Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. Kao što vidite temeljem zaključka Vlade Republike Hrvatske od 6. listopada 2010. godine zadužena su resorna tijela izraditi prijedloge izmjena i dopuna Zakona iz upravnih područja u okviru utvrđenog djelokruga radi usklađivanja sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Prijedlogom zakona o izmjeni Obiteljskog zakona usklađuje se odredba članka 141. stavka 3. važećeg Obiteljskog zakona sa ZUP-om kojim je propisan rok za žalbu na odluku o posvojenju od 8 dana od dana primitka odluke. Člankom 109. ZUP-a rok za žalbu određen je od 15 dana ako posebnim zakonom nije propisan duži rok. Obzirom da se predmetna odredba usklađuje sa ZUP-om na način da se rok za žalbu od 15 dana smatra primjerenim rokom za stranku Obiteljskim zakonom to nije potrebno posebno propisivati. Istovremeno, navedenom odredbom se određuje drugostupanjsko tijelo kojem se izjavljuje žalba. Obzirom da ZUP traži takvo propisivanje, a važećim odredbama Obiteljskog zakona to nije propisano. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati financijska sredstva iz državnog proračuna Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Žele? Tko želi? Vi. Koji? Oprostite. U ime Odbora za obitelj, mladež i šport gospođa Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Odbor za obitelj, mladež i šport Hrvatskog sabora na 38. sjednici održanog 6. svibnja raspravio je Prijedlog zakona o izmjeni Obiteljskog zakona s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske. Odbor za obitelj, mladež i šport Hrvatskog sabora temeljem Poslovnika raspravio je predmetni prijedlog kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja je istaknuo da se ovom izmjenom odredaba koja propisuje rok žalbe usklađuje sa Zakonom o upravnom postupku, odnosno propisuje nadležno tijelo u drugostupanjskom postupku. Odbor je bez rasprave jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjeni Obiteljskog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo izmjene Obiteljskog zakona pridonijet će usklađenju obiteljskog zakonodavstva sa potrebama Zakona o odredbama Zakona o općem upravnom postupku koji je usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije i koji je na snazi od 1. siječnja prošle, tj. 2010. godine. Izmjena se odnosi na uređenje roka za žalbu u postupku posvojenja kojega treba uskladiti sa rokom u Zakonu o općem upravnom postupku. Isto tako, potrebno je navedenom odredbom odrediti drugostupanjsko tijelo kojem se izjavljuje žalba. Dakle, predlaže se izmjena dosadašnjeg roka od 8 dana u Obiteljskom zakonu na 15 dana kako to propisuje Zakon o općem upravnom postupku. Rok od 15 dana se smatra primjerenim rokom za stranku, pa nije potrebno Obiteljskim zakonom propisivati rok za žalbu. Istom odredbom se određuje drugostupanjsko tijelo kojem se izjavljuje žalba, a to je u ovom slučaju Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. I ovom izmjenom Obiteljskog zakona država ispunjava svoju ustavnu dužnost, pa štiti materinstvo, djecu i mladež. Isto tako stvara socijalne, odgojne, kulturne, materijalne i druge uvjete kojima promiče prava djeteta, promiče pravo na dostojan život, a osobito skrbi o djeci bez roditelja kao i o djeci bez adekvatne roditeljske skrbi. Povrh svega djelovanje na pravi način u pravom trenutku u najranijoj životnoj dobi je od neprocjenjive vrijednosti. Ulaganje u djecu zasigurno je zalog za bolju budućnost. Stoga, nemojmo nikada zaboraviti da su danas sretna djeca, sutra sretni ljudi, sretni roditelji sretne djece. Već je netko kazao sva blaga ovoga svijeta nisu vrijedna suza jednog djeteta. Slijedom iznesenoga klub HDZ-a podržava donošenje izmjena Obiteljskog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba HNS-HSU-a gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Na samom početku reći ću da će klub HNS-HSU-a podržati prijedlog dopune, odnosno izmjene Obiteljskog zakona. Ovo je jedan u nizu od zakona koji se usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku. Kao što je rečeno tim izmjenama regulira se žalba, odnosno termin, rok za žalbu i po prijedlogu ovoga zakona ministarstvo nadležno za poslove socijalne skrbi postaje drugostupanjsko tijelo kome stranka može izreći žalbu na prvostupanjsko rješenje. Dakle, eto radi se o malo članaka, o izmjenama koje su prisutne gotovo kod svih prethodnih zakona pa će kao što sam rekla klub HNS-HSU-a podržati ove izmjene.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Kolegice i kolege, gospodine predsjedniče kao i moje prethodnice naravno i ja ću u ime kluba SDP-a potvrditi izglasavanje ovih izmjena jer su one u tehničkom smislu zapravo usklađivanje sa Zakonom o upravnom postupku i to nije samo po sebi sporno. No međutim, ovo je zgodna prilika da se zapitamo zašto se zapravo ne iskoristi ako ništa, a ono najava aktualne premijerke da će se prva sljedeća izmjena Obiteljskog zakona pozabaviti ozbiljnije ovim vrlo delikatnim i osjetljivim problemom kada je riječ o posvajanju djece. Podsjetit ću na notorne činjenice jer nije loše da ih se ima u vidu. Prva, da je u ovom trenutku dulje od tri godine se čeka na posvojenje djeteta. U ovom trenutku je 1063 djece u dječjim domovima. 1808 djece se nalazi u udomiteljskim obiteljima, 244 djece ima uvjete za posvojenje. Svega 132 djece je posvojeno u 2008. godini, novih podataka za 2010. nemam. 81 posvojeno dijete je mlađe od 5 godina. 3886 potencijalnih posvojitelja s pozitivnim mišljenjem Centra za socijalnu skrb, 1629 potencijalnih posvojitelja čeka dulje od 3 godine, a izdano svega 297 pozitivnih mišljenja odnosi se, dakle ne, to nisu najsvježiji podaci, ali se trend nije promijenio niti postotak, niti broj kada je riječ i o potencijalnim posvojiteljima i kada je riječ o djeci. Podsjećam, premijerka Jadranka Kosor je u ekskluzivnoj izjavi za NOVA-u TV obećala reformu ovoga sustava i kaže, citiram: "Da se u centrima ljudi još žešće posvete tom poslu, da manje gledaju papire, a više žive ljude. Djeca s jedne strane i roditelji s druge. Treba vidjeti i da sudovi bolje rade u kontekstu oduzimanja roditeljstva onima koji se za djecu ne brinu. Svaki roditeljski dom je neusporedivo bolji od Doma ma kako god tamo more ljubavi bilo", dodala je Kosor. Ja se apsolutno slažem sa ovime što je gospođa Kosor rekla, ali se ne mogu pomiriti niti složiti sa izostankom akcije iza toga, iza tako deklarirane, dobro deklarirane potrebe ili najave ili uočavanja problema. Prilika da se krene u cjelovitu reformu i sustava posvajanja djece je upravo bila promjena ovoga zakona. Nije dobro da nam motiv bude samo usklađivanje sa nekim drugim zakonom, a da nam motiv za promjenu zakona ne bude zapravo unapređenje prakse ma u kom području bilo riječi, a kamoli kada je riječ o jednom ovako osjetljivom području kao što je područje koje se tiče zapravo sudbine, u cijelosti sudbine ljudi. Riječ je o dakako delikatnoj problematici. Ja neću reći da su to jednostavna rješenja niti se ona mogu propisati bez razmišljanja o posljedicama. Naravno da je potrebno dobro i temeljito ispitati podobnost ljudi za posvajanje djece, ali to ni u kom slučaju ne znači da svi moraju biti pod sumnjom i da im se na taj način treba onemogućavati prije svega u ostvarivanju interesa prava djece da budu zbrinuti, da žive u obiteljskom okruženju s jedne strane i s druge strane i pravo na roditeljstvo. Jedan telefonski poziv nije znak jednom mjesečno, nije znak da netko skrbi i brine o svom djetetu. To su u svakom slučaju situacije u kojima bi se moralo dozvoliti da se i u okviru struke procijeni tko zapravo fingira roditeljstvo, a tko se trenutno našao u situaciji da ne može skrbiti i brinuti o svom djetetu i kome ne treba oduzimati roditeljstvo. Morali bi se osloniti velim na ozbiljnije, pomnije, stručnije analize kako ne bismo povrijedili nikoga u toj trijadi, roditelje dakle, biološke roditelje, djecu i ljude koji su spremni udomiti ili posvojiti dijete i dati mu normalan odgoj. Dakle, podržavamo ove dakako izmjene, ali iskazujemo i nezadovoljstvo što se evo godinama odgađa rješenje jednog vrlo ozbiljnoga problema.
Hvala. U ime kluba HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, gospodine državni tajniče. Klub zastupnika HSS-a podržat će prijedlog Zakona o izmjeni Obiteljskog zakona. Naravno da nije potrebno posebno naglašavati da je obitelj prva škola međuljudskih odnosa i zato o njoj ovisi kako život svakog pojedinca tako i budućnost cijelog društva. U obitelji učimo o drugima, ali i o sebi, o odnosima, učimo o redu, radnim navikama, i usvajamo vrijednosti naših roditelja. U obitelji se čuva uspomena na one koji su bili prije nas, u njoj se njeguje osjećaj za tradiciju, gradi se nacionalni identitet. Ona nas sprema za preuzimanje odgovornosti, uči nas skrbi za starije, bolesne i najmlađe, … [[Govornica se ne razumije.]] one najranjivije među nama. Obitelj je osnovna društvena jedinica koja ima također i ključnu ulogu u biološkoj reprodukciji društva, kao i socijalizaciji pojedinca, kao takva tijekom povijesti često je služila i kao model pri oblikovanju raznih drugih društvenih zajednica, te kao model za objašnjenje odnosa u raznim zajednicama. Mi se sami identificiramo putem naših obiteljskih veza, a iako se struktura obitelji mijenja, obiteljski odnosi još uvijek u hrvatskom društvu zauzimaju važno mjesto kao i u životu građana. Tako i posvojena djeca ulaze u obitelj. Kao što sam već rekla, obitelj je prva škola međuljudskih odnosa, i zato je izuzetno važno da dijete koje je na neki način izgubilo svoje biološke roditelje ili nije u mogućnosti živjeti s njima, odrasta u obitelji i u tom je smislu potrebno učiniti sve kako se ne bi događalo da djeca više vremena provedu u institucijama nego što je to objektivno bilo potrebno, i to unatoč tome što postoje ljudi koji čeznu za tim da im pruže dom ispunjen ljubavlju i sigurnošću. Ustavom Republike Hrvatske člankom 63. propisana je dužnost države da štiti materinstvo, djecu i mladež, kao i da stvara socijalne, kulturne, odgojne, materijalne i druge uvjete kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život, a odredbama članka 64. stavka 5. propisano je da država osobitu skrb posvećuje maloljetnicima bez roditelja, i onima za koje se roditelji ne brinu. Konvencija o pravima djeteta člankom 21. uređuje pitanje posvojenja koje trebaju provoditi i odobravati nadležna tijela, koja sukladno važećim materijalnim i postupovnim odredbama kao i temeljem svih relevantnih i pouzdanih informacija te uz prethodni pristanak određenih osoba odlučuju o dopustivosti posvojenja s obzirom na položaj djeteta prema roditeljima, srodnicima i zakonskim zastupnicima. Tako se i ovim zakonskim prijedlogom usklađuje odredba članka 141. stavka 3. obiteljskog zakona sa ZUP-om, koji propisuje rok za žalbu na odluku o posvojenju od 8 dana od dana primitka odluke, što je kraći rok za žalbu od roka predviđenog člankom 109. ZUP-a prema kojem je određen rok od 15 dana, ako posebnim zakonom nije propisan duži rok. S obzirom da se ta odredba usklađuje sa ZUP-om, na način da se rok za žalbu od 15 dana smatra primjerenim rokom za stranku, obiteljskim zakonom kao posebnim propisom nije potrebno propisivati rok za žalbu, a tom se odredbom ujedno određuje i drugostupanjsko tijelo kojim se izjavljuje žalba. Iako je ova izmjena vezana uz usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku, što je obaveza preuzeta koja proizlazi iz poglavlja 23. pravosuđe i temeljna prava, ovo je ujedno prilika i da se upozori na potrebu većeg udomljavanja djece koja su zbog nekog razloga izmještena iz svojih bioloških obitelji. Raspravljali smo i o Zakonu o socijalnoj skrbi, gdje smo naglasili da država daje prednost udomiteljstvu, u odnosu na smještaj domu, no moramo biti iskreni i reći da još uvijek postoji niz prepreka koje institucije države trebaju ukloniti, kao što su primjerice nedovoljna stručna podrška i niska naknada udomiteljima. Iako je obitelj temeljna ljudska zajednica, koja bi trebala jamčiti ljubav, sigurnost, zaštitu, osobito svojim najmlađim članovima, naravno da to nije uvijek u praksi tako. Stoga osim djece koja su ostala bez roditelja, djetinjstvo u domovima za djecu ili tuđim udomiteljskim obiteljima provode i djeca koja su zbog zanemarivanja, zlostavljanja ili nekog drugog razloga ostala bez odgovarajuće roditeljske skrbi. Nacionalnim planom aktivnosti za prava i interese djece za razdoblje od 2006. do 2012. godine naglasak je na tendenciji da se poveća broj djece u izvaninstitucijskim oblicima skrbi, u odnosu na broj djece smještene u domovima. Danas je u Hrvatskoj 2 tisuće 635 udomiteljskih obitelji, od kojih tisuću 332 udomljavaju djecu i mladež, a ostale odrasle osobe. Od 5 tisuća 105 korisnika u udomiteljskim obiteljima djece i mladih je tisuću 955, odnosno 38,3%. Od ukupnog broja djece u udomiteljskim obiteljima 85,7% su djeca bez odgovarajuće roditeljske skrbi, 1 i pol posto su djeca sa poremećajima u ponašanju, te 12,8% djece sa tjelesnim i mentalnim oštećenjima. Općenito se može reći da je broj udomiteljskih obitelji ipak nedostatan u većini županija, a nizak udio udomljene djece sa teškoćama u razvoju, također je zabrinjavajući. Zbog toga treba poduzeti određene aktivnosti za poticanje udomitelja, koji bi se skrbili o toj skupini, te pojačati kompetencije obitelji edukacijom, što bi se trebalo reflektirati i u samoj visini naknada dostupnosti kontinuirane stručne pomoći u obitelji, superviziji, te dostupnosti rehabilitacijskih programa nužnih za djecu sa teškoćama u razvoju. Djetinjstvo je za svakog naravno prekrasno doba, ako se potrudimo da ga takvim učinimo djeci. Tu se postavljaju temelji za cijeli daljnji život, a u tome najvažniju ulogu igra obitelj. Obitelj je jezgra društva, nezamjenjiva u zdravom odrastanju djeteta, njezin utjecaj je to veći što je dijete manje. Obitelj je ta koja omogućava djetetu osjećati se prihvaćeno, voljeno, cijenjeno i puno samopouzdanja, upoznati sebe sa svojim sposobnostima i darovima i naučiti kako živjeti puninu svojih potencijala. Djecu se uči kako biti jak u punom smislu svog postojanja. Kako će dijete odrasti u toplu osobu, koja zna voljeti i živjeti u obitelji, ako to samo ne doživi, jer djeca uče ono što doživljavaju, a tek onda ono što im mi kažemo. A što doživljavaju uz nas odrasle danas u svojoj obitelji danas svatko od nas sebi treba dati kao odgovor, moramo znati da je nužno da budemo dobri primjeri, jer to će zasigurno onda i djeci biti dobar putokaz kakvi ljudi trebaju biti sutra. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, teško je nakon ovako lijepog i korisnog i svrsishodnog izlaganje gospođe Petir nešto govoriti o smislu vrijednosti, valjanosti, obitelji, i plemenitosti udomiteljstva, posvojenja djeteta a vrlo smo često s ove govornice, i u ovom Visokom domu raspravljali o poteškoćama upravo u ovom segmentu. Prijedlog ove izmjene Zakona koji ide po hitnom postupku zapravo sve to skupa ne rješava, ne dotiče se toga, evo usklađuje se sa Zakonom o upravnom postupku pa se mijenja u tom smislu da se mijenja žalbeni rok nakon odluke o posvojenju i dopunjuje se koja je to druga instanca koja se žalba upućuje a to je Ministarstvo. S obzirom da je to tehnička promjena nema razloga da Klub HDSSB-a ne prihvati ovaj Prijedlog zakona o izmjeni Obiteljskog zakona jasno jednog od temeljnih zakona našeg društva, naše države i našeg naroda ali moram reći da oni problemi o kojima je govorio kolega Vidović iz SDP-a i dalje ostaju. A to su poteškoće na koje se nailazi prilikom željeza posvojenjem i ostalih radnji koje se vrše da bi došlo do toga. Nadalje, jasna je problematika i u vremenu koje prolazi da bi se izdalo takvo rješenje i ostvarilo posvojenje, udomljenje djece koja su ostala bez roditelja ili pak zbog nekih drugih razloga se nalaze u domovima. Sada kada je ovo jedan tehnički zakon i da ne ulazi u onu supstancu o kojoj vrlo često zborimo u nekim drugim prilikama Klub HDSSB-a će prihvatiti ovakvo Zakonsko rješenje. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što smo čuli u ovim izmjenama Obiteljskog zakona riječ je o usklađivanju sa ZUP-om jednako kao i kod niza drugih zakona s kojima smo činili isto u posljednje vrijeme. U ovom konkretnom slučaju predmet usklađivanja su samo dvije odredbe, obje vezane za posvojenje. Dakle, produžava se rok za žalbu protiv odluke o posvojenju s postojećih 8 dana koliko je predviđeno aktualnim Obiteljskim zakonom na 15 dana po Zakonu o općem upravnom postupku, a također se određuje i nadležno Ministarstvo kao drugostupanjsko tijelo koje donosi rješenje po toj žalbi. Dakle, iako je ovdje riječ o samo jednoj maloj tehničkoj intervenciji, ja mislim da je ovo prilika da se nešto kaže upravo o posvojenju, da se ukaže na neke probleme vezane za posvojenje, probleme koje taj oblik obiteljsko pravnog zbrinjavanja i zaštite djece bez odgovarajuće roditeljske skrbi u Hrvatskoj čine gotovo nemogućom misijom i zbog kojih danas imamo situaciju da s jedne strane imamo zaista ogroman broj zahtjeva za posvojenje, a s druge strane vrlo mali broj posvojene djece. Prema raspoloživim podacima ovoga trenutka u Hrvatskoj djeluju 22 doma za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi, 14 je državnih i 8 ne državnih dakle riječ je o domovima drugih osnivača. U tim domovima bilo je krajem 2009. godine, dakle podatke za 2010. još uvijek nemamo, smješteno 1208 djece, 782 u državnim domovima i 426 u domovima drugih osnivača. Ono što zabrinjava je da od ukupnog broja, od 1208 djece u 2009. posvojeno samo njih 137. U posljednjih 5 godina novi dom u obiteljima posvojitelja pronašlo je svega 808 djece od čega su 23 djece posvojili strani državljani. Dakle, u Hrvatskoj se godišnje u prosjeku posvoji tek negdje oko 150 djece i ta bi brojka bila još i manja da nije početkom 2008. izmijenjena odredba Obiteljskog zakona po kojoj je ukinuta ona dobna granica potencijalnih posvojitelja od 35 godina. Dobro je što je to učinjeno jer smo imali doista paradoksalnu situaciju da je velik broj posvojitelja upravo zbog tog dobnog limita bio onemogućen u posvajanju a istovremeno domovi za nezbrinutu djecu kao što eto vidimo iz brojki su puni. Naravno, iako više nema dobne granice posvojitelja i dalje se kod posvajanja vodi računa o tome da stariji posvojitelji dobiju stariju djecu a oni mlađi mlađu. Ono što je ograničavajući važan faktor većeg broja posvojenja leži u tome što najviše zanimanje posvajatelji iskazuju za djecom mlađom od 3 godine, odnosno za onom djecom predškolskog uzrasta. Naime posvajanja školske djece su izuzetno rijetka, prema nekim podacima do kojih sam uspjela doći u zadnjih 15 godina posvojeno je samo 3 djece starije od 7 godina. Ako znamo da je tek svako 10. dijete od ukupnog broja djece u domovima mlađe od 7 godina, jasno je zapravo koliko je mala vjerojatnost da ta djeca uopće budu usvojena odnosno da nađu roditeljski dom. I to zapravo jest veliki problem i u tom smislu dobar je projekt stambenih zajednica koje upravo toj djeci daju mogućnost da i nakon punoljetnosti dakle ostanu u sustavu i koriste potporu do onoga trenutka dok se ne snađu i počnu se sami probijati kroz život. Kao što je rekao kolega Vidović ispred Kluba SDP-a u Hrvatskoj se prosječno čeka na posvojenje 3 godine, a procjenjuje se da ovoga trenutka na posvojenje čeka oko 800 obitelji. Kada već spominjem ovu brojku potencijalnih posvojitelja moram reći i to da se bojim da bi ona mogla biti i veća, da bi se mogla u dogledno vrijeme povećati i to kao izravna posljedica činjenice da nam je eto ministar MIlinović podario najrigorozniji zakon o medicinski potpomognutoj oplodnji u Europi zbog kojeg bi se parovi koji žele dijete mogli u većoj mjeri odlučivati upravo na posvojenje umjesto na mučne i bolne pretrage i ponavljanje postupaka oplodnje. Sve u svemu očito je da je posvojenje djeteta u Hrvatskoj jedan izuzetno naporan i frustrirajući postupak koji uspješno okončavaju najstrpljiviji i najuporniji potencijalni roditelji. Svakako najveći problem posvojiteljstva u Hrvatskoj a na što želim staviti poseban akcent u svojoj raspravi je nepostojanje jedinstvenog registra posvojitelja na nacionalnom nivou koji bi omogućavao da posvojitelji podnose molbu samo na jednom mjestu u jednom centru za socijalnu skrb i koji bi omogućavao utvrđivanje redoslijeda odnosno možemo slobodno reći svojevrsne liste čekanja, omogućavao bi da se poštuje redoslijed u posvajanju. Naime, postupak posvajanja i izbora posvojitelja za dijete pokreće centar za socijalnu skrb, prebivališta ili boravišta djeteta, nakon što je biološkim roditeljima oduzeto roditeljsko pravo. Nakon obrade i mišljenja matičnog centra posvojitelji šalju svoje molbe u sve centre u HRvatskoj, jer zbog nepovezanosti centara prijava u jednom centru ne znači prijavu u svim ostalim centrima. Posvojitelji naime ne mogu znati od kuda će biti dijete koje će posvojiti i zato neki apliciraju na 5 centara, neki na 20-ak, a najbolje učine oni koji mogu pošalju na svih 80-ak centara koliko ih trenutačno ima u Hrvatskoj jer si tako naravno povećavaju šanse za dobivanje djeteta. Dakle, posvojitelji moraju kucati na 80-tora vrata da bi povećali mogućnost za ostvarenje onog sna da postanu roditelji. Naravno u svemu je vrlo važan i faktor sreće, a najviše faktor upornosti ili pak dobrih veza na onaj poznati hrvatski način. U svakom slučaju eto već se 10 godina govori o tome da bi nadležna ministarstva dakle Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti trebalo ustrojiti taj jedinstveni registar potencijalnih posvojitelja, no još ga uvijek nemamo, a strahovito bi olakšao postupak posvajanja djece, a isto tako bi olakšao postupak nadležnim institucijama. Dakle, da zaključim ovu svoju raspravu, ovo današnje usklađivanje jest tehničko, a daleko značajniji korak bio bi upravo ustrojavanje registra posvojitelja na nacionalnoj razini koji bi bitno ubrzao proceduru posvajanja sve s ciljem da dijete bude što kraće u instituciji odnosno da što prije pronađe obitelj koja će skrbiti o njemu i osigurati mu djetinjstvo kakvo svako dijete zaslužuje. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče. Na ovoj sjednici kada predstavnik Vlade počinje obrazlagati zakon svaki je do sada započeo sa rečenicom ovim prijedlogom zakona usklađuje se, usklađujemo se i po broju točaka dnevnog reda ovo će vjerojatno biti rekordna sjednica, ja bih je čak nazvao usklađivajuća jer sve prijedloge koje smo iz Vlade dobili praktički su značajni s usklađivanjem, nečim nije važno da li se odnosi na neke druge zakone koje smo donijeli, na odluke Ustavnog suda ili na direktive EU. I moram priznati da me fascinira brzina predlaganja prijedloga zakona kada je u pitanju usklađivanje s nekim propisima, ali ...
Gospodine Lesar, oprostite samo trenutak. Imamo na galeriji imamo Izaslanstvo odbora za europske poslove zastupničkog doma Parlamenta Češke Republike sa veleposlanikom Češke REpublike u RH i njegovim zamjenikom, pa pozdravimo ovo izaslanstvo. ... [[Pljesak.]] Hvala lijepa. Gospodine Lesar, izvolite.
Hvala. Dakle, koliko god sam fasciniran brzinom kojom Vlada predlaže prijedloge zakona o kojima se moramo uskladiti s nekim birokratskim propisima bez obzira da li se radi o našim hrvatskim ili europskim toliko izražavam žaljenje koliko dugo, koliko godina treba ovom ministarstvu ili Vladi u cjelini da predloži zakone koje je obećala Hrvatskom saboru, a koji bi olakšali život građanima ili riješili nepravde do kojih je došlo, brzinu usklađivanja propisa i zakona, a ne slušajući upozorenja izrečena ovom Saboru ili u javnosti. Ja ću državnog tajnika podsjetiti na tri takve stvari koje su dvije direktno u vašem resoru. Jedna bi trebala biti ali za to nemate sluha jer mislite s obzirom da se radi o Zakonu o obveznim odnosima ne morate u tome sudjelovati. Dakle, do sada u nekoliko navrata u Hrvatskom saboru bili ste upozoravani da instituti dosmrtnog i doživotnog uzdržavanja i Zakon o obvezatnim odnosima omogućuju pljačku starijih građana, prijevare i podvale kojim se oduzima imovina i na kraju ti ljudi ipak padaju na teret države i sustava socijalne skrbi samo zato što uporno odbijate intervencije u taj zakon i ukinete institut koji omogućava legalnu krađu imovine ne samo od privatnih osoba spram privatnih osoba, nego zadnji puta smo vam ovdje dokazali da je takvu krađu imovine izvršila jedna jedinca lokalne samouprave. Tada je Sabor svojim zaključkom obvezao Vladu da u roku 6 mjeseci predloži intervencije u taj zakon i riješi taj problem, zaključkom Sabora. Prošle su tri godine od tog zaključka, a s obzirom da vi u svom resoru bi trebali skrbiti o starijim i nemoćnima, prstom niste mrdnuli i predložili da taj nedostatak u propisima uskladimo. Tu se ne treba usklađivati jer se radio o interesu građana. Drugo. Posvojenje, što je predmet ovog zakona. U nekoliko navrata do sada u SAboru govorili smo o tome da imamo jednu čudnu situaciju, da imamo veliki broj djece koju bi trebalo posvojiti i podržali namjeru Vlade da se umjesto smještaja djece u ustanove i domove, ide u obiteljsko zbrinjavanje bez obzira da li je to udomljenje ili posvojenje, da s druge strane imamo veliki broj parova koji bi željeli posvojiti djecu i da negdje na putu realizacije želje postoji problem. Prošli puta kada smo o tome raspravljali obećali ste i rekli ste da je formirana stručna skupina koja radi na ozbiljnoj promjeni Obiteljskog zakona i da će pred SAbor doći s prijedlogom da se to poboljša i riješi, da djeci pomognemo da budu posvojena, da bračnim parovima pomognemo da posvajaju, a da se birokratski problemi kroz promjene zakona riješene ili barem ublaže. Prema podacima koji su prisutni ništa bitnijega se nije dogodilo u međuvremenu niti ste predložili bilo koje rješenje koje bi pomoglo građanima. Kada bi građanima trebalo nešto uskladiti, pomoći im, brzina predlaganja zakona ide puževim korakom. Naprosto nemate vremena i živaca da to predlažete, samo ono što je usklađivanje s Europom i drugim propisima. Treći primjer, prije nekoliko mjeseci raspravljao je Sabor o mom prijedlogu izmjena Obiteljskog zakona, a očitovanje Vlade opet je pisalo da je ministarstvo formiralo stručnu skupinu koja radi na ozbiljnoj analizi Obiteljskog zakona i obećalo da će uskoro Saboru predložiti izmjenu Obiteljskog zakona u onom dijelu kojom država još uvijek prisiljava da se kao otac djeteta upiše majčin muž ili bivši muž majke, bez obzira tko je otac djeteta. Pisalo je, gospodine državni tajniče, u očitovanju Vlade da postoji stručna skupina koja na tome radi i obećano da će se predložiti promjene i u tom dijelu. Naravno, moj prijedlog zakona promjena je odbijen i čekalo se kada ćete vi doći sa tim prijedlogom da se i taj dio problema riješi. Prošlo je više od godinu i pol dana kada je Vlada napisala mišljenje o mom prijedlogu zakona i ako je ta stručna skupina u tih tri godine proizvela ove izmjene Obiteljskog zakona koje su svedene na jednu ili dvije rečenice onda to ne mogu razumjeti. Svaki prijedlog koji iza sebe nosi male i sitne pomake, koji bi olakšao život barem dijelu građana koji ukazuju da postoje problemi naprosto se ne mogu naći na dnevnom redu predlagatelja Vlade, a kada oporba predlaže te zakone oni po pravilu budu prvo na listi čekanja za raspravu barem godinu dana i naravno da iza toga budu odbijeni. Ja ne mogu razumjeti zašto ne koristite mogućnost kada već mijenjamo zakon zbog usklađivanja s bilo kim ili čim, da tu priliku iskoristite da u izmjene zakona ugradite i ono što vas se već godinama upozorava, što nije ni političko pitanje niti politikanstvo nego naprosto pokušaj da izmjenama, intervencijama u pravne propise ove zemlje interveniramo kada nas građani pa i institucije sustava upozore da nešto nije u redu. Pod sljedećom točkom o dječjem doplatku ste sami u obrazloženju napisali da vam je problem, u zakonu su stvorili drugi propisi, direktive Europske unije, a to ću vam kasnije i citirati. I opet se taj zakon mijenja samo zbog usklađivanja. Ja bih vas gospodine državni tajniče ljubazno molio, kada imate prijedloge koji pomažu građanima, koji su posljedica uočavanja propusta u sustavu ili smo negdje pogriješili kada smo prijašnje zakone donosili, nemojte ih tako lako odbacivati, izvršavajte obećanja. Ako je formirana stručna skupina, ako ste dobili obavezu Sabora da nešto predložite držite se toga. Nije to zbog nas ovdje u Saboru i ovdje prijedloge ne dajem zbog sebe. Iza svakog prijedloga su obitelji, određeni broj obitelji ili građana pa ajmo počet svoje propise usklađivat i onda kada je to u interesu građana pa taman da se radi o skupinama malog broja građana, obitelji i djece. 100 građana za mene i njihov interes i problem jednak je kao i problem 4,5 milijuna.
Hvala. Jedan ispravak. Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod kolege Lesara kad utvrdi da država ukida institut privatne imovine i ne štiti je i to onda sve pada na teret socijalne skrbi. To je netočan navod, upravo poznam puno slučajeva kada se radilo o doživotnim i dosmrtnim uzdržavanjima i kada su stranke bile zaštićene. A kolega Lesar, ja ću vas podsjetiti da je prije svega nekoliko dana donesen novi Zakon o socijalnoj skrbi koji uvodi zapravo jednu novinu i kaže da svaki onaj zaposlenik dakle koji je direktno uključen u djelatnost socijalne skrbi sve dotle dok je zaposlen u djelatnosti socijalne skrbi ne može sklapati ugovore o dosmrtnom ili doživotnom uzdržavanju. Hvala lijepa.
Gospođa zastupnica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa bez obzira što se ovdje radi o izmjenama koje se odnose na usklađivanje obiteljskog zakonodavstva s odredbama Zakona o općem upravnom postupku koji je usklađen s pravnom stečevinom Europske unije i koji je na snazi od prošle godine, nekoliko riječi reći ću o tome, ali eto i proširiti temu kao što su uostalom to činili i moji prethodnici. Podsjetit ću samo da se ovim izmjenama uređuje rok za žalbu koji se odnosi na postupak posvojenja koji treba uskladiti s rokom u Zakonu o općem upravnom postupku, a navedenom odredbom određuje se i drugostupanjsko tijelo kojem se izjavljuje žalba. Predložena izmjena odnosi se zapravo od dosadašnjeg roka od 8 dana, kao što je to bilo u Obiteljskom zakonu, na 15 dana sukladno propisanom u ZUP-u. Rok od 15 dana smatram da je i primjeren za stranku, a također određuje se i drugostupanjsko tijelo kojem se izjavljuje žalba, a to je u ovom slučaju Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Kada govorimo o posvojenju onda bih samo željela naglasiti da to treba gledati u drugom kontekstu, možda širem kontekstu, dakle da sudovi bolje rade u kontekstu oduzimanja roditeljstva onima koji za djecu ne brinu. Spominjalo se ovdje da je o tome govorila i predsjednica Vlade što je točno i ona je upravo u ovom smjeru i govorila i rekla da će se poduzeti sve da se to i ubrza. I naravno želim reći da je svaki roditeljski dom bolji od institucije, ne dovodeći naravno u pitanje stručnost, ljubav i pažnju koju ljudi koji rade u institucijama, odnosno domovima pružaju toj djeci. Obiteljski zakon štiti obitelj kao jednu od temeljnih vrijednosti društva skrbeći pritom jednako za dijete, materinstvo i mladež. Sigurna sam da će i ove izmjene rezultirati promicanjem postignuća u zaštiti, dobrobiti, pravima i interesima djece. Uostalom, pravo svakog djeteta jest da mu zajednica omogući da bez prepreka, barijera ili predrasuda osigura pretpostavke i pozitivno poticajno okruženje kako bi dijete odrastalo u zdravoj sredini i imalo prigodu formirati se kao kompletna osoba. Stoga na kraju želim reći da je važno pustiti dijete da odrasta brzinom koje njemu odgovara i da se izražava jezikom razumijevanja i ljubavi, a da odrasli ono što moraju činiti jest upravo ono: stvoriti sve pretpostavke da bi to upravo tako i bilo. Podržat ću ove izmjene. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Podržat ću Prijedlog zakona o izmjeni Obiteljskog zakona s konačnim prijedlogom zakona koji je hrvatska Vlada dostavila u hitnom postupku Saboru na raspravu i donošenje. Kako smo već čuli obitelj je temeljna i najvažnija zajednica u životu čovjeka i naroda, stoga obitelj mora biti u središtu pozornosti naših interesa i društvene skrbi i mislim da tu Hrvatska demokratska zajednica na čelu sa svojom predsjednicom Vlade je djelima pokazala. Ustavom naše države također je utvrđeno da obitelj uživa posebnu zaštitu države. Naravno i dijete, odnosno djeca i majka i mladež uživaju posebnu skrb. Kako Obiteljski zakon govori o najosjetljivijim pitanjima, problemima i stvarima najosjetljivijim jer se Obiteljskim zakonom uređuju brak, odnosni roditelja i djece, posvojenje, skrbništvo, učinci izvanbračne zajednice žene i muškaraca, ta postupci nadležnih tijela u svezi s obiteljskim odnosima i skrbništvom. Obiteljski zakon koji danas mijenjamo donijet je 2003. godine. Od tada je doživio 2 izmjene u 2004. godini i jednu 2007. godine. Danas 2011. predloženim izmjenama i dopunama usklađuje se sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku koji je na snagu stupio 1. siječnja 2010. godine i to u jednom članku, onom članku 141. stavku 3. kojim je do sada bilo utvrđeno da protiv odluke o posvojenju stranka može podnijeti žalbu u roku od 8 dana od primitka odluke. Kako je rok za žalbu po Zakonu o općem upravnom postupku 15 dana, predlagatelj u ovoj izmjeni ne utvrđuje taj rok nego određuje drugostupanjsko tijelo kojim se izjavljuje žalba, pa je stoga u prijedlogu utvrđeno da o žalbi protiv odluke o posvojenju rješava ministarstvo nadležno za poslove socijalne skrbi. Dakle, kratka, vrlo kratka izmjena od dva članka koja usklađuje Obiteljski zakon sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku je za podržati. Onima koji pozivaju, odnosno prozivaju hrvatsku Vladu podsjetila bih samo da smo prošloga tjedna usvojili Zakon o socijalnoj skrbi, da je Vlada pokrenula opsežnu reformu sustava socijalne skrbi u Republici Hrvatskoj, da je tim zakonom određeno i potvrđeno i utvrđeno nastojanje i načelo deinstitucionalizacije i da će po ovim predloženim, ne predloženim nego usvojenim zakonom da će doći do rasterećenja socijalnih radnika u centrima za socijalnu skrb onima koji su zaduženi za provođenje i postupanje sukladno odredbama zakona, Obiteljskog zakona a koje se odnose na posvojenje. I nadam se da će šire akcije u našemu društvu koje će provoditi i centri za socijalnu skrb proklamirati veće i omogućiti veći broj posvojenja i udomiteljstva kako djece koja su danas smještena u udomiteljskim obiteljima, tako i onih koja su smještena u ustanovama socijalne skrbi, odnosno u domovima za djecu bez odgovarajuće socijalne skrbi. I sigurna sam da će to sve dati rezultata, a da će i Vlada poraditi na onim odredbama zakona koje će omogućiti lakše posvojenje i smjestiti veći broj djece bez odgovarajuće roditeljske skrbi u obitelj. Evo iz svega navedenoga podržat ću ove izmjene i dopune Obiteljskoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
... [[Govornica naknadno uključena.]] dobro ste kolegice rekli da obitelj jeste i da mora biti u središtu našeg pozornosti. Recite molim vas kako onda mislite zaštititi radnika, oca obitelji, majke obitelji kad odbijate sankcionirati nepoštene poslodavce nakon što oni odrade pošteno svaki mjesec i ne dobiju plaću. Kako mislite da će taj otac ili majka moći nahraniti svoju djecu? Uporno odbijate sankcionirati takve poslodavce. I još više, imali smo to sankcioniranje 2003. Kad ste došli na vlast to ste ukinuli.
Odgovor na repliku.
Kolegice Marinović, hvala vam lijepa na ovoj replici jer ste mi dali priliku da ja vas zapitam zašto to niste napravili dok ste bili ministrica u Vladi bivšoj. To je jedna stvar. I druga stvar kako ste zabrinuti za djecu i za obitelj i za obitelj danas vi koji ste smanjili dječji doplatak, vi koji ste skratili roditeljski dopust i sve što ste napravili od 2001. do 2003. danas postavljate pitanje ovoj državi, ovoj Vladi i u državi koja je u recesiji, u gospodarskoj krizi, a jedino naknade, dječji doplatak, roditeljske naknade rastu i zato Vlada osigurava još više sredstava u državnome proračunu. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika. Vrlo zanimljivo!
Da, povrijeđena je odredba članka 209. našeg Poslovnika, jer je kolegica netočno ustvrdila pitajući, samo trenutak, zašto to vi niste napravili. Kolegice, pogledajte odredbu članka 183. KZ-a gdje mi uvodimo kazneno djelo neisplate plaće. A osim toga, netočno vi tvrdite i time povređujete Poslovnik da smo mi smanjili prava. Omogućili smo svakoj majci da ide na porodiljni dopust čak i studentici.
Ovo je klasičan primjer zlouporabe Poslovnika. Kolegice Antičević za ovo vam netko tko je najdobrohotniji ne može izbjeći da vam izrekne opomenu koja nadam se da će jedanputa na vas odgojno djelovati. Vi namjerno i svjesno idete provocirati, ide provocirati Poslovnik.
Doći će vrijeme kad se za istinu neće kažnjavati!
Gospođa zastupnica Brankica Crljenko. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Koristim ovu priliku nešto više reći o posvojenju, o problemima koje susrećemo u praksi iz razloga što je aktualnim Obiteljskim zakonom neke stvari nisu regulirane na najbolji mogući način. Ako želimo postići efikasniju zaštitu posvojenja djece Obiteljskim se zakonom trebaju jasnije definirati zapreke za posvojenje. U tom smislu mora se onemogućiti posvojenje osobe protiv koje je u tijeku kazneni postupak ili koja je pravomoćno osuđena za kazneno djelo protiv života i tijela, protiv sloboda i prava čovjeka i građanina, protiv spolne slobode i spolnog ćudoređa, te protiv braka, obitelji i mladeži, kao i onoj koja je proglašena krivom za prekršaj zbog nasilja u obitelji, odnosno onoj kojoj je izrečena mjera obiteljskopravne zaštite. Činjenica da je osobi izrečena neka od mjera obiteljskopravne zaštite, bez obzira o kojoj se mjeri radi, bilo da se radi o nadzoru nad izvršavanjem roditeljske skrbi, oduzimanju prava roditelju da živi s djetetom, lišenju roditeljske skrbi i slično, a razlozi za izricanje bilo koje mjere mogu biti i zanemarivanje djetetovih potreba, kad se radi o prehrani, higijeni, odijevanju, medicinskoj pomoći, ukazuje na nemogućnost takve osobe da ostvaruje roditeljsku skrb kvalitetno i sukladno potrebama djeteta. Upitno je kako bi takva osoba koja nije mogla skrbiti o vlastitom djetetu, ili to nije radila na odgovarajući način mogla biti kvalitetan posvojitelj. Počinjenje nasilja u obitelji treba biti prepreka za posvojenje, budući da potencijalni posvojitelj mora pružiti jamstva da posjeduje osobine i kvalitete koje će ga učiniti dobrim roditeljem, što je evidentirani počinitelj obiteljskog nasilja zasigurno ne može. Ako je neka osoba pravomoćno osuđena, odnosno da je protiv neke osobe u tijeku kazneni postupak za određenu vrstu kaznenih djela, ne prejudicirajući njegov ishod, ostavlja sumnju u podobnost te osobe za posvojitelja, te treba biti adaptivna smetnja. Neriješeno također ostaje pitanje rehabilitacije u kaznenom zakonodavstvu. Budući da je realno moguće da osoba koja je pravomoćno osuđena, primjerice za bludne radnje, silovanje ili zlostavljanje djeteta ili za njegovo podvođenje, nakon nastupa rehabilitacije u postupku posvojenja zataji te činjenice, što je Kazneni zakon daje kao mogućnost, budući da rehabilitirani građanin ima pravo nijekati prijašnju osuđivanost, i zbog toga ne može biti pozvan na odgovornost, niti zbog toga može snositi bilo kakve pravne posljedice. Kako je nakon nastupa rehabilitacije svaka upotreba podataka o građaninu kao počinitelju kaznenog djela zabranjena, teoretski je moguća apsurdna situacija da osoba koja je počinila kazneno djelo na štetu djeteta postane posvojitelj. Također bi ukazala na probleme zbog postupaka pred sudom koji traju predugo. Potrebno je odrediti rok od 60 dana za okončanje postupka lišenja roditeljske skrbi, kao što je to određeno u drugim postupcima koji se provode radi zaštite interesa djeteta. Kako je lišenje roditeljske skrbi često usko povezano uz poduzimanje drugih mjera, usmjerenih na trajno zbrinjavanje djeteta, npr. posvojenje djeteta, to je u ovim postupcima nužno žurno postupanje suda. Na žalost u praksi ovi postupci traju neopravdano dugo, te se zbog toga događa da poneka djeca u ustanovama provedu cijelo svoje djetinjstvo. Određivanjem roka prisililo bi se sud na brže vođenje postupaka, i promptno poduzimanje drugih mjera za zaštitu djeteta. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Stjepan Adanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. Evo ja bih započeo … [[Govornik se ne razumije.]] , ono što je Vlada Republike Hrvatske napravila u ovih zadnjih par godina, pa bih svakako vas podsjetio da je donošenjem nacionalne populacijske politike Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, Obiteljskog zakona, Zakona o socijalnoj skrbi, i drugim zakonskim i podzakonskim rješenjima napravila više u ovom području o kojem mi danas pričamo, nego itko do sada. To je kao što znate i velika zasluga naše današnje premijerke gospođe Jadranke Kosor. Isto tako moramo reći što je činjenica da je zaustavljen pad novorođene djece, 2003. je rođeno 39 tisuća djece, a evo 2010. godine prema najnovijim statističkim podacima 44 tisuće 401 dijete. Za rodiljne i roditeljske potpore, kao što znamo ova država, ova Vlada Republike Hrvatske izdvaja godišnje preko 4 milijarde kuna, upravo za rodiljne i roditeljske potpore, a to je najviše namijenjeno obiteljima, roditeljima, znači i djeci. I isto tako osnovana je zaklada Hrvatska za djecu, koja ovog momenta stipendira preko tisuću 500 studenata i učenika uglavnom siromašnih ljudi, učenika, učenica, studenata, koji se nikada ne bi mogli školovati da nema ove zaklade. Mi isto tako smo sad u postupku da ćemo raspisati novi natječaj, vjerojatno za 2 tisuće novih studenata, studentica, učenika i učenica. Međutim neću nabrajati dalje, jer mislim nemamo vremena, ali ću samo još reći, odnosno odgovorit ću na nekoliko vaših pitanja, a to je recimo neka pitanja koja je postavio Davorko Vidović, gospodin Grubišić, i eventualno Lesar, koji je ovdje je li tako, i Grubišić je ovdje. Ja vam odgovoriti, da ova Vlada i Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti su u velikoj dinamici izrade upravo najboljih rješenja koje predlažemo ovom Saboru, pokrenut je cjelokupni postupak analize primjene i djelovanja Obiteljskog zakona, kako sudova, tako i centara za socijalnu skrb, osnovana je stručna radna skupina za analizu i prijedlog reforme što je dio šire strategije socijalnih, reforme socijalne skrbi obzirom na složenost ovog pitanja, i u to su uključeni najbolji, odnosno vrhunski stručnjaci iz ovog područja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Dva ispravka. Jedan gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, teško je ovaj, u ovom kratkom vremenu ispraviti toliko hvalospjeva o radu ove Vlade, ali je činjenica da prosječna hrvatska obitelj, bez obzira na niz izmjena i dopuna Obiteljskog zakona, živi sve lošije i lošije. U to se možete uvjeriti ako iziđete samo iz ove zgrade ovdje na ulicu, pa ćete vidjeti kako živi prosječan otac, majka, a bogami i djeca. A što se tiče ove hrvatske Vlade, džaba nama obiteljskih zakona, ako Đakovo nema rodilište, i ako nema rođenih Đakovčana po rođenju. Pa pozivam ministra i ovu Vladu da shvati da rodilište u Đakovu mora otvoriti.
Sad ovo nije ispravak, a inače, pročitajte novine pa ćete vidjeti šta je bilo jučer. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa vidjeli da ide rodilište Đakovo, ide. … [[Upadica se ne razumije.]] Nije, rodilište nije na probisviralo. Ma nije. Još ćete vi imati šanse koristiti to rodilište u Đakovu. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da. Dobro. I gospodin zastupnik Boro Grubišić, isto ispravak.
Ispravak netočnog navoda gospodina državnog tajnika Adanića, kako je ova Vlada na čelu sa Ivom Sanaderom, Jadrankom Kosor učinila velike korake u populacijskoj, demografskoj politici. A gospodine Adaniću moram vas upoznati da je upravo generacija 2003. o kojoj ste govorili u osnovnu školu u Garčinu koju pohađaju djeca Garčina i Selne upisano 7 djece u prvi razred osnovne škole. A ta dva sela imaju 1500 stanovnika ukupno. Tako da, to je samo jedan od primjera. U cijeloj Slavoniji je značajan pad dakle upisa djece u prve razrede, a jasno to svjedoči da je i demografska politika HDZ-a bila jako, jako uspješna, pod navodnike.
Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Obiteljskog zakona, hitni je postupak. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Obiteljskog zakona. Molim uključimo se, možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 91 glasom za, 3 suzdržana, donesen Zakon o izmjeni Obiteljskog zakona.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. Ovim Nacrtom prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu s konačnim prijedlogom zakona sukladno zaključku Vlade Republike Hrvatske od 6. listopada 2010. godine kojim se središnja tijela državne uprave zadužuju izraditi prijedloge izmjena i dopuna zakona iz upravnih područja u okviru utvrđenog djelokruga rada i usklađivanje sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku usklađuju se odredbe Zakona o doplatku za djecu sa Zakonom o općem upravnom postupku. Također, Nacrt prijedloga zakona usklađen je sa pravnom stečevinom Europske unije, odnosno Direktivom Vijeća od 29. travnja 2004. godine o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica i kao osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita i o sadržaju dodijeljene zaštite. Prema Nacrtu prijedloga zakona pravo na doplatak za djecu kao dio sustavnih obiteljskih potpora mogu ostvariti azilanti i stranci pod supsidijarnom zaštitom. Nadalje, izmjene i dopune Zakona o doplatku za djecu vezane su i uz druge zakonodavne propise Republike Hrvatske koji su s vremenom od donošenja ovog zakona stupili na snagu, te uz odluku Ustavnog suda Republike Hrvatske. Slijedom navedenog, Nacrt prijedloga zakona sadrži usklađene sa odgovarajućim odredbama Zakona o općem upravnom postupku usklađene sa Zakonom o porezu na dohodak, usklađene sa pravnom stečevinom Europske unije, odnosno Direktivom Vijeća, a vezano uz omogućavanje azilantima i strancima pod supsidijarnom zaštitom kao i članovima njihovih obitelji ostvarivanje prava na doplatak za djecu sukladno Zakonu o azilu usklađene sa odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske kojim se ukida odredba članka 55. Zakona o socijalnoj skrbi na koju se poziva Zakon o doplatku na djecu kod utvrđivanja težih smetnji u razvoju djeteta. Osim prethodno navedenog ovim izmjenama i dopunama osigurava se jača povezanost resornih tijela i nadležnih službi u razmjeni podataka bitnih za odlučivanje o pravu na doplatka za djecu kao i odgovornost za učinjene prekršaje. Predložene izmjene Zakona o doplatku za djecu ne traže osiguravanje dodatnih sredstava u državnom proračunu. Hvala lijepa.
Odbori? Zakonodavstvo? Obitelj, mladež i šport? Gospođa zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Odbor za obitelj, mladež i šport Hrvatskog sabora na 39. sjednici održanoj 13. svibnja raspravio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske 14. travnja. Odbor za obitelj, mladež i šport Hrvatskoga sabora na temelju članka 77. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predmetno izvješće kao matično radno tijelo. U uvodnom izlaganju predstavnika predlagatelja istaknuto je da se ovim izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu osigurava veća pravna sigurnost korisnika doplatka za djecu, omogućuje povezanost resornih tijela i nadležnih službi u razmjeni podataka bitnih za ostvarivanje doplatka, usklađuje sa Zakonom o upravnom postupku, odnosno drugim zakonima bitnim za ostvarivanje prava na doplatak za djecu. Također je istaknuo da se zakon usklađuje sa Direktivom Vijeća Europske unije kojom se osiguravaju prava i status državljana treće zemlje ili osobe bez državljanstva u području ostvarivanja doplatka za djecu. Članovi odbora u kratkoj raspravi podržali su donošenje izmjena i dopuna Zakona o doplatku za djecu koji će omogućiti veću i adekvatniju pravnu sigurnost korisnika doplatka za djecu. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu. Hvala lijepa.
Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Doplatak za djecu u Hrvatskoj kao što je zakonom propisano jest namijenjen za uzdržavanje i odgoj djece. Korisnik doplatka je roditelj ili druga osoba koju određuje zakon, a u interesu je korisnika i djece da se prizna to pravo, realizira onog trenutka kada je i ostvareno. Na taj način zakon se usklađuje sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Korisnik se i dodatno štititi, jer se isplata uređuje putem banaka, a čime se ovo pravo izuzima od ovrhe i jamči njegovu svrhu. Zakon osigurava i veću pravnu sigurnost korisniku, povezanost resornih tijela i nadležnih službi kod nužne razmjene podataka. Podaci su važni za ostvarivanje prava i usklađenost s drugim propisima, a koji su ključni pri ostvarivanju prava na doplatak za djecu. Ove su izmjene usklađene sa Zakonom o rodiljnim i roditeljskim potporama koje regulira pravo na dopust ili rad sa skraćenim radnim vremenom radi njege djeteta sa težim smetnjama. Tu je i nova odredba. Ona osigurava lakšu primjenu zakona po zahtjevima za dječji doplatak za djecu s teškoćama u razvoju. Zakon je usklađen i sa odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske kojim se ukida odredba članka 55. Zakona o socijalnoj skrbi kod utvrđivanja težih smetnji u razvoju djeteta, pa će takvom djetetu pripadati pravo na dječji doplatak do kraja godine u kojoj ono navršava 27 godina života. Novina je da će dječji doplatak takvo dijete ostvariti temeljem mišljenja tijela za vještačenje Zavoda za zdravstveno osiguranje prema Zakonu o rodiljnim i roditeljskim naknadama. Ovaj zakon usklađen je i sa pravnom stečevinom Europske unije, odnosno Direktivom Vijeća, a vezano uz omogućavanje azilantima i strancima pod supsidijarnom zaštitom kao i članovima njihovih obitelji pravo na doplatak za djecu sukladno Zakonu o azilu. U proračunu ove godine podsjetit ću samo za doplatak za djecu osigurano je oko 2 milijarde kuna, a sredstva za rodiljne i roditeljske potpore veća su za 50 milijuna kuna. Podsjetit ću na još jedan podatak da je primjerice 2003. godine rođeno 39000 djece, a broj novorođene djece prošle godine bio 44401 dijete zahvaljujući pronatalitetnoj politici Vlade Republike Hrvatske. Što se tiče doplatka za djecu, prema podacima za travanj 305 tisuća 445 djece ili 160 tisuća 960 korisnika koristilo je doplatak za djecu, odnosno dobilo doplatak za djecu što je izraženo u iznosima preko 110 milijuna kuna, sve je to prema podacima Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu, s konačnim prijedlogom zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije, pa u tom smislu zakon prati i izjava o usklađenosti zakona sa zakonima i aktima Europske unije i Vijeća Europe. Pravo na doplatak za djecu regulirano je Zakonom o doplatku za djecu iz 2001. godine, sa zadnjom izmjenom, odnosno promjenom u 2008. godini. Zakon se temelji na načelima socijalne osjetljivosti, i time predstavlja izuzetno važan dokumenat socijalne politike. Zakonom su regulirani uvjeti za korisnike dječjeg doplatka, koje između ostaloga čine visina primanja po članu kućanstva, državljanstvo, te srodnički ili skrbnički odnos sa djetetom. Prema zakonu doplatak za djecu može ostvariti stranac koji ima odobren stalni boravak na području Republike Hrvatske. Pravo na doplatak ostvaruju i korisnici koji skrbe o djeci s težim smetnjama u razvoju. Od zadnje promjene zakona, dakle 2008. godine, u Hrvatskoj su doneseni brojni novi zakoni i propisi koji sada stoje u suprotnosti s nekim odredbama ovoga zakona, ili otežavaju primjenu pojedinih članaka. Usklada sa Zakonom o općem upravnom postupku ide preko utvrđivanja nadležne javne ustanove za provedbu postupka ostvarivanja prava na doplatak, pa do žalbe i nivoa gdje se ona rješava. Usklađivanje sa Zakonom o azilu, u zakon se uvode kao mogući korisnici doplatka za djecu azilanti i osobe pod supsidijarnom zaštitom sa članovima obitelji. Po ovom prijedlogu zakona eliminiraju se teškoće za djecu s teškoćama u razvoju tako da će oni moći ostvariti pravo na dječji doplatak, i na osnovu mišljenja ovlaštenog povjerenstva Zavoda za zdravstveno osiguranje, a oštećenje ili bolest koja je nastala prije navršene 18. godine, ukida se kao kriterij, te se regulira pravo na dopust i skraćeno radno vrijeme radi njege djeteta. Što sve čini dohodak korisnika dječjeg doplatka, usklađeno sa Zakonom o porezu na dohodak, i Zakonom o obveznim doprinosima. Precizira se način isplate dječjeg doplatka, i što i na koji način postupati u situaciji smrti korisnika dječjeg doplatka. Dalje se zakonski propisuje tko ima obveze i ovlasti u smislu traženja provjere i dostave svih podataka koji utječu na odluku o dodjeli dječjeg doplatka. U nastavku zakon predviđa i kazne za prekršitelje zakona. Klub HNS-a, HSU-a će podržati ovaj prijedlog zakona, ali ovdje moram iznijeti generalnu primjedbu na sve ove zakone koji se usklađuju prije svega sa zakonom o općem upravnom postupku. Naime ovdje je danas rečeno, mislim da se kolega Lesar divio brzini kojom se usklađuju, odnosno donose te usklade, mi naprotiv u klubu HNS-a, HSU-a držimo da je nedopustivo dugo vrijeme potrebno da bi se uskladilo, obično se radi od 3 do 5 članaka. Posebno to ističem ovdje kod ovog zakona koji govori o doplatku za djecu. Kod tog zakona uređeno je 13 članaka. Ja pitam, kome je potrebno više od 6 mjeseci, naime Vlada je sama sebi zadala rok, 6.10. prošle godine dali su si po svom zaključku rok od 6 mjeseci za usklađenje sa zakonima koji su novodonešeni. Dakle iscurio je taj rok. Drugo važnije pitanje od ovoga je tko će snositi odgovornost za neprimjenu pozitivnih pomaka u, posebno u ovom zakonu? Eto očekujem da će mi državni tajnik dati odgovor na ova pitanja, a budući da se radi zaista o pozitivnim pomacima kod ovog zakona, klub HNS-a, HSU-a će podržati Zakon o doplatku za djecu. Zahvaljujem.
Hvala. Jedan ispravak, gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegica Hursa je netočno ustvrdila da je ovaj zakon usklađenje samo sa Zakonom o općem upravnom postupku, jer ovih 13 članaka kolegice Hursa netočno ste rekli, a uvodu ste istakli sa kojim se sve zakonima usklađuje. I netočno ste rekli za odluku Vlade 6.10. prošle godine je utvrđeno da se uskladi sa Zakonom o općem upravnom postupku, a nikako sa svima drugima, i zbog toga upravo kod ovog zakona treba pohvaliti predlagatelja koji je iskoristio obvezu da usklađenja sa Zakonom o općem upravnom postupku da uskladi i sa svim onim drugim izmjenama koje su se pokazale nužnima. Hvala lijepa.
Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, dječji doplatak je jedna od mjera ili jedno od prava u okviru socijalne i obiteljske politike koje se u modernim koncepcijama smatra jednim od najboljih ili najkvalitetnijih oblika potpore, koja se uopće obitelji može dati, i stoga svaka promjena i svako dodirivanje ili doticanje ovoga zakona zahtjeva posebnu pozornost. Da kolegica Glavak nije spomenula aktualni podatak o tome da imamo 305 tisuća i 405 korisnika dječjeg doplatka, ja ne bih rekao nešto drugo. Toliki broj korisnika, odnosno djece primatelja dječjeg doplatka je skoro u broj identičan sa onim od prije 10 godina. U međuvremenu 2001. godine smo donijeli Zakon o dječjem doplatku kojim smo proširili pravo djece jer je to pravo djeteta, proširili pravo i povećali obuhvat djece dječjim doplatkom na gotovo 550 tisuća djece u Hrvatskoj. U ovih 8, 9 zapravo skoro 10 godina od tadašnjeg proširenja prava djece na dječji doplatak taj broj je zbog neusklađivanja cenzusa padao sve više da bismo došli evo na ovih ponovno žalosnih 304 tisuće, odnosno 305 tisuća korisnika dječjeg doplatka. Dakle, ne samo da nismo povećali obuhvat nego se on drastično smanjio, gotovo vidimo za jednu trećinu u odnosu na stanje koje smo imali od prije 8 godina. To nije dobro zato što su potpore obitelji kroz dječji doplatak kao i kroz porezne olakšice jedan od najefikasnijih mehanizama da se spriječi siromaštvo uopće u društvu, a posebno ta socijalno najugroženija skupina, a riječ je o djeci. Što se tiče samoga zakona i ovih triju izmjena koje su u njemu date naravno da pozdravljamo svaku promjenu koja ide u smislu smanjenja, da kažem narodskim jezikom gnjavaže ljudi i nepotrebnog maltretiranja kao što je riječ u slučaju članka 12. Zakona o doplatku na djecu i da podržavamo ovu izmjenu jer doista nema razloga da se utvrđivanje invalidnosti ili tjelesnog oštećenja i kod onih koji su stariji od 18 godina ako dakle je nastupilo da se dodatno utvrđuje i da se na taj način izlažu sasvim nepotrebno tim postupcima koji su uostalom i skupi, imaju svoju cijenu. Isto tako uključivanje u mogućnost stjecanja prava na dječji doplatak azilantima i svima nositeljima ili onima koji se nalaze u statusu supsidijarne zaštite je također usklađivanje sa europskim zakonodavstvom i europskim normama. Ali, još jedna potvrda i upozorenje svima nama da su socijalna prava koja se inače smatraju pravima treće generacije, dakle iza onih ljudskih prava, iza građanskih i političkih prava, da i socijalna prava sve više prekoračuju nacionalne granice i počinju se smatrati općim, univerzalnim pravom kao što je to slučaj recimo sa pravom na dječji doplatak. Istina, rezolucije Vijeća Europe predviđaju primjenu nacionalnog zakonodavstva, ali gotovo sva nacionalna zakonodavstva, ne gotovo, sigurno sva nacionalna zakonodavstva u Europi imaju ili poznaju institut dječjega doplatka. U redu je dakle da i azilanti, odnosno osobe u statusu supsidijarne zaštite imaju ta prava. Bilo bi dobro imati na umu da prilikom utvrđivanja svakog socijalnog prava u Hrvatskoj moramo imati znači na umu i činjenicu da će se ta socijalna prava odnositi i na strance koji dođu i imaju boravak u Hrvatskoj i na azilante. Dakle, sve one koji se nađu u Hrvatskoj po bilo kojoj osnovi da su ta prava nedjeljiva i da ona nisu ekskluzivna prava samo hrvatskih državljana. Dakako, to isto tako znači da će i hrvatski državljani ukoliko se nađu u nekoj od zemalja EU po načelu reciprociteta, ili ne samo reciprociteta nego dakle europskih vrijednosti sadržanih u deklaracijama i direktivama Vijeća Europe biti dostupna i našim državljanima. To je dobro imati na umu kod donošenja svakog zakona. Dozvolite sada samo nekoliko riječi o onome što držim posebno spornim u prijedlogu ovoga zakona iako ne bih krivnju mogao i odgovornost za tu mangupariju, da tako kažem, adresirati na nadležno ministarstvo predlagatelja ovog zakona nego na jedno drugo ministarstvo. Naime, molim vas, mi ćemo sada ukoliko se ovaj zakon i ovakav prijedlog zakona usvoji, poslati sljedeću poruku građanima Hrvatske: svi vi koji radite i ostvarujete nekakvu plaću kod poslodavca za rad teško, fizički, kako god hoćete, ćete biti u sustavu da vam se ta vaša plaća koju ste tako teško zaradili uzima kao osnovica za dodjelu prava na dječji doplatak. Svi vi koji imate novac i koji ste ostvarili dohodak od dividende na primjer vas nitko za taj novac i tu zaradu i taj dohodak neće pitati i vi ćete imati pravo na dječji doplatak, oni prvi neće ukoliko on prelazi određeni iznos. Šaljemo poruku, svi vi koji ste zaradili svoju mirovinu ako ona prelazi određenu svotu nećete imati pravo na dječji doplatak. Ali svi vi koji imate primjerice udjel u dobiti ćete imati pravo na dječji doplatak. Svi vi koji ostvarujete svoja prava dakle temeljem rada, bilo sadašnjega, bilo prošloga možete biti isključeni iz ostvarivanja ovoga prava, ali eksplicitno se u ovome zakonu navodi da oni koji znači imaju dohodak od dividende, od udjela u dobiti kamata i dohodak po osnovi osiguranja života i dobrovoljnog mirovinskog osiguranja, znači svi oni koji imaju pare da uplaćuju i dobrovoljno mirovinsko i životno osiguranje njima se prihod, dohodak koji na taj način ostvaruje ne računa i ne ide u imovinski, odnosno dohodovni cenzus koji je potreban za ostvarivanje prava na dječji doplatak. To je loša poruka, to je nesocijalna poruka. Ja ne sporim pravo vladajućoj stranci koja je predlagatelj ovoga zakona da zastupa interese onih koji imaju pare stečene od dobiti, od dividende, od kamate, od dobroga unovčavanja svoje imovine itd., ja to ne dvojim i ne dovodim u pitanje. Ali to nije interes 99% građana ove zemlje. Predlagatelj kaže mi ništa ne radimo samo se usklađujemo sa Zakonom o dohotku, samo u usklađujemo ovaj Zakon sa Zakonom o dohotku, iako moram reći ne znam zašto bi Zakon o dohotku bio stariji od ovoga Zakona. Zašto bi bio stariji. U ovom slučaju ja nisam siguran čak niti formalno pravno da je ovo usklađivanje nužno potrebno, moguće je na poseban način reći, iako to zakon o dohotku ne utvrđuje kao dohodak da to ipak jeste dohodak inače diskriminiramo ljude koji u ovoj zemlji nešto rade. Inače u Hrvatskoj je porezu izloženo jedino rad, progonu po svim osnovama jedino onih koji nešto rade, to su zastrašujuće poruke koje ovakvim malim zakonima, malim člancima šaljemo našoj javnosti i našim građanima. Vrlo sam sumnjičav kada je riječ o nakanama zakonodavca odnosno predlagatelja kada ide sa ovakvim prijedlozima. Mislim da bi manje cinizma u našem političkom životu bilo poželjnije iako se nema para, ako se nema novaca da se neko socijalno pravo ostvari puno je poštenije reći da novca nema, nego da se na jedan diskriminativni način postavljamo i to posebno u ovako osjetljivim područjima kada je riječ o doplatku za djecu. Evo, uz ove ozbiljne primjedbe tek ćemo se dogovoriti da li ćemo podržati ovaj Zakon ili ćemo se suzdržati od potpore ovakvom prijedlogu.
Hvala. Jedan ispravak. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Vidović je rekao ukoliko ovakav prijedlog Zakona usvojimo, misleći na ... izmjena i dopuna da ćemo poslati poruku. Upozorio je s pravom na jedno duboko socijalnu nepravednu odredbu, ali ako Sabor usvoji ovaj Zakon nećemo poslati samo poruku nego ćemo ozakoniti činjenicu da radniku kojemu plaća prijeđe cenzus od 10 kuna neće imati pravo na dječji doplatak, a netko tko ostvari dobit od 50 tisuća kuna će imati pravo na dječji doplatak. Kada bi bilo samo slanja poruke, lako zato, ali ovaj prijedlog zakona, ako bude usvojen ozakonit će socijalnu nepravdu koja je predložena u ovom zakonu.
Klub zastupnica HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, zastupnice i zastupnici i gospodine državni tajniče. Često čujemo od roditelja da kažu mala djeca su mala briga, velika djeca su velika briga. Naravno ne odnosi se to samo na financijske troškove ali zasigurno da osim što su djeca velika radost razumljiva je potreba roditelja da svojoj djeci pruže najbolje od potrepština pa do obrazovanja kako bi na neki način poboljšali i povećali mogućnosti za bolji život. I sve to košta. Kriza koja je zahvatila i Republiku Hrvatsku u mnogočemu je utjecala na život Hrvatskih građana pa tako i djece. Na žalost čula su se upozorenja da se upravo kriza najviše odražava na najranjivije skupine društva u koje svakako ulaze i djeca. Ukoliko roditelj ostane bez posla i posljedično tome bez prihoda to će se odraziti i na dijete za čije potrebe će ostati manje novca. Danas raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu i normalno da bi svatko razuman volio kada bi danas raspravljali o tome da se upravo iznos doplatka povećava. NO, ipak dobro je da država skrbi o najmlađima a jedan od instrumenata poboljšanja kvalitete života djece je dječji doplatak. Doplatak za djecu kao oblik novčanog primanja roditelja, posvojitelja, skrbnika, očuha, maćehe, bake, djeda ili osobe koja je temeljem rješenja nadležnog tijela dijete dobila na odgoj i čuvanje, svojevrsna je novčana potpora za uzdržavanje i odgoj djece, te ostvarivanje tog prava propisano zakonom o doplatku za djecu. Zakon se temelji na načelu socijalne osjetljivosti, znači pružanju potpore korisnicima, sa uzdržavanom djecom kojima prosječni mjesečni dohodak po članku kućanstva ostvaren u prethodnoj godini ne prelazi iznos 50% proračunske osnovice. Zakonom je također kao uvjet za ostvarivanje prava na dječji doplatak propisano hrvatsko državljanstvo u trajanju od 3 godine neprekidno zajednica življenja korisnika i djece Za koju se ostvaruje pravo na doplatak, godine života djeteta i redovito školovanje ali najduže do navršene 19. odnosno 21. godine života kao i odgovarajući srodnički i drugi odnosi. Doplatak za djecu u Hrvatskoj može ostvariti i stranac koji ima odobren stalni boravak na njenom području kao i korisnici za djecu sa težim smetnjama u razvoju utvrđenim prema propisima o socijalnoj skrbi i to bez utvrđivanja dohodovnog cenzusa do kraja kalendarske godine u kojoj to dijete završava 27 godina života. Budući da je u ostvarivanju ovog potonjeg propisana dvojnost u primjeni te korisnika koji je to pravo ostvarivao do 31. prosinca 2001. godine ima pravo na doplatak za dijete sa težim oštećenjima zdravlja i nakon navršene 27. godine njegovog života a da će Hrvatska danom pristupanja Europskoj uniji biti obvezna koordinirati sustav socijalne sigurnosti u koji spada i dječji doplatak, potrebno je Zakon o doplatku za djecu prilagoditi takvom sustavu. U međuvremenu je došlo do donošenja novih Zakonskih propisa uz koje je vezana primjena ovog Zakona. Primjerice donesen je Zakon o azilu te stoga je potrebe ovog Zakona potrebno uskladiti sa direktivom o minimumu standarda koje države članice trebaju implementirati u svoje zakonodavstvo u smislu povoljnijih odredbi za državljane trećih zemalja ili osobe bez državljanstva koje zahtijevaju međunarodnu zaštitu. Dopunom članka 7. tako se kao mogući korisnici doplatka za djecu navode azilanti i osobe pod supsidijarnom zaštitom kao i članovi njihovih obitelji. Poteškoće u dosadašnjoj primjeni zakona nastale su i donošenjem Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama u dijelu koje se odnosi na zahtjeve za priznavanje prava na doplatak za djecu s teškoćama u razvoju kao i zbog odluke Ustavnog suda kojom je odredba članka 55. Zakona o socijalnoj skrbi u dijelu koje glasi: "ako je takvo oštećenje ili bolest nastala prije navršene 18. godine života ukinuta". Predloženom novom odredbom članka 12. teškoće u primjeni Zakona o doplatku za djecu po zahtjevima za priznavanje prava na doplatak za djecu s teškoćama u razvoju se otklanjaju a omogućit će se i ostvarivanje prava na doplatak za djecu s teškoćama u razvoju i na osnovi mišljenja ovlaštenog povjerenstva Zavoda za zdravstveno osiguranje koje se donosi prema Zakonu o rodiljnim i roditeljskim potporama čime se korisnici i njihova djeca neće nepotrebno izlagati dodatnim postupcima i troškovima radi utvrđivanja već utvrđenog zdravstvenog stanja djeteta. Uz to je zakon potrebno uskladiti s odredbama Zakona o dohotku kako bi se jasnije definiralo što se smatra dohotkom korisnika, a donošenjem Zakona o općem upravnom postupku pojedine odredbe Zakona o doplatku došle su u koliziju s tim propisom te je to potrebno uskladiti s obzirom da je ta mjera i nužna zbog ispunjavanja mjerila u području poglavlja 19 - Socijalne politika i zapošljavanje, te poglavlja 23 - Pravosuđe i temeljna prava. Donošenjem ovog zakona osigurat će se veća pravna sigurnost korisnika doplatka za djecu usklađena sa Zakonom o općem upravnom postupku, povezanost resornih tijela i nadležnih službi u razmjeni podataka bitnih za odlučivanje o pravu na doplatak, kao i usklađenost sa drugim propisima koji su ključni za ostvarivanje prava na doplatak za djecu, te će stoga Klub zastupnika HSS-a podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HDSSB-a gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, dame i gospodo zastupnici. Hrvatski sabor odnosno većina u Hrvatskom saboru na čelu sa HDZ-om donosi niz zakona po hitnoj proceduri, ne radi usklađivanja sa pravnim stečevinama, zakonodavstvom EU nego isključivo radi skorašnjih izbora, radi skorašnjeg referenduma o ulasku u EU i radi obmanjivanja javnosti. Stanje u Hrvatskoj govori u korist svega izrečenog, obzirom da od ovakvog dječjeg doplatka jedno normalno hrvatsko dijete ili dijete hrvatskog građanina ne može preživjeti ni 5 dana, da od jedne normalne hrvatske mirovine jedan umirovljenik ne može preživjeti 7 dana i od jedne normalne hrvatske plaće ne računajući ove naše saborske, jedan normalan hrvatski radnik koji nije sudjelovao u pretvorbi i privatizaciji, koji ne želi čekati da zločin iz pretvorbe i privatizacije i ne može ili nema razloga to čekati, ne mogu zastarjeti, ne može preživjeti 10 dana, jedna prosječna hrvatska obitelj koja ne može sa svojim primanjima preživjeti 15 dana. Ovaj zakon nije pisan njima u korist nego je pisan isključivo iz razloga budućih i skorašnjih izbora. Međutim bez obzira na sve izrečeno, svi hrvatski zakoni moraju biti temeljeni na Ustavu kao što i ova rasprava mora biti temeljena na Poslovniku koji je usvojio ovaj Hrvatski sabor koji se nekom ne sviđa, a nekom se sviđa, ali on mora biti jednak i za zastupnike pa i za predsjedavajuće ove sjednice. Ustavni sud, dakle ja govorim i ne odlazim od ove teme, obzirom da je ovo zakon koji mora biti temeljen na Ustavu RH, Ustavni sud RH u sastavu Jasna Omejec, predsjednica, te suci Mato Arlović i ja sam vas čuo, Marko Babić, Snježana Bagić, Slavica BAnić, Mario Jelušić, Davor Krapac, Ivan Matija, Antun Palarić stvarno on ovdje završio, Aldo RAdolović, Duška Šarin i Miroslav Šeparović na temelju svojih ovlasti za praćenje ostvarivanja ustavnosti i zakonitosti te izvješćivanja Hrvatskog sabor o uočenim pojavama neustavnosti i nezakonitosti propisani člankom 128., alinejom 5. Ustava RH i člankom 104. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, Narodne novine brojevi 99/99.
Kolega Vinković, samo trenutak. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Opominjem vas da se držite teme. Ovo nije tema, nikakva nije tema, ni u kakvoj vezi nije tema jedno izvješće Ustavnog suda o uočenim pojavama neustavnosti i nezakonitosti.
Mi gospodine potpredsjedniče donosimo.
Izričem vam opomenu, jer se ne držite teme.
Pa ne možete vi meni izricati opomenu, ja se držim teme, a vi mi dokažite. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
... sa oduzimanjem riječi ako nastavite u ovom tonu i sa ovom temom.
Ne, ne pa ja čitam sastav Ustavnog suda. Da li vi želite reći da sastav Ustavnog suda vama ne odgovara.
Jeste me razumjeli? Još nastavite li sa ovom temom, izreći ću vam opomenu sa oduzimanjem riječi.
Dobro, ako nastavim onda ćete mi izreći opomenu.
Izvolite sada nastaviti.
Dakle, vi ste između ostalog prekršili cjelokupni ovaj POslovnik jer me prekidate i jer ne želite saslušati ovo što ja želim reći. A to je itekako vezano sa donošenjem izmjenama i dopunama Zakona o doplatku na djecu, jer svaki zakon gospodine predsjedavajući mora biti usuglašen sa Ustavom osim u nekim državama gdje je cjelokupna diktatura. Ja se nadam da vi niste diktator, nego ste vi jedan demokratski predsjednik, odnosno potpredsjednik Hrvatskog sabora. Prema tome, dopustite mi da završim. Dakle, sve dok ovaj Hrvatski sabor ne provede raspravu, jer očigledno je potpredsjednik tako raspoložen da će mi oduzeti riječ, pa ću završiti sa ovim izlaganjem, sve dok Hrvatski sabor ne provede raspravu o izvješću o ustavno-pravno neprihvatljivim učincima.
Upravu ste oduzimam vam riječ. Izvolite napustiti sabornicu
Do tada ovaj Hrvatski sabor…
Izvolite napustiti sabornicu.
Ne može donijeti nijedan zakon jer je svaki zakon koji kao zastupnici donesemo protuustavan. Ne treba meni straža, izaći ću ja sam gospodine Šeks.
Dobro, dobro, sad vam izričem mjeru udaljenja sa ove sjednice.
Gospodu ne dovodimo u neugodnu situaciju. Hvala lijepo. Ja sam mislio da idu prvo tri žuta kartona…
Ne idu, ima Poslovnik.
Vi ste odmah, k'o onaj Talijan, crveni. Ali građani će nama svima dati, ili zelene ili žute ili crvene kartone. To morate bit svjesni.
Toga smo mi svi savršeno svjesni. Osim onih koji ne mogu biti svjesni. … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam na vas to mislio nego na one koji nisu svjesni toga. … [[Upadica se ne razumije.]] Ako se sjećate, izrekao sam vam mjeru udaljenja sa sjednice. … [[Upadica se ne razumije.]] Ako to ne učinite odmah onda ću vam izreći u dvostrukom trajanju tu mjeru udaljenja sa sjednice. … [[Upadica se ne razumije.]] Sada prekidam sjednicu dok se ta mjera ne izvrši. U ovom Saboru u 20 godina ovoga Sabora od devedesete godine mi nismo imali situaciju. Ja već dvadesetu godinu predsjedavam u raznim situacijama kao predsjednik Sabora i kao potpredsjednik sjednicama Sabora, ali ovakve uvrede koje se dijele prema predsjedavajućem i ovakvom pokušaju opstrukcije nije zabilježeno u ovoj sabornici u ovih 20 godina. Ja moram i dužan sam poštivati i štititi Poslovnik i zakon, ali ne mogu i ne smijem tolerirati da se bilo koji zastupnik sa zastupničkog mjesta takve uvrede, takve objede prema predsjedavajućem radi to je još nezabilježeno. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. I u obrazloženju ovog prijedloga zakona i opisu ocjeni stanja Vlada je ustvrdila da je naišla na 4 problema zbog kojih ovaj zakon treba opet uskladiti. Prvi problem zadao joj je Ustavni sud svojom odlukom kada je poništio odredbe članka 55. Zakona o socijalnoj skrbi. Drugi problem je nastao donošenjem novog Zakona rodiljnim i roditeljskim potporama pa zbog treba mijenjati ovaj zakon. Treći problem je naišla na Direktivi Vijeća 204/83 EC. I četvrti problem je kako ovdje piše zakon kojim se propisuje što se smatra dohotkom korisnika, dakle porezni sustav. I zbog toga je Vlada predložila promjene. Da li te promjene obuhvaćaju i rješenja nekih problema građana, olakšavaju ostvarivanje prava i ono što me posebice zanima da li će država na bilo koji način kontrolirati svrsishodnost dječjeg doplatka kod dijela korisnika. Ali prvo, doista ne mogu razumjeti zašto porezni zakoni moraju biti osnov za izračun prihoda u obitelji za stjecanje prava na dječji doplatak, pa ćemo imati doista situaciju da ljudi koji zbog plaće ili drugih oporezivih prihoda ispadnu iz prava korištenja doplatka za svoju djecu u podređenom položaju u odnosu koji ostvaruju dva, tri ili deset puta veći dohodak, primitak s naslova onih primanja koja nisu oporeziva. Da li je materijalni status obitelji koji žele ostvariti pravo na dječji doplatak vezan na ukupne primitke, dakle količinu novaca s kojom ostvaruju i koji je to socijalni kriterij da se iz primanja izuzmu recimo dividenda ili kamate. Što je svrha dječjeg doplatka? Da li je taj novac pravo roditelja ili djeteta ili djece? Zašto postoji institut dječjeg doplatka? Ako je to zbog djece i za djecu onda doista ne mogu prihvatiti da oni građani koji ostvaruju visoke prihode s naslova dividende, kamata ili s naslova drugih udjela imaju pravo na dječji doplatak, a oni koji žive od plaće koja je često neredovita, koja kasni i po više od 12 mjeseci samo zbog socijalnog cenzusa će ispasti iz kategorije građana koji će to pravo ostvarivati. Da li to ima ikakve veze sa socijalnom pravednošću? Kako ćemo građanima objasniti da plaća ulazi u obračun, ali ako imaš dividendu 100 000 kuna godišnje nikom ništa jer i ovako ste svjesni da postoji problem u kontroli i nadzoru podataka ili dokumenata koji podnositelji zahtjeva daju i da se tu šverca sve i svašta, da ima dio građana koji najveći dio svoje ili gotovo svu svoju imovinu formalno prenesu na druge i kad im gledate po papiru puka su sirotinja, a s druge strane stvarni socijalni ili materijalni status je po pet, šest puta veći od onih radnika koji su ispali samo zbog toga što su im plaće recimo iznad prosječne a imaju 2 ili 3 člana obitelji, 3 ili 4. I ova dilema da li je to pravo djeteta i taj novac ide za dijete ili pravo roditelja me razdire cijelo vrijeme. Jer u članku 30a. postoji odredba koju do kraja ne razumijem, pa mi ju možda možete objasniti. Zavod, dakle Mirovinski zavod je dužan i ovlašten utvrđivati i provjeravati osobne podatke, ostvareni dohodak, ispunjavanju pravnih, medicinskih i drugih uvjeta za ostvarivanje i korištenja prava na doplatak za djecu. I korištenje prava, a da li je zavod ovlašten i vršiti kontrolu korištenja, načina korištenja tih sredstava. Niste vjerojatno svjesni da dio roditelja koji prima ne jedan nego 4, 5, 6 dječjih doplatka u punom iznosu taj novac ne koristi za djecu, nego novi oblik kamatarenja gdje je dječji doplatak jamstvo za povratak zaduženja i da na dan isplate dječjeg doplatka pred poštama i bankama stoje vani i čekaju žene koje dolaze podizati dječji doplatak i oduzimaju im taj novac. Djeca od toga koristi nemaju nikakve. Ta djeca i dalje prosjače. Toj djeci se i dalje u školi ne plaća recimo užina, ne kupuju autobusne karte. Međutim, ne postoji mogućnost prema ovom zakonu da na intervenciju socijalne službe, a sada ako je ova kontrola podrazumijeva i kontrolu načina i korištenja tih sredstava da se dio doplatka za djecu preusmjeri direktno institucijama sustava a ne u novcu roditeljima. Ovo govorim zbog interesa djece. Kada već se ostvari pravo na dječji doplatak, onda je državna briga i o tome da vidimo kako roditelji koji su ostvarili taj novac s naslova djeteta, koriste ta sredstva. I završit ću sljedećim. Uloga državnog aparata i državne uprave nije samo da donosi propise, predlaže zakone i podzakonske propise, nego da pomaže građanima i da zaštite svoja određena prava. Ajmo sad vidjeti kako je vaše ministarstvo građanima pomoglo da zaštite svoja prava u trenutku stupanja na snagu novog Ovršnog zakona. Nitko, ni jedna državna institucija u Hrvatskoj nije na vrijeme dala jasne upute građanima koji primaju socijalne transfere, da otvore posebne račune u FINA-i, odnosno preko FINA-e u poslovnoj banci, kako bi izbjegli ovrhu nad sredstvima socijalnih transfera, koje su sjedale na redovne njihove račune. Tek nakon stotinjak slučaja, kada u ovrhu su otišle i sredstva iz stipendija socijalnih transfera i zahvaljujući djelu medija koji je tada počeo davati te informacije i upute, ti ljudi su počeli otvarati posebne račune kako bi izbjegli jednu glupu situaciju da zbog neinformiranosti, zbog neinteresa javne ili državne uprave da pomaže građanima da zaštite svoja prava to izbjegli. Ja ne mogu razumjeti da ni ministarstvo, ni zavodi, uredi, uprave, pravobranitelji koje imamo najviše u Europi, nitko ne djeluje preventivno i na taj način putem javnih medija građanima pomaže, prvo da dođu do nekih prava, a da ona prava koja imaju zaštite tako jednostavnim uputama kao što je to trebalo ovdje napraviti. I govorio sam pod prethodnom točkom i sada velim, državni tajniče nije samo posao ministarstva da predlaže i štanca zakone, dajte probajte krenuti od toga da je uloga vašeg ministarstva, pa i vaša osobna da budemo na korist građana, da im pomažemo i da na vrijeme javnim točnim pravovremenim i jasnim informacijama im pomažemo u ostvarivanju svojih prava. Ako sam dobro vaše klimanje razumio, a to mi molim vas potvrdite, članak 30.a znači da će zavod, mirovinski zavod, imati ovlast nadzirati i kontrolirati kako korisnici dječjeg doplatka koriste ta sredstva. Radi zapisnika … [[Govornik se ne razumije.]] molim vas, ovo je izuzetno bitno, jer ako to nije tako, onda pitam tko jest ovlašten, jer socijalne službe nisu.
Hvala. Dvije replike. Prva, gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Kolega, mislim da ste postavili u svojoj raspravi pitanje što muči, ja bih sada rekla stotine već tisuća i tisuća građana naše zemlje. Naime novim Zakonom o ovrsi, iako je to izrijekom rečeno, da ne može biti predmet ovrhe dječji dodatak, da ne može biti alimentacija, porodiljna naknada, invalidnina, i ono što je strogo određeno zakonom i zaštićeno od ovrhe država putem svoje financijske agencije FINA-e ruba i otima djeci, otima invalidima, otima majkama, a evo, ovdje sada ministar, odnosno tajnik zauzet je telefonom, telefonira on kako je on figurirao danas, a nije, a što postavljate i sami pitanje što je samo ovo ministarstvo učinilo i kod resornog ministarstva, jer upravo nadležnost i kontrolu ovrhe ima Ministarstvo financija. Dakle nedopustiva je situacija, o tome govorimo mi zastupnici iz oporbe, država tu i tamo nešto pa ih novinari upitaju putem svojih predstavnika, dade neki nemušti odgovor da će se malo preispitati zakon. Zakon je jasan, a provedba je kriminalna na štetu obitelji, na štetu djece i to se mora, ta protuzakonita ovrha zaustaviti.
Odgovor na repliku.
Da kolegice Ingrid, to je klasični primjer kada štancamo velikom brzinom zakone, a resori međusobno jedni drugog ne pitaju kako će ta primjena ići. I doista u trenutku stupanja na snagu novog Zakona o ovrsi ja osobno sam pokušao razjasniti i pomagati ljudima kako izbjeći ovrhe nad socijalnim transferima, obilazivši šaltere FINA-e, razgovarajući sa bankama, prvi mjesec dana nitko se nije snalazio u tom sustavu. A na pitanje zašto su socijalni transferi, iako zakonom to nisu smjeli završiti, odgovor je bio da oni ne znaju s kojeg naslova je koji novac došao na račun. Tek 2 mjeseca poslije toga su se pojavili obrasci, i to ne zahvaljujući državi, javnoj upravi, nego nevladinim organizacijama obrasci za podnošenje zahtjeva i dozvoljavanje, otvaranje posebnih računa građana koji su se počeli davati u FINA-i da bi banka odobrila posebni račun za prijem socijalnih transfera koji se ne mogu staviti u ovrhu. Ali ja vas uvjeravam da još uvijek i danas ima građana koji to ne znaju, kojim nitko tu uputu nije dao, i zbog toga i danas njima socijalni transferi mogu završiti u ovrsi. I postavljam pitanje, dobro što se mora dogoditi, koliko ljudi mora propasti kroz rupe sustava koje smo napravili da bi javna državna uprava reagirala na način da to spriječi, davajući točne, pravovremene informacije, ili doista smatramo da to nije posao državne uprave.
Gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lesar u svojoj ste raspravili između ostalih primjedbi izrazili i svojevrsnu skepsu da li će ovako inovirani Zakon o doplatku za djecu pružiti veću pravnu sigurnost korisnicima doplatka za djecu. Jer što vrijedi veća pravna sigurnost na papiru, ako ju svakodnevna praksa zapravo demantira. Naime, na repliku me ponukao jedan recentni slučaj majke petero djece iz Međimurske županije, koja je uredno dostavila Zavodu za mirovinsko osiguranje svu potrebnu dokumentaciju za ostvarivanje prava na dječji dodatak, međutim taj doplatak nije dobila. Kada se obratila nadležnoj podružnici Zavoda za mirovinsko osiguranje u Varaždinu i pitala što se dešava s njezinim slučajem, dobila je odgovor da je na tim poslovima u podružnici jednostavno zaposleno premalo ljudi, dakle njih četvero, i da ne mogu u kraćem vremenu odraditi taj posao. Također joj je rečeno da se ne treba brinuti, jer će dobiti taj zaostatak neisplaćenog doplatka. Napominjem da ovaj doplatak majci predstavlja polovicu ukupnog kućnog budžeta. I pitam se da li se pita itko od državnih službenika, dakle od državnih činovnika, zbog čije eto neažurnosti majka nije dobila na vrijeme doplatak, kako je ona preživjela to vrijeme s petero djece, bez doplatka koji joj je eto osnovni izvor prihoda.
Odgovor na repliku.
Kolegice Jelaš rekli ste … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] te dokumente predala sa zahtjevom. Kada smo uvodili sustav OIB-a ja sam sanjao i doista bio uvjeren da ćemo prije no što uđemo u EU Hrvatsku urediti na sljedeći način: građanin dolazi pred tijelo javne ili državne vlasti i na jednom listu papira ispisuje ime i prezime, svoj OIB i što treba, što traži. I da će zahvaljujući sustavu OIB-a to tijelo kojem se građanin obratio samo po službenoj dužnosti pribaviti potrebne dokumente kako bi građaninu odobrilo ili odbilo pravo koje je on tražio. Međutim, mi umjesto toga još uvijek imamo situaciju da nam netko recimo prilikom upisa u srednju školu treba donijeti izvod iz Knjige rođenih, iako imate osobnu ispravu, iskaznicu. Dakle, i u sustavu dječjih doplataka građani moraju prikupljati hrpetinu dokumentacije iako smo očekivali da Zavod za mirovinsko, barem ta dva kao što su mirovinski i zdravstveni, budu spremni za sustav OIB-a od prvog dana stupanja na snagu, a to je trebalo biti ako se ne varam 01.01. ove godine.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Obiteljske potpore imaju kao prioritetan cilj osnaživanje obitelji u podizanju djecu, počevši od rodiljnog dopusta do prava na rad sa skraćenim radnim vremenom radi skrbi o djetetu, mjesečnih novčanih naknada te jednokratnih novčanih pomoći. Doplatak za djecu u RH ima značajno mjesto u sustavu potpora obitelji. I zbog toga ću podržati dostavljeni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu s konačnim prijedlogom zakona koji je usklađenje s pravnom stečevinom EU i nosi oznaku P.Z.E. Ali, jednako tako usklađen je i sa odredbom Ustavnoga suda, odlukom Ustavnoga suda usklađen je sa Direktivom Vijeća, Zakonom o porezu na dohodak i jasno ono što, zbog čega je u ovome setu zakona kojim se hrvatski zakoni usklađuju s odredbama novoga Zakona o općem upravnom postupku. Međutim, ovim predloženim izmjenama i dopunama zakona pored ovih izmjena osigurava se i jača povezanost resornih tijela i nadležnih službi u razmjeni podataka bitnih za odlučivanje o pravu na doplatak za djecu kao i odgovornost za učinjene prekršaje. I za razliku od nekih prethodnika ja stoga podržavam one članke u kojima se utvrđuje što je to dohodak, ukupni dohodak obitelji kao osnovicu za utvrđenje onih obitelji koje imaju pravo ostvariti pravo na dječji doplatak. A jednako tako i one prekršajne odredbe sadržane u članku 12. ovih izmjena i dopuna u kojem su propisane kaznene odredbe za one koji prekrše, odnosno zlouporabe ostvarivanje prava na dječji doplatak. Za one koji su ostali iznenađeni brojem koji je kolegica Glavak iznijela, brojem korisnika dječjeg doplatka za mjesec travanja, odnosno to su podaci iz mjeseca travnja, a odnose se na mjesec ožujak, koji su iznenađeni kako je malo, kako su rekli, malo korisnika. U travnju ih je bilo, broj djece 305 445, a broj korisnika 160 960 korisnika. Podsjetila bih da su za vrijeme svoje vlasti imali takve depopulacijske mjere koje su dovele do znatnog smanjenja broja novorođene djece jer podsjetit ću da je 1999. godine broj novorođene djece u RH bio 45 179. 2000. godine je pao na 43 000 i dalje se smanjivao na 40 000, da bi 2003. godinu završili sa 39 668 živorođene djece ili 15 400 djece manje nego u prethodne 3, odnosno 4 godine. Ako je malo, ako je ovo mali broj korisnika doplatka ja bih podsjetila da je u 2010. godini iz državnoga proračuna isplaćeno za doplatak, na ime doplatka za djecu milijardu 722 milijuna i 300 tisuća kuna. Da je ukupni broj djece bio 390 tisuća 346, dakle za 2010. Da je broj korisnika bio 206 tisuća 295 korisnika. Dakle, to su roditelji, skrbnici koji koriste ovo pravilo. Zajedno sa rodiljnim, odnosno porodiljnim naknadama isplaćenim u 2010. godini iz državnoga proračuna to je iznos, za porodiljne naknade 2 milijarde 196 milijuna kuna. Dakle, ove 2 cifre, doplatak za djecu i porodiljne naknade ukupno iznose 3 milijarde 918 milijuna 300 kuna, nisu smanjene niti u Državnome proračunu za 2011. godinu. I to je dokaz pronatalitetne i populacijske politike za koju se odredila i koju provodi hrvatska Vlada još iz vremena kad je današnja predsjednica Vlade bila ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. I na kraju, nemojmo zaboraviti da od 2004. godine imamo Ministarstvo obitelji u sastavu Vlade RH. Prema tome, znamo da su još uvijek, evo 5. mjesec je, podaci dostupni odnose se na ožujak 2010. Znamo da je i obnova zahtjeva bila u tijeku, možemo očekivati sigurna sam do kraja godine povećanje broja korisnika, a jasno onda i broja djece koja su obuhvaćena ovom naknadom. Žao mi je što se za one kojima je zbog ovrhe skinuta sredstva koja su bila uplaćena na njihove bankovne račune na ime doplatka za djecu i nadam se da će se to u skoro vrijeme popraviti i da se više neće događati da na taj način potvrdimo da su dobri zakoni dobri zakoni, a da smo jednako tako dobri i u njihovoj provedbi. Iz svega navedenoga podržat ću Izmjene i dopune Zakona o dječjem doplatku kako ih je Vlada dostavila u tekstu. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, ja ću možda na jedan malo čudan način započeti svoju pojedinačnu raspravu upravo zato jer sam iznenađena načinom i količinom zapravo demagoških promišljanja da tako kažem o Zakonu koji je sada pred nama jer se upravo stiče dojam, kolegice i kolege ne zamjerite mi, da zapravo želimo reći kako 2/3 naših roditelja koji su ostvarili pravo na dječji doplatak nesvrhovito i nenamjenski koristi sredstva za dječji doplatak. To naprosto nije točno, ovo je mjesto na kojem mi moramo kazati da je Hrvatska između ostalog i socijalna država, moramo naglasiti da definitivno su temelji ovoga Zakona u socijalnoj osjetljivosti i prema djeci i prema materinstvu a i jednako tako da ovaj Zakon doprinosi većoj sigurnosti za ostvarivanje prava na dječji doplatak. Isto tako se provlačila kroz raspravu teza da nemamo sankcije za one roditelje koji nenamjenski koriste sredstva za dječji doplatak, ni to također nije točno. Upravo je kolegica Bilić VArdić maloprije govorila o toj dimenziji isto tako državni tajniče moram kazati da je za vrijeme dok je predsjednica bila potpredsjednica, i ministrica obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, također u svom resoru zajedno sa Ministarstvom zdravstva i socijalne skrbi napravila značajan iskorak pa upravo kada možemo govoriti o zaštiti dječjih prava i osiguravanju materijalnih prava ugradili instrumente i u obiteljski zakon jednako kao i u Zakon o socijalnoj skrbi. I u dosadašnjem i u budućem odnosno novom Zakonu o socijalnoj skrbi taj predviđa sankcije za one roditelje koji nenamjenski koriste sredstva. Kao jedan od primjera mogu takvi roditelji i uvjetno kazano zaraditi mjeru upozorenja na propuste u izvršavanju roditeljske skrbi jednako kao i možebitnu mjeru nadzora nad izvršavanja roditeljske skrbi. Državni tajniče, napravili ste dobar posao, Zakon je dobar, jer osim što se usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku, on se također usklađuje sa Zakonom o porezu na dohodak i Zakonom o obveznim doprinosima. Moramo kazati još jedanputa da je svrha zapravo dječjeg doplatka uzdržavanje i odgoja djece. Koliko god se to čini da je možda nekima isprazno on zaista ima tu svrhu i najveća većina roditelja ostvaruje upravo i namjenjuje zapravo troši ta sredstva za ovu svrhu. Također je neprimjereno i čuti da imamo korisnike dječjeg doplatka koji ostvaruju dividendu od 100 tisuća kuna, pa molim vas lijepo, ja stvarno ne mogu razumjeti neke stvari, a osim toga u prvostupanjskom postupku se točno utvrđuje, ovo je pravo koje se ostvaruje temeljem redovnih prihoda. Koji to građanin ili građanka Republike Hrvatske može ostvariti pravo na dječji doplatak i imati ušteđevinu ili pak neke udjele u nekom dioničkom društvu i imati dividendu u iznosu od 100 tisuća kuna. Mislim da to stvarno ne drži vodu i nećemo nasjesti na takva razmišljanja. Ovim zakonom se osigurava i veća sigurnost i djece, isto tako i roditelja, također je povezanost resornih tijela bolja kod razmjene podataka koji su bitni za ostvarivanje prava i u svrhu zaštite korisnika, a izuzimanjem dječjeg doplatka također smo čuli da je bilo od ovrhe također je bilo određenih propusta, ali nadamo se da i u nekom budućem nadolazećem vremenu će također takve nezgodne situacije izostati. Izmjena izvršena u svrhu usklađivanja sa Zakonom o rodiljnim i roditeljskim potporama koji regulira pravo na dopust, odnosno rad sa skraćenim radnim vremenom radi njege djeteta sa težim smetnjama. A nova odredba otklanja teškoće u primjeni ovog Zakona po zahtjevima za djecu sa teškoćama u razvoju. Također smo upoznati da je članak 55. Zakona o socijalnoj skrbi ukinut, odnosno proglašen protuustavnim, on je glasio: "ako je takvo oštećenje ili bolest nastala prije navršene 18 godine života, temeljem ovog Zakona omogućiti će se ostvarivanje prava na dječji doplatak za djecu s teškoćama u razvoju, za dijete s težim oštećenjem zdravlja čije je oštećenje nastalo prije navršene 18 godine života i pripadat će mu pravo, odnosno pripada mu pravo na dječji doplatak do kraja kalendarske godine u kojoj navršava 27 godina života". Novina je da će dječji doplatak za dijete sa teškoćama u razvoju moći ostvarivati i temeljem mišljenja ovlaštenog tijela zavoda za zdravstveno osiguranje a prema Zakonu o rodiljnim i roditeljskim potporama. Nadalje, ovaj Zakon je usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije, a omogućava azilantima i strancima pod supsidijarnom zaštitom i članovima njihovih obitelji ostvarivanje prava na dječji doplatak sukladno Zakonu o azilu. Ova usklađenost važna je u području poglavlja 19. socijalne politike i zapošljavanja, i 23. pravosuđa i temeljnih prava u direktivi vijeća o minimalnim standardima. Za kvalifikacije i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva, kao izbjeglica ili osoba koje na neki drugi način potrebna međunarodna zaštita. Na kraju podržat ću Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu s Konačnim prijedlogom zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Davorko Vidović.
Ispravljam netočan navod kolegice koja opetovano suprotno onome što u Zakonu piše tvrdi kako netko tko ostvaruje dobit i dohodak od dividende ne može dobiti dječji doplatak. To nije točno. iZrijekom se u Zakonu u članku 19. on se zbog toga i mijenja, kaže da je suprotno članku 9. Zakona o dohotku smatrati ostvarenu dividendu udjel u dobiti, kamatu, dohodak ...osiguranju života, mirovinskog osiguranja dohotkom. Dohodovni je cenzus kod dječjeg doplatka kolegice. Ako je netko ostao bez posla, recimo ne radi, a ima sve to, on ima pravo na dječji doplatak, ima pravo. Pa nemojte u bludnju dovoditi ljude ne izmišljamo mi ovdje ovo o čemu govorite.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo odmah da kažem na početku, podržat ću donošenje ovog zakona, vezano na sve ono što su govorili moji prethodnici posebice iz kluba HDZ-a i stoga što je to također jedan zakon koji se donosi i usklađuje se sa zakonskom regulativnom EU. I vidimo da je ovdje danas i izjava o njegovoj usklađenosti s pravnom stečevinom EU i pravnim aktima Vijeća Europe. Koliko je to važno, o tome ne moram govoriti, svi koji smo dobronamjerni. Čuli smo ovih dana da je HRvatska skoro zatvorila, pa skoro pred zatvaranjem poglavlja 23, a i ostalih poglavlja i da smo doista na korak, da je ova Vlada ostvarila korak do ulaska u EU. No, ja ću reći nešto vezano uz ovaj Zakon o doplatku na djecu, a on je usko vezan o populacijskoj politici u HRvatskoj i ulozi Vlade u toj politici. Pa 2004. godine donešen je prijedlog nacionalne populacijske politike i Vlada Republike Hrvatske poduzela je konkretne korake u svrhu vraćanja digniteta obitelji podizanjem iznosa rodiljnih naknada i proširenjem prava roditelja i rodilja i pozitivan učinak se ubrzo pokazao kroz zaustavljanje daljnjeg pada i blagog porasta broj novorođene djece, tijekom 2004., pete i šeste godine. Zašto ovo govorim? Zato što se u razdoblju koalicijske vlasti od 2000. do 2003. godine nažalost uz sve njihove socijalne osjetljivosti smanjili su tamo gdje je to i najbolnije, srezali su rodiljne naknade, dječjeg doplatka i upravo danas i pratimo tako jedan ipak sada porast rođenja djece, ali tada je to zaustavljeno. Daljnji iskorak u pravcu zaustavljanja negativnih demokratskih kretanja Vlada Republike Hrvatske učinila je 2006. godine donošenjem nacionalne populacijske politike. Ovim sveobuhvatnim dokumentom Vlada Republike Hrvatske izabrala je smjernice daljnjih aktivnosti sa ciljem pomlađivanja, zaustavljanja, daljnjeg pada broja ukupnog stanovništva te zaustavljanja nepovoljnih kretanja prema sve starijoj dobnoj strukturi stanovništva u Hrvatskoj. Nacionalna populacijska politika moram reći da je upravo ovaj dokument donesen na inzistiranje tadašnje ministrice obitelji i branitelja, a današnje premijerke gospođe Kosor koja se u vrijeme od 2000. do 2003. jako borila da se ne ukinu prava i rodilja i da se ne ukidaju dodaci, ali nažalost nije došla u prilog evo. Ovih godina hvala Bogu kada je mogla to učiniti, a ovom nacionalnom populacijskom politikom je uvažavajući naš povijesni razvoj, kulturu, običaje, etičke vrijednosti, te pozitivno ozračje prema obitelji, braku i djeci osobito promiče kao jedinstveni i nezamjenjivi fizički, socijalni, emocionalni, duhovni i gospodarski potencijal društva, promiče novu svijest o obiteljskim potrebama i izazovima, promiče potrebu sagledavanja obitelji i djece kao jamstva društvenog razvoja i opstanka, promiče novi odnos između obitelji, države, lokalne zajednice i gospodarstva, potiče društvo na zaštitu i osnaživanje uloge obitelji, potiče razvoj institucionalnih i izvan institucionalnih usluga namijenjenih djeci i obitelji, potiče i ohrabruje obitelj u izgradnji vlastitih resursa u pravcu svladavanja svakodnevnih izazova. Sve ovo obuhvaćeno je kroz 7 područja djelovanja nacionalne populacijske politike, a to su održivi gospodarski razvoj, temeljene razvojne pretpostavke, sustav obiteljski potpora, porezne olakšice, usklađivanje obiteljskog i poslovnog života, skrb o djeci, zdravstvena zaštita majki i djeteta i senzibilizacija i informiranje. Potrebo je također reći da je 2004. godine po izmjeni propisa Vlada Republike Hrvatske je poduzela prve korake vezane u pravcu pružanja potpore i snaženju obitelji sa novorođenom djecom. Rodiljne naknade za nezaposlene majke sa 900 kn povišene su na tisuću 600 kn, a za zaposlene majke za vrijeme dodatnog rodiljnog dopusta u trajanju od 6 mjeseci osigurana sredstva za isplatu rodiljne naknade u iznosu od tisuću 600 do 2,5 tisuće kuna. Bio je to prvi nužan odgovor na zatečena i izuzetno zabrinjavajuća demokratska kretanja koja su se događala u razdoblju od 2000. do 2003. godine, a kao posljedica tadašnje politike koalicijske Vlade prema obitelji i natalitetu te drastičnim smanjenjima prava rodilja i korisnika prava na doplatak. Ono što bih nešto željela reći je da je godine 2008. zabilježen osobito pozitivan pomak kada je rođeno 43 tisuće 753 djece, odnosno 10,3% više nego 2003. godine i svaki takav pomak prema gore izuzetno nas veseli i zato ćemo podržati sve zakone koji su u dobrobiti djece, obitelji i demografske eksplozije. Ovaj vidan pronatalitetni učinak mogli bi povezati sa stabilnošću vladinih pronatalitetnih mjera, ali sa poboljšanjem i dogradnjom sustava rodiljnih naknada te s činjenicom da je 2007. godine započela sustavna provedba nacionalne populacijske politike. Počevši od 1. siječnja 2007. godine prošireno je pravo na doplatak na način da je iznos prosječnog doplatka po članu kućanstva kao uvjet za njihovo stjecanje sa 40% proračunske osnovice podignut na 50% proračunske osnovice, uveden je pronatalitetni dodatak od 500 kn za 3. i 4. dijete korisnika prava na doplatak, podignut je najniži iznos doplatka za djecu sa 163,30 kn na 199,56 kn, te su umjesto do tadašnja dva uvedena tri dohodovna razreda temeljem kojih se određivao pojedinačni iznos doplatka. U razdoblju od 2001. do 31. srpnja 2010. godine iz državnog proračuna za doplatak za djecu, a od 2007. za pronatalitetni dodatak izdvojeno je ukupno 16 milijardi 528 milijuna 562 tisuće kuna od čega je samo za pronatalitetni dodatak izdvojeno milijardu 310 milijuna kuna. Evo mislim da svatko tko je želio biti dobronamjeran i pažljivo slušati vidio je što je sve ova Vlada učinila, da smo sve ove zakone nismo donosili u ovom Hrvatskom saboru kad smo usklađivali sa Europskom unijom, da smo ih vezali uz predizbornu kampanju jer ovaj Sabor donosio je puno, puno zakona za koje oporba nije glasala i koje nitko pametan ne bi u izbornoj godini donosi. Ova Vlada ih je donosila zato jer ima hrabrosti i upravo zbog toga ovih dana je vidimo sve pohvale ovoj Vladi. Mene začuđuju samo, a u stvarnosti i ne, oporbeni zastupnici koji danas govore na ovakav način o svim ovim zakonima pa evo i ovom Zakonu o dječjem dodatku koji je doista u Europi takav. To znači da postoji i kontrola, a Europa poznaje cenzus pa poznaje ga i Hrvatska. Danas govorite o nekim stvarima zastupnici iz oporbe, a još nedavno je 2000.godina je bila nedavno, tako ste bezočno to sve ukinuli i rodiljne naknade i dodatak i niste vodili brigu ni o čemu. Danas ne znam kako ste se tako valjda u predizborno vrijeme okrenuli pa čekate izbore da sve ovo što je učinjeno ukinete. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Gospodine potpredsjedniče, vjerojatno je lapsus, a gospođa Sumrak je govoreći o mjerama Vlade Ive Sanadera rekla ove Vlade. Obzirom koliko se sadašnji ministri, članovi Vlade i bivši suradnici gospodina Sanadera trude ograditi oko njega mislim da bi mogla čak dobit stranačku sankciju zato što ovu Vladu povezuje sa Vladom Ive Sanadera, a znamo da se više nitko u HDZ-u njega ne sjeća. Zahvaljujem.
Šta je to ispravak bio? … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Replika, gospođa zastupnica Ljubica Lukačić.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Sumrak, ja bih podržala vašu raspravu, ali mislim da je potrebno napomenuti nešto vezano za ovu odredbu članka 3. ovog zakona koji su mnoge kolege danas ovdje spominjale, ali želim napomenuti nešto što je izuzetno važno za roditelje koji imaju djecu s teškoćama u razvoju. Naime, ovom odredbom kojom se mijenja članak 12. Zakona o doplatku za djecu ne samo da se otklanjaju teškoće u primjeni ovog zakona već se proširuje krug onih roditelja koji će moći ostvariti pravo na doplatak za djecu, dakle onih roditelja koji imaju djeca s teškoćama u razvoju. Ono što je izuzetno važno ovdje napomenuti, da je Vlada o tome vodila računa tako da neće biti potrebno osiguravati dodatna sredstva iz državnog proračuna obzirom da se ovdje radi o proširenju, već će preraspodjelom sredstava u okviru Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti će biti osigurana sredstva za ovo proširenje. Ovo je izuzetno važno dakle za onu djecu i za one roditelje kada se dogodi ne daj Bože stradavanje, a nakon 18.-te godine života. Dakle, kao osobna invalidnina tako i doplatak za djecu sada će moći ostvariti i veći broj korisnika. Hvala vam lijepa.
Hvala vam. Oprostite, zaboravila sam, digla sam ruku.
Dobro, dobro, imate ruku povrijeđenu pa u redu.
Hvala vam, gospodine potpredsjedniče. Kolegice Lukačić, hvala vam što ste govorili o ovoj temi, a vi ste i poznati po tome da doista je tema kad se radi o osobama s invaliditetom, u ovom slučaju djece je vaša tema i da se zalažete s punim pravom, a našli ste u ovoj Vladi naravno i u Vladi na čijem je čelu gospođa Jadranka Kosor, ali to je kontinuitet HDZ-ove Vlade, punu podršku u svojim zahtjevima. Ja sam samo htjela reći jednu rečenicu i to iz pisma, a vi znate, to je doktora Boboša, upravo je bio vezano za 3.svibnja, znači to je dan stupanja na snagu Konvencije o pravima osoba s invaliditetom gdje doktor Boboš govori da ga posebno veseli što je Republika Hrvatska na čelu sa sadašnjom premijerkom, a tadašnjom potpredsjednicom Vlade i ministricom obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti gospođom Jadrankom Kosor bila među prvim zemljama koje su se opredijelile za puno poštivanje ljudskih prava osoba s invaliditetom. Ono što je važno, evo kolegice i sad ste sami rekli, donosimo ovaj zakon, prošli tjedan Zakon o socijalnoj skrbi gdje nijedno stečeno pravo nije ukinuto osobama s invaliditetom niti djeci. Naravno, ono što jako veseli, a to je i da je definiran inkluzivni dodatak. Ovo govorim stoga ne iz EPP nekakve propagande i izbora nego ovo je kontinuitet doista i socijalne osjetljivosti, ali i onoga što Vlada HDZ-a radi i čini za ljude.
Hvala. U 12,20 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju 10 minuta. Gospodin zastupnik Perica Bukić, izvolite.
Hvala, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Državni tajniče, kolege zastupnici. Podržavajući predloženi zakonski prijedlog želim istaknuti kako je Hrvatska kao država koja se jasno i nedvosmisleno opredijelila za članstvo u Europskoj uniji naprosto u obvezi iznaći najkvalitetnije rješenje za ovaj bitan segment skrbi društva prema djeci. Doplatak za djecu novčano je primanje koje koristi roditelj i druga osoba određena zakonom radi novčane potpore u svrhu uzdržavanja i odgoja djece koja ima naravno značajno mjesto u sustavu obiteljskih potpora. Pravo na doplatak za djecu stječe se i ostvaruje, kao što smo već čuli, ovisno o broju djece i visini ukupnog dohotka članova kućanstva korisnika te drugim uvjetima utvrđenim zakonom. Za ostvarivanje prava na doplatak za djecu izvanbračna se zajednica izjednačava s bračnom zajednicom. Također mislim da još jednom treba naglasiti kako doplatak za djecu ne može biti predmet ovrhe ili osiguranja, osim prema sudskoj odluci radi uzdržavanja u korist djece za koju se ostvaruje taj doplatak. Doplatak za djecu osobno je pravo korisnika i ne može se prenositi na drugu osobu, a iznimno se može isplaćivati drugoj osobi. Ako oba bračna druga mogu ostvariti pravo na doplatak za djecu dužni su se sporazumjeti koji od njih će to pravo ostvariti, a pravo na doplatak se može ostvariti samo po jednoj osnovi. Sve poslove u vezi sa ostvarivanjem prava na doplatak za djecu obavlja Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, a nadzor nad zakonitošću rada osiguranja u poslovima provedbe isplate doplatka za djecu obavlja Uprava za obitelj Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Zakon se temelji na načelu socijalne osjetljivosti, znači pružanje potpore korisnicima s uzdržavanom djecom kojima prosječni mjesečni dohodak po članu pučanstva ostvarenog u prethodnoj godini ne prelazi iznos 50% proračunske osnovice. Pored ovih uvjeta zakonom je propisano kao uvjet za ostvarivanje prava državljanstvo Republike Hrvatske u trajanju od 3 godine neprekidno. Zajednica življenja korisnika i djece za koji se ostvaruje pravo na doplatak, godine života djeteta, redovito školovanje ali najduže do navršene 19 odnosno 21 godine života, te odgovarajući srodnički ili drugi odnosi sukladno zakonu. Prema Zakonu o doplatku za djecu može ostvariti i stranac koji ima odobren stalni boravak na području Republike Hrvatske. Pravo na doplatak ostvaruju i korisnici za djecu s težim smetnjama u razvoju utvrđenim prema propisima o socijalnoj skrbi bez utvrđivanja dohodovnog cenzusa do kraja kalendarske godine u kojoj se navrši 27 godina života. Republika Hrvatska će od dana stupanja u punopravno članstvo Europske unije biti u obvezi koordinirati sustav socijalne sigurnosti u koji spadaju i obiteljska davanja regulirana u Hrvatskoj Zakonom o doplatku na djecu, pa je slijedom navedenog u svrhu olakšane provedbe pravila Europske unije u koordinaciji sustava socijalne sigurnosti u tom području potrebno je izvršiti određene prilagodbe Zakona o doplatku za djecu. Također smo vidjeli iz donesenih, odnosno predloženih zakonskih nadopuna, dopuna članka 7. kao mogući korisnici doplatka za djecu navode se i azilanti i osobe pod supsidijarnom zaštitom kao i članovi njihovih obitelji. U svakom slučaju temeljem novih odredbi iz ovog članka omogućit će se i ostvarivanje prava na doplatak za djecu s teškoćama u razvoju na osnovu mišljenja ovlaštenog povjerenstva Zavoda za zdravstveno osiguranje koje se donosi prema Zakonu o rodiljnim i roditeljskim potporama. Evo zaključno. Mislim da je ovo jedan prijedlog zakona koji treba poduprijeti i moje čestitke predlagaču na ovom prijedlogu zakona. Hvala lijepo na pažnji.
Hvala. Gospođa zastupnica Sonja Šimunović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam sve kolegice i kolege, državnog tajnika i imam zapravo jedno pitanje, u stvari jednu nejasnoću pa vjerujem da će mi državni tajnik uspjeti odgovoriti. Tiče se ovog članka 3. koji kaže: "Za dijete s težim oštećenjem zdravlja utvrđenim prema posebnim propisima pripada doplatak za djecu do kraja kalendarske godine koji navršava 27 godina života." Mislim prvo mi je sporno uopće osoba koja navršava 27 godina nije dijete, jel' tako iako je osoba sa smetnjama u razvoju nije dijete kao što ni jedna osoba sa 27 godina nije dijete. Mislim da je to neprihvatljiva takva definicija i uopće cijela ta priča oko dječjeg doplatka i osoba sa 27 godina. Ali dobro, to je jedna druga tema, druga priča za raspravu. Mene sad zanima, znači do sad kako ste objasnili postojala je dvojnost u primjeni dosadašnjeg zakona. Ovdje u obrazloženju kaže zakonom je propisana dvojnost u njegovoj primjeni, pa tako korisnik koji je pravo za dječji doplatak ostvario do 31. prosinca 2001. ima pravo na doplatak za dijete s težim oštećenjem zdravlja i nakon navršene 27 godine života. To znači da smo imali 2 kategorije. Korisnici dječjeg doplatka osoba sa smetnjama u razvoju koji su, dakle to pravo ostvarili do 31. prosinca primali su dječji doplatak nakon što je ta osoba navršila 27 godina. A ovi koji su poslije ostvarili su gubili taj doplatak kad je osoba navršila 27 godina. Naravno da je to protuustavno i da je nepravedno, ali onda proizlazi da zapravo donošenjem ovog zakona ipak će određene obitelji, određeni korisnici dječjeg doplatka osoba sa smetnjama u razvoju koji su do sad primali doplatak nakon što je osoba navršila 27 godina donošenjem ovog zakona ostati zapravo bez tih mjesečnih prihoda. Da li sam ja to dobro shvatila i da li to tako stoji? Znači u biti mnoge obitelji nakon donošenja ovog zakona ostaju bez 830 kuna mjesečnih primanja. Onda nije ni čudo da ste napisali da ovaj zakon neće, nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva. Ne da nije potrebno, nego će se zapravo ovim zakonom dodatna financijska sredstva i sliti u državni proračun i zapravo će se sliti od najugroženijih i naj socijalno osjetljivijih obitelji, a to su obitelji koje imaju osobe sa smetnjama u razvoju. Ja sam tražila podatke da vidim koliko je takvih osoba i nisam mogla pronaći, nije ni u zakonu navedeno. Nije čak navedeno ni financijski kolika se tu ušteda ostvaruje. Ali sam uspjela pronaći podatke iz 2009. i kaže da, po tim podacima je tada bilo 13622 djece koji su ostvarili pravo na dječji doplatak. Dakle, osobe sa smetnjama u razvoju. A čuli smo prije od vaših kolegica da ukupan broj korisnika dječjeg doplatka je 305000. Znači u nekakvom postotku osobe sa težim oštećenjima na njih, one čine nekih 3,6% što je kap u moru. Također sam našla podatak da 2009. mjesečni iznos za dječji doplatak osoba sa teškoćama u razvoju je iznosio 3 milijuna kuna. Znači, mjesečni iznos. To je također kap u moru. To je godišnje iznosilo 36 milijuna kuna, a recimo znamo da jedno farbanje tunela koje su radili neki vaši visoki članovi stranke da su oštetili državu za nekih 20, 30, 50 milijuna. Sad zadnje su procjene ne znam da je 750 milijuna kuna korupcija odnijela iz državnog proračuna. A onda radimo sljedeće, a to je da štedimo čak ne ni 3 milijuna kuna, nego puno manje. Jer neka djeca koja su napunila 27 godina su već ostala bez tog dječjeg doplatka i zapravo radimo jednu po meni nevjerojatnu stvar, jednu toliko bezobraznu, ja moram reći jer ja tu ne vidim drugi izraz da s jedne strane korupcija odnosi tolike pare, a sa druge strane kao da smo mikroskopom tražili najugroženije obitelji u ovoj zemlji i onda smo ih našli i onda smo od njih uzeli i to malo primanja koja su imali. Ako to znači to što sam ja iščitala iz ovog zakona, a mislim da znači. Ne znam zapravo više što uopće da kažem, jer totalno sam bez teksta i totalno ne mogu vjerovati do kud idete i mislim kako nemate ni malo samokritike, kako nemate ni malo osjećaja za građane koji su vas izabrali za ovu vlast. Ja razumijem da nije u redu da se ta nepravda treba ispraviti i da je to protuustavno, ali možda ste mogli to ispraviti na način da ste onda ostavili dječji doplatak svim korisnicima nakon što djeca sa smetnjama u razvoju navrše 27 godina. Dakle svi nek barem još neko vrijeme primaju taj dječji doplatak i nakon navršene 27. godine možda još godinu ili dvije, ili ne znam koliko pa kad se ova kriza smiri i ovo sve onda da nađete nekakav način da se taj dječji doplatak puno pravednije raspodijeli. Jer znamo da činjenica je da taj doplatak ne uzima u obzir dohodovni cenzus, možda ga treba uzimati, možda treba napraviti razrede i naći kriterij na koji način će se dijeliti taj dječji doplatak, ali mislim da sad nije vrijeme da u ovom trenutku, teškom trenutku puno nesigurnosti, puno tjeskobe kada su mnogi članovi obitelji ostali bez posla da ovim zakonom zapravo najranjivijoj skupini u društvu uzimamo i ta mjesečna primanja koja nisu Bog zna što, ali vjerujem da mnogima znače svakodnevno preživljavanje. Eto to je to što sam ja htjela reći, i ako sam u pravu, i ako sam dobro iščitala ovaj zakon. Evo pa molim državnog tajnika da malo pojasni tu odredbu. Zahvaljujem se.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Stjepan Adanić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo. U Ustavu Republike Hrvatske obitelj je definirana kao temeljna vrijednost društva, a mi svi ovdje znamo da su djeca zapravo naše najveće blago. Svi smo mi ovdje radi naše budućnosti, a naša budućnost su djeca. U tom smislu već sam rekao da je ova Vlada za rodiljne i roditeljske potpore, pronatalitetni dodatak, dječji doplatak i ostalo, da godišnje izdvaja preko 4 milijarde kuna, a ako to kompariramo sa ostalim zemljama članicama Europske unije onda vidimo da smo tu iznad prosjeka, što nas posebno veseli i raduje, jer smo država koja je izuzetno socijalna osjetljiva i na tom izuzetno osjetljivom području, vrlo bitnom za naš daljnji život i za naše porodice. Ja isto tako ovdje moram reći da je Vlada Republike Hrvatske ovaj zakon ovdje poslala prvenstveno radi usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije, i zato on ide u žurnu proceduru, a onda i sa ostalim zakonima, znači sa Zakonom o upravnom postupku, Zakonu o porezu na dohodak, i sa odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske. Što se tiče dobivanja dječjeg doplatka, sve zemlje Europske unije, pa i Republika Hrvatska vodi računa o tome da se prema materijalnom statusu, odnosno prema cenzusu odlučuje o tome tko će imati dječji doplatak, tko neće imati. Tako je to onda i u Republici Hrvatskoj. Znači točno se važe tko može imati, tko ne može imati, gleda se materijalni status obitelji i gleda se cenzus obitelji kako bi ta obitelj mogla dobiti ili možda ne dobiti dječji doplatak. Tu je bilo pitanja i tko provodi kontrolu. Ja moram ovdje reći da kontrolu, kao što svi ovdje znamo, provode centri za socijalnu skrb, znači kontrolu u svezi dječjeg doplatka provode centri za socijalnu skrb, i ako se utvrde neke nepravilnosti onda centar za socijalnu skrb apsolutno mora reagirati u pravom smislu. Što se tiče ovrhe, ovdje je bilo puno riječi o ovrsi, zašto je ovrha na dječjem doplatku. Ja moram ovdje reći da je to riješeno Ovršnim zakonom, člankom 91. stavkom 1. točkom 5. Ovršnog zakona i pravilnikom o postupanju sa primanjima i naknadama izuzetim od ovrhe. Dakle i taj sustav je potpuno pravno riješen, ako postoje neke nedoumice onda je to recimo problem centra za socijalnu skrb koji mora senzibilizirati ljude na svom terenu kako bi oni mogli onda svoj dječji doplatak dobivati na poseban račun i kako im ne bi na zajedničkom računu onda banka sjela i taj dio novaca na koji se ne može vršiti ovrha. Što se tiče članka 3. djeteta s težim oštećenjima zdravlja, mi smo to napravili prema odluci Ustavnog suda, ali sva ta djeca, zapravo ona više nisu djeca jer imaju preko 27 godina, znači sve te osobe i obitelji imaju pravo po drugim zakonima, imaju druga socijalna prava, koja su isto tako ugrađena u naš pravni sustav, tako da ona neće ostati bez skrbi. Hvala vam lijepa dame i gospodo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku na djecu. Dajem na glasovanje Končani prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku na djecu. Molim uključimo se glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 95 glasova za, 4 suzdržana i 1 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Zaključkom Vlade Republike Hrvatske sadašnja tijela državne uprave zadužena su izraditi prijedloge izmjena i dopuna zakona iz upravnih područja koja su u njihovoj nadležnosti, radi usklađivanja s odredbama Zakona o općem upravnom postupku ili kako mi kažemo u svakodnevnoj uporabi ZUP-a. Kako je pod ingerencijom Ministarstva mora, prometa i infrastrukture čiji sam predstavnik, su između ostaloga i zakoni, ponavljam zakoni koji se tiču željeznica, žičara, i pošte, tj. ova četiri zakona. Ukratko bih izložio zapravo što se radi u zakonima, poštovani potpredsjednik je rekao što se mijenja. Dakle Zakonom o sigurnosti u željezničkom prometu iz 2007. godine uređuju se uvjeti i načini za sigurno, uredno, redovito, nesmetano obavljanje željezničkog prometa, nadalje funkcioniranje željezničkog sustava u cjelini, kao i nadležnost tijela zaduženih za provođenje i nadzor nad njihovom provedbom. Zakonom o žičarama za prijevoz osoba iz 2007., onda i 2009. izmjene uređuju se bitni zahtjevi za projektiranje, proizvodnju, konstrukciju, građenje i rad žičare za prijevoz osoba, ostali uvjeti za sigurnost rada žičara i sigurnost osoba koje koriste žičare, stjecanje prava građenja određenih vrsta žičare, upravljanje žičarom, koji uključuje gospodarsko korištenje i nadležnost tijela za provođenje zakona i nadzor nad njegovom provedbom. Nadalje treći Zakon o Agenciji za regulaciju tržišta željezničkih usluga iz 2007., onda i izmjene 2009. godine, je praktički napravljen radi osiguravanja preglednog i nepristranog obavljanja djelatnosti željezničkog prijevoza koje se obavljaju kao usluge javnog prijevoza, i osiguranja otvorenog i nediskriminirajuće ponašanja između upravitelja infrastrukture i željezničkih prijevoznika. Tim zakonom je osnovana Agencija za regulaciju tržišta željezničkih usluga, a praktički njezina puna funkcija će se ostvariti i otvaranjem tržišta željezničkih usluga, odnosno njegovom liberalizacijom. I četvrti zakon kojeg ovdje spominjemo, a koji se usklađuje sa ZUP-om to je Zakon o poštanskim u uslugama kojim se uređuju poštanske usluge, propisuju uvjeti za obavljanje ovih usluga, uređuju prava, obveze i odgovornosti davatelja i korisnika poštanskih usluga, određuju poslovi Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije poznatu kao H-COM, ali u onom dijelu koji se odnosi na regulatorne poslove u području poštanskih usluga. Nadalje, se uređuje obavljanje inspekcijskog i stručnog nadzora u području poštanskih usluga te se uređuju i druga pitanja vezana uz obavljanje poštanskih usluga. Izmjene koje se događaju iz ta 4 zakona pojmovno i sadržajno se usklađuju sa, odnosno pojedine odredbe se pojmovno i sadržajno usklađuju sa odredbama ZUP-a. Samo pojmovno usklađivanje se provodi s odgovarajućim izmjenama i sadržajnim usklađivanjem pojedinih zakonskih odredbi kojima je propisano rješavanje u upravnom postupku, zatim način provedbe postupaka i rokovi s odgovarajućim odredbama ZUP-a. Da ja sad, dakle u principu radi se o vrlo sličnim člancima i što je možda još najbitnije za naglasiti da je za provođenje sva ova 4 zakona, odnosno izmjena, nije potrebno osigurati dodatna sredstva u Državnom proračunu RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-HSU-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Evo na samom početku reći ću da će klub HNS-HSU-a podržati sva 4 prijedloga zakona. Uvodno smo od državnog tajnika čuli što se to mijenja. Ja bih možda samo dodala da se kod Zakona o poštanskim uslugama osim što se pojedine njegove odredbe pojmovno i sadržajno usklađuju sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku ispravlja i jedna pogreška koja se desila u dosada važećem zakonu. Eto i ovdje ću ponoviti, žao mi je što kolegice Vardić sada nema, mi u klubu HNS-HSU-a imamo primjedbu na sporost u procesu usklađivanja zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku. Nije nam jasno tko to u ministarstvu ne poštuje odluku Vlade koja je 6.10.2010. zatražila da se zakoni usklade sa Zakonom o općem upravnom postupku, dakle taj termin je iscurio 6. travnja, a efikasnost Vlade bi se trebala zapravo očitovati u uskladi i prije tog termina. Jer kao što sam rekla radi se ili o jednom članku ili najviše tri do pet članaka koje je potrebno uskladiti. Dakle, kad bi se takva stvar i takva neaktivnost desila u realnom sektoru točno se zna što bi poslodavac poduzeo. Nemoguće je takvo nešto da se desi u jednoj proizvodnji, a eto ministarstvo, odnosno djelatnici u ministarstvu si mogu priuštiti luksuz da ne poštuju određene zakonske rokove nego ih probijaju i onda još imamo evo obrazloženje kao što smo maloprije čuli kod dječjeg doplatka da nisam bila u pravu. Bila sam u pravu jer i tamo stoji da je bilo potrebno baš s osnove Zakona o općem upravnom postupku Zakon o dječjem doplatku uskladiti unutar 6 mjeseci, a to se nije dogodilo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odmah na početku trebam kazati da će klub HDZ-a podržati donošenje sva 3 ova prijedloga zakona. Dakle, u prvom prijedlogu Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu uređuju se uvjeti i način za sigurno obavljanje željezničkog prometa, funkcioniranje sustava kao i nadzor nad njegovom provedbom. Dakle, u ovim izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu mijenjaju se zapravo kao i ostala tri zakona, zapravo 2, 3 članka, a najvažnija izmjena je dakle odredba članka 87. koja se usklađuje sa člankom 97. Zakona o općem upravnom postupku, a kojim se propisuje oblik rješenja. Dakle, članak 87. mijenja se i glasi u prvom stavku: "Inspektor pisanim rješenjem određuje zabrane, naredbe i druge mjere." U stavku 2.: "Iznimno od odredbe stavka 1. ovog članka u slučaju poduzimanja žurnih mjera radi otklanjanja neposredne opasnosti za siguran tijek željezničkog prometa inspektor može donijeti rješenje i usmeno." I u trećem stavku: "Upravitelj infrastrukture željezničkog prijevoza prava je osoba koja obavlja prijevoz za vlastite potrebe, industrijska željeznica kao i druge pravne i fizičke osobe dužna je postupiti po rješenju inspektora u određenom roku." I u članku 1.: "S obzirom da se Zakon o općem upravnom postupku primjenjuje u postupanju u svim upravnim stvarima te više nema mogućnosti njegove supsidijarne zamjene ovim se člankom Zakona o općem upravnom postupku propisuje primjena samog upravnog postupka." Kod sva 3 ova zakona potreba za donošenje po hitnom postupku su razlozi s obzirom da je usklađivanje odredaba posebnih zakona sa Zakonom o upravnom postupku jedno od mjerila za zatvaranje Poglavlja 23. – Pravosuđe i temeljna prava, u procesu pregovora o pristupanju Republike Hrvatske EU. Dakle, pošto smo, evo ja bih rekao, došli do kraja puta onda će klub HDZ-a prihvatiti ove izmjene i dopune zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će sva četiri Prijedloga zakona koji su danas pred nama, riječ je o zakonima koji se pojmovno i sadržajno slažu sa pojedinim odredbama zakona o općem upravnom postupku. Pojmovno usklađivanje provodi se odgovarajućim izmjenama i sadržajnim usklađivanjem pojedinih zakonskih odredbi kojima je propisano rješavanje o upravnom postupku, a način provedbe postupaka i rokovi sa odgovarajućim odredbama ZUP-a. Vlada Republike Hrvatske svojim zaključkom od 6. listopada 2010. godine zadužila tijela državne uprave da izrade prijedloge izmjena i dopuna zakona i upravnih područja koja su u njihovoj nadležnosti radi usklađivanja s odredbama ZUP-a što je Ministarstvo ovdje dakle nazočno prometa, i učinilo u svim ovim svojim segmentima. Obzirom da se dva zakona odnose na pitanje željeznica, željela bih samo ukratko u ime Kluba zastupnika HSS-a podsjetiti na nešto što nam je opće poznato, ali možda to počesto zaboravljamo, a činjenica je da od svih oblika prijevoza, željeznički prijevoz je ekološki najprihvatljiviji oblik prijevoza koji je održiv na dugi rok i kako bi poticali građane na veće korištenje željezničkog prijevoza sigurno da je potrebno poboljšati i kakvoću prijevozne usluge onom dijelu koji se odnosi na komfor i higijenu ali i kada je riječ o utjecaju na okoliš i naravno u smislu same sigurnosti prijevoza. Podsjetit ću da je utrošak pogonske energije po jedinici rada u putničkom željezničkom prijevozu tri i pol puta manji a u željezničkom teretnom prijevozu tereta 8,7 puta manji nego u tim djelatnosti u sklopu cestovnog prometa. Željeznica bitno rasterećuje i prometnice, čuva prirodu i naravno one neobnovljive prirodne resurse od uništavanja, a smanjuje i broj prometnih nesreća i ekoloških katastrofa. Željeznica je održiv oblik prijevoza jer poštuje i čovjeka i prirodu i kako bi željeznici vratili onu titulu koju je dugo nosila to je najsigurniji prijevoznik sigurno nisu dovoljni samo Zakoni za čije donošenje smo mi ovdje saborski zastupnici zaduženi, tu je važno i veće ulaganje u infrastrukturu i naravno da je također presudan i ljudski faktor. Kada je riječ o Zakonu o žičarama, o tom zakonu se možda o samoj problematici žičara i nedovoljno raspravlja ovdje u Hrvatskom saboru. Zbog toga bih htjela podsjetiti da upravo Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture ima nadležnost nad provedbom Zakona o žičarama, za prijevoz osoba i naravno niza podzakonskih akata. Svaka žičara da bi radila mora imati valjano odobrenje prema članku 37. i koncesijom stečeno pravo upravljanja žičarom koje uključuje pravo gospodarskog korištenja žičare, svaki upravitelj žičare prije građenja nove žičare mora steći i koncesiju za pravo građenja žičare. Za navedene koncesije davatelj koncesije je Vlada Republike Hrvatske, a Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture, vodi evidenciju žičara i prema toj evidenciji vidljivo je da na prostoru Republike Hrvatske imamo 18 žičara. Obzirom da se jedan dio njih nalazi i u zaštićenim područjima i da je na području gdje se prostiru i šume, na području koje svakako može biti oku ugodno i lijepo mi ovdje u Klubu zastupnika HSS-a želimo podsjetiti na moguće korištenje tih žičara u turističke svrhe, kao sastavni dio turističke ponude, to može biti izuzetno zanimljivo, zbog toga je jako važno da sve te žičare ispune zakonom propisane uvjete i da se što prije stave u funkciju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime Kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodo predlagatelja. Prijedlog zakona o izmjenama zakona o sigurnosti u željezničkom prometu. Svjedoci smo nesigurnosti u željezničkom prometu, svjedoci smo učestalih željezničkih nesreća u kojima su tragične sudbine i osoblja ali i putnika u željeznici. U tijeku je suđenje u svezi odgovornosti za željezničku nesreću u Rudinama, zatim nedavno je bila željeznička nesreća u Gorskom kotaru, zbog urušavanja ili odrona, utvrdit će se, izgleda urušavanje zida. Sjećamo se davne 74. godine kada je na Zagrebačkom kolodvoru poginulo 153 osobe nakon izlijetanja brzog vlaka u zagrebačkom željezničkom kolodvoru. Zbog toga, jasno da su ovo Zakoni koji su zapravo samo administrativno usklađivanje sa Zakonom o upravnom postupku ali je nemoguće ne spomenuti ove stvari koje se događaju i koje su aktualne na Hrvatskoj željeznici. Osim toga, zaista željeznica je opterećena i kako čitamo iz medija, ali iz određenih istraga koje provode nadležne institucije i organi Republike Hrvatske pravosudni, podložna mnogobrojnim korupcijskim aferama. Kupovina, retardiranih retardanata, kupovina automata za prodaju karata koji nisu nikada instalirani na željezničke kolodvore, naši kolodvori u Slavoniji od Marije Terezije i Franje Josipa su idealno mjesto za snimanje vestern filmova kao Posljednji vlak za Santa Fe. Pruga Vinkovci-Slavonski brod-Zagreb, kojom se danas se putuje, bilo kojim vlakom da sjednete Slavonski Brod, u Zagrebu ne možete biti prije nego li protekne 3 sata. Nekada se tom prugom vozilo, bio je jedan vlak koji je zvao Sava Express koji je stizao između Zagreba i Beograda za nepuna 4 sata. ... pruge više nema, pruge Sirač-Daruvar više nema, pruge Našice-Peternica više nema i koridor 5C željeznički Osijek-Đakovo-Sl. Šamac dalje nastavaka također nema, koridor Paneuropski 10 dakle u jednom zapuštenom stanju sa dva kolosijeka do NOvske od istoka, a onda samo jedan prema Zagrebu, ovaj drugi ide preko Siska. Iz Đakova dva puta dnevno možete sjesti na putnički vlak da biste došli na 10 Paneuropski koridor prema Zagrebu ili pak prema istoku da ne govorim kamo. Dakle, umjesto da raspravljamo o sigurnosti ulaganja u željeznički promet evo mi imamo Zakon o sigurnosti u željezničkom prometu zapravo ovako jednu administrativnu ... mjeru od dvije stranice, dva članka koja se mijenjaju i usklađuju sa Zakonom o upravnom postupku. Što se tiče ovih ostalih zakonskih prijedloga u svezi žičara jasno da žičare i pitanje žičara je vrlo zgodno kada bismo priupitali gospodu predlagatelje koliko mi to uopće žičara imamo, gdje su one smještene i kako su iskorištene, koliko se koristi, koliko naša Bjelolasica nema ovdje gospodina športaša, kako su te žičare iskorištene, koliko uopće je promidžbom ili bilo čime što hrvatska Vlada i nadležni mogu učiniti u turizmu RH da ta Bjelolasica i te žičare ožive. Neki dan sam bio u Slavonskom Šamcu pa mi je jedan poručio da se ne treba ulagati puno u kontinentalni turizam, jer u Slavoniji i Baranji je napredan vrlo moderan vid turizma, a to je nudizam. Tamo hodaju svi goli i bosi, pa onda nije potrebno više ulagati u kontinentalni turizam, a žičare spadaju koliko ja znam i u dio kontinentalnog turizma. Što se tiče Hrvatske pošte, pa što je ostalo od Hrvatske pošte? Telekom je prodan, pojavile su se privatne firme kojima je također data koncesija za poštanske usluge, sada neću govoriti a da ne reklamiram određene privatne firme i što je to preostalo Hrvatskoj pošti u nadležnosti i u poslovanju? Ali evo i taj Zakon o poštanskim uslugama s konačnim prijedlogom zakona, jasno je slično administriranje u zakonodavstvu pa jasno da tu se nema bog zna što raspravljati prihvatiti ili ne prihvatiti. Sve u svemu mislim da je ova tematike koja je došla na dnevni red, kako je rekla gospođa Hursa odredbom Vlade od 6. listopada dolazi nakon tog roka kojeg je Vlada odredila, a to je 6 mjeseci da se uskladi sve to sa Zakonom o upravnom postupku ZPU-u i taj rok je prekoračen, što sve skupa govori da ne znamo jeli sporija naša željeznica ili naša Vlada. Kada govorimo o samom prihvaćanju ovih zakonskih prijedloga s obzirom na ovo što sam iznio i još neke stvari koje imam. Naime, radi se o tome priznali vi to ili ne da cestovni lobi u odnosu na željeznice u koje Hrvatska država i odlukom Hrvatskog sabora i Vlade ulaže milijarde kuna, jasno i glasno se mora reći da i dalje radi upravo protiv željezničkog razvoja i željezničke infrastrukture i prometa u RH. Ajde pogledajte vozni red vlakova u kolodvoru Zagreb.
Uvaženi zastupniče nije to tema dnevnog reda. Ne nije željeznica tema. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Molim vas nemojte to raditi. Govorite o temi koja je na dnevnom redu. Izvolite.
Ja vam govorim o tome, tema je sve ovo skupa. Obuhvaćene su 4 točke u sklopu toga je sve ovo skupa.
Morate govoriti oko onih odredbi. ... [[Govornik se ne razumije.]]
Pa ne možete vi odrediti što ću ja govoriti gospodine potpredsjedniče. Pa niste vi taj da određujete što ću ja govoriti.
Uvaženi zastupniče ne možete govoriti. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Uvaženi zastupniče dnevni red određuje što ćete govoriti. Dnevni red, a ne ja. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Niti jedan vlak ne prolazi sa istoka Hrvatske u željeznički kolodvor Zagreb nije usklađen sa voznim redom za Rijeku ili Split nego kasni po 15 minuta, po pola sata po voznom redu. A ljudi čekaju po 6 sati drugi vlak. Jeste li znali za to? Jer vam informacije od radnika na željeznici djelatnika koji su to rekli i primijetili. Prema tome, upravo zbog ovakvog ponašanja gospodina potpredsjednika Hrvatskog sabora i zbog onoga što kaže da nije uredu, a to su pitanja koja Hrvatska država i ovaj SAbor trebaju uređivati i o čemu trebaju razgovarati, a ne o administrativnim mjerama jeli to u Zakonu o upravnom postupku ili nije.
Hvala lijepa.
Dopustite da dovršim. Zato sada nećemo biti za usvajanje ovakvih zakonskih prijedloga.
Hvala lijepa. I nije vam to dobro što činite. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Ma evo kolega je stvarno otišao vrlo široko, ali jednu stvar moram ispraviti. Naime, spominjao je da su kupljeni aparati neinstalirani za automatsku kupnju karata na kolodvorima što nije točno. Naime, nabavljeni su uređaji za elektronsku naplatu kondukterima negdje u vrijednosti od 4 milijuna eura za vrijeme koalicije tamo ... Slavko Linić koji stoji i dan danas neiskorišten i za koje nitko ne pita zašto su bačeni i da su nabavljeni također neadekvatni vlakovi za ove naše pruge, preskupi i puno toga iz ove rasprave trebalo bi razjasniti i mislim da će doći i to vrijeme ...
Hvala lijepa. Time ćemo završiti sada prijepodnevno zasjedanje. Nastavak je u 15 sati. Prvi na redu je uvaženi zastupnik Milivoj Škvorc. Hvala lijepa. Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu kao što sam najavio, na redu je uvaženi zastupnik Milivoj Škvorc. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama su četiri prijedloga Zakona o izmjenama zakona iz resora Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, a to su Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti željezničkog prometa, Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o Agenciji za regulaciju tržišta željezničkih usluga, Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o žičarama za prijevoz osoba i Prijedlog zakona o poštanskim uslugama s Konačnim prijedlogom zakona. U pravilu su to prijedlozi zakona najviše iz razloga usklađivanja sa Zakonom o upravnom postupku. Konkretno kod Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu strateški je cilj donošenja ovog Zakona tada 2007. godine pored uređivanja uvjeta za sigurno obavljanje željezničkog prometa njegovo funkcioniranje i provođenje nadzora bio i povezivanje sa Europskim okruženjem. Uloga Hrvatske u Europskim i svjetskim prometnim tokovima nije mala, ovim smo Zakonom tada implementirali dvije direktive o sigurnosti u željezničkom prometu kao i direktive o interoperabilnosti sustava željeznice za pruge velikih brzina i konvencionalne pruge. Danas ovim izmjenama Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu samo usklađujemo sa Zakonom o općem upravnom postupku. Radi se o pojmovnom i sadržajnom usklađivanju, ove će izmjene i dopune Zakona riješiti nesuglasje koje pojedinim, koje je u pojedinim odredbama ovaj Zakon imao sa zakonom o općem upravnom postupku. Kod Agencije za regulaciju tržišta željezničkih usluga s obzirom da se na određene postupke koje u okviru svoje nadležnosti provodi Agencija za regulaciju željezničkih usluga primjenjuje odredbe ZUP-a a potrebno je provesti ove izmjene. Radi se o pojmovnom i sadržajnom usklađivanju i o brisanju pojedinih odredba posebnog zakona koje bi bile u suprotnosti sa ovim zakonom o općem upravnom postupku. Na poslove koji spadaju u djelatnost Agencije a koji se odnose na rješavanje o žalbama željezničkih prijevoznika, na odluke upravitelja infrastrukture primjenjivat će se odredbe ZUP-a a protiv rješenja koja u tim postupcima donosi Agencija nije dopuštena žalba ali se može pokrenuti upravni spor. Sud je obvezan upravni spor po tužbi riješiti najkasnije u roku od 6 mjeseci od dana donošenja tužbe. Dakle, radi se o usklađenju sa odredbama ZUP-a kojom se propisuje pravo stranke na pravni lijek što do sada nije bilo slučaj. Takva slična situacija u usklađivanje sa Zakonom o upravnom postupku je i kod Zakona o poštanskim uslugama. Temu željeznice ja ću iskoristiti samo u dvije rečenice na kraju u biti da zamolim i očekujem u biti da će Ministarstvo sa svoje strane na čelu sa državnim tajnikom napraviti sve kako bi investicije u željeznicama koje su predviđene u Krapinsko-zagorskoj županiji nesmetano se odvijale a poglavito ću spomenuti veliku investiciju a to je plan rekonstrukcije pruge do Zaboga odnosno elektrifikacija, a isto tako moram spomenuti revitalizaciju pruge prema Kumrovcu odnosno prema zagorskim selima i graničnom prijelazu. I molim na kraju da se poduzme sve kako bi se situacija koja nam se ovog trenutka dogodila a to je velika promjena cijene za prijevoz zamjenski uz prugu Kumrovečku na neki način sagledala situacija, to razmotrilo i eventualno riješilo na način da se ta situacija vrati na situaciju kakva je bila. Podržat ću prijedlog sva ova 4 zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja ću jednu kratku potporu dati ovim malim kratkim izmjenama ali su vrlo važne, ne samo što se usklađuju sa Zakonom o općem upravnom postupku već i zbog svog značaja. Dakle, iako su u pitanju 4 zakonske izmjene o sigurnosti u željezničkom prometu, žičarama, Agenciji za regulaciju tržišta željezničkih usluga, i poštanskih usluga na neki način bih ih razdvojio na prve dvije i druge dvije naime, kod željezničkog prometa i žičarama radi se o gotovo istim izmjenama, o tome da se mjerodavni inspektor svojim pisanim u iznimnim slučajevima usmenim rješenjem donosi potrebne zabrane naredbe i druge mjere i dakako da su upravitelji i druge pravne fizičke osobe dužne postupati prema rješnjima mjerodavnog inspektora i u roku određenom u tom dotičnom rješenju. Zbog boljeg sigurnijeg rada i zbog veće sigurnosti posebice osobe da je to značajno. Pa evo, možda da samo još naglasim ovdje kod izmjene o poštanskim uslugama, radi se također kao što rekoh o usklađenju ali ovdje se kaže da Vijeće Agencije odlučuje većinom glasova, da nije dopuštena žalba ali da se može ići na upravni spor. Također je zadat rok izvršenja i u slučaju nepostupanja inspektor može podignuti optužni prijedlog radi pokretanja prekršajnog postupka, dakle sve u smislu da budemo učinkovitiji a ne samo u Zakonu dužan je, napraviti će, a što ako ne napravi a ovdje se kaže da onda može i prekršajni postupak i zato je to u funkcioniranju jako značajno. Također ovdje kaže da žalba na inspektorovo rješenje ide na određeno povjerenstvo, tri člana i također može se protiv rješenja nadzornika može izjaviti žalba i Vijeću Agencije. Ponavljam još jednom naoko male sitne izmjene, a vrlo važne i značajne u funkcioniranju i podržavam sve ove izmjene. Hvala lijepo.
Hvala. I na redu je uvažena zastupnica Mrela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Ja ću se u svojim raspravama osvrnuti na dva prijedloga zakona. To je ovaj prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu i drugi zakon je prijedlog zakona o izmjenama Zakona o Agenciji za regulaciju tržišta željezničkih usluga i želim reći da ću podržati sva 4 zakona o kojima sada objedinjeno raspravljamo. Kada govorimo o ovom konačnom prijedlogu o izmjenama Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu mislim da treba uzeti u obzir i u svjetlu nedavne nesreće kod Tunela Tuhović kojom prilikom je nažalost izgubljen i ljudski život, želim upozoriti na opasnost koja proizlazi iz prijedloga Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu, a koji se odnosi na članak 2., a kojim se mijenja ustvari članak 87. važećeg zakona, a prema kojem inspektor može rješenje donijeti i usmeno. Na željeznici se od početka izdaju isključivo pisane naredbe i procedura je takva da strojovođa ili osoba kojoj je naredba predana dužna ju je glasno pročitati pred onim tko je naredbu uručio kako bi obojica znali da je naredba pročitana i shvaćena u pravom smislu te riječi. Da je vlak pušten na prugu kod Tunela Tuhović upućen usmeno, a ne pisano, tada bi za nesreću bio kriv strojovođa, a ovako postoji pisani trag i prije analize postupka mogu se smatrati krivima prometnik koji je naredbu napisao, a olakotna okolnost mu je isto tako tonski zapis naredba dispečera infrastrukture koji mu je odobrio da pošalje vlak na prugu prema članku zakona koji propisuje proceduru prometa vlakova kada je signal neispravan. Otežavajuća okolnost je što nisu provjerili stanje pruge i zašto je pao signal. Bez pisanog naloga kriv bi bio strojovođa što je prošao signal koji pokazuje signal znak stoj i izazvao nesreću. Također je ... što nije promijenjen ovim prijedlogom zakona članak 198. Zakona o sigurnosti željezničkog prometa i to stavak 8. koji kaže da najveća dopuštena brzina vlakova koji voze u kolodvorskom razmaku zbog neispravnosti ili isključenja SS uređaja ne smije biti veća od 100 km/s. Alineja 8 odnosno stavak 8. je izravni krivac zašto je došlo do nesreće u Tunelu Tuhović. Prometnik je pustio vlak na prugu prema ovom članku, pa je vlak mogao voziti maksimalnom brzinom za teretne vlakove i nažalost nije mogao na vrijeme stati. Da je ovim člankom propisano da se zbog izvanrednog događaja odnosno kvara signalnog znaka napisalo da je maksimalna brzina 30 ili 40km/s tada bi strojovođa mogao na vrijeme uočiti odron i zaustaviti vlak. Slična stvar je i sa člankom 51. koji govori o tome da svaki vlak mora biti signaliziran propisnim čelnim i završnim signalnim znakom, a problem je što kod označavanja kraja vlaka je označavanje noću metalna ploča koja ne svijetli pa se kraj vlaka ne može uočiti na pruzi ili na stanici, želim naglasiti da malene stanice nisu cijelom duljinom osvijetljene, a kraj vlaka je gotovo uvijek na kraju staničnog kolosijeka blizu skretnica. Strojovođa ulaskom vlaka u stanicu promatra signalne znakove koji mu pokazuju položaj skretnica da bi ustanovio da li ide na zauzeti ili slobodni kolosijek odnosno kolosijek predviđen voznim redom. Kod bilo kakve anomalije on mora zaustaviti vlak pa je bitno na vrijeme uočiti kraj vlaka jer su zaustavni putovi za teretne vlakove između 300 i 700 m. Da bi mogao uočiti kraj vlaka noću kraj vlaka mora biti osvijetljen. Tako je bilo još za vrijeme parne vuče, a nakon željezničke nesreće u Zagrebu koju je kolega Grubišić također spomenuo u svom izlaganju u ime kluba, nabavljeni su baterijski svjetleći završni signali za koje je bio zadužena lokomotiva. Signal je manevrista postavljao na kraj vlaka i nakon završetka vožnje signalna lampa se vraća na lokomotivu. Signalni uređaj je bio uključen noću i signalizirao je završetak vlaka bljeskajućim crvenim svjetlom tako da se razlikovao od stabilnih svjetlosnih signala i sustav je tako radio sve do početka rata kada su lampe nažalost pokradene. Kada govorimo o prijedlogu zakona o izmjenama Zakona o Agenciji za regulaciju tržišta željezničkih usluga želim se osvrnuti na ove članke zakona koji se mijenjaju, a to su članak 6. i članak 7. Međutim na one odredbe koje se ne mijenjaju ovim prijedlogom a koje su možda trebale biti promijenjene. Naime, u članku 6. u točki 2. stoji važećeg zakona, nadzor nad pregovorima upravitelja infrastrukture i željezničkog prijevoznika o visini pristojbe za korištenje željezničke infrastrukture se može zaključiti da agencija vršiti nadzor na pregovorima između upravitelja infrastrukture i željezničkog prijevoznika svakog posebno, a ne sa svima koji koriste tu infrastrukturu čime se može pogodovati pojedinom prijevozniku uz dozvole agencije i na taj način se može dogoditi da se pogoduje HŽ-u u odnosu na nekog drugog željezničkog prijevoznika. Kada govorimo o članku 6. točki 4. koja se također ne mijenja, a koja govori o tome da davanje prethodne suglasnosti na imenovanje i razrješenje članova upravljačkog tijela upravitelja infrastrukture, možemo govoriti da je to sa određeno miješanje u kadrovsku politiku, a ne u uspješnost obavljanja djelatnosti. Sada je situacija takva da se u sve dijelove HŽ-a pa tako i u infrastrukturu premještaju isti ljudi po načelu da ako netko napravi glupost u HŽ-u odlazi u ministarstvo, a sada je to moguće i u agenciju i tako na isti način samo cirkuliraju ljudi iz ministarstva u HŽ ili pak agenciju. Ovim člankom moguće je da agencija uvjetuje tiho koji će se ljudi postaviti na pojedina radna mjesta u infrastrukturi i ne smije se nikako zaboraviti da će za ista radna mjesta uvijek se javljati više kandidata ili kandidatkinja. Kada govorimo o djelatnostima agencije odnosno o članku 7. točki 1. agencija je ovlaštena u slučaju potrebe naložiti sudionicima na tržištu željezničkih usluga da se pridržavaju pravila propisanih ovim zakonom i drugim propisima kojima se uređuje obavljanje željezničkih usluga kako bi se osigurala njihova nepristrana primjena. Mislim da je ovo prilično neobična odredba zakona jer se iz ovog članka može zaključiti da se svi ne moraju ponašati prema ovom zakonu već samo ukoliko to agencija naredi. Evo ga, ja bih se samo osvrnula na to i mislim da je i kod jednog i kod drugog zakona u principu nužno ići malo detaljnije izmjene ovih prijedloga zakona pa molim uvažene predstavnike i predstavnice ministarstva nadležnog da obrate pažnju na to jer ove primjedbe dolaze iz stručnih krugova i da u svakom slučaju razmišlja o tome da se ovi zakoni korigiraju i u tom smislu.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ završnu? Da. Uvaženi Danijel Mileta, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja ću nastojati kratko. U principu, ovdje je dosta riječi bilo o Zakonu o sigurnosti u željezničkom prometu, ali možda i ne pretjerano vezano za ZUP. Činjenica jest da kakav god zakon napravili, kakav god zakon napisali uvijek nažalost se nađe netko tko se ne pridržava zakona, tko se ne pridržava propisa i onda dolazi do nesreća i nezgoda. Ne dolazi zbog zakona nego dolazi zbog nepridržavanja zakona. Da zakon ne postoji bilo bi ih još više. Zakon je živa materija, on se razvija, unapređuje, konkretno kod nas u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture implementiramo em europske smjernice, direktive, em iskustvo i praksu koja postoji unutar Hrvatske, bilo da se radi o željeznicama, bilo da se radi o pošti i sl. Dakle, osim zakona postoje pravilnici koji itekako, a pogotovo kad govorimo o željezničkom prometu definiraju određene sigurnosne aspekte. Ono što mogu konkretno vama odgovoriti, odnosno cijenjenoj zastupnici Mireli Holy odgovoriti je: što se tiče članka 87. za usmeno naređenje to je, taj članak je ustvari vezan za inspektora, da on može na licu mjesta odmah odreagirati, da nešto što nije u skladu s propisima odmah može zaustaviti, a nije vezano za situaciju da onaj koji regulira promet kaže vlaku da može ići bez pismenog odobrenja. Dakle, ovdje se govori o inspekciji da može odmah reagirati na nepravilnosti, a ne onima koji svakodnevno sudjeluju u prometu da kaže ajde ti bez obzira na sve. Sumnja za agenciju da može određenim člankom pogodovati nekome u razgovorima i pregovorima između upravitelja infrastrukture i prijevoznika, pa agencija je upravo i zamišljena kao tijelo koje bi trebalo paziti na tržišno natjecanje, a ne da ga još i promovira. Ja bih volio ako mogu dobiti taj vaš pismeni, nisam mogao sve uhvatiti što ste rekli, ali ako mogu dobiti pismeno to što imate pa zbilja ako postoji neka nedoumica mi ćemo to rado u sljedećim situacijama i ispraviti, ali ovako na prvu loptu ne mogu je vidjeti. Što se tiče cirkulacije ljudi po ministarstvu, agenciji, pa logično je dakle ako netko radi u nekoj branši, u nekom sektoru da je to jedan, Hrvatska nije prevelika zemlja, to je jedan krug ljudi koji najbolje poznaju materiju i logično je onda da se vrte po konkretno željeznici, po agenciji, po ministarstvu. Dakle, trenutno nemaju gdje drugdje u Hrvatskoj zaposlit se. To je nekakva sad odluka, nije samo to specifično za željeznice, to je specifičnost i ostalih branši i zračnog sektora i inih. To bi ukratko bili moji komentari na rečeno. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu, hitni je postupak. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu. Molim uključimo se glasovati. Rezultat? Sa 92 glasa za, 3 suzdržana donesen je predloženi zakon.
Prelazimo na 7. točku dnevnog reda, a to je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 774 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Herman Sušnik, državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane saborske kolegice i kolege. Evo vrlo kratko ću iznijeti par riječi o izmjenama i dopunama ovoga zakona. Znači pred vama se nalazi prijedlog o i izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu. Izmjena zakona odnosi se na obvezu usvajanja i usklađivanja svih zakona sa Zakonom o općem upravnom postupku. Izmjenom zakona obuhvaćena su tri članka postojećeg zakona. Predlaže se novi način na koji se rješavaju žalbe protiv rješenja fitosanitarnog inspektora, kao i protiv šumarskog inspektora, način formiranja povjerenstva koje rješava žalbe, sastav povjerenstava, kao i period na koji se imenuju. Prije je bilo propisano da se posebno povjerenstvo koje rješava žalbe protiv rješenja inspektora imenuje ministar. Ovaj inače zakon je donesen 2009. godine, znači zove se Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu. On je kompletno usklađen sa znači njemu pripadajući podzakonski akti sa direktivama Europske komisije. To je prvenstveno Direktiva 105/1999, kao i ostale pravne stečevine EU. Odbor za zakonodavstvo dao je dva amandmana, a oni se odnose na nomotehničko usklađivanje, znači na dotjerivanje izričaja. Prvi amandman na članak 1. i to u članku 1. stavak 3. uvodnoj rečenici riječi: "stavci 12. do 16." zamjenjuju se riječima: "stavak 12. i stavci 13., 14., 15. i 16." i u stavku 4. riječ: "novi" briše se. I drugi amandman na članak 3., u članku 3. stavak 2. u uvodnoj rečenici riječ: "novi" brišu se. S obzirom da je ovo dotjerivanje nomotehnike prihvaćamo jedan i drugi amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnikom. Kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržat će ovaj prijedlog zakona. To je jedno tehničko usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku kao i čitav niz ostalih zakona o kojima raspravljamo proteklih pa skoro već tri tjedna i na ovom zakonu je vidljivo, uočeno da zahvaljujući ukupnom cjelokupnom procesu u zatvaranju poglavlja 23 u naše zakonodavstvo uvodimo reda i uvodimo jednu transparentnost koja nam je izuzetno potrebna, a što i ova izmjena zakona konkretno u Zakonu o šumskom reprodukcijskom materijalu osigurava tu transparentnost u provođenju zakona. Mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju. Evo, sigurno da ćemo izmjene i dopune Zakona o šumskom sjemenu i šumskom sadnom materijalu podržati jer je on više tehničke prirode no međutim, ono što je značajno ne znamo zašto se tako drugo čekalo za usklađenje, mislim da se to samo ova 3, 4 članka mogla daleko ranije riješiti. Ono što je također bitno a to je da li je usklađenje i sa Zakonom o upravnom postupku ali i sa zakonom o šumama zašto tu nije izvršena korekcija, to je jedno. A drugo koliko je prije dvije godine kada smo prihvaćali ovaj Zakon o šumskom sjemenu i sadnom materijalu, podržali smo ga upravo iz toga razloga što je bio kvalitetan i usklađen i sa Europskom unijom i omogućavao neke druge stvari odnosno daleko bolji razvoj šumskog rasadničarstva i rasadničarstva u smislu proizvodnje kvalitetnih sadnica. Ali Zakon o šumama je već 6 godina, nismo zadovoljni s njim, smatramo jer su se određene stvari promijenile u Zakonu o šumama a to je prvenstveno i odnos vlasništva što državnog i što privatnog vlasništva nad šumama i sigurno da tu izmjenu Zakona o šumama se mora napraviti što prije, ne samo restrukturiranja Hrvatskih šuma i mogućnosti kvalitetnije primjene i ovog Zakona nego i kvalitetnijeg onda gospodarenja u šumama općenito znači i privatnih šumovlasnika i države kao vlasnika šuma, odnosno njenog poduzeća Hrvatske šume. Također se postavlja pitanje što je sa površinama za biomasu da li su i one bi trebale biti, odnosno te površine koje će se danas sutra bilo kroz šumske sadnice, bilo kroz neke druge vrste koristiti za proizvodnju bio mase koliko će u tom zakonu koji kasni daleko što se tiče biomase koliko će se on moći uskladiti sa zakonom o šumskom sjemenu i šumskom sadnom materijalu i sigurno da se tu postavlja pitanje što je sa poljoprivrednim državnim zemljištem, koje nije samo klasično poljoprivredno zemljište nego većino je ono obraslo šumskim drvećem, što bi netko volio reći šikare ali ja ću reći ponovno da je to inicijalna faza šume. Što je sa tim površinama, na koji način ih koristiti, da li na tim površinama koje su obično bile pašnjačke pa su sada prešle u šume na kojima se na žalost u smislu zakupa poljoprivrednog zemljišta rade radnje koje nisu primjerene odnosno nisu sukladne niti Zakonu o šumama niti Zakonu o poljoprivrednom zemljištu jer se ne poštuje prvo i osnovno načelo da uvodi u posjed odnosno ne uvodi se u posjed na onaj način na koji bi trebalo da se konstatira pravo stanje, da se kaže da je to šuma i da onda podliježe Zakonu o šumama a ne da ti zakupnici poljoprivrednih površina koriste tu masu za na neki način za nepravedno bogaćenje i na neki način za otplatu zakupa na poljoprivrednom zemljištu. Prema tome, smatramo da je u smislu restrukturiranja cjelokupnog šumarstva potrebno donijeti novi Zakon o šumama, koji će onda biti na neki način usklađen sa ovim zakonom o šumskom sjemenu i sadnom materijalu i na taj način poboljšati stanje šuma i šumskih zemljišta u Republici Hrvatskoj.
Zahvaljujem. I u ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo nekoliko riječi obzirom da je to već dosta rečeno, dakle o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu. Poznato nam je da je donesen Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu još 2005. godine i pozitivno se djelovalo na reguliranje proizvodnog šumskog reprodukcijskog materijala u Republici Hrvatskoj. Istim zakonom dani su temelji za ujednačavanje s kriterijima stranih tržišta prije svega u Europskoj uniji. U međuvremenu u Europskoj uniji usvaja nove propise koji reguliraju ovo područje dodatno, postrožuju nadzor nad proizvodnjom i stavljanje na tržište pojedinih kategorija šumskog reprodukcijskog materijala ali i otvaraju mogućnost plasmana šumskog reprodukcijskog materijala na tržište Europske unije iz zemalja koje nisu članice Europske unije. Stoga je 2009. godine donesen novi Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu. Novi Zakon uređuje poslove i odnose između sudionika koji sudjeluju u proizvodnji, stavljanju na tržište, uvozu i korištenju šumskog reprodukcijskog materijala te stvara potrebne preduvjete za nesmetanu trgovinu šumskim reprodukcijskim materijalom na tržištu Europske unije. Ovaj Zakon ujedno štiti ... naših šuma jer onemogućava unos neautohtonog i genetetativski neprimjerenog reprodukcijskog materijala u naše šume, ovim zakonom i njemu pripadajućim podzakonskim aktima u potpunosti su usvojene odredbe direktive i ostale pravne stečevine Europske unije, koja regulira ovo područje te je izvršena potpuna harmonizacija zakonodavstva. Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu koji pred nama uređuje se da po postupanju u rješavanju svih upravnim stvarima primjenjuju odredbe Zakona o općem upravnom postupku kako bi se provelo usklađivanje u poglavlju pregovora 23. pravosuđa i temeljna prava te na taj način provela prevencija korupcije posebice u aktivnosti i radu državnih tijela. Stoga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Zakon o izmjenama i dopunama Zakon ao šumskom reprodukcijskom materijalu. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu, hitni postupak. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane odbora te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu. Molim uključimo se glasovati. Rezultat? 98 za, 1 suzdržana – usvojen je ovaj zakon.
Sada ćemo točku 8. i 9. preskočiti pa bih preporučio ukoliko je to moguće da Odbor što prije raspravi tu problematiku i dostavi svoje mišljenje Saboru kako bi mogli raspraviti te dvije točke. Prelazimo na točku 10. To je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske o suradnji u cilju i jačanja sigurnosti opskrbe energijom, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 787. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo, za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivan Bubić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene saborske zastupnice i zastupnici, dame i gospodo. Ovim zakonom potvrđuje se Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske o suradnji u cilju jačanja sigurnosti opskrbe električnom energijom koju su dva premijera potpisali u Zagrebu dana 8. veljače 2011. godine u izvorniku na hrvatskom i na mađarskom jeziku. Sporazum i rezultat zajedničke želje za daljnjim promicanjem i produbljivanjem međusobne suradnje i uzajamnog pružanja pomoći u cilju sprječavanja nastanka ili otklanjanja eventualnih kriznih stanja u opskrbi energijom. To je ujedno i krovni sporazum koji obuhvaća niz sporazuma o pojedinim elementima sigurnosti opskrbe te otvara mogućnosti uzajamnog uskladištenja obaveznih zaliha nafte i naftnih derivata, zajedničkog istraživanja i eksploatacije ležišta ugljikovodika duž zajedničke državne granice, građenje, korištenje, održavanje rekonstrukcije i otklanjanje pogonskih smetnji na električnim dalekovodima i cjevovodima koji prolaze preko zajedničke državne granice kao i pristup energetskoj infrastrukturi i skladišnim kapacitetima u kriznim situacijama. Sporazum je također u duhu Direktive Europske unije koja nalaže razvoj nacionalnog institucionalnog i zakonodavnog okvira vezanog uz pitanja sigurnosti opskrbe energijom, te potiče suradnju susjednih država kao i regionalnu suradnju na zajedničkom djelovanju za sprječavanje i otklanjanje poremećaja u opskrbi energijom. Pri potpisivanju sporazuma iz ovog Zakona razmijenjeno je pismo ministara vanjskih poslova Republike Mađarske sastavljeno u Budimpešti dana 8. veljače 2011. i pismo potpredsjednika Vlade i ministra vanjskih poslova i europskih integracija Republike Hrvatske sastavljen u Zagrebu dana 8. veljače 2011. Tim pismima se potvrđuje volja da se u nacionalnim zakonodavstvima dvije zemlje osiguraju uvjeti za provođenje sporazuma. Sporazumom se predviđa i izrada zajedničkog plana intervencije u uvjetima poremećaja opskrbe energijom tržišta, odnosno u kriznim situacijama. U odnosima Republike Hrvatske i Republike Mađarske ovaj sporazum predstavlja element daljnjeg unapređenja i produbljivanja međusobne suradnje država i doprinosi nastavku učvršćivanja i razvijanja prijateljstva odnosa Republike Hrvatske i Republike Mađarske. Stoga predlažem donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. U ime kluba uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Evo isto nekoliko riječi o jednom prijedlogu zakona. Dakle, između Republike Hrvatske dakle o suradnji i Republike Mađarske i gdje je doista vidljivo da ove dvije zemlje imaju izuzetno dobru suradnju prije svega u energetici, a siguran sam kako vrijeme odmiče da će taj sporazum, odnosno i ta suradnja biti daleko veća i bolja u bilo kojem drugom smislu. Ali dakle, danas govorimo isključivo o energetici. Naravno da nam je cilj da sa Vladom Republike Mađarske razvijemo i dobrosusjedske, gospodarske odnose i da ta razina trgovanja između dvije zemlje bude daleko veća nego što je na današnjoj razini. Svakako ovdje ovaj sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Republike Mađarske je rezultat zajedničke želje za daljnjim promicanjem i produbljivanjem zajedničke suradnje i uzajamnog pružanja pomoći na području sigurnosti opskrbe energijom dvije susjedne zemlje. Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Republike Mađarske o suradnji u cilju jačanja sigurnosti opskrbe energijom stvaraju pretpostavke za daljnje aktivnosti dvije susjedne zemlje na tome području. To područje obuhvaća uzajamno skladištenje obveznih zaliha nafte i naftnih derivata, zajedničko istraživanje i eksploataciju ležišta ugljikovodika duž zajedničke državne granice. Također se suradnja proširuje na građenje, korištenje, održavanje i rekonstrukcije električnih dalekovoda i cjevovoda koji prelaze preko zajedničke državne granice te pristup energetskoj infrastrukturi i skladišnim kapacitetima u kriznim situacijama. Postoji interes Republike Hrvatske da što prije završi sve potrebne postupke za stupanje na snagu sporazuma, a time i stvaranje formalno-pravnih uvjeta za učinkovitu provedbu sporazuma i tako se ovaj Sporazum predlaže po hitnom postupku. Poštovane kolegice i kolege, rekao bih nekoliko riječi o kapitalnim ulaganjima šta smo to do sada učinili i šta je to izgrađeno u ovoj suradnji između dvije naše zemlje. Završen dvostruki četiristo kilovoltni dalekovod Ernestinovo – Pečuh. Struja će zbog tehničkog pregleda u hrvatskom dijelu prvi puta poteći danas, a redovni rad dalekovoda će biti pušten u travnju. Završena je gradnja novog dvostrukog četiristo kilovoltnog dalekovoda koji će povezati Hrvatsku i Mađarsku na trasi Ernestinovo – Pečuh, a struja će zbog tehničkog pregleda u hrvatskom dijelu prvi put poteći u petak dok bi dalekovod u redovni rad trebao biti pušten u travnju. U gradnju toga 86,4 km dugog dalekovoda 44,1 km je u Hrvatskoj. Velike prijenosne moći 2200 megavata ljeti, a 2600 megavata zimi. Hrvatska elektroprivreda i njihovi mađarski partneri uložili su 39,5 milijuna eura pri čemu na hrvatsku stranu otpada 159 milijuna kuna, to smo naravno dobili podatke u Hrvatskoj elektroprivredi. Ta strujna autocesta između Hrvatske i Mađarske donijet će brojne velike koristi, prije svega povećat će sigurnost opskrbe električnom energijom, posebice sjeveroistočnog dijela Hrvatske, budući da trafostanica u Ernestinovu je glavna točka napajanja toga dijela Hrvatske, dobiva dodatni pravac za napajanje i s četvrte strane Mađarske, uz ostatak Hrvatske, Bosnu i Hercegovinu, te Srbiju, također podaci iz Hrvatske elektroprivrede. Istodobno će se smanjiti mogućnost velikog poremećaja u radu elektroenergetskih sustava obiju država, i poboljšati sposobnost njihove ponovne uspostave, smanjit će se i očekivani iznos neisporučene energije, što smanjuje troškove sustava i povećava pouzdanost pogona. Zato nije ni čudno da je važnost gradnje takvih infrastrukturnih kapaciteta za prijenos energenata naglašena, i na energetskom summitu u Budimpešti, na kojem je sudjelovala i hrvatska premijerka gospođa Jadranka Kosor. Pripreme aktivnosti za gradnju dalekovoda trajale su 10-ak godina, što je i uobičajeno za vrijeme za pripremu tako složenih projekata u Europi i u svijetu. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske, i Vlade Republike Mađarske, a sve u cilju jačanja sigurnosti opskrbom električnom energijom. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U ime kluba HNS-a, HSU-a, uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Potvrđivanje sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske o suradnji u cilju jačanja sigurnosti opskrbe energijom je, ovaj prijedlog zakona je formalne naravi jer mi potvrđujemo ili ono što je već i potpisano i nešto što je definitivno potrebno, korisno, i ne samo sa Mađarskom, nego i sa svim susjedima, jer to je temelj ili osnova za sve ostale potrebne pojedinačne ugovore po pojedinim područjima, kao što je slučaj to i sa ovim prijedlogom zakona, i nema nikakvih razloga da se ovaj sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske ne podrži, i mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržat ćemo ovaj prijedlog zakona. Sasvim sigurno da je on nama koristan, međutim definitivno treba postaviti pitanje koliko smo mi osposobili naše sustave koji će biti predmet suradnje, jer temeljem ovog sporazuma i međusobna komunikacija, i moguća međusobna korist definitivno ovisi i o osposobljenosti s jedne ili s druge strane granice sa infrastrukturnim objektima, po pojedinim područjima, kad govorimo o energetici i koji su ovdje spomenuti. Sasvim sigurno da sve ovo što smo čuli i od kolege u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, što je napravljeno je dio nečega što, zbog čega su ljudi u elektroprivredi i plaćeni, na koncu konca to su i trebali napraviti i tu je se prije može postaviti pitanje zašto već to nije napravljeno, jer činjenica da kad govorimo evo o opskrbi električnom energijom, da naše gospodarstvo plaća najskuplju električnu energiju u Europi. Što je ozbiljan problem za razvoj našeg gospodarstva, jedan ozbiljan problem, i nešto što ćemo, što bi svaka odgovorna država u jednu od prvih mjera krenula, a to je da gospodarstvu, posebno izvoznom gospodarstvu osigura jeftiniju električnu energiju. Da li je to ovaj sporazum temelj, možda je, možda i nije, ali u svakom slučaju problem je, za naše gospodarstvo, ponavljam posebno izvozno gospodarstvo trpi posebne štete zbog neharmonizirane, neučinkovite i monetarne politike, a i fiskalne. Drugo, da smo imali taj sporazum da smo napravili neke infrastrukturne objekte koje smo trebali davno prije napraviti, sasvim sigurno naše gospodarstvo ne bi pretrpilo onu štetu koju je pretrpilo sa plinskom krizom, gotovo sigurno, štete su ogromne, prema tome to je jedan od razloga koji upućuje na potrebu pravovremene reakcije upravo u stvaranju uvjeta, stabilnih uvjeta, prije svega za one koji stvaraju novu vrijednost i u ovoj državi ako je išta potrebno, potrebna je nova vrijednost u smislu razvoja, jer pojeli smo već puno toga, sa potrošnjom umjesto da usmjerimo ili damo podršku onima koji stvaraju novu vrijednost. I zaključno, stvarno nema nikakvog razloga ne podržati ovaj sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske, uz naglašavanje potrebe za promjenama u pristupu i dizanju kapaciteta, koji će omogućiti da temeljem ovog sporazuma ukupne benefite podignemo u naš, prije svega u našu korist.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo jednu prijavljenu zastupnicu, uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa iskreno, ja nakon što sam pročitala ovaj prijedlog zakona, kojim se potvrđuje taj sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske o suradnji u cilju jačanja sigurnosti opskrbe energijom, nisam sigurna da li trebam ili ne trebam podržati ovaj dokument. On kada se ovako čita u ocjeni stanja i sve zvuči dobro, međutim kada čitam sami tekst sporazuma, odnosno njegov prijevod, moram naglasiti da je on meni toliko komplicirano napisan i nekakvim zakučastim jezikom da je meni ostalo otvoreno cijeli niz pitanja ustvari u vezi ovog sporazuma, i šta to znači konkretno za Republiku Hrvatsku, i šta ćemo mi po ovom pitanju ustvari trebati napraviti, i na šta se mi konkretno obvezujemo. Naime, svi smo vrlo dobro upoznati sa time da je naša najveća naftna kompanija INA, koja je djelomično u državnom vlasništvu i u velikoj suradnji, odnosno u suvlasništvu sa MOL-om, koja je mađarska naftna kompanija, i da cjelokupni ovaj sporazum vjerojatno treba gledati i kroz prizmu tog odnosa koji postoji već sada između Republike Hrvatske i Republike Mađarske. Meni su posebno nejasni članak 2. stavak 6. i članak 3. stavak 2. pa bih molila uvažene predstavnike Ministarstva gospodarstva ako su u mogućnosti da objasne što to konkretno uopće znači. Pa ću pročitati, članak 2. Sporazuma stavak 6. kaže da ugovorne stranke potvrđuju da je od iznimne važnosti da u slučajevima kriznih situacija u opskrbi energijom postoje izrađeni okviri suradnje na području stvaranja i korištenja obveznih zaliha nafte i naftnih derivata i prirodnog plina te da se djelujući u duhu solidarnosti osigura nediskriminirajući pristup cjevovodima za transport ugljikovodika i na njih priključenim skladišnim kapacitetima po principu najpovoljnijeg korištenja. Ja bih doista molila da se to nama zastupnicima i zastupnicama koji možda nismo toliko pravno potkovani prevede na neki zdravo razumski jezik jer ja ne znam što konkretno proizlazi iz ove odredbe. I članak 3. koji mi je još sporniji, stavak 2. – ugovorne stranke će uzajamno osigurati mogućnost dvosmjernog transporta u cjevovodima za transport nafte te mogućnost korištenja skladišnih kapaciteta koji su spojeni na cjevovode osobito u cilju neometane opskrbe rafinerija nafte ugovornih stranaka i rafinerija nafte u regiji. Ova obaveza ugovornih stranaka se odnosi na kapacitete koji nisu vezani ugovorima te na kapacitete vezane postojećim ugovorima koji u stvarnosti nisu iskorišteni, a u skladu s nacionalnim zakonodavstvom. Znači, mi vidimo tu da se tu uzajamno osigurava mogućnost dvosmjernog transporta u cjevovodima za transport nafte. A dobro je poznato da postojeći cjevovod, JANAF-ov cjevovod u RH nije dvosmjerni cjevovod, odnosno da je on jednosmjerni i da projekt "Družba ADRIA" kojim je taj cjevovod trebao postati dvosmjerni nije zaživio, a izgleda da ni neće zaživjeti. Pa vas molim da nam date objašnjenje što se konkretno i ovim odredbama ustvari obvezuje RH jer ja iz ovoga doista ne mogu konkretno vidjeti što to u stvarnosti znači. Evo ga, toliko.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Gotovo je, rasprava je gotova. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti završnu riječ? Da. Uvaženi Ivan Bubić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice saborska zastupnice kratko ću vam odgovoriti najprije na ovo vaše drugo pitanje na točku 3. zakona stav 2. Zapravo slobodni kapaciteti i ugovoreni … koji se ne koriste stavljaju se na raspolaganje. I ovaj prvi članak 2. stav 6. – radi se da se primjenjuju tržišni uvjeti u slučaju poremećaja. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske o suradnji u cilju jačanja sigurnosti opskrbe energijom. Dajem na glasovanje predloženi zakon. Molim uključimo se glasovati. Rezultat? Sa 94 glasa za i 2 suzdržana donesen predloženi zakon.
Točku 11. ćemo preskočiti jer nemamo ovdje predlagatelja, predstavnika predlagatelja. Prelazimo na točku 12. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 803 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Krešimir Rožman, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, dame i gospodo. Prvo moram reći ono što je nepopularno, ovo su 13-te izmjene Zakona o mirovinskom osiguranju što nije naravno nikome najdraže, ali jednostavno i te 13-te smo morali predložiti samo zato da bi se Zakon o mirovinskom osiguranju uskladio sa Zakonom o općem upravnom postupku. Dakle, što smo morali učiniti nakon donošenja Zakona o općem upravnom postupku i temeljem zaključka Vlade RH od 6. listopada 2010. kojim su se zaključkom središnja tijela državne uprave zadužila izraditi prijedloge izmjena i dopuna svih zakona iz upravnog područja u okviru svog djelokruga, a radi usklađivanja sa Zakonom o općem upravnom postupku. Dakle, ovim predloženim izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju on se usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku, a time se i ispunjavaju u ovom našem segmentu mjerila, mjere koje je Europska komisija naznačila u privremenom izvješću u Poglavlju 23. – Pravosuđe i temeljna prava. Napominjem da je Ministarstvo uprave kada je tražilo usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku naznačilo za sve zakone dakle kategorije članaka pojedinih zakona koji nisu usklađeni. U nekoliko tih kategorija, dakle odredbe koje nisu usklađene temeljem odredaba ZUP-a, mi smo imali dva takva članka, 117. i 119. koji se mijenjaju. Onda odredbe koje su protivne svrsi ZUP-a, u mirovinskom nije bilo takvih odredaba.Onda odredbe koje su drukčije rješavale postupanje, dakle drukčije nego što je to predviđeno ZUP-om, to su bili članci od 105. do 126a, dakle, odredbe Zakona o mirovinskom osiguranju koje se odnose na postupke. Onda odredbe kojima se regulira postupak na isti način kao u ZUP-u ili je prepisan iz ZUP-a, dakle u Zakonu o mirovinskom osiguranju nije bilo takvih odredaba. I na koncu odredbe kojima se ovlašćuje tijelo državne uprave da podzakonskim propisima uredi postupna pitanja. Kod nas je samo bilo označeno 2 članka, ali to se nije trebalo mijenjati. U tom smislu, a radi usklađivanja sa Zakonom o općem upravnom postupku predlažu se sljedeće promjene: da se uskladi mjesna nadležnost za postupanje na način da se o pravima iz mirovinskog osiguranja prvenstveno određuje mjesna nadležnost prema prebivalištu osiguranika, odnosno boravištu osiguranika, a supsidijarno to je prema drugim kriterijima – da se jasnije uredi pokretanje postupka za ostvarivanje prava na temelju invalidnosti po službenoj dužnosti. Dakle postupka po službenoj dužnosti prijedlogom pokreće zabrani doktor medicine primarne zdravstvene zaštite. Nadalje da se dosadašnje odredbe o konačnosti rješenja o upravnom postupku slažu sa ZUP-om na način da se sada radi o izvršnosti rješenja u upravnom postupku. Nadalje određuje se rok za donošenje rješenja o pravu iz mirovinskog osiguranja primjenom međunarodnih ugovora koji iznosi 60 dana a koji počinje teći od zaprimanja kompletiranih podataka koji su neophodni za dovršenje postupka od nadležnost inozemnog nositelja osiguranja, naime, tu se dobivaju podaci od inozemne službe dok se ti podaci u cijelosti ne dobe ne može se ni postupak dovršiti. I na koncu oglašavanje rješenja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje ništavnim poništenjem ili ukidanjem u slučajevima i uz uvjete koji su propisani Zakonom o općem upravnom postupku. Osim toga, predlaže se jedno izuzeće od zakona o općem upravnom postupku ali izuzeće koje je sukladno odluci Ustavnog suda iz studenog 2010. godine koje sukladno međunarodnim propisima a radi se o tome da bi prema Zakonu o općem upravnom postupku kada se radi o pokretanju postupka a osoba je u inozemstvu da bi ta osoba trebala imenovani opunomoćenika u Hrvatskoj inače će se postupak odbaciti, predlaže se da se to u postupcima koji se tiču ostvarenja prava iz mirovinskog osiguranja tako ne mora učiniti u protivnom to bi moglo stvoriti situacije da netko, da ljudi ostaju bez prava koje u inozemstvu ostvaruju a trebali bi ostvarivati prava na mirovinsko osiguranje u Hrvatskoj. Dakle, takve odredbe ne bi bile po mišljenju Ustavnog suda sukladne Ustavu kada bi morali imati opunomoćenike a niti međunarodnim propisima dakle to iznimno od upravnog postupka ovdje se predlaže drugačije rješenje i napokon valja reći pojavilo se pitanje usklađenosti drugog stupnja u mirovinskom postupku da li bi to trebalo izmijeniti taj drugi stupanj kao što znate obavlja se u Zavodu za mirovinsko dakle isto kao i prvi stupanj. Ministarstvo uprave je dalo prijedlog da sva tijela koja imaju na taj način riješen drugi stupanj, dakle u okviru istog tijela bez obzira što je područna služba ili centar ali u okviru iste pravne osobe, da bi drugi stupanj trebalo raditi posebno povjerenstvo koje bi imenovala Vlada Republike Hrvatske, recimo povjerenstvo od tri člana. Nakon detaljne analize mogućnosti, a uz suglasnost Ministarstva uprave dogovoreno je da u mirovinskom osiguranju ne treba osnivati takvo posebno povjerenstvo iz više razloga, od praktičnih razloga što se radi o ogromnom broju slučajeva u odnosu na neka druga tijela, tu ima oko 30 tisuća drugostupanjskih rješenja uključujući i invalidske komisije, značajnog broja ljudi koji tu radi oko 70 ljudi, to ne može raditi jedno povjerenstvo od nekoliko ljudi pa od činjenice da je ovakvo rješenje postoji i u više zemalja Europske unije, gdje njihovi zavodi odnosno odgovarajuća tijela rješavaju prvi i drugi stupanj pa do toga kada se ovaj Zakon, kada se rješavalo usklađivanje poglavlja 19. kuda spada ovaj Zakon komisija nije imala nikakvih primjedaba. Dakle, u suglasnost Ministarstva uprave ostavljeno postojeće rješenje drugoga stupnja dakle da Zavod za mirovinsko radi prvi stupanj u područnoj službi a drugi stupanj u središnjoj službi. Navedenim prijedlogom Izmjena i dopuna Zakona Zakon o mirovinskom osiguranju uskladit će se sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku odnosno ujednačiti će se postupanje na način kako je to predviđeno tim Zakonom osim u onom dijelu što sam spomenuo što se tiče stavljanja opunomoćenika u slučajevima kada osoba koja pokreće postupak nije u Hrvatskoj i u ovome drugome dijelu što se tiče povjerenstva za žalbe koji se onda ne bi rješavalo putem tog povjerenstva za žalbe nego kao što je i do sada od strane središnje službe mirovinskog zavoda. Naravno predlažemo da se u ovom obliku Zakon prihvati i usvoji. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Boris KUnst.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju predložene su prije svega radi usklađivanja s odredbama Zakona o općem upravnom postupku kao i u svezi ispunjavanja mjere koju je Europska komisija naznačila u privremenom izvješću poglavlja 23 pravosuđe i temeljna prava. Osnovna pitanja koja se uređuju predloženim Zakonom su kao što je državni tajnik već o njima govorio su mjesna nadležnost, tj. ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja koje će se određivati primarno prema prebivalištu odnosno boravištu osiguranika a tek supsidijarno prema drugim kriterijima i to će biti puno efikasniji pristup pravima iz mirovinskog osiguranja. Do sada ta nadležnost bila je na mjestu posljednjeg osiguranja i prebivališta. Jasnije uređenje pokretanja postupka za ostvarivanje prava na temelju invalidnosti prema službenoj dužnosti a to je postupak po službenoj dužnosti prijedlogom pokreće i zabrani doktor medicine primarne zdravstvene zaštite. Zatim, oslobađanje stranke u postupku koja se nalazi u inozemstvu od obveze imenovanja opunomoćenika za primjene pismena u Republici hrvatskoj. U skladu s načelnim stajalištem Ustavnog suda Republike Hrvatske i odredbama Međunarodnog ugovora o socijalnom osiguranju kao i regulativnom Europske unije. Zahtjevi se primaju kompletiraju i obrađuju u državi u kojoj se nalazi podnositelj zahtjeva a tijela država ugovornica su obvezna jedna drugima pružati administrativnu i drugu pomoć. Dosadašnje odrede o konačnosti rješenja o upravnom postupku usklađuju se sa Zakonom o upravnom postupku, znači izvršnost rješenja u upravnom postupku. Određivanje roka za donošenje rješenja o pravu iz mirovinskog osiguranja primjenom međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju i to u roku od 60 dana od kada Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje zaprimi kompletirane podatke potrebne za dovršenje postupka od nadležnog inozemnog nositelja osiguranja. Zatim, oglašavanje rješenja HZZO ništavnim, poništenje ili ukidanje u slučajevima uz uvjete propisane zakonom o općem upravnom postupku. U mirovinskom osiguranju za sada će se zadržati postojeća rješenja u organizaciji prvostupanjskog i drugostupanjskog postupka u sklopu HZMO i to zbog toga što u postupku usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU u poglavljima 19 - Socijalna politika i zapošljavanje i drugo sloboda kretanja radnika. Nije bilo primjedaba od strane europske komisije na postojeće rješenje i što su ta poglavlja uspješno privremeno zatvorena. Zadiranje u postojeću organizaciju postupka izazvalo bi značajnije probleme u organizaciji i normativnom uređenju kao i nepredvidive troškove u državnom proračunu. Za kvalitetno rješenje upravnog postupka u dva stupnja u ovom podruju potrebno je pažljivo proučiti organizaciju postupka za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja država članica EU i predstoji također razmatranje organizacije upravnog postupka s gledišta upravnih sporova prema novom Zakonu o upravnim sporovima. Slijedom navedenog donošenjem ovog zakona posebni upravni postupak uređen odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju uskladit će se sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku odnosno ujednačit će se postupanje na način kako je to predviđeno tim zakonom, osim u dijelu koji se odnosi na obvezu izdvajanja drugostupanjskog postupak iz HZMO i osnivanje povjerenstva za žalbe sukladne navedenim razlozima. Klub HDZ predlaže da se ovaj predloženi zakon usvoji na sjednici Parlamenta. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HSU-a, HNS-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Akt je upućen u saborsku raspravu po hitnom postupku, dakle ovaj prijedloga zakona je upućen po hitnom postupku i ne mogu cijenjene kolegice i kolege da se ne javno upitam, a čekajte, nismo li mi u studenom 2010. imali izmjenu ovog zakona i to isto u hitnom postupku? I nismo li mi u studenom 2010. već znali da se ovaj zakon treba uskladiti sa Zakonom o upravnom postupku? Nismo. Ne mogu vjerovati da nismo znali u studenom da će se ovaj zakon morati uskladiti sa Zakonom o općem upravnom postupku. Prema tome, možete me uvjeravati da se tada nije znalo i siguran sam da jeste i siguran sam da je vrijedilo u jednim izmjenama i dopunama riješiti i jedan i drugi problem. Tako imamo onaj problem iz studenog prošle godine nedovoljno dobro riješen i imamo da bi imali što raditi u Hrvatskom saboru ponovno izmjenu i dopunu Zakona o mirovinskom osiguranju po hitnom postupku. Naravno da će klub HNS-a i HSU-a podržati ove izmjene i dopune jer su benigne jer su one prirode da se ovim izmjenama usklađuje zakonodavstvo sa direktivama EU ali ću sigurno danas iskoristiti priliku da govorim o nečemu što još treba učiniti u ovom Zakonu o mirovinskom osiguranju odnosno o nekim nelogičnostima. Konkretno jedna je nelogičnost da smo mi u studenom 2010. godine utvrdili da radnici i radnice mogu raditi poslije 65 godine, da smo ih dodatno stimulirali da rade, jer godine poslije 65. vrijede više, dakle imaju bonus, a istovremeno imamo na snazi Zakon o državnim službenicima i namještenicima koji je doživo tri izmjene svaka rigidnija od rigidnije i zabranjuje ijedan dan rada svim državnim službenicima i namještenicima nakon 65. godine. Da li su oni građani drugog reda i da li su oni nepoželjni? Da li za njih važe druga pravila? Ja razumijem da treba napraviti protočnost među državnim službenicima i namještenicima ali ne na način da se za njih primjenjuju posebna pravna pravila. Zatim se pitam, premijerka kaže da će se dozvoliti i to se drugim zakonima dozvoljava rad do 70. godine za farmaceute, biomedicinske laboratorije itd. Što hoću time reći? Hoću reći da imamo jedan svojevrsni pravni nered. Za mene je zakon o kojem danas raspravljamo što se tiče staža osiguranja, godina umirovljena, definiranja starosne mirovine, prijevremene starosne mirovine temeljni zakon i ostali zakoni trebaju biti s njim usklađeni. U suprotnom imamo ljude, građane HRvatske u ovisnosti po djelatnosti različitih vrijednosti, a to je nedopustivo. Ako smo onda htjeli mogli smo ovim temeljnim zakonom reći koja su odstupanja. To smo i u raspravi predlagali i rekli smo da žene s obzirom na svoje psihofizičke sposobnosti na nekim poslovima, teškim fizičkim poslovima neće doživjeti starosnu mirovinu nego će završiti najvjerojatnije u invalidskoj mirovini. Dakle, sve smo to već predlagali ali ne želi se kada predlažemo ne želi se slušati nek se ide ovim putem i tu nam ostanu otvorena pitanja. Mi imamo jedno otvoreno pitanje dragi moji a to je vezano uz ovaj upravni postupak i za očekivati je da ćemo imati tu povećanje žalbi jer idu nam u mirovinu ljudi koji su 10,15,20 godina bili kao građanska lica zaposlena u bivšoj vojsci. Ovaj mirovinski zakon kaže da se njima staž priznaje, ali ne priznaje im se ono što su radili nego im koeficijent koji priznaje ovaj mirovinski zakon je 1, kao da su radili na prosječnoj plaći 20 godina. Ok, to je možda eventualno za nekog tko je bio na čišćenju prostora i dobitak, ali za jednog liječnika specijalistu ili za jednog stručnjaka građanskog lica, inženjera koji je radio u vojsci to sigurno nije dobro jer je njegova plaća tada i njegovo zvanje sigurno je vezano uz veća primanja. Takav zakon sigurno i sada sa ovim izmjenama koje ja pozdravljam, usklađivanje sa upravnim postupkom, imat će puno slučajeva gdje će ljudi vrlo opravdano dokazivati i tražiti da se vještačenjem, iako se ono zakonom ne predviđa, ali pitanje je kako će Upravni sud na to odgovoriti kad takav slučaj dođe pred Upravni sud gdje netko bude tražio vještačenje da se dokaže na kakvim je on poslovima radio jer je to dokazivo. Mi smo se u mirovinskom sustavu vezali da je jedini dokaz uplate doprinosa obrazac M4, više čak ni radna knjižica nije dokaz nego ono što je uplaćeno. A tih dokaza kod tih ljudi nema, međutim to se da dokazati, to nije nedokazivo. I mislim da ćemo ovdje imati puno otvorenih novih slučajeva. Ja pozdravljam to što ovaj zakon ide u tom smjeru da će oni moći otvoriti te postupke. To nije postupak koji je završen, to nije priča koja je završena, ima još puno ljudi koji će odlaziti i koji odlaze u mirovinu iz takvih okolnosti. Nadalje, moglo se i kroz ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju riješiti i problem ulaska u drugi stup za sve one koji su dobrovoljno ušli, a mogao se riješiti i problem ovih 1200 umirovljenica, dakle sve su žene koje su otišle u mirovinu, dakle prve korisnice mirovine iz drugog stupa. Dakle, jedan od načina kojim se to može riješiti je izmjenom i dopunom Zakona o dodatku na mirovinu, a drugi je izmjenom i dopunom ovog zakona. Dakle, i to je moglo biti sastavni dio ovih izmjena i dopuna da se to hoće, da im se da pravo izbora u trenutku umirovljenja. Odgovorno tvrdim da su ti ljudi bili zavedeni, da nikako nisu mogli računati da će tako kratko ostati u svijetu rada da su podlegli propagandi i da se nije dogodilo ono što se 2002. godine govorilo da će realne plaće rasti po stopi od najmanje 2% godišnje i da će ukupni mirovinski primici iz prvog i drugog stupa biti veći nego samo iz prvog stupa. I nemojmo za to kriviti dodatak na mirovine. Dodatak na mirovinu, uvjeren sam ovo što kažem, siguran sam da nije nikakav poklon umirovljenicima, novim umirovljenicima koji su otišli u mirovinu nakon 1. siječnja 1999. godine nego je to zarađeno i on je uspostavljen ne s ciljem izjednačavanja starih i novih umirovljenika nego uveden je radi izjednačavanja novih umirovljenika među njima samima. Jer svaka godina kasnijeg odlaska u mirovinu nakon 1999. godine značila je veće obračunskog razdoblje i značila je manju mirovinu. Dakle pitam, otvoreno pitam gospodine državni tajniče, kolegice i kolege, zašto i to ne riješimo kad tako često mijenjamo Zakon o mirovinskom osiguranju. Ovo će biti 13.-ta izmjena i dopuna Zakona o mirovinskom osiguranju i ono rekli bi, što je previše, previše, previše. Na kraju krajeva, podsjećam samo na jednu činjenicu da sam vezano uz rješavanje korisnika drugog stupa imao zastupničko pitanje još 19. studenog 2009. godine predsjednici Vlade koja mi je između ostalog rekla da bih sve o tome znao da sam ostao u koaliciji, ali nakon toga mi je rekla tako da vam ja mogu reći sada da mi radimo na tome. Dakle, to je rekla 19.11.2009., dakako da radimo užurbano, ne osnivamo nikakve nove komisije i nova povjerenstva, sve što smo trebali sve je osnovano i dakako da želimo naravno učiniti sustav što je moguće prije održivim za budućnost u konačnici svih nas, znači onih ljudi koji dolaze do mirovine, ali svakako vodeći računa i o teškom položaju u kojem mnogi umirovljenici u Hrvatskoj danas žive. 1200 umirovljenica iz drugog stupa, od kojih samo jedna, samo jedna jedina ima bolju mirovinu nego da je ostala u prvom stupu, a ima samo zato što je imala menadžerski ugovor, zato što ima najvišu mirovinu tako da ono što dobiva iz drugog stupa je über, odnosno je više od najviše mirovine. Dakle, samo je jedna u boljem položaju, a 1199 je u vrlo teškom položaju i ti ljudi danas ne teško žive, žive vrlo teško. U jednoj poziciji su da su očajni, da jednostavno gube vjeru, gube vjeru u ovo društvo i u ovu državu, svakodnevno zovu kad ćemo to riješiti. Ne moramo ovo riješit ovim zakonom ,na dnevnom redu je i prijedlog zakona koji je predložio klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika, čini mi se tamo na 59. mjestu koji rješava ovaj problem. I oprostite, ali 4 milijuna kuna koliko je potrebno za drugu polovicu godine da se to riješi za Hrvatsku državu ne smije biti problem u odnosu na 1199 osoba koje su zbog toga vrlo, vrlo oštećene i iznimno teško žive. Dakle još jednom ponavljam, s obzirom da se ovdje radi o izmjenama koje idu u prilog osiguranicima jer osiguravaju na neki način njihovo pravo žalbe na određene odluke, pravo traženja povoljnijeg rješenja, dakle uređuje jedan postupak koji do sada je znao biti i u službi ajmo reći zatvaranja sustava, mirovinskog sustava prema korisnicima. U tom kontekstu sigurno klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će podržat donošenje ovog zakona, ali iskoristio sam priliku da ukažem i na ostale otvorene, nisu to svi, ali ove goruće probleme koje je nužno riješiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Nema ga. Gubi pravo rasprave po toj točci. A onda je na redu uvažena zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine potpredsjedniče i gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, ovaj zakon koji je sad pred nama usklađujemo sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku kao i u svezi ispunjavanja mjere koju je Europska komisija označila u poglavlju 23. pravosuđa i temeljnih prava. Donošenje ovoga zakona posebni ugovor i postupak uređuje odredbama Zakona o mirovinskom osiguranju, usklađuju se sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku, tj. ujednačit će se postupanja kako to uređuje taj zakon osim drugostupanjskog tijela koje se izdvaja iz Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i osniva Povjerenstvo za žalbe. Prebivalište odnosno boravište privremeno određuje mjesnu nadležnost za rješavanje o pravima iz mirovinskog osiguranja, a tek supsidijarno prema drugim kriterijima. Izabrani doktor medicine primarne zdravstvene zaštite predlaže pokretanje postupka po službenoj dužnosti za ostvarivanje prava temeljem invalidnosti, pa se na taj način također jasnije uređuje uopće pokretanje postupka po ovoj osnovi. Dakle, po osnovi invalidnosti. Isto tako, stranka koja je u postupku, a nalazi se u inozemstvu ne mora imati opunomoćenika za primanje pismena u Republici Hrvatskoj što je sukladno stajalištu Ustavnog suda Hrvatske i odredbama međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju kao i regulativama Europske unije. Dosadašnje odredbe o konačnosti rješenja u upravnom postupku usklađuju se sa Zakonom o općem upravnom postupku. Također se određuje rok za ispuštanje rješenja. Dakle, priznavanje prava o pravu iz mirovinskog osiguranja primjenom međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju, a to je rok od 60 dana od kada Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje zaprimi kompletne, oprostite kompletirane podatke koji su definitivno odlučni za dovršenje postupka od nadležnog inozemnog nositelja osiguranja. Ovo su sve razlozi radi kojih ću podržati donošenje ovoga zakona i osobno mislim da je dobar. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti završno? Da. Uvaženi Krešimir Rožman, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite. Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti završno? Da. Uvaženi Krešimir Rožman, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Htio bih samo Zakon o mirovinskom koji je usvojen koncem prošle godine, usvojen je u dva čitanja. Pripremanje i prije zaključka Vlade usklađen sa ZUP-om, pa kako smo u prvom redu pripremali izmjene nekih drugih odredaba materijalno pravne naravi koje se tiču osiguranika, odnosno umirovljenika tada se nije išlo na tu ... [[Govornik se ne razumije.]] Ovaj zaključak Vlade je kasnio nakon što je taj zakon bio pripremljen, a također i odluka Ustavnog suda kojom se ovdje usklađujemo je iz studenoga 2010. Dakle, prije nego što je, kasnije nego što je onaj zakon usvojen. Pa eto zato je došlo do ovih izmjena koje su, rekao bih problem samo tehničke naravi jer imamo pročišćeni tekst, a sadržajno koliko smo čuli od svih naravno Ministarstva uprave nisu nikome sporne. Ja bih samo vrlo kratko rekao kratki osvrt na navode uvaženog zastupnika Hrelje. Dakle, ono što se tiče građanskih lica u službi u JNA, dakle njihovih plaća ti podaci nisu bili poznati. Oni su išli preko vojne pošte i što se tiče plaća Mirovinski zavod te podatke nema. Samo na temelju radne knjižice to se ne može ustanoviti. U radnoj knjižici piše, dakle zasnivanje i prestanak a nema plaće u radnoj knjižici. Dakle, i to se je riješilo kako se već rješavali postupci temeljem u sukcesiji. Dakle, a osim toga mislimo da to nije veliki problem. Ali kad bi bio za jednu osobu bio problem, ali tih podataka zavod nema. Što se tiče drugih pitanja kao što je Zakon o državnim službenicima i uskladba sa Zakonom o mirovinskom ne postoji nadzakon. Dakle, onaj ... [[Govornik se ne razumije.]] zakon koji regulira radni odnos i neki drugi zakoni imaju neke posebne odredbe. Vi bi se mogli složiti možda više ni jedan zakon u Hrvatskoj ne bi trebao odrediti da netko mora ići u mirovinu po sili zakona. Ali to je sad posebno pitanje uprave. Dakle, tu se žele postići neki drugi ciljevi da stariji ljudi ne rade u državnoj upravi. Ja sad to ne mogu komentirati. Dakle, to nije formalno protivno. I ono najosjetljivije pitanje koje je već više puta ovdje iznošeno, pitanje iako mislim nije to sad tema ovog zakona. Ali mislim da ipak s obzirom na osjetljivost teme i interes tih umirovljenica sadašnjih i onih koji će uskoro biti ipak iziskuje komentar. Dakle, točno je da je nastao taj problem. Točno je da se nakon tog kratkog vremena uplate doprinosa, a pogotovo oni koji su male plaće ne može dobiti veća mirovina. Dakle, reći da je netko bio zaveden time ili to što se u javnosti govorilo ne moramo se složiti ali očito su bile krive procjene kako onih obračuna, tako i tih osoba. Jer objektivno reći nitko ne može mislit da će ne znam šest, sedam godina plaćati jedan mali iznos i onda 20 ili koliko godina dobivati veliki iznos. Ali to je definitivno problem o kojem treba voditi računa. Znamo za ovaj zakon koji dolazi. Moram reći da smo mi htjeli na neki slični način rješavati. Ali mi imamo zapreku u proračunu. I sada zbog toga što imamo zapreku u proračunu razmišljamo i idući tjedan počinje rad na izmjenama Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Naime, jedan od načina kako se može riješiti ovaj problem žena. Dakle, moguća su tri načina – dodatak, izmjena dakle osnovne mirovine što mislimo da ne bi trebalo dirati u ovom zakonu, i treće mogućnost izlaska iz drugog stupa i prebacivanje u prvi stup, dakle u jednoj od tih varijanti sada ćemo razgovarati. Dakle mi isto mislimo da je to jedan problem koji treba riješiti, ali ovo je sad bila usklada sa ZUP-om, i Zakon o mirovinskom i onda sada to nismo mogli niti rješavati. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Ma uvaženi gospodine državni tajniče, gledajte ne mogu vjerovati da u vremenu kad smo potpisali socijalne sporazume sa svim našim susjedima, da mi ne možemo doći do podataka u arhivima institucija bivše države, do vjerodostojnih podataka o stažu i o uplatama doprinosa pojedinih osiguranika, koji su kao građanska lica radili u vojsci i danas odlaze u mirovinu u Hrvatskoj. Ja to jednostavno ne mogu vjerovati. A što se tiče drugi dio, imamo samo dvije mogućnosti, jer ono izmjena osnovne mirovine i izmjena dodatka su pod jednu varijantu, jedno, tu nije ili/ili, nego i/i, i jedno i drugo i druga je mogućnost, mogućnost izbora povoljnijeg prava u trenutku odlaska u mirovinu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat? Sa 97 glasova za i 2 suzdržana donesen je predloženi zakon.
Prelazimo na točku 13., to je – - Konačni prijedlog Zakona o zabrani i sprječavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 731 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za razvoj i obnovu, i Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Tihana Kraljić, državna tajnica u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala najljepše, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, predlagatelj prihvaća zaprimljeni amandman Odbora za zakonodavstvo. Uvodno želim reći vezano uz ovaj konačni prijedlog Zakona o zabrani i sprječavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti, da je neregistrirana djelatnost samo jedan od pojavnih oblika sive ekonomije. Jednako tako osnovna intencija ovog zakona koji je opći zakon i kojim se sankcionira obavljanje neregistrirane djelatnosti, odnosno sankcioniranje svih onih koji danas u Republici Hrvatskoj obavljaju svoju djelatnost, a da ju nisu registrirali niti u obrtnom registru, niti u registru trgovačkog suda, a jednako tako da ju nisu niti prijavili poreznim tijelima. Postoje posebni zakoni koji reguliraju određene vrste djelatnosti, kao što je npr. Zakon o trgovini, Zakon o ugostiteljstvu, međutim postoji cijeli niz usluga koji u ovom trenutku nisu pokriveni, i gdje znači inspekcijske službe bez donošenja jednoga ovakvog zakona nisu u mogućnosti provoditi i vršiti nadzor. Ovaj zakon jasno i nedvosmisleno utvrđuje što je to obavljanje neregistrirane djelatnosti, ali isto tako u odnosu na prethodno, odnosno prvo čitanje, jednako tako jasno i nedvosmisleno utvrđuje da se obavljanjem neregistrirane djelatnosti ne podrazumijeva znači rad za vlastite potrebe, pružanje prijateljske, obiteljske i susjedske pomoći. Zakonom je utvrđeno tko provodi nadzor, te koje su prekršajne i ostale sankcije. Evo predlagatelj predlaže prihvaćanje zakona u ovom obliku. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege, dakle naravno danas na neki zadovoljni smo što je predlagač dao ovaj zakon, odnosno konačni prijedlog Zakona o zabrani i sprječavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti u dva čitanja, što je predlagač na neki način uvažio dio primjedbi iznesenih u prvom čitanju, ali to i dalje nije dovoljno da ostanemo kod našeg prvotnog stava, a prvi stav kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika je bio da umjesto da se piše zakon sa 10 članaka, da je bilo dovoljno napisati zakon sa jednim člankom koji bi se zvao Zakon o dozvoljenoj neregistriranoj djelatnosti, jer ovdje što u ovom zakonu govorimo da je nedozvoljeno, sve to već potpada pod neke druge zakone, i već postoji ingerencija inspekcije rada da sankcionira takve pojavne oblike. Drago mi je da je predlagač u odnosu na prvo čitanje spustio ambicije u odnosu na borbu protiv korupcije, odnosno pardon borbu protiv sive ekonomije, jer ovo doista u tom kontekstu zakon velikih želja, ali malog zahvata, i kako rekoh na odboru ovo je mreža za sitnu plavu ribu, ovo nije mreža za krupnu ribu. Ovdje se dozvoljava sigurno inspekciji rada da temeljem registra obrtnika i ugašenih obrta traži po kućama da li netko radi frizeraj po kućama, da li netko radi keramiku nekom drugom itd., da provjera, moguće da kažnjava zato što se radi neregistrirana djelatnost, odnosno zato što on nije u registru obrtnika. Predlagali smo u prvom čitanju, a i danas predlažemo mjere, dakle nećemo reći da ova će biti potpuno nevaljana mjera, ali rekli smo ovo je mjera ograničenih dosega, predlagali smo nešto po uzoru na druge zemlje, nešto što smo kod pomorskog zakonika ovdje govorili vrijedilo bi napraviti sa hrvatskim obrtnicima. Naime ako se kod pomorskog zakonika iskazao interes da naši brodovi dođu pod našu zastavu, i zato se odstupilo od poreza na dobit, nego se uveo porez na tonažu, dakle na nosivost tih brodova, dakle puno jednostavnije rješenje, puno povoljnije za brodare, a ovdje znamo da su obrtnici nisu najbogatiji ljudi Hrvatske, nego ljudi koji hrane svoje obitelji iz svog obrta, iz svog grada. Znamo da su oni potrebni kao jak socijalni osigurač Hrvatske, da bi nam bilo drago da ih ima što više, da su svi registrirani jer samim tim što rade već doprinose, nemamo nezaposlene. Da ih ne moramo ugušiti sa porezima. Prijedlog je bio da oni, da im se odredi paušal kao jedna od mogućnosti, paušalno plaćanje poreza, ali naravno da se obvezuju svi biti registrirani. Jedan od prijedloga je bio i da se ona famozna kvota od 85 tisuća kuna ako se ne varam bruto prihoda u godini poveća na 200, da se ta kvota vezuje uz broj zaposlenih. Jer ne možemo promatrati obrtnika koji obavlja sam svoj posao, ima svoju radionicu nego može zapošljavati i više ljudi. Na kraju, u prvom čitanju smo i predložili da bi mogli pogledati i jedan uzor u Belgiji gdje je za takve poslove uveden vaučer. Na primjer kad banke daju kredite za opremanje stana, za izgradnju kuće itd., onda nikad ne daju gotovinu nego daju vaučer kojim se plaćaju obrtnički radovi u koji je već ugrađen i porez, odnosno on se kod naplate tog vaučera obustavlja jel'. Prema tome, jedno dobro tehničko rješenje. Ne kažem da nijedno rješenje, ne kažem da smo u pravu, ali nisam siguran da je ovo jedino rješenje o kojem danas govorimo. On sigurno u sivoj ekonomiji neće obuhvatiti sav odrađen neevidentiran, neplaćen rad, pogotovo to neće obuhvatiti u ugostiteljstvu, turizmu i trgovini. Dakle, on sigurno, ovaj zakon sigurno neće riješiti pitanje neprijavljivanja radnika, a to su generatori sigurno sive ekonomije više nego mali obrt. Ali, sigurno je da će ovaj zakon unijeti nemirne snove u one koji kod kuće imaju frizeraj ili imaju maserski salon koji je mobilan, dakle idu, nitko ne dolazi kod njih na masiranje nego oni idu u obitelji, u kućanstva na masiranje. I neće biti lako vjerujte i inspekcijama da ove stvari na ovaj način kako predviđa ovaj zakon privedu registriranoj djelatnosti, neće biti. Naime, u doba krize samo je još pojačana motivacija i korisnika usluga isto tako da plati što manje, a vi dobro znate da neregistrirana djelatnost naplaćuje manje cijene. I to je bila osnovna misao i osnovna ideja Udruženja obrtnika da se prvenstveno ovim zakonom ne spriječi siva ekonomija nego spriječi nelojalna konkurencija u obrtništvu. Oni su s time išli pred nas i pred vaše ministarstvo sa ovim zahtjevom. Jer je to njima jedan gorući problem. Ja doista razumijem obrtnike da nije lako biti obrtnik koji plaća sve, a konkurencija mu je netko tko ne plaća ništa. Razumijem njihovu ideju, ali mislim da s ovim nećemo riješiti cjelokupni problem ili da će biti vrlo, vrlo teško riješiti primjenom ovog zakona taj problem. Dakle, morat ćemo upotrijebiti puno više kreativnosti, puno više mašte i naći još neke nove modele jer teško da jedna mjera može uroditi plodom. Obično cilj se postiže sa kombiniranjem više metoda. Dakle da zaključim, klub HNS-HSU-a neće biti protiv ovog zakona, ali neće biti ni za nažalost. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je klub SDP-a, uvaženi zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državna tajnice. Što reći o ovom zakonu? Kolega Hrelja je rekao nekoliko stvari koje zaista mogu potpisati i podržati. Naime, mi smo kao nacija skloni vidjeti rješenja u donošenju novih propisa, a ne u razmatranju provođenja postojećih. Moja 20-godišnja praksa u lokalnoj samoupravi kroz poglavarstva, kroz razgovor sa onima koji ulaze u politiku svi su mislili da ćemo donijeti dobru odluku i da smo riješili problem. Ali, nikad ne govorimo o provođenju odluka, o realizaciji onoga što u tim odlukama stoji. Mi donesemo odluku da recimo noćni klubovi mogu raditi do 2 sata, policija ne kontrolira, inspekcije ne rade u noći u 2 sata i problem je i dalje ostao, radi se dulje, uznemirava se građane. I ova intencija koja je dana i koju sam ja podržao i glede našeg sada aktualnog predsjednika Obrtničke komore, gospodina Ranogajca, koji se kao predsjednik Obrtničke komore naše županije zalagao i zalaže za rješavanje tog problema, zaista treba riješiti problem nelojalne konkurencije. Vi imate danas situaciju, neću govoriti o firmama, da iz usluge režu elemente za namještaj, da to ljudi doma slažu i prodaju kupcima kao gotovi namještaj, ne plaćaju poreze, plate PDV kod kupnje tog materijala u trgovini i konkuriraju onima koji uredno plaćaju poreze, zapošljavaju ljude, plaćaju sve one daće koje danas obrtništvo ili malo poduzetništvo mora plaćati državi kao i u svim drugim državama. Da li mogu biti veće ili manje o tome se može razgovarati. Stoga mislim da je puno buke dignuto oko ovog zakona kao rješenje. Činjenica da je bilo malo, ajde da velim karikaturalnih rješenja sa ovim metrima i metražom i mjerenjem susjeda do susjeda, a onda su se novinari još pobrinuli da to i više pretvore u karikaturu što mislim da nije dobro. Da konstruktivna kritika i nas i predlagača je dobrodošla, ali jer svi mi trebamo težiti da svak u ovoj državi plaća svoje obveze koje su regularne i propisane. Stoga isto kao i kolega Hrelja mogu reći ne protivimo se legitimnom pravu Vlade aktualne i ministarstva da pokuša naći rješenje za sivu ekonomiju i za nelegalne gospodarske aktivnosti, ali ne možemo ni podržati jer mislimo da u tom grmu ne leži zec. Navest ću vam i primjer građevinskih inspekcija. Građevinske inspekcije imaju naputke o postupanjima dok je u nivou niskogradnje da se ne ulazi na gradilište. A znate kada dođe do nivoa visokogradnje znači iznad nule terena onda to znači da je par desetaka tisuća kuna utrošeno i da vi morate pristupati opet rušenju. Ja sam predlagao i našoj bivšoj ministrici da se u zakon unese jedno rješenje a to je da komunalni inspektori postanu pomoćni građevinski inspektori. Mi na lokalnoj razini prvi možemo reagirati kod nelegalne gradnje kod pojava koje nisu u skladu sa zakonom, identificirati, pozvati, dati nalog za obustavu radova i pozvati inspektora koji dalje može provesti postupak. Slično je i sa ovim stvarima, ne zato da postanemo svi špijun, ali je činjenica da mi ne stimuliramo da nam određene službe funkcioniraju u otkrivanju takvih nelegalnih djelatnosti. I stoga ponavljam, nije rješenje donošenje zakona nego postojeće zakone primjenjivati i provoditi od strane onih koji su osposobljeni i plaćeni da to rade i pozvani. Još jednom, nećemo se protiviti ali ne možemo ni podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Na redu je klub HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Mi u klubu HSS-a prije svega želimo izraziti zadovoljstvo time što je prihvaćena sugestija da se o ovom zakonskom prijedlogu raspravlja u dva čitanja, jer evo kao što se vidi iz prijedloga o kojem danas raspravljamo predlagatelj je uvažio dio primjedbi koje su izrečene u prvom čitanju, te možemo konstatirati da je danas pred nama tekst u koji su ugrađene neke odredbe koje su otklonile određene nejasnoće koje bi mogle izazvati probleme u njegovoj primjeni. Tu prije svega mislimo na članak 5. kojim je sada jasnije definirano što je to neregistrirana djelatnost kao iznimke na koje se zakon neće primjenjivati, a dio su naše tradicije i običaja. Primjerice, kada se radi o susjedskoj pomoći bez koje je život na selu nezamisliv, koja je njegov sastavni dio a riječ je o međusobnoj pomoći kod većih poslova, kao što su to sezonski radovi koji se moraju obavljati u određenom vremenskom roku poput berbe grožđa i svinjokolja ali pod uvjetom da se rad obavlja bez plaćanja ili druge materijalne koristi i da se ne obavlja redovito. Stoga pozdravljamo činjenicu što je predlagatelj uvažio izrečene primjedbi i odustao od definiranja susjedske pomoći unutar 500 m međusobne udaljenosti, te će klub HSS-a podržati ovaj zakonski prijedlog koji je potreban kako bi se što uspješnije suzbijala siva ekonomija koja je nažalost u Hrvatskoj dosta prisutna pojava. Naime, činjenica je da je u situaciji kada je sve teže doći do posla mnogi obrtnici jedva spajaju kraj s krajem zbog nelojalne konkurencije koju predstavljaju oni koji svoje usluge nude na crno bez poreznih opterećenja ali poštivanje standarda, te su stoga jeftiniji od onih koji uredno izvršavaju svoje zakonske obaveze. S druge pak strane na taj se način oštećuje i čitavo društvo jer se izbjegava plaćanje poreza i time umanjuju prihodi državnog proračuna zbog čega na koncu bivaju oštećeni svi hrvatski građani. Na temelju dosadašnjih propisa inspekcija nije imala zakonsku podlogu za postupanje u takvim slučajevima, no ovim zakonskim prijedlogom omogućit će još efikasnije djelovanje što će uvjereni smo doprinijeti i većem suzbijanju sive ekonomije, a to je ujedno i jedna od mjera za oporavak gospodarstva. Zabrinjava podatak da je postotak udjela sive ekonomije u hrvatskom bruto domaćem proizvodu procjena oko 16% te je u usporedbi sa novim članicama EU Hrvatska svrstana među zemlje s najvećom raširenošću neslužbene ekonomije. Naime, prosjek za 10 novih članica EU iznosi preko 12% te je potrebno uložiti dodatne napore kako bi se i taj postotak smanjio i mislimo da je upravo ovakvim zakonskim propisima to i činimo. Zakon o zabrani i sprečavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti ujedno traži i Hrvatska obrtnička komora kako bi se na taj način zaštitili obrtnici koji su svoju djelatnost registrirali i obavljaju u skladu sa zakonom, jer su zbog ovakve nelojalne konkurencije koja zbog neplaćanja poreza ima manje troškove poslovanja u neravnopravnom položaju. Uz to se zbog utjecaja sive ekonomije cijena proizvoda i usluga još i smanjuje dok davanja državi ostaju ista. Nadalje, gospodarstvo je zbog sive ekonomije manje produktivno, a značajan dio gospodarske aktivnosti nije uračunat u ukupno gospodarstvo zbog čega veći broj važećih ekonomskih pokazatelja kao što je BDP čine se manjima nego što jesu. Uz to ljudi koji rade u području sive ekonomije nemaju isti status u odnosu na legalno zaposlene. Obzirom na već spomenutu štetu koja nastaje za državni proračun zbog manjih poreznih prihoda zbog čega i porezni obveznici snose veći porezni teret mi u klubu HSS-a ne gajimo nadu da će i ovim zakonskim propisom u potpunosti se suzbiti nelojalna konkurencija, ali ovim zakonskim prijedlogom sigurno će se djelovati na smanjenje nelojalne konkurencije i na zaštitu registriranih obrtnika kao što smo to i čuli zamolbu od Obrtničke komore. Stoga će klub HSS-a podržati ovaj prijedlog zakona jer vjerujemo da će u velikoj mjeri doprinijeti smanjenju sive ekonomije odnosno nelojalne konkurencije. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. I u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice. Ja moram na početku ovog svog izlaganja u ime kluba HDZ-a izraziti zadovoljstvo što smo išli u dva čitanja i što smo neke nelogičnosti koje su bile u prvom čitanju ispravili. Međutim, ono što ni danas nije suvišno ni na odmet pripomenuti je da siva ekonomija nešto s čim s bori cijeli svijet. Razvijeni svijet to ima u manjim oblicima, a nerazvijenim svjetovima u većim oblicima. Međutim, vrlo interesantno da rezultati sive ekonomije itekako utječu na kako troškove lokalnog tako troškove državnog proračuna, ali bogme i na troškove zajedničkog proračuna EU. I vidjeli ste da su sve članice nove Europske unije, njih 10, prije ulaska u Europsku uniju morale korigirati svoj bruto domaći proizvod i to po izuzetno konzervativnoj metodologiji, dakle išlo se praktički na minimalne procjene, međutim svejedno je prosjek 12,1% iz jednostavnog razloga što bruto domaći proizvod i bruto domaći proizvod po stanovniku je osnovni parametar za dobivanje novaca iz zajedničkog proračuna Europske unije. I shodno tome i Republika Hrvatska je prije tri godine izvršila da tako kažem tu statističku promjenu i povećala je svoj bruto domaći proizvod za udio sive ekonomije negdje oko 16%. E sad kad kažemo 16% onda se to ne čini puno, međutim 16% na nekakvih 300 milijardi u tom trenutku bome nije nimalo mali iznos, to je iznos oko nekakvih … [[Ne razumije se.]] kuna. To je negdje po prilici oko 48 milijardi kuna procjene da se okreće u toj sivoj zoni. Danas smo imali prilike ovdje slušati dosta dinamičnu raspravu oko dječjeg doplatka. I mi se tu prepucavamo da li treba biti ovo ili treba biti ono, osnovica za obračun toga da li netko treba ili ne treba dobiti dječji doplatak, međutim tu taj crv sive ekonomije itekako djeluje, jer mnogi oni koji se bave određenom djelatnošću koja nije prijavljena ostvare prihode koji se nigdje ne vide. I zato smo mi proteklih godina nizom zakonskih rješenja tu sivu ekonomiju počeli polako stiskati i mislim da je ona danas dovedena poprilično u neke okvire gdje je treba sad dodatno stiskati da dođemo na nekakav europski prosjek. Međutim, isto tako je vrlo interesantno pogledati, govorim o 2008. godini jer 2009. se u ovom trenutku radi, koliko je udio pojedinih gospodarskih grana u sivoj ekonomiji u Republici Hrvatskoj. I onda kad te gospodarske grane prebacite na rashodovnu stranu proračuna, kad pogledate koliko sudionici u gospodarstvu iz tih gospodarskih grana pričaju kako im država nije dala ovoliko, onoliko pa ćete vidjeti da su oni veliki gutači državnog proračuna, a istovremeno njihov udio u sivoj ekonomiji je izuzetno visok. Sad ću vam reći. Dakle poljoprivreda, lov i šumarstvo 10%, ribarstvo 20%, građevinarstvo 1%, trgovina na veliko i malo 12%, hoteli i restorani 25%. I ono što ovdje je jasno definirano što je, ali ono što se jasno ne vidi i o čemu mnogi hrvatski građani da tako kažem, ne bih htio sad biti grub ali možda je to najprikladnija riječ, nemaju pojma ali često nažalost naivni u tome nasjednu, a to su raznorazne usluge i kod nekretnina i kod nekakvih financijskih usluga čak 25%. Dakle, mi smo s ovim zakonom dotaknuli vrh ledenog brijega, jasno poslali poruku da je ovo jedan problem koji se mora rješavati i koji se mora riješiti, jasno poslali poruku svim državnim institucijama represivnim da tako kažem, od tržišne inspekcije, preko porezne uprave, Financijske policije, Financijskog inspektorata, Ureda za sprečavanje pranja novca, građevinske inspekcije, dakle svih mogućih inspekcija da treba djelovati, da treba raditi. Kažem, dotaknuli smo vrh ledenog brijega jer mi smo samo ovdje spomenuli neke djelatnosti koje možda čak i u cijeloj priči čine možda 3 ili 4% ukupno sive ekonomije. Možda je bilo u prvom čitanju nespretno su bile definirane neke stvari pa je zakon možda otišao u javnost u jednom totalno krivom smjeru, međutim ja se iskreno nadam da ćemo ga sad usmjeriti u jednom pozitivnom smjeru. Međutim ono što si mi moramo izbrisati iz glave, nama Europska unija neće oprostit sivu ekonomiju. Mi kad uđemo oni će tražit da mi još jedanputa korigiramo svoj bruto domaći proizvod iz jednostavnog razloga što naši pokazatelji bruto domaćeg proizvoda po stanovniku će skočit sigurno gore za dodatnih 1500 ili 2000 eura u odnosu na sadašnje i temeljem toga će se nama određivati pomoć koju ćemo moći dobiti. Prema tome, nama kao državi je u interesu da tu sivu ekonomiju smanjimo, da ono što treba doći u proračun da dođe jer mi ćemo tako i tako bez tih novaca ostati, nećemo ih dobiti ih Europske unije. A isto tako da one raznorazne pomoći i potpori, bez obzira da li se radi o fizičkim ili se radi o pravnim osobama, eliminiramo jer naprosto oni koji na nekakav nelegalan način sudjeluju u procesima stvaranja dohotka da ga jednostavno eliminiramo da ne mogu dobiti nikakvu potporu iz državnog proračuna. Jer mi smo imali danas Odbor za turizam i kad se govori o pokazateljima turizma u Hrvatskoj uspoređuju se sa nama konkurentnim zemljama, nitko ne spominje ovaj podatak udjela sive ekonomije u turizmu jer kad bi se taj dio sive ekonomije ugradio u te pokazatelje onda bi slika bila sasvim drugačija. Mi smo nažalost u Hrvatskoj skloni često uspoređivati neke stvari koje se ne mogu usporediti jer ih metodološki nismo stavili u isti okvir i onda dobivamo krivu sliku. Možda ćemo zaradit trenutno nekakve političke poene, ali stvarno nećemo riješiti problem. Svi znamo najbanalnija stvar već godinama, da inspektori turistički i tržišni ne mogu ući u kuću gdje svi znaju da ljetuje 10, 20 Nijemaca ili nekih drugih stranaca, neka oproste Nijemci što sam ih spomenuo. on nema prijavljenu djelatnost, nema natpis iznajmljuju se sobe ili zimmerfrei ili kako se već zove, dok … [[Ne razumije se.]] njegov susjed ima sve to legalno prijavljeno i njemu će inspekcija doći dva ili tri puta. I onda mi pričamo na kavi kako je ovaj ili onaj kupio stan ili kupio apartman, iznajmio ga ali mu nitko ništa ne može. Dakle, moramo stvoriti preduvjete da u takvim evidentnim situacijama oni koji su nadležni za kontrolu u Hrvatskoj mogu doći provjeriti da li se radi o nelegalnom obavljanju djelatnosti. Dakle, to je jedan manji segment građanski. Veliki dio nelegalne djelatnosti se događa i u velikim korporacijama, sa raznoraznim intelektualnim uslugama koje su ovakve i onakve. Ja vam to mogu reći iz iskustva, kao bivši ministar financija gdje su inspektori porezne uprave znali ući, utvrditi i po nekoliko milijuna dolara ili eura isplaćenih računa bez da je bilo adekvatne dokumentacije i vjerujte da smo u takvim slučajevima naplatili poreze. Ali šta je, to je bio jedan da tako kažem model koji su svi koristili. Kad su ih prvi puta poreznjaci ulovili onda su prestali s tim al su počeli s nečim drugim i to je najlegalniji način da on praktički dio zarade koju ostvari u Hrvatskoj prelije prema van, a da izbjegne poreznim škarama. Dakle ima puno modela, nema unificiranog oblika za borbu protiv sive ekonomije iz jednostavnog razloga što mi u Hrvatskoj u ovoj svojoj kratkoj ali burnoj povijesti od 20 godina možemo vidjeti kako u pojedinim momentima razvoja naše države i razvoja našeg gospodarstva određene gospodarske grane su stršile po sivoj ekonomiji. Evo uzmimo sad da ne idemo 20 godina unatrag, odimo zadnjih 10 godina unatrag. U onom trenutku kad je krenula velika ekspanzija cestogradnje, kad je krenula velika ekspanzija izgradnje građevinskih stanova znate što se dogodilo? Da je građevina bila, oni su bili preko 40% udjela u sivoj ekonomiji iz jednostavnog razloga što puno onih koji su radili su radili na ovaj ili onaj način. Nisu bili registrirani. Isto tako, sjetite se onog momenta dok se u Hrvatskoj nije bilo sad ne bih htio da reklamiram, ali dok nije bilo puno trgovačkih lanaca bilo je puno onih tzv. prtljažnik trgovina gdje se iz Mađarske ili iz Austrije švercala određena roba i prodavala na pultovima. Tada je trgovina najviše sudjelovala u sivoj ekonomiji. Međutim, kako se pojedine stvari uređuju tako siva ekonomija u tim gospodarskim granama se smanjuje. Ali zato u drugima se ne smanjuje. Ili uzmite samo u ribarstvu. Oni koji se bave isključivo sa lovom, ulovom plave ribe imaju vrlo mali udio sive ekonomije. Međutim, oni koji se bave sa ulovom bijele ribe, dakle ono što mogu prodati na tržištu u jednom drugom segmentu gdje postoji siva ekonomija i može se ljutit koliko god tko hoće ali ona naprosto postoji u ugostiteljstvu. Dakle, gdje mogu prodati svoju robu mimo računa tu je udio sive ekonomije puno veći. I to su naprosto činjenice. I pred njima ne treba žmiriti, njih ne treba opravdavati. Ali isto tako treba naći modele kako se boriti protiv tog zla. I danas je ovdje netko spomenuo kad je bio dječji doplatak OIB. Da, OIB je model najefikasniji za borbu protiv sive ekonomije. I državne institucije su u ovom trenutku sve međusobno povezane. To što nekakav referent neće koristiti mogućnost da dođe do svih podataka i da građane Hrvatske ili poduzetnike ne seli od adrese do adrese to je njegovo loše funkcioniranje. Jedino u ovom trenutku što se pomoću OIB-a ne može skroz vidjeti su društva sa ograničenom odgovornošću registrirana prije 2010. godine i to je jedan od velikih rezultata nelikvidnosti u Republici Hrvatskoj. Jer vidjeli ste da preko 70% poduzeća koja su blokirana u ovom trenutku u Hrvatskoj, koja čine negdje oko 66% blokiranih sredstava, nenaplaćenih sredstava su poduzeća bez ijednog zaposlenog. Znači, poduzeća koja je netko otvorio, ostavio i krenuo dalje. Međutim, u onom trenutku kad Visoki trgovački sud zavede putem OIB, kolegice Antičević preduvjet je da se zavedu u Visokom trgovačkom sudu, a to ste mogli napraviti prije. Dakle, kad se zarede onda će se jasno vidjeti lepeza vlasnika svih tih tvrtki. Pa naravno da ću dobiti. Ali dakle vi ćete ići na Zakon o sudskom registru. Odmah znam što ćete reći i tu se slažem sa vama. Vi to dobro znate. Prema tome, ja samo hoću reći da Visoki trgovački sud, vi dobro znate da se njih 5 dogovorilo, osnovalo tvrtku. Prema van se prikazivao samo jedan, a njih 5 je međusobno prava i obaveze reguliralo ili društvenim ili dioničkim ugovorom. Ali prema van ih niste vidjeli. Mi sad hoćemo i zato je izmijenjen Zakon o sudskom registru da se kad se ukuca OIB da se točno vidi da je on vlasnik ili suvlasnik te tvrtke i ako je ta tvrtka vlasnik ili suvlasnik svih tih tvrtki da se povuče jednostavno lepeza da se može vidjeti točno gdje je tko vlasnik i suvlasnik. I na kraju, s obzirom da je povezano i sa ovom Financijskom depozitarnom agencijom gdje se evidentiraju vlasnici vrijednosnih papira. Dakle, svi financijski prihodi pojedinaca će se moći vidjeti. Svaka njegova kupovina nekretnina ili bilo čega će morati imati financijsko pokriće. I logična stvar da onaj dio novaca koji će biti zarađen na sivom tržištu će ga bit vrlo teško ugurati u legalne tokove. Dakle, to je jedan vrlo složeni proces i mislim da smo mi kad govorimo o ovoj temi otišli lagano previše u političke vode, iako mislim da u konačnici svi imamo isti cilj i istu želju, a to je da riješimo problem sive ekonomije. I vjerujte kad se krenulo u projekat OIB-a mi smo dobili komplimente. To je bio i projekat koji je bio nominiran od Svjetske banke za 10 najboljih IT projekata u toj godini upravo sa tim ciljem da se jasno u središnjem registru vidi sve što tko ima i što tko radi. I od kad je Boga i čovjeka bilo je sive ekonomije i bit će je, a uređene države su se pokazale u tome jesu uređene ili nisu, koliki je stupanj te sive ekonomije bio veći ili manji. Dakle, nemojte zaboraviti onih 25% koje sam rekao u financijskim institucijama, institucijama koje se bave prodajom nekretnina. Dakle, klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj zakon kao i sve druge zakone koji su na tragu toga da se zajednički borimo protiv najvećeg zla čovječanstva, a to je korupcija. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa moram priznati da sam djelomično i iznenađen sa raspravom koju je gospodin Šuker imao. Apsolutno u ovom dijelu borbe protiv sive ekonomije da, ali evo ispravit ću jedan netočan navod. Kazao je gospodin Šuker da je do službenika u nekom ministarstvu ili poreznoj upravi da li će koristiti OIB i da li će na taj način vidjeti da li je netko ostvario određena sredstva i prihode u neregistriranoj djelatnosti ili nije na to platio porez. Pa nevjerojatno je da kolega Šuker koji je bio član Vlade, ministar financija govori da je to do službenika, da to nije stvar Vlade i odluke, političke volje da se obračuna sa sivom ekonomijom i sa onima koji su nelegalno stjecali prihode. Nego evo mi smo ostvarili sve preduvjete samo naši službenici to ne žele koristiti. Znači, to je evo gospodin Šuker ovdje sa govornice rekao. I naravno da se sa time ne mogu složiti jer svima je nama bilo jasno da neki ljudi koji sada imaju blokiranu imovinu koja vrijedi 30 milijuna kuna [[Upadica Jarnjak: Vrijeme.]] To nisu mogli steći legalno, a sjedili su do vas na sastancima itd. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Članak 209. kolega Maras nije ispravio ono što je rekao. Ispravio je ono što ja nisam rekao, a kolega Maras pa osvrnite se oko sebe i mnogi oko vas sjede i vi ste bili u lepezi financiranja SDP-a.
Hvala lijepo. Drugi ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Nekoliko netočnih ispravaka netočnih navoda, a počet ću sa ovim prvim koji je zadnji izrekao gospodin Šuker kada je rekao da od kad je Boga i čovjeka ima sive ekonomije. Kad je boga nije bilo nikad, tada nije bilo ekonomije, sive ekonomije. Od kad je čovjeka možda je bilo, a od kad je HDZ-a ima i sive i crne ekonomije. To je problem. I kad smo mi gospodine Šuker, netočno je što vi kažete da se na takav način evo ste vi omogućili da se suzbija siva ekonomija, da se staje na kraj upravo neplaćanju državi. To je onaj stari problem o kojem se dobro mi znamo, a točno je to da smo mi uveli bili mehanizam koliko toliko ne bi sve spriječili ali bar bi onemogućili i otežali onima koji posluju na način da ne plaćaju svoje vjerovnike bilo oni radnici, dobavljači, kreditori ili država. Vi ste im omogućili, tj. premijer Sanader. Vi ste samo to proveli [[Upadica Jarnjak: Vrijeme. Privedite kraju.]] Jer ste ukinuli taj zaštitni mehanizam i omogućili takvima koji izgube parnice, koji moraju platiti da nesmetano osnuju nove tvrtke, ostavljajući tako.
Hvala lijepa.
Dužnike iza sebe, i stvarajući.
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme.
Dolje.
Uvažena zastupnice, isteklo vam je vrijeme. Zahvaljujem. Morate se držati kak i svi drugi. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Dakle s obzirom da kolegica Antičević nije ispravila netočan navod, i nije ispravila ono što sam ja govorio, onda sam digao pločicu povrede Poslovnika. Međutim trebali bi znati da Ministarstvo financija ne donosi Zakon o sudskom registru, nego ga donosi Ministarstvo pravosuđa.
Hvala lijepa. I kod nas je uobičajen način tako ispravke. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, nemojte polemizirati iz skupe. Nemojte polemizirati iz klupe. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar je prvi na redu, i pustite ga da govori. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da bi izbjegao zamku krivog razumijevanja zakona na početku jedno pitanje ako mi ga možete objasniti, članak 3. stavak 2., definicija fizičke osobe u smislu ovog zakona. Ova formulacija podrazumijeva i obiteljska poljoprivredna gospodarstva. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Dakle podrazumijeva i OPG. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. Hvala lijepa na odgovoru. Mislim, obični ljudi čudno reagiraju kad netko iskreno nešto pita i prizna da nije razumio, pa onda se nastojim vidjeti da li je odgovor da ili ne. Jer znate kad ja razumijem neke stvari, vjerujte mi onda bu i svakoj budali jasno, zato uvijek si volim razjasniti dileme koje imam. I nije loše pitati, ako čovjek ne zna. E sada siva ekonomija i nju možemo promatrati, o njoj raspravljati sa različitih aspekta, aspekta državnog interesa, državnog proračuna, lokalnih proračuna, utjecaj na socijalnu politiku, ali očito ovaj je prijedlog zakona posljedica pritiska poslodavaca, obrtnika na problem koji se zove nelojalna konkurencija. I doista na tržištu kad se sukobe ili nađu s jedne i druge strane dva poduzetnika od kojih jedan uredno izvršava svoje obaveze, ima sve radnike prijavljene, i drugi koji ajmo reći samo pola od toga nema, da teško da mogu biti s istom cijenom na tržištu, istom ponudom, s istim rezultatima poslovanja. Da li će ovaj ili ovakav model zakona uvelike ili u većem dijelu djelovati na smanjenje sive ekonomije, i smanjenje nelojalne konkurencije? Ja ne vjerujem da će dati neke velike rezultate, bit će vjerojatno u početku male kampanje pa će svaku večer mediji izvještavati da je neki inspektor ili neka inspekcija otkrila 5, 6, 10 frizerki u jednom gradu ili neke druge djelatnosti, i nakon 2, 3 mjeseca će se polako zaboraviti na ovo. Jer uvjeren sam da mi nitko neće moći dokazati suprotno, da su naši problemi o mehanizmima nadzora i kontrole i resursima inspekcijskih službi koji iz, što objektivnih, a što subjektivnih razloga naprosto nisu u stanju nadzirati i kontrolirati primjenu propisa postojećih, da bi siva ekonomija bila manja. I meni je drago da je kolega Šuker iznio nekoliko podataka koje recimo dosad nisam znao ili činjenica kako su sve pokušavali muljati da bi se izbjegavalo plaćanje poreza. Ali gledajte nelojalna konkurencija započinje i u trenutku neprijavljivanja radnika. I sad ne radi se o tome da neki poduzetnik ima jednog ili dva neprijavljena radnika, imaju ih na 50, 60, u nekim djelatnostima koji sezonski ili iznenada dobivaju posao, imate situaciju da na gradilištu imate jednog prijavljenog i 60 neprijavljenih radnika. Oni su istrenirani i uvježbani, zato što znaju pravce bježanja kad se inspekcijska služba pojavi i nitko nijedan identifikacijski dokumenat na poslu, na radnom mjestu ne smije imati, jer ako ga i nađu neće moći utvrditi njegov identitet. To je kao što zakon propisuje da poslodavac mora radnika obučiti za siguran rad, tako ti poslodavci radnike obučavaju kako bježati pred inspektorima kad se oni pojave, i kakve odgovore moraju davati. Ovaj zakon neće poboljšati da smanjimo broj neprijavljenih radnika. Nelojalna konkurencija je isplata plaće, ili dijela plaće ispod stola u kešu. Ovaj zakon uopće na to neće utjecati, ali mogu razumjeti nekog obrtnika koji radniku isplati dvije tisuće kuna keša ajde, ali kako netko dođe do 5 milijuna keša svaki mjesec koji isplaćuje ispod stola radnicima kao plaću? Kako je moguće, pazite 5 milijuna gotovine svaki mjesec imati. I da mu se nigdje nikako ne može ući u trag. I to zadnjih 2, 3 mjeseca, godinama. Poduzeća koja su obično nagrađivana u Hrvatskoj, sad sam se sjetio jednoga koji je dobio Zlatnu kunu koji otprilike ima isto pravilo ponašanja već godinama. Nelojalna konkurencija je i pogodovanje kada se dolazi recimo do mineralnih sirovina, šljunak, ali ne kao eksploatacija nego čišćenje korita, izgradnje ribnjaka korita rijeke, izgradnje ribnjaka, održavanja okoliš. … [[Upadica se ne razumije.]] Ili da, radi sanacije recimo nečega, jel. Ovaj zakon također neće za to dirati, a po vrijednosti utjecaja na nelojalne konkurencije ove primjere koje sam iznio ne može ih nadomjestiti 500 tisuća frizerki koji u svom stanu obavljaju svoju djelatnost. Zato sam skeptičan da ćemo imati dovoljno inspekcijskog nadzora za primjenu ovog zakona, a sam po sebi zakon ma kakvim god rigoroznim sankcijama prijetili neće dati sam od sebe rezultate, ako neće uslijediti i promjene na ova samo tri primjera koje sam ja iznio. Interesantno je, i ovaj primjer kolege Šukera da su se otkrivale i velike količine sredstava za različite intelektualne usluge, pa plaćanje prema inozemstvu da bi se izbjeglo plaćanje poreza doma, to samo znači da u poduzetništvu ima kreativnih ili su nešto kreativniji od nas svih koji pokušavamo zakonodavnim procesom pratiti, pa to prevenirati i unaprijed sprječavati, i slažem se s kolegom Šukerom da je nelojalne konkurencije i sive ekonomije bilo i bit će je, ali će se on morati samnom složiti da ćemo svi skupa imati pravo reći da smo zadovoljni kad je recimo svedemo na 15%. A ona je danas u Hrvatskoj daleko veća po svim procjenama, ne samo našim nego i vanjskim. … [[Govornik se ne razumije.]] između 15 i 20, evo svedimo mi na 20 za početak, to je negdje oko 12 milijardi manje no što je sad. I znam da ste vi uvjereni da ovaj zakon u tome može doprinijeti eventualno sa 1 promilom ne više od toga. Ja ću ga podržati, neću biti konstruktivno suzdržan.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državna tajnice. Pa meni je žao što sam ovdje imao prilike čuti u više navrata od pojedinih kolega koji unaprijed predviđaju neefikasnost ovog zakona, a da zakon još ustvari nije niti u primjeni. I da jednostavno se nagađa kako neće biti nikakve efikasnosti i daju se neke paušalne ocjene. Pa za suzbijanje sive ekonomije nijedna Vlada u svijetu, tako nijedna Vlada dosada u Hrvatskoj nije uspjela predložiti tako efikasna rješenja da bi uspjela u potpunosti sivu ekonomiju iskorijeniti. Nitko osim ove Vlade nije ponudio ništa bolje osim eto i ovog prijedloga zakona kojim se pokušava i kojem je osnovni cilj suzbiti sivu ekonomiju. Ali, nažalost pojedinci već po poznatom scenariju i dalje nastoje ako nećeš pomoći onda bar smetaj jer bitno je sudjelovati. Sigurno da je i ovaj zakon koliko god ga mi sad kritizirali opravdano ili neopravdano jedan pokušaj da se ta višeglava neman, ta siva ekonomija, ako se već ne može iskorijeniti da se bar maksimalno koliko toliko pokuša suzbiti. To je problem sive ekonomije u cijelom svijetu i ona faktički guši mnoga državna gospodarstva. A posebno je ta siva ekonomija nažalost ojačala u tim tranzicijskim zemljama gdje prividno u tim zemljama ima karakteristiku i socijalnog amortizera kojim se ublažavaju posljedice negativnog učinka te tranzicije. Pa onda se eto iz tog razloga nažalost toliko je nezaposlenih pa bolje da radi u fušu nego da bude bez posla. Prema podacima nedavnog istraživanja od 33 države Organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj Hrvatska je treća po udjelu sive ekonomije sa nekom procjenom od 34,9% BDP-a, a iza nas su Rumunjska i Bugarska sa 37% udjela. U Sloveniji udio sive ekonomije u BDP-u je negdje 27,4%, u Švicarskoj svega 8,3%. Normalno, to je sve pokazatelj koliko je zemlja razvijenija, jača gospodarski itd. Tu je logično i manji udio te sive ekonomije. Hrvatska je znači svrstana među zemlje s najveće raširenom tom sivom ekonomijom. Za Hrvatsku siva ekonomija u toj nelojalnoj konkurenciji znači gubitak na godišnjoj razini približno 20 milijardi kuna. Dok po procjeni Svjetske banke siva ekonomija za Hrvatsku znači gubitak od 120 milijardi kuna. Podaci su nam strašno različiti. Prema podacima Svjetske banke prošle godine u Hrvatskoj u području sive ekonomije je radilo oko 150 tisuća ljudi koji je radilo u tom području. E da se samo upitamo koliko bi to bio doprinos da tih 150 tisuća ljudi je prijavilo tu svoju djelatnost i eto platilo u mirovinski i moglo normalno isplatiti sebi plaću koliki bi to bio doprinos i olakšanje za mirovinski sustav. Siva ekonomija generira se i u mnogim područjima od velikih tvrtki. Nije ništa nepoznato da mnoge velike tvrtke ucjenjuju svoje kooperante pa im na vrijeme ne isplaćuju te svoje obaveze. Zatim, mnoge tvrtke i poslodavci prisiljavaju radnike na isplatu minimalne plaće legalno, a onaj drugi dio se isplaćuje na crno ispod stola. I normalno, i to je područje sive ekonomije koja nažalost, ja ne znam, još nitko nije ponudio nikakav recept i rješenje da se uopće može riješiti kod nas. I to je veliki problem. Normalno da je prisutna siva ekonomija što je govorio i kolega Šuker u turizmu sa dosta visokim postotkom koliko sam čuo, u ugostiteljstvu itd. No, ja se slažem i sa svima onima koji kažu da bi državne institucije u tom dijelu trebale biti efikasnije u otkrivanju te porezne utaje i normalno tog rada u području sive ekonomije. Podaci Porezne uprave za 2009. godinu koje smo mogli tu u materijalima pročitati kažu da su otkrile građane i tvrtke u pokušaju utaje 1,8 milijardi kuna. Pa sad kad uzmemo ove nesrazmjere koji se procjenjuju u Hrvatskoj 20 milijardi ili Svjetskoj banci 120 milijardi kuna onda su to ogromni nesrazmjeri onoga što ustvari Porezna uprava uspije na godišnjoj razini otkriti, a koliko ustvari je ta siva ekonomija prisutna u našem gospodarstvu. Transparentnost zakona sigurno da će olakšati mnogim inspektorima da kontroliraju, odnosno pronađu i uđu u te prostore u kojima se obavlja takva neregistrirana djelatnost, a normalno sve sa ciljem sprečavanje te nelegalne konkurencije u odnosu na one koji su registrirali svoju djelatnost, prijavili obrte i koji uredno plaćaju poreze u ovoj državi. Nije tajna, ja vjerujem da smo svi to čuli da Hrvatska obrtnička komora pa i danas na Odboru za rad i socijalno partnerstvo je predstavnik Obrtničke komore itekako pozdravio ovaj prijedlog zakona jer oni već dulje vrijeme glasno razmišljaju i traže da jednostavno dođe, da se donese jednostavno takav zakon s kojim bi se spriječila ta nelegalna konkurencija, fuš koji je prisutan od proizvodnje pa sve do usluge, a normalno da se potakne prijavljivanje obrta i da onda ti ljudi sudjeluju u jednoj ravnopravnoj tržišnoj utakmici. Priče koje su se u zadnje vrijeme provlačile kroz medije, a i evo ovdje u jednom dijelu, o predloženom zakonu nisu naglašavale bit ovog zakona koji ustvari treba poslužiti kao alat u borbi protiv sive ekonomije. Više smo se bavili svinjokoljama, berbom grožđa, maslina, šljiva nego stvarno koja je bit ovog zakona. Meni je drago zato da je predlagač i uvažio i te primjedbe koje se odnose i na ove tradicijske vrijednosti kod nas da faktički nema nikakve opasnosti da može prijatelj, susjed, obitelj jedan drugome pomoći na naravno bez naplate i bez obzira na razdaljinu stanovanja. Zato mislim da treba naglasiti da treba bezbrižno i dalje njegovati ove naše tradicijske vrijednosti i ne trebaju se ljudi plašiti ići u berbu grožđa, maslima, pomoć prijateljima kod svinjokolja itd. I na kraju, primjenom ovog zakona ja vjerujem i u veću efikasnost kao što sam rekao nadležnih inspektora u otkrivanju neregistriranih djelatnosti jer faktički ovim zakonom su dobili jedan poboljšani alat u ruke i mislim da bi trebalo vidjeti ove nesrazmjerne koji se faktički pokazuju u ovim informacijama, od svjetske banke pa do naših procjena kolika ta neregistrirana djelatnost ili ta siva ekonomija sudjeluje u gospodarstvu HRvatske. Hvala.
Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Kunst, rekli ste da je vrlo logično da razvijene zemlje imaju manje sive ekonomije. Meni se čini da stvari stoje malo drugačije odnosno da treba obrnuti vrijednosti sustav da se ustvari smanjenjem sive ekonomije odnosno borbom protiv sive ekonomije stvaraju se razvijene države. Drugo, htio bih vam kada već raspravljamo prilično konstruktivno sa svih strana o ovoj temi postaviti jedno pitanje. Koliko u ovom trenutku nezaposlenost i siromaštvo u Hrvatskoj stvaraju sivu ekonomiju odnosno najblaže rečeno koliko pogoduju stvaranju sive ekonomije, jer s jedne strane imamo smanjenu kupovnu moć gotovo svih, a s druge strane imamo potrebu za preživljavanjem onih koji znaju nešto raditi i pod svaku cijenu naravno potpuno normalno da se bore za preživljavanje. A zašto i njih nismo isto tako stavili u funkciju borbe protiv sive ekonomije? U suštini gledajte meni i dalje, rekli ste da je ovo dobar alat za borbu protiv sive ekonomije, meni se ipak čini da je ovo slikovito da se izrazim malom motikom na hektar korova. Prema tome, mislim da me i dalje niste uvjerili da će učinak ovog zakona biti velik, mislim i dalje da treba kombinirati više metoda i da treba sveobuhvatno ići u borbu protiv sive ekonomije, a drugo ne smije se zaboraviti da u svim zemljama u krizi siva ekonomija je jedan socijalni amortizer i mislim da se tu ipak svi oko toga možemo složiti.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Hrelja, meni je jasno da je vaša misija kao oporbenog zastupnika je ta da ako ne možete pomoći onda bar smetete jer bitno je sudjelovati. Ali nema razloga da kritizirate ovaj zakon, a i sami ste kontradiktorni u ovim pričama pa kažete da faktički borbom protiv sive ekonomije možemo biti razvijenija država. Pa na tom tragu je ovaj zakon upravo kao jedan od alata s kojim ćemo se boriti protiv sive ekonomije, a vi ga faktički kritizirate. Dajte ponudite nešto vi pametnije ako vi smilite da je ovaj zakon loš, dapače bit će mi drago i svatko neka ponudi nešto bolje kako se boriti sive ekonomije kada to nije problem Hrvatske. To je svjetski problem, to je problem u cijelom svijetu. Zatim kažete koliko ljudi radi u tom području sive ekonomije. Pa prema izvješću Svjetske banke prošle godine je radilo oko 150 tisuća ljudi u tom području sive ekonomije, jasno, a posebno je to izraženo i to sam rekao u svojoj raspravi u tranzicijskim zemljama, da upravo i taj način sive ekonomije je faktički jedan od socijalnih amortizera u tranzicijskim državama. Ali ne možemo se s tim miriti. Sigurno da za to postoje socijalni mehanizmi u državi kako pomoći ljudima koji su socijalno ugroženi i kojima ta pomoć treba. Znači ne možemo reći da treba legalizirati rad na crno ili jednostavno pomiriti se s tim da ako čovjek ne radi da može raditi na crno i na taj način zarađivati. Ne, treba mu pomoć, zaposliti ga ili drugim socijalnim mehanizmima. Znači, ne možete kritizirati zakon koji je na tragu suzbijanja sive ekonomije. Nema logike.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom, na redu je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Konačni prijedlog Zakona o zabrani i sprečavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti da je kojim slučajem doživio još jedno čitanje možda bi spala ova knjiga na tri slova, kao što je državna tajnica, dakle ne kažem da je ona kriva, nego Vlada koja joj je dala tu zadaću, da svesrdno i najjače brani upravo one članke ovog prijedloga zakona koji je bio u prvom čitanju oni su netragom nestali jer su bili najsporniji, a odnosilo se kao što je to državna tajnica uvodno obrazlažući sada konačni prijedlog zakona i rekla i obrazložila da se dozvoljava bratska, sestrinska, susjedska, prijateljska pomoć što je potrebno, što je normalno pogotovo u vremenu krize kada ne smijemo i ne možemo monetizirati sve odnose. Jer to nisu samo odnosi pomoći, kroz to se ljudi i druže, imaju neke svoje običaje i to je jedna velika vrijednost. A ponavljam, to je velika vrijednost pogotovo u ovom vremenu krize. I to je svakako dobro da je to učinila Vlada. Međutim, htjela bih posebno skrenuti pozornost da to Vlada ipak ne bi bila učinila da se nije digla javnost. I javnost koliko god ponekad izgleda da ništa ne može učiniti, baca se u opatiju, da su nemoćni, da svi argumenti padaju u vodu to ipak nije točno. Dakle, kada je taj građanski glas jasan, kada je dobro artikuliran, kada se vide sve apsurdnosti nekog prijedloga, onda zaista ta upornost se isplati. To se vidjelo i na ovom prijedlogu zakona. Međutim, govoreći u ime kluba, gospodine Hanžek to mogu i ja ponoviti, stojimo na stajalištu da ovaj prijedlog zakona nije uopće bio potreban. Očito je Vladi potreban sav zakon tj. sam naslov da figurira, evo mi donosimo zakon kojim zabranjujemo i sprečavamo obavljanje neregistrirane djelatnosti, kao da je to do sada bilo dozvoljeno. Gospođa državna tajnica kaže da, mi nismo imali elemente, nismo imali mehanizme kojim bi spriječili obavljanje neregistrirane djelatnosti. Ako je to točno, a nije točno jer je to razvidno što radi Državni inspektorat i ne treba mu uopće ni norma određena jer je to logično, jer to proizlazi iz zdravog razuma, iz čitavog našeg pravnog sustava da netko tko radi, a nije registrirao svoju djelatnost da bude pod sankcijama i da plaća kaznu. Pa to se vidi i kod ovog iznajmljivanja, to je naročito kod nas u Dalmaciji razvidno, pa onda i u Zagrebu stanova, dole apartmana, soba i tako. Ogromne su kazne i upravo su te kazne, velike kazne prisilile su ljude da imaju miran san i da registriraju svoju djelatnost što je svakako dobro. Prema tome, obrazlažući ovo da je ovo spasonosno rješenje jer da to se nije moglo učiniti do sada prije svega nije točno, to je jedna stvar. Druga stvar, kada bi bilo točno što vi kažete, onda ste vi poslali sada poruku svim onim postolarima, svim frizerkama, svim onim ljudima koji godinama imaju registrirane djelatnosti, koji godinama se muče sa isplatom velikih poreza, nameta, parafiskalnih nameta, kako doći do posla, kako osigurati plaću svojim radnicima, kako dakle platiti svima onima što je zakon odredio. Dakle, vi njima šaljete poruku da do sada uopće to nisu trebali raditi jer da eto iako nisu bili u zoni registrirane djelatnosti, dakle u zoni zakona, ali da im država isto nije mogla ništa i da se ništa dogodilo ne bi što naravno nije točno. Dakle, ovim zakonom se u biti želi reći nešto da država poduzima što je mogla sve učiniti postojećim zakonom o Državnom inspektoratu i kroz pojedine prekršajne odredbe pojedinih djelatnosti. Ako se nešto nije moglo ili je bilo nedorađeno pa negdje inspektor bi naišao na zatvorena vrata koja nikako zakonom nije mogao otvoriti onda je trebalo nadopuniti te zakone sa dva, tri članka, pogotovo ovaj Zakon o Državnom inspektoratu. Dakle, reći da evo sada imamo mehanizam, do sada nismo mogli ništa učiniti jednostavno nije točno. Ali je točno nešto što su kolege prije govorile iz bilo kojeg kluba da se zaista država svaka, svaka vlast i sve države suočavaju sa sivom ekonomijom i sivu ekonomiju je do krajnosti nemoguće iskorijeniti. Na neki način država svaka pa i koja živi u konjukturi, koja nije u recesiji, na neki način i tolerira neke sitne poslove i to nije problem. Međutim, što je kod nas problem? I ovaj prijedlog zakona u biti na neki način odvraća našu pozornost s ključnog problema, kako je došlo do situacije da su se mnogi obrti i zanati zatvorili, što je država učinila da do toga ne dođe i da su mnogi koji su zatvorili, koji su dobro poslovali, došli u sivu zonu, a donedavno su radili posve legalno. Dakle jednom nebrigom države, ja sada neću govoriti o gospodarskoj situaciji i našim pokazateljima koji nijedan relevantan nije dobar za Hrvatsku. Na tisuće i tisuće obrta je zatvoreno, gotovo svaki dan se po nekoliko njih zatvori, ali nije to samo rezultat ni krize nego i izravnim nedjelovanjem države. O tome smo prije ja i gospodin Šuker imali polemiku. Dakle, nedvojbeno je da je država donedavno tolerirala one, a još uvijek u dobrom dijelu neplaćanja, one koji ovim redovnim koji žele poslovati zakonito konkurira im s druge strane onaj koji ne posluje zakonito. Tobože on se nalazi u, ne nalazi se u sivoj zoni jer on ima registriranu djelatnost, ti su još najopasniji koji su u zoni registrirane djelatnosti. Njima se jednostavno tolerira da rade nezakonito. Ja sad neću govoriti o poslovima kako dobivaju, na koji način, to je preširoka tema koja bi nas sada odvela dalje. Želim se koncentrirati upravo na ovu problematiku. Dakle kako je moguće da država tolerira da ti posluju, a ne isplaćuju svoje vjerovnike, ponovit ću, bili oni država, bili oni radnici, dobavljači i ovi drugi. Ti isti dobavljači koji žele dobro raditi, koji su vjerovnici u odnosu na ove koji su privilegirani i koji jednostavno nemoguće i zakonito rade jer njima duguju drugi, a država tolerira da to oni rade. I dakle mi smo trebali to riješiti, mi smo ukazivali, mi smo se susretali s tom problematikom pa smo uveli onaj mehanizam da oni koji su tako poslovali, koji su ostali dužni, dobili pravomoćne sudske odluke da ne možemo sada doći i zatvoriti ključ u bravu i rugati se i pravosuđu i svojim vjerovnicima. To im je gospodin Sanader omogućio kroz onaj famozni projekt Vlada hitro.hr, da moraju hitro oni se registrirati, a kad smo mi isticali taj prigovor da nemamo ništa protiv da se sve tvrtke hitro, brzo registriraju, a to je najmanji problem bio u Republici Hrvatskoj 2004. pa '05., '06. i sad, drugi su problemi puno veći, pa nam je rečeno ma da ali ionako oni mogu to registrirati na svoju majku, sestru, braću, povezane neke osobe. A onda što je država, da im država umjesto da suzi prostor tih zlouporaba ona im je omogućila. Ali jasno je to bilo, onom ranijem premijeru je bilo jasno zašto to radi, točno se vide po sudskim sada stvarima zašto se to radilo. I sada i ova kompozicija, ova vlast nastavak morala bi tome reći ne pa onda eventualno pa da imamo nekakav i ovaj poseban zakon, jer na ovaj način se samo figurira evo mi želimo zabraniti i onemogućiti sivu ekonomiju. I zaista i ta siva ekonomija i zašto bi automehaničari, frizeri i ostali radili na crno pa da drugi moraju plaćati sve obaveze. Ali recite vi meni molim vas, zašto država ne staje na kraj. Prije smo imali ovaj Obiteljski zakon i tako gdje se radi, gdje otac, majka, obitelji, oni na kraju pored svoje plaće zarađene prisiljeni su nešto raditi jer nisu dobili pošteno zarađenu plaću jer se Vlada, hoće im doći sutra USKOK, kako ste vi uopće preživjeli, radili ste na crno. E sad dolazimo na ovu priču najspornijeg članka, to je članak 6., da vi jednostavno pored Policije zdrave i žive, koliko toliko dobro plaćene ali bar imaju stalnu plaću, i inspekcije, vi činite od građanina da on radi posao za državu…
Privedite kraju.
Jer kad naruči posao što će on morati, tražiti certifikat, izvod iz registra da je ta određena fizička ili pravna osoba upisana u registar da bi mogli naručiti taj posao.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Kolegice Antičević, ja se slažem sa vama da zapravo ovaj zakon ovako kako je koncipiran neće riješiti problem sive ekonomije osim što će uz neke službe kojima je zadatak da to nadziru još i građani morati nadzirati jer im onaj tko im neku uslugu pruža registriran ili nije. Međutim, htjela bih reći zašto dolazi do ovako visokog udjela sive ekonomije u pojedinim društvima? Pa upravo se to dešava i u hrvatskom društvu. U kriznim vremenima kad je niska zaposlenost, kad je veliki broj nezaposlenih, kada su niske plaće ili kada se zarađene plaće niti ne dobivaju dakle ne isplaćuju po nekoliko mjeseci ljudi su prisiljeni raditi u sivoj zoni. Prisiljeni su da bi uopće preživjeli. Ako idu, ako ostaju bez posla idu na Zavod za zapošljavanje. Tamo samo u jednom kratkom vremenu dobivaju određenu socijalnu naknadu. Iza toga mnogi su dugotrajno nezaposleni po nekoliko godina, nemaju nikakve prihode, ne mogu se zaposliti. A što će drugo raditi nego u sivoj zoni? Tko ih zapošljava? Sad će građani morati kontrolirati je li netko tko je u građevinskoj firmi dobio otkaz, a nekome će okrečiti stan ili ne znam šta će drugo raditi registriran ili nije. Obrtnici zatvaraju svoje obrte po nekoliko stotina obrtnika mjesečno upravo stoga što su im veliki nameti. Zato je i Europska unija izašla sa direktivom još prije tri godine da se smanje porezi upravo u onim obrtničkim djelatnostima gdje je visoki udio rada u cijeni usluge. Slovenci su evo nedugo frizerima smanjili PDV na 5%, a mi smo u kriznom vremenu povećali PDV za jedan postotni poen.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Mislim da bi država trebala ovo na što ste skrenuli i pozornost voditi računa upravo da poduzme mjere, da sužava prostor mogućnosti sive ekonomije. Ali na žalost sa ovih nekoliko glavnih stvari o kojima sam prije govorila i koje ste vi nadodali sada država jednostavno gura ljude u sivu ekonomiju. Ali ovo što je jednostavno, ova odredba je sa pravnog stajališta nedopustiva. Sudioništvo u neregistriranoj djelatnosti između naručitelja usluge i davatelja nije moguće. Pa to nije kazneno djelo susretanja i sudioništva gdje su podijeljeni poslovi. Neregistrirana djelatnost je jedno, a naručitelj je drugo. Vi jednostavno ne možete tu pravit jednu kopiju između kaznenog djela i ovakvog prekršajnog postupanja kojeg želite pošto poto uvesti. Zbog čega? Znači ponovo ne vjerujete ili nemate ekipu za kontrolu ovakvog ponašanja, pa tražite od ljudi da budu inspektori. Dakle, svaki onaj u članku 6. vidite: "Pravna ili fizička osoba koja omogući obavljanje neregistrirane djelatnosti iz članka 5. jednoj ili većem broju osoba sudionik je i u obavljanju neregistrirane djelatnosti." Pa vi imate situacije koje su se sada nedavno razotkrile da je radio nekakav dućan ili neke druge uslužne djelatnosti. Tek se poslije otkrilo da uopće nisu registrirane. Znači, ide čovjek kupiti kruh ili nešto. On mora prije ići u registar provjeriti može li ući u ... [[Govornica se ne razumije.]] pa nemojte raditi. Ponovo radite apsurd. To je posao države. Zato porezni obveznici plaćaju inspektore da oni to rade.
Zahvaljujem. Na redu je dalje rasprava pojedinačno. Na redu je uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Evo prije svega da konstatiram da podržavam prijedlog ovog zakona. Evo zahvaljujem i na uvažavanju predlagača da smo imali dva čitanja i na neki način doradili zakon i osobno što ste sve dobrim dijelom to i uvažili. Vrlo interesanta je ova rasprava danas vezano na temu sive ekonomije i dobar dio sudionika u raspravi je iznio neko svoje viđenje, a manje više znamo da oblik i manifestacija same sive ekonomije njih ima više od one koji se zovu ilegalno gospodarstvo. Dakle, pitanje droge, oružja i slično. Ne prijavljeno gospodarstvo dakle izbjegavanje poreza, neformalno gospodarstvo, pa do onog što je predmet danas ovdje našega zakona a to je zapravo neregistrirano gospodarstvo odnosno neprijavljeno u samoj službenoj statistici odnosno djelatnost bez upisa u sudski registar. Kako u uvodu je rečeno tako i u dijelu rasprave da je osnovna karakteristika da je zapravo bila onemogućena izvedba nadzora i poduzimanje određenih mjera vezanih za takovu djelatnost i što je zapravo na neki način i ovdje najviše viđeno odnosno rečeno da je to riječ o uslužnoj djelatnosti te kao takova na neki način i nije na kvalitetno mogla biti sankcionirana. Jasno je da je nelojalna konkurencija nešto što je prije svega i oduzimanje tržišta ali isto tako i jedno neravnopravna situacija u tržnom natjecanju i da je način njezinog rješavanja to su represivne mjere državne uprave na neki način riješene u dijelu prije svega ovog ilegalnog i neprijavljenoga ali je ovaj dio neregistriranog ostao neriješen. Međutim, za razliku od uvažene kolegice koja je prije mene govorila o tome da od ljudi radimo inspektore. Ja bih iz životnog iskustva rekao upravo obrnuto. Nitko od njih ne traži inspektore, ali svi mi i zapitamo se ovdje među nama kada smo kao osobe trebali određene poslove i kada mi ih je netko radio dobrim dijelom smo znali da li je on fizička i pravna osoba i svi mi znamo da za određenu uslugu ili za kupovanje robe treba ispostaviti račun na kojem je sve jasno vidljivo. Ako tog računa nema ili ako taj račun inkriminiran kao takov onda će za njega odgovarati, dakle onaj koji ga je izdao, a ne onaj kome je ispostavljen. To je zapravo floskula, rečenica koja govori o tome da je takav način komuniciranja, odnosno takav način naručivanja posla i stavljanje onog tko je posao naručio u neravnopravan položaj ružan. Ja upravo smatram da je obrnuto i da je to jedno od njegovih bitnih i dobrih, kvalitativnih mjera jer upravo stavlja i onog tko je naručio takav posao ili takvu uslugu u situaciju da za takvo nelegalno naručivanje posla i odgovara jer je svjesno i debelo znao u što se upušta i zato je to na taj način tako trebalo biti i napravljeno. E sad dolazimo do nečega drugoga o kome ovdje danas nitko nije spomenuo, a to je zapravo naša društvena svijest i nas ovdje u Saboru ili nas kao građana ove države koji deklarativno ćemo se izjasniti za pravnu državu, za sve oblike načina života rada koji je u skladu sa zakonima, normativima, ili normama, a onda kada se to odnosi na nas same onda počesto zažmirimo na jedno ili drugo oko, te na neki način to previdimo kao takovo, i pitanje kakvu to društvenu svijest dići na jednu, jedan viši nivo? Da li … [[Govornik se ne razumije.]] dignemo našim osjećajem znanja, ponosa i svega onoga što nas čini dakle ponosnim građanima naše države, ili jednim dobrim dijelom i nekim represivnim mjerama, jer izgleda da je situacija kada nekoga odereš po džepu za nešto što si … [[Govornik se ne razumije.]] napravio najbolji i najkvalitetniji lijek. Možda još jedna interesantna konstatacija kada govorimo, a i danas je ovdje bilo spomenuto kako zapravo nezaposlenost utječe i na sam segment sive ekonomije, i uz dakle dužno štovanje velikom broju nezaposlenih građana i građanka Republike Hrvatske, ja sam se osobno kao gradonačelnik našao u jednoj zaista interesantnoj situaciji, da sam u okviru jednog dakle posla i aktivnosti vezanih uz javne radove sa Zavoda za zapošljavanje grada Zaprešića tražili 30-ak ljudi po primjerenoj stručnoj spremi za određenu vrstu poslova, a ima puno veći broj ljudi koji su nezaposleni po evidenciji, i da taj broj ljudi nismo u tom datom momentu mogli za te javne poslove dobiti, a oni su upravo po svojoj kvalifikaciji za te poslove i kvalificirani. Dakle postavlja se pitanje zašto je to tako, da li njihova stalna dakle pomoć koju primaju preko Zavoda za zapošljavanje, te eventualni dakle rad na crno u konačnici je bolje i kvalitetnije nego ići u dakle u sustav dakle dobivanja plaćanja zajedno sa svim onim porezima i doprinosima koji iz toga proizlazi, a sa druge strane upravo tvrtkama, pravnim osobama, obrtnicima uzimamo kruh iz ruku, a kad je riječ o takvoj vrsti posla. Što želim reći. Da kada govorim o temi i sive ekonomije, da ona nije jednoznačna, da ona nije crno-bijela, nego da zaista, a što se iz dosadašnje rasprave moglo vidjeti, zavisi i ovisi i o puno segmenata, ali dobrim dijelom i o ponašanju nas samih kao bitnih sudionika tog procesa u poslovima, aktivnostima a koji su vezani uz naš ukupni društveni, politički, privredni život, i naš doprinos svakog od nas pojedinca koji u datom momentu se može staviti u situaciju a kako sam se ja to ponašao u datom momentu, da li sam za uslugu koju sam dobio račun primjeren po zakonu, da li sam ga tražio, i da li sam na taj način, makar sam ja čini mi se i imam osjećaj bolje prošao oštetio širu društvenu zajednicu, pa sam između ostaloga oštetio i samoga sebe, jer se u taj isti državni proračun slilo manje novaca, nego što bi bilo da je po tom računu ili po toj usluzi koju sam dobio bio ispostavljen račun u skladu sa zakonom. Dakle iz ovoga svega što sam … [[Govornik se ne razumije.]] još jedanput dakle konstatiram da pozdravljam prijedlog donošenja ovoga zakona, s posebnim naglaskom na odgovornost i onih koji daju i onih koji primaju uslugu ili rade određene poslove na koji su dobili određenu narudžbu od nekoga. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo uvaženi kolega, točno je da je teže onima koji plaćaju svoje poreze, a ovi koji ne plaćaju trebali bi biti jeftiniji što često nisu. To je definitivno. A vjerujem da je jako teško i onima koji rade, a ne dobijaju plaće i da pokušavaju i sami od nečeg živjeti, i to bi se moglo jako dobro provjeriti na recimo jednoj firmi, Coningu jel, gdje radnici 4, 5 mjeseci nisu dobili plaće, da vidimo od čeg žive zapravo ti ljudi, jer veliki mag budući jel kukuriku koalicije Radimir Čačić, koji će gospodarstvo Hrvatske konačno postaviti na prave noge ne plaća radnike. Zašto ne plaća? Zato jer nije ministar i potpredsjednik Vlade, ne dodjeljuje državne poslove svojim radnicima, i zapravo firma stoji. Evo počeli su nešto muljati, graditi po Samoboru stanove, i to je sve skupa stalo, pa da vidimo zapravo kako ljudi koji ne dobivaju plaće žive, i koja svijetla budućnost im se pokazuje pred njima, ukazuje, kad njihov gazda konačno postane potpredsjednik Vlade buduće kukuriku koalicije. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Pa uvaženi kolega, sve kaj ste rekli, nemam zapravo na to kaj odgovoriti, jer je samo po sebi to vidljivo. Ali i jasno je rečeno u mom nastupu, ja sam se jednim dijelom samo ukratko osvrnuo van onoga što je neregistrirana djelatnost, u ovome što smo rekli spada u jedan zaista rašireni dio sive ekonomije, a to je dakle gospodarstvo u okviru pravnih osoba, koji zaista u nekim datim momentima i široku lepezu načina i ponašanja da prije svega vi ste govorili o radnicima, obeštete radnike prije svega kroz neplaćanje, dakle nedobijanja plaće, kroz minimalne plaće pa ostatak na crno, ili kroz neke druge vrste, da li ugovora o radu ili o nekim drugim pravnim poslovima koji se unutar poduzeća, obrta mogu dešavati, a u okviru određenih pravnih osoba. Jasno, 100 ljudi, 100 ćudi, ima onih koji dobro rade, loše rade, a ima i onih koji se i puno hvale.
Zahvaljujem. I zadnji u pojedinačnoj raspravi, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, cijenjeni kolegice i kolege. Ne postoji bolji ekonomski model od tržišnog gospodarstva za razvoj nacionalnog i svjetskog gospodarstva, i on se mora temeljiti na ravnopravnosti svih sudionika i svih gospodarskih subjekata u tržišnoj utakmici. I to je čak regulirano i Ustavom Republike Hrvatske. Ali ta tržišna ravnopravnost, ta tržišna utakmica je ugrožena mnogim čimbenicima, sa svih strana, nekada čak i zakonski, ali najviše je ugrožena ili je zvali neregistriranom djelatnošću ili je zvali sivom ekonomijom, ili radom na crnom, tako svejedno, i te procjene koliko je toga prisutno u ukupnoj gospodarskoj aktivnosti, u ukupnom BDP-u, toliko su neozbiljne da variraju čak za Republiku Hrvatsku od 14 do 38%. Ne postoji znanstvena metoda koja može realno procijeniti prisutnost neregistrirane djelatnosti, prisutnost sive ekonomije, to je jednako sigurno kao kad stavite ruku na čelo pacijentu, i odredite mu dijagnozu od čega boluje. Ali zdravlje gospodarstva isključivo ovisi o razini sive ekonomije. Kad je kolega Šuker rekao ona postoji od kad je Boga i čovjeka, to je više da uputi na dugovječnost takve negativne pojave. Ali, tamo gdje je Boga nema toga. Tamo gdje je Boga nema ni nečovječnosti ni nepoštenja ni nezakonitosti, a u Hrvatskoj sve je manje Boga pa je sve više tako negativnih pojava i sve veća i ovakva prisutnost neregistrirane djelatnosti, odnosno sive ekonomije. A time se upravo ugrožava normalno funkcioniranje sustava, time dolazi do nelojalne konkurencije, do neravnopravnosti uvjeta. Ali, ne samo tako neregistriranom djelatnošću, nelojalna konkurencija i siva ekonomija je i tamo gdje je registrirana djelatnost. A što je neplaćeni prekovremeni rad nego siva ekonomija? A takvih ima napretek u Hrvatskoj. U velikim kompanijama ne pada na pamet nekom otići prije 8, 9 sati navečer doma i nema ni privatnog života,a nitko mu za to ne plaća. E, ali zato bi trebalo primiti druge radnike. Zato govorim često da su neopravdano otpuštani radnici, da trebaju, imaju potrebe za većim brojem, ali zlorabe one postojeće za istu plaću rade puno više. Što je s onima koji ne plate svojim dobavljačima? Zar i to nije nelojalna konkurencija? Što je sa onima koji rade neprijavljeni u tvrtkama koji imaju registriranu djelatnost? A ima i takvih. Sjetimo se samo kad je jedna velika građevinska tvrtka imala neregistriranih, neprijavljenih čini mi se 150 Rumunja ili Bugara prije par godina. Takvih ima na svakom koraku. TO moramo sprečavati. A gdje su se to, zar nije nelojalna konkurencija, kolega Šuker je isto to govorio fantomske intelektualne usluge o kojim sam ja prije 5 dana ovdje, 6, prošli tjedan govorio gdje prednjače velike kompanije. Što rade raznorazne kompanije za bezalkoholna pića, banke, institucije ili primjerice čije se to cigarete prodaju u Hrvatskoj nelegalno na cesti i na tržnicama? I oni iz te tvornice se javljaju i kaže raste siva ekonomija. Pa iz njihove tvornice se kradu te cigarete. Nisu to inozemne cigarete, iz njihove tvornice dopuste da se ukrade i da se prodaje ilegalno po Republici Hrvatskoj i još optužuju vlast zašto se to događa. Ovaj zakon bi morao konačno sprečavati takve negativne pojave. Što se događa na Jakuševcu? Ima, ljudi dođu godinama, 40 godina dođu, proda svoj automobil stari, gleda koji će kupiti, ali ima i onih koji tamo obavljaju neregistriranu djelatnost. Što je sa buvljacima? Što je sa onima po tržnici što drže robu široke potrošnje? Nitko ih ne kontrolira. I dosada institucije su mogle u nekim slučajevima djelovati i smanjiti prisutnost takve sive ekonomije. Što je sa kamenolomima? Što je sa vađenjem šljunka, što je sa kampiranjem? Što je sa ugostiteljskim objektima za vrijeme turističke sezone? Ovim zakonom kaže da će i onaj tko, fizička ili pravna osoba, omogući obavljanje neregistriranih djelatnosti biti odgovoran. Pa nije općina kriva što je netko na silu sada već 10, 15 godina drži kamp-kućicu, ne izdaje račune, ima 150 recimo jedan kamp ima 150 vozila uvijek u svakom momentu ukampiranih, ne plaća nikome, općina podnijela tužbu nitko ništa ne reagira. Što radi u takvim situacijama Državna inspekcija? Oklijeva. Nije dobro da oklijeva. Koliko je zaplijenila cigareta? Nikada. Što rade kreditne institucije, što rade financijske institucije? Evo, nije moj posao inspektorata državnog, nazovite, ja sam maloprije nazvao, piše javite se dobivate kredit. Na taj broj telefona Vlasta Ivana nepoznata. Znate kako reagiraju? Pitao sam dobar dan, ja sam taj i taj, molim vas kako se vaša kreditna institucija zove? Znate kako su bezobrazno odgovorili i spustili slušalicu. Ali, ovo preplavljuje Hrvatsku i tramvaje već 10 godina, a banke nikada nisu reagirale i ogradile se, a nude kredite svih banaka. Jesu li ti ljudi prijavljeni koji to rade? Jel' imaju uopće agenciju? Kaže javite se kreditnoj agenciji. Nema žiga, nema ničega. E sad, predviđa ovaj zakon da će se morati oglasiti onaj sa svim podacima tko oglašava ovako pa nećemo onda gledati ove jumbo plakate – Koze su za kompromis, a nemamo pojma tko to piše. Mislim da takvima treba stati konačno u kraj. Ali,imam nekoliko primjera koji funkcioniraju i gdje treba intervenirati. Po Zakonu o trgovačkim društvima, to pravnici najbolje znaju, ne postoji pojam grupe. A u Hrvatskoj preplavile nekakve grupe. Te grupa PBZ grupa, pa grupa ova, grupa ona. Samo da bi između sebe ravnale nekakve račune da bi što manje prikazale poreza. Ne postoji grupa po Zakonu o trgovačkim društvima niti može biti registrirana. Kako onda može se imati memorandum i kako može onda djelovati? Nikako. To se može spriječiti. O razini djelovanja svih nas pojedinaca ovisi koliko će biti sive ekonomije. Što je neizdavanje računa nego poticaj sive ekonomije? A zamislite u hramu hrvatskog zakonodavstva već 3,5 godine nikad nije nitko dobio račun u našem restoranu u Saboru. U hramu zakonodavstva. To je nedopustivo. Dođete na autopraonicu ne možete dobiti račun, morate na svakom koraku. Mislim da bi boljom i snažnijom aktivnošću svih institucija i svih pojedinaca i onih koji se tjeraju da rade prekovremeno, a nisu plaćeni, mogli suzbiti ovako visoku prisutnost sive ekonomije. A i zakon bi mogao biti malo jasniji, bolji i precizniji kad biste primjerice u članku 9. – nemojte pisati pa ima još vremena da date amandman Vlade, kaže: "U provedbi inspekcijskog nadzora iz članka 8. ovog zakona nadležni inspektor usmenim će rješenjem u zapisniku itd." Ne postoji usmeno rješenje. Kako će netko usmenim rješenjem u zapisnik? Može samo izdati usmeni nalog, a nikako usmeno rješenje. Rješenje može biti samo pisano. Pa molim vas i to pokušajte ispraviti. Što je sa kafićima? Toliko konobara radi neprijavljenih. Znači, nije samo problem neregistrirane djelatnosti nego i onih koji rade u subjektima registriranih djelatnosti. Što je sa intelektualnim uslugama? Što je sa izmišljenim putnim nalozima? Sve to pridonosi nelojalnoj konkurenciji. Što je sa onima koji ne plaćaju svoje obveze? Iznajmili su prostor i ne plaćaju 15 godina ni lokalnoj samoupravi ni državi ni privatnicima najam, a istodobno do njega je konkurencija koja mora i uredno plaća svoj najam. To je nelojalna konkurencija. I iz toga ne može proizaći zdravo gospodarstvo. Zato ovaj zakon vjerujem da će pridonijeti i da će malo više biti što kazaše ovdje Boga a malo manje sotone u gospodarstvu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Mariću ja se nadam da vi moju repliku nećete shvatiti kao gospodin, ma uvjeren sam da nećete shvatiti kao gospodin Kunst, jer on obično sve krivo shvati. Ja poštujem ovu vašu demonstraciju oglasa koje nalazimo po stupovima i po tramvajima. Naime, pred gotovo 4 godine jedno zastupničko pitanje na koje se tadašnji ministar, a ovdje sada naš kolega zastupnik gospodin Šuker jako dobro pripremio, postavio sam upravo zbog tih kredita i kažem vrlo se dobro pripremio i dobro odgovorio, ali nažalost realizacija je još uvijek vrlo upitna. Htio sam se osvrnuti na vaše dvije tvrdnje koje ste rekli. Prvo, ravnopravnost u tržišnoj utakmici, da ona je najbitnija, ali to predmnijeva izgradnju sustava. Dakle, to se ne može stvoriti samo tako i mislim da smo i mi u svom radu dakle Hrvatski sabor na neki način generator neravnopravnosti u tržišnoj utakmici. Mislim da se isto tako možemo složiti oko toga da je siva ekonomija posljedica a ne uzrok i ovim zakonom djelujemo samo na ograničeni broj uzroka ukupne sive ekonomije, dakle ovim zakonom o kojem danas raspravljamo. Dakle nismo rekli da ćemo biti protiv tog zakona i pravo je zakonodavca da to radi odnosno predlagača, samo izražavamo sumnju na učinke odnosno na nesrazmjer između očekivanja i eventualno mogućih učinaka. I zadnje što sam vam htio reći je da mi odgovorite na pitanje, da li je u uvjetima krize i depresije uopće moguće jako obračunati sa sivom ekonomijom? Da li je to ... Mislim svako vrijeme mora biti pogodno ali da li je to najpogodnije vrijeme? Vaše mišljenje me tu interesira.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Hrelja počet ću od kraja. Ne da li je moguće, ne jeli moguće smanjivati sivu ekonomiju u uvjetima recesije. Nikada nije potrebnije eliminirati sivu ekonomiju kao u uvjetima recesije, tada je to najnužnije i naravno da se to može. Što se tiče izgradnje sustava, pa naravno da je potrebna izgradnja sustava pa i ovo je jedan kotačić u izgradnji sustava. On ne može ako idemo u najgoroj varijanti, ne može ničim štetiti može samo koristiti, prema tome nema nikakvog razloga da ga ne podržite. Jer sve drugo ako ne podržavate onda je politikantstvo, a ne razumna odluka. Prema tome, ovaj zakon ničim ne šteti, dapače jedino će koristiti. Samo bih još nadostavio sa jednom tezom kada samo govorili o neprijavljenim radnicima u registriranim djelatnostima. Veliki problem sive ekonomije što je dopušteno, a tu sam rekao i zakonski da se djeluje na nelojalnu konkurenciju što je dopušteno da tvrtke ne imati nijednog zaposlenog. I mislim da je potrebno hitno reagirati i minimum svaka tvrtka mora imati jednog zaposlenog ili neka ne postoji. Jer što nam se inače događa? Da su nam najbogatiji ljudi u državi koji nemaju nijednog radnog staža, dana radnog staža, niti imaju plaće, niti plaćaju doprinos, ali od udjela u dividendi i dobiti oni su najbogatiji. A vas molim vas gospođo državna tajnice uzmite ove i hitno dajte nalog državnom inspektoratu da ide u akciju kada već čeka mjesecima i godinama da ništa ne poduzima. Ovo je sramota hrvatske ovakvog djelovanje nekih tajnovitih udruga, nekih neregistriranih udruga, nekih tajnih društava, nema ni osoba ni ničega i još prijete kada ih se nazove. Pokušajte ih nazvati pa ćete vidjeti kako će se ponijeti prema vama, samo pitajte s kim razgovaraju, dat ću ...
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti. Time ćemo završiti današnje zasjedanje SAbora, sutra ćemo nastaviti u 9,30 a 14. točkom dnevnog reda, a to je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 811. Hvala lijepa.
Konačni prijedlog Zakona o zabrani i sprečavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti, bilo je drugo čitanje. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te se o njima ne glasuje jer postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o zabrani i sprečavanju obavljanja neregistrirane djelatnosti. Molim uključimo se, molim glasovati. Rezultat? Sa 75 glasova za, 2 suzdržana, 27 protiv donijet je predloženi zakon.