji pet načina. Jedan od načina je uzimanje kredita, zaduživanje države. Amandman koji sam podneo u ime SRS najvećim delom i tretira tu problematiku. Drugi način je donacija. Mi iz ovog predloga člana 2. ne vidimo uopšte da se radi o nekim donacijama, ali ćemo dalje istraživati i jednog dana dokazati da se nije radilo o donacijama, nego takođe o zaduživanju Republike Srbije, odnosno građana Srbije. Treći način je emitovanje državnih hartija od vrednosti. To je jedan od načina koji je prilično zastupljen prilikom pokrivanja suficita, odnosno manjka sredstava u budžetu Republike Srbije. Nepotrošena sredstva na pojedinim aproprijacijama traži se da se mogu prebaciti na druge aproprijacije, ako se nešto u 2009. godini ne utroši da se može prebaciti na drugu aproprijaciju, odnosno možda drugom ministarstvu. To prosto ne postoji, jer ni jedno ministarstvo, ni jedan korisnik budžetskih sredstava nije uštedio u odnosu na ono što je bilo planirano da potroši. Imaju sredstva iz privatizacije, njih nema u predlogu člana 2. Zakona o izmenama i dopunama budžeta Republike Srbije za 2009. godinu. U 2010. u predlogu budžeta je rečeno - ukoliko bude sredstava od privatizacije, oni će se onda ravnomerno raspoređivati po budžetskim korisnicima. To ukazuje da smo mi već privatizacione fondove potrošili, da je naš izvozni kapacitet veoma mali postao i tu su određeni problemi nastali. Penzije zamrznute, plate u javnom sektoru zamrznute, mala izdvajanja za ono što se zovu socijalni programi, pomoć stanovništvu, ali sredstva nedostaju i mi sada govorimo o potrebi zaduživanja. Gospođo ministre, vi znate da smo mi u SRS u dobroj meri praktični. Daću vam jedan predlog. Mislim da bi trebalo ozbiljno o njemu da razmislite. Predložite Narodnoj skupštini izmene i dopune, odnosno potpuno nov zakon o budžetskom sistemu. Poslušajte moju sugestiju, mislim da ima mesta da to uvrstite u taj predlog, gde ćete i budžetski kalendar sasvim drugačije definisati u odnosu na ono što je do sada bilo. Predlog naš glasi da u zakonu o budžetskom sistemu predvidite donošenje budžeta za tekuću godinu ili za 2010. da bude na kraju 2010. godine. Onda tunećete imati omašku. Ono što ste potrošili tako ćete podeliti po aproprijacijama i onda nećemo imati potrebe za čestim rebalansima, ali videćete da će to biti delotvorno. Mi smo znali prilikom podnošenja naših amandmana na član 2. da nijedan od ovih amandmana neće biti prihvaćen. Ne zato što nisu kvalitetni i dobri, ne zato što ne vode sasvim dovoljno i odgovorno računa o našim građanima koje mi ovde zastupamo, nego zbog toga što mi predviđamo da se zaduživanje smanji, a sredstva su već potrošena. To je razlog da vi kažete - ne mogu se prihvatiti amandmani. Mi smo znali da će to tako biti, ali smo hteli da vam kažemo ovu priču da bar u narednom periodu ne pravimo od ovoga jednu neozbiljnu stvar. Očekivali smo od vas kao od nekog ko je zadužen da vodi računa o svakom dinaru prikupljenom u državnu kasu, da onima koji su krajem 2008. godine, pa i u prvom kvartalu 2009. godine govorili kako je kriza naša šansa za razvoj... Znači, ceo svet u slučaju ekonomske krize imaće problema i da puni budžet, i da funkcioniše i da podstiče svoju privredu, jedino je to bila šansa za razvoj u državi Srbiji. Mi smo i tad znali da su to jako neozbiljne izjave, ne optimističke, nego apsolutno neozbiljne. Vi dobro znate ko je to govorio. Prisetite se malo na koji način je Vlada Republike Srbije intervenisala krajem januara 2009. godine, navodno da se ta ekonomska kriza ublaži, pa je kredit za likvidnost privredi odobren u iznosu od 4 milijarde. Kredit za investicije je odobren oko 5 milijardi, kredit za pomoć prilikom obračunavanja isplate kamata, da bi mi trošili domaće proizvode, bio je odobren otprilike u iznosu jedne milijarde. Ukupno 10 milijardi, a mi sada, odnosno Vlada predlaže povećanje uzimanja kredita sa 53 milijarde na 87, povećanje od 34 milijarde da bi se rupe u budžetu, odnosno deficit pokrpio. Predlaže se zaduživanje samo po osnovu kredita od 34 milijarde. Mi smo predložili da se taj iznos smanji za 5 milijardi, jer smo duboko svesni da ste vi već pare potrošili, ali smo hteli da vam dokažemo da bar u ovom periodu koji je preostao pokušate nešto da uštedite. Međutim, vi o tome uopšte niste marili. Ima jedna stvar koja vam se mora zameriti. Većina kolega i ne spori vašu stručnost. Ni meni ne pada napamet uopšte da po tom pitanju polemišem, ali ste na jednoj od rasprava ovde u parlamentu, čini mi se, pokušali da minimizirate ulogu Državne revizorske institucije,potpuno nezavisnog državnog tela. Sad ću vam objasniti na koji način ste vi ovde govorili o njihovoj kontroli. Rekli ste da rade prvi put, da nisu nikad radili u nekoj drugoj državi izvan naše države. Da jesu radili, bilo kad, bilo gde, onda bi oni imali više prava i sa više odgovornosti i više stručnosti bi radiliovde. Moram vas podsetiti da ste vi prvi put sad izabrani za ministra finansija, što ne znači da ne možete odgovorno da obavljate tu funkciju i ulogu, ali čini mi se da nemate dovoljno, ne stručnog, nego jednog drugog kapaciteta da se suprotstavite onima koji ne vode računa o sredstvima koja dobijaju. Čini mi se da se vi zadovoljavate ukupnim iznosom predviđenih sredstava da državna administracija potroši, pa onda po pozicijama kažete da će određena ministarstva imati taj iznos i kakvu god oni raspodelu napravili u okviru svog ministarstva, vi se ne mešate u taj deo. Morali bi, jer vi ste ipak čuvar državne kase i to je jedan od načina i razloga da bi morali o tome da vodite računa. Kad je reč o kreditu, moram da vas podsetim da je jednom privredniku prilikom uzimanja kredita od jedne poslovne banke, kad se pokazalo da bilansi nisu baš najbolji, da ne može da dobije taj iznos, bankar ovako odgovorio, naravno, ovo je jedna priča koja ima drugi prizvuk, ali možete kao ministar finansija i te kako da ga koristite, ako niste do sada, bar u narednom periodu. Kad mu je bankar rekao da mu bilansi nisu baš najbolji, pozitivno je poslovao, ali nema dovoljno garancije da će moći da vraća kredit u predviđenom roku, rekao mu je - posedujem dva oka, jedno je veštačko. Ukoliko pogodite koje je veštačko dobićete kredit. Ovaj je rekao - veštačko vam je levo. Kaže - vi ste kredit dobili. Na osnovu čega ste zaključili da je veštačko, odnosno da je proteza levo oko? Kaže - ono me gleda toplije. Znači, ono drugo kod bankara, ovo vas upućujem na MMF, ma šta oni pričali ovde, ma kako se ponašali, njihovo oko je ledeno i oni pod izuzetno teškim i otežanim uslovima odobravaju nama kredite. Pokušavajte da rupe u budžetu, da rebalansom budžeta što manje se zadužujemo kod tih koji nam daju pod najstrožim uslovima ta sredstva. Mi i ne očekujemo da oni treba nama nešto da poklanjaju. Pokušajte da obezbedite više posla za građane Srbije, kako bi ukupna privredna aktivnost bila na drugom nivou, kako bi mi imali manje potrebe da se zadužujemo, a samim tim i generacije koje dolazeiza nas.
Iskorišćeno je sedam minuta i 45 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, mi iz SRS smatramo da je ovaj planirani budžetski deficit neopravdano previsok i zbog toga smo predložili njegovo smanjenje sa 87.765.000.000 na 67.765.000.000. Mi smo protiv ovog deficita iz razloga što smatramo da na jednoj strani Republika ne finansira određene projekte, ne finansira rešavanje određenih suštinskih i životnih problema građana Srbije, koji često iziskuju vrlo mala sredstva od nekoliko miliona dinara, a na drugoj strani Vlada finansira projekte koji koštaju stotine miliona dinara, od kojih građani Srbije nemaju velike koristi i isto tako stotine miliona dinara, čak i milijarde dinara sredstva se troše nenamenski. Iskoristiću ovu priliku da navedem nekoliko projekata iz opštine Velika Plana, koji su po mom mišljenju i mišljenju SRS trebalo da se nađu među budžetskim izdacima, a Vlada za njih nije izdvojila u poslednjih nekoliko godina ni jednog dinara. Kada krenete iz Beograda u pravcu Niša autoputem, pa skrenete na petlji Mali Požarevac, u pravcu Mladenovca, nastavljate da putujete jednim kvalitetnim putem koji zadovoljava, pretpostavljam, čak i evropske standarde. Nešto lošiji put je od Mladenovca do Smederevske Palanke, nije u najboljem izdanju, ali je u podnošljivom, da tako kažem, stanju. Međutim, kad prođete Smederevsku Palanku i krenete u pravcu Velike Plane, kao da se ušli u malu Aziju, 14 kilometara puta između ova dva grada se nalaze u takvom stanju da je na većem delu puta prosto nemoguće da vozači prekrše ovaj novi zakon o saobraćaju koji se tiče brzine vožnje. Jednostavno, samo neko ko je dušmanin svom autu može da vozi od Smederevske Palanke do Velike Plane većom brzinom od 40-50 kilometara na sat. Mi smo više puta tražili sredstva od Republike, više puta smo dobijali obaveštenja da je planirano izdvajanje, ne znam, u iznosu od 20 miliona dinara, međutim, od tih sredstava još uvek nismo dobili ni dinara. Drugi projekat, za koji smatramo da zaslužuje pažnju i da je trebalo da se nađe među budžetskim izdacima, jeste poboljšanje zdravstvene zaštite na području opštine Velika Plana. Pre desetak dana sam ovde govorio da su zbog manjka lekara, lekari u Domu zdravlja "Pane Đorđević" u Velikoj Plani često prinuđeni da dnevno obave 50-60 pregleda pacijenata što, u svakom slučaju, smanjuje kvalitet pregleda, s jedne strane, s druge strane predstavlja izuzetno veliko maltretiranje za ljude koji ponekad čekaju po celi dan, a nekad čak ni tog dana ne stignu na pregled kod lekara. Minimalan broj doktora koji je neophodan domu zdravlja, minimalno, da bi bili zadovoljeni ti nekakvi kriterijumi, neophodno je primiti četiri doktora u domu zdravlja u Velikoj Plani. Druga stvar, ovde sam govorio o zdravstvenoj stanici u Lozoviku. Lozovik je najveće selo u Srbiji i ima 6,5 hiljada stanovnika, zdravstvenu zaštitu obavljaju trojica doktora, znači, dva doktora u prvoj smeni i jedan lekar u drugoj smeni, što je malo. Ono što je posebno zanimljivo, jeste da naselje od 7.000 stanovnika nema ni jednog pedijatra. Isti slučaj je sa naseljem Miloševac. Ono što je za Miloševac zanimljivo, jeste da se u njemu nalazi najveći kolektivni centar za smeštaj nezbrinute i napuštene dece. Sledeća stvar, aparati u laboratoriji u domu zdravlja su uglavnom neupotrebljivi. Navešću samo da se radi o vrlo malim ciframa. Recimo, za angažovanje, za zapošljavanje četiri doktora u domu zdravlja na godišnjem nivou bilo bi dovoljno izdvojiti četiri miliona dinara iz budžeta. Za angažovanje jednog pedijatra koji bi radio u zdravstvenoj stanici u Lozoviku i u Miloševcu bilo bi dovoljno jedan milion dinara, a za opremanje laboratorije u Velikoj Plani potrebnim aparatima bilo bi dovoljno četiri miliona dinara. Sledeća stvar, gde je država, po mom mišljenju, zakazala kada su u pitanju izdaci jeste naknada štete koja je poljoprivrednim proizvođačima iz Velike Plane isplaćena na ime naknade za štetu koju su pretrpeli zbog grada koji je letos zahvatio to područje. Republika je poslala inspektore koji su procenili da šteta iznosi 24 miliona dinara, međutim, za pokrivanje štete izdvojila je šest puta manje sredstava, u pitanju je iznos od nekih tri miliona dinara. Sledeća stvar koja je, po mom mišljenju, vrlo bitna i ne služi na čast Republici, jeste činjenica da krov Narodnog univerziteta u Velikoj Plani, jedne značajne ustanove kulture, prokišnjava. U Narodnom univerzitetu se uskoro održavaju značajne manifestacije, a među njima i "Masukini dani'', jedna manifestacija koja je poznata na nivou Republike, a i šire, i zaista postoji opasnost da glumci i gosti te manifestacije, u slučaju da bude padala kiša, moraju poneti kišobrane, ako neće da pokisnu. Sledeća i poslednja stvar koju ću istaći ovom prilikom jeste izgradnja saobraćajne petlje na autoputu kod Lozovika. Ta petlja je neophodna iz razloga što je 17,5 hiljada ljudi iz Krnjeva, Lozovika i Miloševca prinuđeno da neopravdano dugo putuje do požarevačke petlje, da bi se uključili na autoput ili da bi se isključili sa autoputa. Iz tih razloga što smatramo da ti projekti i slični projekti u drugim opštinama u Srbiji zaslužuju pažnju, da Vlada nije imala dovoljno sluha za njihovo finansiranje, mi ne možemo podržati predviđeni budžetski deficit.
Od vremena poslaničke grupe iskorišćeno je četiri minuta i 30 sekundi. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojan Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 2. podneo sam amandman da se iznos "250.691.442.800" zameni iznosom "233.765.791.800". Amandmanom se predlaže smanjenje sredstava budžeta koja se odnose na budžetski deficit i izdatke za nabavku finansijske imovine i izdatke po osnovu glavnice duga, a time i smanjenje zaduženosti budžeta. Opšte je poznato da je deficit od 74 milijarde u 2009. godini, odnosno 105 milijardi u 2010. godini i da su oni preveliki za Republiku Srbiju. Verovatno su prihvatljivi za neke druge države koje su daleko razvijenije od naše države, koje mogu sa svojom razvojnom privredom, industrijom i drugim granama sa lakoćom da ove deficite pokriju. Za nas ovoliki iznos deficita je preveliki, morao je biti znatno manji, kao i sama zaduženost budžeta. Moralo se mnogo više voditi računa o trošenju novca. Mere uštede su morale biti mnogo prisutnije, kako bi deficiti bili što manji. U interesu svih građana Republike Srbije jeste što racionalnije korišćenje budžetskih sredstava, kako na lokalnom nivou, tako i na republičkom nivou, jer kada novca nema dovoljno, on se mora iskoristiti na najbolji mogući način. On se mora ulagati pre svega u najprioritetnije stvari za dobrobit građana Republike Srbije. Ne sme se novac rasipati ni kada ga je mnogo, treba uvek štedeti, a kada ga je malo, kao što je slučaj kod nas, onda posebno treba voditi računa o njemu. Našu državu uništava, između ostalog, i veliki broj ministarstava, a samim tim i veliki broj ministara, njihovih zamenika, kao i veliki broj posebnih savetnika kojih ima čak 59. Preglomazna Vlada troši previše sredstava na raznorazne koktele, prezentacije, prijeme i slično. Usluge po ugovoru su samo jedna od stavki preko kojih se zadovoljavaju stranačke kolege, rođaci, prijatelji, kumovi kojima se omogućuju određena finansijska primanja i na taj način se prekomerno troše budžetska sredstva. Zbog svega navedenog, između ostalog, SRS je podnela ovaj amandman da se troškovi smanje, da se smanji deficit, da se smanje izdaci za nabavku finansijske imovine i izdaci po osnovu glavnice duga, a samim tim i smanji zaduženost budžeta.
Iskorišćeno je 30 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Momir Marković.
Sreća, dame i gospodo narodni poslanici, što je za koji dan Nova godina, inače bismo već za desetak-petnaest dana verovatno mogli da očekujemo i treći rebalans budžeta za 2009. godinu. Zaigrali se ministri, pa potrošili mnogo više nego što im sleduje i nego što su mogli potrošiti i sada moramo da idemo na rebalans, da papirima pokrijemo te troškove koji se često graniče i sa, u najblažu ruku rečeno, aferama. Šta se desilo? Plaćanje mira, bez pokrića i bez limita, unutar koalicije, koaliciono podmirivanje apetita, plaćanje podrške pojedinim zakonskim projektima. Uostalom, nedavno je izbila afera oko raznih legalizacija, da ne kažem kupovine, poslastičarske opreme itd, ne bi li se glasalo za budžet za 2010. godinu. Državna kesa je prazna, apetiti narasli i naravno, mora da se ide u rebalans budžeta. Predložili ste u članu 2. iznos od 53, odnosno 54 milijarde da se poveća na 87, skoro 88 milijardi i to ćete pokriti iz kredita za pokrivanje budžetskog deficita. Predložili ste da se 218 milijardi 420 miliona poveća na 250 milijardi 691 milion, to je 32 milijarde 270 miliona i to ćete pokriti emitovanje državnih hartija od vrednosti. Štampaćemo hartije od vrednosti, bojim se da ako ovako nastavimo da će te državne hartije od vrednosti, koje su inače svugde u svetu vrlo cenjene u tom bankarskom prometu, da će vrlo brzo postati bezvredne hartije i imaće vrednost otprilike onih Dinkićevih akcija od 1.000 evra. U članu 2. kažete, tražite da se sa 147 milijardi, 148 milijardi smanji na 145 milijardi. Kada pogledate šta je to, to je otplata duga. Znači za te dve milijarde i 100 miliona ste manje otplatili dug koji je država uzimala u prethodnom periodu, opet u vašem periodu, u vremenu vaše vladavine, ali u prethodnom periodu. Prema tome, ovo što se traži kao smanjenje, to je samo da se pokrije to da država nije mogla još dve milijarde i 100 miliona duga da plati. U ime SRS podneo sam amandman gde tražim da se iznos od 250 milijardi, koji će se pokriti emitovanjem državnih hartija od vrednosti, svede na 227 milijardi, odnosno razlika će biti 29 milijardi. Naravno, amandman nije prihvaćen, jer se verovatno smatra da se tako neće moći pokriti sve što je do sada potrošeno. Domaćin u selu, domaćin u kući vodi računa o svakom dinaru. Kredit je loš saveznik i to vrlo dobro znamo i mi i vi, i kao porodica, i kao država mora da se vodi računa. Bojim se, gospođo ministre, da ćete vi, ako ovako nastaviti, a vidimo i kroz budžet za 2010. godinu, da se nastavlja tim istim tempom, bojim se da ćemo uskoro proći kao što je prošla Argentina, dakle, argentinski sindrom, da će država da bankrotira. Bojim se da ne rasprodate i sutradan kažete - evo, izvolite, mi više nismo mogli. Dakle, pored ovih hartija od vrednosti, kredita, vi i iz privatizacionih prihoda pokrivate delove deficita u ovom rebalansu budžeta. Prodali ste sve. Ostalo je još elektroprivreda. Ostalo još nekoliko firmi koje se još uvek vode kao društvene. Kada i to prodate, šta ćemo dalje? Kako ćete onda pokrivati ove deficite budžeta? Zbog toga smatram da bi trebalo usvojiti amandman, pa da malo pritegnemo kaiš, a vi vidite kako ćete papirima da pokrijete ovo što je već potrošeno u 2009. godini i da se u 2010. godini mnogo domaćinskije posluje nego što ste do sada to radili.
Iskorišćeno tri minuta vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Milica Vojić-Marković.
Gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, DSS je podnela amandman na član 3. zato što smatra da član 3. treba da se briše. Smatramo da otplatu dugova treba izvršavati na način kako je to već ranije dogovoreno, odnosno da on ostane nepromenjen. Pre svega, to se odnosi na isplatu dugova domaćim kreditorima, jer zahvaljujući ovakvoj nesposobnoj, neodgovornoj i bahatoj politici Vlade Srbije vezano za zaduživanje i emisiju državnih zapisa, imamo situaciju da komercijalne banke, pre svega, mogu mnogo malo novca da uplaćuju domaćim kreditorima, odnosno domaćoj privredi. U uslovima krize najveći problem u privredi je naravno likvidnost. Zbog toga je vrlo važno da se upravo privredi omogući da od komercijalnih banaka dobiju povoljan kredit, kako bi privreda mogla da opstane i kako bi bila zamajac za jednu ozbiljnu zemlju. Očigledno da Vlada Srbije nema ovakvo mišljenje o tome. Ono što je činjenica je da se Vlada Srbije ponaša kao najveći konkurent zapravo privredi i to pred komercijalnim bankama. Zbog toga smatramo da ovaj amandman treba da prihvatite, iako smo svesni jedne činjenice, da je ovo zapravo pisanje amandmana uprazno, jer ste vi taj novac potrošili, pa i nema neke velike nade da će se amandmanom nešto promeniti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, svojim amandmanom sam tražio da Vlada Republike Srbije napravi male uštede u budžetu Republike Srbije, ne baš tako velike. Prethodni amandman narodnog poslanika Jorgovanke Tabaković je da kažemo na jedan pomalo čudan način prihvaćen, a po tom amandmanu vidi se da su narodni poslanici u toku 2009. godine uštedeli negde oko 50 miliona dinara. To nije uštedeo ni predsednik Skupštine, ni sekretar Skupštine, nego narodni poslanici. Gospođo ministre, hteo bih da vas pitam - gde je tu Vlada na nečemu uštedela neki dinar? Ne može da uštedi, gospođo ministre, jer vaše kolege i koleginice i na Kalenić pijacu idu sa rotacijama i pratnjom i blokiraju saobraćaj. Kako dase uštedi. Ovamo pričamo o tome kako se smanjuje reprezentacija rashoda itd, a ovamo bahatost na sve strane, pa su neki uvrteli u glavu da im je toliko život ugrožen, da kada negde putuju, po četiri-pet automobila moraju da ih prate. Postavlja se pitanje, zašto svaki potpredsednik Vlade mora da ima i svoj kabinet? Zato što od četiri potpredsednika Vlade, tri imaju svoje kabinete ministara. Veoma je zanimljivo kako to može da funkcioniše na taj način. Svojim amandmanom sam tražio da nemaju više potpredsednici Vlade, svaki za sebe, svoj kabinet, jer ne mogu da imaju prava na dva radna mesta, pa i ako su umislili da su sposobni, jedno će radno mesto trpeti, to je sigurno. Ne moraju da imaju dva kabineta, ne moraju da imaju po dve sekretarice, ne moraju da imaju po dva seta automobila koji će da ih prate, pogotovo što neki ministri imaju potpuno isti resor i u ministarstvu i kao potpredsednici Vlade. Recimo, imamo i potpredsednika Vlade za evropske integracije, imamo Ministarstvo za evropske integracije, imamo Kancelariju za evropske integracije. Sve je to umnožavanje državne administracije, hteli vi to da priznate ili ne. U nekim normalnijim okolnostima, možda bi ovo bilo prihvatljivo, ali ne u vreme svetske ekonomske krize. Gospođo ministre, voleo bih da nas ubedite u sledeću činjenicu, da ova sredstva koju ste predvideli rebalansom budžeta i koja su nova zaduženja, da već sada nisu potrošena i da se država već sada nije zadužila kod poslovnih banaka. To je skoro nemoguće da nije, obzirom da zakon neće da stupi na snagu dovoljno brzo, da biste vi ta sredstva mogli da utrošite. Postaviću još jedno pitanje - šta će da se desi, vrlo je malo verovatno, ako Skupština ne usvoji ovaj rebalans, a neko je već novac potrošio, hoće li neko da ide u zatvor? Voleo bih tako nešto da vidim, jer otkada ste došli na vlast, nijedan ministar za zloupotrebu nije odgovarao, a zloupotrebe su se stalno vrtele po sredstvima javnog informisanja. Evo, sada i DRI kaže da su ministri nenamenski trošili sredstva i da će im biti podnete prekršajne prijave, a u vreme kada ste vi dolazili na vlast i kada su neki drugi ministri bili, za mnogo blaži oblik, da kažemo, zloupotrebe, pisane su im krivične prijave. Gospođo ministre, voleo bih da mi vi kao predstavnik Vlade odgovorite – da li imate plan i program kako ćete da zaštitite privredu od poslovnih banaka, zato što je Vlada Republike Srbije, odnosno budžet Republike Srbije, konkurent privredi, kada su u pitanju krediti kod poslovnih banaka, tako da su krediti poskupeli za 30 i 40%? Nemojte da se čudite više zašto nemamo očekivani rast BDP, zašto nam je dobit koju iskazuju preduzeća sve manja, zašto broj zaposlenih stalno pada. Morate da prihvatite da je bolje da stvorite zdrave uslove i zdravu konkurenciju kod banaka, da privreda otvara nova radna mesta, da ima novostvorenu vrednost i da na taj način punite rupe u budžetu, nego da stalno konkurišete za nove kredite i upropašćavate i ovo malo privrede koja nam je preostala i da zadužujete građane svaki dan, od kad ova vlada postoji.
Tri minuta i 30 sekundi je iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, činjenica je da u ovih godinu dana imamo situaciju u kojoj su oni koji su najsiromašniji, sa nižim stepenom obrazovanja, radnici u proizvodnji, podneli teret ove krize, da je najveći broj izgubljenih radnih mesta, pre svega, u prerađivačkoj industriji, kada su u pitanju proizvodni radnici, da se zaposlenost na neki način nadomestila povećanjem broja radnika zaposlenih u administraciji, da imamo jako lošu situaciju kada je u pitanju privatni sektor, znatan gubitak radnih mesta, naročito kada je u pitanju preduzetništvo, po nekoj proceni, videćemo to u januaru. Već u toku ove godine izgubljeno je negde blizu 150 hiljada radnih mesta, što zaposlenih kod preduzetnika, što samih preduzetnika. Sve to ukazuje da je privatna privreda, ono što treba da bude neki moto razvoja, ono što puni budžet, jako loše prošlo u ovih godinu dana, u odnosu na ekonomsku politiku koju je vodila Vlada. Bilo je sasvim razumljivo da i državna administracija i Vlada teret ove krize, teret ovih nedaća preuzmu delimično i na sebe. SNS je podnela niz amandmana koji u suštini imaju u ovom trenutku samo želju da naglase kako se ova vlada i dalje ponaša rasipnički. Nažalost, i u budžetu za 2010. niste izmenili svoj odnos kada je u pitanju reorganizacija i smanjenje troškova Vlade, smanjenje broja ministarstava, smanjenje broja potpredsedničkih mesta. Ovim amandmanom koji sam podneo, a odnosi se na jedno od potpredsedničkih mesta i na uštedu od nekih 40 miliona dinara, smatram da to nije malo, smatram da smo bar na taj način mogli da na neki način, i gospoda iz Vlade, ukažu i pokažu solidarnost sa privredom i privatnim sektorom. Nažalost, nemate političke volje, ali siguran sam da, bez obzira na to kako skrojili ovaj budžet za 2010, jer ovde razgovaramo o rebalansu, faktički, o onome što je već urađeno, tu izmeniti nešto nije moguće, bez obzira kako skrojili budžet za 2010, hteli ne hteli, s obzirom na stanje privrede, s obzirom na nebrigu koju već dugi niz godina imamo od strane ove vladajuće strukture kada je u pitanju privreda, moraćemo jako brzo u rebalans. Nadam se da će ovi amandmani i ovaj stav SNS makar da podstaknu javnost da izvrše jedan ozbiljniji pritisak na Vladu da se ide u smanjenje javne potrošnje i da se ovo rasipništvo, koje karakteriše ovu vladu, najzad privede pameti.
Jedan minut iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Igor Bečić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Igor Bečić.
Podneo sam amandman gde sam predložio da se član 3. menja i glasi: „U članu 5. Razdeo 3, Glava 3.5. funkcija 110 se briše“. Neprihvatljivo je da u uslovima ekonomske krize povećavamo javnu potrošnju i ugrožavamo državnu administraciju. Kada je socijalno-ekonomska situacija u Republici Srbiji katastrofalna, kada su penzije i plate zamrznute, vidimo, u 2010. godini, kada je preko 70 hiljada preduzeća sa računom u blokadi, republički budžet umesto da stvara perspektivu za prevazilaženje i oživljavanje privrede i prevazilaženje ekonomske krize, Vlada uveća budžetsku potrošnju koju finansira iz skupih kreditnih zaduženja. Takođe, postoji možda preko 50 državnih agencija, fondova i direktorata. Javna potrošnja je trenutno preko 45% BDP. Srbija je jedna od evropskih zemalja za najvećom državnom potrošnjom. Mere za povećanje budžetskih prihoda uključuju i povećanje PDV-a, ako se ne smanji javna potrošnja. Vidimo nedovoljnu odgovornost fiskalne politike u zadnjih osam godina.
Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 3. amandman je podnela narodna poslanica Jelena Budimirović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Jelena Budimirović.
Poštovano predsedništvo, poštovani građani Srbije, moj amandman se odnosi na brisanje funkcije 110 u članu 5. Razdeo 3, Glava 3.7, a odnosi se na izdvajanje budžetskih sredstava za Kancelariju za saradnju sa medijima. Smatram da je iznos koji je opredeljen za funkcionisanje Kancelarije za saradnju sa medijima nepotreban rashod u budžetu. Kao posebna služba Vlade, Kancelarija za saradnju sa medijima osnovana je uredbom Vlade. Do 2005. godine poslovi iz nadležnosti Kancelarije obavljali su se u okviru Generalnog sekretarijata Vlade Republike Srbije. Na taj način i troškovi za rad iz nadležnosti navedene kancelarije bili su manji. Mi iz SNS smo izričito protiv nepotrebnih troškova u budžetu, posebno imajući u vidu da se eventualne teškoće, odnosno nedostatak sredstava za obavljanje poslova iz nadležnosti Kancelarije za saradnju sa medijima mogu prevazići na taj način što bi se Generalni sekretarijat Vlade uključio u poslove i iste obavio, koristeći svoja budžetska sredstva i stručne usluge. Na taj način bi se smanjili troškovi državne administracije i broj državnih službenika. Kao što sam već više puta ponovila, u uslovima ekonomske krize nije potrebno povećavati javnu potrošnju i umnožavati državnu administraciju. Naprotiv, smatram da treba ozbiljno razmisliti o utrošku svakog dinara u budžetu Republike Srbije. Sada bih iskoristila priliku samo da gospođu ministra podsetim na intervju koji je dala časopisu „Ekonomist“ 24. jula 2008. godine i tom prilikom rekla da nema malih ušteda, svaka je važna i velika. Sada ostaje da svoje reči sprovedete u delo i prihvatite ovaj amandman koji za cilj ima smanjenje troškova državne administracije, odnosno uštedu u budžetu Republike Srbije.
Da li još neko želi reč? Ako ne, na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Stefan Zankov. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Stefan Zankov.
Dame i gospodo narodni poslanici, SNS je i u raspravi o budžetu za 2010. godinu govorila da je neprihvatljivo u uslovima ekonomske krize povećavati javnu potrošnju i državnu administraciju. Konkretno, u ovom amandmanu radi se o duplim troškovima, da tako kažem, za poslove evropskih integracija. Radi javnosti, a i da ne bi bilo vaše zloupotrebe, hoću da ponovim da je SNS više puta jasno rekla i opredelila se da je apsolutno za Srbiju u EU, ali isto tako smatramo da taj cilj koji ima podršku, mislimo, velikog broja građana, ne treba neko da zloupotrebljava kako bi zapošljavao ko zna koliko svojih partijskih kadrova. Upravo se to dešava jer imamo potpredsednika Vlade za evropske integracije, pa imamo kabinet potpredsednika Vlade koji radi na koordinaciji ministarstava po pitanjima iz oblasti evropskih integracija, a isto tako i Kancelarija za evropske integracije obavlja poslove u svom delokrugu rada, kako to kaže, za potrebe Vlade povezane za koordinisanjem rada ministarstava, organizacija i službe Vlade itd. Ovaj kabinet potpredsednika i kancelarija koštaju više desetina miliona dinara. Pored toga, imate i Ministarstvo spoljnih poslova koje ima, po vašim podacima, najveći broj ljudi koji treba da ostanu bez posla u ovoj predviđenoj racionalizaciji, kako vi to zovete. Morate jednom, vi iz vlasti, da shvatite da kada trošite budžet da ne trošite svoj novac već novac građana Srbije, praktično tuđ novac, vaše je samo da ga na najracionalniji način upotrebite, bar bi tako trebalo. Nama je potpuno jasno da je obaveza Ministarstva finansija da ubudžetu planira sredstva za rad i ove kancelarije, kakvih je inače sa agencijama, direkcijama preko 100. Isto tako je jasno da se ne može ovim amandmanom vratiti vreme unazad, kao što ste u obrazloženju rekli, pošto se radi o rebalansu na samom kraju ove godine i sredstva su potrošena, ali je poruka ove diskusije da Vlada i vladajuće partije, u ovom slučaju DS, moraju jednom sa ovim da prestanu. Informacija da će umesto 32 zaposlena u Kancelariji za evropske integracije da radi ubuduće 50 ljudi ide u prilog ovome o čemu govorim, pa sada sa jedne strane treba da otpuštate zaposlene u državnoj administraciji da bi na neka druga mesta, kao u ovom slučaju, značajno povećali broj zaposlenih. Mislimo da to nije dobar način i mislimo da nije u redu da se jedni ljudi otpuštaju a drugi zapošljavaju, pogotovo ako krenete putem lokalne samouprave u Boru, recimo, gde je došlo i do štrajka mnogo ljudi koji su na ovaj način ostali bez posla. Na samom kraju i time završavam, uspeli ste čak da dovedete do toga ovakvim potezima ili jednostavno nekim nečinjenjem da se ljudima zgrozi i sama demokratija i da podrška za EU bude manja. Da nije vas, podrška građana za EU mislimo da bi bila veća. Zato vas mi optužujemo.
Iskorišćeno je minut i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Miladinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Mićo Rogović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom narodnog poslanika Miće Rogovića usklađuju se svi amandmani koje su poslanici SNS podneli na Predlog izmena i dopuna Zakona o budžetu za 2009. godinu. Znali smo da nijedan amandman neće biti prihvaćen zato što su sredstva već potrošena. Trebalo je da se obezbedi samo prihodna strana, a prihodna strana treba da se obezbedi kreditima odnosno povećanjem deficita. Zato mene čudi pomalo obrazloženje koje sam dobio od Vlade na ovaj amandman koji kaže: „Ukoliko bi se amandman prihvatio došlo bi do povećanja deficita predloženog ovim zakonom“. Voleo bih da mi neko objasni kako su to povećali deficit narodni poslanici SNS, kada su sredstva kojima se povećavaju razdeli za Vojsku Srbije obezbeđena baš iz javne potrošnje i to baš iz velikog broja agencija, uprava i kancelarija. Znamo da ste ta sredstva potrošili, zato verovatno i takvo obrazloženje pišete. Kako trošite sredstva? Samo ću da kažem da imamo Agenciju za zaštitu životne sredine, pa imamo Fond za zaštitu životne sredine, pa imamo Ministarstvo za zaštitu životne sredine. Toliko o tome kako Vlada Republike Srbije štedi, a kada je u pitanju vojska voleo bih da gospodin ministar Šutanovac bude iskreniji prema građanima, nas ne može da prevari i neka kaže zašto, recimo, za vazduhoplove nemaju gume ili zašto kada je ovde bio aeromiting ispred naše Skupštine, kada je klasa pitomaca proizvedena, da čak jedan avion nije mogao da sleti sa spuštenim točkovima, nego je bez točkova sleteo. Toliko o tome kakvog ministra odbrane imamo i toliko o tome kakvu Vladu imamo, koja neće da se odrekne nijednog svoj dinara, nijedne svoje uštede, nijedne svoje privilegije, a sve to opet, bar da to što se plaća da se plaća iz realnih prihoda, nego se sve više i više zadužuju budžet i građani i stvarno ne mogu da shvatim kolika je odgovornost tih ministara, njihova lična, i da li razmišljaju o tome kako ćemo ove kredite da vraćamo. To je najveći problem. Da mi imamo privredu, da imamo razvijenu infrastrukturu, prihvatio bih i zaduživanje ili da ova sredstva koja su predviđena novim zaduživanjem da idu baš u razvoj privrede i infrastrukture to bi moglo da bude prihvatljivo, međutim ovo ide isključivo u javnu potrošnju i preživljavanje ove vlade. Da li su to bila javna obećanja, u predizbornoj kampanji ili tako dalje, taj koji je obećavao trebao je da razmišlja da li je to ostvarivo, verujem da ima i toga. S druge strane je pohlepa i neka utakmica između ministara ko će da se pokaže sposobnijim sa sredstvima koja budžet svojim realnim prihodima nije ostvario. Zato bih baš i voleo da mi se odgovori da li su ova sredstva koja su predviđena ovim rebalansom već potrošena i da mi samo treba dizanjem ruku da spasimo odgovornu Vladu od krivične odgovornosti za ta utrošena sredstva.
Iskorišćeno je tri minuta i 55 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Gojko Radić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Oto Kišmarton.
Poštovane kolege narodni poslanici, ovim amandmanom je bilo potrebno povećati sredstva Upravi za veterinu radi povećanja programa mera zdravstvene zaštite životinja i suzbijanje opasnih stočnih zaraznih bolesti. Cilj amandmana je da ukaže na značaj Uprave za veterinu, kao i na značaj celokupne poljoprivredne proizvodnje u našoj zemlji. Naša zemlja EU najviše može konkurisati u oblasti poljoprivrede, odnosno u poljoprivrednoj proizvodnji, u proizvodnji zdrave hrane. Prethodnih godina poljoprivreda je bila najveći izvoznik Srbije. Industrijskim proizvodima teško da možemo konkurisati na tržištu EU, ali sa hranom, posebno zdravom hranom, imamo dobre šanse i to moramo koristiti. Ulaganje u poljoprivrednu proizvodnju i proizvodnju zdrave hrane je za sada nedovoljno. Vlada mora da prepozna značaj poljoprivrede za našu zemlju i shodno tome da vrši ulaganje u poljoprivredu. Upravi za veterinu treba obezbediti dovoljna sredstva kako bi se uspešno borila protiv stočnih bolesti i pojave zaraznih stočnih bolesti, pre svega mislim na svinjsku kugu i druge zarazne bolesti. Nama je sada odobren izvoz termički obrađenih svinjskih prerađevina, ali nije dozvoljen izvoz svežeg mesa i žive stoke. Ukoliko bi uspeli u iskorenjivanju zaraznih bolestisa naših prostora, nama bi se pružile mogućnosti za veliki izvoz stoke i stočnih proizvoda. Uslove za proizvodnju imamo, imamo tradiciju stočarske proizvodnje, imamo znanje, imamo i vremena, samo je potrebno da Vlada obrati više pažnje poljoprivredi.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Mašić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Zoran Mašić.
Poštovano predsedništvo, gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman ima isključivu svrhu da još jedanput podsetimo i obavestimo naše poljoprivredne proizvođače da agrarni budžet u 2009. godini u suštini je nominalno veći nego što će biti agrarni budžet u 2010. godini i sve priče, a on je manji za oko milijardu dinara, da ova vlada i ova vlast vode računa o agrarnoj proizvodnji padaju u vodu, jer neke činjenice su neoborive. Ako je agrarni budžet, sa rebalansom koji je obavljen u aprilu, iznosio 26 milijardi i 690 miliona, agrarni budžet u budžetu koji je usvojen za 2010. godinu iznosi 25 milijardi 621 miliona, znači za neku milijardu i 80 miliona je on manji ili će biti manji u 2010. godini. To može imati ozbiljne konsekvence i posledice po našu poljoprivrednu proizvodnju, jer ako pretendujemo da postanemo kandidat za članstvo u EU već negde krajem naredne godine ili početkom 2011. godine, naša poljoprivredna proizvodnja mora biti apsolutno pripremljena za taj status, pogotovo korišćenje fondova koje EU daje. Dalje, naša poljoprivredna proizvodnja mora biti u mnogim segmentima unapređenja i u kvantitativnom i u kvalitativnom smislu da bi bili konkurentni na tom evropskom i svetskom tržištu. Ovakvim odnosom Vlade Republike Srbije, Ministarstva finansija i Ministarstva poljoprivrede prema poljoprivredi je to prosto neostvarivo i nadam se da su poljoprivredni proizvođači, koji su i sami u postupku rasprave o budžetu za 2010. godinu kroz svoja udruženja, a isto tako i ugledni agroekonomisti, navodili da je nužno i neophodno uvećati agrarni budžet u 2010. godini, a da to Vlada nije prihvatila. Znači da će ti isti poljoprivredni proizvođači znati da na nekim narednim izborima cene ko i kakva im obećanja daje u nekim predizbornim periodima, a kako se ponaša i odnosi prema ovom i ovako značajnom privrednom sektoru kakva je poljoprivreda kada dođe na poziciju vlasti. Želim još jedanput da podsetim i sve vas i našu javnost da je poljoprivreda i u ovoj godini sa ovakvim podsticajima ostvarila rast bruto društvene vrednosti negde između 2,5 i 3%, da je ta i takva poljoprivreda ostvarila spoljnotrgovinski suficit između 500 i 600 miliona dolara, da je ukupan izvoz negde preko milijardu i 500 dolara. Zar to nisu dovoljni argumenti da se tom privrednom sektoru posveti mnogo više pažnje, da se mnogo odgovornije pristupi ili da se u krajnjem mnogo veća sredstva izdvoje nego što je to izdvojeno i u ovoj godini, a naročito u sledećoj godini?
Iskorišćeno je minut i 55 sekundi vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Da li neko želi reč? Reč ima poslanik Mileta Poskurica.
Dame i gospodo, hteli smo da ovim amandmanom deo sredstava iz Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj prebacimo naučnoistraživačkim institucijama, upravo onu ekonomsku klasifikaciju koja nosi najveći teret finansiranja. Ona se, istina, zove specijalizovane usluge, ali kada se pogleda u svim budžetima vidi se da je zapravo okosnica finansiranja tu za sve projekte, plate istraživača, ono što njima ide od procene vrednosti istraživačkog sata itd. Dobili smo obrazloženje u kome vidimo da je to već unapred potrošeno. Izveštaj o tome kako i zašto je potrošeno sa jedne ekonomske klasifikacije, koja takođe znači maglovito, subvencije javnim nefinansijskim preduzećima i organizacijama, o čijoj potrošnji uredbu donosi Vlada. Dakle, ni prvi ni poslednji put da o ne tako velikih milijardu i po sredstava odlučuje Vlada uredbama. Hteli smo da to provučemo kroz zakon, da se to definiše kao pravo da o tome odlučuje naučnoistraživačka organizacija. Zašto? Ako pogledamo papir koji imamo pred sobom i koji je inače bio u javnoj raspravi i dosta je pristojno što je izašao iz tog ministarstva, verujem, kako je predviđeno da će biti i ovde, pred poslanicima na razmatranju, a to je strategija naučnoistraživačkog razvoja, vizura budućnosti, na stranici, mislim da se i dalje nalazi na toj stranici na sajtu, 53, može se videti koliko kompleksan sistem opskrbljivanja parama treba da se pomogne naučnoistraživačkim organizacijama. Dakle, gde su druga ministarstva, Ministarstvo ekonomije je na prvom mestu koje bi trebalo da se negde nečega odrekne i pomogne finansiranju. U tom konceptu fokusiranja problema i partnerstva strateškog, snalaženja u situaciji u kojoj smo mi na 0,3% BDP, sa težnjom da se približimo prosečnim 1,9%, koji su bili 2005. godine za EU, kojoj hrlimo, a ona bi trebalo da je već izašla na tri, to je projekat Lisabonskog dogovora, neka bude i na dva, mi smo ipak i dalje 0,27 ili 0,3. Jako je malo kada se uzme još što je i crnje, koliko budžet u tome učestvuje. Kod nas 95% finansiranja se troši iz budžeta. Predvideli su u strategiji da se izmenom zakona učini da se u budućnosti finansira više iz privrede, ali to će biti obaveza za privredne subjekte koji, pretrpevši privatizaciju, sa svim ovim okolnostima pitanje je koliko će biti voljni da pomognu. Bojim se da oni više nemaju realnog interesa da ulažu u naučno istraživanje, jer im je lakše da kupe patent ili nešto drugo i da se time i ne bave, jer se polako od proizvodnje u ovoj državi odustaje. Sve se ide na jedan potrošački mentalni sklop za koje nauka nije očigledno naročito potrebna. Ovo je bio zadnji pokušaj, kao i rasprava o budžetu za 2010. godinu, u kojoj smo hteli da kažemo da naša država nažalost za razliku od drugih mora još iz budžeta da dodaje za nauku da bi makar prešli Albaniju.
Iskorišćeno je 50 sekundi vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vučeta Tošković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Vučeta Tošković.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 3. koji se menja i glasi – u članu 5. razdeo 21 glava 21 tačka 1) funkcija 560 briše se, iz prostog razloga što mislim da budžet za 2009. godinu nije bio realan i to su posledice tog budžeta, pa pretpostavljam da će biti i posledice ovog za 2010. godinu, isto tako da ćemo rebalans raditi i u sledećoj godini. Znam da imate pravni osnov u donošenju ovog predloga zakona u članu 92. Ustava Srbije i razmišljam da li je ova vlada uopšte razmišljala o nekoj štednji u 2009. godini i da li će da razmišlja u 2010. godini? Ipak su ovo za Agenciju za zaštitu životne sredine sredstva od oko 36 miliona. U neko vreme su to sve ministarstva radila. Ne znam zašto smo morali da agencije imaju status pravnog lica. Sve je to moglo u ministarstvu da se radi. Znam da ovaj amandman nećete prihvatiti. Imate razlog za to, zato što Agencija za zaštitu životne sredine je zakonski osnovana u Zakonu o ministarstvima i ne nadam se da ćemo od vas dobiti da se prihvata ovaj amandman. Molio bih vas da ipak, i pored svega toga, ovo je već sve prošlo, Vlada i sve organizacije koje su u Vladi štede, jer jedini način je da nešto uštedimo da ne bismo ovakve rebalanse budžeta pravili.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo, gospođo ministre, u ime poslaničke grupe “Napred Srbijo” SNS, podneo sam amandman na član 3. kojim tražim da se član 3. menja i glasi - članu 5. razdeo 35. funkcija 140, razdeo 44. funkcija 360, razdeo 46. funkcija 510 i razdeo 47. funkcija 430. Intencija podnošenja mog amandmana je da se sve to briše iz razloga što SNS odgovorno i racionalno pristupa donošenju zakona o budžetu i samom rebalansu budžeta, jer čim dolazi do rebalansa, to znači da budžet nije racionalno projektovan i nije tačno osmišljen. Ako bi, recimo, na taj način bio osmišljen, onda ne bi imalo nikakve potrebe za rebalansom. Svi znamo da živimo u uslovima velike ekonomske krize, socijalne bede. Lično mislim i da nije ove recesije i globalne krize da bi Vlada imala ove probleme, da bi imala problema sa standardom grđana i da ne bi bila uspešna. Same ove institucije, kao što su Republički zavod za informatiku i Internet, zatim Komisija za ispitivanje odgovornosti za kršenje ljudskih prava i Agencija za energetsku efikasnost su posebni, kao što vi kažete u mišljenju Vlade, budžetski korisnici, ali su i posebne trošadžije. Po tuđim leđima sto batina. Nije dovoljno da vas neko postavi da budete ministar, to može da bude pro forme, ali suštinski da ne vladate prilikama, a upravo zbog toga se i zove Vlada da vlada prilikama, da ima viziju, da predviđa događaje. Ukoliko ne vlada prilikama, onda se prilike obruše na Vladu i eto belaja, eto problema za Vladu Republike Srbije. Ne znam šta bi građani Srbije radili bez Republičkog zavoda za informatiku, Komisije za ispitivanje odgovornosti za kršenje ljudskih prava. Verovatno bi bili unesrećeni zato što ne postoje takvi organi. Mislim da je stanje u zemlji veoma loše, da su očekivanja građana izneverena i da vaša koalicija kada je dolazila na vlast nije u predizbornoj kampanji obećavala ovakvu situaciju građanima. Reći ću vam na šta me podseća ova Vlada. Crvljiva jabuka ne čeka oluju, nju sruši prvi povetarac, a ova Vlada mi nešto liči na crvljivu jabuku.
Minut i 15 sekundi je iskorišćeno vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Milan Knežević.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 3. i taj član 3. se menja i glasi - u članu 5. razdeo 36. funkcija 410 briše se. Ovaj moj amandman je direktno vezan za još dva amandmana mojih kolega kojim se predviđa brisanje određenih funkcija, a sve vezano sa četvrtim amandmanom kolege Ota, kojim se predviđaju veća sredstva za veterinu. U suštini, ovaj amandman se odnosi na Agenciju za strana ulaganja i promociju izvoza. Mi ovde, ne samo sad, nego i kod rasprave oko budžeta za 2010. godinu i prošle godine za 2009. godinu, kao Srpska napredna stranka apelujemo na racionalizaciju i smanjivanje javne potrošnje i uštedu u ovo vreme krize, tako da i ovi naši amandmani koje ste čuli se odnose u stvari na tu uštedu u javnoj potrošnji. To je prva stvar. Naravno, znamo da su ta sredstva potrošena, ali ovi amandmani predstavljaju jedan apel, ako se uopšte dopire do Vlade, da ubuduće na odgovarajući način za sledeću budžetsku godinu racionalnije pristupa u pravljenju budžeta koji dovode do povećanja javne potrošnje. Druga stvar, mi smo sredstva usmerili u konkretnom slučaju da se za veterinu daju veća sredstva. U odgovoru Vlade baš na taj amandman, gde se povećavaju sredstva za veterinu, kaže se slično kao što je bilo za prethodni amandman za Ministarstvo odbrane - ukoliko bi se amandman prihvatio došlo bi do povećanja deficita predloženog ovim zakonom. Nije nam jasno kako, zato što su tačno sredstva predviđena gde se gašenjem ovih funkcija nadomešćuju sredstva za veterinu. Opet apelujemo, a i u prošlom planu i predlogu budžeta smo apelovali na uvećanje sredstava za poljoprivredu i veterinu. Za veterinu pogotovo, što i ovo današnje vreme pokazuje da prevencija za širenje zaraznih bolesti kod životinja je u direktnoj povezanosti sa zdravljem stanovništva. Ulaganje sredstava u prevenciju zaraznih bolesti direktno utiče i na zdravlje stanovništva, tako da se ta sredstva usmeravaju u jedan koristan deo koji praktično poboljšava i zdravstveno stanje našeg stočnog fonda, a direktno i stanovništva. Još jednu stvar bih dodao. Mi ovde amandmanima očigledno stalno potenciramo brisanje tih agencija, uprava i centara, kako se zovu, kojih ima više od sto. Voleo bih da jedanput u ovu skupštinu dođe analiza efekata rada. Recimo, da dobijemo i da vidimo kakvi su efekti rada te Agencije za strana ulaganja i promociju izvoza ili neke agencije, kao što je za zaštitu životne sredine. One koriste budžetska sredstva.
Narodni poslaniče, vreme koje je na raspolaganju poslaničke grupe je iskorišćeno. Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Vladan Jeremić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mnogo toga se pokazalo nerealnim, gospođo Dragutinović, u odnosu na okvire ili projekciju ekonomske politike Vlade Republike Srbije u 2009. godini, ako pođemo samo od činjenice prilikom usvajanja budžeta za ovu godinu i najavljenog pada rashoda, kako se tada govorilo, koji je trebalo da isprati i evidentan pad budžetskih prihoda po osnovu poreza na dodatu vrednost, poreza na dobit preduzeća i poreza na dohodak građana, a do toga jasno nije došlo. Pri tom smo imali samo povećanje ukupnog javnog duga države povlačenjem kreditnih sredstava iz inostranstva, nepoštovanje Zakona o budžetskom sistemu. Posledica svega toga je ono o čemu ovih dana razgovaramo, a čini mi se da se najslikovitije vidi upravo u odnosu na taj projektovani budžetski deficit koji je sa onih 1,5%, odnosno 49,8 milijardi dinara drugim rebalansom dospeo čak do 104,8 milijardi. Amandman, kojim sam u ime poslaničke grupe SRS predvideo smanjenje sredstava iz budžeta koja se odnose na otplatu glavnice po garancijama, samo je bio pokušaj da se još jedanput ukaže na nešto što smo nebrojano puta kao poslanička grupa kritikovali i ukazivali tokom godine koja je na izmaku. Uveravali su nas da neće biti problema u vraćanju pozajmljenog novca sa kamatom. Uveravali su nas da po nekakvim raznim parametrima, ja baš ne pronađoh nijedan, mi u principu i nismo zadužena zemlja itd, a podaci i činjenice i cifre na najbolji način demantuju, pre svega, vas kao predstavnike vlasti. Ako se pogleda samo nešto što je zvaničan podatak, a tiče se planirane otplate glavnice i kamata već od 2010. godine, pa za period do 2015. godine, jasno je da ćemo se naći u jednom ozbiljnom problemu, jer već tokom 2010. godine taj ukupan spoljni dug, dakle, planirana otplata glavnice i kamate, nešto je preko tri i po milijarde evra i, suma sumarum, u narednih pet godina nas očekuje ukupno 15 milijardi evra vraćanja novca. Kome sve dugujemo, počev od tih međunarodnih finansijskih organizacija, preko Pariskog i Londonskog kluba, ostalih kreditora itd. i sama struktura dugovanja ukazuje da očigledno tu mnogo toga ne ide onako kako treba. Potvrđuje se ono o čemu smo govorili, a to je da sva ta kreditna sredstva koje je Srbija uzimala jednostavno nisu racionalno korišćena, onako kako to i teorija nalaže i sugeriše i kako realni ekonomski pokazatelji u zemlji u kojoj živimo i nalažu. Dakle, mi smo blagovremeno ukazivali da je cela ta suština, odnosno koncept na kojem se vodila ekonomska politika tokom 2009. godine, a očigledno da nas po okvirima, odnosno obrisima, očekuje ista i tokom naredne 2010. godine, nije bilau situaciji da se ozbiljno suoči sa suštinskim problemima, sa određivanjem mera koje su usmerene pre svega na reformisanje javnog sektora, već je celu godinu obeležilo stalno novo zaduživanje i po svoj prilici ostavljen je, dakle, za vraćanje duga nekakvim boljim vremenima i drugim vladama. Naša osnovna zamerka u svemu tome je što apsolutno nije bilo realnog uporišta za tako nešto, jer imali smo u vidu i stopu rasta privrede i na osnovu nje bi i mogla da se odredi mogućnost otplate kredita, a u našim uslovima to je zaista jako teško. Ukazivali smo, dakle, i da su tokom 2009. godine, a to se i pokazalo i kroz ovaj rebalans i kroz Predlog zakona o budžetu za narednu godinu, da su sredstva koja su uzeta iz inostranstva pre svega korišćena na javnu potrošnju, a to što sada pokušavate da nas ubedite da će tokom 2010. godine ta sredstva biti usmerena na infrastrukturu, javne investicije, teško da mogu biti prihvatljiva. Jasno je da se ove godine država uglavnom zaduživala i radi pokrivanja budžetskog deficita. Poseban je problem što je ukupan javni dug ove godine rastao visokim tempom, tako da smo samo ove godine, dakle, godine koja je na izmaku, bili zaduženi za nešto više od milijardu evra i činjenica o kojoj sam govorio da već od sledeće godine ćemo morati da vraćamo veću sumu novca nego što je to do sada bio slučaj. Kažem opet, amandmanom je pokušano da se na neki način valorizuju posledice ovakve politike, odnosno predloženo je da otplatu kredita moraju vršiti korisnici kredita, a da samo jedan deo to radi Republika Srbija iz sredstava budžeta. Naravno, amandman nije prihvaćen jer kažu da je neprihvatljivo i ovoga puta uporište za odbijanje amandmana nije u Zakonu o budžetskom sistemu, kao što je bilo u većini slučajeva pre ovoga, nego upravo u Zakonu o javnom dugu.
Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Milorad Buha, zajedno narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Aleksandra Ilić i Milutin Jeličić i zajedno narodni poslanici Nenad Popović i Donka Banović. Gospođa Zlata Đerić želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo ministar, Nova Srbija je podnela amandman na član 4. koji glasi – član 4. briše se u celosti. Naime, uvek kada govorimo o rebalansu budžeta, bar u našim uslovima, to podrazumeva politiku svršenog čina, jer mi o ovom rebalansu budžeta govorimo posle usvajanja budžeta za 2010. godinu. Ono što nas je podstaklo da podnesem ovakav amandman na ovaj član, inače, vrlo skromnog predloga zakona koji u šest članova treba da opravda i dobije saglasnost i saučesništvo ove zakonodavne institucije za ono što je već učinjeno i potrošeno van zakona, upravo jeste u ovom članu 4, pre svega oblik na koji je on koncipiran, pa nekoliko reči koje vas pomalo i vređaju, bez obzira što one jesu pravno determinisane. Kaže – izuzetno u 2009. godini, u slučaju da se primanja budžeta Republike Srbije ostvaruju u manjem iznosu od planiranog, Vlada donosi odluku itd. Pazite, govorimo o sadašnjem vremenu, kao da se to tek sada događa, a u stvari se retroaktivno rešava problem i pokušava se dobiti opravdanje za ono što je već učinjeno. Znači, mi govorimo kao da će Vlada sada da uradi u slučaju kao da ona to već nije uradila, kao da se taj slučaj već nije desio, a mi sada to sve treba da prihvatanjem ovog rebalansa budžeta amnestiramo, odnosno dovedemo pod zakonsku regulativu, da, kako je rekao neki kolega, ne bi neko za nešto slučajno, u slučaju primene nekih zakona, zaista i završio tamo gde treba da završi. Međutim, ta kratka informacija o rebalansu budžeta u stvari pokazuje jednu veliku, ogromnu mogućnost da se mnogo toga zloupotrebi. Rebalans budžeta na ovakav način i sa svim onim što je već u članu 3. pokušano nekim amandmanima da se ukaže, za koje smo unapred znali da su osuđeni na propast i da ne mogu da budu prihvaćeni i zato se pomalo svi osećamo ovde kao gubitnici, pre svega vremena. Taj pokušaj da se popravi rebalans budžeta dobronamernim amandmanima i da se skrene građanima pažnja na ono što se istinski događa je uspešan isto onoliko koliko je uspešan pokušaj davanja transfuzije egipatskoj mumiji, sa željom da je vratite u život. Mi ćemo se verovatno u sledećoj godini suočiti sa još većom javnom potrošnjom u koju nam se ova Vlada zaklinjala, setite se, negde pred Novu godinu 2009, koju sada ispraćamo, da neće biti povećano, da će se sprovesti drastične mere, i jesu se negde sprovele i drakonske mere, ali željeni rezultat je izostao, deficit se utrostručio. Prvo i važno pitanje Vladi jeste – zašto te mere nisu dale željeni rezultat koji nam je tako pompezno najavljivan? Zašto Vlada nije prihvatila onako najavljenu restrikciju na samoj sebi, odnosno da će biti lider u uštedama? Nismo ni do dana današnjeg, recimo, dobili odgovor, a postavljeno je kao poslaničko pitanje, pa makar za samo četiri kabineta potpredsednika Vlade - kako se istinski raspoređuju sredstva u okviru usluga po ugovoru, u okviru specijalizovanih usluga. Ili ona famozna stavka koja se svake godine i svuda pojavljuje – oprema i mašine, koliko se to zaista oprema i mašina kupuje u ministarstvima, službama, agencijama? Da li je tačno da mi svake godine baš te naše kompjuterske sisteme zanavljamo na taj način, kada smo mi svedoci da su neki veoma, veoma stari, a svakako nekoliko godina prilično izraubovani? Dakle, ima tu mnogo pitanja na koja smo želeli odgovore. Želim upravo ovim amandmanom na član 4. da skrenemo pažnju, jer smo ga doživeli ne kao član Predloga zakona kojim treba da se dese neke izmene i dopune, nego jednostavno on je više retorski ili više neko opravdanje koje se u književnosti naziva opšte mesto. Zato i počinje ne kao zakonski član, nego tim tako blago izvinjavajućim rečima „izuzetno, u slučaju da“, ali to i izuzetno i u slučaju da jeste naš perfekat, jeste naš pluskvamperfekat, naše davno prošlo vreme, to se nama već desilo i ovaj visoki dom treba svojom institucionalnom ulogom da ozakoni nešto što je nezakonito potrošeno u ime građana.
Reč ima gospodin Milorad Buha.
Zbog javnosti ću morati pročitati odredbu člana 4. Predloga ovog zakona, zbog jasnoće. Kaže: „Izuzetno u 2009. godini, u slučaju da se primanja budžeta Republike Srbije ostvaruju u manjem iznosu od planiranih, Vlada donosi odluku da se iznos aproprijacije koji nije moguće iskoristiti unese u tekuću budžetsku rezervu i može se koristiti za namene za koje nisu predviđena sredstva u dovoljnom obimu ili za namene koje nisu predviđene ovim zakonom“. Gledajte, samo komentarišem ovaj prvi deo, znači, u slučaju da se u budžetu ne ostvaruju, ne limitiraju dovoljna sredstva za izvršenje aproprijacije, to je ta situacija. Vlada donosi odluku da se iznos aproprijacije koje nije moguće iskoristi unese u tekuću budžetsku rezervu. Kako će uneti nešto što je nedostatno, što nedostaje? Tekuća budžetska rezerva se ne finansira iz nepostojećih prihoda. Finansira se iz postojećih prihoda. Ovo je suprotno odredbama o budžetskom sistemu koji jasno kaže – sredstva budžetske rezerve koristiće se za neplanirane svrhe za koje nisu utvrđene aproprijacije ili za svrhe za koje se u toku godine pokaže da aproprijacije nisu bile dovoljne. Ovo vam je sasvim dovoljno da na temelju člana 69. Zakona o budžetskom sistemu to izvršite. Ne znam šta će vam ovo? Finansiraćete nešto iz nepostojećih sredstava. Ne možete finansirati bilo koji oblik, niti bilokoju aproprijaciju iz sredstava koja nedostaju. Odbili ste iz nepostojećih razloga ovaj moj amandman, ali idemo dalje. Postavljam pitanje ministru finansija – kakva je sudbina opšteg kolektivnog ugovora? Samo zbog javnosti moramo da ukažemo na ono kako smo došli do opšteg kolektivnog ugovora. Deset dana pred izbore 2008. godine, između poslodavaca, sindikata i Vlade je potpisan opšti kolektivni ugovor. U novembru 2008. godine potpisan je aneks u kojem su data određena finansijska prava u smislu regresa, toplog obroka i za minuli rad, tako da po svakom radniku u 2009. godini trebala je država obezbediti 7.000 dinara. Ukupno za 12 meseci je to 84.000 dinara. Šta se odigralo sa tim opštim kolektivnim ugovorom? On je zamrznut. Takvo je zvanično objašnjenje zajedničkog sastanka ekonomsko-socijalnog saveta na kojem su bili predstavnici Vlade, Sindikata i poslodavaca. Kako zamrznut? Zakon o obligacionim odnosima ne poznaje termin zamrzavanja, neprimenjivanja: ili postoji i sa određeni obavezama onoga ko ga je potpisao, ili ne postoji; ili se primenjuje ili se ne primenjuje. Šta je to za 2009. godinu ono što je trebalo izdvojiti za ove namene? Za državnu administraciju 42 milijarde dinara, za lokalnu samoupravu oko 9 milijardi dinara i organizacije obaveznog socijalnog osiguranja 18 milijardi, što je ukupan iznos od 69 milijardi dinara. Otprilike 12% budžeta. Bili ste svesni da nećete moći ispoštovati, ali ste potpisali. Slagali ste narod, slagali ste državnu administraciju. To je sada više nego što je Dinkićevih 1000 evra. Ovo je druga godina da niste predvideli ovo što je predviđeno, što je zamrznuto. Kada će se odmrznuti? Da li postoje određene računice da se nađu sredstva, da se obezbede sredstva i da se ta sredstva plate onome kome pripadaju, na temelju onoga što je potpisano? Nemate odgovor na ovo. Raskinite ugovor. Opšti kolektivni ugovor morate staviti van snage. On je sa ovom neprimenom zamrzavanja, on je faktički van snage, ali time derogirate sve druge kolektivne ugovore. Ovo je temeljni kolektivni ugovor za sve ostale ugovore. Šta je sa posebnim, šta je sa pojedinačnim itd? Sve je to van snage. To je jedno šarenilo u primeni, samo zbog toga što dajete lažna obećanja. Ovo su lažna obećanja. Kada smo kod lažnih obećanja, ovo vam je za verovali ili ne. Na jedno moje poslaničko pitanje koje sam uputio još negde u toku prve polovine godine – koliko je sredstava izdvojeno u toku 2001. i 2008. godine za zapošljavanje, zatim koje državne ustanove su vršile plasman ovih sredstava, koliko je novih radnika uposleno u tom periodu i koji su međunarodni krediti zaključeni i povučeni za zapošljavanje itd, Vlada mi je dala odgovor u kome kaže sledeće – u periodu od 2001. do 2008. godine prosečno je godišnje zaposleno oko 250.000 lica, sa napomenom da je u 2008. godini oko 100.000 više zaposleno nego u 2001. godini. Od 2001. do 20008. godine to je, kalendarski gledano, osam godina, puta 250, to je dva miliona ljudi. Mi nemamo nezaposlene. Moramo uvoziti radnu snagu. Ovde to piše. Vidite kakve odgovore daje ova vlada. Imate li odgovor na ovo? Nemate. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Jorgovanka Tabaković ima reč. Izvolite.
Član 4. ovog rebalansa znači da Vlada traži pravo od nas da joj odobrimo da troše sredstva za namene koje nisu predviđene ovim zakonom. To je jedna od mogućnosti u članu 9. stav 3. koji tretira ovaj član 4. Ovo mogu ovako da prevedem – načelo prava građana, načelo prava budžetskih korisnika da dobiju sredstva koja su im zakonom određena, a žrtvovano je načelo interesa Vlade da raspolaže sredstvima po svom nahođenju i još traži da joj mi dozvolimo. Od postojanja budžeta kao državnog proračuna, kao računa koji Vlada svojim građanima polaže u smislu prikupljanja i trošenja sredstava, nikada se u istoriji nije desilo da je neko tražio da može da troši sredstva mimo zakona o budžetu. To čak ni Makijaveli nije svetovao Monteskjeu u paklu. Znači, nepoznata je praksa. Ono što jeste bilo potrebno, to je da negativne i loše pojave identifikujete i da ih sprečite, jer lekari i oni koji se bave moralom istražuju negativne pojave, ne da uče druge kako da zlo šire, nego da se zlo spreči i ne širi dalje. Najveće zlo koje postoji je zloupotreba para u budžetu, a ovaj član uči kako da se i dalje i još šire i bez polaganja računa zloupotrebljavaju sredstva građana.
Na član 5. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zoran Krasić, zajedno narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Zlata Đerić ima reč.
Iz svih onih razloga koje sam navela za podnošenje amandmana na član 4. podneli smo i amandman na član 5. i to u istovetnom tekstu, tražeći da se on briše, unapred svesni da je amandman osuđen na to da ne bude prihvaćen, a sa željom da možda podstaknemo, ako ne i efektno probudimo razmišljanja u Vladi da pokaže više poštovanja prema građanima koji su vlasnici budžeta, a čija su sredstva dobili poverenjem na jednim izborima na upravljanje. Poštujući vašu ulogu i vašu stručnost, gospođo ministar, znajući da onako suptilnom, etičkom prirodom mnoge stvari ne odobravate, zameram vam samo što se niste borili za više prava, da u Vladi češće i strože stavite svoje ne na mnoge tokove i na veliki deo potrošnje, koju znam da ne odobravate. Javna potrošnja je kod nas uvećana. Već smo videli koji su efekti toga. Nije došlo do željenih efekata i nužnih i potrebnih efekata koji su nam obećavani i koji bi bili neka nada i građanima Srbije da će neke stvari da se povoljnije i pozitivnije po njih reše. Nas ne teši saznanje da se socijalna davanja uvećavaju. Ona nas, naprotiv, veoma brinu, kao što nas brinu umesto stotine hiljada otvorenih radnih mesta, stotine hiljada otkaza, sa kojima smo se suočili u toku ove godine. Zbog svih tih razloga, Nova Srbija neće moći glasati za ovakav rebalans budžeta, neće ga podržati u danu za glasanje, neće ga podržati, bez obzira što to neće ništa moći promeniti po građane Srbije i zbog toga iskreno žalimo. Ne možemo podržati to zbog toga što 700.000 ljudi po priznanju ove vlade, a to je minimalna cifra, živi ispod granice egzistencije, što znači bez hrane, zbog toga što je, između ostalog, usvojen Statut Vojvodine, koji je protivan Ustavu Srbije, zbog skandaloznog reizbora sudija, zbog toga što je srušena koncesija za izgradnju autoputa Horgoš - Požega, vredna dve milijarde evra, koja bi značajno pomogla da ne bude i ovakvih erozija u budžetu. Zbog toga što je manjak u budžetu u odnosu na prošlu godinu porastao za 400 miliona evra, zbog toga što su u Izveštaju revizorske institucije vidljive zloupotrebe korišćenja budžetskih sredstava, a još ne vidimo kako će se to rasplesti do kraja, a urađena je samo četvrtina revizije, zbog toga što je promer Đilasovih, Šapera, Krstićevih firmi 500 miliona evra u ovakvoj Srbiji, zbog toga što su članovi RIK međusobno podelili čitavo bogatstvo i zbog prevare sa hiljadu evrau akcijama, kojima još uvek ne vidimo epilog, zbog toga što je napravljena prevara veka sa "Fijatom" i zbog toga što se stvarno ovako neće moći dugo, ni dalje.
Gospodo narodni poslanici, pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini Republike Srbije, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručen nam je izveštaj RIK o dodeli mandata narodnim poslanicima. Takođe, uručen nam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima. Na osnovu Izveštaja RIK i Izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnim poslanicima Goranu Cvetanoviću i Nemanji Šaroviću, izabranim sa izborne liste SRS - dr Vojislav Šešelj. Čestitam narodnim poslanicima na izboru i molim da uđu u salu, ako su tu blizu. Pozvaćemo ih. Sada sam obaveštena da nisu tu, ali oni od ovog momenta imaju pravo i sa zadovoljstvom konstatujem da ćemo zajednički raditi. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Donka Banović. Gospođa Donka Banović želi reč. Izvolite.
U članu 5. stoji da izuzetno u 2009. godini, ukoliko se opredele dodatna transferna sredstva organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja, da će onda te organizacije ih uključiti u svoje finansijske planove na način što će na odgovarajućim aproprijacijama izvršiti usklađivanje rashoda po tom osnovu. Amandmanom smo predložili dodavanje novog stava. U stvari, tu pokušavamo i hoćemo da jasno definišemo koji su to organi odgovorni za usklađivanje finansijskih planova organizacija socijalnog osiguranja. Stav 2. bi glasio da upravni odbor i organizacija za obavezno socijalno osiguranje donose odluke o usaglašavanju finansijskih planova, na način definisan u stavu 1. ovog člana, a saglasnost na odluku daje Vlade. Predlagač zakona je odbio amandman, koji je valjalo prihvatiti. Čak u obrazloženju kaže da se on ne prihvata jer odredba člana 5. ovog predloga zakona ne isključuje nadležnost upravnog odbora. Da, ali onda možemo i drugačije da definišemo, da kažemo da taj član onda i ne uključuje nadležnost upravnih odbora, jer ako nešto nije definisano, onda ono može i ne mora. Mislim da je predlagač mogao da prihvati ovaj amandman, jer bi tu bilo tačno precizirano koji su organi odgovorni za usklađivanje finansijskih planova.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Milica Vojić-Marković. Da li neko želi reč? Gospođa Vojić-Marković. Izvolite.
Podneli smo ovaj amandman upravo zato što smo želeli da danas u Skupštini čujete ono što je nivo apsurda kada je rebalans u pitanju. Prema slovu koje je ovde predlagač podneo, kaže se da će rebalans stupiti na snagu osmog dana od objavljivanja u "Službenom glasniku", što je smešno i treba da bude javno komentarisano. Ovaj rebalans bi možda imao smisla da je pred narodnim poslanicima bio u septembru ili da je bio u oktobru i da se posle toga, kada Skupština da svoje odobrenje kako će se skupljati novac u budžet i kako će se trošiti novac iz budžeta, ostane dan ili dva da taj novac tako može i da se troši. Ovako, taj novac je Vlada bez odobrenja Skupštine potrošila, deficit je znatno veći od onog što je dobila dozvolu da troši prilikom prvog rebalansa u aprilu, sada je 104 milijarde i sada, kada je taj novac potrošen, vi nama kažete da, danas je 28. decembar, raspravljamo o amandmanima, 29. ćete dobiti, pretpostavljam, pošto poslanici većine nisu ovde da bi mogli bilo kojim znakom da mi kažu da će glasati za ovaj predlog rebalansa, ali je očigledno da oni uvek glasaju, ćute i glasaju za ono što je pred njima i 29. ćete dobiti mogućnost da kažete da je rebalans u Skupštini donet. Za koliko dana? Za dva dana, 30. i 31. decembar, što je takođe jedna vrsta apsurda. Vi ste vode poslanicima, uglavnom vladajuće većine, jer DSS neće sebi dozvoliti luksuz da glasa za nešto što je ovako ovde pred poslanike izneto, vi ste poslanicima vladajuće većine dali mogućnost da oni glasaju za ovaj vaš predlog rebalansa i da formalno daju saglasnost Vladi za svu bahatost u trošenju novca. O tome je bilo reči kada je bio Izveštaj DRI. Drugim rečima, pokušali smo ovim amandmanom da ukažemo na ovaj apsurd, na ovaj skandal koji nam priređujete.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Da.) Reč ima ministarka finansija, gospođa Diana Dragutinović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na ovaj način pretpostavljam da smo završili raspravu u pojedinostima, kada je u pitanju drugi rebalans za 2009. godinu. Ono što hoću da ponovim i što sam rekla u svom uvodnom izlaganju jeste da je ovo rebalans u kome nivo javnih rashoda jeste nepromenjen, ono što jeste promenjeno, to su prihodi ili kako bi neko rekao - procenti prihoda i rezultirajući deficit. Deficit jeste veći. On iznosi skoro 105 milijardi dinara i on je rezultat, pod jedan, smanjenih prihoda i pod dva, ipak mogućnosti finansiranja takvog deficita. Veoma često upotrebljavam jednu reč, prosto i sebe hoću na nju da naviknem, ali kao i svaki budžet, i ovaj rebalans jeste kompromis, kompromis između države i fiskalne politike, sa jedne strane, kompromis između uloge fiskalne politike u uslovima ekonomske situacije kao što je ova, a to je da bude kreator dodatne tražnje i dodatne likvidnosti. Konačno, ovaj deficit jeste niži od gornje granice onog koji jesmo dogovorili sa MMF. Bilo je veoma mnogo zanimljivih amandmana. Ja bih samo kratko prešla preko onog što ste vi predložili. Veliki broj amandmana odnosio se na povećanje prihoda, smanjenje rashoda, smanjenje deficita i zaduženosti. Samo po sebi nije sporno i odličan je predlog za normalno vreme, ali nažalost u njemu ne živimo. Ipak, pažljivijom analizom onog što ste zaista predložili pogledala sam koje vi to zapravo rashode predlažete i čak i kada bismo ukinuli sve ono što vi ne volite, ministarstva, kabinete, kabinete potpredsednika, sve te agencije koje vam smetaju itd, ipak ti rashodi ne bi obezbedili isplatu 12 plata, 12 penzija, 12 dečijih dodataka. Znam da vi to dobro znate. Naravno, bilo je i onih koji, iako se verbalno, alii u pisanoj formi zalažu za pad javnih rashoda, u svojim diskusijama opet zameraju što nije bilo nekih rashoda, dajući primere nedovoljnih javnih rashoda u pojedinim opštinama. Takođe, oni koji su se zalagali za smanjenje javnih rashoda tražili su veće izdvajanja za nešto što se zove odbrana, nauka i poljoprivreda. Rebalans jeste krajem godine i mogu da kažem šta se to zaista desilo. Daleko veća sredstva planirana za porodilje, ako se sećate, zato smo i menjali ovaj zakon, da bi smanjili prostor za eventualne zloupotrebe koje su primećene. Nismo planirali grip, grip nam se desio, kao i svima. Morali smo izdvojiti sredstva za vakcine. Konačno, koliko zaista želimo da završimo nešto što jeste prioritet ove Vlade, to je Koridor 10, svi zaostali dugovi koji potiču još od 2005. godine premaputarima biće vraćeni. Neosporno je da ima stavova s kojima se slažem i tu nemam šta da krijem, manji deficit, manja zaduženost, naravno, to nije sporno. Nedopustivo je da država konkuriše privredi, takođe ni to nije sporno, ali stav da je neprihvatljivo u uslovima krize povećanje javne potrošnje, e to bogami jeste sporno i ja bih negde odgovorila na tu konstataciju pitanjem- šta mislite šta je bolje u uslovima pada privatne tražnje, da li pad državne ili rast državne? Pretpostavljam da je Kejnz neko ko je najviše citirani ekonomista u poslednje vreme, a on je upravo dokazao da je rast javne potrošnje jedini način da se iz krize izađe oživljavanjem tzv. životinjskog instinkta, i kada su u pitanju potrošači stanovništva i kada su u pitanju privredni subjekti koji se uzdržavaju od potrošnje naravno i voljno i nevoljno. Veliki broj vas je kritikovao član koji u svojoj suštini znači povećanje fleksibilnosti. Svaki budžet, pa i ovaj, mora biti pravi kompromis, opet ponavljam tu reč, ne samo politički kompromis, što se i podrazumeva, već i kompromis kada je u pitanju fleksibilnost koja može i koja mora biti dozvoljeno u izvršenju budžeta i efektivne kontrole. Ja bih sve vas koji kritikujete nerealnost prognoza ili čak upotrebljavate reč "površnost" podsetila da je neizvesnost sastavni deo ekonomskog života u tržišnoj ekonomiji, da je ekonomsko okruženje kompleksno, da se stvari brzo menjaju. Na primer, menjaju se i kamatne stope i kursevi vodećih valuta na svetskim tržištima, menja se obim spoljne trgovine, cene inputa, da vas podsetim, cene hrane, nafte takođe veoma mnogo fluktuiraju. Takođe, i politički prioriteti mogu se promeniti jer ono što jeste u nekim normalnim uslovima standard, u uslovima krize ne mora da znači. Odgovor na sve ove promene koje se mogu dogoditi, koje su se dešavale, jeste povećana fleksibilnost u izvršenju budžeta. Postoji zaista nekoliko načina da se ta fleksibilnost poveća. Sve u svemu, rekla bih da to nema veze sa Makijavelijem i da to nema veze sa neodgovornošću, mi smo prosto napravili jedan rigidan sistem, i u tom rigidnom sistemu uvek smo predmet kritike ili kada ne reagujemo dovoljno brzo ili kada ne koristimo reč "izuzetno". Kao što sam rekla, postoji nekoliko načina da se ta fleksibilnost poveća. Jedan od načina jeste ta veća budžetska rezerva, a postoje i drugi mnogo suptilniji načini o kojima ću verovatno govoriti kada budemo ovde pred nama imali novi zakon o budžetskom sistemu i fiskalnoj odgovornosti. Zaista sam poslednja osoba koja omalovažava nečiji rad, a posebno rad DRI, ali opet i kao roditelj i kao nastavnik i, ako hoćete, kao ministar pripravnik znam da sigurno nema apsolutne istine. Znam da nešto što jeste standard i način rada svuda, ovde sigurno ne može biti prekršaj. Da zaključim, moramo učiniti sve da izađemo iz ove faze ekonomskog ciklusa. To podrazumeva baš sve, od relaksirajuće monetarne do relaksirajuće fiskalne politike, bolje učiniti u ovoj fazi više nego manje i bolje pre nego kasnije. Ako bismo i zaista želeli da budemo iskreni i da damo ocenu rezultata u 2009. godini, upoređujući ih ne sa idealnom državom ili državom blagostanja nego sa konkretnim državama u našem bližem ili daljem evropskom okruženju, rekla bih ipak da su rezultati povoljniji od većine drugih država i da su osnovni razlozi za to fiskalni podsticaji u okviru smanjene javne potrošnje i fleksibilan devizni kurs. Zato vas molim još jednom da razmislite i da u danu za glasanje podržite nešto fleksibilniji rebalans budžeta za 2009. godinu nego što smo svi zajedno naučili. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo ministar. Reč dajem gospodinu Radojku Obradoviću.
Imam još nekoliko minuta kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Zahvaljujem gospođi Dragutinović na ovom objašnjenju. Rekli ste da treba da imamo razumevanje za nešto fleksibilnije ponašanje prilikom ovog budžeta, jer je kod nas takav sistem. Iskoristio bih priliku da vas podsetim da smo takav sistem napravili pre tri ili četiri meseca, jer Zakon o budžetskom sistemu je usvojen u julu ove godine. Prema tome, ako je nekad bila kriza i ako smo znali da nam treba fleksibilnost, onda je to trebalo da uradimo kada smo donosili taj zakon. To nije bilo pre sto godina, to je bilo pre tri meseca. Sada nam kažete kada donesemo novi zakon za tri meseca da će to bitno da promeni stvar. Ne znam da li će da promeni, iz prostog razloga što svakog dana iz Vlade dobijamo potpuno dijametralno suprotne informacije. Vi ste pre nekoliko dana poslali pismo o namerama MMF-u. Tu se nigde ne pominje Razvojna banka Vojvodine. Usvojili smo zakon koji predviđa osnivanje još jedne državne banke. U tom dokumentu nigde nema takvih stvari. O čemu onda pričamo? Naravno, slažemo se da u vreme krize treba tražiti izgovore i različite države ih traže na različite načine. Vi ste se odlučili da povećate javni dug, da finansiranjem potrošnje preko budžeta, finansiranjem različitih projekata pokušamo da pokrenemo tražnju i da pokrenemo privredu. Mogu da vam citiram šta o tim projektima kaže savetnik premijera. Premijer je napravio petočlanu grupu koja ga savetuje, Milojko Arsić o tim projektima kaže sledeću stvar. Prvo konstatuje da apsolutno ne postoji nikakva verifikacija tih projekata, odnosno ne postoji analiza tih projekata, osim činjenice da nama treba Koridor 10, nikakve druge analize tu nemamo. Tu ima svega i svačega, od pruge Valjevo - Loznica pa nadalje. Gospodin Arsić kaže - različiti koalicioni partneri traže strane finansijere za realizaciju projekata iz njihove nadležnosti iako neki od tih projekata ne bi prošli rigoroznu kontrolu i ekonomsku verifikaciju, dok mnogi drugi projekti mogli bi se prepustiti privatnim investicijama. To ne kažemo mi, to ne kaže opozicija, to kaže čovek koji savetuje predsednika Vlade. Predsednik Vlade ne može da se izbori, a onda nam kažete da su ti projekti jako dobri i da treba ovo i da treba ono. Apsolutno ne postoji plan. Usvojili ste budžet za 2010. godinu. Da li je tako? Da li u tom budžetu postoji stavka - denacionalizacija? Vaš zamenik, državni sekretar najavljuje da ćemo usvojiti vrlo brzo zakon o denacionalizaciji, pa šta ćemo da radimo? Hoće li taj zakon da se primenjuje ili će to biti zakon koji je mrtvo slovo na papiru? Ako se primenjuje, trebaju sredstva, ako trebaju sredstva, treba da ih bude u budžetu, ako ih ima u budžetu, zašto ih ne vidimo? Tu dođe ministar Mrkonjić, pa kaže - postoje investicije, ali su one sakrivene. Gde su sakrivene? Kakva je to onda fleksibilnost? Mi ćemo biti fleksibilni. Usvajate budžet pošto ste potrošili 35 milijardi više nego što treba. Niste potrošili? Nego kako? O čemu se tu radi. Imate potpunu fleksibilnost da radite šta god hoćete, ali se radi o tome - šta ćemo dalje kada se poveća javni dug, kako ćemo to da vraćamo? Da li postoji analiza održivosti? Nisam siguran. Toliko o tome.
Zahvaljujem, gospodine Obradoviću. Zaključujem pretres Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2009. godinu, u pojedinostima. Pošto som obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RAČUNOVODSTVU I REVIZIJI (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Dejan Mirović, Marina Toman, Vladan Jeremić, Sreto Perić, Bojan Mladenović, Mirko Munjić, Marina Raguš, Dušan Marić, Milorad Buha, Nikola Savić, Dragan Stevanović, Lidija Dimitrijević, Boris Aleksić, Milan Nikolić, Momir Marković, Vladan Batić, Dragan Živkov, Marko Milenković i Zoran Krasić. Primili ste izveštaj Odbora za finansije i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, a saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li je tu Dejan Mirović? (Ne.) Izašao je. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministar, u poslednje vreme postajete sve veštiji političar nego što je to bilo na početku. Sada ću vam objasniti kako. Rekao sam kada ste kritikovali rad DRI i stavili mu najveći greh da je to što radi prvi put, da ste i vi prvi put ministar. Nisam rekao da ste ministar pripravnik. Zakon o Vladi, Zakon o ministarstvima ne poznaje ministre pripravnike, tako da ministar ili jeste ili nije to. Nemojte pokušavati na taj način da vodite polemiku, nego da branite ono što smo ovde argumentovano osporavali. O čemu ste još vodili računa i na čemu temeljimo ovu izjavu da u poslednje vreme sve više nastojite da se bavite politikom, da kažete da nije rebalansa budžeta ne bi bilo dvanaeste plate, ne bi bilo dvanaeste penzije. Znači, sada treba da rasplačemo naše građane, ako narodni poslanici ovde ne budu glasali za vaš predlog rebalansa budžeta, neće biti dvanaeste plate i dvanaeste penzije. Motiv svega u ovakvom vremenu za svakog ministra finansija i svakog člana Vlade mora biti štednja i racionalno trošenje sredstava koja se prikupe u budžet i tu je tačka. Nema dalje razvijanja nekih teorija na osnovu kojih bi mogli da greške i neznanje ove Vlade da upravlja u kriznim situacijama i predviđa neke događaje prebacujete na teret narodnih poslanika ili bilo koga drugog izvan Vlade. Sa Vladom se ovde završava taj problem, odnosno njena neodgovornost i te kako dolazi do izražaja. Da je to tako, evo još jednog razloga kada je u pitanju Zakon o računovodstvu i reviziji, koji je usvojen 2006. godine i stupio na snagu 2. juna 2006. godine. Osma direktiva EU, sa kojom sada usklađujemo, odnosno predlažete da se uskladi ovaj zakon, usvojena je 17. maja 2006. godine. Znali su valjda tada oni koji su bili, odnosno onaj koji je bio ministar finansija u to vreme da treba usklađivati, jer nepromenjen je skoro sastav Vlade i oni koji su tada bili i oni koji su danas žele pre svega ulazak u EU, ne vodeći računa pri tom ni o integritetu, suverenitetu, a ni o standardu građana. Onda niko drugi do Mlađan Dinkić je bio ministar finansija i valjda je znao da se pripremaju neke direktive EU ili mu onda nije bila iskrena namera ili danas. Zašto nije usklađen još tada Zakon o računovodstvu i reviziji sa tom direktivom? Naš predlog jeste da se stav 3. člana 3, rešenja kojim je utvrđeno da prevod međunarodnih računovodstvenih standarda iz stava 1. ovog člana donosi ministar finansija i to rešenje objavljuje u "Službenom glasniku Republike Srbije", briše, jer ta rešenja su deo pravnog sistema države Srbije i ona treba da budu verifikovana ovde u Narodnoj skupštini, a ne da budu prepuštena da njihovu verifikaciju, odnosno njihovo odobrenje u primeni vrši ministar finansija. Ne znamo kada će ko biti ministar finansija i kakav njegov odnos će biti prema propisima koji treba da postanu sastavni deo pravnog sistema u državi Srbiji. Ponekad, odnosno skoro nikada nećete da priznate određene greške. Danas imamo velikih problema i zato ova Vlada mora da izdvaja određena sredstva u povezivanje radnog staža. Zbog čega? Zbog toga što nema dovoljne dobre i efikasne kontrole prilikom isplata zarada. Ranije kada je postojala Služba društvenog knjigovodstva ako fali jedan dinar nije mogla da prođe plata, a danas ko zna kako i na koji se način, kada postoje poslovne banke, taj posao završava, pa onda država nema ravnomeran stav, nema korektan stav prema onima koji svoje obaveze izmiruju na vreme i prema onima koji to ne urade, a onda umesto njih izmiruje određene obaveze i onda se pojavljuju oni koji kupuju uglavnom ta preduzeća sa društvenim kapitalom jeftino i jedan od velikih razloga zbog blokade velikog broja privrednih subjekata jeste i investiranje u kupovinu tih preduzeća. Drugo je pitanje sada koja je realna cena, ali uglavnom su im porasli apetiti i čini im se da, sve su to tajkuni koji u velikoj meri podržavaju ovu vladu i koji su učestvovali u njenom formiranju,vide i hoće da kažu da je u ovoj državi Srbiji sve na prodaju, a bogami tako nije i sigurno tako neće biti, jer to građani Srbije i SRS neće dozvoliti.
Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.)
Ovim amandmanom traži se brisanje člana 9. stava 1. Predloga ovog zakona. Da podsetim da je ova član 9. u direktnoj vezi sa članom 15. stav 2. tačka 1) postojećeg zakona i ovim članom 15. se u stvari reguliše pitanje kontnog okvira, ko je taj ko propisuje, da kažem, izgled i sadržinu kontnog okvira. Vidi se da po vašem konceptu postoje dva načina ili dva koncepta za propisivanje kontnog okvira i sadržinu računa u kontnom okviru za berze i brokersko dilerska društva i to su po starom propisu, koji je predmet promene u ovom Predlogu zakona, ministar finansija, odnosno Ministarstvo finansija, a po novom predlogu koji se daje to bi trebalo da bude Agencija za hartije od vrednosti. Dakle, po ovom novom predlogu ustanovljavate nadležnost da kontni okvir za investicione fondove i društva za upravljanje investicionim fondovima, kao i kontni okvir za berze i brokersko-dilerska društva propisuje Agencija za hartije od vrednosti. Dajete ovoj agenciji nešto na šta nema ovlašćenja i nema kredibilitet da to radi. Međutim, osvrnuo bih se na još jedno pitanje, a to je pitanje hitnosti donošenja ovog zakona, kao i mogućnosti da određeni propisi imaju povratno dejstvo, određene odredbe ovog predloga zakona imaju povratno dejstvo. U obrazloženju vi kažete da povratno dejstvo nekih odredbi ovog zakona je potrebno zbog toga da bi od 1. januara mogli da se podnose finansijski izveštaji Agenciji za privredne registre. Doduše, predlagač ovde kaže da je maltene samo teorijski moguće da od 1. januara neko podnese finansijski izveštaj, da se obično ovi finansijski izveštaji podnose od februara. Međutim, tačno je da je teorijski moguće da neko podnese i 1. januara, ali to je za neki dan. Zaista se postavlja praktično pitanje – ko će to da podnese finansijski izveštaj Agenciji za privredne registre, za neki dan, dakle, od 1. januara 2010. godine? Drugo pitanje koje se ovde može postaviti, jeste u stvari - zbog čega Vlada uvek neke stvari čini mnogo važnijim nego što jesu, a zamagljuje neke druge koje zaista jesu važne? Ovde mislim posebno na izveštaj ove Državne revizorske institucije, na izveštaj koji je skrajnut u drugi plan, o kome će se tek kasnije raspravljati, a ovde je možda važnije pitanje trenutno - da li može od 1. januara ili ne da se podnosi izveštaj Agenciji za privredne registre? Dakle, ono što je mnogo važno i što je mnogo važnije za ovu državu i za građane, a to je Izveštaj Državne revizorske institucije, skrajnut u drugi plan, zarad nekih drugih pitanja koja zaista nisu toliko mnogo važna. Šta se time želi? Ovaj izveštaj koji je delimično dala ova Državna revizorska institucija, od utvrđenih 27%, kao što znate, da podsetim cenjene narodne poslanike i građane Srbije, utvrdila je zaista brojne nepravilnosti, koje su utvrđene u ovom izveštaju. Ovaj izveštaj je radila vaša institucija, da kažem, posredno zavisna od vlasti. Šta bi se desilo da je ovakav izveštaj uradila i donela zaista nezavisna institucija, to bismo imali tek da vidimo.
Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanikDušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Buha.
Naime, ovim amandmanom predložio sam brisanje stava 2. u članu 14, jer je on kao takav nepotreban. S druge strane, u obrazloženju sam naveo da u pravnim propisima kojima se reguliše mesto i uloga, pozicija prava i obaveze Komisije za hartije od vrednosti nigde ne stoji određeno pravo iz koga bi mogla proisteći ova obaveza koja je predviđena ovim stavom 2. člana 14. Naime, u stavu 2. kažete sledeće – Komisija za hartije od vrednosti propisuje sadržaj i formu obrazaca, finansijskih izveštaja za investicione fondove, društva za upravljanje investicionim fondovima i berze i brokersko-dilerska društva. Prosto je čudno da nešto što je u nadležnosti Ministarstva finansija ili kako ste vi rekli u stavu 1 - ministra finansija, da propisuje sadržaj, kao što je to bilo uobičajeno, ustaljeno, kao što je praksa i u drugim zapadnim zemljama, da to rade nadležna ministarstva. Ona propisuju formu, sadržaj svih akata koja se odnose na izveštavanje. Sada vi to ubacujete nekom državnom organu koje nema ni potrebe da se bavi ovim. S druge strane, ono što je bitno naglasiti, nevezano za ovaj član, to je da se u javnosti digla velika prašina oko Izveštaja Državne revizorske institucije, s pravom, zbog ogromnih propusta državnih organa u brojnim postupcima, a posebno u postupcima koji se odnose na finansijska izdvajanja, plaćanja i tako dalje. Ono što je bitno naglasiti je to da niko nije spomenuo mesto, ulogu, funkciju budžetske inspekcije. Šta je činila budžetska inspekcija da otkloni sve ono što je državna budžetska institucija utvrdila u svom radu za ovih osam meseci? Onemogućili, pet godina onemogućavate rad Državne revizorske institucije. Ovoga trenutka nemaju ni adekvatne prostorije, nemaju ni tehničku opremljenost, nemaju dovoljnih finansijskih sredstava, nemaju ni tehničko-tehnološke uslove za normalan rad i funkcionisanje. Na temelju površnog rada, bez obzira što kažu da su 27% državnih organa iskontrolisali, nema tu kontrole, tu je nikakva kontrola. Ne može se kontrolisati na način da se pojedinačno, parcijalno izabere neki državni organ. To mora biti stalna funkcija. Stalnu funkciju po našem pravnom sistemu ima budžetska inspekcija. Gospođo Dragutinović, kada ste podneli informaciju o uočenim nepravilnostima od strane budžetske inspekcije ovoj Skupštini i tražili preduzimanje određenih mera? Koliko je podneto zahteva za pokretanje prekršajnog postupka? Koliko privrednih prestupa? Koliko krivičnih dela? To vas ne interesuje. Vidite, kada izađe ovo, ispliva nešto što je sasvim normalno i uobičajeno, ali drugi državni organi koji su kontrolni organi, oni ne rade svoju funkciju. Šta je sa internom kontrolom? Prvo interna kontrola kod vas ne deluje. Tako bar piše u budžetu koji ste vi, vi ste podneli izveštaj. Poslanici Skupštine nemaju potpunu informaciju da li interna kontrola, interna revizija u Ministarstvu finansija postoji ili ne postoji. Nemamo informaciju. Morati obavestiti ovaj organ, to vam je zakonska obaveza, a to ne činite. Zašto nas onda čudi ovo što je utvrdila Državna revizorska institucija? Zato što drugi organi predviđeni zakonom ne rade, nisu u funkciji. To je osnovni problem. Šta ste sada vi učinili da se reorganizujete, da organizujete tu službu itd? Budžetska inspekcija mora biti u stalnom radu, u stalnoj funkciji, da vrši kontrolu, da opominje, a posle toga da podnosi zahteve za prekršaje i privredne prestupe ili eventualno ako ima krivičnih dela i za krivična dela.
Zahvaljujem, gospodine Buha. Dame i gospodo narodni poslanici, imaćemo pauzu od 60 minuta, nastavljamo rad u 15.00 časova. Zahvaljujem. [[Posle pauze – 15.05]] Dame i gospodo narodni poslanici, obavešteni smo da je 28. decembra, dakle danas, mogućnost direktnog prenosa do 16.00 časova zbog ranije ugovorenih obaveza prenosa više sportskih događaja, a da će od 23.00 časa krenuti snimak, ako budemo radili duže od 16.00 časova. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Stevanović.
Mislim da je bilo smisla da diskutujemo o ovom amandmanu dok je ministar Diana Dragutinović tu zato što je ovo bio amandman tehničke prirode, a Vlada je slična dva amandmana na ovaj član i član 20. drugih mojih kolega, Lidije Dimitrijević i Borisa Aleksića, prihvatila. Mi smo predložili u ovom članu 18. da se ovo "do kraja februara" zameni sa "28. februara". Ne možemo da kažemo da ni ovo što u obrazloženju piše nije u redu, odnosno da ne stoji. Zaista je tačno da u prestupnoj godini februar ima 29 dana, kako stoji ovde u obrazloženju, ali ono što ste vi iz Vlade napisali da je razlog za neprihvatanje ovog amandman trebalo je da bude uključeno i ugrađeno u ovaj zakon, pa da Vlada nađe načina da prihvati i ovo što smo predložili, odnosno da se do umesto kraja februara napiše 28. februara, odnosno 29. februara u prestupnoj godini. Ali, to je za Vladu verovatno bilo otežavajuće, s obzirom da Vlada nije u stanju da predloži, niti ova skupština da izglasa, neki zakon koji je konzistentan i koji se ne bi menjao skoro svake godine, nego skoro svakih dva, odnosno tri meseca. Znači, naša namera ovim amandmanom bila je da se onima koji će biti u situaciji da lakše primenjuju ovaj zakon, naročito u onom segmentu koji se odnosi na kaznene odredbe, ali Vlada je ipak ostala kod nekog svog nedorečenog rešenja i čini mi se da ovo može da proizvede neke probleme, naročito u onom delu i segmentu i ako eventualno zbog ovih kazni i kaznenih odredbi uđu stranke, odnosno država i pravna lica, odnosno privredna društva, u određene sudske postupke i rasprave. Ono što treba reći za ovaj zakon jeste da on ne odskače od onoga što smo mi do sada imali u Skupštini. Recimo, prvo, u obrazloženju ono što se navodi kao razlog za donošenje ovog zakona stoji opet usaglašavanje sa direktivama EU. Gospođo Dragutinović, morate da priznate činjenicu – ova država mnogo manji problem ima sa usaglašavanjem zakonodavstva sa direktivama, odnosno sa tom pravnom praksom EU, u odnosu na činjenicu da se u ovoj državi ne poštuju ne direktive EU, u ovoj državi se ne poštuju zakoni koje Vlada predlaže, a Skupština Republike Srbije usvaja. Meni se nekako čini da smo svi u Srbiji umorni od ovih obrazloženje koja kažu da se ovi zakoni usvajaju zbog uslova za snižavanje troškova poslovanja privrednih subjekata u Srbiji, pa onda opet kažete da se povećava transparentnost, pravna sigurnost i opet smanjuju troškovi, kako poslovnih subjekata, tako i države. Mi to ponavljamo u Srbiji, odnosno vlast to ponavlja u Srbiji već devet godina kao mantre i mi nikako da dođemo u poziciju da u ovoj državi stvari, kada su javne finansije u pitanju, funkcionisanje svih onih koji su na direktan ili indirektan način vezani za javne finansije, budu transparentne. Pazite ironiju. Država se hvali da će ove izmene i dopune zakona obezbediti uštedu od negde 90 miliona dinara na godišnjem nivou, a u Izveštaju DRI samo je toliko sporno u Ministarstvu zdravlja na uslugama po ugovoru. Znači, mi nemamo problem toliki sa onim što piše na papiru koliki su nam problem maniri i principi onih koji te zakone primenjuju. Taj deo koji se tiče savesti pojedinaca koji troše novac iz budžeta ne možete niti izmeniti niti unaprediti bilo kakvim zakonima. Naravno, ovde takođe treba reći, hajde čak i da prihvatimo da će se deo te procedure, odnosno onoga na šta se odnosi ovaj zakon, možda ovim i unaprediti, ali suštinski, to što hoćete da postignete ne možete da postignete samo sa ovim, da izolujem ovo što sam rekao malopre kada su u pitanju maniri, navike i model ponašanja i postupanja vaših kolega iz Vlade. Tu imate problem što i Zakon o DRI morate da menjate, treba da ga unapređujete, treba da se menja Zakon o budžetskom sistemu, koji je zaista nedorečen, o čemu je gospodin Buha malopre govorio. Opet kažem, sve to kada se ukomponuje, sve to kada se dovede u saglasje, opet ostaje ono nešto što je stvar savesti, manira pojedinaca koji treba da se rukovode tim zakonima. Mi smatramo, SRS smatra, da jednostavno sve ovo što se usvaja zaista neće doprineti svemu onome što želite i što pišete u obrazloženjima, ne zato što možda nije do kraja dobro ili je potpuno loše, pre svega zato što će pojedinci koji rukovode ovom državom već devet godina i ove zakone daobesmisle i svaku drugu odluku da obesmisle, da dovedu u pitanje, a Srbija će u agoniji i dalje da kaska, da ide na sve strane kao guska u magli. I svake godine ćemo da slušamo – mi konačno činimo prvi korak, mi dobijamo istorijski izveštaj Revizorske agencije itd. Dok neko drugi ne preuzme sve ovo u svoje ruke i dok država i javni interes ne budu u rukama onih koji zaista hoće javnim interesom da se bave, Srbija neće moći da dočeka, kako ste rekli malopre, ono normalno vreme. Moje pitanje za vas – do kada ćemo živeti u vremenu koje nije normalno? Ne mogu svetska kriza, grip itd. da budu izgovori i opravdanje za nedaće u kojima se nalazimo. Odgovornost je pre svega na onima koji vode i sprovode politiku Republike Srbije, a čini nam se da kada se dođe do problema, ti nisu spremni da one koji su krivi pozivaju na odgovornost. U takvoj državi nema sreće, u takvoj državi nema oporavka i nema perspektive.
Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovani građani, u ime SRS podneo sam amandman na član 23. predloženog zakona, gde se reč "ministar" zamenjuje rečju "ministarstvo". SRS principijelno stoji na polazištu da poslove koji su predviđeni ovim stavom propiše nadležno ministarstvo. Izmena ovog zakona uređuje pitanja iz delokruga računovodstva, kao i finansijske izveštaje, revizije koji se sada dostavljaju Agenciji za privredne registre, a ranije je to bilo NBS. Agencija uredno ažurira sve te podatke i dužna je da sve to istakne na svom Internet sajtu. Po podacima Narodne banke Srbije broj privrednih subjekata koji moraju da izvrše reviziju svojih finansijskih izveštaja za 2009. godinu kreće se negde oko 6.556, a imamo negde oko 130 ovlašćenih revizora koji su zaposleni u 40 preduzeća. Sve te usluge imaju svoju cenu, pa i nisu cene tako male, tako da se kreću negde od 200.000 do 1.000.000 dinara i više, zavisi od veličine privrednog subjekta. Za privredne subjekte, privredna društva su propisani i rokovi u kojima moraju da dostave svoje finansijske izveštaje, a isto tako moraju da izvrše reviziju tih finansijskih izveštaja. S druge strane, imamo budžetske korisnike koji nemaju tako precizirane termine, oni su u nadležnosti Državne revizorske institucije ili pak budžetske inspekcije. Mi smo imali izveštaj budžetske inspekcije za 2008. godinu. Budžetski inspektori su obišli nekih 77 ili 78 budžetskih korisnika i samo na njih sedam-osam nije bilo registrovanih primedbi. Velika sredstva su naložena da se povrate u budžet, da li su to lokalne samouprave ili javna preduzeća. Državna revizorska institucija je izvršila kontrolu nekoliko ministarstava i uprava i videli smo kakve su nepravilnosti nađene, ali voljom većine ove Skupštine nismo bili u mogućnosti da o tome diskutujemo. Znači, po Zakonu o Državnoj revizorskoj instituciji oni su obavezni da godišnje izvrše kontrolu Republičkog budžeta, zatim Narodne banke Srbije, dok za javna preduzeća i lokalne samouprave određeni broj. Ako znamo da je negde oko 9.000 budžetskih korisnika, na takav način možemo proračunati da bi neki subjekti budžetski korisnici došli tek za sto godina na kontrolu. Prema tome, potrebno je i budžetske korisnike izjednačiti i kontrolisati jer vidimo da se tu odlivaju sredstva i troše bez kontrole i da ima mahinacija.
Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da smo na početku konstatovali da je poverenje u finansijske izveštaje zapravo preduslov rada i edukovanih računovođa, zatim standardizovanih osnova, harmonizovanih principa, transparentnih i poštenih podataka finansijskog izveštavanja. Nažalost, kada je reč o ovom predlogu zakona o kome raspravljamo, čini mi se da dosta propusta ima, tako da je teško ispoštovati ove navedene principe. Regulisanjem revizije u zakonu na način na koji je regulisano, bez kontrole kvaliteta, mislim da dodatno doprinosi smanjenju pouzdanosti finansijskog izveštaja. Formiranjem komore ovlašćenih revizora i donošenjem određenih pravila od strane njenih organa, praktično je revizija pretvorena u biznis zatvorenog tipa, u kojem od 30-ak firmi u 2008. godini ostvari prihod od preko 40.000.000 evra bez ikakve odgovornosti, tako da revizija finansijskog izveštaja i nema neki poseban značaj za javnost, osim dobrog posla za revizorske firme i značajnog troška za klijente obavezne revizije. Posebno je problematično pitanje broja ovlašćenih revizora, njihove stručne i starosne strukture, program edukacije i načina nostrifikacije i sticanje kvalifikacije za obavljanje ovog posla. Svakako da je veoma malo ovlašćenih revizora, s obzirom na broj pravnih lica koja imaju obavezu revizije, tako da, ako se zna da oko sto ovlašćenih revizora vrši reviziju oko pet hiljada finansijskih izveštaja, onda je jasno kakav je kvalitet tih revizija, uz posebno pitanje - kome su onda takvi izveštaji i potrebni? Ono što nam je takođe u ovom predlogu zakona ostalo kao prilična manjkavost tiče se usklađivanja međunarodnog računovodstvenog standarda, međunarodnog standarda finansijskih izveštaja i međunarodnog standarda računovođa, gde je zakonom regulisana ta mogućnost da pravna lica ili organi koji od međunarodnih regulatornih tela dobijaju pravo da prevode i obavljaju ovu regulativu. Podsećam samo da je Savez računovođa i revizora Srbije jedini taj koji ima prava po osnovu članstva u međunarodnoj asocijaciji i drugim profesionalnim telima neko ko bi time trebalo da se bavi. Ono što je Srbiji i društvu u kojem živimo i te kako potrebno, to je upravo jedan kvalitetan predlog zakona, koji bi upravo omogućio ono što se i podrazumeva kao osnova svega toga, a to su visoka stopa pouzdanosti finansijskih izveštaja i izveštaja revizora. Dosadašnje iskustvo ovakvog predloga zakona su još uvek daleko od te situacije od koje ćemo moći na ovakav način da raspravljamo o pomenutoj problematici.
Reč ima gospodin Dragan Šormaz.
Podržavamo ovaj amandman kolege, zato što smo imali više situacija u poslednje vreme, da li treba pomenuti situaciju revizije poslovanja NIS u 2008. godini, gde smo imali praktično tri revizije koje su rađene, koje su bile potpuno različite u odnosu na revizorske kuće koje su potpuno različito i na različit način radile. Verovatno su i različite metode primenjivali, i ko zna, možda im je i od samog naručioca bilo sugerisano kako da urade tu reviziju računa. Videli smo različite cifre, od plus dve milijarde dinara, do minusa osam milijardi dinara, tako da u principu ceo zakon i dalje ne rešava i neće rešavati te situacije, ali ovaj amandman barem malo pomaže. Takođe bi to moglo da pomogne i Vladi u ovoj čitavoj najavi kursa koji će biti održan za računovođe, knjigovođe u Vladi. Možda ćemo na takav načinimati odgovorniji i bolji zakon i da su usvojeni neki od ovih amandmana, možda se i to ne bi moralo raditi, na takav način trošiti novac poreskih obveznika, mada je ova nesposobna Vlada navikla samo da troši novac i da se zadužuje. Nikako da pomogne onima koji treba da zarade taj novac i da država Srbija živi od svog rada, ne od kredita. Imamo takve situacije, ko zna šta će naći revizor DRI recimo za 2009. godinu u budžetu koju je ostvarivala ova Vlada. Ko to zna kako se ponašaju ministri, pomoćnici ministara, zamenici, državni sekretari, tih nekoliko stotina ljudi, koji su izuzetno nesposobni, očigledno, jer je država u situaciji u kojoj jeste, ekonomskoj, ko zna šta sve može da zatekne? Mene ne bi začudilo da se knjiže, recimo, i neki računi po restoranima luksuznim, skupim, koje su potpisivali supružnici ministara, državnih sekretara, pomoćnika ministra. Ne mogu sad da se setim, jedino ko može da mi padne na pamet, koga znam, jeste gospođa Nataša Jeremić. Nju bar gledam na RTS, na Dnevniku. Otkud znamo da li je ona, recimo, negde bila sa nekim supružnikom, sa suprugom nekog ambasadora, na nekoj večeri, da li je potpisala neki račun, pa je to posle proknjiženo i otišlo. Baš bih voleo, recimo od DRI, da se tako nešto proveri i vidi. Posle su, naravno, krive knjigovođe, računovođe i oni bi trebalo po ovom zakonu da odgovaraju, a u stvari, zna se ko je kriv, onaj ko je naručilac, onaj koji radi na takav način. To su sve neke stvari u koje nas ubacuje ova vlada potpuno besmisleno i onda umesto da rešavamo te probleme, dobijamo neke predloge zakona koji sve te stvari ne rešavaju, nego čak možda još više komplikuju. Opet osnivamo nova tela, opet osnivamo, ne znam, agencije, komore, fondove. Opet idemo na povećanje javne potrošnje, umesto na smanjenje. Videli smo i danas u raspravi da se javna potrošnja u stvari uopšte nije smanjila, da je toliko, 43 – 45%, da je uvek takva situacija i da ništa nije bolje. Prema tome, bilo bi dobro da je Vlada neke od ovih amandmana prihvatila, mada opet kada smo sagledali i amandmane i ceo zakon, došli smo do zaključka da u principu nije dobro ni to, da treba potpuno nov i potpuno drugačiji zakon napisati.
Na član 39. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Živkov.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred SRS podneo sam amandman na član 39, tj. da u stavu 3. ministar finansija je dužan da u roku od 30 dana odgovori na prijem žalbe, rešenja, odluči i o žalbi, s time da se moj amandman odnosi da se „ministar“ zamenjuje rečima „ministarstvo“. Srpska radikalna stranka ne pokušava to po prvi put u ovom zakonu, već u prethodnim zakonima je pokušavala da reč „ministar“ zameni „ministarstvom“. Nije bilo sluha za takvu volju, tj. za prihvatanje amandmana koje je SRS podnosila. Smatram da je u pitanju ministar, u određenim ministarstvima je i dokazno sada, posle revizorske komisije da je bilo malverzacija, da je bilo nepravilnih i nepropisnih radnji u potrošnji, u korišćenju budžetskih sredstava. Smatram da je, pošto je sam predsednik države, Boris Tadić rekao da je bilo i da će učiniti korak da se sa takvim ministarstvima, tj. ministrima, razreši situacija o nepravilnosti, ali po pravilu DS, i vladajuće koalicije i Vlade, da su ostale samo mrtvo slovo na papiru i reči koje je izgovorio predsednik – verovatno se neće desiti ništa, jer i premijer je rekao da je sada ljaga pala i krivica na knjigovođe i to smo već i čuli. Uglavnom, amandman se apsolutno ophodi da ljudski faktor, koji je bitan, npr, u vašem ministarstvu, gospođo ministar, u Ministarstvu finansija, gde se takođe najveće upiru pravilnosti, što se tiče preduzeća za ovaj posao koji će raditi revizija i privredna društva i firme koje su dužne da rade reviziju, sada će možda ministar u slučaju svog ministarstva staviti šapu na takva preduzeća i frizirati određene revizorske izveštaje, koje će preduzeća koja su registrovana za revizorske izveštaje frizirati i na pozitivan i na negativan način. Ako je politički podoban vlasnik preduzeća koje je dužno da izvrši reviziju biće privilegovano, a ako nije politički podoban biće čak i revizorski izveštaj kontraproduktivan.
Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč, gospođa ministar? Izvolite. Gospođa Diana Dragutinović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalazi Predlog zakona o računovodstvu i reviziji. Slušala sam pažljivo diskusiju u pojedinostima. Ipak bih volela da kažem nekoliko rečenica. Prvo, svi mi ovde jasno znamo da se radi o zakonu koji reguliše materiju korporativnog računovodstva i reviziju finansijskih izveštaja privrednih subjekata u zemlji. Osnovni cilj promena ovog zakona jeste bio da se smanje troškovi poslovanja privrednih subjekata i troškovi postojanja paralelnih procedura. U konkretnom slučaju, prijem, registracija, obrada, obelodanjivanje finansijskih izveštaja više se neće vršiti u dve institucije, kao do sada što je bio slučaj i u Narodnoj banci Srbije i u Agenciji za privredne registre. Od 1. januara 2010. godine, predaja i izveštaj, njihova obrada, kao i obelodanjivanje, vršiće se samo u Agenciji za privredne registre. Mislim da ovde nema spora oko toga kako je NBS i uopšte taj Centar za bonitet do sada obavljao ovu funkciju. Mislim da je to obavljao veoma profesionalno, ali je definitivno da su privredni subjekti bili više opterećeni, nego što će to biti od 2010. godine. Ova agencija će preuzeti i predmete i dokumentaciju i arhivu, baze podataka, sredstva za rad, određeni broj zaposlenih Centra za bonitet, neophodnu informatičku osnovu, tako da neće doći do nedostataka novom organizacijom. Predloženo rešenje dovešće do koncentracije postojećih resursa, Odeljenja za privredne registre NBS i Agencije, racionalizaciju broja zaposlenih, a centralna banka će se osloboditi onih poslova koji nigde na svetu i nisu nadležnost centralne banke. Što se tiče amandmana koje ste ponudili i o kojima ste diskutovali, od 20 prihvaćena su tri, to su oni koji se odnose na preciziranje roka za predaju finansijskih izveštaja, da to bude 30. april, umesto kraj aprila i 31. oktobar, umesto kraja oktobra. Takođe, prihvaćen je amandman koji se odnosi na predloženu visinu novčane kazne za prekršaj koji može da napravi ovlašćeni revizor. Ostali amandmani, iako ne sporim da su veoma korisni, kao npr. da se koristi termin „privredno društvo“, umesto „preduzeće“, ili amandmani koji se odnose na prenošenje određenih nadležnosti na Komisiju za hartije od vrednosti, nisu u ovom trenutku bili prihvaćeni, ali samo trenutno. Da vas podsetim da će u 2010. godini biti vršeno usklađivanje ovog zakona sa Evropskom direktivom, da se nadam da ćemo u 2011. godini imati potpuno usklađeni zakon sa Evropskom direktivom. Na kraju, kako se ipak rasprava o svakom zakonu svodi na raspravu o budžetu, možda bih završila sa nekoliko rečenica, da sam danas izgleda pokušala da odbranim postojanje izvesnog stepena fleksibilnosti kada je budžet u pitanju, u odnosu da određenu rigidnost koja postoji, doživela sam kritiku da je Zakon o budžetskom sistemu bio skoro menjan i da je negde trebalo ranije misliti o tome. Mislim da svi zajedno treba da se naviknemo na činjenicu da se zakoni menjaju, da se ne menjaju brzo samo ovde, nego i svuda, da česte promene zakona u suštini teraju zemlje na napredak, da se iz godine u godinu sami zakoni usavršavaju, ali ne samo to, da iz godine u godinu postoji napredak u samoj primeni zakona. Ne bih komentarisala opaske na prisustvo ili odsustvo političkog talenta, ali zaista termin „pripravnik“ sam upotrebila zato što sam zaista prvi put ministar finansija i mislim da sve što čovek zaista radi prvi put i ne samo prvi put, sve što čovek radi i kao roditelj i kao profesor ne znači da radi bez greške. Svi mi grešimo pa je moguće da greši i državni revizor. Važno je da greška nije namerna, da se nikom ne čini šteta i da ju je moguće ispraviti. Hvala.
Zahvaljujem gospođi ministar, koja je dala završnu reč u skladu sa članom 144. Poslovnika. Zaključujem pretres Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o računovodstvu i reviziji, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučiti o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AGENCIJI ZA PRIVREDNE REGISTRE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Božidar Delić, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljna Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Nataša Jovanović, Dragan Stevanović, Vladan Jeremić, Milorad Buha, Dobrislav Prelić, Bojan Miladinović, Marina Raguš, Lidija Vukićević, Lidija Dimitrijević, Dejan Mirović, Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Primili ste mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? Reč ima poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je isključivo tehničke prirode. Čini nam se da ste potpuno bespotrebno ovu reč „samostalno“ stavili u tačku 5. člana 2. stava 2. i zato smo predložili njeno brisanje. Mislimo da povodom ovoga što ste napisali u obrazloženju svojim amandmanom zaista nismo nijednog trenutka osporili ovo što piše ovde. Nismo doveli u pitanje izvršavanje obaveze ili, da kažem, kompleksnih poslova koje ima agencija, niti smo svojim amandmanom hteli da dovedemo samostalnost agencije u pitanje. S obzirom da je amandman tehničke prirode, jedno prosto pitanje. Rukovodeći se ovim što ste napisali u obrazloženju i ovim što ovde stoji, vi ste i u tački 1. mogli da kažete: samostalno vodi zakonom i drugim propisima utvrđene evidencije i druge elektronske baze podataka. Ovo je čisto tehničkog karaktera. Mislimo da je ovo „samostalno“ višak. Bespotrebno ste ovu tačku time opteretili. Samostalnost u radu agencije ovim amandmanom zaista nismo želeli da dovedemo u pitanje i mislim da ste ovo mogli da prihvatite.
Gospodin Dragan Šormaz ima reč.
Kolega, samostalnost je veoma bitna tačka, na primer, da li se samostalno u agenciji određuju plate, zarade. Da li zna ministarka kolika je plata direktora Agencije? Ne znate? Da li hoćete da vam kažem? Plata je 260.000 dinara sada zamrznuta, verovatno, a pored toga ima pravo na službena kola, vozila, mobilni telefon, na reprezentaciju i na sve ostalo. Turističke organizacije Srbije -160.000 im je plata. Sada ćete je zamrznuti na taj nivo, mada neki ministri kažu da neće biti zamrznuta jer ćemo imati rast od 1,5% 2010. godine. Na ništa ćemo imati 1,5% rasta. To je baš mnogo, to je jedan upečatljiv rast. Toliko je Crna Gora imala ove godine, uz svetsku ekonomsku krizu rast. U Turističkoj organizaciji Srbije samo putuju. Kog turistu su doveli? Oni su turistički putnici, ko da nisu turistički radnici. Da li znate koga su doveli ovde? Ne. Da li znate koga su organizovali da dođu? U Agenciji za privatne registre je 260.000. Zato je potrebna samostalnost, gde su mu onda i savetnici na tu veliku platu? Ne može sam da vodi, nego mora da ima savetnike, pa plate savetnika, pa svih ostalih. Onda imamo javnu potrošnju. Naravno da je imamo. A za DRI 58% povećanja, to je 155 miliona dinara. Kolika treba plata da bude revizorima - 60.000. To je četiri-pet plata direktora Agencije za privredne registre. Da li je važniji revizor koji će kontrolisati, bitna je borba protiv korupcije, ili je važna ova plata? Čija je zarada važnija? Da li treba da imamo nekoliko stotina revizora ili tri? Da li treba da proveravaju šta je sa deficitom po lokalnim samoupravama, po javnim preduzećima, kako se tamo troši novac, da li u skladu sa zakonom ili ne? Ko treba da ima veće plate? Ponavljam, gospodo narodni poslanici, taj gospodin koji je direktor ili gospođa, sasvim jesvejedno, ne znam ko je direktor, nije ni bitno, ima vaših pet plata kada izračunate. Da ne pričam da vi nemate pravo na plaćeni mobilni telefon, nemate službena kola, nemate reprezentaciju, nego ovaj jeftiniji restoran i mi smo po novinama, mi smo na televiziji, a gde su oni? Nema ih nigde, a imaju pravo i na dnevnice, mi nemamo ni to, a oni imaju pravo i na dnevnice, pa put u inostranstvo, pa čuda. Stalno neke obuke, kursevi, nikad da se nauče. Dolaze na mesto direktora, a večito su na kursevima. To je javna potrošnja koja je problem. Nije problem penzija, nije problem plata činovnika u Skupštini ili plata činovnika u Vladi, problem su ti po tim nazoviagencijama koji troše novac, a onda oni koji treba da ih kontrolišu u nezavisnim regulatornim telima, u skladu sa evropskim standardima, puna su vam usta EU, treba da imaju pet puta manje plate od njih i da ih kontrolišu i da dođu tu da rade. Pa, zašto tu da dođu da rade? Bolje im je da se zaposle u tim agencijama ili u privatnim firmama.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Suzana Grubješić želi reč.
Istine radi, plata direktora Agencije za privredne registre je 160.000 dinara, nema zamenika i nema savetnike. Ne znam odakle mom cenjenom kolegi ovi podaci, ali može da se proveri, njegova plata je smanjena kada su smanjene plate svim direktorima u javnim preduzećima.
Gospodin Dragan Šormaz ima reč.
Sada znam da je iz G17. To nisam znao. Sada znam da je direktor iz G17. Dobro, neka je i 160.000. Neka bude da ste u pravu. Kažem vam za Turističku da je sigurno 160.000. Ovde je 260.000, tvrdim. Ako sam pogrešio možda zato što su mu upisani bonusi, dnevnice, a to su sva primanja, hajde da vidimo kolika su mu kompletna primanja, a ne ono što je fiksna plata. I nama je plata 75.000 do 80.000, zavisi od godina staža ovde, ali ni u jedni novinama ne piše da nam je tolika plata. Svugde piše da nam je preko 100.000, 105.000, 110.000. Negde piše da nam je plata i 200.000. Kada nam izračunaju putni trošak, kada nam izračunaju paušal poslanički, toliko nam napišu. Ali, neka je i 160.000, pa zar nije to tri puta više nego revizorima. Da li je važnija njima 160.000 ili DRI? Zašto na to niste odgovorili? Hoćemo li borbu protiv korupcije i kriminala. Očigledno je da ne. Ako on ima tri puta veću platu, a ne pet puta, kako sam rekao prvi put, od revizora, ako nemamo novac nego 155 miliona dinara za DRI, a 500 miliona za Staru planinu, toliko je Stara planina važnija od DRI, Stara planina će nam vratiti novac, a DRI neće. Hoće mnogo više nego Stara planina i uštedeti, samo da ima način da radi. U tome je poenta onoga što sam rekao, a ne da li je 160 ili je 260. U svakom slučaju je nesrazmerno u odnosu na ono što je nama kao državi potrebno.
Gospođa Suzana Grubješić ima reč. Izvolite.
Sada sam saznala da je na čelu Saveta DRI kadar DSS, čim se toliko gospodin Šormaz potresa kolika mu je plata, koliki mu je budžet, kako nemaju prostor i sve. Da vas podsetim da je moja poslanička grupa dala amandman na prošlogodišnji predlog budžeta, upravo da se povećaju, da se dupliraju sredstva DRI i da im se omogući nesmeten rad. Gospodin Sretenović je bio vaš predlog i kao takav je izabran u Narodnoj skupštini.
Nema više replika, možete u okviru vremena. Izvolite, gospodine Šormaz. Imate još pet minuta.
Meni je sasvim svejedno, pa šta, je l' ste glasali za njega. Čiji je bio predlog? Vi ste bili u toj vladi. Glasali ste za njega. Čovek je radio svoj posao. Očigledno da je radio svoj posao. Podržao ga je i predsednik Republike, koliko vidim. Kakve ima veze koje je stranke on član? Inače je izjavio da je bio član i da se iščlanio iz stranke zato što treba da bude nezavisan. To je pod jedan. Pod dva, da li je taj vaš amandman usvojen? Nije. Dao sam sa više novca nego vi i ove godine sam dao. Nažalost, zbog bolesti nisam bio ovde. Našao sam 850 miliona dinara u budžetu na tih 150, da bude milijarda. Odbijen je taj amandman. Da, 850 skinuo sam skijalištima, sa Turističke organizacije Srbije, sa Kopaonika, sa usluga po ugovoru, sa putovanja ministara i prebacio novac amandmanom na DRI. Niste glasali za taj amandman. Niste. Prošle godine sam za DRI, neka kaže ministarka, isto opredelio novac i za Vojsku Srbije da bude 2,4% budžeta. Isto ste ga odbili. I sada ste odbili isto. Našao sam 850, milijardu dinara i sigurno je moglo da bude, da im se kupi zgrada i oprema, i povećaju plate i da se poveća broj zaposlenih. Vi to nećete. To ne želite. Kako bi onda moglo ministarstvo za sve i svašta, ekonomiju, regionalni razvoj, turizam, Staru planinu, Kopaonik i sve ostalo da iznajmi agenciju u kojoj je mama u upravom odboru, da da 10 miliona dinara da radi, ako DRI radi punim kapacitetom, kako inače radi u državama EU? Ne bi moglo to onda da se dogodi. U tome je stvar. Puna su vam usta EU, ali samo ono što vam nacrtaju Šaper i Krstić, a kada treba raditi od toga nema ništa. Znači, onda radite na način na koji je rađeno u neka vremena za koja pričate da ste bili protiv njih.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha, koji želi reč. Izvolite, gospodine Buha.
Predlažem brisanje člana 3. Radi se o tome da nemate principijelnost u donošenju i menjate unificiran zakonski propis, a to je Zakon o javnim agencijama kojim su predviđena prava i obaveze svih javnih agencija, kao i sve druge odredbe vezano za njihovo poslovanje, funkcionisanje i normalan rad. Naime, ovim članom ste predvideli načine finansiranja Agencije za privredne registre i faktički prepisali ste sve ono što je navedeno u osnovnom zakonu, matičnom i sistemskom zakonu o radu i poslovanju javnih agencija, što je u krajnjem slučaju nepotrebno. Ako ste doneli jedan unificiran propis, ako ste radili na unifikaciji, neprimereno je da ga razbijete ne samo ovim zakonskim propisom, nego mnogobrojnim zakonskim propisima menjate taj sistemski zakonski propis sa obrazloženjem da dajete neka druga ovlašćenja. Zašto? Taj unificirani zakonski propis vam je jasno rekao u čl. 51, 52. i 53. načine i uslove finansiranja agencija. Potpunu širinu ima taj propis i nema potrebe da se bilo šta dodaje ili oduzima. Koje modele imate u sistemu osnivanja agencija? Imate jedan model kada ga osnivate po ovom zakonu. Drugi model je kada ga osnivate na temelju posebnog zakona, a treći model je malo jedno malo drugo. Krajnje nepotrebno, ako ste unificirali pravne propise oko osnivanja, dali prava i obaveze određenoj državnoj instituciji, u ovom slučaju agenciji i onda se pridržavajte u smislu svih odredaba tog zakonskog propisa. Onda imamo unificirano pravo. Krajnje je nepotrebno da ga razbijamo, rastačemo ga. To je praksa u kojoj vi radite, jako loša praksa i nepotrebno stvaramo određene norme, koje onda postaju višak, koje se razilaze itd. i onda imamo mnogobrojne propise kojima smo rastočili nešto što je jedinstveno i unificirano.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Gospođa Jorgovanka Tabaković želi reč.
Članom 5. je predviđeno brisanje do sada postojećeg nadzornog odbora i smatramo da ukidanje nadzornog odbora nije dobra praksa, zato što će se smanjiti kontrola rada i kontrola odgovornosti u radu Agencije za privredne registre. Čime to dokumentujem? Tvrdite da je Zakon o javnim agencijama nešto što vas obavezuje da ukinete nadzorni odbor jer ga Zakon o javnim agencijama ne predviđa. Upravo je taj Zakon o javnim agencijama omogućio ono što se, najblaže rečeno, može nazvati haosom u javnim finansijama i izneću vam primer samo iz vaše dokumentacije, iz kontrole budžetske inspekcije, gde je jedna od prvih agencija, Republička agencija za telekomunikacije, koja u skladu sa zakonom, na čija se rešenja vi pozivate, u ovoj kontroli je umanjila prihode budžeta za 2007. godinu za 69 miliona republičke i za 1.411.000 prihoda AP Vojvodine, i to tako što je platila beskamatni avans za zakup privatnom preduzeću za 2008. godinu u iznosu od 55.800.000 dinara. I ne samo to, nego su još uložili 14.769.000 dinara za ulaganje koje nije uračunato u troškove zakupa i samim tim predstavlja bačen novac u vodu sa aspekta budžetskih korisnika i vas kao ministra finansija. To im je omogućio ovako dobar Zakon o javnoj agenciji i kontrola i primena tog zakona od strane republičke Vlade.
Na član 5. amandman, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije i zajedno narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) (Jorgovanka Tabaković, sa mesta: Obrazlagala sam amandman na član 5. Ovo je amandman na član 6.) Molim vas, i ovo je isto bilo na član 5. Samo trenutak da pogledam. Niste mogli dva puta. Ovo je bio na član 6. Govorili ste o amandmanu na član 5? U redu. Da li neko želi reč o amandmanu na član 6, u istovetnom tekstu, koji je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”, zajedno narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić? Gospodin Veroljub Arsić želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, čini mi se da kako vreme odmiče vi ste sa ovom Agencijom za privredne registre umesto da nešto olakšate napravili jedan dobar i unosan biznis. Amandman koji sam podneo u ime SNS baš i govori o tome. Prvo, da se podsetimo, još neki su tad bili poslanici koji brane ovu agenciju, Agenciju za privredne registre je osmišljena radi registracije privrednih društava, da to više ne rade trgovinski sudovi, a razlog je smanjenje troškova, povećanje efikasnosti, radi dobijanja rešenja i raznih dozvola. Na kraju, spisak, odnosno registar pravnih lica i preduzetnika koji obavljaju jednu određenu delatnost, sada taj registar se vodi u pisanom obliku i vodi se u elektronskom obliku. Šta bi bilo da se neko doseti, pa kaže - nema veze što država i agencija troše ogromna sredstva da se spisak vodi u elektronskom obliku, nego će da se primenjuju isključivo izvodi iz registra pravnih i fizičkih lica i to ne stariji, prvo je bilo od godinu dana, pa šest meseci, a sada je tri meseca. Postavljam pitanje čemu dva registra? Znači, nijedan račun u banci za poslovanje privrednog subjekta ne možete da otvorite ukoliko nemate izvod iz Agencije za privredne registre koji nije mlađi od tri meseca. Da biste dobili jedan takav izvod, osim zahteva koji mora da podnesete, morate i da platite taksu koja nije baš tako mala, iznosi negde oko dve hiljade dinara. (Predsednik: Vreme, samo privedite kraju, molim vas.) Sve to banka ili privredni subjekat već imaju na sajtu Agencije za privredne registre, tako da i ako se priča o visini zarade koju direktor ima i ne treba čak ni mnogo manju da ima, obzirom kolike su mu obaveze, ali u nekom sledećem amandmanu ću da nastavim.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Arsić.
Sad je ovo mala suprotnost u odnosu na Zakon o budžetu. Znači, u članu 6. kaže se - ako se godišnjim obračunom prihoda i rashoda utvrdi da su ukupno ostvareni prihodi agencije veći od ukupno ostvarenih rashoda, razlika sredstava se prenosi u budžet Republike Srbije ili se koristi za razvoj agencije. Zar mi sad nismo zakon u budžetu predvideli da višak prihoda koji ostvari neki državni organ mora da pređe u budžet Republike Srbije? Zašto dajemo Agenciji za privredne registre, koja ima apsolutan monopol, nema nikakvu konkurenciju, da ima obavezu koju propisuje Narodna banka da svaki privredni subjekat mora da uplati taksu za svaki izvod iz APR i koji ne sme da bude stariji od tri meseca? Vi mislite da to plaća na kraju preduzeće? Ne, plaća onaj krajnji korisnik usluga. U tome i jeste problem kada sve ovo radi. Odakle pravo direktoru da mimo upravnog odbora određuje sistematizaciju radnih mesta i broj zaposlenih u Agenciji za privredne registre? Dajete neka određena prava raznim funkcionerima da mogu da zapošljavaju kako god koga stignu i gde god stignu i onda džaba posle donosimo zakon o smanjenju državne administracije. Svi posebni zakoni čemu vrede, kada samo nekoliko meseci kasnije imamo zakon kojim se sve to poništava. Ta priča da direktora Agencije treba imenovati na pet godina, očigledno je da neko postaje svestan da je vlast konačno promenljiva i da posle deset godina neće biti u vlasti, ali hajde da svoje funkcionere zakonom zaštitimo, neka oni ostanu tu gde jesu, neka rade ono što mi nismo uspeli da završimo i još pomalo. Neće da kradu, sada će da kraduckaju, dok se eventualno nekim čudom ne vratimo ponovo na vlast. Ne znam koja je to praksa u evropskom zakonodavstvu da direktori budu na pet godina. Obično koliko traje vlada onome koji imenuje direktora, toliko treba da traje i mandat direktora, barem u ovakvim organima čiji rad i nije teško organizovati.
Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajednopodnelinarodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
Podneli smo amandman na član 9, gde su lepo precizirana sva ovlašćenja i obaveze registratora, ali se nikada, kao što je slučaj i inače, za one koji predstavljaju državu i u njeno ime nešto propisuju, zahtevaju, nalažu, ne propisuje i odgovornost. Mi smo ovim amandmanom propisali da registrator treba da odgovora za propuste ili nezakonito postupanje koje je utvrđeno, ne proizvoljno, ne po službenoj dužnosti, nego kada neko tužbom pred nadležnim sudom, u nekom predviđenom postupku, pokrene postupak za štetu koja mu je naneta, da to prosto bude obuhvaćeno ovim zakonom. Znate li šta Vlada kaže u odbijanju ovog amandmana kao obrazloženje? Amandman se ne prihvata jer nije u skladu sa zakonodavno-pravnom tehnikom i u pravno-tehničkom smislu je neprihvatljiv. Da li ste vi svesni da će ovo neko da pročita građanima? Kada se traži odgovornost organu koga država imenuje, pravdate se metodologijom, dobrom namerom, a štetu koju trpe sasvim konkretni ljudi, a imate u ovom izveštaju gde kažete da je mimo saglasnosti Direkcije zaključivan ugovor, na primer o zakupu, da su takvi ugovori ništavni, ali neko je plaćao zakup za nezakonito zaključen ugovor i niko ne treba da snosi štetu. To da li će i ko kako snositištetu kad ovako neodgovorno odbijate amandmane, građani će vam ispostaviti račun, sigurna sam. Hvala vam što ste odbili ovaj amandman.
Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Reč ima gospođa Jorgovanka Tabaković.
U članu 11. mi predlažemo da se reči "eksternog revizora" zamene rečima "državnog revizora". Reči "interna revizija" nisu samo reči. Kad čovek sam sebe kontroliše, znamo koliko to ima efekta. Kad ga kontroliše eksterni revizor, to je ono - platite nekom da bi napisao mišljenje kakvo vi od njega zahtevate. Nema tu mnogo ni profesionalnosti, ni odgovornosti. Kada imate državnog revizora koji je uradio posao, započeo posao ovako kako jeste, onda je to zahtev da svako ko u ime države radi neki posao i zahteva od građana da mu se za taj posao plati, znači, prikuplja neke prihode, mora da bude pod kontrolom državnog revizora, što i inače zakon propisuje i u tom smislu ovaj amandman je u stvari i potvrda Zakona o Državnoj revizorskoj instituciji.
Na član 12. amandman je podnelo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privredne registre, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak, 29. decembar 2009. godine, sa početkom u 10.00 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Dakle, vidimo se sutra u 10.00 časova. Pošto ćemo sutra svi biti na sednici, zbog toga ne bih da danas čestitam, odnosno u danu za glasanje ćemo učestvovati, pa ne bih danas da se zahvaljujem na izvanrednoj saradnji svih narodnih poslanika tokom ove kalendarske godine i ne bih danas da poželim srećnu Novu godinu, to ćemo sutra. Ako eventualno ima nekoga ko neće biti sutra tu, koristim priliku da poželim sve najlepše na ličnom i profesionalnom planu. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika,konstatujem da nas ima 131, a da bismo utvrdili brojnarodnih poslanika u sali, molim vas da ubacite kartice u poslaničke jedinice. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Konstatujem da je u ovom momentu u sali prisutno 127 narodnih poslanika, te da postoje uslovi da nastavimo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici: Milica Radović, Bajram Omeragić i Riza Halimi. Pošto je Narodna skupština završila pretres o svim tačkama dnevnog reda, prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O VANREDNIM SITUACIJAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o vanrednim situacijama u načelu. Od 127 poslanika, za predlog je glasalo svih 127. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Stavljam na glasanje ovaj predlog. Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, 123 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 119 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, za se izjasnilo 120 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Od 127 poslanika, jedan glas za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Nikola Lazić Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela Milica Vojić-Marković. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 117 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo Milan Dimitrijević. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, za amandman je glasalo 117. Amandman je prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 127 poslanika, za je glasalo 113 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na naziv Glave III amandman su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanik Donka Banović i narodni poslanik Bojan Mladenović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 14, amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Radiša Ilić i zajedno narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Donka Banović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nikola Lazić, Milan Dimitrijević i Vladimir Milentijević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 118. Amandman je prihvaćen. Na član 14. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nikola Lazić i Milica Vojić-Marković. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milan Dimitrijević. Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za je glasalo 118 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Milica Vojić-Marković. Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za je glasao 121 poslanik. Amandman je prihvaćen. Na član 19. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Dragan Stevanović i zajedno narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Nikola Lazić. Vlada je ovaj amandman prihvatila. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za je glasalo 116 poslanika. Amandman je prihvaćen. Na član 19. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Gospodo poslanici, izjašnjavamo se o amandmanu na član 19. koji je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Za 6, od 129 poslanika. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 116. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 20. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Nikola Lazić. Od 129 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 32. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, 115 za. Amandman je prihvaćen. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za ovaj amandman je glasao 121 poslanik. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 112. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 52. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 64. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Donka Banović i Milan Dimitrijević. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 112. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović i Nikola Lazić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 114. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 111. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 118. Narodna skupština je prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o vanrednim situacijama, u celini. Od 129 poslanika, za zakon u celini je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o vanrednim situacijama. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI OD POŽARA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zaštiti od požara, u načelu. Od 129 poslanika, za Predlog zakona u načelu glasalo je 124. Narodna skupština je prihvatila ovaj Predlog. Na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, Zakonodavni odbor je odbacio, kao nepotpun, amandman na član 1. grupe od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Odbačeni amandman ne može biti predmet rasprave i o njemu se ne glasa. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanjeo amandmanima. Na član 3. amandman je podneo poslanik Radovan Radovanović. Od 129 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 8. Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli poslanici Nikola Lazić, Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za ovaj amandman je glasalo 118. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli poslanici Nikola Lazić, Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman su zajedno podneli poslanici Nikola Lazić, Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podneo Aleksandar Vlahović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za je glasalo 121. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli poslanici Nikola Lazić, Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Od 129 poslanika, za je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 129 poslanika, niko za. Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli poslanici Nikola Lazić, Donka Banović, Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za je glasalo 115. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 26. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 32. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman sa ispravkom obrazloženja, podneli su narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Dimitrijević. Od 129 poslanika, za je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Donka Banović i Nikola Lazić. Od 129 poslanika, nikoza. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo Aleksandar Vlahović. Od 129 poslanika, za je glasalo 6. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Slađan Mijaljević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Aleksandar Vlahović podneo je amandman na naslov iznad člana 42. i član 42. Od 129 poslanika, za je glasalo 7. Amandman nije prihvaćen. Na član 43. amandman je podneo Aleksandar Vlahović. Od 129 poslanika, za je glasalo tri. Amandman nije prihvaćen. Na član 44. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za je glasalo 114. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 44. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 46. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 49. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 51. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "“Napred Srbijo”". Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za je glasalo 113. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 52. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 52. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 55. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" podnela je amandman, sa ispravkom, na naslov Glave IV. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 128 poslanika, za je glasalo 117. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 63. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 80. amandman je podneo Aleksandar Vlahović. Od 128 poslanika, za je glasalo dvoje. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zaštiti od požara, u celini. Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o zaštiti od požara. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O BEZBEDNOSNO-INFORMATIVNOJ AGENCIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o Bezbednosno-informativnoj agenciji, u načelu. Od 128 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Na član 3. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 129 poslanika, za je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 3. Podsećam vas da je amandmanom Odbora za pravosuđe i upravu na član 3. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi, utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju amandmana na član 3. Predloga zakona, Odbor za pravosuđe i upravu naveo je da je neophodno ranije stupanje na snagu navedenog zakona da bi se omogućila njegova primena 1. januara 2010. godine. Imajući u vidu navedeno napominjem da će Narodna skupština odlučivanjem o amandmanu istovremeno utvrditi da li postoje naročito opravdani razlozi za ranije stupanje na snagu ovog zakona. Vlada je prihvatila amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Od 129 poslanika, 126 je glasalo za amandman. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila amandman i na taj način utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi za ranije stupanje na snagu ovog zakona, pod uslovom utvrđenog roka. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o Bezbednosnoj informativnoj agenciji, u celini. Od 129 poslanika, za zakon u celini glasalo je 128. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o Bezbednosno informativnoj agenciji. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA KRIVIČNOG ZAKONIKA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika u načelu. Od 134 poslanika, za je glasalo svih 134. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je Zakonodavni odbor, na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika, odbacio kao nepotpun amandman na član 4, koji je podnela poslanica Vjerica Radeta. Prema članu 148. stav 3. Poslovnika, odbačeni amandman ne može biti predmet rasprave i o njemu se ne glasa. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 133 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 134 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 134 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 134 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 134 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Amandman kojim se dodaje novi član 4a, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Elvira Kovač i Dejan Radenković. Od 134 poslanika, 7 je glasalo za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 134 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici: Čedomir Jovanović, Nenad Milić, Zoran Ostojić, Judita Popović, Nebojša Ranđelović i Kenan Hajdarević. Predstavnik predlagača, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio je amandman, sa ispravkom. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u osnovnom tekstu pravno moguć, ali nije razmotrio ispravku amandmana. Stavljam na glasanje amandman. Od 134 narodna poslanika, 124 je za. Amandman je prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 134 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 134 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, u celini. Od 134 poslanika, 133 su glasala za. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakona. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PARNIČNOM POSTUPKU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o parničnom postupku, u načelu. Od 133 poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto smo prihvatili Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond. Od 131 narodnog poslanika, 7 je za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 129 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 15. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Od 129 poslanika, za je glasalo 6. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond. Na član 31. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 32. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 34. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 35. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 41. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 51. amandman je podnela Gordana Pop-Lazić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 52. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 55. amandman je podneo Milovan Radovanović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 55. amandman je podneo Odbor za pravosuđe i upravu, na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Predstavnik predlagača Snežana Malović, ministar pravde, prihvatila je ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 124. Amandman je prihvaćen. Podsećam vas da je članom 56. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu danom objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona Vlada je navela da je naročito opravdan razlog za ranije stupanje na snagu ovog zakona neophodnost da zakon stupi na snagu do 1. januara 2010. godine, kada počinje primena novog Zakona o uređenju sudova i Zakona o sedištima i područjima sudova i javnih tužilaštva, a čime sa radom otpočinje i nova organizacija sudova i javnih tužilaštava utvrđena tim zakonima. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 129 narodnih poslanika, 128 je za. Narodna skupština je posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o parničnom postupku, u celini. Od 129 narodnih poslanika, za zakon u celini je glasalo 128. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o parničnom postupku. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O UPRAVNIM SPOROVIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o upravnim sporovima, u načelu. Od 129 narodnih poslanika, za je glasalo 126. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na naziv zakona amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Aleksandra Ilić i Zlata Đerić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Vlatko Ratković. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 128 poslanika, 120 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević i Aleksandra Ilić. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 4. Vlada je prihvatila amandman. Stavljam na glasanje amandman. Od 128 poslanika, 123 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Vlatko Ratković. Od 128 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 5. Vlada je prihvatila amandman. Stavljam na glasanje amandman. Od 128 poslanika, za amandman je glasalo 123. Amandman je prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 128 poslanika, za ovaj amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na naslov iznad člana 7. i član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević i Aleksandra Ilić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević i Aleksandra Ilić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 129 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 24. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 129 poslanika, dvoje za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izjašnjavamo se o amandmanu na član 25. Dejana Mirovića. Od 129 poslanika, 122 je glasalo za. Amandman je prihvaćen. Na naslov iznad člana 28. i član 28. amandman su podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 29. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Od 129 poslanika, 121 za. Amandman je prihvaćen. Na član 40. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo”. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 44. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe „Napred Srbijo”. Od 129 poslanika, niko za. Skupština nije izglasala amandman. Na član 45. amandman su podneli narodni poslanici Jovan Palalić i Miroslav Petković. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Aleksandra Ilić i Zlata Đerić. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam ga na glasanje. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 120. Amandman je prihvaćen. Na član 47. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 116. Amandman je prihvaćen. Na naziv Glave IX iznad člana 49. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević, Aleksandra Ilić i Zlata Đerić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 50. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 poslanika, za amandman je glasalo 122. Amandman je prihvaćen. Na član 50. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 71. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe „Napred Srbijo“ . Od 129 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 75. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe „Napred Srbijo“ . Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 narodnih poslanika, za se izjasnilo 123. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 77. amandman je podneo Nenad Konstantinović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 129 narodnih poslanika, za se izjasnio 121. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je članom 79. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona Vlada je navela da razlozi zbog kojih se predlaže da zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja proizilaze iz činjenice da u Republici Srbiji od 1. januara 2010. godine počinje da se primenjuje zakon o uređenju sudova, koji u okviru nove sudske mreže, predviđa osnivanje upravnog suda (koji će suditi u upravnim stvarima) i Vrhovnog kasacionog suda (koji će odlučivati o vanrednim pravnim sredstvima izjavljenim na odluke sudova u Republici Srbiji). Radi pravne zaštite građana i uspostavljanja objektivne zakonitosti rešavanja u upravnim i drugim predviđenim pojedinačnim stvarima, saglasno rešenjima iz Ustava, novi Zakon o upravnim sporovima mora da se primenjuje od samog početka funkcionisanja nove sudske mreže u Republici Srbiji, kako ne bi došlo do štetnih posledica po rad pravosudnih organa i zaštitu prava građana u upravnim sporovima. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 129 narodnih poslanika, za se izjasnilo 127. Narodna skupština je posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o upravnim sporovima, u celini. Od 129 narodnih poslanika, za se izjasnilo 126. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o upravnim sporovima. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PREKRŠAJIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima, u načelu. Od 129 narodnih poslanika, za se izjasnilo 125. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da su narodni poslanici Jovan Palalić, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković, pisanim putem povukli amandmane na članove 206b, 206v i 206g, koje su podneli 21. decembra 2009. godine. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo”. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo” . Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe “Napred Srbijo” . Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe „Napred Srbijo”. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli poslanici Jovan Palalić, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 130 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe i upravu je podneo amandman kojim predlaže da se posle člana 25. doda novi član 25a. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima predstavnik predlagača, ministar pravde je prihvatila amandman. Od 130 narodnih poslanika, za se izjasnilo 125. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima,u celini. Od 130narodnih poslanika, za se izjasnilo 127. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o prekršajima. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SPREČAVANjU NASILjA I NEDOLIČNOG PONAŠANjA NA SPORTSKIM PRIREDBAMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, u načelu. Od 135 poslanika, za 132. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona, u načelu. Na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, Zakonodavni odbor je odbacio, kao nepotpune amandmane narodnih poslanika Sreta Perića kojim je predložio da se ispred člana 1. doda novi član 1. i Željka Tomića i Aleksandra Pejčića na članove 7. i 10. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Narodni poslanik Aleksandra Janković podnela je amandman na naslov Predloga zakona. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Narodni poslanik Dušan Marić podneo je amandman na naslov Predloga zakona i na član 1. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Radiša Ilić. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Goran Mihajlović. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Željko Tomić i Aleksandar Pejčić. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Ljubiša Petković. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo poslanik Zoran Popović. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela poslanik Dušanka Plećević. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 136 poslanika, za 122. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo poslanik Milan Avramović. Od 136 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 135 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 135 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 135 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 135 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela Aleksandra Janković. Od 135 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Momčilo Duvnjak. Od 135 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 142. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe i upravu podneo je amandman na član 10. Od 135 poslanika, za ovaj amandman glasalo je 125. Amandman je prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 135 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 135 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 135 narodnih poslanika, jedan je glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Željko Tomić i Aleksandar Pejčić. Od 135 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 135 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 135 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 135 narodnih poslanika, jedan je glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Od 135 narodnih poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama, u celini. Od 135 narodnih poslanika, za se izjasnio 131 poslanik. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju nasilja i nedoličnog ponašanja na sportskim priredbama. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O PROMETU NEPOKRETNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o prometu nepokretnosti, u načelu. Od 136 narodnih poslanika, za predlog zakona u načelu je glasalo 126 poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da je Zakonodavni odbor na osnovu člana 148. stav 2. Poslovnika kao nepotpun odbacio amandman koji je na član 1. podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo", a o odbačenim amandmanima se ne raspravlja i ne glasa. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 132 narodna poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 132 narodna poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 131 narodnog poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 131 narodnog poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 131 narodnog poslanika, niko nije glasao za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopunama Zakona o prometu nepokretnosti, u celini. Od 131 narodnog poslanika, za se izjasnilo 125 poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o dopunama Zakona o prometu nepokretnosti. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PRESTANKU VAŽENjA ZAKONA O ORGANIZACIJI I POSLOVANjU PRIVREDNIH JEDINICA USTANOVA ZA IZVRŠENjE KRIVIČNIH SANKCIJA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o organizaciji i poslovanju privrednih jedinica ustanova za izvršenje krivičnih sankcija, u načelu. Od 131 narodnog poslanika, za Predlog zakona u načelu je glasalo 126 poslanika. Konstatujem da je prihvaćen Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman je podneo Nenad Konstantinović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Od 131 poslanika, za se izjasnilo 123. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o organizaciji i poslovanju privrednih jedinica ustanova za izvršenje krivičnih sankcija, u celini. Od 131 poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o prestanku važenja Zakona o organizaciji i poslovanju privrednih jedinica ustanova za izvršenje krivičnih sankcija. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2009. GODINU Pre nego što pređemo na odlučivanje o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2009. godinu, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 2. tačka 8. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština usvaja budžet većinom glasova svih narodnih poslanika. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2009. godinu, u načelu. Od 131 poslanika, za se izjasnilo 128. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 130 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 131 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Milica Vojić-Marković. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i zajedno narodni poslanici Nenad Popović i Donka Banović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Milica Vojić-Marković. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela Jorgovanka Tabaković. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Igor Bečić. Od 130 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Jelena Budimirović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Stefan Zankov. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela Ljiljana Miladinović. Od 130 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Mićo Rogović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Gojko Radić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Oto Kišmarton. Od 130 poslanika, za amandman je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Saša Maksimović. Od 130 poslanika, za amandman nije glasao niko. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Zoran Mašić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Mileta Poskurica. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Vučeta Tošković. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Božidar Delić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dragan Čolić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Knežević. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milan Škrbić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Milorad Buha, zajedno narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Aleksandra Ilić, Milutin Jeličić i zajedno narodni poslanici Nenad Popović i Donka Banović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su podneli narodni poslanik Zoran Krasić, zatim zajedno Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Aleksandar Ilić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Donka Banović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Popović i Milica Vojić-Marković. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas, poštovani narodni poslanici, da je članom 6. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona Vlada je navela da se naročito opravdani razlozi za ranije stupanje na snagu ovog zakona, u smislu člana 194. stav 4. Ustava Republike Srbije, sastoje u potrebi da se obezbedi nesmetano funkcionisanje državnih organa i organizacija za obavezno socijalno osiguranje. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 130 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Od 130 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština se izjasnila za usvajanje Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2009. godinu. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O RAČUNOVODSTVU I REVIZIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o računovodstvu i reviziji, u načelu. Od 130 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 130 poslanika, jedan je glasao za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela poslanik Marina Toman. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo poslanik Mirko Munjić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Dušan Marić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 14. amandman je podneo Bojan Mladenović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 16. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman Od 130 poslanika, za je glasalo 120. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podneo poslanik Boris Aleksić. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Od 130 poslanika, za je glasalo 110. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 23. amandman je podneo poslanik Milan Nikolić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 23. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 28. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 29. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 30. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 36. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 37. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 39. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 39. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 40. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 41. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 41. amandman je podneo poslanik Marko Milenković. Vlada i Odbor za finansije prihvatili su amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Od 130 poslanika, za je glasalo 125. Narodna skupština je prihvatila amandman. Na član 46. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 46. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. U obrazloženju Predloga zakona Vlada je navela da razlozi zbog kojih se predlaže da zakon stupi na snagu narednog dana od dana objavljivanja proizilaze iz neophodnosti da se u kratkom roku formira i imenuje registar finansijskih izveštaja, kao i da se izvrši preuzimanje postojećih resursa iz odeljenja za registre Narodne banke Srbije u Agenciju za privredne resurse. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 130 poslanika, za je glasalo 127. Narodna skupština je posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o računovodstvu i reviziji u celini. Od 130 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o računovodstvu i reviziji. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AGENCIJI ZA PRIVREDNE REGISTRE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Od 130 poslanika,za je glasalo 127. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dragan Stevanović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo poslanik Vladan Jeremić. Od 129 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Milorad Buha. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo poslanik Dobrislav Prelić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo poslanik Bojan Mladenović. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo" i zajedno poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela poslanik Marina Raguš. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Od 129 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 129 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela Lidija Dimitrijević. Od 129 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela poslanik Lidija Vukićević. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe "Napred Srbijo". Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Od 130 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Od 131 poslanika, 127 je glasalo za. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za privredne registre. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZBORU SUDIJA NA TROGODIŠNjI MANDAT U SUDOVIMA OPŠTE I POSEBNE NADLEŽNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština, prema članu 105. stav 2. tačka 13) Ustava Republike Srbije, bira sudije većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Od 135 poslanika, za je glasalo 132. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o izboru sudija na trogodišnji mandat u sudovima opšte i posebne nadležnosti, sa ispravkom Visokog saveta sudstva od 21. decembra 2009. godine. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O IZBORU ZAMENIKA JAVNOG TUŽIOCA Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština, prema članu 105. stav 2. tačka 13) Ustava Republike Srbije, bira sudije većinom glasova svih narodnih poslanika. Pre prelaska na odlučivanje, potrebno je da Narodna skupština odluči o osporenom predlogu iz Predloga odluke. Odlučivanje o osporenom predlogu iz Predloga odluke o izboru zamenika javnog tužioca, broj 119-3812/09. Pošto su narodni poslanici osporili jednog kandidata iz Predloga odluke o izboru zamenika javnog tužioca, podsećam vas da Narodna skupština, saglasno članu 181. stav 4. Poslovnika, o predlogu za izbor svakog od osporenih kandidata odlučuje pojedinačno, a o predlogu za izbor kandidata koji nisu osporeni, odlučuje u celini, javnim glasanjem. Saglasno navedenom, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog Državnog veća tužilaca da se za zamenika javnog tužioca u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu izabere Milan Stanojević, direktor Javnog preduzeća "Poslovni prostor", čiju je kandidaturu osporio narodni poslanik Mirko Munjić. Od 135 poslanika, za je glasalo 128. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika izabrala Milana Stanojevića za zamenika javnog tužioca u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru zamenika javnog tužioca, bez osporenog predloga o kojem se Narodna skupština prethodno izjasnila. Od 136 poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izboru zamenika javnog tužioca, u celini. S obzirom da smo se izjasnili o Predlogu odluke, dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam nosiocima pravosudnih funkcija na izboru i poželim im uspeh u radu. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da vas obavestim o tome da će danas izabrane sudije i javni tužioci pre stupanja na dužnost polagati zakletvu, propisano zakonom, pred predsednikom Narodne skupštine. Polaganje zakletve sudija i javnih tužilaca obaviće se u Domu Narodne skupštine Republike Srbije, u sredu 30. decembra 2009. godine i to u 10.00 časova. Zakletvu će polagati sudije osnovnih, viših, apelacionih, upravnih i privrednih sudova u Republici Srbiji, kao i zamenici javnih tužilaca. U 11.00 časova zakletvu će polagati sudije prekršajnih sudova u Republici Srbiji. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: – ZAHTEV ZA PRESTANAK DUŽNOSTI SUDIJE USTAVNOG SUDA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstven pretres, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da na osnovu člana 180. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, Narodna skupština odlučuje o prestanku funkcije svakog sudije Ustavnog suda pojedinačno, tajnim glasanjem, ukoliko ne odluči da glasanje bude javno. Predlažem da Narodna skupština o zahtevu za prestanak dužnosti sudije Ustavnog suda glasa javno, upotrebom elektronskog sistema za glasanje i svoj predlog stavljam na glasanje. Od 137 narodnih poslanika, 128 je glasalo za. Narodna skupština je prihvatila predlog. Pošto je Narodna skupština odlučila da se o zahtevu za prestanak dužnosti sudije Ustavnog suda glasa javno, upotrebom elektronskog sistema za glasanje, podsećam vas da Narodna skupština, prema članu 105. stav 2. tačka 11) Ustava Republike Srbije, bira sudije Ustavnog suda i odlučuje o njihovom razrešenju i prestanku mandata većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje zahtev mr Stanke Milanović, sudije Ustavnog suda za prestanak dužnosti sudije Ustavnog suda, sa 1. januarom 2010. godine. Od 136 narodnih poslanika, 127 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika donela odluku o prestanku dužnosti sudije Ustavnog suda. Prelazimo na 17. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O PRESTANKU SUDIJSKE DUŽNOSTI Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2984/09, od 6. oktobra 2009. godine, u celini. Od 136 narodnih poslanika, 128 je za. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-2984/09, od 6. oktobra 2009. godine. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O PRESTANKU SUDIJSKE DUŽNOSTI Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-3451/09, od 18. novembra 2009. godine, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasne. Od 136 narodnih poslanika, 126 je za. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti, broj 118-3451/09, od 18. novembra 2009. godine. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O RAZREŠENjU JAVNOG TUŽIOCA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres o Predlogu odluke, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju javnog tužioca, broj 118-3449/09, od 18. novembra 2009. godine. Napominjem da se radi o razrešenju Senada Palamara, zamenika Okružnog javnog tužioca u Novom Pazaru. Od 136 narodnih poslanika, 128 je za. Narodna skupština je usvojila Predlog odluke o razrešenju javnog tužioca. Prelazimo na 20. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O PRESTANKU DUŽNOSTI JAVNOG TUŽIOCA Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu odluke, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da Narodna skupština, prema članu 105. stav 2. tačka 12) Ustava Republike Srbije, bira javne tužioce i odlučuje o razrešenju, odnosno prestanku mandata javnog tužioca, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku dužnosti javnog tužioca, broj 118-3450/09, od 18. novembra 2009. godine. Napominjem da se radi o prestanku dužnosti Obrada Protića, opštinskog javnog tužioca u Novom Sadu. Od 136 narodnih poslanika, 128 za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog odluke o prestanku dužnosti javnog tužioca. Prelazimo na 21. tačku dnevnog reda: – PREDLOG KANDIDATA ZA IZBORNOG ČLANA PRVOG SASTAVA VISOKOG SAVETA SUDSTVA IZ REDA PROFESORA PRAVNIH FAKULTETA Pošto je Narodna skupština obavilajedinstveni pretres, a pre nego što pređemo na odlučivanje, podsećam vas da je Narodna skupština već izabrala sedam članova Visokog saveta sudstva i da preostaje da izabere osmog člana i to iz reda profesora pravnih fakulteta u Republici Srbiji, kao i da je zajednička sednica dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji dostavila predlog kandidata, kojim je predložila da se za člana Visokog saveta sudstva izabere dr Zoran Tomić. Narodna skupština, prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, odlučuje većinom glasova svih narodnih poslanika o izboru članova Visokog saveta sudstva. Stavljam na glasanje predlog zajedničke sednice dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji da se za izbornog člana prvog sastava Visokog saveta sudstva izabere dr Zoran Tomić. Od 137 narodnih poslanika, za je glasalo 8. Konstatujem da Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, za izbornog člana Visokog saveta sudstva, na predlog zajedničke sednice dekana pravnih fakulteta u Republici Srbiji, nije izabrala dr Zorana Tomića. Prelazimo na 22. tačku dnevnog reda: – LISTA KANDIDATA ZA IZBOR TRI ČLANA SAVETA REPUBLIČKE RADIODIFUZNE AGENCIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre nego što pređemo na odlučivanje, podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika odlučuje o izboru članova Saveta Republičke radiodifuzne agencije. Takođe vas podsećam da je Skupština AP Vojvodine predložila dva kandidata, Gorana Karadžića i Velimira Kostadinova, od kojih se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije bira samo jedan, kao i da je Konferencija univerziteta Srbije predložila dva kandidata – dr Natašu Gospić i dr Svetozara Stojanovića, od kojih se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije bira samo jedan, i da su tradicionalne crkve i verske zajednice predložile dva kandidata – Njegovo preosveštenstvo episkopa jegarskog Porfirija (Perića) i mr Vladana Tatalovića, od kojih se za člana Saveta Republičke Radiodifuzne agencije bira samo jedan. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije izabere Goran Karadžić. Od 158 poslanika, 134 je glasalo za. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije izabere Velimir Kostadinov. Od 158 poslanika, niko za. Konstatujem da je Narodna skupština za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije, iz reda kandidata koje je predložila Skupština AP Vojvodine, izabrala Gorana Karadžića. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije izabere dr Nataša Gospić. Od 153 poslanika, niko za. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije izabere dr Svetozar Stojanović. Od 153 poslanika, 146 za. Narodna skupština je za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije, iz reda kandidata koje je predložila Konferencija univerziteta Srbije, izabrala dr Svetozara Stojanovića. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije izabere Njegovo preosveštenstvo episkop jegarski Porfirije (Perić). Od 152 poslanika, 144 je glasalo za. Stavljam na glasanje predlog da se za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije izabere mr Vladan Tatalović. Od 150 poslanika, niko za. Narodna skupština je za člana Saveta Republičke radiodifuzne agencije, iz reda kandidata koje su predložile tradicionalne crkve i verske zajednice, izabrala Njegovo preosveštenstvo episkopa jegarskog Porfirija (Perića). Dozvolite da u vaše i svoje ime čestitam članovima Saveta RRA na izboru i poželim im puno uspeha u radu. Prelazimo na 23. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE DRŽAVE IZRAEL O UKIDANjU VIZA ZA NjIHOVE DRŽAVLjANE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Države Izrael o ukidanju viza za njihove državljane. Od 128 poslanika, svih 128 je glasalo za. Narodna skupština je većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila ovaj predlog. Prelazimo na 24. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I REPUBLIKE SLOVENIJE O SOCIJALNOM OSIGURANjU Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora, većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, stavljam na glasanje Predlog zakona. Od 128 poslanika, 127 je za. Narodna skupština je usvojila ovaj predlog zakona. Prelazimo na izjašnjavanje o POVREDAMA POSLOVNIKA. Pošto je u toku sednice ukazano na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 100. stav 6. i 10. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, Narodna skupština će se bez pretresa o tome izjasniti u danu za glasanje. Saglasno navedenoj odredbi Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Poslanik Miloš Aligrudić, na sednici 21. decembra 2009. godine, u 14.22 časova ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika. Molim narodne poslanike da se izjasne da li je učinjena povreda Poslovnika. Od 128 poslanika, niko za. Narodna skupština je odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 99. Poslovnika, zaključujem Sedmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Poštovani narodni poslanici, koleginice i kolege, dozvolite da u vaše i svoje ime građanima Srbije poželim srećnu Novu 2010. godinu, da čestitam sve naredne nastupajuće praznike, a vama da se zahvalim na izvanrednoj saradnji i da izrazim uverenje da će naša aktivnost u narednoj godini biti podjednako uspešna i još uspešnija nego do sada. Želim vam u ime predsedavajućih i u svoje ime ličnu, kao i profesionalnu sreću i sve ono što vi želite sami sebi. Takođe, pozivam vas na koktel u holu Doma Narodne skupštine.