Hvala lijepo gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vatrogastvu s konačnim prijedlogom zakona. Osnovni razlog i motiv zašto je Ministarstvo unutarnjih poslova predložilo Vladi a Vlada Saboru ove izmjene i dopune Zakona o vatrogastvu je reguliranje radnog vremena vatrogasaca. Naime, nakon stupanja na snagu novog Zakona o radu koji je usklađen sa Europskim direktivama i Europskom pravnom stečevinom došli smo u situaciju da je tijekom noći nije bio moguć rad u turnusima dužim od osam sati. Budući da je radno vrijeme profesionalnih vatrogasaca organizirano u turnusima, 12, 24, 12, 48 sati striktnom primjenom Zakona o radu, dosadašnji način obavljanja vatrogasne djelatnosti bi došao u pitanje i zbog toga prije svega profesionalni vatrogasci jesu predložili da se nađe način da im se omogući da svoje poslove obavljaju na dosadašnji način odnosno po dosadašnjem ritmu. I to je bio osnovni razlog zašto se išlo u prijedlog izmjena i dopuna ovoga Zakona. Bilo je još nekih prijedloga, bilo je još nekih ideja i inicijativa, međutim, budući da u sustavu vatrogastva djeluje više institucija poput Državne uprave za zaštitu i spašavanje Hrvatske vatrogasne zajednice, javne vatrogasne postrojbe, dobrovoljna vatrogasna društva, išlo se samo na ove minimalne promjene, a u jesen će se vjerojatno ići u izradu novog zakona. Inače, Republika Hrvatska, odnosno Vlada Republike Hrvatske je u ovoj godini kroz minimalne vatrogasne standarde osigurala 334 milijuna kuna za rad javnih vatrogasnih postrojbi, u Hrvatskoj djeluje 60 javnih vatrogasnih postrojbi koje zapošljavaju 223 profesionalna vatrogasca. Osim ovih sredstava za decentralizirana sredstva kroz minimalne vatrogasne standarde, Vlada Republike Hrvatske je za ljetnu požarnu sezonu osigurala i dodatnih 35 milijuna kuna iz kojih sredstava se planira financirati dodatnih 1000 sezonskih vatrogasaca na priobalju u slučaju potrebe. Ukratko ću samo reći u čemu se sastoje izmjene Zakona u predloženim izmjenama i dopunama Zakona uvodi se u članku 1. kojim se mijenja članak 21. dobna granica kod prvog zaposlenja u javnim profesionalnim vatrogasnim postrojbama, da nije osoba starija od 30 godina. Naime, operativni sastav u profesionalnim postrojbama je sve stariji i bila je inicijativa i udruge profesionalnih vatrogasaca i sindikata vatrogasaca da se odredi dobna granica kod prvog zaposlenja. Isto tako je propisano da prednost pri prijemu u radni odnos vatrogasaca pod istim uvjetima ima osoba koja je najmanje dvije godine obavljala poslove dobrovoljnog vatrogastva kao i osoba koja je odslužila vojni rok. Isto tako je u Zakonu prvi puta unešena definicija sezonskog vatrogastva i praktično ta definicija sezonskog vatrogastva daje zakonsku legalnu osnovu u slučaju potrebe da se angažiraju ti sezonski vatrogasci. Člankom 3. koji je propisan novi članak 25a. je praktično i regulirano ono što je bilo najbitnije ovim izmjenama i dopunama Zakona to je radno vrijeme i tim člankom 3. kojim se dodaje novi članak 25a. će se omogućiti da vatrogasci svoje poslove nastave obavljati na način, odnosno po ritmu, i dinamici kao i do sada u turnusima 12-24-12-48. Člankom 4. koji je promijenjen članak 45. je točnije preciznije definiran način financiranja vatrogasnih postrojbi odnosno način na koji se izračunava osnovica u proračunima jedinica lokalne samouprave za izdvajanje, za financiranje vatrogastva. Člankom 5. je brisan članak 48. koji regulira pitanje PDV-a i to je u skladu sa Europskom direktivom 2006/112.EZ i na kraju na člankom 6. je propisano da će sve one osobe koje su trenutačno u programu prekvalifikacije a starije su od 30 godina moći će se zaposliti i nakon stupanja na snagu ovoga zakona premda su starije od 30 godina. Evo to su praktično sve izmjene predložene ovim izmjenama i dopunama Zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Predloženim izmjenama i dopunama Zakona o vatrogastvu uređuje se nekoliko pitanja od značaja za vatrogastvo. Prije svega pitanje radnog vremena vatrogasca. Kako odredba članka 51. ovog Zakona o radu koji je stupio na snagu 1. siječnja 2010. godine, obvezuje poslodavca da noćnom radniku koji je na radu izložen osobitoj opasnosti ili teškom fizičkom ili mentalnom naporu utvrdi raspored radnog vremena na način da taj radnik ne radi duže od 8 sati u razdoblju od 24 sata u kojem radi noću. Sindikat državnih i lokalnih službenika i namještenika Republike Hrvatske odbor profesionalnih vatrogasaca ukazao je na probleme koje ta odredba stvara u organizaciji radnog vremena vatrogasaca, te je inicirao izmjenu Zakona o vatrogastvu kako bi se ovo pitanje uredilo na odgovarajući način za ovu djelatnost. Naime, do sada je rad vatrogasaca organiziran na način da rede u smjenama od 12 sati, zatim su 24 slobodni, ponovno 12 sati rade, pa 48 sati odmaraju. Prema regulaciji radnog vremena koji donosi novi Zakon o radu, bitno se smanjuje operativna spremnost vatrogasnih postrojbi za vatrogasnu intervenciju, te su one prisiljene smanjiti vrijeme za obuku i nastavu. Također pored smanjena operativne pripravnosti, povećavaju se materijalni troškovi s obzirom na regulaciju rada u smjenama od po 8 sati. Radi većeg broja smjena i većeg redovnih kontrola ispravnosti vatrogasne tehnike, dolazi do trošenja iste te skraćenja njenog vijeka korisnosti, pa se i u tom dijelu povećavaju materijalni troškovi. S obzirom na činjenicu da preustroj načina rada u vatrogastvu uzrokuje velike teškoće od strukovnih do materijalnih, nužno je ovim izmjenama Zakona o vatrogastvu kao posebnom propisu kojim se uređuje djelatnost vatrogasca, pitanje noćnog rada, odnosno rada u smjenama, turnusima odrediti drugačije nego je to normirao opći propis Zakona o radu. Još jedno pitanje koje se rješava ovim zakonom to su uvjeti za raspored na radna mjesta profesionalnog vatrogasca. Člankom 21. važećeg Zakona o vatrogastvu propisani su posebni uvjeti za obavljanje poslova profesionalnog vatrogasca. Izmjenama tog članka kao novina se propisuje da vatrogasac sa srednjom stručnom spremom ne može prilikom prvog zaposlenja biti stariji od 30 godina. Naime, kako to do sada nije bilo propisano, na radna mjesta profesionalnih vatrogasaca zapošljavale su se osobe starije životne dobi. Vatrogasne postrojbe su postojale sve starije, a to je imalo za posljedicu povećanje postotka profesionalnih vatrogasaca koji ne mogu zadovoljiti na liječničkom pregledu za obavljanje svojih poslova. Na ovaj način neke vatrogasne postrojbe imaju do 10% kadra koji nije sposoban za izlazak na vatrogasne intervencije, a tim ljudima se ne može naći odgovarajuće radno mjesto u vatrogasnoj postrojbi. Ovo stanje je posebno alarmantno u malim postrojbama. Isto tako predviđa se da osobe koje su do dana stupanja na snagu ovog zakona, stekle zanimanje vatrogasac ili vatrogasni tehničar ili trenutno polaze prekvalifikaciju za ta zanimanja, prilikom prvog zaposlenja ne moraju ispunjavati uvjet koji se odnosi na dob za prvo zaposlenje na poslovima profesionalnog vatrogasca. Naime, ukoliko se navedeno ne bi propisalo u nepovoljan položaj dovele bi se osobe koje su ranije stekle navedena zanimanja kada dob od 30 godina nije bila propisana, odnosno polaznici za prekvalifikacije za zanimanje vatrogasac i vatrogasni tehničar koji su na istoj primjeni bez posebnih starosnih uvjeta. Nadalje, proširuje se uvjet srednje stručne spreme na sve vrste srednjih škola. Prema važećem zakonu do sad je bio samo tehnički smjer. Novina je i to da prednost pri zapošljavanju imaju osobe koje su najmanje dvije godine obavljale poslove dobrovoljnog vatrogasca i one koje su odslužili vojni rok. Proširuje se krug osoba koje se smatraju vatrogascima s posebnim ovlastima i odgovornostima, te se preciznije propisuju uvjeti za njihovo imenovanje odnosno na raspored na ta radna mjesta u pogledu stručne spreme. Uvodi se i sezonski vatrogasac. U važećem zakonu do sada nije bio sadržan pojam sezonski vatrogasac. Pa se Zakon o vatrogastvu dopunjuje tako da se propisuje tko može obavljati poslove sezonskog vatrogasca. Pod pojmom sezonski vatrogasac misli se na osobu znači odgovarajuće osposobljenu i opremljenu, koja se privremeno angažira sklapanjem odgovarajućeg ugovora za obavljanje poslova gašenja požara, prvenstveno otvorenog prostora tijekom ljetne požarne sezone na priobalju. Pri tome je važno istaknuti da se za privremeno obavljanje tih poslova može angažirati samo osoba koja zadovoljava najmanje uvjete iz članka 22. Zakona o vatrogastvu. To znači da posjeduje propisanu tjelesnu i duševnu sposobnost i koja je osposobljena za obavljanje tih poslova. Još jedno pitanje koje se rješava izmjenom ovog zakona su odredbe o financiranju i PDV-u. na prijedlog Ministarstva financija, a u svrhu usklađivanja odredaba Zakona o vatrogastvu koji govori o financiranju vatrogastva sa ostalim propisima iz nadležnosti tog ministarstva mijenja se članak 45. važećeg zakona, koji propisuje kako se utvrđuju sredstva za financiranje redovne djelatnosti dobrovoljnih vatrogasnih društava i vatrogasnih zajednica, te se preciznije propisuje što čini proračunsku osnovicu grada, općine i županije iz koje se osiguravaju sredstva za financiranje funkcije vatrogastva. Isto tako prema prijedlogu Ministarstva financija a radi usklađivanja s Direktivom 2006/112 EZ briše se stavak 2. važećeg članka 48. kojim je propisano da su javne vatrogasne postrojbe dobrovoljna vatrogasna društva i vatrogasne zajednice u cijelosti oslobođenje plaćanja PDV-a, po računima plaćenim za nabavu opreme, materijala i usluga za obavljanje njihove djelatnosti. Kako navedena direktiva ne poznaje takvu mogućnost, bilo je potrebno izvršiti usklađivanje te odredbe. Jučer je na sjednici Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, održana prezentacija Državne uprave za zaštitu i spašavanje u kojoj je vatrogastvo. I mogu reći da su pripreme za ovu vatrogasnu sezonu uspješno odrađene. O tome govori i nekoliko pokazatelja. Znači, u prva 4 mjeseca ove godine smanjen je broj požara i opožarene površine tijekom prva 4 mjeseca 2010. godine u odnosu na prosječne vrijednosti prethodnog razdoblja su smanjene. Evo, klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ove izmjene i usvajanje ovog zakona.
Hvala. U ime kluba HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, zastupnice i zastupnici. Gospodine državni tajniče sa suradnikom. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o vatrogastvu koji se donosi po hitnom postupku. Razlog je naravno usklađivanje određenih članaka zbog potrebe pripreme za predstojeću protupožarnu sezonu. Najvažnije pitanje koje se rješava ovim zakonom je pitanje noćnog rada vatrogasaca tj. rada u smjenama što definira članak 3. Naime, člankom 3. se predlaže dodati novi članak 25.a kojim bi se propisao način rada vatrogasaca u smislu smjenskog rada odnosno rada u turnusima. Novim Zakonom o radu propisano je da profesionalni vatrogasci ne mogu raditi dulje od 8 sati u vremenskom razdoblju od 24 sata u kome rade noću pa ovom odredbom cjelokupno vatrogastvo mora preći sa smjenskog sustava 12-24, 12-48 na sustav dva puta po 8 u prvoj smjeni, dva puta po 8 u drugoj smjeni i dva puta po 8 u trećoj smjeni te dva puta 24 slobodna dana. Ovim novim radnim vremenom zbog čestih izmjena smjena smanjuje se operativna pripravnost vatrogasaca koja utječe na učinkovitost vatrogasne intervencije te se također povećavaju i materijalni troškovi uzrokovani povećanjem troškova prijevoza na posao i s posla te troškovi goriva, maziva i uništavanja opreme zbog većeg broja pregleda ispravnosti i pripravnosti za vatrogasnu intervenciju vatrogasnih vozila i opreme. Stoga naravno da se mi u klubu HSS-a slažemo da je ovaj članak bilo nužno promijeniti. No gospodine državni tajniče mi bi imali još jedan prijedlog. Obzirom da nekad intervencija može biti duža i od 12 sati, a mislim da na tom tragu ste vi razgovarali sa Hrvatskom vatrogasnom zajednicom, naš bi prijedlog bio da se u članku 3. naprave još dodatne izmjene pa ću ja pročitati kako bi taj članak 3. onda glasio. "Radi održavanja operativne pripravnosti vatrogasaca i vatrogasne tehnike na visokoj razini te gašenja požara, spašavanja ljudi i imovine dužina trajanja rada profesionalnih vatrogasaca može biti duža od 8 sati u razdoblju od 24 sata u kojem radi noću." Mi bi dakle brisali onaj dio rečenice koji kaže "ali nikako duže od 12 sati rada u tom razdoblju", jer kao što sam već rekla ponekad intervencije mogu biti duže i od 12 sati. Obzirom da evo i ovih dana se razgovara o Zakonu o radu možda se ova izmjena može riješiti i u članku 3. Zakona o radu kojim bi se utvrdilo izuzeće za vatrogasce, no svakako bih vas molila da se o tom vodi računa i da u svom završnom obraćanju nam prokomentirate taj dio. Dakle ponavljam, članak 3. svakako treba mijenjati. Ovaj prijedlog je dobar, ali u smislu poboljšanja i preciziranja smatramo da bi bilo važno uvažiti ovaj prijedlog kluba HSS-a i Hrvatske vatrogasne zajednice. Zatim članak 4. Mijenja se članak 45. zakona na način da se preciznije propisuje što čini proračunsku osnovicu općine, grada i županije iz koje se osiguravaju sredstva za financiranje funkcije vatrogastva. Budući je od primjene Zakona o vatrogastvu bilo dosta dvojbi oko pitanja koji prihodi ulaze, a koji ne ulaze u osnovicu za izračun izdvajanja za vatrogastvo smatramo da je vrlo dobro da se to točno propiše. No mislimo da bi bilo nužno to učiniti još preciznije i detaljnije zbog toga što su česti slučajevi da pojedine jedinice lokalne samouprave izračunavaju postotak izdvajanja za vatrogastvo na temelju ukupnog vlastitog proračuna pa veći iznos proračuna znači manji postotak izdavanja, a nakon toga izdvajaju sredstva na temelju umanjenog proračuna. Da se to ne bi događalo valjalo bi još ovaj članak 4. možda preciznije definirati na način da se kaže da općine, gradovi i županije izračunavaju postotak izdvajanja za vatrogasne zajednice i dobrovoljna vatrogasna društva nakon što umanje vlastiti proračun za iznos prihoda iz stavka 2. ovog članka. Potom članak 5. odnosi se naravno na PDV. U članku 48. briše se stavak 2. prema kojem su javne vatrogasne postrojbe, dobrovoljna vatrogasna društva, vatrogasne zajednice u cijelosti oslobođene od plaćanja poreza na dodanu vrijednost po računima plaćenim za nabavu opreme, materijala i usluga za obavljanje njihove djelatnosti. Moram reći da naravno da to brisanje povrata PDV-a za vatrogasne organizacije nije nešto što nas posebno veseli. Naime, prema važećem Zakonu o vatrogastvu javne vatrogasne postrojbe, dobrovoljna vatrogasna društva i vatrogasne zajednice bile su oslobođene plaćanja poreza na dodanu vrijednost za nabavu opreme, materijala i usluga za obavljanje vatrogasne djelatnosti što mislimo da je sasvim logično. Gore spomenutim nacrtom odredaba o povratu poreza na dodanu vrijednost briše se uz obrazloženje da nije u skladu sa Direktivom 2006/112/EZ. Vjerujemo da će to imati svoje financijske posljedice, posebno za siromašna dobrovoljna vatrogasna društva i vatrogasne zajednice što će dodatno utjecati na njihovu operativnu spremnost. Dakle, uskraćivanjem tih sredstava koja su se dosad ostvarivala oslobađanjem od plaćanja poreza na dodanu vrijednost moguće da će se ugroziti egzistencija nekih dobrovoljnih vatrogasnih društava. Ukoliko se doista ova izmjena Zakona o vatrogastvu mora provesti zbog usklađivanja sa direktivom Europske unije mislimo da bi možda trebalo razmisliti da se njen učinak odgodi do pristupanja Hrvatske u Europsku uniju ako je to ikako moguće. Naime, mi smo često razgovarali, evo i ovdje je potpredsjednik Hrvatskoga sabora gospodin Jarnjak koji je i osobno bio uključen u razgovore oko novog Zakona o vatrogastvu kao i ja. Bili smo zajedno na sastanku i u Vladi. Razgovaralo se o jednom drugačije sustavu financiranja vatrogastva. To govorim u kontekstu ovog PDV-a i tad smo govorili da bi dobrovoljna vatrogasna društva i kompletno vatrogastvo na terenu moglo funkcionirati, da je potrebno izdvojiti 153 milijuna kuna i razgovarali smo koji je model najbolji. Naravno uslijed ove financijske krize teško je očekivati da će se ovo pitanje staviti na stol i da će se ovog trenutka razriješiti. No možda u kontekstu ukidanja povrata PDV-a vatrogasnim društvima treba razmisliti da se upravo taj iznos preraspodijeli općinama i gradovima koja nemaju javne postrojbe, odnosno koji su siromašniji. Dakle, da se to što će biti vraćeno državi opet uloži u vatrogastvo. Jer, naime mi u klubu HSS-a smatramo da ove izmjene i dopune jesu dobro došle, da su one nužne da bi sustav funkcionirao. No, isto tako se zalažemo da se pitanje vatrogastva ne rješava vatrogasnim mjerama, nego da se riješi cjelovito. Što znači da doista smatramo da je krajnji trenutak da se krene u izradu cjelovitog i novog Zakona o vatrogastvu sa naglaskom na dvije stvari oko kojih već dugo razgovaramo. Dakle, to je ravnomjerno financiranje vatrogastva iz državnog proračuna za sve jedinice lokalne samouprave i to je ono pitanje oko kojeg se dugo razgovara, oko kojeg još uvijek ne postoji suglasnost a to je pitanje koje je prijedlog Hrvatske vatrogasne zajednice da ona bude nadležno tijelo za vatrogastvo na državnoj razini. Naime, sada država ulaže 340 milijuna kuna za vatrogastvo u većim općinama i gradovima. Mogli bi u zagradi staviti u onim bogatijim jedinicama lokalne samouprave i to ima za posljedicu neravnomjerni stupanj zaštite od požara i stalni pritisak općina i gradova da osnivaju javne vatrogasne postrojbe. I pitanje je koliko ovog trenutka već ima novih zahtjeva pojedinih općina i gradova da se osnuju javne vatrogasne postrojbe. Jer osnivanje javne vatrogasne postrojbe znači dobivanje novca od strane države. Naš je stav u klubu HSS-a da svim jedinicama lokalne samouprave treba osigurati minimalna sredstva kao i onim gradovima koje imaju javne vatrogasne postrojbe i da je to jedini način da sustav vatrogastva doista funkcionira na terenu. Naime, od 1990. godine funkcije odnosno odgovornost vatrogasne djelatnosti su spuštene sa državne razine na lokalnu razinu. Dakle, u stvari 2000. godine kad je donesen novi zakon o vatrogastvu i odgovornost i funkcija vatrogastva je u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Neke jedinice lokalne samouprave tu funkciju provode putem profesionalnih vatrogasnih postrojbi, neke putem dobrovoljnih. Ali je činjenica da sve jedinice lokalne samouprave od 2000. godine imaju odgovornost spram sprovedbe te funkcije, dok do 2000. godine tu odgovornost nisu imale jer je to bilo na MUP-u. Također je činjenica da nekim jedinicama lokalne samouprave država financira provedbu te funkcije, dok nekima ne financira što nije logično ni pravedno budući su u toj grupi većina općina i gradova s područja od posebne državne skrbi i otoka. Naime, u Republici Hrvatskoj djeluje 20 vatrogasnih zajednica županija i vatrogasna zajednica grada Zagreba u kojoj je izravno ili putem vatrogasnih zajednica općina, gradova i županija udruženo 1880 dobrovoljnih i 95 profesionalnih vatrogasnih postrojbi. Operativno vatrogasno članstvo broji ukupno 60563 vatrogasaca od kojih su 55517 dobrovoljni vatrogasci teritorijalnih dobrovoljnih vatrogasnih postrojbi. 2344 profesionalni vatrogasci javnih vatrogasnih postrojbi. 1694 dobrovoljni vatrogasci dobrovoljnih vatrogasnih postrojbi u gospodarstvu. 784 profesionalnih vatrogasaca profesionalnih vatrogasnih postrojbi u gospodarstvu, te 224 profesionalnih vatrogasaca koji djeluju kao profesionalna jezgra u sklopu 82 dobrovoljne vatrogasne postrojbe. To je drage kolegice i kolege jedna velika i respektabilna vojska ljudi koji doista zaslužuju našu bezrezervnu apsolutnu podršku u svakom trenutku. Osim toga, u dobrovoljnim vatrogasnim društvima djeluje 15200 pripadnika vatrogasne mladeži, te više od 135000 pričuvnih podupirajućih počasnih članova i članova veterana. Još 57 jedinica lokalne samouprave nema niti jednu vatrogasnu postrojbu od kojih od sedam priobalnih županija, 50 jedinica lokalne samouprave, dakle 87% nema osnovanu vlastitu vatrogasnu postrojbu što mislimo da nije dobro i da to treba riješiti. U 2009. godini u Republici Hrvatskoj zabilježeno je ukupno 41435 vatrogasnih intervencija od kojih na požarne intervencije otpada 15489 intervencija, a tehničkih intervencija je bilo 6391 te ostalih 16971 intervencija. U Republici Hrvatskoj se nastavlja trend kao i u ostalim europskim zemljama u kojima postotak tehničkih i ostalih intervencija bilježi znatan rast i rijetko iznosi manje od 80% od ukupnih intervencija. Velik broj požarnih intervencija ukazuje na požarne opasnosti uzrokovane globalnim zatopljenjem, napuštanjem stanovništva ruralnih sredina, ali i određenim organizacijskim i financijskim problemima u sustavu zaštite od požara. Posebno su priobalne županije Splitsko-dalmatinska, Dubrovačko-neretvanska, Primorsko-goranska zabilježile preko 22000 vatrogasnih intervencija što je više od 50% ukupnog broja vatrogasnih intervencija u Republici Hrvatskoj. Taj podatak jasno ukazuje na ekstremno velike požarne opasnosti u središnjoj Dalmaciji ali i ostale aktivnosti koje obavljaju vatrogasci. Analizirajući požarne intervencije u 10 županija je broj angažiranih dobrovoljnih vatrogasaca veći od angažiranog broja profesionalnih vatrogasaca što ukazuje na činjenicu da je dobrovoljno vatrogastvo snaga na koju se računa kod požara otvorenog prostora. Kod tehničkih intervencija tu naravno samo u 4 županije zabilježen je veći broj intervencija od strane dobrovoljnih vatrogasnih postrojbi što ukazuje da je njih potrebno jače osposobiti i tehnički opremiti i da ih je potrebno više uključivati u tehničke i ostale intervencije. Željela bih reći evo i spomenuti obzirom da govorim u ime kluba HSS-a, da su prva dobrovoljna vatrogasna društva upravo osnivali HSS-ovci braća Radić i drago mi je što evo i svi zastupnici u klubu HSS-a su članovi dobrovoljnih vatrogasnih društava u svojim mjestima. Želim sa ove govornice zahvaliti svim vatrogascima i profesionalcima i dobrovoljcima, a naravno uvijek posebno dobrovoljcima što svoje slobodno vrijeme ulažu kako bi spasili ljude i imovinu. Jer danas, u današnje vrijeme kad čovjek sve manje gleda na drugog čovjeka dobrovoljni rad je nešto što treba pohvaliti i cijeniti. Osim toga oni odgajaju mlade ljude u kojima razvijaju natjecateljski duh, ali ih i uče kako biti ljudi. Klub zastupnika HSS-a podržati će donošenje Zakona o vatrogastvu. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Dino Kozlevac. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo, dozvolite mi da u ime kluba SDP-a dam jedan osvrt i stav vezano za predložene izmjene i dopune Zakona o vatrogastvu i da odmah na samom početku kažem da će SDP podržati predložene izmjene i dopune Zakona o vatrogastvu. Predložene izmjene i dopune Zakona o vatrogastvu, evo 6. je mjesec, treći tjedan, došle su na dnevni red i mogu izraziti zadovoljstvo s obzirom da sam i sam vatrogasac da je to došlo sad, međutim kažu sve što je u roku nije nikad kasno, odnosno na vrijeme je. Do 30.06. javne vatrogasne postrojbe, odnosno svi koji rade profesionalno u dobrovoljnom vatrogastvu morali su se uskladiti sa Zakonom o radu. Predloženi zakon i rješenja koja su bila u tom zakonu na takav način mogla su izazvati velike probleme ne samo radi funkcioniranja vatrogasnih postrojbi nego sve one posljedice koje bi takvo funkcioniranje, odnosno takvo prilagođavanje Zakonu o radu moglo izazvati po materijalne štete, odnosno po sigurnost građana RH. No dobro, evo ga zakon je pred nama i upravo glavni razlog zbog kojega se ide i u ove predložene izmjene i dopune Zakona o vatrogastvu, a to je radno vrijeme, bit će donešene. Uvjeren sam da ćemo to donijeti zajedno tako da bi mogle vatrogasne postrojbe normalno nastaviti funkcionirati pogotovo u ovom trenutku kada smo praktički ušli u ljetnu požarnu sezonu. Predložene izmjene Zakona o vatrogastvu uz radno vrijeme koje mislim da više nema potrebe elaborirati što bi sve izazvalo podržao bi prijedlog zastupnice iz kluba HSS-a tako da ga ne bi ni elaborirao da se precizira upravo ovo što je rečeno, a to je da se vodi računa da i takav predloženi model, jer znate sutra kad se sretnete sa provedbom zakona, sa inspekcijama, sa službama, sa posljedicama, a obzirom da je vatrogastvo složit ćete se sa mnom zanimanje, opasno zanimanje, nažalost svjedoci smo i gubitaka vatrogasaca, povreda itd., sve što ono nosi, onda se u konačnici kada je takva situacija gleda i točka zarez. Ja molim državnog tajnika, odnosno Ministarstvo unutarnjih poslova kao resorni organi, resorno tijelo da taj prijedlog pokuša ugraditi, još uvijek smo na vrijeme do zadnjeg osvrta, da upravo se još olakša i omogući kvalitetnija provedba tog članka. No, uz Zakon o vatrogastvu u izmjenama i dopunama Zakona o vatrogastvu uz predloženi dio koji se odnosi na radno vrijeme idu još nekoliko odredbi za koje moram reći da ih vatrogasci pozdravljaju i da su dobre. Međutim, moram izraziti stav da se o tim izmjenama i dopunama govori već nekoliko godina, a nakon toga ću reći i zašto su one tek došle sada upravo povodom radnog vremena na dnevni red. Pitanje je kad bi ih stavili na dnevni red, a izazivale su velike probleme u djelovanju vatrogasnih postrojbi i u obavljanju svog posla vatrogasaca kako profesionalnih tako i dobrovoljnih. Uvjeti za vatrogasce koji su bili dosadašnjim Zakonom o vatrogastvu definirani izazivali su određene probleme, probleme u provedbi. Gotovo je bilo nemoguće ispuniti uvjete koji su se odnosili na školsku spremu, odnosno na uvjete postavljanja vatrogasaca i to je dovodilo, s obzirom da u Zakonu o vatrogastvu ja mislim da je to jedina služba u vatrogastvu koja je unutarnje stvari operativnog djelovanja, kada uspoređujete policiju, vojsku itd., je podložno prekršajnim sankcijama. Tako da su vatrogasni zapovjednici, organizacije itd., neki u nekoliko navrata posljednjih godina bili kod suca za prekršaje sa ostalim prijestupnicima jer su odgovarali radi određenih stvari koje su operativnog značaja i koje se u svim službama rješavaju podzakonskim propisima, odnosno aktima koji reguliraju rad te službe. Prema tome vatrogasci su nažalost bili u toj situaciji. Ovim prijedlogom će se to u dobrom dijelu otkloniti tako da je to jedan pomak. Ali kažem, godinama već vatrogasci opetovano su tražili da se to napravi. Treća stvar, isto tako se odnosi na financiranje. Kolegica Petir je to rekla, ja se moram referirati na to obzirom da smo uključeni u vatrogasne organizacije. Vatrogasci su pravo povrata PDV-a koristili isključivo za tehničko opremanje, nabavku opreme. Prema tome to je bio jedan značajan iznos koji se planirao, ostvarivali smo pravo povrata PDV-a i taj se novac opet trošio za tehničko opremanje. Tako da treba znati da ovim izmjenama i dopunama vatrogasci ostaju, ja ću reći brojku od 22%, u tom kvantumu novca manje. Izazvat će probleme, velike probleme u ovoj situaciji koja je financijski kakva je, u funkcioniranju javnih postrojbi, odnosno dobrovoljnih vatrogasnih društava. Pogotovo u onim sredinama koje su financijski siromašnije. Prema tome ta odredba nije sretna. Prihvaćamo da ako ona mora biti u skladu sa europskom direktivom da treba ju uskladiti, međutim trebat će vidjeti kod sljedećih izmjena i dopuna Zakona o vatrogastvu vidjeti koji su bili efekti te odredbe i kako na koji način u datim uvjetima, da tako kažem, nadoknaditi taj manjak sredstava koji će se vratiti. Zakon o vatrogastvu koji je danas na snazi treba vrlo jasno reći proizveo je, a koji je 10 godina, evo ga sada je 10 godina u provedbi, proizveo je veliki iskorak u organizaciji vatrogastva. Kako organizacijski tako i u tehničkom dijelu. Prema tome moramo reći da u posljednjih 10 godina vatrogastvo je i organizacijski ojačalo, opremilo se i tehnički isto tako. I uz prvenstvenu podršku općina, gradova, županija i države tehnički se opremilo tako da je vatrogastvo danas u dobro dijelu, neću reći da je u razini europskih zemalja, ali u nekim segmentima i dijelovima je čak i kvalitetnije. Međutim, normalno u 10 godina provedbe Zakona o vatrogastvu pokazalo se dosta problema u funkcioniranju vatrogastva i ovdje moram jasno reći da je osnovni i glavni problem što vatrogasna organizacija nije cjelovita organizacija kako u organizacijskom tako i u operativnom smislu. Danas je vatrogastvo organizirano na razini općina, gradova, županija u okvirima vatrogasnih zajednica kao krovnih institucija na temelju postojećeg Zakona o vatrogastvu, međutim na razini države glavni vatrogasni zapovjednik kao institucija zapovjednika je u Državnoj upravi za zaštitu i spašavanje. Državna uprava za zaštitu i spašavanje kao državno tijelo ima svoje regule djelovanja, svoj način funkcioniranja. Vatrogastvo van toga je organizirano rekao sam po liniji subordinacije u operativnom dijelu kako je organizirano i tu se pojavljuju glavni i osnovni problemi u organiziranju vatrogastva. Što su vatrogasci tražili i u ovom dijelu izmjena i dopuna vatrogastva i tu je postignut konsenzus u vatrogastvu, da vatrogasci traže jedinstvenu vatrogasnu organizaciju, ponavljam vatrogasnu organizaciju. Ništa drugačije nego što je to uređeno u zemljama u našem okruženju. Prema tome, vatrogastvo je u Republici Hrvatskoj i da ne ponavljam brojke kolegica je prije rekla organizirano kroz profesionalno i dobrovoljno vatrogastvo ili dobrovoljno i profesionalno vatrogastvo. Na razini države, u skladu sa postojećem zakonom o vatrogastvu Hrvatska vatrogasna zajednica kroz županijske, gradske, općinske odnosno područne zajednice je krovna organizacija profesionalnog i dobrovoljnog vatrogastva, to je tako uređeno Zakonom. Vatrogasna zajednica ima preko 140 godina postojanja. Ona je u tom periodu na ovim prostorima Hrvatske države u većem dijelu bila odgovorna za stanje i organiziranost vatrogastva, provodila je vatrogasnu djelatnost kao organizacija stručna za vatrogastvo. Nije sporno resorno nadležno tijelo i uloga države u onom dijelu kojeg država mora imati. Vatrogasci su predlagali da u ovom obliku s obzirom da je bilo prijedloga da se formira nadležno tijelo za vatrogastvo da to bude Hrvatska vatrogasna zajednica, da se uredi pozicioniranje glavnog zapovjednika kao institucije jer to nije osoba samo nego je to znači institucija, služba za vatrogastvo, da bude unutar vatrogasne strukture sa točno definiranim pravima i ovlastima i odgovornosti prema Vladi Republike hrvatske jer je to osoba imenovana od Vlade Republike Hrvatske, jer to je jedino moguće ispravno i sretno rješenje koje će trebati u sljedećim izmjenama i dopunama Zakona o vatrogastvu ili će biti izrada cjelovitog zakona, definirati na takav način postaviti stvari da mogu funkcionirati. Otuda se javljaju svi oni problemi koji se javljaju, a to je da nisu podzakonski propisi doneseni na vrijeme, sve ono što se odnosi na redovan rad ili djelovanje vatrogastva nisu doneseni upravo, neću reći rascjepkanosti ali podvojenosti sustava vatrogastva. Na takav način bi se to riješilo, bila bi jedna institucija, koja je sine qua non vatrogastva i koja se bavi vatrogastvom i koja bi to predlagala, a postoji resorno državno tijelo, vatrogasci to predlažu da bude ministar unutarnjih poslova i Ministarstvo unutarnjih poslova koje je resorno tijelo koje propisuje nadležnost vatrogastva, odnosno predlaže državi i odgovara državi za funkcioniranje vatrogastva. To bi omogućilo da vatrogastvo može normalno i kvalitetno djelovati. Ali u ovim uvjetima trebam reći da vatrogastvo ispunjava svoju obavezu evo ulazi se u ljetnu požarnu sezonu. U ovim uvjetima koji su bremeniti financijama i bolje organizirani u tehničkom i organizacijskom smislu, a kada bi i to riješili, ja se nadam da ćemo u jesen pristupiti tom poslu, na pravi način, kao što je to uređeno u državama u okruženju to znači da postojeći sustav je dobro postavljen. Gradonačelnik, načelnik i župan i predsjednik Vlade svaki u svom dijelu odgovornosti moraju biti odgovorni za vatrogastvo ali vatrogastvo mora biti uspostavljeno od općine do grada kao što je to sada. Zašto? Zato što je na isti način nastaje i događaj koji je od razine pojedinca, objekta, porodice, mjesnog odbora, općine i grada itd. I u skladu sa tim svaki problem koji nastaje narasta i onda ga svaka razina zadužena organizirati i rješavati. Evo što se tiče organizacije vatrogastva prema tome očekujem da će se to desiti. Ovo rješenje koje je danas da je pozicionirano u državnoj upravi za zaštitu i spašavanje nije sretno rješenje i nije dobro rješenje, to se pokazalo u ovom periodu, prema tome, na to ću se referirati malo i u pojedinačnoj raspravi. Oko financiranja javnih vatrogasnih postrojbi, ravnomjernog financiranja. DA. Danas to nakon 10 godina provedbe zakona proizvodi na neki način i frustracije općina, gradova, onih sredina koje iz decentraliziranih sredstava ne ostvaruju financijska sredstva, to je točno, međutim, moramo se podsjetiti da 2000. godine kada je zakon stupio na snagu kada je država spustila ovlast, odgovornost, da tako kažem spustila na razinu lokalne samouprave javne vatrogasne postrojbe, koje su 94. preuzete onda su spuštena i financijska sredstva. Što je normalno, što je logički i jedino ispravno. Međutim, u Zakonu o vatrogastvu je bio jedan prijelazni period kada će se smanjivati polako udio države, povećavati udio jedinica lokalne samouprave. To je razumijevalo drugačiju fiskalnu organizaciju države itd., taj je period prošao, kao privremeno rješenje na svu sreću je nastavljeno u biti kao trajno rješenje, međutim, ono je danas 2010. godina i treba razmisliti na način na koji će se dalje financirati, a se jedinice lokalne samouprave, a to su većinom gradovi ne oštete za ovlasti koje su dobili a da ostale jedinice lokalne samouprave, odnosno da udio države bude ravnomjeran u tom cijelom financiranju. Još jedanput ponavljam i tu ću završiti. Molim sve kada predlažu, predlagače itd., tu je glavni nesporazum nekoliko godina, mi smo ipak skloni reći Europska direktiva i tako to, Europa je rekla to itd. Iz Europske direktive ima dva tipa direktiva, ima direktiva explicite koja uvjetuje, kao što prihvaćam da je to oko PDV-a ali ima direktiva koja kaže da morate uspostaviti funkciju, ali ne kaže kako će nacionalna država i nacionalni sustav izgledati, i zato vatrogastvo i zaštita i spašavanje odnosno ima dosta tolerancije drugačije organiziranosti na području Europe i to će tako uvijek biti, jer se vuku i tradicijskih i reljefni razlozi i ne znam koji drugi povijesni razlozi. Prema tome, svaka nacionalna država uređuje svoj sustav na temelju tih vrijednosti. Tako ja vas molim da i Zakon o vatrogastvu, kada će se razgovarati o tome da se uređuje na tim vrijednostima koje Hrvatska ima, a vrijednosti su itekako dobre. Upravo to bogatstvo koje imamo i kroz dobrovoljno i profesionalno vatrogastvo, o svim ovim 1000 ljudi o kojima smo govorili je ono bogatstvo koje omogućava Hrvatskoj da je u ovoj situaciji u ovim uvjetima, narastalih problema ugroženosti svih vrsta a već najmanje požara može kvalitetno i efikasno djelovati na zadovoljstvo građana Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. U ime Kluba HNS-a HSU gospodin zastupnik Goran BEus Richembergh.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade. Odmah ću reći na početku da će Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržati ovaj Prijedlog zakona. Međutim, želimo ukazati na neke dvojbe odnosno na neka pitanja iz sektora vatrogastva za koja držimo da nisu dobro riješeni i da bi svakako valjalo uložiti napor da se to napravi. Ono što ovaj Zakon svakako popravlja je postojeći okvir uvjeta za angažiranje profesionalnih vatrogasaca, i doista postojeće uvjete nismo mogli iskoristiti baš na način koji bi omogućio kadrovsku obnovu profesionalne vatrogasne strukture. I dobro je da Vlada reagira definiranjem nekih novih uvjeta i jednako tako dobnom granicom koja bi omogućila pomlađivanje profesionalnog vatrogasnog sastava u Republici Hrvatskoj kojega kao što smo čuli čini više od 2 tisuće 600 profesionalnih vatrogasaca. Ono što nas brine je način na koji će se samom izmjenom stavka 2. članaka 48. sukladno europskoj direktivi praktički onemogućiti jedan povoljni položaj vatrogasnog sustava u nabavi opreme. Naime, nije to do kraja riješeno samim modelom povrata poreza, jer za povrat poreza podrazumijeva se i dobru administraciju imati i na vrijeme podnositi prijave odnosno zahtjeve za povrat, što u dijelu dobrovoljnih vatrogasnih društava nažalost nije slučaj. U tome smislu mi prihvaćamo naravno da se i izmjenama koje sada definiraju čvršće obveze jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave u financiranju vatrogasnog sustava, prebaci veću odgovornost upravo na lokalnu i regionalnu razinu, ali jednako tako upozoravamo da to ne možemo raditi, a da nismo u međuvremenu osigurali uvjete za decentralizaciju. Nemojmo zaboraviti da je jučer raspravljen zakon prema kojemu kako ministar financija veli će jedince lokalne i područne (regionalne) samouprave ostati bez više od milijardu kuna izvornih prihoda. Sada pooštravati ove uvjete za financiranje vatrogasnog sustava naravno možemo naći tisuću razloga i svaki je opravdan, ali ne možemo naći dodatna sredstva. Jer je država promjenom Zakona o porezu na dohodak, stala na stanovište da ovog časa da jedinice lokalne i područne samouprave imaju manje sredstava nego što su to imale do sada. Ako nismo svjesni da se fiskalni kapacitet lokalne samouprave i regionalne samouprave stalno smanjuje, jer ne zaboravite čitav je niz propisa trenutno u postupku izmjena u Hrvatskom saboru kojim će se smanjiti prihodi lokalne samouprave, od recimo tzv. spomeničke rente, pa do poreza na dohodak, a s druge strane definiramo višu razinu njihovih financijskih obveza prema određenim servisima kao što je to vatrogastvo. Mi jesmo za decentralizaciju, ali ona mora biti kompleksna. Ona mora podrazumijevati i ovlasti ali isto tako i fiskalnu decentralizaciju. U protivnome cijedimo suhu drenovinu, a to nije dobro. Ono što želimo upozoriti što predlagatelj ignorira je činjenica, kao što reče kolega Kozlevac, da više od 80% javnih vatrogasnih postrojbi, eksplicite traži promjenu sadašnjeg sustava po kojemu je glavni vatrogasni zapovjednik, odnosno profesionalni sustav vatrogastva zapravo podčinjen Državnoj upravi za zaštitu i spašavanje. Osobito nakon Kornatske tragedije uslijedio je vrlo, vrlo poman pristup analizi postojećeg sustava i ustanovljeno je da takav sustav ne odgovara našim potrebama. Više od 80% javnih vatrogasnih postrojbi, ali jednako tako i županijskih vatrogasnih zajednica, zahtjeva da se kompletan sustav ujednači i da se vrati u sustav Hrvatske vatrogasne zajednice. Kako će ona korenspodirati Državnom upravo za zaštitu i spašavanje to je drugi par rukava i izvolite to riješiti. Ali nemojmo ignorirati činjenicu da imamo dvostruki i neujednačen sustav. Ne znam što se treba dogoditi da se još jednom pokaže kako koordinacija u tom smislu ne funkcionira. Vlada ima izravnu odgovornost jer ona imenuje, postavlja glavnog vatrogasnog zapovjednika. Prema tome, nema nikakvih problema, može se naći itekakvih veza međusobne odgovornosti i suradnje, ali ne može se dogoditi da sustav nije integriran i da Hrvatska vatrogasna zajednica je jedno, a profesionalni sustav je pak nešto drugo, upravo zbog toga što integrirana u Državnu upravu za zaštitu i spašavanje. U neformalnim razgovorima mnogi visokopozicionirani ljudi sustava javnog vatrogastva u Hrvatskoj će reći da su iznimno nezadovoljni tim rješenjem. Nemojmo to ignorirati. Mi također molimo da se ne ignorira upozorenje stručnjaka koji kažu, da je Zagrebačka zračna luka već više od dvije godine u grupi zračnih luka u kojima se statistički gledano nažalost svakoga časa može dogoditi zrakoplovna nesreća. Ja sam upozoravao i ministra prometa, koji mi reče prije godinu da na da o tome nije ništa znao, a to su analize utvrđene u njegovom ministarstvu. Zašto to kažem ovdje? Zbog toga što se 80% svih zrakoplovnih nesreća događa u poletno-sletnome koridoru u kojemu mora biti uspostavljen vrhunski sustav vatrogasne zaštite. Tu prevencija ne pomaže, ali zaštita svakako da. jer stručnjaci kažu da od trenutka dodira zrakoplova sa tlom u slučaju nesreće ako se trup aviona ne počne hladiti u roku od tri minute, šanse za preživljavanje onih koji su u avionu su jednake nuli. Mi imamo situaciju da imamo gusto naseljeno područje u poletno-sletnom koridoru u kojemu su naselja Lukavec, Donja Lomnica, gdje postojeća dobrovoljna vatrogasna društva nisu adekvatno opremljena za zadaću koja ih može čekati. Javna vatrogasna postrojba koja funkcionira u Velikoj Gorici, javna vatrogasna postrojba odnosno profesionalni vatrogasci na zračnoj luci, njima treba daleko više od tri minute da bi dospjeli u zonu sletnog koridora u kojemu se već zadnje 3, 4 godine bilježi više od stotinu incidenata, da ne spominjem ruske avione koji zimi ili u rano proljeće izbacuju stotine i stotine kila leda otvarajući stajni trap iznad Lukaca i Lomnice, umjesto iznad Lukavečkog Čreta, da ne spominjem avione koji prenisko silaze. Sve su to opasnosti koje mogu bitno dovesti do točke u kojoj ćemo morati procjenjivati efikasnost vatrogasnog sustava. Ako nismo sada u stanju preventivno djelovati na način da opremimo sva dobrovoljna vatrogasna društva u poletno-sletnom koridoru, a to je i s druge strane Ščitarjevo, onda ne znam koja je uloga vatrogastva u ovome slučaju. Ne smijemo zatvarati oči pred tim problemom. Mi ćemo dakle podržati vaš prijedlog izmjena, ali molimo da se vodi računa o tome da postoje ozbiljne primjedbe na funkcionalnost sustava i postoje snažne inicijative da se pristupni pomnom iščitavanju Zakona o vatrogastvu i još jednom kako bi se uvela bolja rješenja nego što su sada u tome zakonu iz kojega naš vatrogasni sustav, profesionalni i dobrovoljni, izvlači ali doista maksimalno koliko god može kako bi normalno funkcionirao. Mi smo zemlja sa visokim rizikom upravo zbog toga jer duž naše obale je područje koje je lako zapaljivo punih 5 mjeseci u godini zbog vrste biljnog pokrova, zbog visokih temperatura, zbog visokog intenziteta prometa i stotinu drugih razloga. Više od 50% svih intervencija praktički se obavi u te četiri županije. Prema tome, ako smo već izloženiji riziku nego neke zemlje u našem okruženju onda definitivno moramo ovome problemu pristupati i ozbiljnije nego što to sebi luksuz može priuštiti neka druga zemlja u kontinentalnom zaleđu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo nakon ovako jedne detaljne rasprave po klubovima u kojima su izneseni brojni dobri prijedlozi, dobronamjerni prijedlozi i ja u dobroj vjeri da mogu doprinijeti ovoj raspravi i poboljšanju dakle i kvalitete vatrogastva i organizacije reći ću nekoliko riječi. Naime, namjera predlagatelja ovoga zakona je prije svega bila da uredi noćni odnosno smjenski rad vatrogastva koji novi Zakon o radu, koji hvala Bogu još uvijek nije na redu, uređuje na način koji nije primjeren za vatrogasnu djelatnost. U toj, da ne ponavljam prethodnike, pogotovo gospođu Petir koja je o tome govorila, kako netko reče u toj žarkoj želji da što prije uredi radno vrijeme profesionalnih vatrogasaca izgleda da će netko izgorjeti, a to će biti vatrogasci. Razgovarao sam i konzultirao se sa profesionalnom vatrogasnom postrojbom u Slavonskom brodu, sa ljudima koji ih vode i dobio sam nekoliko zanimljivih i podataka, ali i zanimljivih prijedloga koje ću pretočiti u amandmane koji će uslijediti na ovaj zakon koji nosi oznaku P.Z.E., dakle europski, ali Europa nije Hrvatska ili Hrvatska još uvijek nije u Europi. Pa da se ne bi držali kao pijan plota i zaboravili naše specifičnosti o kojima je također ovdje bilo govora, mislim da ovi prijedlozi pretočeni u amandmane bi se trebali ozbiljno i razmotriti, a to je ili to su. Naime, u članku 1. stavak 2. podstavak 1. piše da osoba koja se prima na radno mjesto profesionalnog vatrogasca mora pored općih uvjeta za zasnivanje radnog odnosa ispunjavati i sljedeće uvjete, da nije starija od 30 godina kod prvog zaposlenja. Zanimljivo da se, koliko znam gospodine državni tajniče, u MUP dakle ova brojka 30 kod prijama na radni odnos u Ministarstvo unutarnjih poslova dakle u policiju ta brojka iznosi 25. Zašto u vatrogastvu 30? Je li posao vatrogasaca nekakav da ne kažem umirovljenički ili tu trebaju mladi ljudi, u kondiciji. Ja ne negiram da su i 30-godišnjaci u kondiciji, ali u čemu ova razlika. Amandman koji ćemo uložiti se upravo odnosi na ovaj članka i ovaj podstavak gdje ova brojka treba biti 25 kao i kod prijama u policiju, tako i kod prijama u vatrogastvo. Nema razloga za različitost u ovome. Nadalje, u stavku 7. članka 1. piše da zapovjednik javne vatrogasne postrojbe i njegov zamjenik, dakle oni su u rangu zapravo ravnatelja ustanove, moraju imati najmanje višu stručnu spremu. Pa sad vi meni recite i koji to ravnatelj ustanove i u kojem zakonu je propisano za druge ravnatelje ustanova, da tako kažem po nekakvom rangu, viša stručna sprema za rukovodeće mjesto, a u vatrogastvu može biti sa višom iako znamo da postoji diplomski studij kojega neki iz raznoraznih razloga nisu htjeli pohađati, nisu htjeli završiti. I zbog toga mislim da je ovdje potrebno promijeniti ove dvije riječi najmanje više za visoku stručnu spremu. To garantira, jamči i kvalitetu u javnoj vatrogasnoj postrojbi, a mi znamo da zbog određenih problema ili manjkavosti u stručnoj spremi do čega je sve dolazilo ovih godina, o tragedijama neću govoriti iz pijeteta prema mrtvima i onima koji su nastradali u tim požarima. Zbog toga mi kvalitetu možemo osigurati i time da propišemo za zapovjednika i zamjenika zapovjednika visoku stručnu spremu. I ono što posebno, rekao bih, nije jasno ili nije ni primjereno uvjetima u kojima je ova vatrogasna djelatnost spuštena, decentralizirana sa svojim obvezama jedinicama lokalne samouprave, regionalne samouprave, dakle obveza funkcioniranje vatrogasnih postrojbi su spuštene na jedinice lokalne, općine, gradove, županiju. A onda ukidanjem ili brisanjem stavka 2. u članku 48. se onemogućuje povrat PDV-a, poreza, što bi rekli Švabe merverštojera, vatrogasnim postrojbama koje su oni, ta sredstva, koristili za nabavku osuvremenjivanje dakle opreme i za poboljšanje kvalitete vatrogastva. Ako je to već direktiva Europske unije, gospodo pa mi nismo još u Europskoj uniji. Zato ćemo predložiti da se ovaj stavak 2. u članku 48. ne briše, nego da se samo doda u tekstu koji i inače glasi kako glasi, u dosadašnjem zakonu, a ja ću ga pročitati. Dakle, pravne osobe iz stavka 1. ovog članka u cijelosti su oslobođene plaćanja poreza na dodanu vrijednost po računima plaćenim za nabavku opreme, materijala i usluga za obavljanje njihove djelatnosti do dana ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Dakle, barem nekakvu odgodu da damo, a damo time i predah vama u ministarstvu da se dogovorimo i da usuglasimo kako na kraju ulaskom Hrvatske u Europsku uniju urediti ukupno vatrogastvo, financiranje vatrogastva kako bi ono bilo kvalitetno i kvalitetnije. A kvalitetnije je već danas ja tvrdim od mnogih zemalja koje su već u Europskoj uniji. Dakle, to su oni problemi uz ono što su već i kolege govorile ovdje ja ih ne bih se ponavljao za njima i na njihovim komentarima i raspravama. Također su dobre i dobronamjerne. Ali evo u ova tri elementa, u ova tri stavka HDSSB će uložiti amandmane od prihvaćanja, od razmišljanja o amandmanima, o vašim rješenjima će ovisiti i glas HDSSB-a. Hvala vam lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i gospodin Dino Kozlevac. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče, gospodine državni tajniče. Evo dozvolite mi da se i u pojedinačnoj raspravi referiram na prijedlog koji je danas dat zato što prijedlog izmjena i dopuna Zakona o vatrogastvu predstavlja intervenciju u jedan Zakon o vatrogastvu i jedan rekao bih cjeloviti sustav vatrogastva, organizacije vatrogastva, a generalno i u sustav zaštite i spašavanje. Upravo i ponavljam kao što sam prije rekao i u ime kluba podržavamo navedene izmjene i dopune vezano za radno vrijeme vatrogasaca koja je bila i povod da danas dođe. Ali one ostale izmjene i dopune koje se odnose na određenu, probleme u funkcioniranju vatrogastva koji su bili izraženi, a koji se sada rješavaju, mada moram opet ponoviti da smo opetovano su vatrogasci nekoliko godina tražili da upravo ti problemi koji bi onemogućili stvaranje i neugodnih situacija za vatrogasne zapovjednike, vatrogasne organizacije itd. da bi se mogle otkloniti. No dobro, nikad kasno. Tu je i ja sam uvjeren da će ove odredbe proizvesti efekt. Što se tiče PDV-a, normalno da je nemoguće prihvatiti smanjivanje financijskih sredstava sa dužnim poštovanjem provedbe europske direktive. Međutim, provedba te obveze će proizvesti manjak financijskih sredstava i proizvest će određene probleme u funkcioniranju svih vatrogasnih organizacija, a pogotovo u onim područjima koja imaju problema sa financijskim sredstvima. Što se tiče sustava vatrogastva ponavljam još jedanputa. Van policijskih vojnih poslova, poslova zdravstva i svega što je vezano s tim vatrogastvo je organizirana snaga koja građanima Republike Hrvatske, gostima Republike Hrvatske garantira mogućnost saniranja, odnosno suprotstavljanja svim mogućim opasnostima kojima smo danas izloženi. Prema tome, kad razgovaramo o vatrogastvu moramo uzeti u obzir da vatrogastvo u svijetu i u Europi počev od twin towersa u Americi gdje smo imali priliku vidjeti i svih ovih događaja koji se događaju vjerojatno vezano i za promjenu klime na području Europe, a tako i Hrvatske vatrogasci su ta organizirana snaga koja u tim opasnostima je organizirana da se može njima i suprotstaviti. Čak požari su ispod 50% ukupnih intervencija. Danas se vatrogasci kao i oduvijek zovu na sve moguće opasnosti, da li su ljude po imovinu, da li su izazvane tehničkim problemima od puštanja vode, plina, urušavanja zida, zgrade iskrenje itd. Prema tome, vatrogastvo je multidisciplinarna djelatnost do intervencija koje su proizvele nevremena, znači od prirodnih pojava koje vidimo dnevno da li su to urušavanja, rušenja stabla, poplave. Znači, gdje su ljudi ugroženi od poplava do raznih tehničkih intervencija, opasnosti da li malih ili velikih o kojim velikima može sve biti nemojmo niti zamišljati. Međutim, vatrogastvo se mora pripremati kao organizirana snaga društva i ono to radi za provedbu toga. Da bi moglo funkcionirati, da bi moglo kvalitetno i još efikasnije djelovati onda mora biti organizirano kroz jedan jedinstveni cjeloviti sustav ili kako vatrogasci kažu jedinstvenu vatrogasnu organizaciju. Prema tome, nedopustivo je da više razina države, glavni vatrogasni zapovjednik kao institut, kao institucija i sve ono što mora proizvoditi država, a to je da određuje sustav, da predlaže određene mjere itd., da bude van sustava vatrogastva. Prema tome, prijedlog je da se u jednu cjelovitu vatrogasnu organizaciju i glavni vatrogasni zapovjednik smjesti i da vatrogastvo može još kvalitetnije i efikasnije funkcionirati. U ukupnom sustavu zaštite i spašavanje vatrogastvo je nosioc i tu su se svi složili, svi se slažu. Međutim, tako kako je danas pozicionirano ima zadane ograničenja, ne može funkcionirati još kvalitetnije. Moram reći da Hrvatska razvija sustav zaštite i spašavanja. Jest da smo i termin malo promijenili. Mi ga u stvari jedini u Europi, ne znam da li u svijetu neću tvrditi imamo termin sustav zaštite i spašavanje. Europa i svijet još uvijek rabi termin civilna zaštita. Kad oni govore o civilnoj zaštiti onda smatraju taj cjeloviti sustav. To je kod nas sustav zaštite i spašavanja i u tom cjelovitom sustavu vatrogastvo i u Europi i u svijetu ima stožernu ulogu u datom trenutku. Moram reći da sustav zaštite i spašavanja u okviru koje je nadležno trenutno kao organizacija unutar države i za vatrogastvo na državnoj razini sustav se razvija posljednjih pet godina i moram reći da se sustav po mišljenju mnogih i stručnjaka ne razvija u pravcu primjerenom Republike Hrvatske upravo ono što Republika Hrvatska kao resurse postojeće ima. Svaka je država u Europi, pa i u svijetu sustav prilagodila svemu onome što ima od postojećih resursa uvažavajući tradicijski razvoj službi dostignute razine službi, uvažavajući od povijesnih razloga razvoja određenih sustava zato što se sustavi nisu u pojedinim područjima razvijali na isti način i iznalazili su primjerena, ali nadasve racionalna rješenja počev od Austrijanaca, počev od Nijemaca itd. Prema tome racionalna rješenja što, zašto to govorim? Zato što nije dobro razvijati na neki način paralelne sustave. Nije dobro razvijati paralelne sustave i tu mogu nastati problemi, odnosno to je strašno neracionalno. Sustave treba razvijati kompatibilno sa postojećim resursima i koristiti postojeće resurse za razvijanje sustava. Da bi sustav, nije sporan sustav kada određeni problemi narastu na razini općina, gradova i županija. Kada postaje razina države, ugroza širih razmjera, onda svaka država mora imati sustav i tu uopće nije sporna uloga državne razine, Državne uprave za zaštitu i spašavanje, odnosno odgovornost je Vlade, premijerke, znači na razini države da ima jedan sustav koji će u datom trenutku koordinirati i vršiti koordinaciju. Jedan primjer koji se pojavljuje, a to je upravo početak i kraj vatrogasnih intervencija. Sve je u redu kada su vatrogasne intervencije odrađene od početka do kraja bez problema po ljude ili po gasioce. Međutim, kada nastaju problemi po gasioce, a to smo vidjeli u nedalekoj prošlosti da onda se pojavljuju problemi tko i kako će reagirati. Vatrogastvo mora imati sustav u okviru jedinstvene vatrogasne organizacije koji će organizirati, planirati, provesti svaku intervenciju od početka do kraja pa do spašavanja vatrogasaca koji će biti ugroženi od nastale opasnosti. Nedopustivo je da druga institucija ili druge institucije brinu o spašavanju vatrogasaca. To bi bilo isto kao da vojsku, policiju, da nema razvijeni sustav samospašavanja, izvlačenja, rješavanja svojih pripadnika nego da to rade neke druge institucije. Vatrogasci su danas, nažalost dosada, bili u toj situaciji i ja vas molim kada se radi sada prijedlog sustava i organizacije i izmjene ili Zakona o vatrogastvu da se vodi računa da vatrogastvo od početka do kraja bude na istoj razini. Ponavljam još jedanputa jedinstvenu vatrogasnu organizaciju, od glavnog zapovjednika do dolje, po liniji sukoordinacije, a resorno tijelo u državi treba biti Ministarstvo unutarnjih poslova, odnosno ministar koji je zadužen za tu djelatnost sa svim onim kompetencijama i ovlastima koje ima. Hvala.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega potpisujem 90% ovoga što ste rekli vezano za organizaciju i rad vatrogastva. Evo, jedan doprinos vašoj raspravi, nekoliko riječi o promišljanjima o vatrogastvu na području Požeško-slavonske županije, odnosno vatrogasne zajednice Požeško-slavonske županije. Niti ovaj zakon nažalost ne rješava rasterećenje jedinica lokalne samouprave u financiranju DVD-a, niti financiranje dobrovoljnog vatrogastva nego upravo suprotno. A i ovo uvođenje plaćanja DVD-a na opremanje, na kupovinu opreme, na različite oblike investiranja dobrovoljnih vatrogasaca direktno će utjecati opet na sredstva koja vatrogasci, dobrovoljni vatrogasci dobivaju isključivo iz jedinica lokalne samouprave. Znate kako moj županijski pročelnik vatrogasne zajednice kaže za financiranje vatrogastva u RH? Da je dobrovoljnim vatrogascima država maćeha, a javnim vatrogasnim postrojbama majka. Nažalost to se upravo događa u ovim trenucima jer je dobrovoljno vatrogastvo prepušteno isključivo financiranju jedinica lokalne samouprave, a nažalost i iz državnog proračuna ne participira bez obzira na najave u zadnjih 10-ak godina da bi moglo doći do financiranja dobrovoljnog vatrogastva i iz državnog proračuna. A podsjećam da je dobrovoljno vatrogastvo u Hrvatskoj starije od 130 godina, da je ono upravo temelj i javnom vatrogastvu, odnosno javnim vatrogasnim postrojbama. Da je ono temelj i danas zaštite i spašavanja jer su to najbolje organizirane jedinice zaštite i spašavanja sa dugom tradicijom, sa iskusnim ljudima, sa iskusnim vatrogascima, dragovoljcima koji bez jedne kune naknade izlaze gotovo na sve požare. Samo na području Vatrogasne zajednice Pakrac-Lipik djeluje 14 odlično organiziranih dobrovoljnih vatrogasnih društava. Najbliža javno vatrogasna postrojba je u Požegi, 50 km koja od svog postojanja ne znam da li je jednom ili dvaput uopće intervenirala na području Vatrogasne zajednice Pakrac-Lipik. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Dino Kozlevac.
Poštovani kolega nemam vam što replicirati nego se mogu samo nadovezati. Slažem se s vama. Upravo sam prije rekao, pokušat ću biti brz, da je upravo u ovih 10 godina od one osnovne intencije kada su se financirale javne postrojbe, odnosno decentralizirale države ovlasti, decentralizirala i financijska sredstva i očekivalo se onda da će doći do drugačijeg financiranja ukupnog gdje će u konačnici jedinice lokalne samouprave primjereno svojim mogućnostima i potrebama financirati vatrogastvo onako kako im treba. To se u 10 godina nije desilo i slažem se s vama da je jedna situacija koju treba promijeniti. Ali, već kad mijenjamo ja bih samo htio upozoriti da vodimo računa da ne učinimo nove nepravde nego da upravo iznađemo rješenja za općine i sredine i gradove koji razvijaju dobrovoljno vatrogastvo kao primjereno svojim potrebama, da njima omogućimo financijska sredstva ravnopravno sa razine države ili da se drugačije ustroji cjelokupno financiranje, ali bez proizvođenja što bi rekao novih nepravdi. I to će trebati u dogledno vrijeme učiniti. Hrvatska vatrogasna zajednica je sačinila prijedlog, sačinila i uputila ga je Ministarstvu unutarnjih poslova kao resorno tijelo, odnosno Vladi, međutim evo moram reći da odgovor je bio situacija u kojoj se nalazimo itd. Međutim, smatramo da se to može riješiti. Ako ništa drugo da se kaže vrijeme i rok kada će se početi rješavati. Onda će se i na neki način zadovoljiti ovaj problem o kojem vi govorite. Međutim, da Hrvatskoj treba i profesionalno i dobrovoljno vatrogastvo da, ali je pošteno da svaka sredina, općina i grad odlučuje kakvo vatrogastvo treba. To je malo sad problematično kad država daje financijska sredstva, onda na drugi način cijenite treba vam, ne treba. Mislim da bi svaki morao sukladno svojim potrebama mogućnosti procijeniti što im treba. Tako je i povijesti bilo, pa se netko izabrao ako je imao financijska sredstva za profesionalno vatrogastvo ako je trebalo, odnosno dobrovoljno. A da dobrovoljno i profesionalno treba, treba i to je upravo bogatstvo vatrogastva RH.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik Ivica Buconjić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, štovane dame i gospodo zastupnici. Pozorno sam slušao vaša izlaganja, komentare, mišljenje, primjedbe budući da promjena ovog zakona u zadnje vrijeme je izazvao dosta pozornosti medija i javnosti. Ja ću probati samo prokomentirati neka vaša razmišljanja i ideje kako bi pojasnio, prije svega mislim ovdje na neka razmišljanja zastupnice Petir, zastupnika Grubišića i zastupnika Kozlevca. Prvo oko financiranja. Zastupnik Kozlevac je rekao praktično kako je bilo zamišljeno financiranje vatrogastva. Naime, nakon donošenja zakona 2000-te godine svake godine su jedinice lokalne samouprave trebale preuzeti po 25% financiranja. Nakon 4 godine su trebale preuzeti praktično 100% Međutim, zbog toga što mnoge jedinice lokalne samouprave financijski nisu bile u stanju naročito one siromašnije i općine preuzeti ovu obvezu, država i dalje kroz decentralizirana sredstva za potrebe vatrogastva financira dobar dio troškova vatrogastva u jedinicama lokalne samouprave. Prije svega se financiraju javne vatrogasne profesionalne postrojbe koje osnivaju gradovi, odnosno više gradova ili općina zajedno. Postoji nekoliko inicijativa i nekoliko tužbi i je na Ustavnom sudu od strane Hrvatskih vatrogasnih zajednica, općina, gradova i županija ili čak mislim iz DVD-a da se iz državnog proračuna izdvaja za financiranje onih jedinica lokalne samouprave odnosno da oni ostvaruju decentralizirana sredstva koji nisu osnivači javnih vatrogasnih, profesionalnih postrojbi. Ovo nije samo tema Zakona o vatrogastvu, ovo je tema Zakona o financiranju jedinica lokalne, područne, regionalne samouprave. I jednostavno nismo u ovom trenutku mogli intervenirati na taj način zbog toga što bi to narušilo i druge Zakone za koje je nadležno Ministarstvo financija. Ne kažem da to nije dobro rješenje to je dobro, ali jednostavno Ministarstvo financija, Ministarstvo unutarnjih poslova nije resorno nadležno za mijenjanje ovih drugih zakona praktično koje ste vi tražili da se promijene. Oko formiranja novih javnih vatrogasnih postrojbi vi znate da se nove javne profesionalne vatrogasne postrojbe formiraju na temelju procjene ugroženosti. Ukoliko iz procjene ugroženosti za pojedine jedinice lokalne samouprave proizlazi da postoji potreba da naravno jedinica lokalne samouprave mogu osnovati bilo samostalno bilo zajedno više njih, nove javne vatrogasne postrojbe, međutim, to je opet pitanje i problem koji ovaj Zakon ne brani jedinicama lokalne samouprave da osnivaju nove javne vatrogasne postrojbe. I ono što je možda najbitnije što je rekao gospodin KOzlevac da je sustav vatrogastva ne rascjepkan nego je podvojen i to se zaista može primijetiti u praksi da ima određenih problema ali sam ja na početku rekao, ne znam da li ste uočili na početku svoje rasprave u obrazloženju Zakona, da će se odmah krenuti u izradu novoga Zakona. Očigledno da neke stvari u sustavu vatrogastva treba popraviti, neke odnose treba promijeniti s tim što ne želim apsolutno prejudicirati, ući u korist odnosno na čiju štetu, odnosno tko treba biti stožerna snaga u kompletnom sustavu vatrogastva, to trebaju prije svega reći ljudi iz sustava vatrogastva. Ono što bude dogovoreno to će sigurno biti kroz novi zakon i normirano i uspostaviti će se onaj sustav koji je primjeren Hrvatskoj, koji je primjeren proračunskim mogućnostima, koji je primjeren Hrvatskim potrebama s obzirom na ugroženost od požara, s obzirom na regionalnu rasprostranjenost požara, s obzirom na povijesne okolnosti oko osnivanja dobrovoljnih vatrogasnih postrojbi, ima tu niz razloga i čimbenika koji utječu na to kako Hrvatsko vatrogastvo treba biti organizirano i sigurno će taj novi zakon koji će sigurno biti donesen do jeseni voditi računa i uvažiti sve specifičnosti u Hrvatskoj koje se odnose na ovaj sustav zaštite i spašavanja odnosno na vatrogastvo. I samo bih još odgovorio gospodinu Grubišiću, ne znam da li će ići sa amandmanima. Rekao je zašto 30 godina kao dobna granica kod prvog zaposlenja u vatrogastvu a ne 25 godina kao kod policajaca. MI smo htjeli sa tom granicom 25, međutim, reći ću vam da će MUP ići uskoro sa povećanjem te granice, sa 25 vjerojatno na 27, 28 godina. Zato što nam se ta dobna granica pojavljuje možda preniska, a osim toga nije to bio glavni razlog, nismo se usklađivali sa MUP-om nego je glavni razlog bio zbog toga što imamo dosta građana Hrvatske koji su trenutno na tečajevima za prekvalifikaciju i stariji su od 25 godina. MI jesmo stavili onu prijelaznu odredbu da se na njih ne odnosi ali mislimo da je praktičnije rješenje i na kraju krajeva u konzultaciji sa Udrugom profesionalnih vatrogasaca dobili smo odgovor da je 30 godina primjerena donja dona granica, za prvi prijem u vatrogastvo. Što se tiče školske spreme isto je bio stav i sindikata vatrogasaca i udruge profesionalnih vatrogasaca, čak mislim da je tu gospodin KOzlevac također podržao, odnosno HVZ, da još uvijek ima problema sa osposobljavanjem, odnosno da pojedini zapovjednici nisu bili u stanju zbog objektivnih razloga steći visoku spremu, i ako bi stavili visoku školsku spremu kao uvjet da bi se to mogao pojaviti kao problem u jednom značajnom dijelu postrojbi. Vjerojatno postoji dio postrojbi u kojima to nije problem, ali ima dio postrojbi, takva informacija iz kruga vatrogasaca takvo podizanje sada na visoku stručnu spremu bi napravilo probleme, organizacijske, kadrovske u pojedinim vatrogasnim postrojbama. To je informacija s terena i ja se nadam da je točna i to je bio razlog i motiv zašto smo išli ovako. I oko PDV-a, moram reći isto ono što sam rekao oko financiranja, to je bilo mišljenje Ministarstva financija, Ministarstvo financija ne bi dalo suglasnost na ovaj Zakon i tu piše u njihovom dopisu ukoliko se stavak 2. članka 48. ne briše budući je to protivno direktivi 2006/112EZ koji Republika Hrvatska mora poštovati. Hvala na raspravi, ja sam rekao na početku da je osnovni razlog i motiv za predlaganje ovoga Zakona bilo prije svega uređenje radnoga vremena ali već nakon praktično ovoga donošenja Zakona ćemo sigurno pristupiti izradi novog Zakona gdje će svi segmenti Hrvatskog vatrogastva biti u prilici reći svoje stajalište, svoje mišljenje i sigurno ćemo donijeti Zakon koji će biti bolji od ovoga postojećega, i koji će kompletnu organizaciju vatrogastva u Republici Hrvatskoj postaviti na najbolji mogući način koji odgovara potrebama interesima i željama Republike Hrvatske i sustav vatrogastva. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče točno je da postoji direktiva Europske unije iz 2006. godine ali je još uvijek točno to da mi nismo u Europskoj uniji. Prema tome, vi ste čuli moj prijedlog da se ovaj stavak 2. briše ulaskom u Europsku uniju, prema tome, to je jedna vrst odgode i primjene ovoga zahtjeva Ministarstva financija, o kojemu vi govorite, da se ne vrati PDV dobrovoljnim vatrogasnim postrojbama koje i tako tako kubure sa novcem i nabavkom opreme.
To je bio komentar, jedna ocjena, ne ispravak netočnog navoda. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vatrogastvu. Hitni postupak, P.Z.E. br. 563. Vlada Republike Hrvatske je predlagatelj. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio klub HSS-a i klub HDSSB-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Prvo Klub zastupnika HSS-a amandman na članak 3.
Amandman se ne prihvaća zbog toga što bi jedan dio postrojbi došao u probleme ako bi se prihvatio amandman da zapovjednici moraju imati visoku stručnu spremu.
Hvala. Gospodin Boro Grubišić.
Gospodine državni tajniče ukoliko mi mislimo u Europu, a zbog europske direktive ste već i promijenili članak 48. stavak 2., odnosno brisali ga, onda bi sasvim sigurno bilo dobro da zapovjednik vatrogasne postrojbe ima visoku spremu što osigurava i bolje djelovanje vatrogasne postrojbe. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Molim vas dizanjem ruku tko je za ovaj prijedlog amandmana? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo na amandman 2. istog kluba koji se također odnosi na članak 1.
Amandman se ne prihvaća zbog toga što je dobna granica 30 godina usuglašena sa sudionicima iz sustava vatrogastva, sa Sindikatom vatrogasaca i Udrugom profesionalnih vatrogasaca.
Hvala. Gospodin Grubišić, izvolite.
To mišljenje nije usuglašeno do kraja sa ovim subjektima koje ste naveli. A možete zamisliti kada vatrogasac uđe u službu sa 30 godina i 40 godina radnog staža kako će on biti djelotvoran i efikasan u svojoj 70 godini. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo na amandman 3. na članak 5.
Amandman se ne prihvaća zbog toga što je dosadašnji stavak 2. članka 48. bio protivan direktivi E.Z. 2006/112., a osim toga člankom 35. Zakona o izvršenju državnog proračuna se kaže: "plaćeni porez na dodanu vrijednost po računima za nabavu opreme u 2010. godini za obavljanje vatrogasnih djelatnosti vratit će se javnim vatrogasnim postrojbama, dobrovoljnim vatrogasnim društvima i vatrogasnim zajednicama." Dakle, postrojbe moraju platiti PDV, ali imaju pravo na povrat PDV-a po Zakonu o izvršenju državnog proračuna.
Hvala. Gospodin Grubišić.
Ne znam zbog čega se uopće ukida stavak 2. ako je to tako? Ovo što ste vi meni rekli sada to je zapravo, zapravo niste dosljedni u ukidanju stavka 2. Ali naime, vi ste rekli da je to direktiva EU, ali EU ne poznaje decentralizaciju vatrogastva te funkcije vatrogastva kao što je to napravila Hrvatska. Prema tome kako će se namiriti ova sredstva koja su ulazila u sredstva vatrogasnih postrojbi ja ne znam i tražim glasovanje o tome.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vatrogastvu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 103 glasa za, 3 suzdržana i ništa protiv.
Idemo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o šumama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 552 Predlagatelj je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli Odbori za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo. Predstavnik predlagatelja, državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva Herman Sušnik će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo pred vama se nalazi Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o šumama s Konačnim prijedlogom zakona. Ovim izmjenama uređuju se pitanja koja reguliraju visinu naknade za opće korisne funkcije šuma. Dosadašnji zakon je u svojim odredbama regulirao visinu naknade za korištenje opće korisnih funkcija šuma u visini 0,07% od ukupnoga prihoda pravnih osoba koje u Republici Hrvatskoj obavljaju gospodarsku djelatnost. Ta je prijedlog prihvaćen i kao takav definiran Zakonom o šumama iz 1990. godine, ali je novim zakonom iz 2005. godine. Takvim načinom prikupljanja sredstava po prvi puta je u povijesti hrvatskog šumarstva kvalitetno i dugoročno rješenje financiranje, gospodarenje šumama na kršu, Istra, Hrvatsko primorje, Lika, Dalmacija sa otocima, ali i sanacija gospodarskih šuma ugroženim sušenjem tj. propadanjem pogotovo kod jele i hrasta lužnjaka. No zbog utjecaja gospodarske krize, a u cilju izvršavanja programa gospodarskog oporavka, predlažemo da se visina naknade smanji za 25% pa bi iznosila 0,0525% od ukupnog prihoda gospodarskih djelatnosti pravnih osoba i ovom stopom ostat će u sustavu gospodarstva oko 115 milijuna kuna ako se uzme osnovica ukupnog prihoda iz 2009. godine, ali sve skupa na ukupnoj godišnjoj razini. Mogu samo kratko reći još par riječi o opće korisnim funkcijama šuma u Republici Hrvatskoj. Poznato je da Republika Hrvatska raspolaže sa 2 milijuna 687 tisuća hektara šuma, a od tih hektara oko 43%, znači oko milijun i 143 tisuće hektara zauzimaju šume na kršu za koje je karakteristično da imaju opće veliku vrijednost funkcija, a vrlo malu gotovo beznačajnu vrijednost i uporabljivost drven mase. Zbog te činjenice i očuvanju tih šuma nije moguće osigurati prihodima gospodarenjem tim šumama. Racionalnim korištenjem ovih sredstava prije svega u šumama na kršu učinjen je značajan iskorak u hrvatskom šumarstvu. To je posebno vidljivo u provođenju preventivnih mjera zaštite šume od požara. Evo sada je prethodna točka bila o vatrogastvu. U proteklom razdoblju izgrađeno je preko 3 tisuće 500 km, protupožarnih prosjeka sa elementima šumskih cesta. Iz ovih sredstava konstantno se vrši sanacija opožarenih površina. Nažalost, svake godine se dogodi određeni dio površina šumama i šumskim zemljištima, pošumljavaju se nove površine, uređuju se šume, razminiravaju se minirane šumske površine, provode svrsi, te provode se programima gospodarenja propisane mjere. Dio sredstava uloženo je također u unapređenje gospodarenja privatnih šuma putem Šumarske savjetodavne službe, a u skladu sa odredbama Zakona o vatrogastvu 5% ili oko 20 milijuna kuna koriste vatrogasne zajednice na području krša. Samo evo da kažem par riječi o razminiranju. Da je prošle tri godine uloženo preko 200 milijuna kuna iz ovih sredstava. Sa datumom 1. veljače 2010. godine još uvijek pod minama i minsko sumnjivim površinama nalazi se 138 tisuća 500 hektara površina kojima gospodare Hrvatske šume sa zarobljenom drvnom zalihom koja se ne koristi od 17,8 milijuna kubika, te desetogodišnjim sječenim etapama 2,5 milijuna kubika. Ovime sam samo još htio reći koliko je još uvijek posla pred nama. Da je ovaj novac koji se koristi za opće korisne funkcije šuma. I u razminiranju imamo još dosta posla da bi riješili sve te površine. Isto tako moram naglasiti da Hrvatske šume d.o.o. i same plaćaju naknadu za opće korisne funkcije šuma iz ostvarenih poslovnih prihoda, a uvažavajući svoju javnu misiju svake godine izdvajaju oko 24 milijuna kuna na ime vodnog doprinosa, kao i 45 milijuna kuna na ime šumskog doprinosa koji je u cijelosti u funkciji razvoja lokalnih zajednica. Evo i da zaključim. Opće korisne funkcije šuma u suvremenim uvjetima društva i privređivanja temelj su održivog razvoja svakog naprednog društva. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori, zakonodavstvo, regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo? Ne. Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Nevneka Marinović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajnice, poštovana ravnateljice. Evo klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog zakona o izmjenama Zakona o šumama s Konačnim prijedlogom iz to iz razloga što se ovim izmjenama, odnosno izmjenama članka 62. Zakona o šumama, omogućuje Vladi Republike Hrvatske da provede mjere u svrhu izvršavanja plana provedbenih aktivnosti programa gospodarskog oporavka, a koji u konačnici ima za cilj snažiti hrvatsko gospodarstvo, otvarati nova radna mjesta i na taj način ubrzati izlazak iz krize. Evo znamo da je Vlada Republike Hrvatske prihvatila plan provedbenih aktivnosti i program gospodarskog oporavka u svibnju ove godine. Znamo da je također u točki jedan fiskalna politika određen je niz kratkoročnih mjera u cilju smanjivanja, odnosno uklanjanja neporeznih davana i to je naznačeno kao prioritet. Između tih mjera je i ova kojom se smanjuje doprinos Hrvatskim šumama. U ovom slučaju radi se naime o smanjenju naknade za korištenje opće korisnih funkcija šuma, a nositelj te provedbene aktivnosti je Ministarstvo regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva. Evo hitnost postupka opravdava sprečavanje većih poremećaja u gospodarstvu i otklanjanje dijela obveza koje negativno utječu na gospodarske subjekte u uvjetima ove gospodarske krize. Šume u Republici Hrvatskoj pokrivaju 37% ukupnog državnog teritorija i zajedno sa šumskim zemljištem pokrivaju područje od preko 2,5 milijuna hektara. Od toga 81% šuma je u državnom vlasništvu, preostalih 19 je u privatnom. Trenutačno je 31% zemljine kugle pokriveno šumama, a veseli podatak da je u posljednjem desetljeću smanjen gubitak šumskog područja za gotovo 40%. O tome svjedoče podaci UN-ove organizacije za hranu i poljoprivredu FAO koji kaže da se u odnosu na '90.-te godišnji gubitak smanjen sa 8,3 milijuna hektara na 5,2 milijuna. Ali evo vratimo se našim šumama. Dodatna vrijednost naših šuma su u tome što su one najprirodnije, znači nastale prirodnim pomlađivanjem autohtonih biljnih vrsta i izuzetno su produktivne. Svjesni smo tog bogatstva i odgovorno štitimo taj ogroman biološki, kulturni i razvojni potencijal. Prostora za zaštitu svakako ima još i to je obveza ove generacije za sve buduće generacije. Evo što se mijenja ovim prijedlogom izmjena Zakona o šumama. Dakle, visina naknade za korištenje opće korisnih funkcija šuma koje po sadašnjem Zakonu o šumama iznosila 0,07% ukupnog prihoda pravnih osoba koje u Republici Hrvatskoj obavljaju gospodarsku djelatnost, smanjuje se za 25%, dakle gotovo za četvrtinu. Ministar nadležan za poslove šumarstva znači dobiva ovlasti u roku od 15 dana po stupanju na snagu ovog prijedloga uskladiti propis kojim se uređuje način obračuna, obrasci i rokovi uplate naknade za korištenje općekorisnih funkcija šuma. Pa podsjetit ću vas, kolegice i kolege, da su ta sredstva strogo namjenska i koriste se za radove biološke obnove šuma, za radove zaštite šuma, za gospodarenje šumama na kršu, za obnovu i sanaciju sastojina ugroženih sušenjem i drugim nepogodama, za izgradnju šumskih prometnica, ali i za razminiranje, kao što je državni tajnik rekao u uvodu. Pa ću evo podsjetiti i ovom prilikom da od ukupno danas 885 km2 minski sumnjivog prostora Republike Hrvatske 61% čine šume + 11% makija i krš. Dakle, gotovo 72% od župnih površina čini šume, znači negdje oko 637 km2. Nadalje, iz ovih sredstava se financira i sjemenska i rasadničarska djelatnost, očuvanje genofonda, ali podizanje klonskih plantaža, ali i znanstveni i drugi radovi, znači sve ono što unapređuje općekorisne funkcije šuma. Evo zašto sam sve ovo spomenula, stoga što ovo navedeno smanjenje od 25% znači da će financiranje navedenih aktivnosti biti umanjeno za više od 100 milijuna kuna. Mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice držimo da će ministar i stručne službe ministarstva dobro izbalansirati financiranje svih aktivnosti kako bi učinci ove mjere bili što bolji za gospodarstvo, a sa što manje šteta za naše šume. Evo, stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, gospodine ravnateljice. Kolegice i kolege zastupnici. Pa evo kolege su već rekli, pogotovo državni tajnik u uvodnom obrazloženju, o stanju površina i stanju Šumskog fonda u Republici Hrvatskoj, s time da moram ispraviti kolegicu jer nije 37 nego 47% kopnene površine. Prema tome to smo upoznati, ali ja ću napomenuti prije svega što su to općekorisne funkcije šume, a one su propisane člankom tri Zakona o šumama. A to je zaštita tla od erozije vodom i vjetrom, uravnoteženje vodnih resursa u krajobrazu te sprečavanje bujica i visokih vodnih valova, pročišćavanje voda procjeđivanjem kroz šumsko tlo te opskrba podzemnih tokova izvorišta pitkom vodom, povoljni utjecaji na klimu i poljodjelsku djelatnost, utjecaj na ljepotu krajobraza, stvaranje povoljnih uvjeta za ljudsko zdravlje, osiguranje prostora za odmor i rekreaciju, uvjetovanje razvoja ekološkog lovnog i seoskog turizma, očuvanje bioraznolikosti genofonda, zaštite prirode ublažavanju učinka efekta staklenika i značenje u obrani zemlje. Sukladno članku 62. Zakona o šumama sve privredne organizacije gospodarske koje se bave gospodarskom djelatnošću izdvajaju 0,07% od prihoda, a ta sredstva se troše također sukladno članku 64. Zakona o šumama na radove biološke obnove šuma, radove zaštite šuma i radove gospodarenja šuma na kršu, radove na sanaciji i obnovi … [[Govornik se ne razumije.]] ugroženih sušenjem i drugim nepogodama, izgradnje šumskih prometnica, razminiranje i ostali radovi za očuvanje općekorisnih funkcija šuma, radovi sjemenarske i rasadničarske proizvodnje, očuvanje genofonda i podizanje klonskih sjemenskih plantaža, znanstveni radovi iz područja šumarstva, troškovi izrade obnove i revizije šuma šumoposjednika. Sredstva se prema šumama raspoređuju sukladno površini odnosno onoliko učešće koliko je površine podržane šumama odnosno pod šumama šumoposjednika. Ovdje je osnovno pitanje tko skuplja sredstva. Hrvatske šume sakupljaju ta sredstva i obračunavaju, odnosno privredne organizacije obračunavaju a Hrvatske šume sakupljaju. Ovdje se postavlja pitanje da li je trgovačko društvo, jest da je u vlasništvu Republike Hrvatske, da li je ono stvarno najkompetentnije da sakuplja ta sredstva. Prema Zakonu o šumama jednom godišnje podnosi se izvješće Vladi o naplaćenim naknadama i njihovom utrošku u prethodnoj godini. Ovdje se postavlja pitanje da li oni koji izdvajaju ta sredstva nemaju pravo znati kako se ti novci troše, u čega su utrošeni, kakvo je stanje šuma, da li je izvršena kontrola radova, da li su ti novci stvarno utrošeni u propisanim radovima ili su potrošeni mimo članka 64. Zakona o šumama. Zašto nema pravilnika o radovima u koje se mogu utrošiti ti novci, što je s ostalim novcima za prava služnosti odnosno ograničena prava nad šumom i šumskim zemljištem. Da li su ta sredstva za općekorisne funkcije šuma dovoljna ili nisu, da li ih treba povećati ili smanjiti i zbog čega? Koji su efekti povećanja ili smanjenja? Sve su to pitanja na koja nažalost nema odgovora, a da je ministarstvo u proteklih pet godina donijelo šumarsku politiku i strategiju možda bi ovaj Sabor i hrvatska javnost dobila odgovore. 47% površine Republike Hrvatske po šumama najvrjednijeg obnovljivog šumskog resursa zaslužuje upoznavanje javnost sa stanjem šuma i transparentnost u trošenju općekorisnih funkcija šuma, s tim više što nam to i nalaže FSC certifikat. Šumarska savjetodavna služba i Hrvatske šume su nažalost dvije paralelne organizacije. Jedna vodi brigu o šumama šumoposjednika i državni proračun košta oko 40 milijuna kuna sa 80-tak zaposlenih i nažalost stvara nered na tržištu drveta, ali i ovlasti u šumarstvu. Hrvatske šume gospodare državnim šumama sa svim svojim dobrim, ali i lošim stranama i upravo zbog loših strana o restrukturiranju Hrvatskih šuma govori se već 15-tak godina. Prvo je plaćeno Ircima 700 tisuća dolara da se napravi program restrukturiranja pa je završio u ladici, a prema svemu sudeći i drugi projekt restrukturiranja Ekonomskog fakulteta iz Zagreba koji je plaćen 4 milijuna kuna također će vjerojatno završit u ladici. Iz tog razloga mi u SDP-u smatramo da je potrebno prići restrukturiranju šumarstva, a ne samo jednog dijela šumarstva odnosno Hrvatskih šuma. Za rasterećenje gospodarstva u nadolazećoj krizi krajem 2008. godine SDP je uputio Zakon o smanjenju neporeznih davanja, između ostalog vodnog doprinosa, smanjenje vodnog doprinosa, zatim izdvajanje za kulturnu rentu i općekorisnih funkcija šuma u iznosu od 25% 9. prosinca je odbijen hitni postupak, a 31. ožujka 2009. godine odbijen je i sam zakon uz obrazloženje, citiram: "Vlada Republike Hrvatske već vrši detaljnu analizu podataka sadržanih u registru koji je u rujnu 2008. godine izradilo Ministarstvo financija s ciljem izrade što kvalitetnijeg prijedloga racionalizacije i pojednostavljenja neporeznih prihoda u svezi fiskalnih i gospodarskih učinaka kao dodatnog rasterećenja građana i gospodarskih subjekata s osnova neporeznih prihoda. Poslije godinu dana uslijed pritisaka gospodarstva dobivamo isti prijedlog zakona koji na žalost ne donosi ništa novo. Očekivali smo konkretnije rješenje pogotovo u ovom zakonu, odnosno oblasti šumarstva. Na primjer, zašto nije uvedeno izdvajanje za jednostavnu biološku reprodukciju kojim bi se omogućilo da Hrvatskim šumama da ne ovise samo od prihoda od prodaje drvnih asortimenata već da se omogući izvršenje propisanih šumsko-uzgojnih radova, a ne da se štedi upravo na tim radovima. Zašto nisu pripremljeni projekti pošumljavanja jer znamo da u Hrvatskoj postoje dosta neobraslog šumskih površina koje čekaju i neiskorištenog poljoprivrednog zemljišta koje više nije za poljoprivredu koji bi omogućili zapošljavanje upravo na tim poslovima i to upravo u ruralnim mjestima i ruralnim krajevima koja su najviše i pogođena gospodarskom krizom. Zašto nije određeno da se pojača intenzitet razminiranja šumskih površina koje onda ponovo vraćaju mogućnost ... [[Govornik se ne razumije.]] i novo zapošljavanje, a pogotovo i u rješavanju problema poduzeća za razminiranje. Na žalost, ovakvih rješenja nema. Ovako ispada da je prepisan školski rad sa zakašnjenjem od godinu dana, a vrijeme koje je nepovratno izgubljeno za hrvatsko gospodarstvo. U svojim mjerama Vlada je rekla da će to provoditi, znači oporavka gospodarske politike do kraja 2010. godine. Pitam se zašto onda nema ograničenja do 31.12.2010. za ovaj zakon. Na odboru je objašnjeno da se priprema novi Zakon o šumama, pa će to biti uređeno novim zakonom. Na žalost podatak od 100 milijuna kuna koje je dato u obrazloženju ne odnosi se na ovu godinu, nego samo na 50 milijuna kuna, jer ako se sredstva sakupljaju na razini od 400 milijuna kuna što je prošle godine nešto i povećano, ali to je više uvođenje reda u naplati i nije odraz stanja kretanje gospodarskih aktivnosti u 2009. godini. Znači, te uštede neće biti 100 milijuna kuna za ovu godinu, nego samo 50 milijuna kuna. Gledajući ako i ostane Zakon o šumama, odnosno i ove izmjene i u budućnosti od 0,525% oko 100 milijuna ili 80 milijuna kuna nedostajat će kao prihod u Hrvatskim šumama. Ali poznavajući način rada u Hrvatskim šumama znam da tih sredstava ima kroz uvođenje reda u prodaji drvenih asortimenata, organizaciji rada, otvaranju novih proizvoda i poslova na tržištu, u šumarstvu, racionalizacijom radova i njenih kvaliteta kroz šumsko-uzgojne radove, sječu i izradu, privlačenje i svih drugih mogućnosti unutar tog sistema. Na kraju mogu reći da će klub SDP-a podržati ovaj zakon jer u biti to je prepisan zakon SDP-a i nadam se da će nove i najavljene izmjene Zakona o šumama doprinijeti daleko boljoj i većoj organizaciji Hrvatskih šuma, ali prije svega šumarstva. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Pred nama je jedan vrlo kratak prijedlog zakonskoga teksta koji doslovno u tri članka definira zapravo tek korekciju jednog jedinog elementa iz Zakona o šumama, a to je visina naknade za korištenje opće korisnih funkcija šuma. Ta naknada je sa 0,07% prihoda svih pravnih osoba koje se bave gospodarskom djelatnošću. Sada je predloženo dakle da se ta naknada korigira na 0,025%. Kao što je već kolega prije mene spomenuo time bi se na godišnjoj razini uštedjelo oko stotinu milijuna kuna, zapravo na polugodišnjoj razini pola od toga, dakle pedesetak milijuna. Međutim, mi sumnjamo u tu vrstu matematike. Jer zanimljivo je da se na ovu priču do sada nitko iz Hrvatskih šuma nije žalio. To znači da postoje velike unutrašnje rezerve i da se Hrvatskim šumama i cijelom sustavu neće ništa dogoditi, a mi ćemo pod egidom rasterećenja parafiskalnih nameta pokušati dokazati da smo silno pomogli hrvatskome gospodarstvu. U redu, klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržat će prijedlog da se ova naknada smanji, ali inzistiramo na tome da se povede računa o stanju u sustavu Hrvatskih šuma jer je ovo sada prilika da se konačno otvori priča o tom ogromnom sustavu iz kojega dolazi i čitav niz informacija i upozorenja, da se u nekim segmentima radi na rubu zakona, u nekim segmentima preko ruba zakona, a u mnogim segmentima prilično neodgovorno. Jer moramo uzeti u obzir činjenicu da su šume jedno od rijetkih prirodnih bogatstava koje još uvijek nominalno u rukama hrvatskog političkog naroda. Postavlja se pitanje, zašto se do sada nije otvorila priča o stanju u Hrvatskim šumama, a otvaraju se sustavi poput HEP-a. Jer Hrvatske šume također zaslužuju posebnu pozornost ne samo Državne revizije, ne samo svih financijskih institucija, odnosno institucija kontrole financijskog poslovanja poput Ministarstva financija nego i Državnog odvjetništva i USKOK-a. Način na koji se gospodari šumskim bogatstvom u Republici Hrvatskoj iz više je razloga vrlo, vrlo suspektan. Pod egidom potpore domaćem drvnom klasteru ili domaćim drvnim proizvođačima zapravo se radi o nevjerojatno bahatom raspolaganju šumskim bogatstvom koje se vrlo lako golim okom može provjeriti u što se pretvaraju Hrvatske šume. Ja sam već jednom spomenuo i ponavljat ću to jer je moja obveza i kao zastupnika upozoravati da se u čitavome nizu velikih šumskih područja vrši sječa kako bi narod rekao pod kosu. Gdje se gospodarska osnova za eksploataciju šuma zloupotrebljava i gdje se pogoduje osobito proizvođačima sirovina i poluproizvoda koji ubiru ogromne ekstra profite u proizvodnji furnira, u proizvodnji sirovih elemenata parketa i ostalog građevinskog materijala bez stvarne kontrole što se događa. Ja ću navesti 2 primjera koja su najeklatantnija u mojoj izbornoj jedinici, a to je ono što se radi sa Turopoljskim lugom, jednom šumom hrasta lužnjaka kojega nema mnogo u Hrvatskoj, koji je iznimne vrijednosti, jednom šumom koja je oteta narodu '47. godine na pravdi Boga bez ijedne jedine pare nadoknade, oteta je zemljišnim zajednicama. Danas Turopoljski lug na svojim rubovima izgleda kao mjesečeva kora jer posječene su ogromne površine pod kosu. Jednako tako takva je situacija i sa šumama u Vukomeričkim Goricama. Najeklatantniji primjer je Šiljakovečka Dubrava gdje se kad uđete u šumu koja je već, ima i status lovišta, dakle ulazi u nju ne samo Hrvatske šume i oni koji se bave eksploatacijom šume nego i lovci. Nakon rubnog pojasa od kakvih 100 ili 200 metara ukazuju se ogromne površine posječene pod kosu koje su sada zarasle u šikaru pod egidom da se radi zapravo o prostoru koji je zamlađen, odnosno koji je zasađen novim sadnicama. A svi vrlo dobro znamo kako se pomlađuje šuma, postupnim izdvajanjem zrele drvne mase i stalnim zanavljanjem mladicama. Mi sad imamo ogromne površine u šikari koja guši sadnice kojima će trebati 10 puta više da se zamlade nego što bi to inače bilo da se o tome vodi računa na način pravog gospodara. Postavlja se pitanje kako je moguće da je sustav Hrvatskih šuma dozvolio toliko nenaplaćenih potraživanja i tko su to ljudi koji duguju i više od 10 milijuna kuna Hrvatskim šumama? Kako je moguće da im je isporučivana roba nakon što 2 ili 3 godine nisu platili svoje obveze? Čemu služe šumarski domovi, luksuzne klijeti i vinogradi u vlasništvu Hrvatskih šuma? Je li to igračka za menadžment Hrvatskih šuma i njihove prijatelje ili je to kapital koji treba staviti u funkciju da bi donosio prihode? Ovo je prilika da se ukaže na probleme koji vladaju u sustavu. Naravno ne u čitavome, postoje veliki dijelovi sustava Hrvatskih šuma koji svoj posao rade pošteno, čestito, sukladno struci i potrebi očuvanja biološke raznolikosti i drva, odnosno šume kao prirodnoga bogatstva. Ali postoji osnovana sumnja koja dolazi u obliku informacija i vapaja ljudi koji su pozicionirani u sustavu Hrvatskih šuma da se što prije uđe u taj sustav i da se pročešlja stanje i provjere sve moguće zlouporabe i sve ono što zapravo nazivamo kriminalom. Ovdje se radi o javnome, o državnom kapitalu, o vlasništvu hrvatskoga naroda, svih hrvatskih građana i tu Vlada i mi svi moramo biti osobito osjetljivi jer je to nešto što su nam namirile generacije prije nas i mi imamo obvezu to vratiti generaciji koja slijedi u boljemu stanju nego što smo zatekli. Hoćemo li se igrati sudbinom hrvatskog narodnog kapitala? Hoćemo li dozvoliti da se tako važna vrijednost devastira i umanjuje? Ja se nadam da smo daleko od bilo kakvih ideja da se hrvatsko šumsko gospodarstvo preda u ruke tajkuna, da se privatizira i da se taj jedan od rijetkih oblika narodnog kapitala za male novce otme narodu iz ruku. Velika je odgovornost ministarstva da monitorira ovu situaciju i da konačno povede više računa o stvarnome stanju u Hrvatskim šumama, ali i jednako tako općenito o šumskom bogatstvu od kojega je i jedan dobar dio i u privatnim rukama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo 3 ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Vlatko Podnar, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus, puno toga ste rekli istinito i to vam neću ispravljati nego samo moram ispraviti ovo, nije pod kosu nego dovršni sjek. To je stručni naziv. O stanju pomlađenosti tih sastojni poslije dovršnog sjeka neću ulaziti to je stvar, trebala bi biti stvar inspekcije, ali je očito da one ne rade svoj posao. I drugo, ne obnavljaju se jednodobne sastojne … [[Govornik se ne razumije.]] načinom nego oplodnom siječom. A … šume su šume u Gorskom kotaru. Hvala.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Berislav Rončević, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočni navod koji je rekao uvaženi kolega o obezvređivanju šumskog bogatstva govoreći u kontekstu poslovanja Hrvatskih šuma. Upravo suprotno kolega, a to će vam vjerojatno malo kasnije na kavi i kolega Podnar kao šumar objasniti, Hrvatska štiti i među vodećim je europskim zemljama u štićenju hrvatskog šumskog bogatstva. U Hrvatskoj se, govoreći u hektarima površinski, više obnovi i posadi nego što se posiječe. Ako ste negdje vidjeli nekakvi šumski zahvat možda se radi o postupku čiste siječe. Ako je u skladu sa šumsko-gospodarskom … sve je u zakonu. Ovdje ste govoreći u ime kluba o zakonu govorili o izdvojenoj pojavi. Može biti o izdvojenoj pojavi koju ste vidjeli kao o globalnom načinu gospodarenja hrvatskim šumama. Ako ste govorili o poslovanju
Privedite kraju.
Ako ste govorili o poslovanju Hrvatskih šuma kao o nečem nezakonitom o čemu imate saznanja, postoje institucije u obavezi ste prijaviti, međutim, Hrvatske šume štite svoje šumsko bogatstvo a to je dokaz da je drvna zaliha po hektaru u Hrvatskim šumama kudikamo veća nego kod privatnih šuma, to je dokaz da niste u pravu kada govorite to.
Zahvaljujem. Imamo drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Anton Mance.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege pa ispravio bih netočan navod gospodina Beusa kada je rekao da oni koji danas prodaju sirovinu, znači koji rade prorez koji rade elemente, fantastično zarađuju, kolega to uopće nije točno, koliko ja to pratim. Treba povezati istina šumarstvo i drvnu industriju i šumarstvo tu što vi vjerojatno govorite o tim ne naplatama odnosi se na dio, ali o toj zaradi o kojoj vi govorite, oni koji su nas čuli, se sigurno neće s time složiti. Hvala.
Zahvaljujem. A mi idemo dalje s raspravom po klubovima, zadnji klub je danas po toj točci HSS, uvaženi zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Značaj šuma u suvremenim uvjetima života i prebjeđivanja osobito u smislu održivog razvoja kako globalnog tako i nacionalnog gospodarstva je ogroman. Tako su i člankom 52 Ustava Republike Hrvatske šume i šumsko zemljište definirani kao dobra i resursi od osobitog interesa. Republika Hrvatska danas raspolaže sa više od 2 i pol milijuna hektara šuma i šumskoga zemljišta što čini gotovo polovicu njezinog ukupnog teritorija. Od ove brojke čak 43% ili 1,1 milijun hektara zauzimaju šume na kršu za koje je poznato da imaju veliku ekološku i socijalnu funkciju koja se ogleda kroz hidrološka, protuerozijska i klimatska i druga djelovanja. Šume naravno stvaraju i čuvaju tlo od erozije, reguliraju vodni režim i pročišćavaju vodu, upijaju ugljični dioksid i proizvode kisik. DA spomenem samo neke od tih važnih funkcija. Šume su važne i za očuvanje prirode i biološke raznolikosti, a sve više im se priznaje i zdravstvena rekreativna pa i estetska funkcija. Naime, ono što razlikuje Hrvatsku obalu od obala ostalih mediteranskih zemalja je upravo zelena boja naših šuma. Za razliku od šuma koje se nalaze na kontinentalnom dijelu šume na kršu nisu gospodarski isplative, no to ne znači da su na bilo koji način manje vrijedne. Dapače, one su u tim uvjetima upravo zbog njihovih općekorisnih funkcija od kojih sam dio prije naveo još i vrednije. No, bez obzira što bismo se svi složili da je riječ o nečem vrijednom, ta vrijednost ne donosi direktan novac. Naime, upotrebljivost i vrijednost drvne mase u tim šumama je gotovo beznačajna, pa se prihodima ostvarenim iz gospodarenja tim šumama ne može osigurati njihovo očuvanje kao niti očuvanje spomenutih opće korisnih funkcija koje one u sebi i sadrže. Šuma da bi bila u optimalnom stanju traži stalna ulaganja, primjerice u pomlađivanju protupožarnu zaštitu, pošumljavanje, opožarenih područja itd. NO, priobalne šume ne donose prihod koji bi to mogao omogućiti. Upravo zato je početkom 90-tih godina prošloga stoljeća uvedena naknada za opće korisne funkcije šuma, čija je svrha bila osiguravanje dostatnih financijskih sredstava za očuvanje i unapređivanje specifičnih i društveno korisnih potencijala, kojima šume raspolažu. Naknada za OKFŠ se u proteklim godinama pokazala kao opravdan i primjeren način da gospodarski subjekti koji bi u konačnici trebali najviše brinuti o održivom razvoju participiraju u dugoročnom očuvanju navedenih opće korisnih funkcija nužnih za održanje ekosustava. Opravdanost ove naknade pokazuju i aktualne inicijative u nekim drugim državama, da po uzoru na Republiku Hrvatsku uvedu ovakav ili sličan način financiranja potrebnih radova i aktivnosti važnih za očuvanje šuma. Iz prikupljenih sredstava financiraju se radovi vezani za uređivanje biološku obnovu i zaštitu šuma. Protupožarnu zaštitu, humanitarno razminiravanje itd. Zahvaljujući ovako uloženim sredstvima, štete od šumskih bolesti, požara, propadanje drvne mase zbog miniranog ili nepristupačnog terena pa čak i potencijalne ljudske žrtve svedene su na minimum a Republika Hrvatska ima privilegiju da raspolaže sa vjerojatno najbolje očuvanim prirodnim šumama u Europi. Hrvatski šumari su tijekom stoljeća očuvali prirodnost sastava naših šuma i nisu se dali zavesti iluzijom da se preko noći može zaraditi tako da nisu naše šume pretvorile u plantaže brzorastućeg drveća alohtonih vrsta nego su očuvale njihov prirodni sastav tako da i zbog toga možemo reći da imamo veliko bogatstvo biološke raznolikosti. Za razliku od ostalih Europskih zemalja koje su zbog velikog udjela monokulturnih šuma izgubile svoju biološku raznolikost. S rastom gospodarske aktivnosti, prikupljanje sredstava za OKFŠ se iz godine u godinu su se povećavala tako da je tijekom 2009. godine bilo naplaćeno ukupno 458 milijuna kuna. Potrebe za daljnjim ulaganjima, opće korisne funkcije šuma su i dalje velike no svjedoci smo itekako teškog stanja u gospodarstvu, koje da bi održalo kakvu takvu konkurentnost na globalnom tržištu brzim i efikasnim mjerama moramo rasteretiti od svih poreznih i neporeznih davanja. Po uvjetom da ne dovedemo u pitanje funkcioniranje sustava koji se iz tih sustava nužno moraju financirati. Imajući to na umu u Klubu HSS-a smatramo da je prijedlog Vlade o smanjenju stope naknade za općekorisne funkcije šuma u iznosu od 25% primjeren način da se gospodarstvo rastereti za približno 100 milijuna kuna godišnje, a da se pri tome ne dovedu u pitanju sve one navedene društveno korisne također opravdane aktivnosti koje se financiraju iz ovih sredstava. NO, ovdje moram naglasiti da ovu mjeru smatramo privremenom i da očekujemo da će se oporavkom gospodarstva a time i intenziviranjem gospodarskih aktivnosti sredstva naknade za OKFŠ vrlo brzo vratiti na razinu na kojoj su bile u 2009. godini. Sigurno je da će smanjenje propisane stope naknade za OKFŠ imati utjecaja na pojedine segmente poslovanja Hrvatskih šuma ali i drugih subjekata kao što su šumarska savjetodavna služba i vatrogasne zajednice na području krša koji su svoje aktivnosti dijelom ili u cijelosti financirali upravo iz ovih sredstava. Stoga smatramo nužnim da se kod svih tih subjekata naprave redukcije ili rebalansi planiranih aktivnosti te da se odrede prioriteti u smislu njihovog izvođenja i financiranja. Mišljenja smo da ti prioriteti i dalje moraju biti protupožarna zaštita, zaštita šuma i razminiravanje. Šumskih površina ili slično. Dok radovi na uređivanju i podizanju novih šuma, izgradnju šumskih prometnica ili primjerice znanstveno istraživački radovi mogu pričekati godinu ili dvije dok se ponovno ne stvore gospodarski uvjeti za njihovo intenziviranje. Na kraju bih želio podsjetiti da kako raste svijest o opasnostima klimatskih promjena, šume sve više dobijaju na vrijednosti jer s jedne stane upijaju ugljični dioksid, dok s druge zbog biomase izvor obnovljive zelene energije, zbog čega su značajne u naporima za obuzdavanje rasta globale temperature. Svjesna važnosti očuvanja ne samo svojim već prije svega svjetskih šuma u dijelovima svijeta gdje se bespoštedno sijeku, Republike Hrvatska je Ujedinjenim narodima predložila da proglase međunarodnu godinu šuma kako bi se upozorilo za njihovo značenje za normalno funkcioniranje eko sustava ali isto tako i za gospodarstvo tako će sljedeće 2011. godine u sklopu međunarodne godine šuma, diljem svijeta održavati aktivnosti koje će za cilj imati podizanje javne svijesti o tom velikom prirodnom resursu koji stvara i održava životne uvjete. U svjetlu te inicijative želimo vjerovati kako smo svi svjesni toga koliko je važno očuvati naše šume u ovakvom stanju u kakvom su sad, a za što su potrebna sredstva poput OKFŠ te da je ponavljam ovo smanjenje samo privremena mjera. Stoga mi u klubu HSS-a ponavljam prihvati ćemo i prihvaćamo ovaj prijedlog izmjena zakona.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo pet prijavljenih i čim završimo idemo na glasovanje. Mi smo najavili oko 12 pa očekujemo da će i tako biti. Prva na redu je uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnicom i cijenjeni kolege zastupnici. Prije nego bilo što počnem htjela bih gospodinu zastupniku Podnaru sada ispraviti netočan navod, a to je da je ovaj zakon prepisan iz zakona SDP-a to ste rekli. To naprosto nije točno, jer ovaj prijedlog zakona niti ovaj zakon koji će biti donesen nije nikakav vaš zakon koji je prije bio, nego je to jednostavno program gospodarskog oporavka Vlada Republike Hrvatske koji je usmjeren na stvaranje povoljnijih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu i kao jedan je od prioriteta u realizaciji toga cilja. Program je definirao mjera smanjenju neporeznih davanja, pa je sada naprosto došlo vrijeme da se smanji. Da, ne mi nismo to smislili, mi smo to znali, vi dok smišljate, mi već to radimo i racionaliziramo i realiziramo. Evo to je jedino. A sada bih se u jednom dijelu doista su bile jako dobre rasprave naročito ova posljednja. Što se tiče hrvatskih šuma, ne Hrvatskih šuma d.o.o. nego šuma koje su nacionalno bogatstvo ove Hrvatske o tome se govori i Ustav Republike Hrvatske i članak 3. i članak 52. Šume u Hrvatskoj u velikoj mjeri ispunjavaju svoje gospodarske, ekološke i društvene funkcije. Njima se gospodari na osnovi Zakona o šumama koji se temelji na Ustavu Republike Hrvatske. S obzirom na zemljopisni položaj odnosno činjenicu da teritorijem Republike Hrvatske prolazi granica između Eurosibirske, Sjevernoameričke i Mediteranske regije. Razlikujemo preko 60 šumskih zajednica, te oko 4 tisuće 500 biljnih vrsta i podvrsta. Važno je napomenuti da je Hrvatska jedan od rijetkih europskih zemalja čije šume imaju pretežno prirodnu strukturu na što je značajan utjecaj imala i 150 i više godišnja tradicija šumarske struke i znanosti. Ovdje se ne govori o samom šumarstvu. Naime, zašto je to važno? I ovim putem bih htjela pozdraviti sve svoje prijatelje i znanstvenika i šumare i ministarstva koja se bave šumarstvom. To je doista struka koja je hvale vrijedna, a posebice evo već je kolega prije mene rekao što će se na prijedlog te iste struke 2011. proglasiti godina šuma. Tako da ćemo iduće godine zasigurno u našem Odboru za ekologiju sigurno imati dosta tematskih rasprava, ali sigurno i u ovom Saboru. Ono što je važno i zašto a to je možda i jednim dijelom odgovor i gospodinu Beusu Richemberghu vezano uz to na koji se Hrvatska brine o svojim šumama. Ono što moramo reći a to je certificiranje šuma. 2001. je obavljena postupak certifikacije i tada je FSC certifikat predstavlja veliku čast koje je međunarodno priznanje za gospodarenje šumama u skladu sa strogim kriterijima. To je priznanje hrvatskoj šumarskoj struci koja već generacijama na odgovoran način gospodari tim izuzetno značajnim nacionalnim resursom. Ovime hrvatsko šumarstvo ulazi u sam vrh svjetskih trendova, jer s obzirom da se po FSC sustavu certificira cjelokupna površina ... šuma. To u svjetskim razmjerima predstavlja izuzetan rezultat. I zato nema brige. Hrvatska se brine o svojim šumama, hrvatski šumari to vrijedno rade. I prateći struku i znanost, pa to najvjerojatnije i naš kolega isto tako zna. Neću dugo govoriti zato što su već mahom svi prethodnici rekli ono što je bilo jako važno. Dakle, ovaj prijedlog zakona naravno da treba podržati i slažem se s tim da je to kratkoročno. Radi se o programu gospodarskog oporavka Vlada Republike Hrvatske i on je usmjeren na stvaranje povoljnijih uvjeta za poslovanje gospodarskih subjekata na tržištu kao jedan od prioriteta u realizaciji toga cilja i program je koji je definirao između ostalog i ovu mjeru. Tako da će ovih 25% snižene naknade za OKFŠ. Ja sam se malo raspitala i moram reći da će ona biti malo smanjena kratkoročno, a opet dostatna za sve one funkcije i usmjeravanja u kojima je bila i do sada. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolegice Đurđice, nažalost zakoni koje je SDP za rasterećenje ovog gospodarstva davalo oni su bili ovdje na Saboru mahom su odbačeni od strane vladajuće većine, pa među inima je bilo ovo rasterećenje gospodarstvo vezano za šumarstvo. Međutim, mislim da to nije najvažnija stvar u ovoj situaciji nego je pitanje ono što je spominjano nenaplaćenih potraživanja koja su višestruko veća od ovoga smanjenja, značajnije pitanje od ove naknade za koje će gospodarstvo biti rasterećeno. Znači, postavlja se pitanje kako se ta naknada trošila? Zbog čega je ona kao takva uzimana i na čega je potrošena? Mislim da su to pitanja na koje je trebalo u ovome materijalu također dati odgovor, odnosno da se to trošenje novca i ovo smanjenje koje će biti da li će ugroziti ovaj razvoj šumarstva ili neće. Prema tome, ovih 50 milijuna za ovih pola godine koje će biti manje dostavljeno šumarstvu izgleda da za njega nešto posebno ne znači. Ipak, mislim da za gospodarstvo, a zbog toga je i SDP davao ove zakone u vezi rasterećenja, svaka kuna je značajna i poslije ove izmjene zakona mislim da će gospodarstvo ipak trebati zapjevati "šume, šume, velika vam hvala".
Hvala. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine zastupniče ali vi ste replicirali na temu koja uopće, ja nisam govorila o nekim nenaplaćenim sredstvima o kojima vi uporno govorite. A što se tiče zakona opet vam govorim, jasno da ga vi niste nikada ni donijeli ni predložili. Prema tome, to je bespredmetno o tome razgovarati. To je apsolutno bespredmetno, a prethodnici prije, ako ste pozorno slušali, su upravo rekli i samo ministarstvo i predlagači na što se koriste sredstva i mislim da su se dosada dobro koristila. Ovo je kratkoročna mjera i da će se nakon što se situacija poboljša vratiti sigurno sredstva na isto. Sad smo maloprije govorili o vatrogastvu, dakle 5% toga je išlo vatrogastvo, za razminiravanje i za obnovu što je jako važno. To mislim da biste vi trebali znati.
Zahvaljujem. Nastavljamo s raspravom dalje pojedinačno. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Prvo, čuo sam neke kolege i kolegice koji su izrazili nadu da je primjena ovog zakona ili smanjenje doprinosa samo kratkoročna mjera. To naprosto nije točno jer kada je Vlada predlagala nekakve kratkoročne mjere onda je u zakonu pisala da vrijede recimo od 1. srpnja 2010. pa do 31. prosinca 2013., 2014., 2015., kao što je to bilo kod uvođenja posebnih poreza, limitiranje odnosno zamrzavanje rasta mirovina. Ovdje toga nema. Ovdje je Vlada jasno rekla da stupa na snagu 1. srpnja 2010. i vrijedit će još dugo, dugo godina. No umjesto rasprava o ulozi šuma, biomasi i biosferi ja bih o financijama ali povodom ovog zakona da bih mogao promjeriti podatke koje imam da li su točni. Gospodine državni tajniče, recite mi, klimnite mi samo glavom, je li Vlada Republike Hrvatske razmatrala i usvojila Izvješće Hrvatskih šuma o prikupljenim i utrošenim sredstvima ovog doprinosa za 2009. godinu. Nema odgovora. A za 2008? Da je, da je Vlada razmatrala onda u obrazloženju zakona ne bi napisali laž, netočni podatak. piše da će se smanjenjem doprinosa za 25% sredstva umanjiti ili gospodarstvo uprihodovati više od 100 milijuna kuna. To nije točno. To nije istina jer prema planu Hrvatskih šuma za 2009. bilo je planirano da će taj doprinos biti ubran u visini od 359 milijuna kuna. To je plan Hrvatskih šuma. A 25% na 359 milijuna nije više od 100 milijuna nego manje, ne za 1 milijun, ne 2, 3, 5 nego za punih 11 milijuna manje od toga. Ovo je dokument kojega sam ja dobio od ministra koji nije odgovorio, nije znao odgovorit na moje zastupničko pitanje pa mi je proslijedio dokumente Hrvatskih šuma. Dakle, Hrvatske šume su planirale taj prihod za 2009. godinu u visini od 359 milijuna. Izvješćujući Vladu Republike Hrvatske napisali su da i tako planirana sredstva od 359 milijuna će biti vrlo teško realizirana jer podaci za prvo tromjesečje pokazuju stagnaciju u gospodarstvu i izražavaju bojazan da ni takav skroman plan neće biti ostvariv. To je dokument kojega su Hrvatske šume uputile Vladi Republike Hrvatske 2. travnja 2009. godine. Pogledajte me državni tajniče, 2. travnja 2009. je upućeno Vladi Republike Hrvatske. Kako su korištena ta sredstva? Osim ponavljanja o tome što Zakon o šumama predviđa oko obaveza plaćanja, moja je obaveza reći da taj zakon predviđa i kako, za što, tko i na koji način taj novac može koristiti. Pa između ostalog, osim što je obaveza Hrvatskih šuma da podnose jednom godišnje izvješće Vladi o ubranom doprinosu i načinu korištenja kojega očito Vlada godinama već nije raspravljala jer da je ne bi griješila ovako radikalno u podacima, tamo je propisano da se taj doprinos, novac ubran od doprinosa mora koristit srazmjerno između Hrvatskih šuma i šuma u državnom posjedu i šuma u vlasništvu šumoposjednika, dakle privatnih šuma. Prema svim podacima koje sam dosad imao prilike vidjeti i čuti od ukupnih površina šuma u Hrvatskoj privatnih je negdje oko 22%, što znači da od ukupnog ubranog doprinosa od 359 milijuna u 2009. je u privatne šume trebalo biti za te funkcije utrošeno najmanje 83 milijuna kuna. A Hrvatske šume su u planu za privatne šume planirale samo 50 milijuna. Zakon je jasan, novac se mora koristit srazmjerno udjelu u vlasništvu, jer i privatna šuma ima općekorisnu funkciju i onaj hrast i onaj bor i ona akacija raste li na državnoj ili privatnoj šumi u vlasničkom smislu ima istu općekorisnu funkciju kao i prosjek, kao i šumski put, kao i protupožarna zaštita i zato je zakon predviđao srazmjerno potrošnju. Ali već godinama unazad se nije tako gospodarilo i već godinama unazad vi u ministarstvu ili ne znate ili tolerirate činjenicu ignorirate, ne želite odgovarati na pitanja zašto se taj novac ne koristi sukladno zakonu, pa čak i onda kada Državna revizija u svom nalazu upozorava da u 2007. umjesto 89 milijuna kuna koliko je šumarska savjetodavna služba imala ili trebala imati na raspolaganju za te namjene, da je zakonito potrošeno samo 6 milijuna, a da je ostali novac što je iznosilo samo 6,8% a da su ostali novac potrošile Hrvatske šume mimo zakona u šume u državnom vlasništvu. To piše u nalazu Državne revizije. Da je Vlada radila svoj posao posebice vi u ministarstvu, da ste čitali izvješće Hrvatskih šuma i njihove planove primijetili bi da se krši Zakon o šumama, primijetili bi da Hrvatske šume zloupotrebljavaju činjenicu da novac ide preko njih, da ne daju novac šumarsko-savjetodavnoj službi, da se ne ulaže društveni novac u vlasništvu šuma u privatno vlasništvo i vjerojatno zbog toga nekoga sankcionirali, vjerojatno da ste to čitali ne bi pokušali obmanuti i reći da će to biti više od sto milijuna, nego negdje do 85 milijuna maksimalno na godišnjem nivou. Ako je zakon propisao obavezu Hrvatskih šuma da Vladi podnosi izvješće, onda Vlada to izvješće mora razmatrati i usvajati. Na konkretno pitanje ministar Pankretić umjesto odgovora da li je Vlada razmatrala i usvojila za 2007. i osmu to izvješće meni prosljeđuje odgovor Hrvatskih šuma u kojima pišu da su putem resornog ministarstva svake godine izvješće slali i da im nije poznato i da nikada nisu dobili povratnu informaciju da li je Vlada raspravljala to izvješće ili raspravljala i usvojila. Iz planskih dokumenata i izvješća i nalaza Državne revizije sasvim je jasno da se novac nije koristio sukladno zakonu, da je korištena situacija ja bih rekao kupljevečkih prava unutar Hrvatskih šuma i da su šumo posjednici svake godine zakinuti za oko 80 milijuna kuna koje je trebao biti uložen u njihove šume u smislu zaštite kao što je to zakonom propisano. Veoma je čudno, ali doista je čudno da u obrazloženju niste spomenuli i napomenu vodstva Hrvatskih šuma da i postojeća sredstva onih 359 milijuna planiranih oni ocjenjuju nedostatnim da bi slovo zakona vršili svoju osnovnu funkciju. Sada sa smanjenim sredstvima pitam da li ćete i dalje tolerirati da se novac koji se prikupi doprinosom koristi samo za šume u državnom vlasništvu, a da privatne šume neće doživjeti ta ulaganja koja su zakonom propisana.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Lesar kad govorite upravo o tom planu od 350 milijuna kuna ili bilo kojim novcima koje troše Hrvatske šume. U Hrvatskim šumama postojao je pravilnik o načinu izdvajanja sredstava opće korisnih funkcija šuma. Važio je jednu godinu dok nije donešen Zakon o šumama. Poslije toga više ne važi i očito je to što sam i rekao u ime kluba, pitanje je transparentnosti trošenja tih sredstava. Da li imamo pravilnik, da li ga tko kontrolira, kako ga i na koji način kontrolira, da li šumarski inspektori mogu stvarno kontrolirati to. Ne mogu iz jednostavnog razloga zato što ne znaju što su sredstva OKFŠ-a, što je planirano na OKFŠ-u, a što je planirano na troškovima obnove šuma. Prema tome, opet se vraćamo na pravilnik, vraćamo se na transparentnost, a onda ćemo znati i točno kako će se sredstva kod privatnih šumo posjednika trošiti, a nekakvom fakturom koju prema sadašnjim mogućnostima privatni šumo posjednik ispostavi neku fakturu po 200 kuna dnevno da mu vrijedi nadnica, odnosno rad i na taj način riješi prihode za tu svoju površinu. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Uvaženi kolega, vi bi još da postoji i pravilnik. Ja se s vama slažem, ali vidite da Vlada ima problem u tome da čak ne razmatra ni godišnja izvješća Hrvatskih šuma, pa ni njihove planove, pa zbog toga kada predlaže i piše obrazloženje zakona s kojima dolazi pred nas u Sabor ne može davati niti točne podatke. I slažem se da netransparentnost u biranju utrošku tih sredstava uvijek iznova daje nam za pravo sumnjati čak i u moguće koruptivne radnje zbog ogromnog količina novaca koje se tamo rade.
Zahvaljujem, na redu je uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Samo par riječi na ovu temu. Pomalo sam zbunjen raspravom koja je do sad bila i intencijom da se ograniči trajanje ovoga zakona do kraja samo ove godine zato što postoji jedna opservacija na ovo koja kaže da će se izmjenom Zakona o šumama omogućiti provedba plana provedbenih aktivnosti programa gospodarskog oporavka koji je donijela Vlada Republike Hrvatske. Prema tome, ako je ovo nešto što ide, čega je cilj da se oporavi gospodarstvo Hrvatske ne znam zašto bi se ograničavali, zašto bi se jedva čekalo da se s ovim prestane. Pa su mi tako rasprave u odnosu na ovu, na ovakvu izjavu malo u kontradikciji. Ja zaista mislim da postoji mogućnost boljeg ekonomskog korištenja Hrvatskih šuma i da na određeni način već se tome pristupilo barem u onome segmentu kojeg dokazuje već broj u tisućama hektara prostora pod Hrvatskim šumama, a koji predstavlja kamenjar i koji je tretmanom drobljenjem kamena i miješanjem sa zemljom pretvoren u vrlo iskoristivo poljoprivredno zemljište, naime zemljište sa poljoprivrednom namjenom i to za sadnju maslina i za sadnju vinograda. Ja pri ovome zapravo želim istaknuti problem koji se pri tome događa pri jednom takvom dobru, da se to dobro ne iskoristi do kraja kad se prostor Hrvatskih šuma, odnosno šuma Hrvatske pretvorio u poljoprivrednu površinu, korisnu poljoprivrednu površinu pa bi trebalo takvim poljoprivrednim površinama odnosno takvoj namjeni u okviru Hrvatskih šuma i omogućiti sve ono što je potrebno da bi se koncesija koja je data za tu svrhu bolje iskoristila. U tom smislu podržavam ovaj zakon i samo bih volio kad bi se na njemu i doradilo unaprijed da ono što je ekonomski isplativo na prostoru hrvatskih šuma bude još isplativije realizirano. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Dino Kozlevac, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče, predstavnici resornog tijela. Vezano za zakon koji je danas pred nama dozvolite mi vrlo kratko nekoliko riječi. Funkcija OKFŠ-a je jasna, korisna i ona je ispunjavala, ispunjava i trebala bi u budućnosti ispunjavati svrhu onoga radi čega je uvedena. Referiram se prvenstveno na krš i na ono što se ona odnosi. I ta je mjera dala rezultate u mnogim oblastima i djelatnostima. Prema tome ne radi se tu samo o jednom izdvajanju koje se izdvaja nego ta funkcija iz hrvatskih šuma imala je i treba imati upravo svoju funkciju da u mnogim djelatnostima koje su vezane uz zaštitu šuma poboljša, pojača, poveća, odnosno osigura i provedbu određenih mjera pa putem financijskih sredstava. Ali, moram naznačiti i reći ono što se događa. Da ovaj naš zakon danas kojega donosimo, on će imati direktne posljedice po mnogim djelatnostima. Maloprije smo imali Zakon o vatrogastvu ovdje, izmjene Zakona o vatrogastvu pred nama, dio postotka, odnosno 5% od tih prihoda koji se prihoduju na razini hrvatskih šuma iz propisanog dijela kojega plaćaju svi gospodarski subjekti 5% ide i za funkcioniranje vatrogastva na priobalnim županijama. To znači na razinama vatrogastva. Prema tome prije smo imali smanjenje od 22% PDV-a, sada će neminovno po tome ako se ide linearno doći do smanjenja tih financijskih sredstava i za tu djelatnost i neminovno će imati ukupno smanjenje sredstava mogućnosti za provedbu kvalitetnih mjera, one koje provodi jedan segment kao što je za vatrogastvo, a da ne govorim o provedbi mjera koje provode Hrvatske šume. Ali, predlažem i molim da se na temelju nastalih okolnosti koje će nastati tim zakonom u smanjenju sredstava da se vodi računa da se onda u izdvajanje prema ostalim subjektima gdje je to dosada funkcioniralo i gdje je to dosada uređeno ne ide linearno nego da se odrede prioriteti kako ne bi došlo do određenih poremećaja. Prvenstveno tu mislim na zaštitu od požara i zaštitu šuma u priobalnom području šuma, odnosno šumskog područja. Jer prioritet nam je zaštititi pogotovo ta područja koja su ugrožena. Između ostaloga i sa požarima koji su naša stvarnost. Prema tome ja vas molim da se odrede prioriteti i da se ne naruši postojeća količina i veličina financiranja. Što se tiče jednog drugog dijela koji želim reći, a upravo u funkciji u kojoj su u funkciji i ta sredstva unutar ukupnog prikupljanja sredstava i financiranja Hrvatskih šuma tu mislim na šumarsko-savjetodavnu službu koja je formirana i Hrvatske šume. Tu postoje određeni problemi i tu isto bi trebalo vidjeti kako je to riješeno u zemljama našeg okruženja. Naime, zaštita određenog područja, šuma, a svi se slažemo da su od općeg interesa da se ne može provoditi određena zaštita koja se odnosi, da li su to požari, da li je to ugroženost od jedne, druge stvari ne može se provoditi na temelju vlasničkih načela. Na temelju vlasničkog načela se može propisivati pojedina obaveza, međutim provedba mjera, nalaganje mjera, osiguravanje provedbe tih mjera i kontrola tih mjera mora biti jedinstvena za cijelo područje. Prema tome u svakom slučaju što prije treba sagledati i vratiti stanje da država mora kroz jedan mehanizam osigurati provedbu svih tih mjera. Na ovakav način da su 2 institucije ili 2 pravne osobe ili 2 službe nadležne za provedbu određenih mjera, a mjere koje ugrožavaju pojedina područja neovisno o vlasničkim odnosima je nedopustiva jer ne osigurava kvalitetno provođenje mjera na određenom području. Prema tome to bi trebalo vratiti na stanje da je jedna institucija, a to su Hrvatske šume, odnosno država, nadležna za provedbu mjera, a ne na ovaj način sada koji ne proizvodi željene učinke, odnosno i dalje postoje problemi, a znamo da opasnosti po šume bilo koje vrste ne poznaju ni administrativne ni vlasničke odnose, odnosno vlasničke granice. Evo, vrlo kratko. Ako je bio mali doprinos ovom cijelom problemu. Hvala.
Hvala. Evo, isteklo je u 12,08 prijava za 10 minuta. Imamo jednu repliku. Gospodin Vlatko Podnar, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Kozlevac kad govorite upravo o dualizmu u biti upravljanja šumama na području RH, ali onda i o svim mogućim vrstama zaštite, a prije svega ovdje se radi u Istri o protupožarnoj očito da šumarska savjetodavna služba nije odradila, odnosno nije dobro i kvalitetno zamišljena. Eto igrom slučaja bio sam u Njemačkoj i u Bavarskoj šumarije vode brigu o privatnim šumama. I o državnim i o privatnim. Prema tome jedinstveni je pristup i način i prema gospodarenju, ali i prema zaštiti šuma od požara. Hvala.
Da poštovani kolega upravo to je ono. Znači, nemoguće je kvalitetno provoditi gospodarenje i zaštitu. Nemoguće je provoditi, to se pokazalo iz iskustva iz prakse. Pojedina područja šira, uža, neovisno o administrativnim granicama općina, gradova ili županija su područja, to vi najbolje znate kao šumar, koja imaju određene granice, određene kvalitete, određenu strukturu itd., i da bi se kvalitetno zaštitilo onda mora jedna institucija, odnosno država, Hrvatske šume voditi računa, propisivati mjere, provedbu mjera. A na temelju vlasničkog odnosa određivati i uređivati način na koji način će vlasnik sudjelovati u tome da li samo pomoću financijskih sredstava ili će mu se naložiti provedba određenih mjera, ali mora država propisivati i provoditi i osigurati provedbu tih mjera. Da bi upravo to mogli napraviti onda mora biti jedinstveno organizirano. A ovakvim načinom mislim da u budućnosti će biti i više problema. Da ne govorim još o jednom problemu koji nisam tu spominjao, o gospodarenju, o reprodukciji šuma. I voditi računa, a vjerojatno će to imati prilike u budućnosti i govoriti o tome o kvaliteti reprodukcije i kako na koji način reproducirati šumu, odnosno šumske površine na kršu, a pogotovo ove koje su, a svi se slažemo da je požar jedna od najvećih ugroza koje postoje na kršu. Hvala.
Hvala. Imamo još posljednju pojedinačnu raspravu, gospodin Luka Denona. Izvolite.
Previše je vremena potrošeno u Hrvatskom saboru da bi se dogovorili oko toga i utvrdili da li u Hrvatskoj ima ili krize nema. Isto tako smo previše vremena potrošili kada smo utvrdili da u Hrvatskoj kriza jest, način kako treba i mjere koje treba poduzeti da bi se iz te krize izišlo. Ali ipak konačno smo se nekako dogovorili da ono što treba izvući Hrvatsku iz krize u koju je zapala jest gospodarstvo Republike Hrvatske. Pa smo eto se dogovorili da ćemo pomoći gospodarstvu koje jedino može izvući Hrvatsku iz ove gospodarske krize, i na način da ih probamo osloboditi od onih neporeznih nameta kojima je to gospodarstvo opterećeno. To je samo jedna mjera u nizu koja je potrebna da bi gospodarstvo dobilo malo zraka i da se pokrene, da ne govorim o onim poreznim promjenama koje su također nužne. Pa kada smo se već dogovorili da ćemo ići sa smanjenjem ili ukidanjem neporeznih nameta koji opterećuju gospodarstvo onda je ovo jedna od mjera koje Vlada Republike Hrvatske shodno svom planu izlaska iz krize ponudila ovom Hrvatskom saboru. Moram reći da smo do sada razgovarali, ne mi ovdje da je Vlada ukinula vodni doprinos, da je ovo jedna mjera od ponavljam 245 neporeznih nameta koje plaća gospodarstvo. Kako ove dvije laste zaista da ja kažem da Vladu treba smijeniti pa da bude malo tišine. Tako, te dvije laste zaista ne čine proljeće. Tako iz ovog prijedloga zakona gdje se smanjuje za 25% ova naknada vidljivo da u onima koji dobivaju tu naknadu ostaje dovoljno novaca i da se neće puno toga bitnoga dogoditi, čini mi se da bi bilo dobro kada bi Vlada Republike Hrvatske u ovaj Sabor uputila jedan jedinstveni zakon da se 245 priznatih neporeznih prihoda suspendira na godinu dana u cijelosti. To je jedina mjera koja će na jedan ovakav način gospodarstvu udahnuti malo života. Jer gospodarstvo u krizi kakvoj jeste treba reakciju sada i odmah a ako nam ovim tempom počinju stizati u Hrvatski sabor prijedlozi da se smanjuju neporezni nameti onda će to potrajati poprilično dugo i kada zadnja ta od 245 dođe na red gospodarstvo onda vjerojatno neće biti niti pomoći niti spasa. Ako su mogli uvesti jednu nepopularnu mjeru koja se ajmo reći, ja ću tako nazvati, koja je bila harača na narod, taj je narod preživio, onda tvrdim da će ova mjera 245 ukidanje, 245 neporeznih prihoda ili nameta u 100% iznosu također neće nanijeti veliku štetu onima koji žive ili koji dobivaju te neporezne namete, jer iz ovog Zakona je vidljivo da ako je narod preživio da će to preživjeti i Hrvatske šume i svi koji participiraju u tom nametu. Mislim da bi tako i na taj način trebalo pomoći gospodarstvu jer ako budemo čekali da nam 200 takvih neporeznih nameta dođe na dnevni red Hrvatskog sabora onda će to biti zakašnjela reakcija. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključno, državni tajnik Herman Sušnik.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo kratko, ja se zahvaljujem svima koji su danas sudjelovali u ovoj diskusiji, izmjena je vrlo kratka ovoga Zakona, međutim, pozornost je bila maksimalna, dosta je bilo diskusija, dobrih i kvalitetnih prijedloga. Mislim da ova mjera se na uvodnom dijelu rekao, ona sama za sebe ne može puno donijeti u pomoći gospodarstva, međutim, u okviru plana gospodarskog oporavka koje je donijela Vlada uz sve ostale mjere kada se provedu i ta mjera jedan kotačić mali koji će ipak malo rasteretiti gospodarstvo. Puno je bilo ovdje priča ne bih dužio, novi Zakon o šumama doći će do konca godine. Dosta prijedloga koji je kolega Podnar rekao u svakom slučaju raspravit ćemo i oko načina prikupljanja i načina trošenja i svega ostaloga. Ne bih govorio o gospodarenju u Hrvatskim šumama jer to je ipak jedna stručna stvar, ja mogu samo reći da se daleko manje siječe nego što prirastuje, da imamo 400 milijuna kubika drvne zalihe u Republici Hrvatskoj, recimo same Hrvatske šume kao trgovačko poduzeće preko 5 milijuna kubika sječe, dakle oko 8,4 milijuna je prirast da je to daleko manje, znači za ipak se taj šumski fond se čuva i uveličava se za dalje za buduće generacije. 150 godina struke, to je tu spomenuto. Oko privatnih šuma bilo je nekoliko upita. Piše tamo po zakonu jasno da se da prema postotnom udjelu ali prema programima gospodarenja za privatne šume, s obzirom da su privatne šume, odnosno šumarska savjetodavna služba tek 2007. godine startala, praktički od 0. Nemamo još dovoljno programa gospodarenja a svi novci koji se troše iz opće korisnih funkcija šuma moraju biti propisani kroz naše osnove gospodarenje programe i kako se ti programi budu radili po cijeloj Hrvatskoj za privatne šume tako će se i više sredstava iskoristiti. Slažem se sa kolegom iz Istre da moramo sve poduzeti da se u protupožarnoj zaštiti ova sredstva i dalje normalno koriste i one će se tako i koristiti. Hrvatske šume kao najveći potrošač znači trgovačko društvo napraviti će rebalans plana i gledat će da se iako manja sredstva da se dalje svi poslovi koji su do sada bili nekako u planu da se dalje kvalitetno i racionalno obavljaju. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu, odlučivati ćemo nešto kasnije. Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o šumama bio je hitni postupak P.Z.br. 552. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o šumama. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno, 108 glasova za.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora na 47. sjednici održanoj 9. lipnja 2010. godine, jednoglasno je utvrdio prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za zakonodavstvo. Prvo, razrješuje se dužnosti člana Odbora za zakonodavstvo Rade Bošnjak i za člana Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora bira se Milivoj Škvorc.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem ovaj prijedlog na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Prijedlog odbora je prihvaćen jednoglasno sa 108 glasova. Molim dalje.
Na istoj sjednici utvrđen je jednoglasno prijedlog da se razriješi dužnosti člana Odbora za pravosuđe Rade Bošnjak i da se za člana Odbora za pravosuđe bira Milivoj Škvorc.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Protiv? Suzdržan? Rezultat? Ovaj prijedlog prihvaćen je jednoglasno sa 108 glasova. Dame i gospodo s time smo ovaj dnevni red za danas završili. Nastavljamo 30. lipnja u 9,30 sati s točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o članarinama u turističkim zajednicama, hitni postupak. Hvala lijepa, želim vam produženi vikend da ga tako nazovem. Hvala lijepa. Prelazimo na točku izbori i imenovanja pa molim gospođu Nevenku Majdenić da podnese prijedloge.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 48. sjednici održanoj 9. srpnja 2010. godine jednoglasno utvrdio prijedlog odluke: "Razrješuje se dužnosti članica Odbora za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora Nada Čavlović Smiljanec i za člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora bira se Ivo Jelušić."
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu. Rezultat. Ovaj prijedlog odbora je prihvaćen jednoglasno sa 96 glasova. Idemo dalje.
Prijedlog odbora je da se za člana Odbora za turizam Hrvatskoga sabora bira Ivo Jelušić.
Otvaram raspravu o ovom prijedlogu. Zaključujem raspravu. Dajem ovaj prijedlog na glasovanje. Molim dizanjem ruku tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Ima li protiv? Nema. Suzdržanih? Nema. Jednoglasno sa 108 glasova. Dalje.
Prijedlog odbora je da se za članicu Odbora za predstavke i pritužbe Hrvatskoga sabora bira Nada Čavlović Smiljanec.
Hvala. Otvaram raspravu o ovom prijedlogu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog na glasovanje. Tko je za neka digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Nema. Hvala. Jednoglasno sa 109 glasova. Dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove predlaže da se razriješi dužnosti člana Odbora za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo Hrvatskoga sabora iz reda javnih, znanstvenih i stručnih djelatnika Vladimir Kovačević.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za nek digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Jednoglasno sa 109 glasova. Idemo dalje.
Prijedlog odluke odbora je da se razriješi člana Odbora za ravnopravnost spolova iz reda nevladinih udruga, znanstvenih i stručnih institucija koje se bave promicanjem ravnopravnosti spolova i zaštite ljudskih prava Radoslav Marić.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za nek digne ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Jednoglasno prihvaćen prijedlog sa 109 glasova. Dalje molim.
Prijedlog odbora je da se u Nadzorni odbor Hrvatskog fonda za privatizaciju imenuju iz reda zastupnika Vesna Buterin, Milivoj Škvorc, Slavko Linić, Ivo Jelušić, iz reda uglednih financijskih stručnjaka Ivan Jelenčić i Tihomir Domazet. I drugo, članovi Nadzornog odbora Hrvatskog fonda za privatizaciju po položaju su Dragan Kovačević, Goran Marić i Marin Brkarić.
Hvala. Otvaram raspravu. Gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. U ime kluba SDP-a htjela bih reći da smo mi ovoga puta kao i u prošlom sazivu dali članove kluba SDP-a u Nadzorni odbor Fonda za privatizaciju. Na žalost u prošlom sazivu taj nadzorni odbor nije radio. On je imao samo koliko mi je poznato jednu konstituirajuću sjednicu i htjeli bismo ovom prilikom reći da, ukoliko se i sa novim, dakle sastavom nastavi tako da bude samo formalno izabran, a da nema svoju stvarnu ulogu zastupnici SDP-a će izaći iz nadzornog odbora.
Hvala. Molim vas da vi koji ćete biti imenovani ne budete samo tamo figure, nego da sudjelujete. Zaključujem raspravu. Dajem ovaj prijedlog na glasovanje. Tko je za nek' digne ruku? Hvala lijepa. Protiv? Suzdržan? Ništa. Hvala lijepa. 109 glasova jednoglasno. Nastavak ove sjednice je u ponedjeljak u 10,00 sati sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 499 i molim ponovo predsjednike odbora da sve ove što smo danas usvojili kao dopunu dnevnog reda stave na dnevni red kako bi mogli nastaviti sa radom u ponedjeljak dvanaestog u 10,00 sati. Želim vam da se ugodno i dobro odmorite. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa radom ali prije nego što dam riječ gospodinu Pupovcu dužan sam upozoriti na članak 223.a našeg Poslovnika stavak 2. koji kaže: "Predsjednik ili potpredsjednik kluba zastupnika te drugi predstavnik kluba zastupnika, ako oni nisu nazočni, dužan je iznijeti razloge zbog kojih traži stanku i prijedlog duljine njezina trajanja u izlaganju najdulje na dvije minute". Na to sam upozorio. Drugo, članak 230.b kaže: "Predsjedavajući sjednicom Sabora neće odobriti stanku za sastanak kluba zastupnika ukoliko se zahtjeva za stanku podnosi: a) prije utvrđivanja dnevnog reda i prijelaza na dnevni red, što je ustvari bilo o.k. jer je utvrđen dnevni red i prešlo se na dnevni red, b) iz razloga vezan za rad radnih tijela Sabora i c) u vezi s istupom ili izjavom zastupnika izvan Sabora". Dakle, tada se neće odobriti. Evo obrazloženje smo neko dobili. Ja molim gospodina Pupovca da izvoli. Izvolite.