Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу народних депутатів підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему "Рада". [[10:02:52]] Зареєструвалося -427 В залі зареєстровано 427 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошується відкритим. Шановні народні депутати, у нас відповідно до Регламенту, як відомо, у п’ятницю відбувається обговорення питань відповідно до розкладу засідань. Перелік питань, що пропонуються для розгляду, у вас є. Регламентом сьогодні не передбачено розгляду депутатських запитів, але при вашій згоді можна було б їх поставити на ваш розгляд і проголосувати. Немає заперечень? Надійшли запити народних депутатів України. Групи народних депутатів: Жовтяк, Бокий, Лук’яненко, Безсмертний - до Президента України щодо фактів фальсифікації результатів обговорення і ініціатив Президента України щодо внесення змін до Конституції України. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:04:06]] За-174 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. [[10:04:27]] За-183 Рішення не прийнято. Віктора Короля - до Президента України щодо реагування на результати перевірок комісії Адміністрації Президента України стосовно роботи Голови Чернівецької обласної державної адміністрації Теофіла Бауера. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:05:01]] За-216 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. [[10:05:24]] За-252 Рішення прийнято. Володимира Пузакова - до Голови Верховної Ради України, Міністра оборони України щодо проблем життєдіяльності військового містечка Кіровоград-25. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:05:52]] За-118 Рішення прийнято. Миколи Шершуна - до Прем’єр-міністра України щодо необхідності підготовки та направлення в регіони роз’яснення з питань нарахування податку на додану вартість із продажу земельних ділянок. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:06:24]] За-249 Рішення прийнято. Степана Хмари до Генерального прокурора України щодо притягнення до відповідальності посадових осіб Кіровоградської області, винних у зволіканні видачі державних актів на право приватної власності на землю жителям сіл Ясинуватка, Липівка, Могилів Курінь Олександрівського району Кіровоградської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:07:03]] За-139 Рішення прийнято. Сергія Сінченка до голови Антимонопольного комітету України про порушення антимонопольного законодавства України в Луганській області при виконанні функцій органів виконавчої влади, пов’язаних з отриманням ними прибутку. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:07:37]] За-171 Рішення прийнято. Ореста Климчука, Миколи Кухарчука до голови Вищої Ради юстиції щодо зловживання службовим становищем окремими суддями Верховного Суду України та Вищого господарського суду України та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:08:13]] За-126 Рішення прийнято. Групи народних депутатів - Пустовойтенко, Губський, Кухарчук, Климпуш - всього 17 народних депутатів до Президента України щодо захисту законних прав членів Асоціації міжнародних автоперевізників України і працівників її секретаріату. Ставлю на голосування про підтримку запиту. Щось система на працює. Працює вже. [[10:09:01]] За-191 Запит підтримано. Ставлю на голосування про направлення запиту до Президента України. [[10:09:25]] За-175 Рішення не прийнято. Народного депутата Рудьковського до Генерального прокурора України щодо фактів протиправних дій зі скупівлі акцій ЗАТ "Білоцерківська автоколонна", автобаза номер сім. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:09:59]] За-130 Рішення прийнято. Андрія Шкіля до Генерального прокурора України щодо притягнення до відповідальності працівника міліції за фактом наїзду на пішохода у місті Львові. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:10:27]] За-105 Рішення прийнято. Андрія Шкіля до Голови Верховної Ради України щодо законодавчого вирішення питання продовження терміну оренди приміщень банку "Україна" Самбірським відділенням "Приватбанку". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:10:56]] За-52 Рішення не прийнято. Дмитра Рудьковського щодо Прем’єр-міністра України щодо конфліктної ситуації на Білоцерківському підприємстві "Валса". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:11:22]] За-130 Рішення прийнято. Богдана Костинюка до Прем’єр-міністра України щодо забезпечення умов для вступу до вищих навчальних закладів випускників сільських шкіл та дітей з малозабезпечених сімей. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:11:48]] За-231 Рішення прийнято. Василя Онопенка до Прем’єр-міністра України щодо порушенням Кабінетом Міністрів України соціальних прав ветеранів військової служби і органів внутрішніх справ. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:12:17]] За-169 Рішення прийнято. Володимира Пузакова до Прем’єр-міністра України стосовно ситуації в соціальній сфері сіл Якимівка та Нововознесенське Маловиськівського району Кіровоградської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:12:47]] За-144 Рішення прийнято. Володимира Пузакова, вже ви проголосували, вибачте. Леоніда Грача і Зареми Катушевої до Прем’єр-міністра України щодо виділення коштів на придбання тролейбусів чеського виробництва для державного виробничого підприємства "Крим-тролейбус". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:13:22]] За-148 Рішення прийнято. Групи народних депутатів - Касьяненко, Сергієнко та інші до Прем’єр-міністра України стосовно обгрунтованості доручення Кабінету Міністрів України щодо анулювання ліцензій ЗАТ "Українські радіосистеми". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:13:54]] За-71 Рішення не прийнято. Іштвана Гайдоша до прем’єр-міністра України щодо розвитку пунктів пропуску через українсько-угорський державний кордон. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:14:21]] За-144 Віктора Короля до Прем’єр-міністра України щодо незаконних дій голови Чернівецької обласної державної адміністрації Теофіла Бауера що призвело до загострення суспільно-політичної ситуації в області та порушень конституційних прав громадян. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:14:56]] За-158 Рішення прийнято. Групи народних депутатів: Цушко, Пузаков, Писаренко та інші до прем’єр-міністра України щодо створення незалежної комісії зацікавленої у збільшенні надходжень до державного бюджету та прийняття рішення стосовно порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:15:32]] За-153 Рішення прийнято. Юрія Артеменка і Миколи Томенка до віце-прем’єр міністра України Дмитра Табачника, Голови державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, з приводу порушення вимог Закону про рекламу у частині визначення порядку розміщення зовнішньої реклами при проведенні агітації щодо підтримки і внесення змін до Конституції України. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:16:14]] За-196 Рішення прийнято. Тараса Чорновіла до віце-прем’єр-міністра України Дмитра Табачника з приводу фактів використання бюджетних коштів на виготовлення друкованих матеріалів із символікою неіснуючої держави СРСР. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:16:47]] За-129 Рішення прийнято. Володимира Авраменка до міністра транспорту України щодо передачі місцевим органам влади повноважень на ліцензування міського пасажирського автотранспорту. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:17:15]] За-81 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів: Жовтяк, Бокий, Лукьяненко, Безсмертний до міністра юстиції України щодо фальсифікації результатів обговорення ініціатив Президента України щодо внесення змін до Конституції України. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:17:50]] За-179 Рішення прийнято. Групи народних депутатів: Добкін, Галієв та інші до міністра охорони здоров’я України щодо порушень законодавства про санітарно-епідеміологічне благополуччя населення в частині надання і виконання послуг і робіт за плату закладами санітарно-епідеміологічних служб та відповідності дій посадових осіб Харківської обласної санітарної станції. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:18:39]] За-113 Рішення прийнято. Групи народних депутатів: Червоній, Курас, Шершун та інші - до голови Національного банку України щодо випуску пам’ятних монет на вшанування пам’яті славетного роду князів Острозьких. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:19:13]] За-181 Рішення прийнято. Василя Гладких до голови Вищої ради юстиції України стосовно відсутності реагування голови Балаклівського районного суду на депутатське звернення. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:19:41]] За-176 Рішення прийнято. Богдана Костинюка до голови Державного комітету України з будівництва та архітектури щодо усунення недоліків ліцензійних умов впровадження будівельної діяльності. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:20:13]] За-110 Рішення прийнято. Володимира Матвєєва до Генерального прокурора України щодо фактів протиправного тиску на членів Миколаївської міської територіальної виборчої комісії по виборах депутатів міської ради та міського голови. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:20:43]] За-131 Рішення прийнято. Володимира Пузакова до Генерального прокурора України з приводу протиправних дій районних властей до колективу сільськогосподарського підприємства "Нива" Кіровоградської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:21:13]] За-111 Рішення прийнято. Групи народних депутатів: Балога, Мигович, Іванчо до Генерального прокурора України з приводу порушення органами державної виконавчої влади Закарпаття законодавства при організації пасажирських перевезень у Мукачівському районі. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:21:46]] За-170 Рішення прийнято. Групи народних депутатів: Омельченко, Чорновіл, Маркуш, Стецьків, Луценко до Генерального прокурора України щодо порушення керівниками Генеральної прокуратури України конституційний прав і свобод адвоката Федура, вжиття заходів для припинення порушень та притягнення винних до відповідальності. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:22:21]] За-112 Рішення прийнято. Богдана Костинюка до Генерального прокурора України [[повторний запит]] щодо перевірки наявності в діях голови Сумської обласної державної адміністрації Володимира Щербаня складу злочину, передбаченого статтею 365 Кримінального кодексу України "Перевищення владних повноважень". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:22:57]] За-175 Рішення прийнято. Володимира Яворівського - до Генерального прокурора України з приводу ухилення працівників прокуратури від розслідування фактів викрадення майна в особливо великих розмірах у будинках творчості письменників України "Коктебель" та імені Чехова. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:23:31]] За-165 Рішення прийнято. Василя Онопенка - до Генерального прокурора України щодо порушень працівниками прокуратури міста Харкова конституційних принципів функціонування судової влади, статусу суддів та здійснення судочинства. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:24:04]] За-105 Рішення прийнято. Групи народних депутатів: Добкін, Галієв та інші - до Начальника Головного контрольно-ревізійного управління України щодо грубих порушень законодавства при наданні і виконання платних послуг та робіт закладами харківської обласної санітарно-епідеміологічної станції. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:24:41]] За-78 Рішення не прийнято. Юрія Кармазіна - до Голови Координаційного комітету по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю при Президенті України, Генерального прокурора України щодо фактів розкрадання коштів Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом погашення фіктивної заборгованості податку на додану вартість на суму понад 12 млн.грн. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:25:21]] За-162 Запити ми виголосили. Андрій Шкіль, будь ласка.
Дякую, Володимире Михайловичу. Я прошу поставити ще раз мій запит на голосування, тому що це - нормальний запит, який торкається діяльності банку "Україна" і майна, яке після нього залишилося, приміщення і так дальше. Вони використовуються на місцях, ви знаєте, як заманеться, а не так, як слід згідно закону це робити. Я прошу підтримати цей запит. Дякую.
Ставлю на голосування депутатський запит народного депутата Андрія Шкіля до Голови Верховної Ради України щодо законодавчого вирішення питання продовження терміну оренди приміщень банку "Україна" Самбірським відділенням "Приватбанку". [[10:26:24]] За-100 Рішення прийнято. Шановні колеги, над народний депутат Валентина Семенюк просить надати їй можливість виступити відповідно до статті 8.3.3 Регламенту Верховної Ради щодо оцінки відповіді на депутатський запит, які вона отримувала. А я прошу, Валентин Григорович, регламентний комітет, щоб ми вивчили. Це в межах 40 і 30 хвилин це повинно бути чи?. Бо так ми перейдемо в систему, у нас будуть виступити. Ну тоді будемо так і діяти.
Шановні колеги, шановні виборці, відповідно до плану роботи Верховної Ради України 12 квітня було проведено День уряду по питанню дотримання чинного законодавства при видачі державних актів щодо земель і виділення земельних ділянок в натурі. На мій депутатський запит, вірніше, на моє депутатське запитання, яке поставила я тут, в сесійному залі, пан Даниленко не зміг відповісти, тому що фактично всі ці злочинні дії щодо земельних актів виконуються безпосередньо ним. Після того мною було оголошено депутатський запит. Буквально позавчора я отримала відписку від Кабінету Міністрів, яка стосується того, що дійсно Кабінет Міністрів підтверджує, що да, в Україні діє дві форми земельних актів. Один в основному базується на постанові Верховної Ради 1992 року, друга форма акту затверджена постановою Верховної Ради України від 2 квітня 2002 року за номером 449. Внаслідок чого в державі утворилася абсурдна ситуація, коли одночасно діють різні форми державних актів, що є, фактично, неприпустимим. Відповідно до статті 156 Земельного кодексу, фактично, йде підтасовка земельних актів. Відповідно до відповіді, яку направив Іван Григорович Кириленко за листом номер 22-2293/4 від 06.05 повідомляється, що державні акти нового зразка до цього часу виділено лише частково, тобто 3,5 мільйони примірників при потребі 18-20 мій льонів. Тому, фактично, ця дія виправдовується паном Кириленком. Звертаюся до вам, Володимир Михайлович, зважаючи на те, що це питання розглядалося на Дні уряду, враховуючи повноваження парламенту щодо контролю за виконання постанов Верховної Ради, які приймаються при розглядах питання на Дні уряду, включити це питання у порядку контролю на розгляд спеціально в сесійному залі. Чому я так прошу? Тому що, фактично, сьогодні паралізована робота і нашої комісії, а тим більше, що вчора не прийняті рішення щодо парламентських слухань, і в Україні діє два зразки актів, громадяни України сьогодні поставлені в тупикову ситуацію, коли діють земельні акти зразка 1992 року і діють земельні акти зразку 2002 року, і судові органи сьогодні не знають, по якій формі розглядати ці питання і як діяти в цій ситуації. Володимир Михайлович, я попрошу оцей повторний мій запит відправити на голосування.
Дякую. Шановні колеги, переходимо далі до роботи відповідно до розкладу засідань. Ми зараз маємо заслухати інформацію Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності про дії, що мали місце 14 травня 2003 року у Київському слідчому ізоляторі стосовно народних депутатів України. Прошу уваги. Комітет пропонує такий регламент: виступ голови Комітету з питань законодавчого забезпечення і правоохоронної діяльності Володимира Мойсика до 5 хвилин. Відповіді на запитання - 15 хвилин. Прийняття рішення - 2 хвилини. Будь ласка, Володимир Романович. Я прошу, шановні колеги, ми вчора проголосували, чому ви кричите. Ми ж вчора проголосували, треба було вчора голосувати. Будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! На виконання вчорашнього рішення Верховної Ради України, вчора з 19 до 21 години, протягом трьох годин відбувалося засідання Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. Пане Оробець Юрію, це рішення Верховної Ради доручити комітету заслухати це питання, що було вчора зроблено. Ми заслухали інформацію Генерального прокурора України Піскуна, голови Державного департаменту України з питань виконання покарань Льовочкіна про події, що мали місце 14 травня 2003 року. Було заслухано народних депутатів України тих, що безпосередньо були учасниками тих подій. Це депутати Павловський, Хмара, Кирильчук, Таран, Зубов і інші депутати. Встановлено такі обставини у цій справі: відповідно до рішення Колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 13 травня цього року підлягали звільненню з під варти: Тимошенко, Болюра, Сокольченко і Шаго, які утримувалися в різних слідчих ізоляторах - Київському, Чернігівському і Житомирському. Шаго на підставі судового рішення був звільнений з місць позбавлення волі у місті Житомирі. Троє інших звільнені не були, а навпаки були затримані на 72 години за постановою слідчого у порядку передбаченому статтями 106, 115 Кримінально-процесуального кодексу України за новим обвинуваченням. Як повідомив Генеральний прокурор порушено нову кримінальну справу за неповернення валютної виручки з-за кордону і за підроблення документів. Комітет не давав жодної оцінки правильності затримання всіх підозрюваних, оскільки ці питання не віднесені до компетенції Верховної Ради України. Разом з тим члени комітету одностайно, як ті що представляють опозицію, так і ті що представляють парламентську більшість відзначили, що було грубо проігноровано і не виконано судове рішення щодо звільнення вказаних осіб з-під варти і винні у цьому особи мають бути відповідно покарані. Всі наступні події, відзначає комітет, у всіх трьох слідчих ізоляторах, у тому числі і побиття багатьох народних депутатів, інші неправомірні дії щодо них були спровоковані представниками цих закладів через невиконання судового рішення. Тобто причиною всіх подій стало елементарне ігнорування судового рішення. Особлива увага закцентована членами комітету на не тільки не етичне, а й на нелюдське ставлення працівників цих установ до народних депутатів України. Називалися факти побиття, наїзду автомобілем, придавлюванням гідравлічними воротами і таке інше. Комітет разом з тим відзначив, що інформації станом на 15 травня цього року, тобто на день засідання комітету, для однозначних висновків недостатньо, тому пропонує Верховній Раді України дати таку оцінки цим подіям. Перше. Взяти мою інформацію до уваги, чи до відома, рекомендувати Генеральному прокуророві України вжити термінових заходів до виконання судового рішення щодо Тимошенка, Болюри і Сокольченко. Доручити Генеральній прокуратурі України негайно перевірити причини невиконання судового рішення і факти побиття народних депутатів України та поінформувати Верховну Раду України про результати через наш комітет у вівторок 20 травня цього року Після цього я зроблю відповідну інформацію Верховній Раді. Проект постанови з цього питання вам роздано. Дякую вам за увагу.
Шановні колеги! Голова комітету інформацію свою виклав. Я прошу записатися на запитання. Прошу на табло дати перелік прізвищ народних депутатів, що записалися. Будь ласка, Семинога, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Анатолій Семинога, будь ласка.
Передайте, будь ласка, Зубову.
Зубов.
Спасибо большое. Владимир Михайлович, уважаемые коллеги! У меня вопрос к председателю комитета следующего порядка. Первый вопрос. Вчера на комитете было задано несколько вопросов Генеральному прокурору и главный из них касался судьбы людей, где они находятся сегодня? Они, во-первый, прододжают ставаться под стражей. И, невзирая, на мнение комитета однозначное о том, что решение суда должно быть выпрлнено, я хотел бы услышать ваш ответ. Выполнено на сегодняшнее утро вчерашнее решение комитета и решение Киевского апеляционного суда? Это первый вопрос. Если не выполнено, где эти люди сегодня находятся? Второе. Есть ли информация о том, принятое ли соответствующие меры наказания по отношению к сотрудникам Лукьяновского следственного изолятора тех, которые допускали нарушения Закона о статусе народного депутата и применение грубой физической силы?
Дякую, шановний колего. Станом ось цю хвилину судове рішення у справі не виконано. Де перебувають троє затриманих людей, це питання розслідування справи, і органи, які справу розслідують, зобов’язані повідомити родичів, захисників про місце ув’язнення вказаних осіб. Я такою інформацією не володію. І друге питання "Чи покарані винні у цих подіях?". Ну я вам доповів, що інформації для висновків недостатньо, але ви вчора були присутні на комітеті і почули, що Державний департамент з питань виконання покарань з свого боку і Генеральна прокуратура з свого боку призначили службові розслідування цих подій. Після вівторка я вам буду готовий дати відповідь на ці питання.
Юрій Оробець, фракція "Наша Україна".
Звертаюся не до доповідача, а до Голови Верховної Ради. Шановний Володимире Михайловичу! Стаються антиконституційні дії, нехтування законом і жорстке побиття народних депутатів. Звичайно, можна прикритися тим, що так вчора проголосувала Верховна Рада, але я роблю особисто персонально вам зауваження - так права народних депутатів і так право на Україні не захищають.
Це до мене запитання, я відповім. Я просив би зі мною таким, по-перше, тоном не розмовляти. Ви поки що не прокурор, а я не підслідний. Це перше. Друге. Вчора ми займались цим питанням. Як у вас було бажання, треба було прийти, коли ми зустрічалися з Генеральним прокурором і керівники всіх фракцій і пояснювали. А ознака голосу і тон, і тембр ще не означає ознаку аргументів. Ведіть себе коректно! Будь ласка, наступне запитання. Народний депутат Грязєв.
Прошу передать слово Николаенко.
Станіслав Ніколаєнко.
Ніколаєнко, фракція Соціалістичної партії України. Шановний Володимире Романовичу! Я просто задам питання. Ну як це може бути, в якій це державі таке може бути, що є рішення суду щодо того, що випустити людей з-під варти і воно не виконується?! І народні депутати України змушені були виконувати рішення суду. Навіщо у нас тоді виконавча служба, Міністерство внутрішніх справ і таке інше? Це перше питання. Я думаю, що це просто є СИСТЕМА, бо я хотів би доповнити сьогодні ще одним. Вчора Зарічний суд міста Сум суддя Бондар зняв із реєстрації кандидата, сумського мера, голову Сум Сергія Клочка за те, що той ніби в якомусь році, там, в комсомолі якесь рішення бюро Обкому Комсомолу не виконав. Я хочу сказати те, що робиться в Сумах, те, що сталося навколо ситуації у слідчому ізоляторі, це є свідчення антинародних, антизаконних дій в нашій державі. Так чи ні?
Дякую, пане Станіславе. Ви абсолютно правильно підняли питання про те, що не може мати місце в правовій державі невиконання судових рішень. Ви знаєте це не гірше за мене, стаття 124 Конституції України передбачає, що рішення ухвалюються іменем держави і її обов’язковими для виконання всіма органами. Учора на комітеті постало питання, що визнавати виконанням рішення відносно цих осіб, то у всілякому разі, я вважаю, що ці люди мали вийти за межі слідчого ізолятора, ковтнути глоток повітря, обняти рідних, а потім до них могли бути застосовані всі заходи, які вважає за необхідне прокурор слідчий і так далі.
Ярослав Сухий, будь ласка, фракція Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]].
Дякую. Володимире Романовичу, я не буду торкатися проблематики виконання рішень судів, рішення судів на Україні не виконуються масово, в тім числі щодо повернення, наприклад, заробітної плати. Я як колишній офіцер Внутрішніх військ хочу вас, юриста, запитати. От я собі уявляю, щоб я стояв на місці тих людей, які виконують свій обов’язок. Група народних депутатів України, котрі час від часу шукають собі розваги то в залі суду, то в слідчому ізоляторі. На основі якого нормативного документу вони там перебували? На основі закону про статус народного депутата України чи якихось інших актів? І друге запитання до вас. Так все-таки побиття ким було спровоковано, правоохоронцями чи самими народними депутатами, котрі пройшли в слідчий ізолятор?
Дякую, пане Ярославе. Я вважаю таким чином, що повинні бути покарані як народні депутати, якщо винні в цьому, так і працівники правоохоронних органів чи установи виконання покарання. Але я повторюю ще раз, що підстав для висновки недостатньо. Це перше. І друге. Все ж таки причина всіх подій була у самому невиконанні рішення. Депутати не йшли туди битись, нічого, вони йшли зустріти людей, які мали бути звільнені з-під варти. Але, повторюю, треба з цими обставинами ще розібратись.
Сергій Гмиря, будь ласка, фракція комуністів.
Спасибо большое. Владимир Иванович, у меня такой вопрос. Вызывает сомнения второй пункт предложенного вами проекта - рекомендовать Генеральному прокурору принять экстренные меры и так далее. Ну, понимаете, Генеральному прокурору в данном случае мы инкриминируем не бездействие, а действие. То есть, ситуация не такая, что забыл Генеральный прокурор выпустить тех, кого нужно было выпустить по решению суда. Имело место сознательное нарушение Конституции Генеральным прокурором. И рекомендовать жаловаться тому, на кого жалуешься, по-моему, бессмысленно. В данном случае должна быть, по-моему, необходимо вести речь о том, чтобы рекомендовать Президенту Украины как гаранту Конституции потребовать от Генерального прокурора выполнять законы и Конституцию. Ну, ни к Генеральному прокурору это обращение должно быть.
Шановний колего, дякую за запитання. Комітет виходив з того, що судове рішення, яке ухвалено іменем України, має силу закону. Прокурор здійснює нагляд за виконанням законів. Тому і ми записали йому: "Пане прокурор, розберіться, чому не виконувалось рішення і воно має бути виконане". Ось буквально. Зал може прийняти і інше рішення.
Народний депутат Самофалов, Геннадій Самофалов, група "Демократичні ініціативи", будь ласка.
Самофалов, депутатская группа "Европейский выбор", Партия регионов. Уважаемые коллеги, вообще у меня вызывает часто недоумение проблема, как так - бьют депутата. Ведь у нас с вами в принципе статус, как говорят, вице-премьера Украины. И вот то, что часто происходит, я думаю, что депутаты провоцируют действия, которые совершаются в отношении их. Почему? Потому что солдат никогда не виноват, виноват руководитель. В связи с этим два вопроса у меня. Первый вопрос: вызывали ли народные депутаты, которые там были, руководство - Генпрокурора на место событий, руководителя Держдепартамента по виконанню покарань и вели с ними разговор. Второй вопрос: есть ли очевидцы того, что действительно совершились такие события - побитья и так далее или же это просто заявление депутатов? Спасибо.
Дякую, дякую і вам. Я вам повідомлю наступне. Депутати із фракції Юлії Тимошенко, депутати із "Нашої України", зокрема Юрій Анатолійович Кармазін, протягом вечора і ночі видзвонював керівництво департаменту з питань виконання покарань, до Генеральної прокуратури. І розумієте, що? Знайти когось було важко. Але люди, які були в Чернігові і у Житомирі, привезли і віддали мені в комітет масу актів про те, що рішення не виконувалось і просто-напросто ігнорувалось. І це підписувала секретар судового засідання і працівники установи самої. Тобто вони вживали заходів для того, щоб розв’язати конфлікт мирно. Вони не могли потрапити до керівництва колонії просто-напросто і так дальше. Чи є очевидці? Я повторюю, ми з вами не слідчий орган - хай розбереться прокурор, слідчі і так дальше.
Віктор Розвадовський, група "Демократичні ініціативи".
Дякую, Володимире Михайловичу. Я хотів би для колег, щоб ви не прирівнювали народних депутатів до віце-прем’єрів, бо народні депутати обираються народом. Це так для справки. А слово прошу передати Юрію Кармазіну.
Юрій Кармазін, будь ласка.
Дякую Віктора Розвадовського. Юрій Кармазін, Партія захисників вітчизни, "Солідарність", "Наша Україна". Шановні народні депутати, шановний доповідачу! За зверненням побитих депутатів Волинця, Зубова, Тимошенко я з відома керівництва Генеральної прокуратури виїхав як представник Комітету з питань правової політики для перевірки на місті. Впродовж п’яти годин, повторюю, п’яти годин мене, народного депутата трьох скликань не впустили до народних депутатів, які утримувалися таким чином під вартою. Це ганьба! Ганьба для Державного департаменту, ганьба для Генеральної прокуратури, це перешкоджання моїй депутатські діяльністю, тому що я виїхав у зв’язку із зверненням депутатів про побиття і у зв’язку з тим, що не виконувалося судове рішення. До цих пір ніхто не покараний. Мене бачив прокурор міста, мене бачив начальник департаменту Міністерства внутрішніх справ Савченко. Я вважаю, що заходи, які зараз вживаються Верховною Радою України, вашим комітетом, комітетом з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією, комітетом з питань правової політики, є неадекватними. Тому питання у мене: ви суддя Верховного Суду, ви знаєте. і дуже поважний суддя, як треба, що треба було. От порушені мої права як депутата по захисту інших, перешкоджання моїй діяльності є, наявні ознаки кримінального злочину. Чому не ставиться питання про порушення кримінальної справи по цьому випадку, чому ви розв’язуєте руки Генеральній прокуратурі?
Виключіть мікрофон.
Юрій Анатолійович, ви були присутні на засіданні комітету, і Генеральний прокурор повідомив, що до нього на вчорашній день не надійшло жодної заяви ні від одного депутата про побиття. Вчора інформацію йому передали, і він обіцяв до вівторка чи порушити справу, чи розібратися з тою ситуацією. А заходів на другий день після подій, які сталися, Юрію Анатолійовичу, я думаю, Верховна Рада приймає достатньо. Це події позавчорашнього дня, ну, що ми з вами могли зробити, скажіть?
Михайло Павловський, будь ласка.
Я дякую. Прошу слово передати Юлії Тимошенко.
Будь ласка, ввімкніть мікрофон Юлії Володимирівни.
Шановні колеги народні депутати! Я хочу сказати, що питання йде не про окремих народних депутатів, не про окремих ув’язнених стосовно, яких не було виконано рішення суду. Мова йде про системні політичні репресії, про системну руйнацію законодавчого поля в Україні, про системну руйнацію країни. І ми хотіли наголосити на тому, що якщо навіть народні депутати всіх виконавчих структур, в тому числі і силових, не можуть знайти правди і не можуть добитися виконання рішення, то я хочу, щоб ми з вами замислилися, що можуть зробити прості люди в Україні для того, щоб захистити свої права, якщо представників народу - народних депутатів, б’ють, то зрозумійте, що сьогодні роблять з нашим народом ті ж самі силові структури. Я переконана, що сотні і сотні рішень суду не виконуються, сотні і сотні людей позбавленні можливості захищати свої права. І хочу звернути увагу, що депутат Сухий, який виступав від Фракції СДП(о), яка фактично очолюється Медведчуком, є практично приклад того, як представник силової структури в цій фракції підтримує і невиконання Законів України, і невиконання судових рішень, але ж є різні соціал-демократи [[об’єднані]], наприклад, присутні були вчора на комітеті люди з цієї фракції, які чітко сказали, що так країну будувати неможливо. І тому є різні силові представники, і є різні депутати в кожній фракції.
Питання, будь ласка, сформулюйте.
І всі розуміють, що так жити ми просто не можемо. І питання таке. Скажіть, будь ласка, це питання до керівника комітету. Скажіть, будь ласка, що зараз зробити людям і що зараз робити народним депутатам, які задіяні в цьому конфлікті для того, щоб судове рішення було виконано. Порадьте. Люди сидять, нічого не відбувається, рішення не виконано, Генеральний прокурор вчора був у суді, нічого не зробив. Порадьте, що робити?
Дякую Юліє Володимирівно.
Юліє Володимирівно, така моя порада, вона викладена в проекті Постанови Верховної Ради України. Верховна Рада України має доручити Генеральному прокуророві негайно вжити заходів до виконання судового рішення.
Дякую, Володимире Романовичу, питання вичерпане, час вичерпаний. Шановні колеги, давайте тоді порадимося. Володимире Романовичу, ми зараз будемо ставити питання про прийняття рішення? Шановні колеги, комітет пропонує прийняти постанову сьогодні, оскільки тут терміни записані 20 травня. Зараз, одну хвилинку, коли ми домовимося. Для цього нам потрібно тоді після того щоб підтримати пропозицію комітету, треба включити питання в порядок денний, проголосувати за те, щоб сьогодні прийняти рішення, а потім прийняти власне рішення, тобто три голосування повинно бути. З мотивів, будь ласка, у кого є. Народний депутат Зубов.
Уважаемый Владимир Михайлович, я полагаю, мы рассматриваем исключительно важный вопрос не только для парламента, но и для страны. Может быть имеет смысл сегодня поставить впорос, проголосовать за внесение на повестку дня, но голосовать сегодня в зале очень сложно: вы же видите, что зал полупустой. Поэтому все может закончится, рассмотрение этого важного вопроса, может закончится просто очередной простой формальностью. Давайте подумаем, как выйти из этой ситуации.
Будь ласка, ваша пропозиція. Я пропозицію озвучив комітету.
Я предлагаю это сделать во вторник с утра сразу.
Треба щоб комітет відпрацював постанову відповідним чином. Немає заперечень? Домовилися, дякую. Володимире Романовичу, я прошу вас доопрацювати постанову з урахуванням в обговоренні і пропозицій, які звучали від народних депутатів. Дякую Шановні колеги, переходимо до наступного питання. Звіт Національної ради України з питань телебачення, радіомовлення за 2002 рік. По процедурі, будь ласка, Юрій Луценко.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Я категорично виступаю проти звіту паном Холодом, якому Верховна Рада України висловила свою недовіру і тому сьогодні тут він не може представляти Національну раду з питань телебачення і радіомовлення. Як компроміс, аби пустити його таки на цю найвищу в державі трибуну, я просив би, Володимире Михайловичу, вашої обіцянки, що паралельно після нього виступить голова Слідчої комісії по Національній раді телебачення по всіх брудних справах і корумпованих діяннях, які утворилися там під керівництвом пана Холода. Якщо ви пообіцяєте, що наступним виступить пан Гринів, як голова слідчої комісії, я уступлю неповажаємому мною Холоду цю трибуну.
Дякую. Микола Томенко, будь ласка, ваша пропозиція. Комітет запропонує підтримати, не підтримати. Ми будемо таким чином діяти. Будь ласка, Миколо Володимировичу.
Шановні колеги! Комітет пропонував діяти наступним чином. У нас є 30-ти хвилинний формат звіту Нацради і 15-ти хвилинний формат звіту слідчої комісії. Я думаю, що якщо ми об’єднаємо і зробимо спільне обговорення: три співдоповіді по 5 хвилин від комітету, слідчої комісії, Нацради і спільне обговорення. Ми і в часі вкладемося, і обговоримо одну проблему, і вирішимо конфліктну ситуацію
Немає заперечень.
Немає. Тим більше пану Холоду за 5 хвилин можна розказати яким олігархам він роздав телебачення.
Будь ласка, Адам Іванович Мартинюк, увімкніть мікрофон. Немає портрета, Адаме Івановичу. На трибуну тоді підійдіть.
Дякую, Володимире Михайловичу. Мартинюк, фракція комуністів. Можна погодитися з пропозицією комітету, але при одній мові, Володимире Михайловичу. Звіту спеціальної слідчої комісії сьогодні у нас у порядку денному немає. Якщо ми з цим погоджуємося, то ми повинні проголосувати за включення до порядку денного і тоді слухати обидва звіти.
Шановні народні депутати! Давайте, очевидно, таким чином поступимо. Що у нас буде звіт, власне, керівника Національної ради, співдоповідь голови комітету, і ми попросимо, що з відповідною інформацією протягом 5 хвилин виступив голова комісії, сказав, як вони працюють, які проблеми є, як далі працювати. І це не будемо називати звітом. А потім перейдемо далі. Немає заперечень? Дякую.
Слова надається представнику олігархів Україні Холоду.
Я прошу вас. Прошу, Юрій Луценко. Я запрошую до трибуни голову Національної ради з питань телебачення і радіомовлення Холода Бориса Івановича. Будь ласка, Борисе Івановичу.
Дякую. Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Згідно статті 31 Закону України "Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення" конституційний позавідомчий державний орган - Національна рада України - щорічно звітує у Верховній Раді і Президента, і надаємо щорічний звіт на розгляд Верховної Ради і Президенту, тому це дія законна і не може по-другому розглядатися. Що змінилося за той час, що Національна рада подала звіт до Верховної Ради і до Президента? Які зміни пройшли? Перше. Призначення усіх членів Національної ради від Верховної Ради і від Президента. Зараз у повному складі Національна рада працює, 8 членів Національної ради. Друге. Пройшли вибори першого заступника і заступника голови Національної ради. Першим заступником обрано Понеділка Віктора Івановича, заступником голови Національної ради обрано Шевченка Віталія Федоровича. І третє. Пропозиції щодо створення внесені до Верховної Ради парламентського каналу ми пропонуємо створити такий парламентський канал і рішенням Національної ради зараз відпрацьовується разом з телерадіокомпанією і Верховної Ради. Третє. Зараз іде активна робота по. з комітетом профільним нашим по відпрацюванню чинного законодавства, яке повинно були прийняти у Верховній Раді по закону про телебачення, телемовлення, Закону про Національну раду, інші закони, які на сьогоднішній день потребують доопрацювання. Четверте. Які зміни? Кількість телерадіокомпаній, які ми подавали у звіті, вони у вас є. На сьогоднішній день пройшла зміна і їх збільшилося, на сьогоднішній день їх 884 і добове мовлення теле- і радіо в нашій країні становить більше 8 тисяч 400 годин на добу. І останнє те, що можна було б добавити сьогодні. Якщо хтось вважає, що будь-яке питання на засіданні Національної ради при його прийнятті може лобіювати або приймати сам особисто голова Національної ради або перший заступник, або заступник, або відповідальний секретар, або члени Національної ради, то це зовсім не так. Розумієте, на відміну від міністерств і відомств нашої країни, національні ради 36 статтею виписана спеціальна норма: "Рішення Національної ради вважається прийнятим лише тоді, коли присутні члени Національної ради, проголосувавши або не проголосувавши, підписали рішення Національної. тут же, не виходячи з зали". Ми ось це, так і відбувається. Тому якщо говорити про лобіювання якихось питань, ну це не зовсім так, тому що ті депутати, які були присутні на засіданні, бачили як це приймається. Я дякую за увагу, готовий відповісти на питання.
Шановні колеги, доповідач раніше закінчив, у нас буде можливість більше питань поставити. Я прошу записатися на запитання. 7 хвилин на запитання. Будь ласка, на табло. Михайло Гладій. Потім Олег Білорус буде питання ставити.
Шановний Володимир Михайлович, скажіть будь ласка, чи планує Національна рада оголошувати конкурси на тематичні мовлення в регіонах?
Мушу сказати, що ми вже відпрацьовуємо такий матеріал, і щодо внесення пропозицій на тематичне мовлення в регіонах і в цілому на тематичне мовлення і регіональних, і загальнонаціональних теле- і радіоканалах. Планується такий. Ми запровадили вже і досвід такий є у нас, в деяких регіонах, ми вважаємо, на сьогоднішній день розбудова за 11 років телерадіоінформаційного простору сьогодні вимагає, щоб планувати тематичну розбудову в регіонах, особливо в областях, на містах.
Олег Білорус, будь ласка, фракція Блоку Юлії Тимошенко.
Скажіть будь ласка, що Національна рада зробила для того, щоб запобігти повальній монополізації радіотелепростору в Україні і повальному пануванню режиму похабної реклами в радіотелепросторі? Це перше питання. І друге. Ви говорите вже в котрий раз про парламентське телебачення. Допоки це буде обмежуватися розмовами? Коли це телебачення буде? Дякую.
Я почну з другого питання. Раніше ми не говорили, з моїх уст як голови і членів Національної ради цього скликання ми не говорили про парламентський канал. Виникла проблема і рішення цієї проблеми, останнім часом що ми розбудували, внесені пропозиції членами Національної ради місяць тому до Верховної Ради, до Володимира Михайловича як Голови, і зараз дано доручення Телерадіокомпанії Верховної Ради відпрацювати ці пропозиції і разом з Національною Радою зробити тоді рішення. І рішенням Національної Ради, а потім, мабуть, буде і Верховної Ради, щоб створити супутниковий кабельний парламентський канал для всієї України. Що стосується тих проблем, які раніше при звіті робили зауваження до Національної ради і до мене особисто у 2001 і в 2002 році, то ви знаєте, що на засідання Національної ради ми розглядали це питання, і зараз і Перший канал телевізійний і радіо, національне радіо зараз ведуть трансляцію Верховної Ради у визначений час.
Олексій Козаченко, будь ласка. Є? ГОЛОС З МІСЦЯ. Є.
Ввімкніть мікрофон.
Пане Холод, я не хочу приводити безліч відомих всій України прикладів, я хочу констатувати, о своєю поведінкою як голова ради по телебаченню і радіомовленню ви дискредитуєте свій поважний орган. Крім того, ви цинічно демонструєте свою неповагу до Верховної Ради всією своєю поведінкою. У мене просте запитання: коли це все припиниться?
Дякую. Ви були присутні минулого разу у середу на засіданні особисто при лобіюванні каналу сьомого у місті Одесі, і ви виступали там і бачили, що усі члени національної ради виступили і сказали, що питання, яке ставиться не тільки вами, а усіма на сьогоднішній день, воно слушне, воно буде вирішено. 28 числа воно буде поставлено в порядку денному національної ради і буде вирішувати. Що стосується особисто голови Національної ради, ну, я можу не погодитись з вами, тому що ні голова Національної ради, ні один голова вирішує ці питання. Дякую.
Ярослав Кендзьор, будь ласка.
Володимире Михайловичу, я прошу передати слово депутату Лебедівському.
Будь ласка, Лебедівський.
Дякую. шановний доповідач, моє питання стосується забезпечення права людини, зокрема права територіальної громади на отримання інформації від місцевих органів влади, зокрема через телерадіокомпанії і конкретний приклад по місту Києву. Ситуація з телерадіокомпанією "Київ", чому не виконуються рішення Верховного суду, інших судів по цій компанії і конкретне питання, коли ж все-таки буде це рішення виконано. Дякую.
Дякую. Питання по місту Києву буде, я думаю, вирішено найближчим часом, але буде вирішено, більш того, не так, як воно раніше, а в комплексі. Олександр Олександрович, як мер міста запропонував вирішити його по кабельному крім ефірного телевізійного каналу ТРК "Київ", по кабельному каналу і по радіо FM-частоті. Національна рада прийняла рішення щодо прорахунку і цей вже прорахунок надійшов до Національної ради по FM-частоті для міста Києва [[столиці]], готується рішення Національної ради щодо кабельного телебачення в місті Києві, я думаю, що в комплексі і ефірний, і кабельний, і радіочастота будуть розглянуті для міста Києва ці питання.
Валентина Семенюк. Фракція Соціалістичної партії України.
Семенюк, Фракція Соціалістичної партії. Шановний Володимире Михайловичу, прошу передати слово Юрію Віталійовичу Луценко, моєму колезі.
Юрій Луценко, будь ласка.
Юрій Луценко, Соціалістична партія України. Я звертаюся до вас не як до голови Національної ради, бо очевидно з вашого так званого звіту, що ви просто виконуєте функції самозванця. Я звертаюся до вас, як до секретаря райкому, де на партійному обліку стояв Президент Кучма. Мене цікавить, як вам живеться в тому будиночку, який ви випросили в Кучми і це зафіксовано на плівках Мельниченка, це перше питання. За які заслуги ви його отримали? Друге питання. Ви сказали про розбудову телевізійного простору. Мені хотілося б чути вашу реакцію на слова уже не наші [[народних депутатів України]], а на слова пані Северінсен, яка представляє Європу, яка чітко сказала, що наш телепростір розприділений вашими стараннями неусипними з того будиночку, які вам подарував Кучма міх Медведчуком і Пінчуком. Так от ваша реакція на ці два запитання?
Дякую. Пані Северінсен за три роки нашої роботи у Національній раді, вона нашими словами і говорить сьогодні. Перше питання. Пане Юрій, не вводьте в оману, будь ласка. Я був першим секретарем Жовтневого райкому партій, де й близько не було Кучми. Він в Красногвардійському працював і звідти й пішов. Так що до мене це не відноситься. А будинок, то ж таке. В районі може бути будинок, тут я нічого не можу зробити. Це не правда!
Я прошу!
Я першим секретарем Жовтневого райкому партії працював, а він працював у Красногвардійському. Дякую вам. Він не живе в Жовтневому районі і в моєму районі не був.
Так, Лариса Полякова, будь ласка. Ще друге запитання, будь ласка.
А друге запитання. Пані Северінсен і її пропозиції. Національна рада за три роки цього скликання провела дві міжнародні конференції по упорядкуванню чинного законодавства у відповідності до європейських норм. І це з 2001 року і 2002 року ми запрошували Раду Європи, Європарламент, ініціювали проведення в Україні вперше проведення чинного законодавства і багато пропозицій, які сьогодні надходять від пані Северінсен - це зі слів і з роботи Національної ради. Дякую вам.
Лариса Полякова і потім Олег Білорус, будь ласка. Вже час вичерпано, а просто незадоволений відповіддю наш колега.
Лариса Полякова, фракция "Трудовой Украины" и партии промышленников и предпринимателей. Уважаемый Борис Иванович, сейчас очень много говорится о необходимости борьбы за чистоту эфира. Будьте добры, не могли бы вы коротко проинформировать нас о том, какие именно мероприятия проводились Национальной радой в этом направлении. Я имею в виду опасность появления на телеэкранах порнографии, насилия.
Проблема дуже серйозна в цілому. Я її приводив на минулому звіті, Пам’ятаєте, якщо у 1990 році було три загальнонаціональних теле- і радіокомпаній, і вони мовили в цілому 94 години на добу, сьогодні 884 телерадіокомпаній в Україні мовлять більше 8400 годин на добу. Щоб їх перевірити, промоніторити, то це дуже непроста справа. Вісім разів Національна рада на своїх засіданнях проводили ці слухання і приймала рішення, і останнє рішенні було прийнято по одній з телерадіокомпаній і центральних наших, загальнонаціональних, і по регіональних. Тому приймаються рішення, але сказати, що на сьогоднішній день вирішено питання, на сьогодні я не можу сказати.
Дякую. Шановні народні депутати, я прошу членів Спеціальної комісії з доопрацювання законопроекту про внесення змін до Конституції піднятися на третій поверх залу засідань, де працює комісія. Не всі з’явилися. Будь ласка. Олег Білорус, останнє запитання чи уточнення, будь ласка.
У нас, в парламенті, як у поганому театрі, існує такий режим: одні задають питання, а ті, що на трибуні, або не відповідають, або говорять щось абсолютно невідповідне. Це так, як в Одесі: "На каждый ваш вопрос есть каждый наш ответ. Я поставив питання про вашу відповідальність за тотальну монополізацію радіотелевізійного простору України. Коли і яким чином ви будете діяти для того, щоб розбити цю злоякісну монополію? Друге питання: коли почне діяти в Україні громадське телебачення і громадське радіо, якого чекають громадяни, вільне від порнографії, від цензури і від зомбування громадян?
Перше питання, щодо монополізації. Коли приймається рішення Національної ради про прийняття від тієї чи іншої телерадіокомпанії, то Національна рада проглядає його статутні документи, і всі, хто учасники цієї компанії. Тому визначити згідно 7-ї статті Закону про телебачення і радіомовлення монополізацію при прийнятті документів ми це робимо, але коли визначається проблема в цілому скільки той чи інший господар має каналів теле- і радіо, ми вносимо зараз і просимо, щоб Верховна Рада посприяла. Не співзасновник у телерадіокомпанії, а власник телерадіокомпанії. Тоді буде відомо про що йде мова. Ми разом з Антимонопольним комітетом ці проблеми, які ви піднімаєте по монополізації, відпрацьовуємо зараз, і є таке рішення, депутатський запит був Миколи Володимировича, і ми його відпрацьовуємо разом. Що стосується громадського телебачення і радіо. Члени Національної раді і я, як голова сьогодні, ми згодні на те, що воно повинно бути у країні, але згідно чинного законодавства. Буде закон, буде працювати. Ліцензія Національній Раді буде видана в той час, коли буде заява до цього. Щодо реклами, як ви піднімаєте це питання. Закон про рекламу в першому читанні вже прийнятий. Ми надіємося, що він буде у другому читанні прийнятий, і згідно чинного законодавства Національна рада буде чітко і регулярно контролювати, регулювати це питання. Володимире Михайловичу, шановні депутати, що стосується піднятого питання про тимчасову слідчу комісію. Працювала тимчасова слідча комісія ще і зараз працює, я не можу сказати. Ні голові, ні членам Національної ради, ні апарату Національної ради, 119 чоловік, щодо цього часу не відомо про напрацювання і про матеріали, які підготовлені. Хоча в Інтернеті і в дискусіях вже йдеться про це.
Дякую. Час вичерпано, Борисе Івановичу. Дякую вам. Микола Томенко, голова комітету для співдоповіді має слово. Будь ласка, Миколо Володимировичу.
Шановні колеги! Для того, щоб зрозуміти ситуацію, яка склалася довкола Національної ради, очевидно, треба говорити про стару Національну раду, про перехідний період і ситуацію, яка є тепер. Коли йдеться мова про стару Національну раду, про діяльність якої ми дебатували в цій залі, треба сказати про те, що Верховна Рада загалом не виконала своєї постанови, яку приймала в цій залі, і багато чого не залежало насправді від Верховної Ради. Йдеться про дві позиції. Перша позиція - те, що ми акцентовували увагу на великій кількості незаконних дій і зверталися до Генеральної прокуратури , правоохоронних органів, щоб вони перевірили чи дійсно містилися ознаки корупції в діях Національної ради в період, який ми слухали на звіті минулого року. Саме тому виникла ідея слідчої комісії, і я думаю, що голова слідчої комісії сьогодні скаже про їхню діяльність. Другий аспект невиконання нашої постанови значною мірою теж не від нас залежав, оскільки Адміністрація Президента вирішила по-своєму тлумачити Конституцію і закон про Національну раду і переконувати Президента в тому, що наше рішення про недовіру Національній раді і голові Національної ради є необов’язкове для виконання Президента. На жаль, ми живемо в країні, де Адміністрація Президента керує і тлумачить Конституцію, а не Президент. Був перехідний період в діяльності Національної ради, коли ми оновлювали нашу частину і Національна рада в новому форматі лише приступала до виконання своєї діяльності і вона була далеко не успішною в цей перехідний період. І є останній період, коли ми сформували свою парламентську частину із 4, я вважаю, дуже професійних членів Національної ради, де Президент вніс певні зміни і корективи в свою "четвірку". І цей період, на мою думку, і треба тут з об’єктивністю сказати, ми побачили, що члени Національної ради почали працювати набагато активніше і динамічніше. На сьогоднішній день я повинен сказати, що в частині ліцензування існує розуміння того як приймаються рішення, оскільки присутні члени комітету нашого на цих засіданнях, є обговорення цих питань і останні місяці ми бачимо, що існує тут прогрес в цьому питанні. Однак, на мою думку, уроки старої Національної ради говорять про те, що ліцензування мусить займати 1 відсоток, умовно кажучи, або кілька відсотків з роботи Національної ради. Ключове завдання Національної ради - дивитися як тедерадіоорганізації виконають Конституцію і закони. І тут треба бути об’єктивним і говорити, що Національна рада побоюється, очевидно, власників, побоюється влади для того, щоби змусити канали, перш за все загальнонаціональні виконувати рішення. Я приведу вам один приклад. Є у нас популярні канали, дуже відомі, і ще відоміші, от візьмемо, наприклад, канал "1+1". Згідно ліцензії канал "1+1" повинен транслювати: інформаційні, художні, дитячі та публіцистичні програми. Передачі повинні вестися 80 відсотків українською мовою, 20 відсотків - російською мовою. Канал заплатив за ліцензію як канал суспільно-важливий, фактично як канал суспільного мовлення. Тепер подивіться, сьогодні до нашого парламентського слухання я взяв програму на каналі "1+1", ну як би спеціально, до 16 травня: телесеріал "Русские амазонки", телесеріал "Бандитсткий Петербург", телесеріал "Страсти по-італійські", телесеріал "Все женщины - ведьмы", телесеріал "Русские амазонки" [[повтор]], телесеріал "Менты-4", художній фільм "Крестный отец". Я повертаю вас на що ліцензію отримав "1+1": інформаційні, художні, дитячі, публіцистичні, суспільне мовлення. Оце вам показник того, як загальнонаціональні канали у нас виконують ліцензію. Згідно з чинного законодавства Національна рада оце бере, оце я тільки програму сьогоднішню я їм віддам, на підставі цієї програми вона може попередити канал, а на наступному засіданні забрати у нього ліцензію. Така сама ситуація по всіх загальнонаціональних каналах, де не виконується жодна норма того, що вони обіцяють, коли отримують ліцензію. Тому пропозиція нашого комітету, оскільки ми нарешті сформували Національну раду, нарешті вперше обрали всіх посадових осіб, першого заступника, заступника , почати займатися змістовними суттєвими характеристиками діяльності телерадіопростору, а не говорити і дебатувати лише про ліцензії. Більше того, я абсолютно переконаний, що Національна рада мусить аналізувати і інформаційні програми в сенсі не цензурування, а розуміння того, що є абсолютно очевидні покази моніторингу, коли ми бачимо, що один канал, вибачте, "мочить" двох політиків, інший - інших і так далі. Не видавалися з ліцензії каналам на політичну мочилівку, вибачте. Ліцензії видавались для чогось іншого. Тому я думаю, що Нацрада останні місяці, ще раз кажу, почала працювати. І я думаю, що треба зробити все, щоб вона працювала так, як це пише Конституція і Закон "Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення". А цьому комітет її підтримає. Дякую.
Запитання до нашого колеги, будь ласка, запишіться. П’ять хвилин ми домовлялись. Будь ласка, на табло дайте. Олег Білорус, фракція Блоку Юлії Тимошенко.
Шановний колего, голово комітету! Ви говорите, що тільки останній місяць Національна рада почала працювати. А чому тільки в останній місяць, ви не цікавились раніше? І ще одне питання. У мене дивне враження. Коли формується Національна рада, то діють якісь квоти, кусок - Президенту, кусок - Верховній Раді. Мені здається, що лише Верховна Рада є найвищим форумом прямого народовладдя. І роздавати ресурси Національної ради будь-яким представникам влади - це значить заганяти питання в злоякісний стан. Що ви хочете зробити в цьому напрямку?
Ви знаєте, що я повністю вас підтримую. Я переконаний в тому, що Нацрада повинна була формуватися Верховною Радою. Але, оскільки є Конституція і є закони, в форматі яких ми живемо, де чітко передбачено і спосіб формування Національної ради, і ми в такий спосіб діємо. Ми не тільки дізналися останній місяці, що Нацрада не працювала, а зараз працює, ви знаєте, що ми активно діяли в тому плані, щоб спочатку виконати своє завдання і обрати чотирьох членів Нацради. Ви знаєте, якою довгою боротьба була за четвертого члена Нацради. Парламентська більшість виступала довгий час проти, щоб ми обирали четвертого члена Нацради, це не є таємницею, і максимально блокувала це. І тільки нещодавно Тетяна Лебедєва стала четвертим членом Національної ради. Це відповідно дало нам можливість призначити, точніше обрати першого заступника і заступника. Тому все, що стосується Верховної Ради. я вважаю, що ми робимо. Є проблема Адміністрації Президента, яку я сказав. На жаль, от ми не відчуваємо там підтримки, причому мене це дивує, бо відповідаючи на другу вашу частину, вони вже все поділили насправді. Тобто вони дали можливість уже попрацювати Нацраді, тому що весь телерадіопростір уже Адміністрація Президента і так поділила.
Будь ласка, Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників вітчизни, "Солідарність", "Наша Україна". Шановний Микола Володимирович, обставини передання ефіру телекомпанії "Ера" на "УТ-1" це є грабіж серед білого дня. По цьому факту ні Генеральна прокуратура України, ні ваш комітет, хоча ми вже піднімали з цієї трибуни, не вжили заходів, ні Національна рада. До речі, для справедливості треба сказати, що єдиним, хто тоді упирався, був якраз Холод, хто упирався розбазарити державне майно. Він тоді якраз упирався, це справедливо треба сказати. Які заходи зараз вживаються для того, щоб награбоване було віддано народу, повернуто? Хай "Ера" собі на інших каналах, а на "УТ-1", це - національний державний канал, і грабувати його просто так не можливо. До речі, і по якості теж виступають люди, зокрема з Придністров’я. вони навіть відключати зараз хочуть із-за низької якості, яка там десь була в цьому випадку.
Я повністю підтримую вас. Вихід тільки один, я дуже добре знаю цю ситуацію, - це якнайшвидше ухвалення закону про створення суспільного телебачення на базі "Першого національного". "Перший національний" на сьогоднішній день розділений тільки між "Ерою", шматок є в "Ери", шматок є в обласних телерадіокомпаніях. До речі, незаконне рішення абсолютно - зігнати обласні телерадіокомпанії з "Інтера" і поставити на "Перший національний". Значить, є порядку за нашими даними, на "Перший національний" є порядку сорока студій, які там повклинювалися туди. Фактично "Першого національного" каналу не існує, так, це правда сказать треба. Тому треба приймати якнайшвидше закон про створення суспільного телебачення, наводити там порядок і робити загальнонаціональний канал, фактично, знову, з самого початку.
Ольга Гінзбург, будь ласка.
161-й виборчий округ Конотопський, Гінзбург, фракція комуністів. Шановний Миколо Володимировичу, скажіть, будь ласка, я от так часто думаю: весь народ України, він знає, що проблеми на телебаченні і радіє є дуже великі, тому що вони не впливають на формування особистості в Україні. Ми не можемо виховати покоління нове, яке єсть. Ну, ми його просто губимо, це всі розуміють, і в селі, і в місті - скрізь. Ми розуміємо, депутати. При одному Прем’єр-міністрі, який одну політичну партію представляв, було те саме, при іншому, при третьому. І все одне і те саме. Я вам скажу, в 90-х роках, коли показували фільми про утенка Скруджа, "Дядюшка Скрудж", і в цих доларах ці купалися, я весь час не могла зрозуміти, а для чого це робиться? А зараз мені зрозуміло, ну, то вони роблять на зло нам, як би гублячи нашу країну. Чому ми не можемо нічого зробити, не можемо показати найкращого хлібороба, не можемо показати хорошого працівника якось там сільського господарства там? В чому справа? Я собі думаю: а є органи, які відповідають за безпеку країни. Чому? Дякую.
Ну, відповідь дуже проста: тому, що ці органи не відповідають за інформаційну безпеку і не виконують свої повноваження і відповідні органи, які це роблять у виконавчій владі, вам дуже добре відомі, починаючи з віце-прем’єра з гуманітарної політики, і закінчуючи всіми рештами структур. Тому в нас рецепт один, ви знаєте: треба міняти політичний режим, і тоді органи, можливо, будуть працювати краще. Просто час уже виходить, я один ще фрагмент хотів сказати, його забув. Взагалі тут ситуація дивна зараз у нас, тому що виглядає таким чином, що опозицію звинувачують в тому, що вона не хоче допомагати телерадіоорганізаціям, організовує інформаційні війні і так далі. Я хочу зробити тут офіційну заяву і для протоколу, і для влади, і для Ради Європи, що в Україні відсутні будь-які інформаційні війни. Просто в Україні, як каже один гарант, опозицію б’ють інформаційною дубиною по голові, і це називається "мочиловка", з цього ж теж персонажу, а опозиція пише заяви про тести і вказує владі, що треба виконувати закони. От якби проблема лише в тому, вихід лише один, поки не зміниться цей політичний режим і думання цього політичного режиму, тому що віце-прем’єр у нас займається зараз отримуванням, сьогодні в вчора, собі чергового звання члена-кореспондента Академії наук за досягнення, а він же не займається українською культурою чи чимось іншим. Так само і інші структури, тому все зрозуміло.
Валентина Семенюк.
Семенюк, фракція Соціалістичної партії. Шановний Миколо Володимировичу. Таке питання до вас. Як відомо Верховна Рада проголосувала недовіру пану Холоду. Відповідно було подання до Президента, яка ж відповідь все ж таки надійшла. Це перше питання. І друге. Сьогодні під грифом "таємно" і не підлягає опублікуванню видаються Укази Президента, де проходить приватизація державних об’єктів, в тому числі і каналів телебачення. Як ви дивитесь на це, чи відомі вам такі укази і чи знає про це ваш комітет. Дякую.
Ви знаєте, що ми живемо у тій країні, де листи від Президента пише Медведчук, тому Президент не пише нам листи поки що, і ми отримали, і Голова Верховної Ради кілька листів від Голови Адміністрації Президента, який каже, що він як юрист вважає, що Конституція і Закон "Про Національну раду" дає підстави йому не виконувати рішення Верховної Ради. Я знаю про те, що Голова Верховної Ради неодноразово звертався до Президента про те, що постанова наша вивірена, Науково-експертна рада підтверджувала правомірність нашої постанови, я неодноразово це обгрунтовував, така ситуація. Формальної відповіді Президента ми взагалі не отримали, а є відписки або листи від Медведчука, який каже, що цю постанову не будемо виконувати. Що стосується приватизації, то зараз є серйозна проблема і ми ближчим часом цю почуємо проблему. Тобто я сказав, що вже практично все переділили два клани, але ще проблема з Донецьким регіоном. Зараз вже прорахували частоти і очевидно ключова новизна теперішніх місяців буде теж Національну раду "додушувати", щоб телерадіокомпанія "Україна" в найближчий час отримала одним махом 30 або 40 ліцензій і стала ще одним загальнонаціональним каналом, тому що Донецьке угрупування поки ще немає загальнонаціонального каналу. Така сама ситуація в регіонах. Зараз в основному перерозподіл йде в регіонах. Тому загальнонаціональний телерадіопростір в основному поділений і тепер буде остаточно доділятися просто в регіонах. Ми знаємо цю інформацію і, на жаль, це та ситуація, коли ми знаємо але зробити нічого не можемо.
З процедури Олег Тягнибок, будь ласка. Тільки давайте з процедури.
Дякую, Олег Тягнибок, "Наша Україна". Я хотів, власне, поки Микола Володимирович є на трибуні, я хотів вас запитати, наскільки ваш комітет, очолюваний вами оцінює діяльність Львівського регіонального телебачення, яким фактично керує політична структура, більше того, який займається абсолютно антиконституційною діяльністю, обмежуючи безпосередньо можливості депутатів Верховної Ради України. Я, в принципі, говорю особисто про себе. Ви знаєте про той приклад, коли в лютому місяці маючи згідно Конституції можливість 20-хвилинного виступу на телебаченні, я зробив відповідний запис, але одноособово представники СДПУ(о) які керують регіональним телебаченням, фактично обрізали цей ефір. Більше того, ще один момент.
Це не по темі, виключіть мікрофон, будь ласка.
Я коротко скажу, Вихід є таких: звичайно по факту обласні телерадіокомпанії підпорядковані в нас Держкомітетом з телебачення і радіомовлення, який очолює Іван Чиж. Я звернувся до нього і так розумію, що нічого там не відбудеться і нічого не зміниться від цього. Є у нас закон, який ми прийняли і Президент підписав і дає визначення цензури і кримінальної відповідальності. Я буду звертатися, і ви можете так само звертатися до Генерального прокурора про відкриття кримінальної справи стосовно посадових осіб про перешкоджання і застосування цензури. Таких випадків ми маємо по всіх регіонах і, до речі, от остання історія, Георгій Крючков мені передав про свої теледебати з послом США на "1+1", і я так само Георгію Корнійовичу запропонував звертатися і відкривати кримінальну справу по факту цензури.
Дякую. Калетнік, будь ласка, з процедури.
Я дякую, шановний Володимире Михайловичу, сподіваюся що я дійсно висловлюся по процедурі. Я хотів би повернутися саме до того, яким чином ми проводимо обговорення і подачу запитань ми, народні депутати. І тому я десь підтримую двох своїх колег, які вчора весь час повторювали: де я знаходжуся, куди я попав? Спасибі, депутате Черняк. Ви розумієте, що дехто собі вже приватизував право розпоряджатися залом Верховної Ради, центральною трибуною, як своєю власною. І тому так, як ми ведемо себе по відношенню до тих, хто знаходиться на трибуні з міністерств, з відомств, мене це якимось чином не тільки шокує, а і принижує. Я хотів би внести пропозицію, Володимире Михайловичу, що нам все-таки потрібно повернутися до вироблення якогось кодексу честі поведінки народних депутатів. Бо мені дуже хотілося б підтримати побитих депутатів із фракції Юлії Тимошенко, першим питанням, яке ми сьогодні розглядали, але, згадуючи вчорашню поведінку народних депутатів цієї ж фракції по відношенню до центральної трибуни і до Президії і сьогоднішню поведінку депутатів, я не можу повірити, що це потрібно зробити нам залом. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Ігор Гринів.
Пане Голово! Шановні депутати! Члени Національної ради та гості! Історія тієї конфліктної ситуації, що склалася у взаєминах між Верховною Радою України і Національною радою з питань телебачення і радіомовлення має свою логіку і своє безпосереднє правове, політичне і особистнісне підгрунтя. Своє завдання наша комісія вбачала в тому, щоб гранично об’єктивно, але і прискіпливо, детально розібратися в діяльності підзвітної Верховній Раді органи державної влади та знайти документальне підтвердження або спростування численних претензій і звинувачень, що були висловлені на адресу його керівництва протягом останніх років. Перші серйозні зауваження виникли у депутатського корпусу ще при розгляді Верховною Радою України минулого скликання звіту Національної ради з питань телебачення і радіомовлення за 200 рік. В тім численні зауваження, вимоги парламентарів щодо вдосконалення роботи Нацради, припинення її керівництвом порушень зловживань не були почутими і не дали практичних результатів. Тому вже Верховна Рада нинішнього скликання 4 липня 2002 року при розгляді чергового звіту вже 2001 рік прийняла досить категоричні пункти резолюції. Цей звіт не був також затверджений, голові Національної ради Холоду було висловлена недовіра, а повноваження представників парламенту в раді було достроково припинені. Треба ще раз нагадати, що Президент України досі не відреагував на цю постанову, а глава Адміністрації Президента України кваліфікує рішення Верховної Ради стосовно дострокового припинення як такі, що не відповідають Конституції та законодавству України і, відповідно, не можуть бути виконані Президентом України. Тому, зважуючи на численні, а в окремих випадках систематичні порушення законодавства, прав фізичних та юридичних осіб можливе подальше загострення ситуації з ліцензуванням 28 листопада 2002 року, відповідно до статті 89 Конституції України, була створена наша тимчасова слідча комісія для розслідування діяльності Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення протягом 2000-2002 років. Цією ж постановою мене було обрано головою цієї слідчої комісії. Крім резонансних справ, пов’язаних з ліцензуванням компанії і розподілом радіочастотного ресурсу належало перевірити достовірність інформації про факти корисливих дій, інших зловживань членів Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, а також проаналізувати та дати правову оцінку діяльності глави Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення Бориса Холода, який продовжує розпоряджатися фінансово-матеріальними цінностями Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, приймати рішення від її імені. До складу комісії було обрано 14 народних депутатів України представників різних фракцій, груп і позафракційні. Робота комісії була організована за декількома напрямками: правовим, організаційним, політичним, програмного наповнення. Правовий напрямок передбачав вивчення і аналіз всіх спірних справ між телеорганізаціями і Національною радою. Організаційний - організацію роботи самої комісії, взаємодію з підрозділами Національної ради. Політичний - дослідження впливу владних структур і високих посадовців на прийняття рішень Національною радою. Програмного наповнення - вивчення відповідності ліцензійних документів законодавства України. Головним завданням для себе комісія обрала роботу з документами. Це надало комісії можливість здійснити прискіпливий аналіз підзаконних актів Національної ради і звітів, вивчити скарги керівників телерадіоорганізацій, проаналізувати рішення, уникнути суб’єктивних і упереджених свідчень як членів, так і працівників апарату Національної ради України, представників телерадіоорганізацій. Всього за час роботи комісією опрацьовано 18 томів протоколів всіх засідань Національної ради за 2 останні роки, за 3 місяців комісією вивчено більше 40 ліцензійних справ телерадіоорганізацій. До комісії звернулося більше ніж 30 телерадіоорганізацій зі скаргами на незаконні дії щодо них з боку Національної ради під час проведення конкурсного відбору ліцензування. Необхідно відзначити, що працівники апарату Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення з розумінням поставилися до роботи комісії. Хоч із запізненням, але комісії були надані всі необхідні нам матеріали. Інформація про саму роботу і зміст роботи нашої слідчої комісії місяць назад надійшла у Секретаріат Верховної Ради і Голові Верховної Ради. На жаль, досі в порядок денний не включений звіт Тимчасової слідчої комісії і не розглядається це питання на Верховній Раді. Більше того, існує лист, підписаний Борисом Холодом, який, я - вибачте за вільну трактовку - спробую його розцінити як спосіб звернутися за захистом до Президента України і він просить створити таку ж комісію, робочу комісію у Верховній Раді, я думаю, що це похвальне в даному випадку рішення, але до того часу не розглядати у парламенті питання про інформацію Тимчасової слідчої комісії на пленарному засіданні Верховної Ради України. Я вважаю, що цей лист не є достатньою підставою для того, щоби зняти з порядку деного Верховної Ради розгляд звіту тимчасової слідчої комісії, створеної Верховною Радою. Я дуже дякую.
Дякую. Ще запитання, ви ж не тікайте, мабуть, запитання до вас будуть, будь ласка. Є запитання? Запишіться будь ласка, п’ять хвилин. На табло, будь ласка. Тарас Чорновіл.
Прошу дати Ігору Осташу.
Ігор Осташ, будь ласка.
Шановний пане доповідачу, у запитаннях народних депутатів України дійсно, звучала серйозна стурбованість щодо монополізації українського телерадіоефіру. І це дійсно так. Тому що, як за висловом одного з депутатів, дійсно, ефір поділений між Медведчуком і Пінчуком. На жаль, у відповіді пана Холода ми почули фразу, яка вже повторюється кілька місяців, мовляв, що ми не можемо говорити про реальне дослідження монополізації телерадіопростору, тому що законодавство не передбачає, скажімо так, чіткої кваліфікації власників телеканалів, а є тільки співзасновники. Тому з вашої точки зору, все ж таки чи може тут Верховна Рада України серйозно втрутитися і навести порядок з монополізацією українського телерадіопростору? Щоб нарешті наш глядач був звільнений від страшних телепередач, які вбивають честь і гідність громадянина чи калічать наших дітей? Дякую за увагу.
Дякую за питання. Я хотів би ще раз повернутися. Для цього Верховна Рада і створювала такі органи як Національна рада з питань телебачення і радіомовлення і надала йому дані повноваження. Я думаю, що більше треба вивчати досвід Антимонопольного комітету в даному, конкретному випадку. Але загальна моя оцінка така - що Національна рада в повну міру свої функції з цього питання не виконує, щоб не сказати, що даним питанням фактично реально не займається. І думаю, що ця функція, таки не можна підміняти органи, звичайно, для цього ми і створили Національну раду. І треба зробити, що в наших силах, щоб ця Національна рада виконувала свої повноваження.
Валентина Семенюк, будь ласка, фракція Соціалістичної партії України.
Семенюк, фракція Соціалістичної партії. Шановний колего, я хотіла б задати два питання. Скажіть, будь ласка, чи аналізувала комісія все ж таки, хто і на якому каналі має безпосередньо сьогодні власність, тобто тому що ви, як член комісії, бачите, що спостерігається дуже гарна у зв’язку з тим, що не працює фондовий ринок, використовується дуже гарна така тенденція - це подарування олігарх олігарху або, вірніше, дарування за те, щоб мовчали по якомусь питанню, щоб ніхто не знав, хто якою вартістю акцій володіє? Чи аналізувалось це комісією? І друге. Чи відслідковувалось все ж таки, чи може сьогодні комісія сказати щодо кількості часу, про яке говорив пан Томенко, яке виділяється для представників політичних партій опозиції і представників більшості? Тому що фактично сьогодні такого аналізу ніхто не робив. Чи аналізувала це комісія? дякую.
Ми аналізували. Моніторинг всього простору зробити нами, звичайно, не було в силах, але ми аналізували ті документи, які були зроблені під час виборчої кампанії, коли цей моніторинг здійснювався дуже прискіпливо різними організаціями. Звичайно, що можна представити ці матеріали на розгляд Верховної Ради, і ми, очевидно, це зробимо, але є, так би, ще одна ситуація, яку ви повинні розуміти - сьогоднішній мій виступ не є звітом слідчої комісії, і тому в звіті слідчої комісії ми детально би могли на цьому питанні зупинитися. Стосовно самої структури власності і питань з цим зв’язаних, а фактично зв’язаних із наступним більш серйозним кроком - це цензурою, відповідною цензурою на телеканалах, то на сьогоднішній день я можу сказати що до слідчої комісії надходили скарги про те, що на більшості каналів взагалі припинено прямий ефір і на сьогоднішній день більшість передач після того, як записується, переглядається в якихось не відомих навіть журналістам органах, повністю іде перегляд всього ефірного простору. Такі скарги на наше ім’я надходили.
Так, Челноков, фракція комуністів.
Прошу передати слово Соломатіну.
Юрій Соломатін, будь ласка.
Спасибі. Юрій Соломатін, фракція комуністів. Система стримування і противаг різних гілок влади, вона у всій красі проявила свої недоліки саме і в цому питанні - питанні керівництва так званою начебто Національною радою з питань телебачення і радіо. Скажіть, будь ласка, на вашу думку усі ті недоліки, про які йшлося, вони належать безпосередньо виконуючому обов’язки Президента України громадянину Кучмі чи взагалі президентській галці влади як такої. Якщо Кучмі, тоді відоме гасло "Кучму - геть!", і після цього це питання вирішується. Якщо президентській гілці влади взагалі, то її треба усувати тоді взагалі, про що неодноразово проголосила Комуністична партія України. Яка ваша позиція і яка ваша думка з цієї точки зору, стосовно цієї проблеми? Дякую.
Дякую і вам. Але я хотів би сказати, дійсно, свою думку. Я думаю, що проблеми є значно глибші, і я метастази є значно глибші в цьому нашому суспільстві, які, звичайно, мають, в першу чергу, єдиний правильний корінь - політичний. Треба, дійсно, міняти відносини політичні в суспільстві, міняти підходи до основних демократичних принципів. На сьогоднішній день, я вважаю, що Україна саме в цьому питанні стоїть значно, скажемо так, повернулася назад навіть від тих здобутків, які були зроблені за останні роки адмініструванні цієї адміністрації.
Так, дякую, час вичерпано. Сідайте, будь ласка. А, ну, ладно, Оробець, щоб ми вже порозумілися нормально. Будь ласка, ще одне питання, Юрій Оробець порушує. Побудьте на трибуні.
Шановний колего, рік тому, коли був звіт Національної ради, висловлювалися такі основні претензії. В засобах масової інформації, зокрема телебачення, проходить шельмування Верховної Ради, як політичного органу і приниження його значення для українського суспільства. Вводяться елементи цензури на прізвища конкретних політиків і дуже погане ставлення до української мови, нехтується Закон "Про державність української мови", аналізуються рішення Нацради, як ви оцінюєте, чи приймалися протягом цього року ефективні міри, щоб виправити саме ці питання, які були дуже болючі.
Дякую. Я думаю, що за останній рік, це не було предметом безпосереднього дослідження роботи нашої слідчої комісії, але Національна рада зосередила в основному над видачею ліцензій і я думаю, що там певний поступ зроблений. У мене складається враження, що саме в тих питаннях, які ви надали є велика прогалина в роботі і теперішнього складу Національної ради.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Переходимо до обговорення, ми домовлялися 10 хвилин. Юрій Кармазін. Висвітіть на табло, будь ласка, перелік прізвищ. Юрій Кармазін, будь ласка, підготуватися Артеменку.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна", "Солідарність". Шановні народні депутати, шановний український народе! Питання, яке ми сьогодні обговорюємо надзвичайно важливе для подальшого розвитку демократії в Україні і взагалі для існування української держави. Тому я вважаю, що ті зауваження, які прозвучали і ті критичні положення, які прозвучали, вони мають бути реалізовані. Реалізовані тільки можуть бути коли у нас буде спільна воля і дуже швидке прийняття рішень. Ми дуже багато говоримо про прийняття Закону "Про громадське телебачення". Ми дуже багато говоримо про те, що в регіонах відбувається. Той приклад, що УТ-1, сьогодні фактично, національний канал розкрадений на очах у всієї громадськості і розданий дрібним компаніям, і крупним компаніям, таким як "Ера" свідчить про те, що у нас в державі панує олігархічний режим. Вчора, 15 травня, в Одесі близько 23-х годин, підходячи до свого дому був по-звірячому побитий юрист, єдиної незалежної в місті телекомпанії "Одеса-плюс", яку намагалися закрити, Мізін Олександр Петрович. В цей час він перебував у вкрай важкому стані, дай Боже, щоб був здоровий. Про те, що це не побутовий злочин, а політичне замовлення, свідчить той факт, що нападники відібрали у нього документи телекомпанії. У цьому зв’язку я зазначаю, що телекомпанія "Одеса-плюс" переслідується людьми наближеними до Одеського міського голови Руслана Боделана, який повністю узурпував телебачення там, я не мав жодного виступу по одеському телебаченню, жодного: і під час виборчої кампанії, і зараз. Ця хунта узурпувала владу і сьогодні знищує людей. Генеральний прокурор не вживає заходів про взяття під варту цих людей. І сьогодні Козаченко виступав з приводу того, що іншим кампаніям не дають, і такі самі перешкоди робляться. По Одесі ситуація просто кризова. На компанію "Одеса-плюс" подані позови до суду з величезними матеріальними претензіями, задоволення яких може і розорити. Позив подавав ідеолог Боделана Григорій Кваснюк і близький до міського голови підприємець Сергій Демидов. Стосовно останнього, то він балотувався в депутати міської ради, а коли виявили що люди за нього не проголосували, ввірвася в приміщення виборчої дільниці, побив жінку - заступника голови дільничної виборчої комісії і справу прикрили і закрили, і прокуратура також мовчить, і міліція мовчить, а народ каже: а що ж це відбувається? Так от, шановне керівництво Національної компанії, Борис Іванович, і інші. Я вас прошу, перегляньте все що робиться. Іде узурпація влади, люди не розуміють, що відбувається. Поновіть контрольні повноваження ваші, поновіть права народних депутатів, бо ті приклади, які сьогодні вже наводилися, і ті приклади, як я говорю - це є придушення демократії, а Національну раду ми створювали і передбачали, саме для того, щоб вона якраз проводила в життя демократичні принципи і засади. Дякую.
Юрій Артеменко, підготуватися Володимиру Черняку. Юрій Артеменко, фракція "Наша Україна".
Спасибо. Уважаемые коллеги, я буквально несколько слов с самого начала работы в Верховной Раде и в комитете, я был делегирован комитетом курировать работа Нацсовета по телевидению и радиовещанию. Поэтому я вам могу сказать, что я вот вместе с Национальным советом и вместе с вами прожил вот этот период от того времени и до сего времени. И могу вам сказать, что в деятельности Национального совета, на мой взгляд, есть определенный прогресс. В первую очередь о связан в коренным изменением самого состава членов Нацсовета. Шесть человек поменялось, пришли представители различных политических сил, давалось это все достаточно тяжело, но в итоге мы имеем сейчас состав, который отражает действительно настроение Верховного Совета и представителей оппозиции, которые занимают руководящие посты в Нацсовете и уравновешенность. Но я хотел бы сказать несколько слов, я вчера, к стати, голосовал свято уверенный в то, что наш Нацсовет на сегодня уже гораздо лучше, чем тот, который был в 2002 и тем более 2001, 2000 году, я голосовал за законопроект Пустовойтенка и Луценка, потому что, если бы такой орган, как Нацсовет существовал в сфере телекоммуникаций, наверно, нам легче было бы разруливать те ситуации. Я хотел бы несколько, обращаясь сейчас к членам Нацсовета, нарисовать тех проблем, которые существуют, и о которых говорили мои коллеги. Во-первых. Наш комитет принял решение поддержать отчет Нацсовета за 2002 год. Решение, я скажу сразу, давалось нам достаточно трудно, потому что, если сравнивать начало 2002 года и конец 2002 года, дистанция огромного размера. Но последняя динамика последних месяцев показывала о том, что есть определенный прогресс. Мы считаем сейчас главной задачей, которая есть. Первое. Разрулить, наконец, проблему , которая существует в Киеве по телерадиоканалу "Киев". То, что вы ею занимаетесь, это хорошо, но несмотря на все это ваше желание и стремление, проблема не разруливается, на мой взгляд, свидетельствует только об одном - об отсутствии смелости у вас принять то решение, которое, уже сами знаете, как оно должно быть принято. Второе. Наконец заняться, действительно, мониторигом телевизионных каналов. Потому что когда я смотрю в отчете, что в прошлом году Нацсовет принял санкции, это подается, как достижение, к шести телерадиоканалам, радиоканалам ну по сути дела областным. И в то же время мы видим какой беспредел творится на общенациональных и на других и какие санкции применяются, предупреждения в лучшем случае, это просто по меньшей мере смешно. Третье. Кабельное телевидение. Давайте уже перейдем, наведем порядок на этом рынке. Вы знаете как. Со своей стороны комитет будет вносить законопроект о телевидении и радиовещании, где мы эту норму предусмотрим, но уже сейчас у вас достаточно полномочий для того, чтобы навести порядок. Следующее. Разгрести завалы 2001, 2000, 1999 года. И не ждать, когда будет принято решение следственной комиссии или решение Верховного Совета, у вас сейчас достаточно полномочий и не надо кивать на суды, чтобы принять и вернуть те каналы, которые были незаконно или вами, или судами лишены. И наконец. Наладить отношения с Верховной Радой и с депутатами. Мне просто, знаете, стыдно и противно, когда я вижу как уважаемого депутата Казаченка, он не может прорваться на прием к председателю Нацсовета и завтра мы будем голосовать за или уже проголосовали за депутатский запрос; когда не отвечаются на письма депутата Билозир и других. И последнее мое предложение уже к Владимиру Михайловичу. Володимир Михайлович, предложение нашего комитета - принять отчет за 2000 год к сведению. Но и второе предложение. Давайте мы все-таки заслушаем отчет следственной комиссии, потому что , если чем дольше мы будем оттягивать его ничего с этого хорошего не получится. Спасибо.
Дякую. Володимр Черняк, будь ласка.
Шановні народні обранці! Володимир Черняк, фракція "Наша Україна", Українська народна партія. Чи є Національна рада з питань телебачення і радіомовлення національною? Чи телепростір України національним? Питання риторичне. Ні. Нехтуються національні інтереси, національні цінності, національна культура, державна мова. 20-30 відсотків на телеканалах української мови, нехтується закон про державну мову. В Україні і відсутня національна інформаційна політика і це, мабуть, головна вада. І тому по суті телепростір не є національним. А це, звичайно, вина не тільки і не стільки Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, це вина і Президента, і уряду, і парламенту, нам потрібно сформувати національну інформаційну політику і послідовно її здійснювати. І це є, до речі, основним критерієм діяльності Національної ради, наскільки успішно вона здійснює національну інформаційну політику. Розподіл телепростору перетворився на його розпродаж, фактично Національна рада займається розпродажем. Ринок. Я розумію, ринкові відносини вони потрібні, вони неминучі, але не в тих спотворених формах, в яких вони у нас існують. Тут всі говорили, що у нас олігархічний простір, я б сказав, що він є олігополічним, олігополія існує, коли між олігархами, які створюють олігополію, розподілений цей телепростір. Регіональне телебачення узурповане місцевою владою і знаходиться під п’ятою у неї. Загальнонаціональні канали не виконують умови ліцензій. Національна рада не слідкує за цім. Ось в чому, до речі, якщо вже говорити про її вину, полягає її вина, чому не дотримуються національні канали умов ліцензії. Ви повинні контролювати і вимагати від них, щоб вони їх дотримувалися. Громадське телебачення і громадське радіо відсутні. Практично я не знаю країни, більш-менш цивілізованої, де б не було його. Парламентське телебачення відсутнє в Україні. Реклама займає дуже багато обсягів, нав’язлива. І, нарешті, страшне явище - цензура. Цензура існує в багатьох формах. Зокрема в зникненні прямого ефіру. В 1989 році, в 1990 році при режимі комуністичному я мав можливість будь-коли вийти в прямий ефір, виступав. Зараз такої можливості немає ні в кого із нас. Тільки у тих, хто визначений владою, той може отримати прямий ефір. Це абсолютно ненормально. Адміністрація Президента контролює цей процес. Я думаю, нам треба захистити Президента від Адміністрації Президента.
Дякую, Володимир Кирилович, час вичерпаний.
Свободу - слову! В слові - свободу! Дякую.
Шановні колеги, час вичерпано для розгляду цього питання. На завершення просить слово Борис Іванович, будь ласка.
Дякую, шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Дійсно, з тих зауважень, які робились в 2001 році і в 2002 році при звіті Національної ради, дуже багато виконано Національною радою. І саме основне - що проведено у відповідність до вимог чинного законодавство розробка положень, нормативних документів у Національній раді, як цього потребує сьогодні чинне законодавство. І ми до., Микола Володимирович про це говорив, але зараз усі положення, нормативні акти, які зараз розробляються, узгоджуються з профільним комітетом. І ми разом відпрацьовуємо постійно ці документи. Ну що, на жаль, можемо сказати, у вересні минулого року положення про ліцензування Національна рада подала і комітет затвердив у жовтні минулого року. Але до цього часу, Олександр Володимирович, нам допомагає, він обіцяє, що на наступному тижні вже буде це положення, і ми будемо працювати по ньому. Інші нормативні акти ми теж намагаємось так, щоб вони були відпрацьовані разом з профільним комітетом. Що стосується матеріалів, документів, які приймає Національна рада. Я можу тільки сказати пану Гриніву, я вдячний за таку розмову і.
Я думаю, що це ви можете, Борис Іванович, ви можете вдвох зустрітись і сказати, що ви думаєте, а тут Верховна Рада.
В цілому розмова сьогодні у Верховній Раді, я думаю, що ми розглянемо на засіданні Національної ради, приймемо узгоджене рішення, і я дякую усім за розмову сьогодні на засіданні Верховної Ради.
Я дякую вам також. Шановні колеги, очевидно те, що у нас ця розмова відбулася, вона потрібна. Я думаю, позиція в парламенті одна - щоб Національна рада була загальнодержавним органом, який відбиває загальнодержавні інтереси, загальносуспільні позиції і потреби. І це дуже добре, що сьогодні узгоджується міжнаціональною радою і профільним комітетом проекти законів. А якби ще рішення спільно приймались, у нас велика ж відстань між законодавчою базою і практичною діяльністю. То нам сьогодні більш важливо, щоб прозорі наші спільні були рішення. Я думаю, тоді все у нас буде нормально. Я прошу комітет подивитися ще раз на проекти рішення. Якщо буде потреба, доопрацювати його з урахуванням обговорення з тим, щоб ми в четвер прийняли відповідне рішення за результатами звіту національної ради. Немає заперечень? Дякую.
Шановні колеги, можливо б, ми не робили перерви, а о 13 годині одразу перейшли б до "Різного", а зараз розглянули ряд питань? Дякую. І ще хочу раз порадитись. У нас є два законопроекти - 2002 і 2043. То можна нам, щоб ми їх зразу і доповідали, і обговорювали? Ми б трохи зекономили часу. Немає заперечень? Тоді оголошуються до розгляду проекти закону про внесення змін до Закону України "Про виконавче впровадження", закону про внесення змін до законів України "Про державну виконавчу службу" та про виконавче впровадження. Я запрошую до доповіді міністра юстиції України Лавриновича Олександра Володимировича. Я прошу звернути увагу, шановні колеги, що коли записано, що доповідає міністр юстиції, він завжди доповідає особисто. Прошу дуже коротко.
Шановний пане Голово, шановні народні депутати України! Формат доповіді по двох законах дає мені можливість, очевидно, зробити загальний огляд проблеми. Я не буду говорити про значимість того, що необхідно врегулювати в системі виконання судових рішень, оскільки в цьому залі достатньо часто лунають ті питання, які виникають, і ті запити і звернення, які надходять по виконанню того чи іншого судового рішення. Робота протягом року над проблемою зміни ситуації, яка склалася, показала, що неможливо буде далі просуватися без суттєвої зміни нормативної бази. І найголовніше серед них є низка законів, два з яких сьогодні знаходять на розгляді. Основна суть законів, які пропонується сьогодні розглянути, полягає в тому, щоб забезпечити чіткість процесуальних дій при виконанні судових рішень з одного боку, з іншого боку - встановити чіткий режим контроль за цим процесом і передбачити процесуальні права тих, хто буде мати право втручатися у випадку відхилення від законності в діях державних виконавців. Це - переважно стосується закону, який стоїть на розгляді сьогодні першим. Також є кілька новацій, які створюють умови для того, щоб можна було більш ефективно виконувати провадження в тому разі, якщо для цього потрібна різна географія, і дати можливість при цьому створювати спеціальні групи, які б працювали незалежно від того, в якому районному управлінні юстиції працюють ті чи інші виконавці. Це ж стосується також і процедури накладання арешту на майно і зняття такого арешту в разу потреби. Врегульовуються також і інші питання, які стосуються процедурних дій при роботі державних виконавців. В іншому законопроекті є зміни, які стосуються організації роботи самої служби. Поставлена на сьогоднішній день та нормативна база, яка діє, вона дає права здійснювати виконавче провадження тільки державним виконавцям в районах і містах. Така ситуація має велику кількість проблем, які виникають як при контролі за законністю дій так і ефективністю виконання тих чи інших впроваджень. Пропонуються зміни, які б дали можливість впровадження особливої державної ваги, або які стосуються дуже великих сум в державі, щоб вони виконувалися спеціальними підрозділами, які створюються в Департаменті державної виконавчої служби. І також ті, які стосуються суттєвих питань регіонів, щоб вони виконувалися спеціальними підрозділами обласних управлінь. Щоб не було такої ситуації, яка у нас час від часу виникала і остання у нас була проблема, яка виникла в харківській області, коли є дуже складно сьогодні вплинути на ситуацію порушення закону, коли є передбачені виключні права тільки одного виконавця в районі, а він оперує такими сумами і такими рішеннями, які впливають взагалі на стратегічні позиції держави. Власне це є головні пропозиції в змінах, які пропонуються для нашого розгляду і я сподіваюся, що при підготовці для другого читання ми зможемо врахувати ті нові нюанси, які виникли протягом року з дня подачі цих законопроектів на розгляд, оскільки вони були подані в липні минулого року. Дякую за увагу.
Шановні колеги, запитання. Будь ласка, запишіться, 5 хвилин. Поки записуються, будь ласка, Віталій Шибко. Вже я оголосив. Ніколаєнку підготуватися.
Невже виключили з списку депутатів, довго так засвітлюється.
Машина стомилася за тиждень.
Учора ви її перегрузили, Володимире Михайловичу, треба віддати. Шибко, Соціалістична партія України. Олександр Володимирович, я вам скажу відверто. На численні мої звернення щодо бездії виконавців, я маю на увазі, Дніпропетровську область, де численні виникають порушення щодо цього процесу весь час ідуть відписки і відписки такого плану, що немає кадрів, не вистачає можливості і тому подібне, тобто все це якось не так виконувалось. Скажіть, будь ласка, от ви запропонували такий закон, який начеб-то налаштовує на якусь оптимістичну ноту. Але, будь ласка, дайте таку відповідь. Стільки сьогодні є на кожного виконавця справ в середньому, аналізували ви, чи ні чим він займається і яка численність у нас в районах цих виконавців, тобто тих людей, які безпосередньо ідуть, стукають у двері і їх не пускають, виштовхують, а вони все-рівно повинні виконувати це рішення. Будь ласка.
Я вам дякую за це запитання. Я з другої частини почну вам відповідати. Сьогодні не вирішена проблема, скажемо так, з навантаженням. виконавця, яке б фізично давало змогу йому ефективно виконувати покладені на нього обов’язки. В різних областях воно різне, а в середньому по Україні - це близько 180-ти виконавчих впроваджень на одного виконавця в місяць. Ви розумієте, що це цифра, яка не дозволяє говорити про вчасне і ефективне виконання. Кабінет Міністрів України минулого року зробив суттєвий крок для того щоб розв’язувати цю проблему та інші постанови про збільшення чисельності виконавчої служби, але у зв’язку з бюджетними проблемами тільки 30 відсотків заробітної плати для цих людей було передбачено. Тому іде такий поетапний набір і кожного місяця надзвичайна ситуація покращується з навантаженнями. Що стосується питання по Дніпропетровській області, ви якраз питання задали те, що я хотів утриматися в своїй доповіді і сказати. Існують не тільки проблеми, а існують явні порушення в окремих регіонах в роботі виконавчої служби. Дніпропетровська область належить до таких регіонів і мені самому довелося місяць тому звернутися до Генеральної прокуратури з проханням порушити кримінальну справу і розібратися з діями посадових осіб виконавчої служби Дніпропетровської області. Оскільки інструментів внутрішньо міністерських не вистачає для того, щоб можна було зробити відповідні дії. Це було наслідками тих перевірок, які були зроблені в цій роботі. І ясна річ, що за час виконання є певна проблема з тим, щоб мати можливість скасовувати незаконні рішення, які приймаються, сьогодні таких прав немає, вони закладені у цих проектах закону. І те, що стосується контролю також. Тобто є тут така проблема. А взагалі ця робота, ви чудово розумієте, ця робота в стані постійного конфлікту, тому що посадова особа йде когось примушувати віддати те, що належить йому, але те, що за рішенням суду він має передати іншій особі фізичній чи юридичній. Тому ця служба, скажемо так, потребує достатньо певних і юридичних знань і психологічного стану душі тих, хто там працює. Це далеко нелегка робота.
Станіслав Ніколаєнко.
Ніколаєнко, Соціалістична партія України. Шановний Олександре Володимировичу! Я вам хочу відверто сказати, що я найбільше звинувачень від виборців отримав це все-таки з дією виконавчої служби. За минулий рік 950 звернень я маю з Херсонської області, з Новотроїцького, Чаплинського, Горностаївського, Генічевського району. Суть така. 5-6 тисяч заборгованість по заробітній платі, це у кожному селі, ліквідаційна комісія є, вона нічого не робить, виконавча служба фіксує, що немає майна, а майно все є, все продається, ніхто нічого не контролює. Чи може якісь вам додаткові каральні функції чи якісь посилення потрібно для того, щоб рішення суду виконувалися. Проклинають вже мене, вже виконавчу службу не кають. Я до депутата звернувся, а що я можу їм майно повернути чи гроші віддати. Що потрібно зробити, що врешті-решт рішення суду виконувалися?
З одного боку це просто, з іншого дуже складно. Навіть після прийняття цих законів ми не зможемо забезпечувати повне виконання всіх рішень, оскільки сьогодні на нормативному рівні, на рівні законів України присутня заборона на виконання судових рішень, як це можливо не парадоксально звучить, але при наявності, скажімо, закону про мораторій на примусове відчуження державного майна ми не можемо виконати рішення, які стосуються державних підприємств. Також те, що передбачено в разі прийняття судом рішення про визнання суб’єкта банкрутом, всі виконавчі впровадження зупиняються і далі працює тільки. комісія. Це рішення про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Це закон, який прийнятий в цьому залі, який сьогодні є чинним в Україні. Тому тут також є. Що стосується проблеми по селу, яку ви підняли, вона якраз близько до тої площини, про яку я говорю про стан банкрутства і про те, яким чином можна знаходити правонаступництво боржників. У нас є велика кількість боржників колективних сільськогосподарських підприємств, які не розрахувалися по заробітній платі там, де мова йде. І далі, коли вирішується питання правової спадкоємності тих боргів, які є, і можливості вилучення чи коштів , чи майна здебільшого, власне, там виникає проблема з тим, що або немає ліквідного майна у тої юридичної особи, яка є правонаступником або взагалі відсутній правонаступник, то тут існує дуже серйозна проблема, яка не може бути вирішена навіть протягом кількох місяців. Ми робимо крок за кроком. Я хочу сказати, принаймні, що протягом цього року питома вага рішень, які виконуються, збільшилась в 2 рази. Це , скажімо, те, що вдалося зробити без зміни нормативної бази.
Так, дякую. Олександре Володимировичу, час вичерпано. Сідайте, будь ласка. Я запрошую до співдоповіді голову підкомітету Комітету з питань правової політики Юрія Анатолійовича Кармазіна. будь ласка, Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність","Наша Україна". Шановні народні депутати! Комітет з питань правової політики розглянув проекти законів України про внесення змін до закону України про виконавче впровадження та про внесення змін до законів України про державну виконавчу службу і про виконавче впровадження, внесені Кабінетом Міністрів України. Метою проекту закону України є врегулювання механізму здійснення виконавчого провадження для забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання органами Державної виконавчої служби рішень судів та інших органів, посадових осіб. Іншим проектом закону пропонується надати Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділам державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції в Автономній Республіці Крим, обласних Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції повноваження щодо примусового виконання рішень, визначити статус працівників органів Державної виконавчої служби. Безперечно, ми вдячні Науково-експертному управлінню, яке надало грунтовну оцінку цим законопроектам, Комітет поділяє ті оцінки, яке дало Головне науково-експертне управління. І хотів би зауважити, що ми не підтримуємо положення про виключення рішень третейських судів з переліку рішень, що підлягають виконанню, оскільки третейський суд є органом по розгляду спорів, які виникають між сторонами цивільних та господарських відносин. Інші зауваження, які треба висловити, це ті, що треба уточнити про оскарження якої постанови про перевірку виконавчого провадження у ній йдеться, оскільки у ході перевірки виносяться дві постанов - про її проведення та про результати перевірки. Треба скоротити термін, протягом якого повинна бути проведена перевірка законності виконавчого провадження, зменшивши його, як мінімум, до 7 робочих днів замість запропонованих 15. Тому що страшенна волокита йде і ця волокита нікому не потрібна, громадяни України якраз і про це говорили в питаннях депутати, скаржаться на ту волокиту, яка відбувається. Комітет завалений такими скаргами щодо волоканини. Особливо це стосується Донецької області, Луганської області, Донецької області. Там страшенна волоканина. Наступне. Що ми вважаємо, - треба змінити в законах, це і кардинальне, що змінити, оскільки закладені норми і цілі законопроектів однакові, - комітет вважає за потрібне при підготовці цих проектів до другого читання об’єднати їх та подати на розгляд Верховної Ради у другому читанні як єдиний законопроект. Регламент таку можливість дозволяє. І це можна зробити. Ми вважаємо, що прийняття цих законопроектів сприятиме забезпеченню гарантій захисту прав і охоронюваних законом інтересів громадян і юридичних осіб у процесі виконавчого впровадження, а також значному покращання діяльності державної виконавчої служби при виконанні рішень. Хочу від себе добавити, що з приходом міністра Лавриновича і заступника Держсекретаря Шупені, який відповідає за ці питання, дещо покращився цей стан роботи. Але нас непокоїть те, що зараз умови проведення тендерів на право реалізації конфіскованого майна за рішенням судів, звужуються можливості і ставляться нерівні умови між великими підприємствами і середніми, умовно. Я хотів би звернути на це увагу міністра юстиції. Тому що умови, які зараз пишуться, вони пишуться для того фактично, щоб виключити дрібні і середні підприємства. Ставиться питання так, що надається право тим, хто має підрозділи у всіх областях. А у всіх областях мав тільки "Укрспецюст", про його діяльність, мабуть, рідко хто з депутатів не отримував листи і не знає. Особливо хочу наголосити на тому, що комітет з питань бюджету, який розглянув ці законопроекти на відповідність їх бюджетному кодексу і закону про державний бюджет, вважає, що проект Закону України "Про внесення змін до законів України про Державну виконавчу службу та про виконавче провадження" матиме вплив на видаткову частину бюджету і тому виходячи з цього треба його норми, відповідно до статті 27 Бюджетного кодексу можуть застосовуватись не раніше початку періоду наступного за плановим. В цілому я вважаю, що цей закон має бути прийнятий, як я уже висловив, на думку комітету, як єдиний законопроект в першому читанні, а на другому читанні всі ці зауваження, які були висловлені, які ще сьогодні будуть висловлені, можна буде врахувати. Дякую за увагу.
Так, шановні колеги, співдоповідь закінчено. Запитання, будь ласка, запишіться, якщо є. 5 хвилин. На табло прошу дати прізвища народних депутатів. Сергій Слабенко, будь ласка, позафракційний. Є Слабенко? А, є, є. Сергій Слабенко, будь ласка.
У мене таке запитання. Юрій Анатолійович, а все ж таки, чи вирішує цей законопроект такі ситуації, які виникають по підприємствах-монополістах, боржниках, які мають не одне, а два, три, чотири, п’ять, десять виконавчих впроваджень? Які не платять роками виплачені заробітні плати, регресні виплати? Чи функції таких спеціальних підрозділів, чи будуть вони вчиняти виконавчі дії проти таких підприємств? Бо у мене саме така ситуація склалася в Нововолинську по проблемах шахтарів. І друге питання: чи не одержимо ми в результаті якогось монополіста, який стане, ну скажем так, під словом "дуже складні справи вирішувати", ну, справи на замовлення вирішувати? Бо ми всі прекрасно розуміємо, що шляхом виконавчого впровадження можна його призупинити, відкласти, ну, тобто є певні норми, які дозволяють його затягування.
Я дякую вам, Сергій Іванович, за високопрофесійні питання, вони насправді дуже глибокі. Безумовно, ці проекти не вирішать всіх питаннях, але вони наближаються до того, щоб врегулювати і ті якраз відносини, про які ви говорите. І хотів би сказати, що в цьому проекті пропонується надати Міністерству юстиції, його управлінням право давати рекомендації щодо виконання державними виконавцями судових та інших рішень, виконання яких покладається на державних виконавців. Я вважаю, що це не є правильно, що це треба виключати з закону, це може призвести за негативний вплив на діяльність державних виконавців, а в цілому те, що відбувається сьогодні, рішення по статті 57, дійшло до повного абсурду, коли районні управління освіти, міські управління освіти пишуть, що у них немає коштів на рахунку, саму ховають, інші відкривають рахунок, ви абсолютно правильно говорите. Я вважаю, що ці виконавчі служби просто неналежно виконують свої обов’язки в даному випадку уже на підставі діючого законодавства, яке є. Такі приклади є зараз по багатьом містам, зокрема зараз я розглядаю знову колективну скаргу вчителів по місту Одесі, я звернув увагу міністра юстиції якраз сьогодні на це, що люди звертаються, кажуть: як, ось же рішення. А їм відповідають, що вони не можуть виконатися. Взагалі, я думаю, що ми до другого читання добавимо тут дещо, щоб забезпечило виконання.
Володимир Яворівський, будь ласка.
Володимир Яворівський, блок Віктора Ющенка, Львівщина, Яворівський і Жовківський район. Шановний пане Юрію, ну, ви знаєте, що ми з вами живемо в дуже такій специфічній країні з дуже оригінальним політичним і правовим почерком, і розглядаємо дуже важливий закон, і в мене постійно сверлить, мій мозок, думка, а яку б виконавчу службу нам би таку ще придумати, який закон під неї підвести, щоб, скажімо, отой сьогоднішній інцидент, який детонує сьогодні в усій України, що є рішення суду про звільнення цих людей із в’язниці, а їх ніхто не звільняє. Яка б служба допомогла б виконувати це рішення? Дякую.
Дякую вам, Володимире Олександровичу. Я хочу вам сказати, що якраз в цьому випадку державна виконавча служба міністерства юстиції була на висоті, тому що прийшов судовий виконавець разом з народними депутатами. Тому той "лепет", який я вчора чув на засіданні від керівника державного департаменту і керівника Генеральної прокуратури, ну, це просто не вписується нікуди. Прийшла людина виконувати судове рішення разом із судовим виконавцем. А для того, щоб виконувалося ще краще, тут пропонується в статтю 20 зробити доповнення, що державний виконавець вправі проводити виконавчі дії з виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках та вкладах боржника в установах банків чи інших фінансових установ, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях на тій території, на яку не поширюється функції Відділу державної виконавчої служби в якому він працює. Тобто ми надаємо додаткові повноваження державним виконавцям, яких він сьогодні не мав, внаслідок чого багато рішень і не було виконано. А тут я вважаю, що просто треба мати совість по тому питанню, по якому ви задали і просто здоровий глузд і політичну волю, і просто виконувати рішення, як же ще може бути. І те, що сьогодні нам доповідали, що три доби пройшло, Верховній Раді, всьому народу України доповідають, що не знають куди повезли людей після рішення суду про їх звільнення. Ви розумієте? Чи є ще така держава? Мені здається, що Бамбудустаном не ту державу назвали.
Ольга Гінзбург, будь ласка.
Спасибі Володимире Михайловичу. Гінзбург, Конотопський 161 виборчий округ, фракція Комуністів. Шановний Юрію Анатолійовичу, я це питання хотіла задати шановному міністрі, але так вийшло, що не дійшла черга. У мене таке питання. Якщо, наприклад, проводячи свої зустрічі з виборцями масово люди звертаються про невиплату заробітної плати як по селах, так і по містах і по конкретних організаціях. Є питання - Міністерство юстиції присилає відповіді. Ми не можемо допомогти, бо тут йде схема банкрутства і ліквідкомісія працює, то добре. Є підприємства, де не працює схема банкрутства. Наприклад, беру завод "Свема" шосткінський державний, 95 відсотків державних акцій, держава керує цим підприємством. Є рішення, але вони теж не виконуються, я, чесно кажучи, знаю відповіді на ці всі питання, я хочу, щоб ці відповіді почули мої виборці і чи цей закон, який ми зараз обговорюємо, він хоч щось поправить в цій ситуації чи ні. І вже на кінець, будь ласка, скажіть, не було такого в Радянській державі, що сталося? Спасибі.
Спасибі вам велике, ви дійсно вболіваєте за своїх виборців і я це знаю і по минулому скликанню. Але насправді відповідь, ви знаєте, дуже складна, вона комплексна, тому що там застосовує Господарський суд, а коли Господарські суди, всю систему очолює нелегітимна особа повноваження якої закінчилися - Дмитро Притика. Майже два роки, як закінчилися повноваження. Я ставив тут питання і кажу: подивіться всі юристи, для всіх очевидно, але Президенту треба тримати людина "на гачку". То як ми можемо сьогодні ставити? Тому там воно так і вирішується. Що стосується виконавців, я ще раз кажу - це питання комплексне. Це кількох законів стосується і виконання всього. Тому виборці, звертаючись до депутата, сигналізують - це як нерв їхній, депутат. Але ж ми з вами не можемо допомогти. Але ми передбачили в цих змінах Мін’юст разом з Кабміном передбачили зміни, які дають можливість і пошуки майна, і стягнення на наявне майно, і після розподілу стягнення, і в разі недостатньості говорять як направляються ще. Звісно, якщо з повітря, а потім з повітря неможна повернути. Не було такого колись, бо не було ліквідації підприємтсв під приватизацію. Зараз же відбувається ліквідація підприємств, навмисне доведення їх до ручки для того, щоб приватизувати. Подивіться приклад всіх одеських санаторіїв які приватизували, подивіться приклад кримських санаторіїв, подивіться любе, що не подивитесь: всі підприємства доводяться "до ручки", а потім викуповуються. Тому це ж навмисно робиться, це шкідницька діяльність, але поки що уряд не хоче на це звертати увагу.
Дякую, Юрій Анатолійович, час завершено.
Я розумію, державне підприємство така ситуація, що ми маємо з держави тоді відшкодовувати, в принципі, теоретично.
Дякую, Юрій Анатолійович, дякую. Шановні колеги, переходимо до обговорення. Давайте 15 хвилин обговоримо це питання, якщо є потреба. Хто записався у нас на виступ? Володимир Черняк, підготуватися Мельничуку Михайлу.
Володимир Черняк, фракція "Наша Україна", Українська народна партія. Шановні колеги, проекти законів про внесення змін до законів України про державну виконавчу службу та про виконавче впровадження є актуалітетом поточного моменту - це дійсно нерв поточного моменту. Ніяка правова держава не можлива, якщо не виконуються судові рішення. Якщо ми не вирішимо цього питання, то не може бути просування по шляху створення правової держави. Законопроекти спрямовані на створення умов для своєчасного, повного і неупередженого виконання судових рішень. Судові рішення в Україні, як правило, не виконуються. Я кажу, як правило, і це не є перебільшенням. Я пам’ятаю, як до мене приходили в окрузі люди постійно, як важко взагалі вирішувати справи в судах, надзвичайно важко. Судова влада працює, скажемо відверто, неефективно. Якщо навіть прийняті судові рішення, вони не виконуються. І це є абсолютним нонсенсом, і люди цього не можуть сприйняти, не можуть з цим змиритися, погодитися. І, я думаю, що ми як депутати зобов’язані разом із Міністерством юстиції, з іншими структурами внести відповідні зміни, щоб просунутися по шляху вирішення цього питання. Відсутній чіткий режим контролю за виконанням судових рішень. Взагалі відсутня чіткість процесуальних дій зараз. Законопроекти ці спрямовані на те, щоб повною мірою цю проблему вирішити. Відбувається відхилення від закону в діях виконавців закону. Ось в чому полягає парадокс. Ті, хто повинен виконувати закон і покликаний, і знаходиться на державній службі, і отримує заробітну плату, нехай невисоку, вони не виконують закон. Чому? Звичайно, багато в чому вони самі винні, тут є і елементи корупції певні, але не тільки це. Основна причина, на мій погляд, полягає в тому, що вони постійно відчувають на собі тиск влади. Влада не дає виконавцям судових рішень виконувати судові рішення. Вона на них тисне, погрожує. І це абсолютно є ненормальним явищем. Тому ми маємо ситуацію вакханалії, безвідповідальності, яка опирається на безкарність. Назвіть мені хоч один приклад, коли були покарані ті, хто не виконував судові рішення і ті, хто заважав їх виконувати. Якщо ми цього не зробимо, то ми можемо писати закони, а вони не будуть діяти. Я не думаю, що цей закон вирішить всі. ці два закони вирішать всі проблеми, ці два закони є паліативом, але принаймні вони є кроком у потрібному напрямку і я думаю, що є у нас підстави приймати їх в першому читанні. Я думаю, що в процесі підготовки до другого читання потрібно більш чітко виписати механізм покарання, механізм санкції, ну і перш за все, механізм контролю за їх діями. Дякую.
Михайло Васильович Мельничук. Наступний Пузаков.
Шановний Геннадій Андрійович! Шановні колеги! Два законопроекти, які були сьогодні нам роздані і ми мали можливість і попрацювати раніше я б хотів зробити декілька своїх зауважень особисто до законопроекту стосовно першого законопроекту. Що стосовно статті 37 пункт 5. Якщо в боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу або. Щодо цієї статті і щодо пункту 5. Я підтримую народного депутата Ніколаєнко, який стурбовано розповів депутатам і всій Україні про те, що у нас коїться в селі. Як стягується майно. Нездалі керівники, які приходять, так би мовити, дякуючи там реформам на селі, які проходять, і беруться керувати господарствами, доводять до того, що практично мільйонні збитки і потім все майно стягується, яке належить тим, хто має власність свою там, це селянам, стягується з селян даже, як кажуть, і не питають нікого чиє це майно. І таким чином я вважаю, що у нас законодавство або даний закон не до кінця вирішують ту проблему, яка сьогодні є на селі. Я був в Чернівецькій, Одеській, Черкаській, Львівській, Рівненській областях, до мене підходять селяни з цього приводу, коли кажуть: прийшли на бригаду, забрали всі трактора, де ж наше майно? Прийшли забрали самі гарні приміщення соцкультпобуту. Шановні! Це практично власність територіальної громади. І ось виконавча служба такі об’єкти вибирає. Особливо я б хотів звернути увагу, що береться на селі. Є мельниця, де користуються 3 тисячі громадян нею. Вилучає управління, виконавча служба і продає цей об’єкт і потім через декілька місяців з’являється там господар з Чернівців, там допустімо, чи зі Львова і диктує свої ціни селянам за ті послуги, які є. Це, я вважаю, що треба дуже уважно придивитися до цих законопроектів. Стаття 44 потребує більшої уваги, стаття 55 "Арешт на майно боржника", стаття 59 я би хотів, що б вони були доопрацьовані до другого читання. Не можу не виконати доручення виборців Чернівців і, можливо, декілька секунд переберу регламенту, які звертаються колективи до Голови Верховної Ради Литвина, до Президента Кучми, до Януковича. "Ми, члени трудового колективу, невідомо якого, звертаємося до вас покласти край спробам певних політичних сил та окремих. дискредитувати перед главою держави та мешканцями краю керівництва Чернівецької обласної державної адміністрації. Кампанія дискредитації керівника області будується на нагромадження брехні , цинізму і віроломства. Просимо вас вжити заходів щодо підтримки державницької діяльності керівництва обласної державної адміністрації, особисто його голови Теофіла Іозефовича Бауера. Ось Бауер які заготовки посилає у трудові колективи і "одобрямс" з підтримки голови адміністрації, який практично довів до руйнації Чернівецьку область. І сьогодні його помічники, щоб займатись питаннями села, ходять з цими до трудових колективів, які, вибачте, плюються від такої дії виконавчої влади Чернівецької області. Нехай комісія, яку направив Президент і Прем’єр-міністр, дасть оцінку діям цього голови. Я передаю в Секретаріат цю заготовку для Володимира Михайловича.
Пузаков Володимир Тихонович. Наступна Ольга Гінзбург.
Изменение данного проекта закона Украины, я считаю также, нормальное. Но в связи с тем, что сегодня присутствует министр юстиции, я хочу привести пример неудовлетворительного состояния коммунального предприятия, от которого страдает население и работающие на нём люди. В городе Кировограде есть парк культуры и отдыха имени Ковалёвского. Решением горисполкома в 1993 году он был передан в собственность исполкома Ленинского района. Цветущий уголок массового отдыха горожан был в советское время, а сейчас превратился за годы так называемых реформ в мусоросборник. С 2001 года поступление средств в кассу прекращено. Люди увольнялись с большой задолженностью по зарплате. Одной из пострадавших оказалась старший мастер парка отдыха Исаева Алла Николаевна, проработавшая на предприятии 6 лет. Уволившись с работы из-за постоянной выплаты зарплаты в 2002 году, ей на момент увольнения предприятие задолжало 1416 гривен и до сих пор этот долг ей не выплачен. Она дважды обращалась в суд Ленинского района, правда, оба раза суд выносил решение о выплате ей долга. Но коммунальное предприятие, которое находится не на территории Америки, а всё же на Украине, даёт один и тот же ответ: "Нет средств". После этого я вынужден был обратиться с депутатским запросом к Министру юстиции Украины Лавриновичу Александру Владимировичу. Заместитель государственного секретаря Минюста Украины Жупеня, рассматривая запрос, не помог решить вопрос, а сослался опять-таки на отсутствие средств в коммунальном предприятии. Правда, в своем ответе мне и в копии пострадавшей Исаевой он разъяснил, что она не теряет право еще в течение трех лет добиваться справедливости. Называется обрадовал! Как видите, круг замкнулся - даже высшие эшелоны власти не могут оказать помощь рабочему человеку. А ведь это - налицо нарушение статьи 43, 48 Конституции Украины, гарантирующей возможность человеку зарабатывать себе на жизнь и своей семье. Оказывается, это теоретически, а практически человек заработал, но ему государство не оплачивает труд. И что характерно: когда человек задолжал государству за жилье или коммунальные услуги, государство реагирует решительно, позволяя властям на местах отключать свет, воду, тепло даже выселять из квартир! А когда государство задолжало человеку, то соответствующей реакции нет. Напрашивается вопрос: в каком же государстве мы живем? Где же слово нашего гаранта Конституции? Почему он молчит? Или ему не известны такие вопиющие факты издевательства над людьми? Если низшие эшелоны власти на местах не выполняют решение суда, не важно, по каким причинам, то Министерство юстиции обязано помочь решить проблему и даже по ликвидации задолженности по зарплате. И справедливость все же, господин Лавринович, должна быть восстановлена. Спасибо.
Ольга Гінзбург, наступний Оніщук.
Шановні народні депутати, шановний Головуючий, шановні мої виборці! Гінзбург, 161 виборчий округ, фракція комуністів. Я вийшла виступити по цьому питанню, тому що воно дуже болюче. І хто мене може зрозуміти? Депутати, які часто проводять зустрічі зі своїми виборцями, вони знають, що воно - питання, яке потребує рішення не сьогодні, а вчора. Сидиш на прийомі, до тебе приходить людина і говорить: ти сьогодні представник влади, скажи мені, будь ласка, шановна Ольго Петрівна, коли я отримаю свої гроші, які я заробив? Уже два роки вони висять - там 6 тис. чи 8 тис. Ну скажи мені? А я дивлюсь на нього і думаю: хто я така? Чи я депутат, чи я вообще людина, яка нічого не може вирішити, і начинаю розповідати: так, так, добре, я візьму вашу заяву, я звернуся в Міністерство юстиції, ну, давайте піду до Президента, може виступлю з трибуни, чи, може, мені з флагом походити по Києву. Ну, що мені робить? І я весь час приходжу і мучаюся. Потому я просто того листа не можу положити десь у скриньку чи у стіл. Я сиджу над ним, направляю його у Міністерство юстиції, де мені приходить відповідь: якщо це підприємство підлягає ліквідації, то мені говорять, що ми не втручаємося і воно підлягає, ліквідаційна комісія там працює, то - до побачення, вибачте, я не можу рішити, або ще мені щось приходить інша, або ще і ще, і в кінці кінців людина приходить і каже: "Після такого активного листування я не отримав свої гроші". Сьогодні я що хочу сказати, я читаю Конституцію, беру ту Конституцію, про яку ми з вами, яку голосували тут, в залі в цьому, і яка є основа, і повинні всі виконувати, і дуже чітко написано. Я не знаю, які там закони ще єсть і хто мішає сьогодні виконувати це. Я читаю Конституцію, чітко, стаття 40, "примусово відчуження або ж інших об’єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості [[це те, що заробила людина, наприклад, у колгоспі, я нижче зупинюся]] вартості, можливо допускається в умовах лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану, точка, і все, нема іншого. Якщо воєнний чи надзвичаний стан у країні, давайте з трибуни скажемо, ми знаходимося в такому стані, якщо ні, то тоді інше. В моєму селі, де я родилася, село Вишеньки, завжди слухають мене люди, все, колгоспу нема, розтягнули. Людям винні гроші, попродавали там трактори чи комбайні десь якісь там, наприклад, в іншому селі там ці мельниці попродавали їх, і все, ніхто не вирішує питання повернення цих грошей. Адже ж хтось користується, і вибачаюся. Мої райони - Шосткінський, мої райони - Конотопський, Кролевецький район, місто Шостка, місто Конотоп, масові підприємці. масово заводи не виплачують заробітну плату. Я буду сьогодні говорити у "Різному" про завод "Свема", це державне підприємство, президент видав указ, поверніть людям гроші, заробітну плату! Та ніхто ніде не шевелиться, один говорить собі одне в якомусь вакуумі, ми - своє говоримо треті - третє говорять. А люди чекають, вони нас вибрали і думаю, щоб ми щось вирішимо. Я, прочитавши цей закон, який ми сьогодні обговорюємо, закінчуючи свій виступ, хочу сказати, є невелика надія, якщо ми цей закон приймемо, є невелика надія, що деякі ці повернення, якими займається сьогодні виконавча служба може будуть вирішені, але ні, як заявив сьогодні міністр юстиції, що деякі закони заважають вирішити ці питання.
Дякую.
Я вибачаюся. То тоді хто, якщо у нас є Конституція, повинен подати пропозиції змінити ці закони, які заважають. Хто? Мабуть теж Міністерство юстиції. Дякую за увагу.
Микола Оніщук, будь ласка.
Микола Оніщук, фракція Політичної партії промисловців, підприємців та "Трудова Україна". Шановний Голово, шановні народні депутати, та шановні громадяни України. Попри те, що самі законопроекти не такі можливо об’ємні, але їх значимість є досить високою з огляду на те, що виконання судових рішень не менш важлива стадія судового процесу, і взагалі правового процесу, чим саме рішення суду. Ми з вами майже щотижня сесійного ухвалюємо тут обрання суддів безстроково і повинні усвідомлювати ту обставину, що прийняття рішень цими судами, воно лише тоді має якусь соціальну цінність, коли ці рішення можуть бути виконаними. І до речі, ситуація, яка тут відбувається в парламенті з виконанням судових рішень відомих, що ми обговорювали, про це зайвий раз свідчать. Треба зауважити, що міністр юстиції, уряд в його особі рано чи пізно мусив прийти до парламенту України, тому що організаційний ресурс, який завдяки зокрема новому міністру сьогодні і був здійснений для покращання роботи служби державної виконавчої служби, він до певної міри себе майже вичерпав і я думаю, що це не останній проект, Олександре Володимировичу, з яким ви приходите до парламенту маючи на увазі вдосконалення роботи державної виконавчої служби. Я можу впевнено сказати, що навіть якщо ми суттєво просунемося в плані організаційного забезпечення державної виконавчої служби, матеріального забезпечення, ми все рівно будемо мати ситуацію колапсу, якщо виходити з того, що майже третина судових рішень не можуть бути виконані саме тому, що існують законодавчі обмеження на стягнення майна. Мені здається, що незабаром у парламенті мусить з’явитися законопроект під загальною назвою "Про внесення змін до законів України щодо покращання виконання судових рішень, який повинен всі ці сьогодні існуючі обтяження і перепони на виконання судових рішень зняти. Я маю на увазі, зокрема, і заборонене відчуження майна державних підприємств, і податкову заставу, і процес накладення заборони на відчуження процесів банкрутства, і багато інших, які фактично, в які сьогодні фактично впирається виконання судових рішень. Наскільки б технічно і організаційно не був озброєний виконавець, але він приходить, йому показують судове рішення чи посилаються на норми закону, що виконати його неможна. Тому підтримуючи законопроекти які сьогодні подані на розгляд і будучи абсолютно переконаними в тому, що їх необхідно приймати, я вважаю, що ми вправі очікувати сьогодні від уряду нових і законодавчих ініціатив, які б створили більш належні законодавчі умови для покращання ситуації в цілому із виконанням судових рішень. Дуже дякую вам за увагу.
Шановні колеги, розгляд питань. час вичерпаний, ну 30 секунд, будь ласка.
Дуже дякую, Юрій Соломатін, фракція Комуністів, Київська область. Шановні колеги, закони слушні, їх треба приймати, ми підтримуємо їх всі разом, але я хочу звернути увагу на те що сам характер приватно-власницьких відносин, який і склався в нашому суспільстві, він створює передумови для того, щоб в нас були саме такі відносини і саме такі стосунки між людьми і вирішення цих стосунків. Тому хочу звернути увагу всіх, хто нас слухає на сьогодні, слід змінити систему соціально-еконмочіних відносин в суспільстві і тоді така виконавча служба взагалі нам не буде потрібна. Дякую за увагу.
Віталій Шибко, будь ласка.
Шибко, Соціалістична партія України. Володимире Михайловичу, з процедури. Ми ж обговорюємо два питання, то може збільшити час. Це перше. І друге. У нас ще залишилося до першої години не два, не півтора, ми нічого не вирішимо. Може продовжити це обговорення?
Будь ласка. Тут записаний ви і Оробець і все. Будь ласка, ви будете говорити? Будь ласка.
Шановні колеги! Я хочу повернути все-таки питання не до тих болісних те, які існують сьогодні з приводу роботи нашої служби, а все-таки повернути вашу увагу до законопроекту, який ми розглядаємо, я маю на увазі про внесення змін до Законів України про державну виконавчу службу та про виконавче впровадження. Коли знайомишся з цими законопроектами і з тими, що пропонуються, то тоді на аналогію тобі такі приходять думки. Перше. Я, наприклад, не користуюся тією машиною, де написано на табличці "Верховна Рада", тому мені часто приходиться зупинятися перед постовим державної служби автомобільної і завжди мене дивує, коли з цією поличкою стоїть майор або підполковник. Я добре розумію, що йому теж на заробіток не прожити, їх теж вигоняють для того, щоб вони патрулювали замість того, щоб це робили сержанти. Коли я прочитав цей законопроект, у мене складається враження, що ми знову посилюємо генералів і полковників, тобто головна ланка, яка повинна працювати у цій справі, це якраз ті люди, які працюють у районах. А ми знову тут пропонуємо, щоб збільшити штат людей, які працюють в областях, які працюють у центральному апараті. І ми ж добре розуміємо, що як ці люди надінуть відповідні погони і натягнуть на себе лампаси, вони ж не підуть стукати у двері, вони не підуть з тим, щоб робити безпосередньо цю роботу. Тобто я хочу запропонувати так. Можливо, не треба нам цим законом збільшувати якраз апарати, які є в областях, можливо, це зробити краще в районах, хай будуть там люди працювати безпосередньо з такою важкою і не дуже благодарною роботою, тому що йде щось забирати, на тебе відповідно як дивляться. Оце у мене така пропозиція, яку треба сьогодні десь розрахувати при доопрацюванні цього закону. Дякую за увагу.
Юрій Оробець, будь ласка.
Шановні колеги! Я надзвичайно коротко. В першу чергу хотів би вам задати запитання. Скажіть, будь ласка, чи може людина, яка отримує зарплату 200 гривень, прийти до іншої людини, яка заборгувала і має зарплату в тисячу і більше гривень, і виконати свій службовий обов’язок і стягнути з нього ту суму, яку він заборгував? Очевидно, що ні. Якщо переводити в площину цю проблему того закону, що ми розглядаємо, то там якраз бракує системи як повинна формуватися зарплата саме низового і середнього рівня, від якої залежить виконання судових рішень. Я вважаю, що нам треба продумати і в другому читанні ці питання врахувати. Але цього мало. Нам потрібно обрахувати що треба зробити з Державного бюджету, щоб забезпечити це рішення. Якщо ми це зробимо, в цьому випадку наш закон буде діючий і ми принесемо користь нашому народу. Дякую за увагу.
Завершимо розгляд питання. будь ласка, Олександре Володимировичу, у вас є якісь міркування з приводу обговорення?
Якщо є така можливість, я міг би коротко протягом хвилини відповісти по деяким позиціям, які були під час обговорення. Лунала пропозиція про те, що можливо створиться певний монополізм в діях, і якщо в міністерстві буде створено підрозділ спеціальний. І останній виступ було стосовно. передостанній, перепрошую, стосовно того, що збільшиться кількість генералів, які були з палочкою. Я хочу сказати, що якщо відкрити текст цього закону, то там точно передбачено два критерії, за яких виконання буде здійснюватися департаментом в міністерстві. Це коли відповідачами є Верховна Рада, Президент, Кабінет Міністрів, Рахункова палата, ну центральні органи влади. І якщо сума стягнення перевищить 10 мільйонів гривень. Все. І не генерали, а ці самі сержанти, які працюють незалежно чи вони в Конотопі чи в Дрогобичі, чи в Києві ті самі сержанти. Не виконує міністр чи директор департаменту, вони не працюють, тобто тут питання це врегульоване, і точними критеріями врегульовано, і підходами по їх вирішенню. Те, що порушувалися питання по особам, які заважають виконувати рішення. Я думаю, що ви можете знати, це озвучувалося також неодноразово, є такі проблеми і посадові особи, які втручаються і не дозволяють в повному об’ємі вчасно виконувати рішення, є такі звернення до прокуратури стосовно того, щоби притягнути до відповідальності осіб, які перешкоджають виконанню судових рішень. На превеликий жаль, звичайно, що кількість порушений справ, а потім прийнятих рішень по цих випадках є дуже невеликою. Але такий механізм працює і потрібно, очевидно, буде також звернути увагу на те, щоб за перешкоджання виконання судовому рішенню або за свідоме невиконання також була передбачена відповідальність і механізм досягнення результату в цьому напрямку. Проблема по заробітній платі, де йшла мова по Нововолинську, це якраз проблема 100-відсотково державних підприємств, де проблема полягає в тому, що для того, щоб виконувати примусові дії, потрібно зупинити роботу шахт. І там ця проблема не може бути вирішена достатньо скоро. По проектам законів, що звертали, хто ж має ініціювати. Хочу сказати, що ми ініціювали ці проекти законів. На превеликий жаль, минулого року проект закону, який скасовує мораторій, не отримав більшості тут в сесійній залі. І другий проект закону також ініціювався і не отримав підтримки вже на початку цього року. Тому, очевидно, ми будемо повертатися до цього. Судові рішення в Україні мають виконуватись всі, безумовно. І, якщо іменем України прийнято рішення, і воно всі інстанції оскарження пройшло, воно вступило в законну силу, воно має бути, безумовно, виконано. І на цьому шляху ми будемо шукати вашу підтримку по необхідним змінам до законодавства України. Дякую.
Шановні колеги, розгляд проектів законів про внесення змін до законів України про Державну виконавчу службу та виконавче впровадження завершено. Це документи під номерами 2002, 2043. Рішення будемо приймати в день голосування. 13 година, ми маємо переходити до "Різного". Я прошу висвітлити на табло тих, хто записався на виступи у "Різному". Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна". Підготуватися Пузакову.
Шановні народні депутати, шановний багатостраждальний народе України! До мене звертаються весь час люди з порушеннями їх прав, з порушеннями законодавства України, а ми маємо реагувати. Реакція у нас має бути тільки одна, чи це депутатське звернення, чи це депутатський запит. Я звертаюсь до вас щодо того, що дуже часто ми отримуємо формальні відповіді на наші реагування. І тоді нам важко захистити людей. Важко захистити навіть в такому випадку, який стався позавчора, коли на звернення народних депутатів, Володимир Михайлович, я поїхав як представник комітету, і мені перешкоджали в законній діяльності представники департаменту з питань виконання покарань. Це є кримінальний злочин. Я прошу дати доручення розслідувати, порушити кримінальну справу, розслідувати цей кримінальний злочин - перешкоджання законній діяльності депутата. Друге. До мене звернулися голови районних споживчих товариств, районних спілок споживчих товариств Київської області щодо грубого порушення законодавства Господарським судом Києва при здійсненні правосуддя. Так, відбувався 14-й позачерговий з’їзд споживчої кооперації Київської області - вищий орган управління київської споживспілки. Учасниками з’їзду були близько 15 тис. пайовиків Київської області. Цей з’їзд готувався організаційними комітетом, фізичними особами юридичні особи - Центральна спілка споживчих товариств України, броварське, васильківське, бородняньске, фастівське, кагарлиціьке, яготинське, городецьке, бориспільське районні споживчі товариства не були учасниками з’їзду, не приймали участі в його підготовці, не приймали актів. пов’язаних із з’їздом і його підготовкою. Разом з тим, представник київської облспоживспілки пан Пак звертається до господарського, звертаю увагу вашу, до господарського суду міста Києва з позовом про визнання не дійсними актів по підготовці та проведенням вище зазначеного з’їзду, а також актів, прийнятих на ньому. Як я вивчив ці звернення, побачив, що абсолютно незаконно приймається ця справа до впровадження суддями і нелегітимно розглядається. Люди добрі! Що ж це робиться?! Уже і з’їзд не можна провести. Ви ж подивіться, що там робилося, звертаюсь до Генеральної прокуратури і зокрема до Святослава Піскуна. Хто покриває в Генеральній прокуратурі діяльність керівництва Київської обласної облспоживспілки? Погрожують людям, уже є порушені кримінальні справи по конкретним фактам, натравляють собак на людей, люди лежать в лікарні. Я прошу розібратися, цього вимагають 15 тис. пайовиків Київської області. Дякую.
Володимир Пузаков, фракція комуністів, будь ласка.
Прошу направити це, як депутатське звернення від імені.
Микола Шершун.
Спасибо. Владимир Пузаков, фракция Коммунистической партии Украины. Кировоградщина. Законы, которые принимаются Верховной Радой, безусловно, все одни должны служить народу и быть только на его стороне. Но сегодня много преград встречается на пути простого человека, если ему нежно решить какой-то вопрос. А сколько приходится обивать пороги, терять время и силы, чтобы обойти криминальное, коррумпированное окружение Президента Украины, для которого уже ничего святого не существует в этой жизни. И все эти скитания по бюрократическим скитаниям кучмовского правящего режима понуждают весь народ Украины терять веру во что-либо справедливое, и все больше убеждается в неправедливости чиновнического бюрократического аппарата, в его действиях и поступках. Такое, например, случилось со знаменской городской организацией профсоюзов государственных учреждений. Членские профсоюзные взносы, которые в течение десяти лет лежали на расчетном счету агропромышленного банка "Украина", и в любое время эта организация имела право получить со своего счета деньги на социальные нужды профсоюза. Но не там-то было! Как всем вам известно, после президентских выборов по известной причине этот банк вдруг лопнул, то есть обанкротился, и в связи с этим образовался замкнутый круг. А остаток суммы, более шести тысяч гривен, заблокирован по сегодняшний день. Однако сотрудники знаменского горкома профсоюзов с момента банкротства банка "Украина" обращались в различные инстанции не только банковских учреждений, а и в Федерацию профсоюзов Украины, и даже в Администрацию Президента Украины, но ни одна инстанция не помогла им вернуть эти деньги, и особенно сейчас, когда они нужны для социальных нужд членов профсоюза, а также для оздоровления детей, тем более, что во многих сегодняшних семьях дети не получают ни нужного питания, ни лечения, ни отдыха. В этой связи напрашивается вопрос: а управляет ли кто-нибудь в нашей стране этим вопросом, кому верить в этой жизни и как быть людям, когда Президент и его окружение, такие, как Стоян, на костях народа создали себе райскую жизнь и плюют на этот народ. А ведь это нарушение прав человека, но гарант и "профсоюзный бог" Украины этого не замечают. В этой ситуации, наверное, выход должен быть один, народ Украины должен знать, а знаменский городской профсоюз государственных учреждений делать выводы, что простым людям надеяться на таких "отцов страны" нечего, и если они не в состоянии вернуть эти деньги, конечно, это очень большая сумма для нашей страны - 6 тысяч гривен, и, наверное, накладно, то скажите, пожалуйста, Владимир Михайлович, куда еще обратиться знаменским профсоюзам? Может, в ООН? Мое выступление прошу засчитать как депутатский запрос Генеральному прокурору Пискуну Святославу Михайловичу. Спасибо.
Микола Шершун є? Володимир Лещенко, будь ласка, фракція Комуністів.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати, шановні виборці. У місті Чернігові в 206 одномандатному виборчому окрузі 8 червня цього року відбудуться проміжні вибори народного депутата України. З 14 травня розпочалася офіційна агітація за кандидатів. Ситуація навколо виборів щодо відвертого ігнорування чинним законодавством з боку низки суб’єктів виборчого процесу аналогічна тій, що була рік тому на виборах народних депутатів України. При чому з боку тих органів, які повинні контролювати виконання законів, не допускати беззаконня, заходів в цьому напрямку не вживається. В першу чергу, я маю на увазі, органи прокуратури. Принагідно зазначити, що прокуратура Чернігівської області до цього часу, а пройшло вже майже 14 місяців, не прийняла ніякого рішення по двох зверненнях окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 206 щодо грубих порушень виборчого законодавства. Перше з них від 31 березня минулого року № 143. В ньому повідомлялося, що тодішній голова обласної державної адміністрації Будко у своєму виступі по обласному радіо 30 березня в день, коли агітація вже завершилась, а цей чиновник взагалі не міг агітувати, вів пряму агітацію серед виборців. Ще в липні минулого року я зробив депутатський запит з цього питання Генеральному прокурору, до цього часу не отримав ніякого повідомлення, які заходи вжиті. І друге. Від 31 березня минулого року № 142 щодо перебування на маршруті по вулицях Чернігова в день виборів тролейбуса з надписом на всю його довжину "За єдину Україну!" І емблемою цього виборчого блоку. Також ніякого реагування. Тому відчуваючи безкарність і зараз чинять беззаконня певні особи та органи. Ще задовго до початку офіційної агітації в людних місцях Чернігова були розставлені та розвішені величезні щити з фотографією нинішнього кандидата в народні депутати України по зазначеному округу - Ярославського і здавалось би нейтральними надписами, начеб то і немає агітації, але вона є. Ці щити висять і зараз. Крім того в Чернігові раптово з’явився фонд брата цього кандидата, народного депутата нинішнього Ярославського і розпочалося: подарунки ветеранам, безкштовні перевозки пасажирів автобусами і тролейбусами, безкоштовний концерт на міському стадіоні Олега Газманова 10-го травня, і таке інше. Причому, цей концерт організовувався під патронатом нинішнього голови обласної адміністрації Мельничука. Проводять помпезні концерти зараз і інші кандидати в народні депутати України по цьому округу. Невже прокуратура не вбачає в цих заходах порушень? Кандидат від комуністів, наприклад, Ясочко Раїса Костянтинівна, яка як і більшість її виборців живе лише на зарплату не зможе влаштувати такого концерту чи роздавати подарунки як і частина інших кандидатів. Де ж тут рівність всіх кандидатів? У зв’язку з цим я звертаюся до Генерального прокурора України Піскуна з вимогою надати офіційну відповідь з піднятого питання. Дякую за увагу.
Володимир Яворівський, підготуватися Черняку.
Шановний Володимире Михайловичу, я трошки попрацював і мені передає слово Оксана Білозір зареєстрована під дев’ятим номером і Павло Мовчан під одинадцятим.
Якщо вони письмово передадуть.
Письмово ось все записано.
Не більше двох.
То скільки ви мені даєте часу?
Шість хвилин.
Шановні колеги і шановні виборці. Я не зміг, не вистачило часу дочитати мого відкритого листа до Президента України, через те я спробую його закінчити за цих шість хвилин: .та найбільша провокація вашого оточення, пане Президенте, - це зміни до Конституції. Я вже не дивуюся, якщо ви до обіду говорите одне, а після обіду протилежне. Значить зустрічалися з різними людьми. Але ж ідеться про Конституцію, про єдину добру справу, яка залишила позитивну згадку про вас в історії, а ви хочете перекроїти її, щоб до останнього подиху сидіти на українському, чи то б пак, малоросійському престолі. Я голосував за текст недіючої завдяки вам Конституції, за рівнем демократизму вона мало чим відрізняється від світових еталонів. Та мушу визнати: вона була розрахована на Президента-патріота, на високоморального, демократичного, духовного лідера, для якого українські національні інтереси над усе. Ви таким не стали! І, на жаль, навіть і не прагнули. Тому у вашому виконанні деякі постулати Основного Закону перетворили Україну на пост-радянське гетто, де безслідно зникають яскраві особистості з опозиції, де розперезалася політична цензура, де владу об’єднують спільні злочини, де президентські родичі і фаворити прихватизували добру половину національного багатства, а тіньовий капітал приводить в політику представників кримінального світу. Сьогодні голови держадміністрацій залежні від однієї людини, яка їх призначає і звільняє - від вас. Для них жителі області чи району - це сіра маса, яка лишень завдає клопотів. Отож треба, щоб чиновників цих обирали люди, а не призначали ви. Так само призначаються силові міністри залежні лише від вашої волі та примх, а не від законів та офіцерської честі. Ви їх часто принижуєте незаконними вказівками, і ніхто прилюдно не повстав і не обурився, бо вони свідомі вашої мстивості та злопам’ятності. Тому ми досі не знаємо, хто вбив Гонгадзе, чому загинули опозиціонери Чорновіл, Ємець, Єрмак, Кривенко. Під самісіньким носом у генералів СБУ, міліції, прокуратури розповсюджують масовані тиражі фальшивки від імені головного вашого конкурента Віктора Ющенка, і ніхто не може встановити чия це справа. Цікаво, якби від вашого імені розповсюдити листівку, в якій ви, скажімо, дякуєте майорові Мельниченкові, що він зберіг для історії ваші розмови з підлеглими, знайшли б автора чи ні. Отже, треба обирати силовиків Верховною Радою, і вони перестануть залежати від однієї людини. Я перемагав на мажоритарних округах, але розумію, що Україні потрібна пропорційна система. Мусить появитися вибрана народом політична сила, яка візьме на себе відповідальність за долю нації. А сьогодні завдяки вашій безпринципності Україною керують есдеки, які ледве, ледве проскочили до парламенту, а тоді скупили продажних мажоритарників. Конституція потребує ще деяких уточнень та змін, які опозиція задекларувала напередодні минулорічних осінніх акцій протесту. Тоді зі страху ви, пане Президенте, повністю підтримали наші пропозиції. Однак, за зиму, погамувавши переляк від багаточисленних мітингів, ви повністю спотворили конституційні зміни і цим підтвердили, що багатомільйонну націю маєте за бездумну і безголову челядь, ви і надалі хочете одноосібно призначати губернаторів, силовиків, хочете через декоративні сфальшовані вибори призначати своїх опричників до платної верхньої палати, а з нижньої зробити “палату номер 6”. Яке гвалтування самої суті Конституції? Ні російські царі, ні комуністичні вожді не мали таких повноважень. А вам все мало! А вам усі заважають! Коли були прем’єром, заважав президент. Стали президентом - заважає парламент. Підім’яли під себе парламент і залишається сказати, що вам заважає український народ. Ось приклад з мого округу. У Яворіському районі відбулася сесія райради. Розібравшись у ваших ініціативах, депутати одноголосно проголосували за те, щоб повернутися до цього тільки після президентських виборів і зміни до Конституції має вносити тільки Верховна Рада. Я був на цій сесії. я бачив обличчя сільських вчителів, медиків, фермерів, які перебороли страх і в їхніх очах засвітилася людська гідність. А через кілька днів по селах поїхали ваші районні, обласні та київські погоничі. Шантажували і залякували депутатів, погрожували їм безробіттям. Вишукали навіть попа Гапона, який закликатиме, іскупатиме гріх перед Кучмою. У чистий четвер, коли весь християнський світ живе передчуттям Великодня, ваші прислужники зібрали на позачергову сесію народ, щоб той зганьбив себе. Не вийшло, пане Президенте! Я під час виборів не купив у своєму окрузі жодного голосу виборця, але набрав 70 тисяч голосів і горджуся цими людьми. Їх не купили ні грошовиті злодії, ні есдеки, які правлять державою і вами. Так от, рішення про неприйнятність ваших ініціатив у Яворівському районі залишилося в силі. І так би було по всій Україні, якби люди не боялися вашої жорстокості мстивої влади. Саме на це ви і розраховуєте. Святе право на зміни до діючої Конституції треба заслужити самовідданим жертовним служінням народові. Таке право має лише влада, яка перебуває на вершині народної довіри. Знаю, прислужників в зубах принесуть вам сфальшовані протоколи "одобрямсу" і хоч довіра народу до Президента пустилася до жалюгідної позначки, а ваше ім’я викликає загальнонаціональну алергію, оточення штовхатиме вас на референдум. У вас не стане волі, щоб зупинитися. Тоді я пропоную внести до бюлетеня рятівне для України питання "Чи довіряєте ви Президентові Кучмі?". Володимир Яворівський, письменник і народний депутат.
Володимир Черняк, будь ласка. Підготуватися Одайнику.
Шановні колеги, я хочу торкнутися питання щодо необхідності підвищення ефективності парламентських слухань. Як правило, їх наслідки вкрай неефективні або фактично відсутні. Ми витрачаємо багато часу, збираємо фахівців, всебічно обговорюємо це питання, як правило, приймаємо декларативні постанови, які не виконуються. Більше того, не рідко взагалі ми не приймаємо ніяких постанови з приводу парламентських слухань. Для чого тоді ми тут збиралися, обговорювали питання всебічно, і абсолютно навіть паперових наслідків це не дає. Свіжі приклади. Вчора Верховна Рада не проголосувала за Рекомендації з приводу парламентських слухань щодо приватизації. Ви знаєте, що приватизація в Україні неефективна, скандальна, багато в чому кримінальна, створена Спеціальна контрольна комісія Верховної Ради з питань приватизації, я є членом цієї комісії, ми провели слухання, підготували Рекомендації і вчора Верховна Рада не проголосувала за ці Рекомендації. Другий приклад. Було проведення слухання стосовно функціонування української мови в Україні. Вчора Верховна Рада не проголосувала за проект постанови про Рекомендації щодо розвитку української мови. Українська мова опинилася в жахливому стані і це не є перебільшенням. Як свідок цих історичних подій я заявляю, що ситуація з українською мовою в Україні в 2003 році є гіршою, ніж була в 1989, 1990, 1991 роках. Нема не тільки прогресу, є регрес. Немає поступу, є відступ. Відбувається всебічне обмеження функціонування української мови як державної, нищиться українська ідентичність у всіх її формах. І Верховна Рада не приймає постанови.
Одну хвилиночку, я вибачаюсь. Шановні колеги, ми почекаємо, поки ви там нараду проведе на чолі з Юрієм Анатолійовичем. Давайте ж поважати свого колегу.
Я на них не ображаюсь, вони там вирішують важливе питання. Верховна Рада не прийняла проекту постанови по рекомендаціях, наголошую, йшлося про рекомендації, зокрема, щоб випускати більше "Кобзаря" тиражем, розповсюджувати його, щоб сприяти українській мові. Разом з тим Верховна Рада вчора ратифікувала Європейську хартію регіональних мов або мов меншин. Одні і ті ж депутати, які не голосували за українську мову, голосували за мови меншин. Я особисто нічого не маю проти мови меншин, я за те, щоб ці мови розвивалися. Це нормально, це цивілізовано. Але для чого ж тоді українську мову упосліджувати таким чином? Чи можна вважати тоді цей парламент українським парламентом, якщо він не підтримує питання розвитку української мови? І, нарешті, останнє. Знову ж таки, прийняття цієї хартії носить декларативний характер. По суті Україна взяла на себе зобов’язання підтримувати 13 мов майже на рівні конституційних зобов’язань, які властиві українській мові як державній мові. Таких можливостей держава не має і не може мати. Зрозуміло, що таке рішення не буде виконано і ми знову попадемо під моніторинг Європейського Союзу, Ради Європи і знову будем мати недобрий імідж. Дякую за увагу.
Дякую. Микола Одайник. Наступний буде виступати Іштван Гайдош.
Микола Одайник, "Наша Україна", "Солідарність", Вінниччина. Шановні депутати, шановний народе України, доброго вам дня, доброго вам всім здоров’я! Сьогодні я знову хочу звернути вашу увагу до села. Ви знаєте всі, мабуть, моє відношення до реформування сільськогосподарського комплексу, яке потрібно було завершити до Дня сміху. От тепер селяни і сміються, бо вже немає сліз, щоб плакати. Особливо сміється молодь та старики. Із 184 будинків культури, які ще недавно всі працювали на моєму окрузі, 64 розвалені повністю, 82 розвалюються і потребують капітального ремонту, а молоді що залишається? Залишається сміятися. Сміятись з нас, своїх батьків, які умудрились на протязі дуже короткого часу розтоптати працю дідів та прадідів, яких сьогодні залишили самих - сам-на сам з земельними паями, заростающими бур’янами і майновим паєм у вигляді розваленого корівника чи жомової ями. Така ж картина з лікарнями. З 78 стаціонарних лікарень залишилось 17. А старикам та кволим теж нічого не залишається, як сміятись. Поки доберешся до лікарні, то так насмієшся, що і жити не хочеться. Одна хвора жіночка сказала, що їй залишилось тільки замотатись у простинь і потихеньку добиратись до кладовища, тому що средств на лікування і добиратись до лікарні уже немає. Так, коли поїздиш по округу, самому хочеться розсіятись, щоб подушити плачевну біль. Звичайно, називати, в яких це селах, немає ніякого сенсу і смислу, тому що ми прекрасно всі розуміємо, що така ситуація майже в кожному другому селі. І ви знаєте, мабуть, саме найстрашніше і найболючіше це те, що люди зневірились. Вони зневірились в те, що можна щось змінити. Але я переконаний, що зміни обов’язково прийдуть. Так дальше просто не можна жити, це приниження, приниження самих себе, приниження нації. Тому сьогодні я звертаюся до Президента, уряду, депутатів: не будемо розшукувати у розвалі і доведенні села до моральної та матеріальної нищеты. Винних ми знаємо. А наоборот, давайте об’єднаємося навколо ідеї відродження села, і покажемо всьому світові, що ми горда нація, що ми вміємо працювати, що ми вміємо жити по-людськи. Відродимо село, відродимо Україну, і кожна людина з гордістю, незалежно від віку може сказати: "Я живу в Україні". Дякую за увагу.
Іштван Гайдаш, фракція Демократичної партії України об’єднаної.
Іштван Гайдош, 72-й виборчий округ, фракція СДПУ(о). Шановний Володимир Михайлович, шановні депутати! Працюючі у тісній співпраці із органами місцевого самоврядування п’яти районів Закарпаття 72-го виборчого округу, який я представляю, зауважу, що у процесі застосування Бюджетного кодексу України, у них виникли ряд труднощів, зокрема, через невідповідність розмежування доходів і видатків між бюджетами різних рівнів та поділення доходів і видатків на такі, що враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів і такі, що не враховуються. Так доходів, що не враховуються, при визначенні трансфертів, практично, немає. Тоді як видатки, що не враховуються при їх визначенні, майже всі мають фінансуватися з районного бюджету, це і позашкільна освіта, засоби масової інформації, видатки по земельній реформі та інших програмах загально державного обласного чи районного рівня. Тобто всі ці видатки мають плануватися у районному бюджеті при відсутності відповідних доходів. Зміна порядку використання залишків коштів з загального фонду місцевих бюджетів теж є актуальною. Причини наявності залишку можуть бути різні. Це може бути і зарахування надходжень в останній день року, коли вже немає можливості використати їх за призначенням і невикористанні коштів на видатки через неоформлення всіх потрібних документів, актів виконаних робіт, тендерні оформлення, відсутність потрібного товару та ряду інших факторів. Зважаючи на недостатність до вхідної частини планувати в наступному році повторно такі видатки є раціональними. Правильно буде спрямувати в новому році на ці видатки, залишки коштів на початок року, крім того за рахунок залишку можуть бути здійснені видатки, які не передбачено по бюджету, але у яких настала потреба. До того, як кошти залишку будуть спрямовані, їх можна використовувати для покриття тимчасових касових розривів. Спрямування залишку на початок року згідно Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" здійснюється за рішенням відповідної ради. У Бюджетному кодексі необхідно передбачити цю норму закону про місцеве самоврядування в Україні. Навіть якщо видатки будуть здійснюватися через казначейську форму обслуговування, то залишки коштів місцевих бюджетів мають залишатися залишками місцевих бюджетів, що має бути зафіксовано в Бюджетному кодексі. Проблеми виникають у процесі використання і спеціальних коштів, на жаль. Органи місцевого самоврядування не в праві вносити зміни у напрямки їх спрямування, що дало б можливість в разі необхідності спрямувати їх на першочергові потреби, в тому числі на будівництво об’єктів соціально-культурного призначення, газифікацію, тощо. На сьогодні Комітетом з питань бюджету створено робочу групу з підготовки змін до Бюджетного кодексу, напрацювання якої ляжуть в основу законопроекту про внесення змін до нього. У зв’язку з тим, що ці питання на сьогодні надзвичайно важливі та актуальні і потребують змін, пропоную народним депутатам активно включитися до цієї роботи. Спасибі за увагу.
Відповідно до листів наших колег Павловського і Тимошенко, я надаю слово Зубову. Замість Павловського і замість Тимошенко.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые народные депутаты, уважаемые радиослушатели. Хочу сказать, что последнее время очень часто на встречах с избирателями мне задают вопрос о том, почему я доктор, профессор нахожусь в рядах оппозиции. Не проще ли не вести политическую борьбу с режимом, а наоборот сотрудничать с ними, получая достаточно "жирные куски" с ее барского стола, как это делают, к сожалению, многие сидящие в этом зале. В таких случаях я отвечаю, что оппозиционеры сделали действительно действующий режим, который превратил, всего за одно десятилетие, превратил Украину, самую красивую страну в мире, в нищую и разграбленную страну. Убежденным оппозиционером я стал потому, что хочу жить в стране, где человек будет высшей социальной ценностью, где народ будет не безликой серой массой для власти, а предметом его постоянной заботы. Наконец, я хочу жить в стране, в которой всех наших детей ждало бы только действительно светлое, нормальное будущее. Оппозиционером я стал потому, что хочу жить в стране, Президентом которой я бы гордился, а не откровенно презирал. В целом же, принадлежность к оппозиции, уважаемые народные депутаты, не есть опасным социальным злом, а скорее наоборот. Поскольку в современном цивилизованном мире наличие оппозиции, ее высокий качественный уровень является с одной стороны показателем уровня развития страны, а с другой предметом особой заботы со стороны демократических государств, поскольку весь цивилизованный мир прекрасно осознает, что только оппозиционные партии способны максимально эффективно контролировать действующую власть, исключая возможности любых злоупотреблений с ее стороны. Именно поэтому, подчеркиваю, именно поэтому деятельность оппозиционных сил в современном демократическом мире финансируется, подчеркиваю, финансируется государственным бюджетом и активно стимулируется. А что же у нас в Украине? Сегодня утром газета "Сільські Вісті" опубликовала статью под названием "Підтримав опозицію - геть з роботи!". Мне в редакции рассказали о судьбе сельского врача Сергея Клименко, депутата Кременчугского райсовета, главного врача Омельницкой участковой больницы, в которой очень много сделал для своих односельчан и за короткий срок превратил свою больницу в одну из лучших в районе. И все у него было хорошо: и власть его хвалила, но только до тех пор, пока он не призвал своих земляков присоединиться к акции "Восстань, Украина!". Немедленно после этого он был уволен и снят с работы. Это показательная статья, уважаемые народные депутаты, поскольку подобное происходит по всей стране вместо поддержки понимание и уважение к политическому инакомыслию, разгром, презрение, террор. Сегодня утром мы уже обсуждали события связанные с избиением группы народных депутатов Блока Юлии Тимошенко сотрудниками Лукьяновского следственного изолятора города Киева. Не хочу сейчас касаться подробностей этого инцидента. Но давайте зададим себе вопрос: "Если эта власть позволяет себе физическое насилие по отношению к народным депутатам, то как эта власть будет вести себя по отношению к человеку, обычному человеку, не имеющему депутатского неприкосновенности?" И поэтому не следует удивляться убийственным цифрам свидетельствующим о том, что ежегодно 15 тысяч наших соотечественников заканчивают жизнь самоубийством, а 250 тысяч , вдумаемся в эти цифры, 250 тысяч, четверть миллиона граждан Украины предпринимают попытку к самоубийству. С полной ответственностью заявляю, что эти ужасающие цифры на совести действующего режима. И последнее. Находясь в Лукьяновском следственном изоляторе рядом с Юлией Владимировной Тимошенко, я, в одной стороны, восхищался мужеством этой хрупкой женщины, а, с другой, удивлялся низости и убогости тех, кто уже несколько лет последовательно и хладнокровно ведут с ней войну на поражение.
Одну хвилиночку, вибачте. Я прошу, ви заспокойте Андрія Шкіля там. Андрій Шкіль, я прошу вас, заспокойтеся і ведіть себе. Я прошу вас, ви ж нормальна, витримана людина. Будь ласка.
Давайте вдумаемся, уважаемые народные депутаты. 13 мая Киевский апелляционный суд именем Украины признает все обвинения в адрес Юлии Тимошенко необоснованными и принимает решение освободить из-под стражи всех обвиняемых по этому делу немедленно. Генеральная прокуратура тут же возбуждает новое уголовное дело и сразу же вновь арестовует тех, кто должен быть немедленно по решению суда освобожден. Неужели не понятно, что это новое уголовное дело - это акция политического террора по отношению к оппозиционному лидеру. Если и это дело будет развалено, будет возбуждено новое. И так будет происходить до бесконечности, потому что главный человек на Банковой коротко сказал: "Фас!". И это именно тот человек, который характеризуя независимых судей, которые действуют по закону, в интересах закона, характеризуя их, он сказал: "Эти судьи, бля, подонки!". Я прошу прощения перед радиослушателями за цитату, которую каждый из нас может легко прочитать в пленках Николая Мельниченко. И последнее. Наличие оппозиции в Украине, уважаемые народные депутаты, - факт. Я думаю, что действующая власть должна четко для себя уяснить, что вести с ней пора себя цивилизовано. Вместо террора - диалог. Вместо агрессии - уважение и понимание. В противном случае представители оппозиции вынуждены будут предпринимать адекватные меры, чего мы не хотим. Я хочу, чтобы все те, от кого зависит решение этого вопроса, внимательно выслушали все, что было сказано, и приняли адекватное решение.
Так, Мовчан Павло. Немає. А, за нього вже виступали. Віктор Терен. Ольга Гінзбург підготуватися, будь ласка. Я там прошу вас, на півтона тихіше. Дайте можливість виступати.
Віктор Терен, фракція Юлії Тимошенко. Сьогодні я був на засіданні Київського апеляційного суду, де розглядається справа учасників антипрезидентської демонстрації 9 березня 2001 року. Дорогі люди! Як це виглядає? У величезній клітці 12 молодих хлопців. З ними в цій клітці Державний Прапор України, який вони бережуть в тюрмі. І це трагічно і глибоко символічно, бо по великому рахунку там судять Україну. Там, за гратами цвіт нації, її молодість і надія, бо ув’язнені - це студенти, це молоді поети, робітники, це чисте золото нації, це такі ж діти, наші діти, як ці діти, яких порубали за Україну за Крутами. Це патріоти України! Їх судять. Вони глибоко освічені, вони цитують святе письмо, Шевченка, філософів. Вони читають вірші і вони за гратами. Але ж за гратами мають бути ті, хто замовляв убивство Георгія Гонгадзе, хто на трастах пограбував мільйони людей, хто прихватизував Україну, хто довів до жахливого зубожіння український народ. Ми, депутати фракції Юлії Тимошенко, робитимемо все, щоб в Україні діяв закон і була справедливість. І коли сьогодні депутат Сухий із фракції Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]] в цій залі сказав, що деякі депутати розважаються, коли їздять по СІЗО, то я хочу сказати, що це жахливий цинізм. Це що розвага, коли нам по СІЗО і по тюрмах ламають ребра, наїжджають по міліцейській команді на нас автомашинами, коли лише за це скликання жорстоко побито моїх колег: Юлію Тимошенко, Михайла Павловського, Валентина Зубова, Терена, Михайла Волинця і то не лише їх, і за це не відповів ніхто. Але от вам розваги по-кучмівськи: в країні 600 тисяч хворих на рак, а минулого року на лікування онкохворих витрачено на це лише 13 мільйонів, зате на прокуратуру витрачено 250 мільйонів. І тому Україна вимирає від злиднів і хвороб. І тому наче про сьогоднішню Україну писав Олександр Довженко, він писав так: "Прокурорів у нас вистачить на всіх, не вистачить учителів, техніків, інженерів, агрономів, а прокурорів і слідчих вистачить. Всі цілі і здорові, як ведмеді, і досвідчені у своєму холодному фахові". 15 травня скінчився термін так званого обговорення політичних реформ Кучми, смисл яких - продовжити президентські повноваження себе рідного і незамінного. Але якщо буде ще Кучма, то збудуться й Шевченкові слова: "Погине, щезне Україна, сліда не буде на землі". Але сліда не залишиться від катів України, а Україна буде. Дякую.
Ольга Гінзбург. Підготуватися Кирильчуку.
Шановні народні депутати, шановний Володимире Михайловичу, шановні виборці! Я вийшла на цю трибуну, до мене звернулись мої виборці, особисто на прийомі з м.Шостки колектив Акціонерної компанії "Свема" і я пообіцяла їм зачитати цього листа. Але перед цим я хочу сказати. Багато питань, які піднімаються в залі Верховної Ради, вони є якби такі, неглобальні, як би сказати, не всі вони представляють інтереси цілої держави. Десь виродиться одне питання і та група депутатів за нього бореться. Десь виродиться інше питання - група депутатів бореться. Чому я про це говорю. А як потрібно? Що ж потрібно робити? Адже є у нас керівництво держави, воно є. Є у народу багато проблеми, в державі багато проблем, в трудових колективах є проблемах. То напишіть такий графік - такі проблеми є в державі: 1) невиплата заробітної плати; 2) невиконання судових рішень. Про що ми сьогодні говоримо, когось тримають у СІЗО, хтось на цьому нервує. А в когось ще є багато проблем, у яких теж десь болить, а у них немає депутатів у залі, вони не приходять сюди і про них ніхто ніколи не згадає. То і пишуть так, ось тут оце питання є, а тут за це винний, а оце буде виконуватись. І виносяться Кабінетом Міністрів ці питання на Верховну Раду. Об’єднуючи тим самим нас разом на їх виконання. Я це так розумію. Можливо, хтось по-іншому розуміє. А я розумію це так. Але я обіцяла зачитати цього листа. І до вашої уваги. Від колективу Акціонерної компанії "Свема", це державне підприємство. Це була переписка з Президентом України, з Прем’єр-міністром Януковичем. Але відповіді такі, що вони не мають ніякого рішення. "Ми звертаємось до вас від імені трудового колективу Акціонерної компанії "Свема" з надією на вашу допомогу. Наше підприємство унікальне і єдине в своєму роді, воно організовано на базі Шосткінського виробничого об’єднання "Свема", яке займається випуском кінопродукції з 1931 року. За роки свого існування завдяки політиці держави, направлене на індустріалізацію, "Свема" перетворилась у флагман вітчизняної кінопродукції. У 80-тих роках, коли випускалося більше, як 300 найменувань, експортувалося у 36 країн світу. На теперішній час обсяг виробництва товарної продукції знизився у 43 рази, при цьому чисельність працюючих зменшилась у 4,5 рази. Найбільше сьогодні "Свема" це, перш за все, - державне підприємство, тому що в установчому фонді 91,6 відсотків складає доля держави. Крім того, "Свему" занесено до списку підприємств, маючих стратегічне значення для держави. З одного боку, ми потрібні державі, наша продукція має попит, але з іншого, держава не забезпечує захист і підтримку вітчизняного виробника. Нам не зрозуміло, в чому справа? [[Я основне читаю]] Дуже прикро, що це відбувається на фоні відродження кінопромисловості в Росії, де при підтримці держави "Тасма" відроджена і випускає продукцію, хоча наше підприємство завжди мало великий потенціал і продукцію більш високої якості. Становище сьогодні є критичним. Фонд державного майна не може дати дозвіл на проведення реконструкції "Свеми" без відповідальної згоди Кабінету Міністрів. Тривала затримка дачі дозволу призводить до подальшого занепаду підприємства, погіршує стан ліквідації. Головне, що потрібно сказати, - я закінчую, заборгованість з заробітної плати, яка складає сьогодні державного підприємства 3 млн. гривень, що провокує людей до передбачених дій. Підприємство лихоманить, внаслідок відсутності коштів.
Дякую.
Я вибачаюсь. Не передбачає сировини та оплату за енергоресурси. Враховуючи вище сказане, Володимире Михайловичу, півхвилинки, враховуючи вище сказане, просимо надати відкритому акціонерному товариству "Свема", підприємству, яке має державне стратегічне значення, допомогу, яка б надала можливість підприємству піднятися, вийти з скрутного становища та виплатити заробітну плату його працівникам. Дякую.
Євген Кирильчук, будь ласка. Підготуватися Слабенку.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні виборці! Блок Юлії Тимошенко, партія "Батьківщина", Волинь. Кирильчук. Вчора Верховна Рада в першому читанні схвалила зміни до закону про бюджет. Пам’ятаєте, і ви напевно чули, місяць назад, коли блок Юлії Тимошенко, група депутатів разом із депутатами і інших фракцій запропонували Верховній Раді, бюджетному комітету, уряду пропозиції з даної ситуації, яка склалася по заробітній платі в Україні. Там було передбачено 7,2 мільярди додаткових коштів, було вказано, звідки їх взяти для того, щоб вирішити головне питання України, це 60 відсотків лише прожиткового мінімуму складають 237 гривень. Було вказано, де взяти кошти для того, щоб цю проблему розв’язати. Проте вчора уряд добився, щоб без опозиції нашукав 230 голосів і все-таки взяв відповідальність для того, щоб перечеркнути закон про заробітну плату в Україні. Тобто те, що передбачалося виплатити всім 180 і не менше по Україні і 237 в другому півріччі і не менше. Практично, в запропонованому законопроекті лише 600 мільйонів передбачається на заробітну плату, решта роздається по інших поличках, в тому числі і вже запобігається на майбутні вибори, приховуються гроші. Я вам назву тільки лише один факт. Ще Кучма-перший, коли був Президентом попереднього скликання, просив на утримання свого шлейфу, який є навколо його всього 27-30 мільйонів. На цей рік він попросив 300 мільйонів. Верховна Рада проголосувала йому 290 мільйонів. Незаконно йому добавили 20 мільйонів, а тепер появилося уже 333 мільйони. От де приховані гроші. Сьогодні вся Україна думає, як закінчити весняно-посівні роботи. Всі, хто причетні до землі, стараються щось зробити, вся місцева влада нічим на займається, крім збору протоколів два місяці для того, щоб виконати замовлення по всенародному "одобрямс", його немає і не буде, бо 90 відсотків людей вимагають сьогодні перевиборів, перевиборів Президента, дострокових виборів, дострокової відставки, бо нічого не зміниться від політичних реформ. Дякую за увагу.
Сергій Слабенко, будь ласка. Наступним буде виступати Іван Стойко.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні виборці, свій виступ я хотів би присвятити надзвичайно важливій події, яка відбулася 6 березня 2003 року, а саме тоді був надрукований, вийшов Указ Президента України, яким передбачалося обговорення Конституційної реформи. Я так розумію, що цей указ передбачав широке обговорення, залучення фахівців з питань юриспруденції, політології, а також напевно і депутатського корпусу. Сподівався я на це не випадково, тому що засоби масової інформації дуже часто стали висвітлювати виступи народних депутатів. Як на Волині відбувся цей процес. Місцевими телекомпаніями були передбачені проведення політичних дебатів по політичній реформі "за" і "проти". Про це відбулася певна рекламна акція і були надруковані повідомлення в засобах масової інформації, тобто видавалися газети і такі дебати відбулися. Наприклад, народний депутат Бондар, Загреба зустрілися відповідно з представниками облдержадміністрації, з Родичем, і головою Міської ради - Антоном Кривицьким. Так само був запрошений до таких теледебатів і я. 5 травня цього року я не зміг виступити. Чому я не зміг виступити? Коли я звернувся в облдержадміністрацію мені повідомили, що зараз немає першого заступника голови облдержадміністрації, він десь відсутній. Я залишаю свій мобільний телефон, залишаю всі контактні телефони, залишаю помічників, на протязі робочого дня і прошу, "подзвоніть, скажіть чому немає". Я не зміг цю одержати інформацію, дебати не відбулися, мій виступ. 6 травня о 8 годині 45 хвилин, я безпосередньо сам подзвонив Володимиру Панчішину, це перший заступник голови облдержадміністрації, з питанням одним, чи готові ви зустрітися в прямому ефірі і обговорити політичну реформу, тим більше питання було піднято: проведення референдуму, як прийняття змін до Конституції шляхом вчинення референдуму з прямої дії. Відповідно, це питання дуже багатьох людей хвилювало. Мені пообіцяли що такі дебати відбудуться. 12 травня я знову починаю дзвонити, я знову залишаю в адміністрації свої телефони проханням: повідомте - ви вийдете в ефір, чи ні? А жодним чином на це питання ніхто не відреагував. Тому я вважаю, що саме таким чином провелося обговорення реформи, коли кожному дали можливість поспілкуватися і висловити. Я так розумію, що напевно кваліфікація людей унеможливлює зараз її всенародне обговорення і диспути з депутатами. І останнє. Я хотів би сказати, що треба було б звернути увагу щодо якості проведення обговорення цього питання і заслухати таке питання нам, депутатам. Тобто, як провелося обговорення з цієї політичної реформи, чи була змога всім висловитися. Дякую за увагу.
Іван Стойко, підготуватися Оржаховському.
Іван Стойко, Народний Рух України, фракція "Наша Україна". Шановні народні депутати, шановні виборці. Вийти сьогодні на трибуну мене змусила ситуація, що склалася навколо питань флоту в Севастополі. Минає вже десять років, як Росія орендує військові бази в Криму, але чомусь у прибутковій частині державного бюджету рядка доходів від оренди Росією баз для Чорноморського флоту немає. Як же Росія розділила флот? Всі боєздатні кораблі залишилися їй, з двох дивізій підводних човнів Україні передали лише один, але небоєздатний. Під контролем Росії також перебувають стратегічно найважливіші бухти і причали - це Севастопольська, Південна і Карантинна. Але навіть така чисто проросійська угода про розподіл флоту, і та не виконується. Значна кількість об’єктів, які Чорноморський флот Росії залишив за собою, використовується не за прямим призначенням, а здається в суборенду бізнесовим структурам, переважно російським, що не передбачено жодними угодами. Більше того, Росія використовує наші території для навчання іноземних військових фахівців, за що отримує великі прибутки. До цього часу ще багато об’єктів всупереч підписаним угодам взагалі не передані українській стороні. І, нарешті, найголовніше. До нинішнього дня не проведена інвентаризація нерухомого майна і земельних ділянок, які орендують Чорноморський флот та юридично не оформлена оренда Росії об’єктів , земельних ділянок та акваторії бух переданих у користування їхньому флоту. Патрулі-чорноморці розгулюють по Севастополю зі зброєю, користуються незаконним правом затримувати українських військовослужбовців, що є нонсенсом у нашій державі. Над кожною будівлею Чорноморського флоту піднято Російський прапор, а на воротах деяких військових частин навіть вивішена табличка з написом "Территория Российской Федерации". Чорноморський флот Росії не є підконтрольним сьогодні Україні, працює не у правовому полі. Навколо нього розкручується маховик антиукраїнських настроїв. Про це можна було неодноразово почути з вуст російських політиків таких, як Лужков, Затулін або Жириновського. І всі антидержавні випади не отримали жодної офіційної оцінки Києва. Нинішня українська влада активно сприяє наступальним діям росіян. Тільки за останні місяці Росії надано 20 гектарів Чорноморського узбережжя, а на Майдані Нахімова дозволили зводити діловий центр уряду Москви, над яким піднімуть ще один триколор. У грудні 2002 року лужковські посланці вмонтували капсулу зі звернення до моряків-чорноморців та мешканців міста, яку належить відкрити і прочитати у 2002 році тоді, коли вже російський флот повинен покинути Україну. Загальна чисельність російських моряків сьогодні перевищує у два рази наш гарнізон. Не зрозуміло, чому Міністерство закордонних справ України зараховує стаж служби у Збройних силах Росії на території України у ценз для отримання українського громадянства. Таким чином російські офіцери, звільнившись в запас автоматично отримують український паспорт і йдуть працювати в державні українські структури знову ж таки, щоб тут же їх розвалювати. За даними останнього перепису населення сьогодні в Севастополі знаходиться 18 тисяч не громадян України, це 5 відсотків від загальної кількості населення міста. І чи не застосувати до них правила аналогічні тим, що застосовуються у Москві до іноземців, зокрема, українців? Також не зрозуміло, чому будуються цілі житлові масиви для громадян Росії. І це робиться без оформлення землевідводу. В той же час Президенту України севастопольські владоможці відмовили навіть в перейменуванні одного з майданів міста на майдан імені гетьмана Сагайдачного. Ще 10 років тому подібна перспектива розвитку. була би примарою, а сьогодні на очах перетворюється в загрозливу реальність. Я впевнений, що ми повинні сьогодні зробити все для того, щоб.
Дякую. Анатолій Оржаховський, будь ласка.
Прошу мій виступ вважати офіційним зверненням до Кабінету Міністрів, Служби безпеки та Генеральної прокуратури. Дякую.
Підготуватися Шкілю.
Анатолій Оржаховський, фракція Компартії України. Шановні колеги, виборці! Я сьогодні не буду говорити про виробничий, соціальний та політичний стан в Україні. Очевидно, що настав повний колапс. Так і хочеться згадати час радянський, коли будували, розвивали, а не руйнували. Мій виступ сьогодні стосуватиметься проблем, що мають місце у причорноморському регіоні, зокрема в Скадовському та Каланчацькому районах Херсонської області з проблем захисту навколишнього середовища. Місто Скадовськ, селище Лазурне, село Хорлиця, портові території далеко відомі за межами краю і як курортні місця на Чорному морі. На узбережжі Скадовського району розташовано близько 80 оздоровчих закладів, досить вагомі заклади є в селах Хорли, Роздольне, Приморське Каланчацького району. Починаючи з 2000 року в курортній зоні селища Лазурне склалася і продовжує розвиватися вкрай загрозлива ситуація з руйнуванням прибережної смуги моря. В даний час пляжі відсутні напротязі декількох кілометрів, підмиваються та руйнуються огорожі оздоровчих закладів, вода підступає до будівель. Більше 10 оздоровчих закладів залишилися взагалі без пляжів, а в інших вони не відповідають нормам та вимогам. Пляжна полоса становить 5-7 метрів. В той же час була замита промоїна між островом. та материком, що призвело до деградації західної частини Джерелгацької затоки, замору риби, застою води і таке інше. Не дивлячись на вжиті заходи безпеки на рівні області, району щодо штучного відновлення протоки в минулих в 2000-2002 роках, проте море продовжує її замивати. Керівництво. керівникам регіону довелося звернутися до Інституту Одесакомунпроект, котрий в свій час розробляв проект захисту північного узбережжя Чорного моря, 3-х областей України: Одеської, Миколаївської та Херсонської областей. Згідно розрахунків інституту щодо берегозахисту морського узбережжя селища Лазурне потрібно не один десяток мільйонів гривень, котрих в селищі та й області немає. Не краща ситуація і в зоні відпочинку людей села Хорли. Воно знаходиться на півострові, що омивається водами Чорного моря. Досить довгий час проблема Хорли була проблемою лише місцевих виконавчих та самоврядних органів. На останній сесії Херсонської обласної ради йшла мова про необхідність термінового втручання у вирішення проблем зазначеного села. Найбільше турбує те, що в цьому селі неподалік від берега у прибережній зоні моря розміщено сільське кладовище, щороку під впливом хвиль відстань між ним та берегом зменшується, що в майбутньому може призвести до непередбачуваних санітарно-епідеміологічних наслідків. Небезпечно й те, що в разі невжиття заходів через існуючий проміжок території не можливо буде в’їхати до населеного пункту і вирішувати ті проблеми, які потрібно. Під загрозою і надійність електрозв’язку, мережа яких прокладена, та енергозв’язку, мережа яких прокладена по прибережній території. З цього приводу я хотів би звернутися до Прем’єр-міністра, Володимире Михайловичу, просив би оформити депутатський запит з надією на те, що уряд зверне увагу на підняті проблеми і зробить все з тим, щоб загроза безпеки кордону, санітарії і розвитку туризму і відпочинку на Херсонщині була відвернута. Дякую.
Дякую. Андрій Шкіль.
Шкіль Андрій, фракція Блоку Юлії Тимошенко, Українська національна асамблея. Перед тим, як виразити тему виступу, я хотів би два слова сказати про ситуацію, яка складається постійно із записом народних депутатів у виступах в "Різному". Шановний Володимире Михайловичу, розумієте, треба якось дійсно якусь взаємоповагу відпрацювати. Тому що депутат, який виступає тут в "Різному", він не виступає ні жодний зі своїми власними питаннями. І взагалі з цієї трибуни за дуже рідким виключенням всі виступають з питань загальних. І я переконаний, що 99 відсотків депутатських виступів, вони скеровані не на залагодження особистих інтересів, а на залагодження державних інтересів. Тому треба, я думаю, виписати якось ретельніше програму запису в різне, тому що я не думаю, що ситуації, які складаються, є тими, що мають право на місце у Верховній Раді. Тому що не чиновник має вирішувати коли виступати народному депутату. В все-таки, я думаю, чи закон, чи якісь інші речі, наприклад, жеребкуванням якимось чи ще якось ввести, запис в залі. Я не знаю, просто не негарна ситуація, яка складається останнім часом, я хотів би на ній зупинитися. Але я зараз перейду до теми безпосереднього виступу. Ви знаєте, що зараз, в цей час відбувається судове засідання в апеляційному суді м.Києва. Судять хлопців, які звинувачуються у масових безпорядках, які відбулися 9 березня 2001 року. Суд триває вже півтора року, апеляційна інстанція має відповісти на скаргу постійну, яку написали практично всі учасники процесу і їх адвокати. Але це юридичний бік справи. Судять політичних в’язнів, судять людей за те, що вони мають політичні переконання, за те, що вони вийшли на вулицю з тим, щоб їх висловити абсолютно законно, абсолютно маючи на це всі підстави. Всі решта подій, які трапилися, потребують окремого дослідження, окремого вивчення. Але те, що там не було кримінального злочину, вже було доведено навіть в судові, в першій інстанції - в районному суді. Як це відбувалося? Дуже просто. Суддя відкинув всі можливі і неможливі закиди в бік хлопців. Але, тим не менше, констатував: позаяк справа політична, тому я не даю весь той термін, який вимагав прокурор, а даю тільки половину. Кому вимагали десять - дають п’ять, кому - вісім, дають чотири і таке інше. То ми маємо зараз тут справу з політичним свавіллям. Тих, хто не подобається, садовлять у в’язницю, карають їх, їхніх рідних, карають всіх, хто мав би бути покараний. А я вірю і переконаний в тому, що прийде час, коли всі, наголошую, всі винні будуть притягнуті до відповідальності. Тому що політичні злочини, вони не мають терміну давності. Політичні злочини, вони будуть судитися двічі - і людським судом, і судом історії, я вірю, що і судом Божим вони будуть судитися. Дякую.
Дякую. Останній виступ - Гуров Валентин. А? Значить, врахуємо, зараз врахуємо це. Добре, добре, ми домовились уже. Будь ласка.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги, уважаемые радиослушатели! Вадим Гуров, Кривбасс. Был у меня и есть друг такой - начальник ЦРП, это - очень серьезный цех, самый горячий, Сазодов Юрий Анатольевич, который говорил всегда, когда было трудно: знаешь, говорит, Вадим Николаевич, нас заела не вошь, а гнида. Я раньше думал: ну как это, такие слова страшные? А в принципе, когда разобрался с нашей законодательной частью и исполнительной, то, наверное, он был прав. Вообще народ всегда прав. Вы посмотрите, есть 52 постановление, вернее, закон бюджета, где должны часть прибыли отдать, как дивиденды, государству, а государство распределить. Казалось бы, все нормально. У нас был сначала миллиард, потом мы все-таки согласились на 400 млн. Так, Владимир Михайлович, было? Вот. А теперь дальше ждем, его ж надо исполнять. И тут появляются подзаконные акты, которые полностью могут перечеркнуть любой закон, что не узнаем, что это за закон и был. И когда ж подзаконный акт вышел? Только 22 апреля. И теперь говоря, что "Криворожсталь" - государственное стопроцентно предприятие, теперь заплати дивиденды за 2002 год, вдумайтесь депутаты, уплати за первый квартал, так? И суммы нешуточные. А это 160 млн. за один месяц. Спрашивается, нормальные люди понимают, что если была прибыль, она ж давно уже расходована еще в 2002 году и в первом квартале. И вот сейчас перед дилеммой пятьдесятчетырехтысячный коллектив "Криворожстали". Что же делать? Цветущее предприятие 100 процентов, подчеркиваю, единственное государственное из 14-ти комбинатов, получило 500 миллионов прибыли в прошлом году, в этом квартале получили 300 миллионов, и все отдали. Поэтому считаю, что все-таки подзаконный акт должен идти вовремя и взаимозачеты "Криворожстали" должны полмиллиона. полмиллиарда по НДС. Поэтому главный вопрос сейчас: надо все-таки это все скорректировать и сделать так, как по другим. А в принципе, думаю, министерству и Кабинету Министров надо рассмотреть работу всех металлургических предприятий. Я вам хочу сказать, что половина имеет отрицательный баланс, а работают-то все в одних же условиях. Если это никому не интересно, потому что это приватизированные, потому что это частные, никогда наша 52-я статья не будет наполнена. Поэтому и министру, и Кабинету Министров этим вопросом надо незамедлительно заняться, тогда тот вопрос, который ставили депутаты, будет выполнен. Спасибо за внимание.
Михайло Мельничук, будь ласка. Увімкніть мікрофон народного депутата Мельничука.
Дякую. Я тільки, скажіть, Володимир Михайлович, хвилина чи півтори чи три?
Три.
Шановні радіослухачі, я хочу подякувати тим депутатам народним, які десь біля десятка залишилися в цьому залі. І хотів би звернутися до селян. Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Я звертаюся до всіх, хто працює на селі: шановні селяни, поскільки Верховна Рада доручила Тимчасовій слідчій комісії розібрати ситуацію по зерну і з хлібом, я би хотів, щоб ви всі, хто постраждали від керівників, які примушували вас приписувати валовий збір зерна, або фермери, які вирощували по 150-100 центнерів пшениці з гектара, зрозуміли, що ніколи приписками ми не нагодуємо власний народ. Будь ласка, якщо такі факти є, примусу з боку виконавчої влади або представницької влади, будь ласка, на наші прізвища, або тимчасові слідчі комісії Мельничуку, Гаврилюку присилайте, будь ласка, на Верховну Раду. Ситуація складається так, ніби то в державі є зерно і в резерві запевняють, що є, але ті, хто сьогодні працюють на ринку зерна в Україні, хто має переробні підприємства, хто випікає хліб, не можуть на внутрішньому ринку сьогодні закупити зерно. Я спілкувався з працівниками Укрзернопрому, у них потужні переробні можливості, хлібозаводи, але сьогодні на внутрішньому ринку вони не можуть закупити зерна в Україні, це говорить про те, про що не раз попереджала фракція Соціалістичної партії України у своїх заявах. І я хочу сказати, що таким чином, приписками ні в якому разі ми власний народ не нагодуємо. Крім приписок був обкрадений селянин, який в нелегких муках і працях виростив в минулому році хліб, тому що шляхом ажіотажу у країні, де мова йшла про те, що ми зібрали біля 40 мільйонів тон зерна, зерна такого не було. Я ще раз повторюю, не було, це були приписки особисто в селянських господарствах, що робили під примусом місцевої влади. Я хотів би з приводу цього привести декілька прикладів, але мотивуючи тим, що мені надано слово тільки із-за того, що вже на протязі трьох п’ятниць я не можу висловитися, то я б хотів слідуюче сказати. Вчора ми обговорювали законопроекти щодо судоустрою. Законопроект Мельничука, який був поданий на розгляд, він в залі підтримки не мав, але я звертаюся до всіх, хто працює в судовій системі, цей законопроект буде врахований при повторному читанні і мої пропозиції будуть враховані відповідним профільним комітетом. Дякую. І до побачення всім.
Я дякую вам за роботу, шановні колеги, ранкове засідання Верховної Ради України оголошується закритим. Чергове пленарне засідання розпочнеться о 10 годині 20 травня.