Dobro jutro, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nadam se da ste se malo obnovili i odmorili. Prelazimo na daljnji rad najavljenom točkom dnevnog reda - Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 593 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Gospodin Željko Goršić državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Nakon niza sporazuma koje smo u protekloj i tijekom ove godine potvrdili u Hrvatskom saboru i koji čine pravnu stečevinu NATO-a pred nama se danas nalazi još jedan međunarodni ugovor Sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja. Da bi Republike Hrvatska postala strankom ovog sporazuma koji je od iznimne važnosti kako za djelovanje NATO-a, a tako i za djelovanje država članica Republici Hrvatskoj kao novoj članici NATO-a nije potrebno prethodno odobrenje Sjevernoatlantskog vijeća. Republika Hrvatska dala je svoj pristanak da bude vezana sporazumom samim potpisivanje, nakon čega slijedi polaganje isprava o ratifikaciji. Na temelju ovlaštenja za potpisivanje kojeg je Vlada Republike Hrvatske utvrdila odlukom o pokretanju postupka, sporazum je potpisala gospođa Kolinda Grabar-Kitarović izvanredna i opunomoćena veleposlanica Republike Hrvatske u SAD-u. U očekivanju da Republika Hrvatska postane strankom sporazuma, te da sporazum za nas formalno-pravno stupi na snagu, Sjevernoatlantsko vijeće je prihvatilo privremenu primjenu sporazuma za Republiku Hrvatsku od 9. travnja 2009. godine. Sporazumom se uređuje pravni položaj osoba, povlastice, imuniteti, i olakšice NATO-a, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, pitanje statusa imovine, sredstva za rad i druga bitna pitanja za djelovanje NATO-a. Sporazum se uspostavlja neophodan pravni okvir za lakše djelovanje NATO-a te nesmetano obavljanje službenih zadaća i dužnosti nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja organizacije. Sporazum se ne primjenjuje ni na koje vojno zapovjedništvo uspostavljeno na temelju Sjevernoatlantskog ugovora niti na bilo koja druga vojna tijela osim ako vijeće ne odluči drugačije. Organizacija i države članice u svako doba će surađivati kako bi olakšale djelovanje pravosuđa, osigurali pridržavanje propisa koja uređuju rad policije i spriječile slučajeve zlouporabe vezane za imunitete i povlastice utvrđene u ovom sporazumu. Smatra li neka država članica da je došlo do zlouporabe imuniteta ili povlastice dodijeljenih ovim sporazumom, održat će se konzultacije između te države i organizacije ili između odnosnih država kako bi se utvrdilo jeli došlo do bilo kakve zlouporabe i ukoliko jest nastojat će se osigurati da se ne dogode ponovni slučajevi. Organizacija ima pravnu osobnost, ona ima sposobnost sklapati ugovore, stjecati i raspolagati pokretnom i nepokretnom imovinom, te pokretati pravne postupke. Organizacija i njezina imovina, sredstava bez obzira gdje se nalaze i u čijem su posjedu uživaju imunitet od bilo kojeg pravnog postupka, osim ako u pojedinom slučaju predsjedavajući zamjenika članova vijeća u ime organizacije izrekom ne odobri odricanje od ovog imuniteta. Prostorije organizacije su nepovredive su, njezina imovina i sredstva bez obzira na to gdje se nalaze i u čijem posjedu uživaju imunitet od pretresa, rekvizicije, konfiskacije, izvlaštenja ili bilo kojeg drugog oblika smetanja. Svaka osoba koju država članica odredi za svog glavnog, stalnog predstavnika pri organizaciji na državnom području druge države članice, te oni članovi i njenog službenog osoblja s boravištem na tom državnom području, uživat će imunitete i povlastice koje se odobravaju diplomatskim predstavnicima i njihovom službenom osoblju odgovarajućeg ranga. Svaki predstavnik države članice u vijeću ili u nekom od njegovih pomoćnih tijela dok se nalazi na državnom području druge države članice radi obavljanja njegovih zadaća uživa imunitet od uhićenja ili pritvaranja, jednak onom koji se odobrava diplomatskom osoblju odgovarajućeg ranga, imunitet od pravnog postupka glede izgovorenih ili napisanih riječi i djela koje on počini u svom službenom svojstvu te nepovredivost svih spisa i dokumenata. Povlastice i imuniteti ne odobravaju se predstavnicima država članica i njihovom osoblju radi njihove osobne koristi, već radi osiguranja neovisnosti u obavljanju njihovih zadaća u vezi Sjevernoatlantskim ugovorom. Provedbom ovog zakona kojim danas potvrđujemo ovaj sporazum je u djelokrugu Ministarstva obrane. Poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici molim vas da dadete potvrdu ovom predloženom zakonu kojim se potvrđuje ovaj sporazum kako bi njegove odredbe u smislu našeg Ustava postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Hvala vam lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Evo dozvolite nekoliko riječi o prijedlogu ovog zakona koji se odnosi na Potvrđivanju sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja. Kao što je rečeno nakon što je postala punopravna članica NATO-a, 1. travnja 2009. godine od Republike Hrvatske se očekuje da postane strankom određenog broja međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO saveza. Na temelju ovlaštenja za potpisivanje kojega je Vlada Republike Hrvatske utvrdila odlukom o pokretanju postupka za sklapanje sporazuma o pravnom položaju organizacije, njenih nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja. Sporazum je dana 23. srpnja 2009. godine potpisala izvanredno i opunomoćena veleposlanica Republike Hrvatske u Sjedinjenim Američkim Državama, gospođa Kolinda Grabar-Kitarović. S obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već potpisanim međunarodnim ugovorom, kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka ne može mijenjati ili dopunjavati tekst međunarodnog ugovora predlaže se ovaj prijedlog zakona raspraviti i prihvatiti po hitnom postupku, objedinjavajući prvo i drugo čitanje. Iz tog razloga klub HDZ-a dat će punu potporu prijedlogu ovog zakona. No međutim, da bi stekli određeni osjećaj o tome koja su to pitanja koja se reguliraju ovim zakonom itekako korisno i dobro je možda istaknuti određene članke ovog zakona jer oni mogu biti interesantni, ja bih rekao čak i atraktivni u određenom pogledu. Prvo, članak 4. Organizacija ima pravnu osobnost, ona ima sposobnost sklapati ugovore, stjecati i raspolagati pokretnom i nepokretnom imovinom te pokretati pravne postupke. Nadalje, članak 5. Organizacija, njezina imovina i sredstva bez obzira na to gdje se nalaze i u čijem su posjedu uživaju imunitet od bilo kojeg pravnog postupka. Prostorije organizacije su nepovredive. Arhivi organizacije i svi dokumenti koji pripadaju ili koje posjeduje organizacija nepovredivi su bez obzira na to gdje se nalaze. Članak 8. i članak 9. ovog prijedloga zakona mogu izazvati određenu pažnju i mogu biti korisni za Hrvatsku akademsku i Hrvatsku znanstvenu zajednicu. Zbog čega? Članak 9. kaže, citiram: "bez da je ograničena financijskim nadzorima, propisima ili moratorijima bilo koje vrste organizacija", dakle NATO, "može posjedovati valutu bilo koje vrste ili upravljati računima u bilo kojoj valuti." Dalje, b) organizacija može slobodno prenositi svoja sredstva iz jedne zemlje u drugu ili unutar bilo koje zemlje. Članak 9. je, rekao bih, posebno interesantan i mislim da će u pravnoj praksi u Republici Hrvatskoj biti od koristi. Članak 9., citiram: organizacija tj. NATO, njezina sredstva, prihodi i ostala imovina su oslobođeni od svih neposrednih poreza. Dalje, NATO, njegova sredstva su oslobođeni od svih carina i količinski ograničenja na uvoz i izvoz glede predmeta koje je organizacija uvezla ili izvezla. Dalje, organizacija i njena sredstva su oslobođeni od svih carina i količinskih ograničenja na uvoz i izvoz svojih izdanja. Što to može značiti u praksi za jedan važan NATO program, NATO science for peace, znači NATO znanstveno istraživački program koji NATO financira, a odnosi se na djelatnosti istraživanja i razvoja koji mogu prilog i doprinos jačanju sigurnosti ne samo NATO-a nego čitave međunarodne zajednice kroz određene projekte koje NATO prepoznaje interesantnim i koju uglavnom dobivaju izvrsni kandidati, izvrsne institucije i nadam se da takvih institucija ima u Republici Hrvatskoj. Temeljem dobivenih projekata, temeljenih dobivenih financijskih sredstava ti projekti, ta sredstva mogu biti oslobođeni carina, to znači uvoza opreme, mogu biti oslobođeni PDV-a i to je itekako važno. Postoji već ovaj čas jedan niz odobrenih projekata NATO-vog znanstvenog programa koji su nažalost u stanju mirovanja zbog toga što u troškovima tih projekata nisu bila predviđena posebna izdvajanja i sredstva za PDV. Nadam se da nakon usvajanja ovog prijedloga zakona, njegove ratifikacije u Saboru ti projekti će biti aktivirani i indirektno kroz taj zakon i kroz neke NATO-ve znanstvene programe može se osigurati određenim akademskim i znanstvenim institucijama, prije svega onima koji imaju kvalitetne izvrsne projekte mogu voditi i na taj način unapređivati svoj rad bez carina i bez izdvajanja za PDV. To je itekako važno i nadam se da će u našoj pravnoj i financijskoj praksi sukladno ratifikaciji ovog zakona to biti i potvrđeno i da će to biti jedan, ja bih rekao, itekako koristan prilog ovakvih zakona i ovakvog zakonodavstva koje ima za cilj poticati sve one aktivnosti u državama članicama koje svojima aktivnostima, svojim projektima, svojim znanjima mogu doprinositi jačanju međunarodnog mira, sigurnosti i prosperiteta. To mislim da svakako zaslužuje posebnu pažnju. No međutim mi usvajamo zakone, provedba tih zakona u životu zahtijevat će i određene reakcije i pažljivu i preciznu interpretaciju svih nadležnih ministarstava i Ministarstva obrane i Ministarstva financija. Nažalost ovdje nemamo danas predstavnika Ministarstva financija, ali znam da čak neke donacije NATO saveza koje su bile usmjerene prema Ministarstvu obrane, prema Oružanim snagama Republike Hrvatske su zahtijevale plaćanje PDV-a. Toga nadam se u budućnosti neće biti. I ta direktnija, ja bih rekao, neposrednija, kvalitetnija i efikasnija između države članice Republike Hrvatske i NATO-a sukladno ovim zakonima doživit će ja bih rekao svoj puni smisao. Neki drugi članci ovog zakona isto tako zaslužuju kratku pažnju. Mogu biti važni za Ministarstvo unutrašnjih poslova. Članak 13., svaki predstavnik države članice u Vijeću ili nekom od njegovih pomoćnih tijela ima imunitet od uhićenja ili pritvaranja, imunitet od pravnog postupka, nepovredivost svih spisa i dokumenata, pravo na uporabu šifri, izuzeća u odnosu na njega samoga, imunitet i olakšice, pravo bez carine uvesti namještaj, automobile itd. Prema tome, ovaj zakon isto tako ilustrira kako se na neki način kroz sve ove procese euroatlantskih integracija mijenja i naše unutrašnje zakonodavstvo. Sukladno svemu rečenom svakako klub HDZ-a dat će potporu prijedlogu ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin Damir Kajin u ime Kluba zastupnika IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvaženi gospodo zastupnici. Ja bih rekao da je ovaj zakon bez obzira što je riječ o potvrđivanju Sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora došao u pravo jedno vrijeme. Govorim to u kontekstu ove nesreće koja se dogodila, hrvatskih migova i činjenice da je misija NATO-a slobodno se može reći izgubljena misija. Jasno je da ovaj zakon o potvrđivanju ovoga sporazuma između Hrvatske i Sjevernoatlantskog ugovora ili NATO-a apsolutno nije sporan. Jasno da taj sporazum treba prihvatiti. Jasno da Hrvatska ne može biti izuzetak i da mora slijediti jednu logiku ostalih zemalja, odnosno članica NATO-a. Zapravo NATO-vi dužnosnici u Republici Hrvatskoj prema odredbama ovog zakona dobivaju status kojega de facto uživaju diplomati i ja mislim da je to apsolutno u redu. Ono što je možda potrebno za citirati to je ovaj članak 13. koji kaže da svaki predstavnik države članice u Vijeću ili u nekom od njegovih pomoćnih tijela na koje se ne odnose te odredbe, znači uživa sljedeće povlastice odnosno imunitete – imunitet od uhićenja ili pritvaranja jednak onom koji se odobrava diplomatskom osoblju odgovarajućeg ranga, - imunitet o pravnog postupka glede izgovorenih napisanih riječi, - nepovredivost svih spisa i dokumenata, pravo na upotrebu šifri, - zatim izuzeće u odnosu na njega samog, njegova bračna druga, - od ograničenja useljavanja, - prijavljivanja stranaca, - vojne obveze iste olakšice u pogledu ograničenja koje se tiču valute ili njezine zamjene, - imuniteta i olakšice što se tiču njegove osobne prtljage, - pravo bez carine uvesti svoj namještaj i stvari prilikom prvog dolaska radi preuzimanja svoje službe itd. itd. da ne citiram sada sve ove odredbe ovoga zakona. Međutim, s druge strane ono što daleko više hrvatsku javnost zanima je zapravo stanje ja bih rekao naših Oružanih snaga. Ja ne krivim nikoga. Stalno pozivamo na smanjenje troškova. To se čini. Međutim, sve manje više danas ovisi o novcu, da se možda zna da nije to tema ali samo da kažem, da se možda nije vodilo toliko računa kakav će status uživati generali. Mislim da bi bilo više za tehniku. Mislim na odmarališta itd., da se neki iz tog sustava nisu bezobrazno obogatili. Neki u 10 godina iz sustava su izašli teški i više od 1 milijarde kuna. Isto bi bilo više za tehniku itd., da smo pustili da vojna industrija radi bilo bi bolje, da preko onih osamdesetak računa pojedinci nisu ispraznili u Austriji itd. bilo bi bolje itd. itd. Sve u svemu ne prozivam nikoga gospodine Đačiću zbog pada ona dva miga. Znam da situacija je takva da mi ne možemo po avionu dati 60 ili ne znam koliko milijuna eura. Ali situacija je u najmanju ruku kada je riječ o tehnici gotovo, gotovo na rubu izdržljivosti. S druge strane ono što je mene zasmetalo nakon što se sve to dogodilo da su neki državni dužnosnici, to je u redu normalno odmah posjetili pilote. Ali mislim da je ipak trebalo prije posjetiti onu stradalu ženu. Jer ako ništa drugo piloti normalno to je u njihovom poslu neki rizik preuzimaju na sebi, a što reći za nekoga tko kopa krumpir pa mu se dogodi ono što joj se, toj ženi dogodilo. Drugo još samo Afganistan u samo jednoj rečenici. Povucimo te dečke kući, smanjimo taj broj. Ne možemo to više financirati. Zaslužuju oni najbolje od opreme, ali jednostavno to je postalo preveliko opterećenje ja bih rekao za Hrvatsku državu. Sve u svemu Hrvatska danas nije vojno ugrožena pogotovo ne od susjeda. Čak se usuđujem kazati da bi Hrvatskoj danas prije priskočili u pomoć susjedi, neki drugi ali sve se normalno mora kretati kada govorimo o prilikama u vojsci u okvirima onih 4,8 milijardi kuna koliko iznosi naš vojni proračun, a sa tim novcima teško je nešto učiniti. Još jedanput ću reći da neki naši generali nisu teški i preko milijardu kuna, barem jedan je, možda bi mogli dobiti i odgovor kako su došli do tog novca. A kad bi mi došli do njihovog nezasluženog novca možda bismo mogli modernizirati i dio Oružanih snaga. Sve u svemu što se tiče ovoga Zakona o potvrđivanju sporazuma jasno je da ga treba prihvatiti, da je on logičan, normalan, očekivan i utoliko ćemo i glasovati za.
Hvala. U ime kluba HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi predstavnici predlagača, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Sporazumom o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja uređuje se pravni položaj, povlastice, imuniteti i olakšice NATO-a, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja. Sporazum se ne primjenjuje i na koje vojno zapovjedništvo uspostavljeno na temelju Sjevernoatlantskog ugovora, niti na bilo koja druga vojna tijela osim ako Vijeće ne odluči drugačije. Ovo je sporazum koji uređuje pravni položaj osoba, imovine, sredstava za rad i druga bitna pitanja za djelovanje NATO-a predstavlja neophodan pravni okvir za lakše djelovanje NATO-a, te nesmetano obavljanje službenih zadaća i dužnosti nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja organizacije. Kako je predlagatelj istaknuo u uvodnom obrazloženju ovog prijedloga zakona članstvo Republike Hrvatske u organizaciji Sjevernoatlantskog ugovora bilo je njezin vanjsko-politički, sigurnosni prioritet koji je ostvaren s pristupanjem Sjevernoatlantskom ugovoru. Nakon što je postala punopravna članica NATO-a 1. travnja 2009. godine od Republike Hrvatske očekuje se da postane strankom određenog broja međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO-a, a vezano uz koje je potrebno provođenje unutarnjih pravnih postupaka u narednom razdoblju. Da bi postala strankom sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja koje je od iznimne važnosti kako za djelovanje NATO-a, tako i za djelovanje država članica. U Republici Hrvatskoj kao novoj državi članici NATO-a, a nije potrebno prethodno odobrenje sjevernoatlantskog vijeća kao što je to slučaj u vezi s nekim drugim međunarodnim ugovorima, koji čine dio pravne stečevine NATO-a, već Republika Hrvatska kao nova članica NATO-a može izraziti svoj pristanak, biti njime vezana potpisivanjem, nakon čega slijedi polaganje isprave o ratifikaciji. Također se napominje da je s obzirom na važnost sporazuma o pravnom položaju … [[Ne razumije se.]] sjevernoatlantskog ugovora … [[Ne razumije se.]] predstavnika i međunarodnog osoblja, sjevernoatlantsko vijeće u očekivanju da Republika Hrvatska kao nova država članica NATO-a postane strankom sporazuma te da sporazum za Republiku Hrvatsku formalnopravno stupi na snagu. Na temelju ovlaštenja za potpisivanje kojeg je Vlada Republike Hrvatske utvrdila odlukom o pokretanju postupka za sklapanje sporazuma, o pravnom položaju organizacije sjevernoatlantskog ugovora nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, sporazum je dana 23. srpnja 2009. godine potpisala gospođa Kolinda Grabar Kitarović izvanredna i opunomoćena veleposlanica Republike Hrvatske u Sjedinjenim Američkim Državama. Ovim zakonom potvrđuje se sporazum o pravnom položaju organizacije sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Republika Hrvatska kao punopravna članica NATO-a potvrđivanjem prethodnom, ali i ovog sporazuma dokazuje da na međunarodnom planu postaje bitan partner. Na taj način se i formalnopravno primjenjuju ista pravila na organizaciju sjevernoatlantskog saveza, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, a po pitanjima koja se tiču pravnog položaja i povlastica imuniteta i drugih olakšica. Iz svega ovoga klub, iznešenog Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržati će prijedlog ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodo državni tajnici. Evo također isto nekoliko riječi o ovom prijedlogu konačnog zakona. Kako su moje već kolege rekle to je jedan tehnički zakon i naravno da ćemo mi također isto u ime SDP-a glasati za njega, dat ćemo mu punu potporu. Nekoliko riječi o njemu, nekoliko riječi referirat ću se na ono što je kolega Kajin govorio u završnom svom izlaganju. Znači ovim zakonom potvrđuje se Sporazum o pravnom položaju organizacije sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava Republike Hrvatske postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Sporazum o pravnom položaju organizacije sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja uređuje se pravni položaj, povlastice, imuniteti, olakšice NATO-a, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja. Sporazum se ne primjenjuje ni na koje vojno zapovjedništvo što je vrlo bitno reći i naglasiti, uspostavljeno na temelju sjevernoatlantskog ugovora, niti na bilo koja druga vojna tijela osim ako vijeće ne odluči drugačije. Ovaj sporazum koji uređuje pravni položaj osoba, imovine, sredstava … [[Ne razumije se.]] i druga bitna pitanja za djelovanje NATO-a predstavlja neophodan pravni okvir za lakše djelovanje NATO-a te nesmetano bavljenje službenih zadaća i dužnosti nacionalnih predstavnika, međunarodnih osoblja organizacije. Kako je Republika Hrvatska postala članica NATO-a, tako je vrlo bitno da također isto prihvatimo ovaj prijedlog zakona i da damo potporu da on može također se primjenjivati i funkcionirati. I to je najbitnije i najvažnije što želim reći o samom prijedlogu konačnog zakona. Nekoliko riječi na ovo što je govorio, o čemu je govorio kolega Kajin. I bitno je po meni da svi saborski zastupnici znaju da je u zadnjih godinu dana Ministarstvo obrane ostalo bez jednu milijardu kuna otprilike, da je proračun srezan na 1,4% od ukupnog proračuna Republike Hrvatske, i da je to stvarno upaljena crvena lampica za funkcioniranje Ministarstva obrane. Ja mislim da mi moramo svi ovdje vrlo čvrsto uzeti stav, a to je da se u narodnom proračunu ne dira ni jedna lipa za Ministarstvo obrane, zato što tamo ima 18 tisuća i nešto ljudi, to su ljudi koji svakodnevno rade, treniraju, imaju obuku, odlaze u misije, žive i jedu, i ta jedna velika organizacija. To nije autoput, cesta autoputa ili nekakva, jedan dio pelješkog mosta, pa ćemo prebaciti te aktivnosti na iduću ili narodnu godinu, s obzirom kada imamo krizu sredstava. Mislim da moramo zajednički naći tu jedan, jednu podlogu i zajednički poduprijeti i zajednički tražiti da se ni jedna kuna iz budućeg proračuna ne smije više uzeti Ministarstvu obrane. Nekoliko stvari samo kad je vezano za Ministarstvo obrane. Tu su, evo djelatnici ovdje Ministarstva obrane … [[Ne razumije se.]] otprilike milijardu kuna, ugrožen dugoročni plan razvoja Hrvatske vojske, naravno da su došla upitna sva ova modernizacija, opremanja koja su bila dobro početa u tijeku zadnjih nekoliko godina, kao što je opremanje borbenim vozilima, opremanje novom jurišnom puškom, razmišljanja o novom zrakoplovu, također potpora i opremanje Hrvatske ratne mornarice, i to je sad stalo. Npr. za razliku od Ministarstva unutrašnjih poslova gdje je MUP u zadnjih godinu dana uložio oko 100 milijuna kuna u patrolne brodove, mi ne možemo napraviti ni jedan obalni patrolni brod zato što nemamo sredstava. MUP je kupio samo motorna vozila u vrijednosti oko 80-ak ili 70-ak milijuna kuna. To ne može biti slučaj niti se to može desiti u Ministarstvu obrane. U Ministarstvu obrane mi imamo otprilike oko 2 tisuće 400 … [[Ne razumije se.]] vozila, za 2010. godinu Ministarstvo obrane je odobrilo oko 40 tisuća kuna za njeno održavanje. To je naprosto smiješna cifra i tu se vidi kakva je financijska situacija u Ministarstvu obrane i kažem tu se nešto mora promijeniti i moramo nešto napraviti da ti ljudi tamo koji rade, funkcioniraju, pogotovo ovaj stručni dio vojska da imaju sredstva, da imaju mogućnosti raditi, djelovati zato što ti ljudi imaju međunarodne preuzete obveze, mi moramo održavati obveze u Afganistanu, moramo biti na … [[Ne razumije se.]] visoravni, imamo misije UN-a, možda nas nešto još sutra čeka, mi moramo pripremati i opremiti se na način da možemo funkcionirati standardima NATO-a. Sad je to problem. Ja evo naglašavam to je sada problem, to sad nije sada tema, imat ćemo mi godišnje izvješće ili polugodišnje izvješće o stanju u Oružanim snagama, ali upozoravam zastupnike mi smo ti ljudi koji glasamo za proračun, mi smo ti ljudi koji glasamo za odlazak hrvatskih vojnika u misije, i mi smo također u tom lancu zapovjednih odgovornosti, i ako se bilo što desi, bilo kada za jednog vojnika da mi nismo dovoljno glasno rekli, da nismo dovoljno glasno tražili da se nešto učini, mi smo također odgovorni i sukrivci za ono što se desilo, pa i za ova dva MIG-a koja su pala nedavno, što je naravno velika nesreća za Ministarstvo obrane i naravno da nam je žao da se to sve skupa desilo. Mi ćemo poduprijeti ovaj prijedlog zakona, nećemo sad previše ovdje otvarati pitanje o stanju u vojsci, imat ćemo priliku, … [[Ne razumije se.]] sada vjerojatno zrakoplovstvo u četvrtak, ali mogu reći sigurno da je crvena lampica upaljena i to je crvena lampica upozorenja i da se, da je Ministarstvo obrane apsolutno u jednoj teškoj financijskoj situaciji, a o tome i govori to da još nisu potpisali plan nabave, i to morate riješiti plan nabave koji je ključni dokument za nabavu i opremanje Hrvatske vojske koji je Glavni stožer zatražio plan nabave i poslali su taj dokument kojim se omogućava opremanje Hrvatske vojske na toj taktičkoj razini još u 12. mjesecu. Ministarstvo to nije potpisalo, to se mora učiniti i napraviti što prije. Zato što stalno imam pritužbe i sa terena da je ljudima ukinut doručak, da je ukinuta večera, da ljudi nemaju dovoljno odora. Mislim da to, da se tu treba imati, ministar obrane mora imati refleks, ministar obrane mora tu biti čvršći i naprosto reći da sa ovim sredstvima on ne može održavati ovakav sustav kakav je i vidjeti što i kako dalje. Evo kažem mi podržavamo ovaj prijedlog zakona. Nadamo se da ćemo imati jednu pravu raspravu o stanju vojnih snaga RH. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege saborski zastupnici, gospodo iz ministarstva. Evo naizgled ili na prvi pogled bi se reklo da zapravo o ovoj materiji, o ovom prijedlogu Zakona o potvrđivanju sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora, zatim nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja sa eto već i konačnim prijedlogom zakona nemamo što posebno zboriti jer to je zapravo u okviru našeg pristupa NATO paktu i svaka zemlja članica je ovakav zakon i postupila temeljem ovakvih zakonskih prijedloga kao što će to postupiti i RH i uvjeren sam da će ih svi saborski zastupnici podržati kao što će podržati to i HDSSB. Ovdje se pomalo načela već i tema koju je otvorio i gospodin Kajin i gospodin Kotromanović o stanju u Oružanim snagama RH koja dobrim dijelom jednim zaista rekao bih i velikim brojem i materijalno sudjeluje u brojnim misijama i NATO-a i UN-a na raznim lokacijama u svijetu. Od Afganistana, Golanske visoravni pa nadalje. Točno je da RH za te misije izdvaja i velika sredstva. Točno je i to da bi voljeli svi skupa vidjeti stanje u, jasno transparentno stanje, u Oružanim snagama RH, i pitanje je zastarjelosti tehnike i svih onih drugih elemenata koji opterećuju dakle spremnost i Hrvatske vojske, odnosno Oružanih snaga RH. Gospodin general Kotromanović je govorio o planu nabave koji također treba biti ovdje jer svi smo mi zapravo odgovorni i saborski zastupnici kao i vi u ministarstvu s obzirom da na saborske klupe dolaze takvi prijedlozi, a i Sabor je prihvatio slanje naših trupa u Afganistan, na Golansku visoravan i na ostale lokacije diljem svijeta. Kada govorimo već o tome onda jasno da mjesta za uštedu, a u smislu poboljšanja stanja u Oružanim snagama, tehničke opremljenosti i svega ostaloga ima. Ima i u proračunu RH. Evo za sat, dva imat ćemo raspravu i o Mirovinskom fondu u kojem piše i dalje iz godine u godinu imamo stavku u kojemu se govori o nepripadnim mirovinama. Npr. za 2008. godinu nepripadnih mirovina država Hrvatska ili Mirovinski fond je isplatio preko 100 milijuna kuna. Što smo mogli to kupiti za našu vojsku za 100 milijuna kuna? I ima i drugih primjera štednje, kada se zrakoplovima Vlade leti u Osijek ili Vukovar, a kolona praznih automobila također ide za Osijek ili Vukovar, i tu ima mjesta štednji. I od goriva i od dnevnica vozača i od guma i od ostaloga. Ima mjesta štednji i za pomoć našim Oružanim snagama koliko god hoćete. Samo to treba jasno i glasno reći. I naš ponos, naša vojska koja je pobjednica u Domovinskom ratu nije zaslužila da, ovako da kažem, krpi te i avione i sve ostalo, svu ostalu tehniku koja je potrebna Hrvatskoj vojsci bez obzira što je mirnodopsko stanje, bez obzira što trenutno nema opasnosti, bez obzira što smo članica NATO pakta. Prema tome kada govorimo o samom prijedlogu ovoga zakona onda je već gospodin Kajin citirao onaj članak 13., nije nesretni, ali čini mi se da je prije neku godinu kada nismo bili članica NATO pakta tadašnji predsjednik Mesić bio neke stvari u tom smislu bio da kažem i izjasnio se jasno i glasno protiv. Danas kada smo članica NATO pakta onda zaista nema potrebe da ovaj članak 13. i stavke koje su u njemu, a govori se o imunitetu od uhićenja, pritvaranja itd., fizičkih osoba iz organizacije Sjevernoatlantskog ugovora. Posebno me veseli članak 3. ovoga prijedloga zakona u kojemu se kaže da organizacije i države članice NATO-a u svako doba će surađivati kako bi olakšale djelovanje pravosuđa, osigurale pridržavanje propisa koja uređuju rad policije i spriječile slučajeve zlouporabe vezane za imunitet i povlastice utvrđene u ovom sporazumu. Smatra li neka država članica da je došlo do zlouporabe imuniteta ili povlastica po ovom sporazumu održat će se konzultacije između te države i organizacije ili između odnosnih država kako bi se utvrdilo je li došlo do bilo kakve zlouporabe i ukoliko jest nastojat će se osigurati da se ne dogode ponovni slučajevi. Unatoč gore navedenom ili bilo kojim drugim odredbama ovog sporazuma država članica koja smatra da je neka osoba zlouporabila svoju povlasticu boravka ili bilo koju drugu povlasticu ili imunitet koji su joj odobreni na temelju ovog sporazuma može zatražiti od te osobe da napusti njezino državno područje. Dakle, to je ono što zapravo osigurava da kažem RH od zlouporabe onih prema onim povlasticama iz članka 13. i mislim da zbog toga zaista nema razloga da i HDSSB ne prihvati ovakav prijedlog sporazuma. Mišljenja sam još nešto, da, kad sam govorio o uštedama i mogućnosti da se dio sredstava, dakle nekakvim rebalansima ili sada evo novim proračunom prebaci ili preraspodjeli za Ministarstvo obrane onda moram reći da je za montirani i politički motivirani proces Branimiru Glavašu, progon njegov i suđenje potrošeno preko 100 milijuna kuna. Pa eto ne bi bilo loše da je tih 100 milijuna kuna umjesto toga političkog progona preraspodijeljeno za Ministarstvo obrane i za njegovu korist. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, na redu je gospodin zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Iako je iz uvodnih izlaganja gospodina državnog tajnika Goršića u ime Klubova dosta rečeno o ovome Prijedlogu zakona, dopustite moj pojedinačni doprinos ovoj raspravi. Kada je Hrvatska 2009. godine nakon uspješno provedenog procesa postala punopravna članica NATO-a bilo je sasma očekivano da se fokus Hrvatske javnosti fokusira na djelovanje Hrvatskih vojnika pripadnika Oružanih snaga i iz godine u godinu zahvaljujući njihovom kvalitetnom djelovanju u međunarodnim mirovnim misijama pa tako u mirovnoj misiji koja je vođena od strane NATO-a ona u Afganistanu kao najsloženija, sasma je normalno da je fokus javnosti više usmjerena na to. Međutim NATO je organizacija, NATO nisu samo postrojbe i djelovanje vojnika na terenu, NATO je i pravni okvir, NATO je i djelovanje visokih predstavnika i osoblja NATO-a. Da bi Hrvatska kao zemlja članica i njeni predstavnici mogli djelovati u okviru ove organizacije sasma je normalno da je bilo potrebno potpisati i ovaj Sporazum a današnjom raspravom i usvajanjem u Saboru potvrditi ga kao dio unutarnjeg pravnog poretka. Sporazumom se uspostavlja neophodan pravni okvir za lakše djelovanje NATO-a te nesmetano obavljanje službenih zadaća i dužnosti nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja i organizacije. Kao što je već rečeno ovaj sporazum ne odnosi se na vojna zapovjedništva, za njih postoje drugi sporazum koji u organizacije NATO-a kojima je Hrvatska već pristupila. Sporazumom se uređuje pravni položaj osoba, imovine, sredstava za rad i druga bitna pitanja za djelovanje NATO-a i predstavlja neophodan okvir za lakše djelovanje NATO-a te nesmetano obavljanje službenih zadaća. Po Sporazumu organizacija i države članice u svako doba će surađivati kako bi olakšale djelovanje pravosuđa, osigurale pridržavanje propisa koji uređuju rad policije i spriječile slučajeve zlouporabe vezane za imunitete i povlastice utvrđene u ovom Sporazumu. Naravno kao živo tijelo sama organizacija može doći do određenih prijepornih situacija pa po ovom Sporazumu smatra li neka država članica da je došlo do zloporabe imuniteta ili povlastica dodijeljenih sporazumom održat će se konzultacije između te države i organizacije ili između odnosnih država, kako bi se utvrdilo je li došlo do kakve zloporabe i ukoliko jest nastojat će se osigurati da se ne dogode ponovni slučajevi. Organizacija po sporazumu ima pravnu osobnost, ona ima sposobnost sklapati ugovore, stjecati i raspolagati pokretnom i nepokretnom imovinom, te pokretati određene pravne postupke. Organizacija, mjera imovina i sredstvo bez obzira na to gdje se nalaze i u čijem su posjedu uživaju imunitet od bilo kojeg pravnog postupka osim ako u pojedinom slučaju predsjedavajući zamjenika članova Vijeća u ime organizacije izrijekom ne odobri odricanje od ovog imuniteta. U raspravi dosadašnjoj nekoliko puta su spominjani olakšice odnosno oslobađanje od oporezivanja. Ovaj Sporazum, ovaj Zakon kada ga Sabor utvrdi postaje dio unutarnjeg pravnog poretka, naravno da sam Zakon ne znači i život na terenu pa treba naravno i kod drugih zakona, i programa operativnog življenja na terenu koji proizlaze iz drugih zakona, a iz ovog postojećeg Zakona uvesti da se u život na terenu normalno odvija sukladno ovome da se odgovarajući programi usklade sa ovim da bi se izbjegle možebitne situacije da Hrvatska ne provodi odredbe ovoga zakona. Svaka prostorija, naravno Zakon govori, Prijedlog sporazuma govori o prostorijama organizacije one su po sporazumu nepovredive, imovina Organizacije, sredstva bez obzira gdje se nalazi u čijem posjedu, uživaju ... pretresa, rekvizicije, konfiskacije, izvlaštenja ili bilo kojeg drugog oblika smetanja ili bilo kojeg drugog zahvata države. Naravno da povlastice i imuniteti ne odobravaju se predstavnicima država članica i njihovom osoblju radi njihove osobne koristi već radi zaštite osiguranja neovisnosti u obavljanju njihovih zadaća u vezi sa Sjevernoatlantskim ugovorom. Prema tome, država članica ne samo da ima pravo nego i dužnosti odreći se imuniteta svojih predstavnika i članova njihovog osoblja u svakom slučaju kada bi po njezinom mišljenju imunitet ometao izvršenje pravde i kada ga se može odreći bez da šteti svrsi za koju je odobren. Budući da je ovaj Zakon potvrđuje Sporazum kojima se nadograđuje Hrvatsko aktivno sudjelovanje u organizaciji Sjevernoatlantskog ugovora osobno ću kao zastupnik podržati Prijedlog ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Kolegice i kolege. Uključit ću se u ovu raspravu jer ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o pravnom položaju organizacija Sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, jer sama činjenica da smo postali punopravna članica NATO Saveza jasno ukazuje na to da se sada od Republike Hrvatske očekuje da prihvati i donese određeni broj međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO-a. Potvrđivanjem ovog Ugovora Republika Hrvatska će ispuniti unutarnje pravne uvjete za primjenu tog za djelovanje NATO-a veoma važnog pravnog okvira. O važnosti Sporazuma o pravnom položaju Organizacije Sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, najbolje govori da je Sjevernoatlantsko vijeće prihvatilo privremenu primjenu Sporazuma za Republiku Hrvatsku od 9. travnja 2009. godine, dakle samo nakon 8 dana kada je Republika Hrvatska primljena u punopravno članstvo NATO Pakta. Što se zapravo uređuje ovim Sporazumom? Uređuje se pravni položaj povlastice, imuniteti, olakšice nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja. Isto tako ovaj sporazum uređuje pravni položaj osoba, imovine, sredstava za rad i druga bitna pitanja za djelovanje NATO-a na području Republike Hrvatske. Sam sporazum sastoji se iz nekoliko dijelova. U drugom dijelu uređuje se pravni položaj organizacije, njezina imovina i sredstva, bez obzira gdje se nalazi i u čijem su posjedu, uživaju imunitet od pretresa, konfiskacije, izvlaštenja ili bilo kojeg drugog oblika smetanja. U trećem dijelu se uređuje da svaki predstavnik države članice u vijeću dok se nalazi na državnom području druge države, radi obavljanja njegovih zadaća, uživa povlastice imuniteta. Primjerice, imunitet od uhićenja ili pritvaranja, jednak onom koji se odobrava diplomatskom osoblju, imunitet od pravnog postupka zbog izgovorenih riječi i djela koje počinu u svojem službenom svojstvu, nepovredivost spisa i dokumenata, pravo da bez carine uvozi namještaj ili vozilo i iste izvozi itd., itd. Isto tako članak 15. regulira da povlastice i imuniteti ne odobravaju se predstavnicima država članica i njihovom osoblju radi njihove osobne koristi, već radi osiguranja neovisnosti u obavljanju njihovih zadaća. Prema tome, država članica ne samo da ima pravo nego i dužnost odreći se imuniteta svojih predstavnika i članova njihovog osoblja kada bi po njihovom mišljenju imunitet ometao izvršenje pravde i kada ga se može odreći bez da šteti svrsi za koju je odobren. U 4. dijelu se slično kao za predstavnike država članica uređuju povlastice i imuniteti za međunarodno osoblje i stručnjake koji rade za organizaciju. A u završnim odredbama propisuje se kako i kada sporazum stupa na snagu kao kako i kada svaka država može otkazati ovaj sporazum. Dakle, ovaj sporazum je isti kao i onaj koji je bio 1951. godine, on se ne može mijenjati i mislim da ga treba prihvatiti. Zahvaljujem.
Hvala. Zaključno, državni tajnik gospodin Željko Goršić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče. Evo ja bih se zahvalio svima koji će podržati ovaj zakon i svima koji su uzeli učešća u ovoj raspravi. Rekao bih da će ovaj zakon pridonijeti unapređenju pravnog položaja NATO, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja u odnosu na Republiku Hrvatsku kao članicu NATO-a. Uredit će se pitanja koja su potrebna u provedbi određenih područja, kao što je to istaknuto u raspravi, dakle i porezi i carine, PDV, na znanstvene projekte ja se nadam, ali Ministarstvo financija će sigurno u tome morati dati svoju konačnu riječ. Želio bih samo reći da vezano uz raspravu zastupnika koji su govorili o stanju Oružanih snaga, MORH za sada sigurno izvršava svoje zadaće u okviru svojih financijskih sredstava, vodi brigu sigurno o tome da svaki Hrvatski vojnih u zemlji, inozemstvu u misijama bude kvalitetno i obučen, i opremljen za svoje zadaće koje izvršava. Također želim naglasiti dakle da MORH ima plan nabave i on se donosi uvijek poslije izglasavanja proračuna Republike Hrvatske i u skladu s tim se nabavlja potrebna oprema za opremanje naših Oružanih snaga. Tako da ne bi bilo zablude da mi nemamo plan nabave. On je svake godine donešen i imamo ga i ove godine. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se kada se steknu uvjeti. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Glasovat ćemo o raspravljenim točkama dnevnog reda. Molim uključimo se radi provjere kvoruma. Tko je zaboravio neka provjeri da li se zacrvenilo na nekom znaku. Hvala. 95, možemo dakle odlučivati o prijeđenim točkama dnevnog reda. Dame i gospodo, prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja, bio je hitni postupak, P.Z. broj 593. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o pravnom položaju organizacije Sjevernoatlantskog ugovora, nacionalnih predstavnika i međunarodnog osoblja. Molim uključimo se i glasujmo o predloženom konačnom prijedlogu zakona. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 104 glasa za, 2 suzdržana i ništa protiv, donesen konačni prijedlog zakona.
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Pred vama je 4. Godišnje izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Kao što znate naša su dva temeljna cilja, očuvanje stabilnosti financijskog sustava i nadzor zakonitosti rada subjekata nadzora. Unatoč nepovoljnim gospodarskim globalnim kretanjima tijekom 2009. godine, nije bilo većih nestabilnosti odnosno očuvana je financijska imovina i infrastruktura nebankovnog sektora. S tim u vezi htio bih istaknuti da je imovina nebankovnog sektora na kraju 2009. godine bila 115 milijardi kuna što je oko 23% ukupne imovine financijskog sektora odnosno 35% BDP-a. U odnosu na 2008. godinu, ukupna imovina nebankovnog sektora je povećana za oko 11%. Detalje o radu pojedinih segmenata nebankovnog sektora ste mogli vidjeti u izvješću. Ja ću samo spomenuti neke ključne stvari za pojedine segmente. Tržište kapitala je obilježila primjena Zakona o tržištu kapitala, došlo je do oporavka neto imovine investicijskih fondova za oko 30% u odnosu na 2008. godinu, međutim u strukturi imovine fondova samo su tri fonda sa imovinom većom od milijardu kuna, prosječna imovina Investicijskog fonda samo 120 milijuna kuna. Što se tiče Mirovinskih fondova imovina je u odnosu na 2008. također povećana za oko 30%, 57% te imovine čine državne obveznice. Milijun i pol je članova 4 obvezna Mirovinska fonda, s tim da je oko miliju i 250 tisuća aktivnih članova koji redovito uplaćuju doprinose. Što se tiče dijela osiguranja zaračunata bruto premija je još uvijek ispod 3% BDP-a što je gotovo 3 puta manje od zemalja užeg dijela Europske unije, a 37% zaračunate premije se odnosi na obvezno osiguranje od autoodgovornosti. Što se tiče leasing industrije tu su se dogodili najveći pomaci zbog strukture portfelja. Iskazan je relativno najveći gubitak industrije, a zbog činjenice što 30% imovine čini samo jedno društvo koje je imalo ispravaka vrijednosti za oko 800 milijuna kuna. Što se tiče fakturinga, tu je došlo do manjeg oporavka, ali isto tako je velika koncentracija imovine u samo jednom društvu, 60% imovine ima jedno društvo. Kao posljedicu kršenja zakonskih odredbi agencija je tijekom 2009. podnijela 49 prekršajnih naloga i 5 kaznenih prijava. Ukupno gledajući od 2006. do 2009. godine agencija je podnijela 368 prekršajnih i 34 kaznene prijave. Tijekom zadnjeg razdoblja pa i u 2009. godini nastao je jedan trend neispunjavanja ponuda za preuzimanje tako da trenutno imamo 14 ponuda koje nisu objavljene. Htio bih istaknuti i činjenicu da smo aktivno sudjelovali u procesu zatvaranja poglavlja 9.-Financijske usluge koje je zatvoreno u 11. mjesecu prošle godine. Isto tako, htio bih posebno istaknuti našu aktivnost u rješavanju predstavki korisnika financijskih usluga kojih je tijekom prošle godine bilo preko stotinu. Mi smo u 2009. godini prihodovali 42 milijuna kuna, a rashoda imali 32, dakle ostvarili smo višak prihoda nad rashodima, a u 52 tjedna održali smo 59 sjednica. Trenutno je zaposleno u HANFA-i 136 ljudi što je 11 ljudi više u odnosu na godinu prije, a za prvih 6 mjeseci ove godine također imovina nebankovnog sektora ima blagi porast 118 milijardi kuna, 3% u odnosu na kraj 2009. godine. S obzirom na sve činjenice navedene u izvješću i detalje koji su iscrpno obrazloženi u našem izvješću i s obzirom na stanje stabilnosti subjekata nadzora i naše aktivnosti predlažem da se usvoji ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala. Želi li predstavnik Vlade? Ne. Izvjestitelji odbora? Da, izvolite. Gospodin Goran Marić, predsjednik Odbora za financije i državni proračun. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani predsjedniče Uprave HANFA-e sa suradnikom, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na svojoj 59. sjednici održanoj 12. srpnja 2010. godine Godišnje izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2009. godinu. U uvodnom izlaganju čuli smo ove podatke koje smo i sada čuli i najopsežnije su prikazani da je došlo do povećanja neto imovine otvorenih investicijskih fondova 21%, da je došlo do povećanja neto imovine obveznih mirovinskih fondova 29,5%, da je tržište osiguranja zabilježilo lagani pad, zaračunate bruto premije u iznosu 2,8% i da je tržište leasinga zabilježilo također pad vrijednosti novo zaključenih ugovora i to čak 47%, a time ja pala ukupna imovina leasing društva za 4,3%. Iz izvješća je vidljivo da je nadzor i supervizija koji je provodila HANFA na tržištu kapitala rezultiralo otvorenim 512 predmeta, od čega 22 upravna i 490 neupravnih predmeta. Iz izvješća o poslovanju HANFA-e vidljivo je da je HANFA svojim racionalnim poslovanjem rezultirala da su višak prihoda nad rashodima u 2009. godini bili 10,06 milijuna kuna. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskome saboru zaključak da se prihvati Godišnje izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2009. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo imali smo prilike pred nekoliko dana gledati našu premijerku na otvaranju onoga radnoga dana njujorške burze, čim je zazvonila sve je pošlo u crveno, a kod nas gospodo ja imam dojam da je sve crno i jedino što je dobro učinila u New Yorku je to što je najavila da će smijeniti pola Vlade i pola Predsjedništva HDZ-a po načelu žrtvujmo nekoliko pijuna da spasimo kraljicu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ajde, ajde, tako je gospodo [[Upadica: Nije to tema.]] Nije to tema. Možda kad se to dogodi će živnuti i naše tržište vrijednosnih papira i kapitala, ali sumnjam dok je ove Vlade [[Upadica: Nije to tema.]] Ne iz prve, dobro. Ali da se vratim sad na ovo tržište kapitala. I onda se ovdje lijepo ovako kaže da nagli pad vrijednosti indexa hrvatskog tržišta kapitala CROBEX-a iz 2008. nastavio se do 9.3.2009. kada je on postigao najnižu godišnju vrijednost od toliko bodova. Ukupan ostvareni promet na zagrebačkoj burzi u 2009. dosegao je 10,9 milijuna kuna što predstavlja smanjenje od 64,9% u odnosu na ukupni promet u 2008. godini. Znači, smanjenje od 64,9% itd. Zatim ovdje na strani 8 govore se i tu nam je prikazan jedan grafikon, ostvareni prihodi su osnove pružanja investicijskih usluga i obavljanje investicijskih aktivnosti po pravnim osobama za 2009. godinu. Pa se onda navodi ovdje sve ove banke, Hrvatska poštanska banka u kojem sudjeluje sa 2%, Volksbanka 3%, Privredna banka Zagreb 9, Zagrebačka 16, Raiffeisen Austrija 23, Erste 30, Societe General ili Splitska banka 2%, Hypo Alpe Adria banka 12%. Ja ću se samo na trenutak zadržati upravo na ovoj Hypo Alpe Adria banci. Ona je peta banka inače po aktivi u Republici Hrvatskoj sa nekim, ako se ne varam, 40 milijardi kuna. Pretpostavljam da je Hrvatskoj državi od 2001. sa vanproračunskim fondovima sigurno pozajmila ma najmanje 10 milijardi kuna. Znam da u tom periodu Županiji istarskoj od 2001. nije dala niti jednu lipu i u Istri je negdje po snazi 8. banka. Jasno je sve što se dešavalo oko te banke. Van s time bilo da je riječ o Istri, Rijeci, Zagrebu, Zadru, šta ja znam Dubrovniku itd. Ali i normalno, oni koji su na bilo koji način participirali tako da su sebe pod navodnicima pomogli da ne kažem obogatili neka zbog toga odgovaraju. A što se tiče same jedne financijske institucije jasno je da je trebamo sačuvati jer jedan udar na društvo kada bi samo jedna banka klekla ova država ne bi mogla izdržati. Međutim, nije mi namjera govoriti sada o toj banci. Ono što mene daleko više zanima to je gospodo ova igra sa Liburnijom. Naime, na strani 16. odnosno 17. govori se između ostalog da agencije u protekloj godini u okviru svojih ovlasti za izricanje nadzornih mjera donijela dva rješenja kojim je utvrdila nastavak obveze, objavljivanje i ponude za preuzimanje, te naložila njezino objavljivanje budući da osobe koje su temeljem Zakona o preuzimanju dioničkih društava bile obvezne objaviti ponudu to nisu učinile u zakonskom, propisanom roku. Jedno društvo je Auktor kapital, opet Laguna iz Novigrada, voli bih konačno doći do te strukture da vidim tko zapravo stoji iza svega toga, tko su nositelji ne redovnih nego povlaštenih dionica. I drugo, onda se kaže, dalje se govori. Znači gradu Opatiji, Opatija - Maršala Tita 3, znači općina Matulji, Matulji - Trg maršala Tita 11. Interesantno i u Opatiji i obala maršala Tita lijepo. I u Matuljima isto Trg maršala Tita. Onda općini Moščenička Draga - Trg slobode, općini Lovran Šetalište maršala Tita. Vidite. A šta nije dobro! I onda puštaju ove dionice toj novoj, kako se već zove Liburnija i sve ovo što imamo sada prilike pratiti oko Dom fonda, odnosno gospodina Ostoje. Gospodo, što je bila kuponska privatizacija? To je bila usuđujem se kazati jedna pretvorba na kvadrat. Kada su očevi naše privatizacije, na žalost ne moje nego naše shvatili da je ostalo za privatizirati još nešto preostalih velikih nacionalnih sustava, e onda su gospoda osmislili igru sa tom kuponskom privatizacijom. Na taj način su oni privatizirali usuđujem se kazati jedan dobar dio hotelskog sektora ono što prije toga nije bilo privatizirano bilo da je riječ o Istri, bilo da je riječ o Opatiji, Liburniji, bilo da je riječ ne znam o drugim sustavima diljem našeg Jadrana. Tko su bili ti koji su gospodo vodili tu kuponsku privatizaciju? To više nisu bili torbari, nisu više bili torbari. U Hrvatskoj su to počeli raditi gospoda sa kravatama. Znači, investicijskih fondova. Ali interesantno da su do tih dionica dolazili bez i jedne kune. Znači, više ih nisu gospoda u Vladi niti tjerali da nose one torbe pune novaca i da idu od dioničara do dioničara, odnosno radnika ili tko ih je već stjecao ili branitelja i da mu isplaćuju te novce za one udjele. I tako dolazimo, znači do te Liburnije. Čovjek si postavlja pitanje ma po kojem to ljudskom ili božjem zakonu gospodin Ostoja recimo dolazi danas do Liburnije. Onoga što bi vjerojatno uz dubrovačke hotele trebalo biti pretpostavljam najbolje što Hrvatska u turizmu ima, odnosno posjeduje. Kako to da Liburnija ne može, da Liburniju pardon ne može voditi država, a da je može voditi jedan pojedinac. Kako to da taj pojedinac koji pretpostavljam devedesete šta je mogao imati? Ništa. Ladu, nije bitno, može do novca a takav jedan sustav koji je imao 150 godišnju tradiciju jednostavno nije mogao do novaca niti za plaće. 2005. gospodo uspjelo se u Opatiji zaustaviti poklanjanje Liburnije. No, danas je to jasno prošlost i barem neka nam gospoda iz agencije odgovore čime su se oni rukovodili kada su sada Liburniju ustupili ili prepustili gospodinu Ostoji. Što je to ne znam promijenilo se usuđujem se kazati u odnosu na 2005.? Po meni je sve isto kad je riječ o Liburniji. I kako to da 2005. nešto što je bio loš posao, od kojeg odustala i ona Vlada 2010. pardon postaje dobar posao. Jasno, pozivat ćete se na sudske presude. Sve te sudske presude se baziraju na našim zakonima. To je problem što su svi ti zakoni ne što se baziraju na zakonima, nego što su svi ti zakoni izraz političke volje koja je nametnuta usuđujem se kazati iz tih pretvorbenih krugova. Ja sam siguran da čak niti zastupnici HDZ-a, da im je za vratiti se unazad ne bi dizali više ruku za takve zakone. Ali šta ćete! Imamo ekipe koje su sjedile u izvršnoj vlasti, u Vladi i po izlasku iz Vlade de facto preuzimaju te fondove pa nije čudno da su se i dok su bili tamo više rukovodili njihovim nego državnim interesima. I sada što je to kuponska privatizacija? Ja ću ovdje citirati samo ovaj članak drugi Zakona o privatizacijskim investicijskim fondovima. Ako se ne varam tako je iz '97. godine. I onda se kaže kuponska privatizacija je prijenos dionica bez naplate, bez naplate odnosno postupak dodjele dionica bez naplate u skladu s odredbama Zakona o privatizaciji iz '96. pa se onda kaže dalje. Privatizacijski kupon je kupon koji je u skladu sa člankom 27. Zakon o privatizaciji i daje osobama prema tom zakonu opet bez naplate. Privatizacijske dionice su dionice koje se prema odredbama daju bez naplate itd. itd. Stalno se to spominje. Jasno, misli se i na neke građane Republike Hrvatske ali gdje toga osim u Hrvatskoj ima da se nekome nešto daje za ništa kako bi se nakon toga to lijepo jednostavno transformiralo opet u imovinu odabranih pojedinaca. Znači, još jedanput. Kuponska privatizacija je nešto što se vršilo bez naplate, a Boga mi netko tko ništa nije imao devedesetih, koji ništa nije uložio da bi došao do tih dionica nakon toga sada isto tako bez naplate dobija cijelu jednu Liburniju. Nije tamo problem u tom slučaju, isto je sa svom našom privatizacijom, ali što ćemo, mi sad samo možemo ovaj lamentirati o reviziji pretvorbe i privatizacije, ali umjesto da ispoštujemo Ustav u tom dijelu mi naprosto ismijavamo Ustav, predsjednik govori o reviziji i tome slično, mi poklanjamo Liburnije i šta da vam kažem, sve skupa je to žalosno što se građanima baca pijesak u oči, što ih se laže, a s druge strane ih se hrabri da će biti sprovedena neka revizija, ali od toga razumljivo neće biti u ovoj zemlji ništa. Jednom riječju, da se vratim na onu antologijsku Rojsovu tko jamio jamio i tako će na žalost u ovoj zemlji i ostati. Članak, ne članak, nego strana 40 mirovinski fondovi, obvezni mirovinski fondovi, znači citiram, odnosno fondovi u kojima je članstvo obvezno za sve zaposlene osobe, koji su u trenutku kada su fondovi započeli s radom, odnosno u vrijeme prvog zaposlenja, misli se na osobe, bila je mlađa od 40 godina, s tim da su osobe između 40 i 50 godina starosti mogle birati hoće li postati članovi obveznih mirovinskih fondova. Sad se navodi koji su to fondovi AZ, Erste, PBZ, osiguranje d.d., Raiffaisen itd., ali ono što je daleko zanimljivije na strani 47 govori se citiram: imovina društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima, povećala se u 2009. u odnosu na 2008. za 11,3% i iznosila je 544,3 milijuna kuna. Ukupni kapital društva u istom se razdoblju povećao za 8,6%, ukupni kapital društva po članu obveznog mirovinskog fonda na kraju razdoblja iznosi 333,9 kuna. I to se povećalo za 5,3%. Znači ukupni kapital po članu obveznog mirovinskog fonda je 333,9 kuna i sad vidimo u šta ulažemo i kakve će biti mirovine sutradan, vis a vis tih fondova i to, i tih ponuđenih zakonskih rješenja. Jednom riječju loše nam se piše, ako nastavimo poigravati se sa prijedlozima zakona poput onoga, pod navodnicima, ja ću ga nazvati o privremenom ili prijevremenom umirovljenju o kojem smo raspravljali pred nekoliko dana, a kojim se najavama, jer zakon nije stupio na snagu pa nije bio zakon u mirovinu otjeralo 20-ak tisuća ljudi, čime se državi stvorila dugoročno samo u godinu dana šteta od jedne milijarde kuna u 5 ili 10 godina, računajmo da će ta šteta biti daleko veća, onda naprosto loše nam se piše. Nemojte privatizirati, kad ste spomenuli Croatiu osiguranje, uvedite red u Croatiu osiguranje, maknite direktorima bonuse, smanjite plaće, neka ne sponzoriraju i neka ne financiraju stranke, a za kraj 136 ljudi radi u HANFA-i, mislim da je to bezobrazno mnogo, nećemo u drugim momentima plaćama, ali sigurno nema potrebe za toliki broj u jednoj takvoj agenciji.
Hvala. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani predsjedniče uprave HANFA-e sa suradnikom, cijenjeni kolegice i kolege. Kolega Koračević već sluša što ću kazati. Pa kolega Koračeviću, kad bih kojim slučajem ne dao Bog bio prisiljen birati, voditi, koju državnu instituciju voditi u Hrvatskoj onda daleko na posljednjem mjestu tih prisiljenih želja bila bi Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga. Ali zašto? Pa jedan od razloga evo i ovaj zbog koga je kolega Kajin kazao tako olako govoreći da previše zaposlenika u HANFA-i a bojim se nedovoljno upućen u opsežnost i stručnost tog posla, ali ne bi ta moja želja posljednja bila zbog tog opsežnog i stručnog posla, niti zbog sektora kojeg pokriva HANFA nadzorom koji čini više od 35% bruto domaćeg proizvoda sa 115 milijarda kuna ili što je predmet nadzora 280 subjekata. Ne bi moj posljednji izbor bio ni zato što je to nadasve stručan i odgovoran posao, a ne bi bio taj posljednji izbor ni zbog što je HANFA izložena često različitim pritiscima interesnih skupina i špekulanata. HANFA kao moja posljednja želja bi bila jedino iz jednoga razloga, zato što sav taj napor koji ulaže HANFA nema završnu satisfakciju, a ta završna satisfakcija nedostaje u utvrđenim nepravilnostima, u podnošenju mnogih prekršajnih kaznenih prijava bez određenih sankcija. Primjerice do sada je 368 puta HANFA utvrdila da se radilo o prekršajima, 34 slučaja da se počinilo kazneno djelo, iz članka 4. Zakona o kaznenim djelima protiv tržišta kapitala, gdje se manipuliralo tržištima, ali isto tako i iz članka 311. i 224. Kaznenog zakona zbog krivotvorenja isprava ili prijevara, a do danas nitko nije pravomoćno osuđen za takva nedjela. Samo u 2009. godini HANFA je podnijela 5 kaznenih i 49 prekršajnih prijava, a zašto su sankcije potrebne? Pa zato što su posljedice manipulacijom tržišta na tržištu kapitala nesagledive, špekulacije, manipulacije, prijevare i zlouporabe na tržištu kapitala toliko su prisutne kroz povijest da je ta problematika zainteresirala mnoge znanstvenike, ne samo ekonomiste. Primjerice veliki znanstvenik Isaac Newton kazao je da lako može objasniti gibanje i izmjeriti gibanje tijela u svemiru, ali da ne može nikako objasniti ljudsko ludilo na tržištu kapitala, a doista ljudskog ludila, gramzivosti, pohlepe, bezobzirnosti, sebičnosti upravo na financijskom tržištu, na tržištu kapitala pokazuju svu svoju raskoš, sve svoje potencijale, svu svoju domišljatost, i sve moguće varijacije tzv. Poncijevih shema a to su sheme za prijevare. Stari Latini su kazali da je povijest učiteljica života, ali na žalost ekonomska znanost kao da ništa nije naučila iz ekonomske povijesti. Ekonomska povijest, odnosno financijska povijest bolje rečeno ispisana je mnogim crnim danima. I crnim ponedjeljkom i utorkom, i crnom srijedom i četvrtkom, a umjesto crnog petka dođoše nam crne godine. Ali do većih posljedica zbog špekulacija na tržištu kapitala i financijskom tržištu u Hrvatskoj nije došlo samo i isključivo zbog preventivnih i pravodobnih reakcija HANFA-e. A bilo je pokušaja i amoralnog i bahatog, i nestručnog i nezakonitog ponašanja poslovnih subjekata i odgovornih osoba. Primjerice, neka leasing društva nisu uopće vodila poslovnu dokumentaciju. Neki nekretninski investicijski fondovi umjesto da po zakonu obvezno ulažu minimum 60% u nekretnine oni su ulagali u trezorske zapise, u komercijalne zapise ili svoje novce polagali kao depozite kod poslovnih banaka što je protuzakonito. Međutim, zahvaljujući nadzoru i mjerama HANFA-e te pojave su uočene, otklonjene i prijave podnesene. HANFA je izvanredno reagirala na kulminaciju globalne gospodarske financijske krize i zajedno s najvećim investicijskim i mirovinskim fondovima osnovala interventni fond u vrijednosti 150 milijuna kuna i samo zahvaljujući visokoj razini profesionalnosti HANFA-e taj fond nije aktiviran u ovoj najtežoj krizi. Zato je nesumnjivo da je HANFA ispunila svoja 2 osnovna cilja: osiguranje stabilnosti financijskog sustava i provedba nadzora zakonitosti rada subjekata nadzora. Ali iz Godišnjeg izvješća za 2009. godinu vidljivo je da je HANFA ispunila i treći svoj cilj, a to je transparentan i analitički prikaz rada i rezultata svih subjekata nadzora. Sadržaj izvješća informacija i Hrvatskom saboru kao zakonodavcu, ali i korisnicima financijskih usluga te pojedincima na financijskom tržištu pruža potrebnu informaciju. Jer od iznimne važnosti je posebice za posrednike na financijskom tržištu, tržištu kapitala, transparentna istinita informacija jer bez toga se ne može donositi pravodobne odluke, ispravne investicijske odluke, a niti zauzimati stavovi niti činiti analize. Stoga jasno mogu kazati da je HANFA za svoj rad zaslužila pohvale. Ovakva HANFA je Hrvatskoj potrebna, ona je preduvjet zdravog financijskog tržišta, ona je preduvjet zdravog tržišta kapitala. Ona je i prepreka manipulacijama. HANFA je i prepreka špekulacijama. Ovakva HANFA pridonosi izgradnji zdravog gospodarskog sustava, pridonosi izgradnji zdravog sustava tržišta kapitala, a pridonosi i gospodarskom sustavu u kojem ubuduće neće biti ni crnih financijskih dana, a kamoli crnih godina. A isto tako slobodno mogu kazati da ovakva HANFA pridonosi razvoju gospodarskog sustava u kojem će biti više ljudskog lica na financijskom tržištu, a manje barbarstva. Klub HDZ-a podržava i rad i izvješće HANFA-e. Rad zbog visoke profesionalne razine, a izvješće jer je sadržajno, cjelovito i odlično sastavljeno. Međutim, ovo je prigoda za kazati da HANFA u okviru svog djelokruga rada može možda pronaći i načina kako se odrediti jasnije prema tzv. bijelim vitezovima. A to ekonomisti zovu one investitore koji se tobože pojavljuju kao spasitelji kupujući dionice, najavljujući kupnju dionica nekih tvrtki za koje prijeti neželjeno preuzimanje. Time ti tzv. bijeli vitezovi utječu izravno na cijenu svojih dionica, ali i na cijenu dionica one kompanije koju iskazuje javnu želju za kupnjom. Ovo je prigoda i kazati na čini mi se neracionalno komforan položaj društava za upravljanje investicijskim fondovima. A njihov položaj najbolje je oslikao davno iako nije ekonomist čuveni pisac Emile Zola koji kaže da ta društva kad pobjede stavljaju u džep, kad izgube ne plaćaju ništa i opet stavljaju u džep. Tako da ta komforna situacija tih društava doista zavređuje posebnu pozornost. I na kraju bih naglasio da je u posljednjih 12 godina Hrvatska platila ogroman ceh 2 bankarskih kriza, a ceh sanacije banaka je iznosio više, odnosno skoro koliko je današnji ino dug središnje države. A taj ceh u sebi je nosio i dio jednog regulatornog neiskustva i nadzornog oportunizma kojima je pojedincima pogodovao, a štetio Hrvatskoj. Srećom da danas imamo HANFA-u koja je primjer regulatornog tijela čije je djelovanje usmjereno u zaštitu financijskog sustava i u zaštitu nacionalnih interesa RH. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani predstavnici Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga zajedno s predstavnikom uprave. Klub SDP-a neće i ne može podržati ovakvo Izvješće HANFA-e za 2009. godinu. Upozoravamo kontinuirano na sve probleme u poslovanju HANFA-e. I upozoravat ćemo, i to radimo stalno, a posebno na onaj dio koji se tiče izvještavanja i mjera koje su već trebale biti poduzete. Kada govorimo o ovom izvješću onda treba istaknuti da je ono statističko bez analitičkog pristupa uz puko nabrojavanje brojeva. Nema informacije o regulatornoj ulozi agencije, nema informacije o nadzoru koje je provela ta ista agencija. Druge institucije u svijetu koje se bave nadzorom financijskih usluga upravo i počivaju na analitici i ne samo to nego izdaju brojne stručne publikacije baš kad je i analitičke metode kad su u pitanju. Također, postavlja se pitanje kad je HANFA osnovana Zakonom o HANFA-i je predviđeno postojanje Savjeta HANFA-e. Do dana današnjeg u zadnje 4 godine Savjet HANFA-e nije osnovan i ako slušamo zakon postavlja se pitanje da li je uopće HANFA zato što nema Savjet legalna institucija. Također, tko upravlja HANFA-om? Da li predsjednik uprave i tko kontrolira rad Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga ukoliko nema tog istog Savjeta? To su ona pitanja na koju će morati Vlada odgovoriti, ne HANFA nego Vlada. Nema također izvješća o novčanom tijeku, ne zna se gdje idu sredstva po ovom Izvješću, ne postoji analiza troškova po prethodnim razdobljima i ne postoji struktura prihoda, ne postoji analiza troškova i kadrova i to su sve stvari zbog kojih mi nećemo i ne možemo podržati ovakvo Izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih poslova. A kada se vratimo u povijest koliko se ovo što sam sada nabrojao, reflektiralo na novija događanja i afere u Hrvatskoj povijesti, onda je dovoljno reći da u 4 godine od 2006. godine u aferi Podravka HANFA nije reagirala. Znači, kada je FIMA prvo kupila 10,64% dionica Podravke nije provodila niti provela nadzor, nisu provjeravani računi FIME u naredne godine, niti nakon mjesec i pol dana nakon afere Spice, također u 2008. FIMA ista je također manipulirala tržištem što također nije provedeno i nakon Marinčevih tvrdnji, znači kada je Marinac progovorio o preuzimanju Podravke također nisu se desile reakcije. To sve upućuje na diskrecijski kriterij djelovanja. Postupa se kada se želi, odnosno kada se mora postupiti, međutim, ne postupa se kada se to baš ne želi. Tako je nepostupanje u te 3 sumnjive situacije u 4 godine dovelo do afere Podravka, pa stoga možemo reći da je HANFA odgovorna upravo za aferu Podravka. Ono što možemo primijetiti u ovom Izvješću, Izvješću za 2009. godinu su dvije indikativne stvari na koje svako normalan u ovoj zemlji treba uprijeti pozornost i zapitati se. Krenut ću od onoga što je raslo. Jedina imovina koja je rasla u 2009. godini je imovina Factoring društva i to za 10%. NO, tu ću se vratiti na nešto što se zovu subvencije, subvencije u poljoprivredi. Nelikvidnost u državi, neplaćanje koje nerijetko traje i po godinu dana, uvjetovalo je uzrokovalo to da naši seljaci svoje poticaje prodaju bankama kroz factoring društva, koje na njima deru kamatu od 13% zato jer država po godinu dana ili više ne može isplatiti poticaje. Naši seljaci plaćaju danak bankama zbog države koja ne može isplatiti poticaje, to se događa. Factoring društva su u 2009. narasla za 10%, to su društva koja preuzimaju obvezu plaćanja. Ona su rasla upravo zbog toga što je država nelikvidna, upravo zbog toga što država ne može plaćati i to je bitan segment, a pogotovo je to strašno ukoliko se to događa našim seljacima i poljoprivrednicima. Kojima banka uzima 13 ili 15% efektivne kamate od poticaja zato jer država nije uspjela isplatiti poticaje. To je ono što je strašno. NO, također, moramo otvoriti i poglavlje leasinga. Do 2008. godine leasing je bio jedna od najbrže rastućih financijskih industrija no u 2009. godini uslijed gospodarske krize, dijelom svjetske, dijelom endogene domaće strukturalne krize na što smo više puta upozoravali, jer nije bilo normalno da neki tržišni indeksi kada je u pitanju indeks na Zagrebačkoj burzi, kada je u pitanju cijena vrijednosti nekakvih dionica i kada je u pitanju ulaganje u dionički kapital budu na ovoj razini na kojoj su bili kada se krenuli u inicijalne ponude dionice. I na to smo upozoravali da je to balon koji će se prije ili kasnije raspuknuti što se i dogodilo. SA ove govornice smo na to upozoravali to smo tvrdili tada nije bilo sluha no međutim, na kraju se to dogodilo. Ono što sada možemo konstatirati da je kada je u pitanju leasing industrija koja je isto tako pretrpila gubitke, u gubitke u 2009. godini, postavlja se pitanje kako je moguće da leasing industrija prema ovom Izvješću i prema Izvješću o stanju kapitala i rezervi uopće posluje. Jer je gubitak iznad visine kapitala, on je preko 60 milijuna kuna sektorski a samo za usporedbu, u Hypo leasingu gubitak iznad visine kapitala je blizu 800 milijuna kuna i to je samo onaj dio koji nije naplativ. Što je sa onim dijelom koji će tek doći, koji se ne vidi. Znači, gubitak iznad visine kapitala je milijardu kuna, kako je uopće moguće i to je pitanje za HANFU da leasing društva koja nemaju više kapitala posluju. Onda tu treba istaknuti usporedbu sa nekim drugim regulatorima pa uzimam primjer bankarskog sektora i regulatora Hrvatske narodne banke. E sada, tu se može koristiti jedan kriterij koji je vrlo jasan a govori o troškovima rezervacija za aktivu u sljedećoj godini i ovo na primjer u bankarskom sektoru troškovi rezerviranja iznose 3,57 milijardi na ukupnu aktivu od 378,4 milijuna kuna. Rezerviranja su inače troškovi umanjenja vrijednosti za loše plasmane u budućnosti. E sada, u leasing industriji ti troškovi rezerviranja su čak 1,4 milijarde na nešto više od 30 milijardi kuna, znači preko 4% i postavlja se pitanje kapitaliziranosti leasing kuća i postavlja se zaista pitanje da li tih rezerviranja bi trebalo biti još i što po tome radi i što je radila HANFA i kako je moguće da je to nadzor dopustio, nadzor HANFE. Zbog svega toga što smo naveli, a pogotovo zbog netransparentnih diskrecijskih kriterija, kao i nepostojanje savjeta HANFA-e koji je zakonska obveza i zbog čega se s pravom pitamo da li je HANFA uopće legalna institucija. Budući da je to zakonska obveza, a ona se ne provodi, mi u klubu SDP-a ne možemo niti ćemo podržati ovakvo izvješće. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo. Ne jedan nego tri, gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardić je rekao da nema u izvješću informacija o provedenom nadzoru u aferi Podravka, pri kupnji dionica HANFA nije reagirala i ne zna se gdje idu sredstva iz HANFA-e. Nijedan od tih navoda nije točan. U izvješću je vidljivo koliko je nadzora provedeno, koliko je otvoreno predmete, 512 otvorenih predmeta. U aferi Podravka prvu kupnju dionica HANFA nije mogla ni kontrolirati, kolega Bernardiću, jer se ona stječe na temelju kupoprodajnih ugovora, a ne na burzi, jer su prve dionice otkupljene od Franka, Privredne banke, izravno najprije temeljem ugovora Podravke, a onda je prebačen taj ugovor s Podravke na Fima Ami itd. A što se tiče ne zna se gdje su sredstva, pa iz izvješća je vidljivo koliko se HANFA racionalno ponašala samo u cijeloj godini imala je reprezentacije više-manje nego u jednom mjesecu troška benzina jednog člana uprave prije 5, 6 godina. Recite mi molim vas samo jedan propust koji je HANFA napravila ili nezakonito poslovala?
Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odmah u uvodu dvije stvari. Prvo klub HNS-a i HSU-a neće podržati ovo izvješće, obrazloženje ću dati kasnije u raspravi. I drugo, potpuno razumijem i djelomično se slažem sa kolegom Marićem kada je rekao da je to institucija zadnja u nizu u kojoj bi se prihvatio vođenje. Sasvim sigurno. Inače kolega Marić i ja u mnogim stvarima razumijemo se, shvaćamo, kritiziramo, pogotovo kada je u pitanju struka, znači nešto što je van politike. Ali sasvim sigurno razlozi koje je on naveo zašto se ne bi prihvatio vođenja te institucije, špekulacije i manipulacije na tržištu kapitala, nepravilnosti na tržištu leasinga i posebno intrigantno, napor HANFA-e nama završnu satisfakciju i to je točno. To je točno i to je istina. Doduše to u ovom izvješću baš ne piše. Piše između redaka, ali to je ozbiljan problem. Potpuno se slažemo zbog svih tih stvari koje se ne dešavaju slučajno. Sve to što je rečeno spekulacije, manipulacije na tržištu kapitala, nepravilnosti na tržištu leasinga ne dešava se slučajno. I nije slučajno što savjet Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, ne funkcionira. I nije slučajno. Prema tome, čitav niz razloga koje potpuno opravdano nameću određena pitanja, daleko snažnije nego što je to Izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga o kojem raspravljamo sada u ovom trenutku, ali sasvim sigurno da i ovo izvješće govori da su prikazani svi događaji na tom tržištu za koje je zadužena HANFA kao regulator, rezultati supervizije, nebankarskog financijskog sektora, neki negativni trendovi koji su posljedica i financijske krize ali prije svega i daleko značajnijoj mjeri ukupne strukturne gospodarske krize za koju ni sami nismo uspjeli pronaći rješenja davnih, davnih prije godina, a ni sada. Čini se da radimo čitav niz stvari čisto pro forme, čisto marketinški ali sadržajno i sustavno ne daje efekta, a da ne daje efekta govori stanje u realnom sektoru, govori stanje kod onih koji proizvode novu vrijednost. A isključivo temeljem nove vrijednost možemo govoriti o nekakvom razvoju, možemo govoriti o nekakvom funkcioniranju. I ta nova vrijednost je i rezultat ukupnog pada na tom dijelu tržišta kojega kontrolira i regulira Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga. Jer sama činjenica da promet na Zagrebačkog burzi 2007. bio 22 milijarde govorim samo o dionicama, da je taj promet 2008. pao na 8 milijardi, znači 70% nešto malo manje od 70%, da je 2010. prvih 6 mjeseci bio 2,7 milijardi. Očekivanja su do konca godine 5 milijardi, znači daljnji pad. Logično, ljudi ostaju bez posla, izuzetno veliki broj tvrtki radi, a radnici ne primaju plaću. Mjere koje provodi Vlada Republike Hrvatske u kontinuitetu u zadnjih 7 godina daju rezultate koji daju. Imamo ukupno stanje u državi takvo kakvo je i plus potpomognuto sa špekulacijama i manipulacijama. Na tržištu nepravilnosti ima razno-raznih i u samom sustavu kontrole kada govorimo o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga nemamo kompletnu infrastrukturu razriješenu jer nema savjeta. Međutim, s druge strane ono što je važno što se nameće kao pitanje, kao zaključak ili razlog. Čitajući ovo izvješće, činjenica da i to je možda nešto zbog čega se isplati biti na čelu ove institucije, činjenica da HANFA ima ostvaren više prihoda, prihode veće nego su troškovi, činjenica da u 2009. godini višak je usmjerila u prihode za 2010. godinu cca 10 milijuna kuna, činjenica je da u 2008. kada je samo na Zagrebačkog burzi promet bio 22 milijarde u dionicama u HANFA-i bilo zaposleno 119 zaposlenih. Evo danas smo čuli da u HANFA-i radi 136. Unatoč padu tog tržišta od cca 60, 70% broj zaposlenih raste, potrebno je uskladiti čitav niz propisa, zakona i sa regulativama Europske unije što je sasvim sigurno pohvalno. Međutim da li taj pad tržišta, toliki nivo zaposlenih sa takvim naknadama koje su prisutne i koje opterećuju nefinancijsko tržište da li ima logike, da li to može funkcionirati? Činjenica je da je HANFA intervenirala i prema depozitaru i prema zagrebačkoj burzi da smanje svoje naknade i one su smanjile svoje naknade i mnogi ostali su smanjili svoje naknade u ovoj državi. Međutim da li je HANFA smanjila naknadu, nije. Ali zato je ostvarila 10 milijuna kuna viška, prihod od 2009. koji je prebacila u 2010. Drugim riječima, jedna divna krasna sredina, imaš prihod siguran, da li je onaj tko ti plaća taj prihod može podnijeti to, o tom potom. Ali činjenica je da čitav niz brokerskih kuća se gasi, činjenica je da cca 20-tak društva za upravljanje fondova se ugasilo i činjenica je da ukupno to tržište kapitala ima pad otprilike 70%. U građevinskom sektoru, u drvnoj industriji, u tekstilnoj, u svakom realnom sektoru kad se desi pad tržišta ljudi ostaju bez posla i ostali su bez posla. Jel se nešto desilo u HANFA-i? Tržište palo 70%, ostvarili se uvjetno rečeno ekstra profit, veći prihodi nad rashodima, znači ni u tom segmentu nema one potrebne senzibilnosti da se prilagodi ukupnom stanju, jednostavno ne postoji. Naknade ostaju iste. Ali zato onima pred kojima imaš mogućnost, zakonsku mogućnost djelovati e njima naređuješ, smanjite. Da li je to razlog što nema savjeta? Mislim čitav niz pitanja na koja vrlo vjerojatno i gotovo sigurno nećemo dobiti odgovor, makar ga svi zajedno znamo. E sad pitanje je tko ga, na koji način interpretira i kad ga ima spremnosti jasno i glasno reći. Nadalje, činjenica je da pravne osobe, fizičke osobe ušle su aranžman leasinga iz raznoraznih, zbog nedostatka tržišta nisu u mogućnosti vraćati svoje obveze. Privatne osobe ostale su bez posla, nisu u mogućnosti vraćati svoje obveze, ali iz leasing kuće dobivaju redovno opomenu i ta opomena je od 100 do 250 kuna. Da li regulator ima mogućnosti djelovati na tržištu u smislu pokrivanja realnih troškova ili zaračunavanja realnih troškova koje ima netko kome obveza nije podmirena. Prema tome, sa 250 kuna puta puta puta stvara se jedan izuzetno lijepi dodatni prihod leasing kućama. Izuzetno lijep. Da li je tu HANFA pokazala svoju odgovornost prema građanima svoje države? Točno je, onda HANFA kao regulator ne živi na teret poreznih obveznika jer ima svoj prihod, nije na teret proračuna, ali živi na teret učesnika na financijskom tržištu, a to su opet građani Republike Hrvatske. Prema tome, čitav niz pitanja je otvoren na koja mi ne možemo niti ćemo dobiti danas odgovor, ali sama konstatacija da se HANFA kao regulator, kao institucija, ja cijenim svaki napor i mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika pozdravljamo i podržavamo svaki napor HANFA-e koji HANFA radi u smislu regulacije, institucionalne regulacije tog tržišta, financijskog tržišta i tu je čitav niz stvari dobro napravljen. Ali ponašanje primjereno ukupnom trenutku na teret građana ove države mislim da nije korektno. Dok u realnom sektoru plaće padaju 8,1%, u javnom sektoru rastu. Dok u dijelu financijskog tržišta u kojem Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga formira svoj prihod i djeluje prema njima, upozorava ih smanjite naknadu, HANFA ne radi ništa. Osigurava svoj mir. I to je prekrasno okruženje i predivno okruženje za raditi. Po tom pitanju s kojim se ja osobno ne slažem i nikad ne bih prihvatio jer to je stvar i čitavog niza drugih kriterija, zašto i zbog čega ta čitava priča funkcionira i ide na taj način. I na kraju, mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika uvijek u svojim raspravama naglašavamo potrebu ulaganja u znanje. Uvijek. Jer znanje je jedina šansa i najveći potencijal ove države. I sigurno da podržavamo svako nastojanje, sigurno da iščekujemo i želimo znati kad već u ovom izvješću nema nigdje ni jedne rečenice kojom bi se predlagalo kako i na koji način utjecati da se financijsko tržište digne, s pada od 70% da se taj pad smanji. Nema nijedne rečenice kako i na koji način, koje poteze bi trebalo povući, koje aktivnosti bi trebala povući Vlada Republike Hrvatske da se taj dio segmenta gospodarstva podigne. Vidjet ćemo koji će utjecaj imati i doktorska dizertacija plaćena sredstvima HANFA-e, utjecaj lokacije imovine institucionalnih portfeljnih investitora na stabilnost financijskog sustava Republike Hrvatske. Ako će imati, onda to podržavamo. Ali u ovom trenutku kad ljudi ostaju bez posla, kad se ljudi na raznorazne načine moraju boriti za svoju životnu egzistenciju, svjedoci smo svaki dan, na ovaj način, na teret građana Republike Hrvatske, uvažavajući sve pozitivne stvari koje su napravljene, smatramo mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika smatramo da treba imati osjećaja za trenutak i dati svoj doprinos da određeni dio tržišta profunkcionira jer to je osnovni zadatak i zbog toga se ljudi u Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga i na koncu konca i postavljeni i pored ostalih stvari i ta agencija je informirana što je sasvim sigurno dobro i što treba podržati i nešto na što se treba i u ostale institucije u ovoj državi nadovezati i biti učinkovit. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika iz ovih razloga koje sam naveo nismo u mogućnosti i ne možemo podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Prvi je gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Koračeviću, radije bih vam replicirao ali ću ispraviti dva navoda jer ne mogu drukčije. Prvi, kazali ste da u izvješću ne piše da nema one konačne satisfakcije u sankcijama. Piše da nije ni jedna pravomoćna presuda donešena. To piše. Prema tome, nije točno. A drugo, ponavljate što i kolega Bernardić da nema savjeta i postavljate pitanje legalnosti HANFA-e i da nema savjeta. Pa savjeta ima. Tko imalo zna može pročitati da je predsjednik savjeta gospodin Galić iz Allianza. Za Boga miloga ovdje obmanjujemo javnost sa neistinama.
Gospođa zastupnica Neda Klarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo gospodin Koračević krivo kaže da je činjenica da se isplati biti na čelu agencije jer je ostvarila višak prihoda. To vam gospodine Koračević nije nikakva činjenica jer treba reći da je agencija neprofitna organizacija i višak prihoda temeljem odluke uprave koristi za tekuće poslovanje za 2010. godinu. Hvala lijepa.
Gospođa zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodin Koračević je rekao da HANFA ne sudjeluje u razvoju nebankarskog sektora što zaista nije točno. Uloga HANFA-e je regulacija, stabilnost financijskog sektora ovisi o toj regulaciji. Prema tome, ako oni rade svoj posao dobro, ako je nebankarski sektor stabilan onda mislim da to rade u funkciji razvoja nebankarskog sektora.
Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani predsjedniče uprave, kolegice i kolege. Činjenica da je HANFA u 2009. godini radila u specifičnim posebnim uvjetima. Naime, već krajem 2008. godine, a pogotovo početkom i tijekom prošle 2009. godine došlo je do velikih problema na svjetskom financijskom tržištu, do pada vrijednosti dionica na svjetskim burzama što je bio zaista jedan od inicijatora globalne svjetske krize. Kako smo mi također dio, doduše mali svjetskog globalnog tržišta ti negativni učinci neminovno su se odrazili i na naša financijska i ukupna gospodarska kretanja. Međutim, zahvaljujući pravovremenim intervencijama Vlade Republike Hrvatske i Hrvatske narodne banke naš financijski i bankarski sustav je ostao stabilan. Nije došlo do drastičnog pada vrijednosti dionica, do pada tečaja kune. Nije došlo do poteškoća u financiranju javnih potreba. Znamo da su se mirovine isplaćivale na vrijeme, plaće u javnim službama, socijalna davanja i sigurno je da je puno pojedinačnih industrija organizacija, agencija dalo svoj doprinos u ublažavanju posljedice svjetske krize i ublažavanju negativnih posljedica njezinog utjecaja. Jedna od tih agencija je svakako Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga jer činjenica je da je financijska stabilnost i imovina ne bankovnog sektora unatoč nepovoljnim kretanjima u realnim i ukupnom financijskom sektoru 2009. godini nije bila ugrožena. Broj subjekata nadzora nije se mijenjao uslijed nesolventnosti ili prisilnih likvidacija, a imovina pod upravljanjem povećala se u odnosu na 2008. godinu za 11%. Udio ne bankovnog sektora u ukupnoj imovini financijskog sektora ostao je isti 23%, a udio imovine u bruto domaćem proizvodu iznosi oko 35%. Mislim da je to također rezultat rada HANFA-e na svim područjima svoje djelatnosti i pravodobnog interveniranja u slučajevima propusta ili nepridržavanja zakona. Agencija je zaista bila u protekloj godini i vrlo aktivna u regulativi. Donijela je 36 podzakonskih akata u pravcu prilagođavanja i usklađivanja zakonodavstva u području tržišta kapitala s pravnom stečevinom Europske unije. Isto tako Agencija je pratila rad investicijskih fondova, mirovinskih fondova, tržišta osiguranja, mirovinskih osiguravajućih društava, faktoring društava. U sklopu svojih ovlasti agencija je izdavala mišljenja, preporuke i savjete, a i pokretala prekršajne postupke u slučajevima grubog kršenja zakona. Ono što mi je bilo posebno drago pročitati iz izvješća je da je tijekom 2009. godine nije bilo većih povreda zakonskih odredaba u poslovanju obveznih i dobrovoljnih mirovinskih fondova. Mislim zaista da je i dalje potrebno i važno kontinuirano nadzirati posredno i neposredno iste. A zašto? Prvo, poznato je da su mirovinski fondovi kao posebna vrsta investicijskih fonda utemeljeni mirovinskom reformom 2002. godine a čuli smo danas od zastupnika IDS-a gospodina Kajina da on u stvari kritizira na neki način osnivanje tih mirovinskih fondova. Članstvo u obveznim mirovinskim fondovima je obvezno za sve zaposlene osobe, odnosno to su svi zaposlenici koji uplaćuju doprinos u tzv. drugi stup. Dakle, moraju se učlaniti, moraju plaćati. U 2009. godini poslovala su 4 mirovinska fonda u koje su se učlanile 52349 novih osoba. Na dan 31.12.2009. godine u sva četiri obvezna mirovinska fonda učlanjeno je preko milijun i pol ljudi. I ono što je interesantno je podatak da je čak 92,23% osiguranika rasporedio REGOS. Dakle, nakon isteka zakonskog roka za odabir mirovinskog fonda. Dakle, članovi su se mogli sami opredijeliti. Nisu se opredijelili i to je onda učinio REGOS. Što iz tog proizlazi? Iz tog proizlazi da većina osoba koji su bili obvezni se učlaniti u neki obvezni Mirovinski fond ili ne raspolažu informacijama o poslovanju obveznih fondova, o stupnju rizika, isplativosti, neto doprinosa ili se jednostavno ne mogu opredijeliti za neki obvezni fond jer nemaju dovoljno podataka da donesu pravilnu odluku. S obzirom da je u obvezne mirovinske fondove u 2009. godini uplaćeno ukupno 4,6 milijardi kuna neto doprinosa vidi se da se ukupno radi o velikim sredstvima uplate fondova. I ta su sredstva zaista velika. Važna su za budućnost svakog člana fonda, te je potrebno svaka najveća moguća zaštita članova i njihovih sredstava kako obveznih, ali tako i dobrovoljnih mirovinskih fondova. Upravo zbog toga što se samo u ovom dijelu izvješća o kojem sam upravo govorila radi o značajnim sredstvima, kvaliteta ovog izvješća, a posebno nalazi važan su podatak za sigurnost svakog člana uplate doprinosa, da se njihova sredstva transparentno ulažu i da su zaštićena. Podržavam aktivnosti HANFA-e u dosljednoj primjeni zakonskih ovlasti na sve sudionike transakcije, u nebankarskom sektoru, a što nam jamči i njezina institucionalna i financijska neovisnost. Na kraju mislim da je ukupna ocjena agencije u prošloj godini može se ocijeniti pozitivno, HANFA je ispunila svoje ciljeve i zadatke i ja ću podržati ovo izvješće. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolegice Majdenić kazali ste i napomenuli na profesionalnost HANFA-e u svim svojim aktivnostima. Pa nije sporno da je HANFA profesionalna na svim razinama, ali istakao bih posebice jednu aktivnost a to je davanje suglasnosti članovima uprave za subjekte nadzora HANFA-e. Primjerice HANFA je odbila 15 puta suglasnost za članove uprave jer je vjerodostojno provjeravala i stručnost, kvalifikaciju, program rada ocjenjivala, provjeravala diplome, provjeravala i rezultate dosadašnjeg rada, i kad bi ona kontrolirala HANFA i druge institucije onda se ne bi nikada moglo dogoditi, kao što se događa primjerice u jednoj instituciji, odnosno jednoj tvrtki Intesa Sanpaolo Card Hrvatska gdje je imenovan za direktora … [[Ne razumije se.]] menadžmenta Goran Božanović koji je kupio diplomu na tzv. … [[Ne razumije se.]] sveučilištu u Americi, koje ne postoji sveučilište, nego se pošalje životopis, plati određena cijena i stekne diplomu prvostupnika ekonomije. Takvih slučajeva u Hrvatskoj ima, ali ne može biti u onim subjektima gdje HANFA kontrolira. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Pa kolega Marić, ja mislim također, slažem se s vama da HANFA zaista radi profesionalno, i kada smo ustrojavali HANFA-u rekli smo ovdje u Saboru da je dobro da se pokriju sva ta područja, jer će na taj, znači i mirovinsko osiguranje i tržište kapitala i sve ono što HANFA ima pravo nadzirati, zato što će onda ljudi biti veći broj tu je ljudi uključen, bit će jedan kvalitetniji nadzor. Upravo i ova situacija prošle godine, dakle kada je došlo do te svjetske krize, da nismo imali tako ustrojenu financijsku agenciju sigurno bi bilo puno većih problema. Ovako imamo jedan stabilan nadzor nebankovnog sektora, koji će se i dalje sigurno razvijati. Ova situacija je takva, ali ono što je važno da nije nitko izgubio povjerenje u HANFA-u. I što je rekao gospodin zastupnik Marić, nije bilo propusta u HANFA-i, i mislim da HANFA tako treba nastaviti. A mi ovdje iz Sabora trebamo ponovo poslati poruke optimizma, povjerenja u naše državne institucije, ne smijemo stalno sumnjati bez nekih dokaza, HANFA zaista radi kvalitetno svoj posao, i nikako se ne mogu ni složiti sa gospodinom Kajinom, mislim da gospodin Kajin je govorio da treba smanjiti osobe. Kada imate ovako dobro ustrojenu HANFA-u, kada imate stručni kadar, onda taj kadar treba zadržati. Ova kriza je došla, ali će ona i proći, i mi se ne smijemo odricati naših ljudi koji su se dobro obučili i koji zaista rade kvalitetno svoj posao. Hvala.
Hvala. U 11 i 33 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta po ovoj točci dnevnog reda. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo vidimo iz ove dosadašnje rasprave zapravo da je uloga, sama uloga Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga doista dosta bitna, da se donekle razilazimo u mišljenju njezine kvalitete rada, ali svako preteže i dade se naslutiti da posao koji vode ljudi zaposleni u HANFA-i na čelu sa vodstvom u okviru zakona je i primjereno i odgovorno, rade zaista težak posao koji, kao što je rekao kolega Marić se kad govorimo o vodstvu teško i rijetko tko i želi prihvatiti. Valja spomenuti na početku da je u okviru ovog četverogodišnjeg, četvrtogodišnjeg izvješća HANFA-e ovo ovogodišnje izvješće najopsežnije, gdje su zaista prikazani kako svi događaji tako i regulativne aktivnosti te i rezultati … [[Ne razumije se.]] , super revizije nebankovnog financijskog sektora u čitavoj Republici Hrvatskoj. Jasno je da su događaji koji su bilježili 2009. godinu uglavnom povezani sa globalnom krizom tržišta kapitala, iz godine pred 2009., dakle iz 2008. te osim pada redovnog prometa na zagrebačkoj burzi i tek laganog oporavka indeksa CROBEX-a 2009. će definitivno ostati upamćena kako po padu ukupne imovine, tako i po gubitku investicijske, odnosno … [[Ne razumije se.]] društava. Ipak zbog laganog oporavka tržišta kapitala, došlo je i do povećanja neto imovine otvorenih investicijskih fondova sa 21% i neto imovine obveznih mirovinskih fondova za nešto manje od 30-ak posto. Interesantno je da je na tržištu osiguranja zabilježen lagani pad zaračunate ukupne, odnosno bruto premije za nešto manje od 3% u odnosu na proteklu godinu, ali ipak ukupni financijski rezultat poslovanja osiguranja i reosiguranja pozitivan. Jedno od tržišta sa najvećim poremećajima u godini koja je iza nas je tržište leasinga, koje je zabilježilo pad vrijednosti novozaključenih ugovora za preko 47%, a bio je primjetan i pad ukupne imovine leasing društava, te je to na žalost povuklo i financijski negativni rezultat poslovanja ukupne leasing industrije. Same regulatorne aktivnosti 2009. dominontno su bile povezane sa primjerom Zakona o tržištu kapitala, i sa njime povezanim podzakonskim aktima, te u skladu sa zakonom u postupku licencirana, izdana je suglasnost iz uprave društava, odobrenja za rad brokerima i investicijskim savjetnicima, ali je bilo i oduzimanja odobrenja za rad iz administrativnih razloga, te uz postupak odobrenja prospekata … [[Ne razumije se.]] burzu odobreno je osnivanje novih otvorenih investicijskih fondova, ali kao što je i primijetio kolega Marić da se je u ovim postupcima, dakle … [[Ne razumije se.]] zakon, ali i stručna ocjena ljudi koji trebaju biti nosioci dakle rada društva, ali i sama ocjena pravnim subjektima da li su one sposobne po kriterijima za taj posao ili ne. Nadzori supervizija na tržištu kapitala koje je HANFA provodila rezultirali su nizom otvorenih predmeta, preko 500-njak, te kao svoj rezultat ona je podnijela i određene kaznene prijave i optužne prijedloge sa područja tržišta kapitala. Valja i vrijedi spomenuti i aktivnosti HANFA-e u suradnji sa drugim institucijama koji su krajem 2009. i rezultirali potpisivanjem jednog … memoranduma o razumijevanju s članicama Međunarodne organizacije regulatora tržišta kapitala, a aktivno sudjelovali njezini zaposlenici u procesu pregovora o pristupanju EU-a što je zapravo i doprinijelo pravovremenom zatvaranju Poglavlja 9. – Financijske usluge. Ja bih se možda ovdje osvrnuo na, po meni i širom krugu ljudi i građana, 3 tržišta: tržište osiguranja, tržište leasinga te tržište faktoringa koja su zanimljiva i specifična. Kao što sam rekao u uvodu, tržište životnih osiguranja je u 2009. godini, dakle ukupno neznatno porasao kada govorimo o onom životnom osiguranju, dakle smanjena su nešto ne životna osiguranja, ali generalno je dakle ta branša poslovala pozitivno, jasno sa dijelom smanjenja ukupnih prihoda i s tržišta osiguranja, ali usuđujem se reći na neki način manje pogođenom događajima koji su bili u godini 2009-oj. HANFA je tu svakako igrala i vodila brigu o dozvolama za obavljanje djelatnosti samih osiguranja i na taj način definitivno utjecala i na upravo profesionalan i kvalitetan pristup o tržištu osiguranja. Kao što se moglo vidjeti jedna od interesantnijih situacija je vezana na tržište leasinga čija je ovogodišnja, odnosno 2009-godišnja aktivnost bila dosta bremenita i dosta opterećena. Sama konstatacija da je u 2009. godini zaključeno nepunih 32 tisuće ugovora o leasingu, a što je skoro za 27 tisuća manje nego godinu dana prije dovoljno govori o tome kakvo je smanjenje koje je svakako utjecalo i odraz je ukupnih prirodnih aktivnosti i globalnih kretanja kako na hrvatskom tržištu tako i vani, a vezan je na, dakle leasing plasmane kako u industrijsku potrošnju tako i u onu drugu za koju i velik dio građana naše države zna, dakle problem sa osobnom potrošnjom te sa time izazvanim problemima leasing kuća i iz toga proizašlog prije svega i dosta velikoga gubitka. U svemu tome tu su i u toj branši regulatorne aktivnosti koje su donošenjem Pravilnika o iznosu te načinu i roku plaćanja naknade za vođenja Registra objekta leasinga nastavljen nadograđivanje regulatornog okvira za tržište leasinga, a ono se normalno odnosi na novo ustrojeni Registar objekata leasinga. Još jedan interesantan segment je faktoring koja je u izvješćima koja su dostavila društva registrirana za obavljanje faktoringa na dan 31.12. u RH dominira domaći faktoring, preko 96% ukupnih faktoring potraživanja kod kojeg su predmet otkupa potraživanja faktura kod kupaca iz RH te koje karakterizira pravo regresa, odnosno pravo društva za registrirano obavljanje poslova faktoringa da se u slučaju da se ne naplati od kupca naplati od ustupatelja potraživanja. Za tržište faktoringa u Hrvatskoj vrijedno ili važno je reći da je kod njega karakteristika visoka koncentracija jer se na najveće društvo po visini aktive, a to je … odnosi preko 62, 63% ukupne aktive, a zajedno sa 2, 3 prva faktoring društva čini ukupno preko 90% aktive. Ono što vrijedi reći je da se imovina samih društava registriranih od strane, odnosno društva registriranih za obavljanje poslova faktoringa, najvećim dijelom financira kreditima od inozemnih banaka i financijskih institucija. Od 15 društava sa područja faktoringa njih je 12 poslovnu godinu završilo sa pozitivnim rezultatom 2009-u i otprilike pozitivni iznosi i dobit je oko 40-ak milijuna kuna. Svakako i tu je prisutan pad dobiti, ali jasno je da je već iz unaprijed rečenih razloga do toga kao takovo i došlo. Kao što je i ovdje rečeno već, a vrijedi ponoviti je da samo financijsko izvješće agencije koje je u skladu s odredbom čl. 20. Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga tijekom 2009. godine, dakle vrijedi ponovno podvući, da se agencija financirala od naknade za pružene usluge i naknade iz prihoda imovine subjekata nadzora te da nije koristila sredstva državnog proračuna za financiranje svojih aktivnosti. Dakle, mogu konstatirati da ću ovakovo izvješće agencije podržati. Hvala.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Turk kazali ste u svojoj raspravi i uputili ste zapravo na važnost profesionalnog i neovisnog pristupa i djelovanja HANFA-e. Ovu prigodu bih iskoristio posebno ukazati na važnost političke neovisnosti u aktivnostima HANFA-e. A HANFA je to u nekoliko slučajeva jasno dala do znanja svima, hrvatskoj javnosti, da je ona politički neovisno tijelo što je nužno i preduvjet njenog djelovanja. Ona je rekla ne Ministarstvu financija kad je Ministarstvo financija napisalo u gradu Opatiji da nema obvezu objave ponude preuzimanja. Dakle, mora se objaviti jer to nije izvorno stjecanje dionica i mora se objaviti ponuda. Rekla je prilikom preuzimanja Plive i BARR-a, prodaje Plive i kupnje od strane BARR-a, nema preuzimanja bez primjene Zakona o preuzimanju. Tako da je ponuda BARR-a u konačnici bila dvostruko veća nego u prvoj pa je cijena dionica bila sa 530 na 820 kuna skočila zahvaljujući intervenciji HANFA-e. I tako HANFA zapravo samo dosljednom primjenom zakona radi svoj posao. Politički odbija pritiske, a znamo da ih je bilo i u slučaju Badela, i u slučaju INA-e i u slučaju Plive i u slučaju drugih. Međutim, HANFA radi neovisno, stručno i primjenjuje dosljedno zakon. I to me doista veseli. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Uvaženi gospodine zastupniče dobro je čuti da u moru pa i nastupa nas u Hrvatskom saboru kada govorimo o pojedinim temama, a normalno smo politički obojeni, čujemo kako karakteristike tako i informacije koje govore o nečemu, a to je da je struka iznad politike posebno ako se ona kao takva primjeni na pravome mjestu i ako upravo u tim institucijama naiđe na plodno tlo. Ako tome dodamo kolika je odgovornost HANFA-e, prije svega imajući u svojim odlukama težinu vezanu na vrijednost financijskih, vrijednost novaca iz čijih odluke proizlaze kao takove, samo po sebi govori da je takav pristup zapravo primjer kako i u vremenima koje je pred nama prije svega struka dakle zrelost donošenja odluka o jednoj tako teškoj i odgovornoj temi kao što je tema kojom se bavi HANFA može biti zapravo primjer i svima nama i puno drugih kako institucija, posebno javnih sustava ali je zapravo i sustava koja su u okviru javnih poduzeća, neka načela koja vjerujem da neki drugi iz toga mogu izvući pouke. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Na početku jedna slika što se dešava ovih dana, na žalost mnoge stvari koje Vlada ovih dana takne pa i kroz premijerku KOsor jučer na Njujorškoj burzi, kada je otvorila Njujoršku burzu krenuli su vrijednosti dionica na Njujorškoj burzi u krivom smjeru, u negativnom, tako na žalost mnoge stvari u Hrvatskoj pod palicom HDZ-a također idu u krivom smjeru. Ali da je slučajno HANFA nadzirala Njujoršku burzu možda bi vrijednost porasla, zbog toga što mi u opoziciji nismo zadovoljni kako HANFA radi jer HANFA radi isključivo pod palicom i pod pritiskom politike, i zato kažem umjesto da je nadzirala HANFA vjerojatno bi jučer usprkos tome što je premijerka otvorila Njujoršku burzu vrijednost Dow Jones bi porasla. Naravno to je malo za početak da slikovito pokažem kako HANFA radi zbog čega opozicija na čelu sa SDP-om ne može dati podršku izvješću HANFE niti ovakvom sastavu agencije, jer agencija nije ono što bi trebala da kontrolira tržište da štiti sudionike na tržištu nego je u većini slučajeva kada su bitne stvari u pitanju u službi politike odnosno pokriva nepodopštine koje su se desile pod okriljem politike, a reći ću nekoliko stvari o tome. Što se samog izvješća tiče ono je skup podataka, na žalost mnogi podatci su ilustrirani grafikonima iz kojih se ne može niti razaznati točno brojke niti otprilike, nisu ni u tekstu popraćeni sa nekom analizom, znači ja bih rekao izvješće koje je na preko 100 stranica, a ne daje puno informacija, znači lijepo izgleda ali malo informacija. Ali ono što se iz njega može iščitati, prvenstveno ja ću proći kroz poglavlja kada govorimo o onome što SDP traži da se napravi u Hrvatskoj bezuspješno proteklih nekoliko godina, da se oporezuje kapital i one koji zarađuju na kapitalu umjesto da se uzima konstantno Hrvatskim građanima, radnicima, onima koji imaju najmanje, da oni koji zarađuju na burzi koji dobivaju velike novce, velike prinose, da oni plate iz svojih dionica i zarada na dionicama, određeni porez, to se ne dešava naravno jer HDZ to ne želi, HDZ ne želi da oni koji imaju više plate nešto, nego na žalost najveći teret uvijek pada na one koji nemaju puno odnosno koji najčešće nemaju niti za svoje osnovne egzistencijalne potrebe. Da se vidi da se tu može oporezivati vidi se iz rasta Crobexa koji je rastao 16% u 2009. godine, nakon pada u 2008., znači ostvario se prinos na Zagrebačkoj burzi, možda prometi nisu bili preveliki, ali neki ljudi, fondovi itd., su ostvarivali prinos i moglo se da se htjelo oporezivati tu zaradu. Rekao sam zbog čega ne, zbog toga što HDZ u svojoj koncepcijskoj osnovi ne želi oporezivati one koji imaju više nego teret uvijek padne na radnike i na one koji imaju puno manje. Što se tiče državnih tvrtki, evo analizom tržišta osiguranja vidi se opet da država ne upravlja svojim tvrtkama i resursima na odgovarajući način. Croatia osiguranje iz godine u godinu gubi udio na tržištu, tvrtka opterećena aferama koja još uvijek ima 32% tržišta tri puta više od najbližeg pratitelja, ali na žalost nema ni 3 puta veću dobit nominalno, ne, ima istu dobit kao netko tko ima 10% na tržištu. Znači stoga je vrlo jasno vidljivo da se niti imovinom niti državnom tvrtkom ne upravlja na kvalitetan način. Naravno, nije HANFA-ino da analizira to nego da nam daje podatke, ali na žalost i oni koji bi trebali voditi računa o tome, ne vode, jer se vidi da se za Croatia osiguranje ne upravlja na najbolji način i da to nikoga ne zanima. Što se tiče samog nadzora tržišta upozorio bih na leasing i upozorio bih na to da je vidljivo koja tvrtka ima najveći dio na tržištu, 30% tržišta drži Hypo leasing, tvrtka koja je u središtu afere velike međunarodne, na žalost nikakve informacije, nikakve kontrole, nikakve sugestije da se tu nešto čudno dešava nije dolazila od HANFA-e a gubitak koji se ostvario na tom tržištu je isključivo zbog toga što je Hypo morao povećati rezervaciju svojih spornih potraživanja, ali naravno nismo dobili informaciju od onoga koji nadzire tržište koji treba otići u tvrtku i vidjeti da se tamo nešto čudno dešava, a to je HANFA mogla napraviti. Ne, ona je samo pogledala, stvari koliko tko ima udio na tržištu i sada imamo isključivo gubitak na tom tržištu zbog toga što Hypo ima sporna potraživanja i što na neki način zbog svoje rezervacije ima minus u poslovanju. FActoring je na žalost još jedna surova realnost koja je proizvod sadašnje gospodarske politike HDZ-a a to je da je mnogo neplaćenih potraživanja. To tržište je naraslo 2005. sa 300 milijuna kuna sada čak na 7 milijardi kuna. I tu se ne radi o potraživanja do 30, 60 ili 90 dana, najčešće su to potraživanja koja se ne uspijevaju naplatiti pola godine, godinu i na žalost to je direktna posljedica unutrašnje nelikvidnosti odnosno preko 30 milijardi kuna nenaplaćenih potraživanja u Republici Hrvatskoj. To je tržište faktoringa koje je direktno izraslo iz neadekvatne i loše gospodarske politike ove vlade, na žalost ti podaci koji zabrinjavaju sve koji ovo Izvješće čitaju. Što se tiče samog političkog utjecaja na HANFA-u dat ću dva primjera. Jedan primjer slučaj Podravka, gdje se HANFA gurnula je glavu u pijesak kao noj ne želeći nikako reagirati i potencijalno spriječiti jednu od najvećih afera koja je obilježila Hrvatsku u proteklih nekoliko godina. Preuzimanje 10% dionica POdravka od strane jednog dijela ljudi, sada vidimo koji su to ljudi i podignuta je optužnica, sa novcem Podravke preko treće tvrtke. I sada slušamo informacije iz HANF-a da oni to nisu znali, da nisu mogli kontrolirati da to nije u njihovoj nadležnosti. Ali gospodo, valjda čitate novine, masu od tih informacija bila je već u novinama. Isto kao što se zaustavilo trgovanje POdravkinim dionicama kada je u polušali predsjednik Uprave Podravke Vitković rekao da očekuje tisuću kuna za dionicu Podravke, mogli ste zaustaviti priču u Podravci već 2007. godine. Vidjeti tu aferu i možda čak i spriječiti, jer mnoge informacije su već tada bile poznate, kao npr. da je Podravka 2006. izdala kratkoročne obveznice uz kamatu 5,1, a da je taj novac pretvorila u depozit u VABA koja je onda na kraju služila za kupnju tih dionica. Znači, HANFA nažalost nije odradila svoj posao i direktno je odgovorna, zajedno naravno nije odgovornija, najodgovorniji su sudionici afere, ali odgovorna je da se ta afera u svom nastavku nije spriječila i nije zaustavila. I snosi dio odgovornosti zbog čega je Podravka pretrpjela toliku štetu. Drugi primjer je INA. Nekoliko tjedana prije javne ponude MOL-a za INA-u na burzi se trgovalo sa 2600, 2500 za dionicu INA-e, znači ispod one cijene koju je MOL ponudio. Netko je stvarao pritisak na burzu kako bi prihvatili ljudi ponudu MOL-a. jer nije moguće da na burzi kotira cijena koja je 200 kn manja, a znate da ćete za tjedan dana moći dobiti više novca za dionicu MOL-a. Znači netko je stvarao takvu situaciju na burzi a HANFA ništa nije pitala oko toga, niti je htjela vidjeti tko stvara pritisak da se cijena dionice INA-e smanji kako bi MOL mogao kupiti što više dionica. I tu HANFA služila u svrhu politike koja je odlučila da se dionice INA-e prodaju u što većoj mjeri MOL-u, a da se nakon toga prepusti upravljanje kompanijom kompletnom MOL-u u ruke. Znači dva slučaja, dvije velike afere gdje HANFA nije zadovoljila i zbog toga ne može podršku nikakvu dobiti od SDP-a. A na kraju reći ću samo nešto oko financijskog izvješća. Jadnije i slabije financijsko izvješće nisam nikada vido sa tablicom prihoda i rashoda razrađeno po dvije stavke, prihodi i tri stavke rashodi. Ništa se ne vidi, osim da je HANFA imala 10 milijuna kn više prihoda nad rashodima. Sve ostalo nevidljivo. Znači SAbor koji je osnovao agenciju nema pravo vidjeti niti raščlanjeno prihode niti rashode. To je gospodo moja nedopustivo. Ja se zbilja čudim većini u ovom Saboru koji dozvoljava agenciji koju je osnovala da ju na ovaj način izvještava. Našu podršku, konkretno moju podršku HANFA ne može dobiti. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravci. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Evo ispravit ću ma niz netočnih navoda. Naravno ja ću samo jedan pokušati ispraviti, ali sigurno će svi shvatiti, a to je navod i tvrdnja, da sve što ova Vlada takne ide u krivom smjeru. Pa naprosto je to netočno, netočno je zato jer program gospodarskog oporavka ove Vlade, borba protiv korupcije ove Vlade i evo još malo i konačno pregovori sa Europskom unijom je zasluga ove Vlade koju naravno pohvaljuje i Svjetska banka i MMF, ali to vama naravno nije važno. Ono što treba reći npr. da je HEP prema planu Vlade i gospodarskog oporavka podmirio sve svoje obveze. Ali ni to vama nije važno. A fantastično vođenje je vidljivo naprosto u gradu Zagrebu. Tu se morate gospodine Maras i ostali zabrinuti, jer eto skupštine ne možete izglasati niti proračun, a nakon toga evo zadnji izbor direktora. Hvala Bogu mislim da građani grada Zagreba ali i hrvatski narod već je upoznat sa vašim licemjernim provođenjem politike i na državnoj, a evo na gradskoj razini jednog grada koji stvarno broji skoro milijun stanovnika.
Hvala. Gospođa zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću kolegu Marasa citirati što je on u svojoj raspravi rekao. "HDZ koncepcijski oporeziva one koji imaju najmanje". Kolega Maras to nije točno, jer točno je da Vlada u ovoj kriznoj situaciji kod donošenja mnogo mjera itekako misli i na određene kategorije društva i gospodarstvo u Republici HRvatskoj. A što se tiče oporezivanja gospodine Maras, vi i SDP 11 godina vodite grad Zagreb. Ukinute prirez 18%, bit će lakše građanima, imate će veća primanja, bit će lakše umirovljenicima, lakše će živjeti. 18% prirez uveo se '90., '91. kada je HRvatska bila obuhvaćena ratom, kada su u Zagreb došli 400 tisuća prognanih Hrvata i iz Bosne i Hercegovine i domovine. Tada je trebao biti taj prirez. Pa nemojte ga još dan danas uzimati građanima grada Zagreba i na taj način ga koristite što radite promidžbu SDP-u. ukinite 18% prirez, onda govorite o poreznoj politici. Hvala lijepa.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Gordan Maras.
Gospodine potpredsjedniče. Molim vas da me zaštitite 209. i 210. su povrijeđeni. Nakon što je kolegica prvo Sumrak, a nakon toga i kolegica Šolić napravila i rekla ispravak netočnog navoda počeli su pričati o Zagrebu. Ja zbilja ni jednom riječju nisam spomenuo Zagreb u svojoj raspravi, niti je Zagreb tema ove sjednice i ove točke, tako da bi vi trebali barem u domeni toga korigirati se i tražiti ih da se ograniče samo na ispravak netočnog navoda. A što se tiče Zagreba, Zagreb je gospođo Sumrak i gospođo Šolić, kada gledate kvalitetu života 100 puta bolji od gradova gdje vi upravljate sa njima. Svagdje gdje je HDZ na vlasti živi se tri puta gore nego u Zagrebu.
Ne radi se kolega Maras o povredi Poslovnika. Mir molim vas. Vi ste isto komentirali politiku HDZ-a, poreznu politiku pa vam je odgovorila na to. Dobro, hoćete li dopustiti da onom tko vodi sjednicu da on. Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Maras neću vas ispravljati nego ću vam dati prigodu da i odgovorite. Ali govorili ste o djelovanju HANFA-e pod političkim pritiskom. Istina je da postoji politički pritisak na sve moguće institucije, ali pitanje je jeli na HANFA-u djeluje taj politički pritisak. Ja tvrdim da ne, jer imam zato jasne dokaze. Znam tko je utjecao na Badel i iz kojih političkih krugova, ali isto tako znam da je HANFA odbila te političke pritiske. Znam na desetke puta gdje je HANFA reagirala profesionalno i stručno, ne udovoljavajući političkim željama. I maloprije sam o tome govorio kad sam govorio o Plivi i slučaju grada Opatije. Malo ironično govorite, kad bi HANFA vodila njujoršku burzu onda bi bilo tamo stanje znatno ljepše. Ali ja vam kažem, ne ironično, doista bi tako bilo. I usprkos povijesti velikoj burzovnoj u svijetu, prva burza je osnovana čini mi se 1602. a kod nas '91. Nikada se ne bi pod nadzorom HANFA-e događalo kao što se događa u Americi da uzmu desetke i desetke milijuna dolara kao zalog. Jedan član American Expressa da ulje jestivo, pune rezervoara poljane, rezervoara ulja a onda pobjegne sa milijunima dolara, a ispostavi se da je u rezervoarima bila voda, a samo na površini centimetar toga je bilo ulje. Tako površni nadzor i takav neprofesionalan odnos nikada HANFA ne bi sebi dopustila. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Nažalost kolega Marić, kod nas nema niti na površini ulja. To je problem Hrvatske. A hvala vam što ste digli repliku jer to je korektno ponašanje zastupnika. Ne skrivati se iza ispravka netočnog navoda što su neki usavršili do savršenstva. Ali dat ću vam ja jedan egzaktan primjer, a rekao sam ga u svojoj raspravi. Dok je u Hrvatskoj bio premijer Ivo Sanader, a vrlo moćan potpredsjednik Vlade iz Koprivnice gospodin Polančec, Podravku se očito nije smjelo nadzirati jer da se smjelo nadzirati ova afera Spice i šteta za Podravku 400 milijuna kuna bila bi vjerojatno spriječena nadzorom HANFA-e. To je eklatantan primjer političkog pritiska ili još gore, želje da se politički ne zamjeriš. Ruku na srcu, ja mogu maknuti na stranu informacije koje ja dobivam da je bivši premijer Sanader imao direktan link sa gospodinom Samodolom koji vodi HANFA-u. To nije bitno. Ali bitno je da gospodin Samodol i HANFA nisu pokrenuli kontrolu, a imali su pravo jer je u opisu djelovanja agencija i nadzor izdavatelja vrijednosnih papira. Mogli su kontrolirati Podravku i vidjeti šta se dešava sa tih 10% dionica Podravke. Nisu to napravili isključivo ili iz političkog straha da ga se ne smijeni ili zbog političkog pritiska. I jedno i drugo je neprihvatljivo i zbog toga HANFA nema našu podršku.
Gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo predstavnici HANFA-e, kolegice i kolege. Neću reći da ništa ne valja što radi u HANFA-i, samo evidentno je da biti slijep pa ne reći da HANFA ipak djeluje pod političkim pritiskom, dapače da politički pristrano djeluje i da svojim aktima nanosi štetu za male dioničare. To je prisutno i to jesu negativnosti i to je nešto protiv čega se moramo mi u Saboru boriti. Zato ću ja cijelu svoju raspravu posvetiti samo predmetu Liburnia hoteli Opatija da vidimo djelovanje HANFA-e. Znamo da je to spor koji je već odavno prisutan iz ranih '90.-tih godina. Općina, grad Opatija i neke općine Liburnije vode spor sa Liburnijom, a vezano za zemljište. Spor koji je bio dugotrajan, preko 10 godina, bez rješenja, koji je vjerojatno zaustavio razvoj hotela Liburnia. Spor koji se u 2006. i 2007., prvoj polovici, ipak približio kraju. I Vlada Republike Hrvatske na čelu sa HDZ-om je napokon taj spor privela kraju i u 6. mjesecu 2007. je potpisan sporazum između Opatije, Fonda za privatizaciju, Liburnia hotel. U svom 1. članku dvije najosnovnije stvari u kojem se utvrđuje pod točkom 1.1. da se ovaj sporazum zaključuje u ime rješavanja imovinskopravnih sporova oko zemljišta. U točki 1.3. da ovo rješenje predstavlja izvorno stjecanje i preuzimanje dionica pri osnivanju dioničkog društva. Tako zaključuju sudionici spora i pozivaju se na članak 7. u kojem članku 7. tumačenje Ministarstva financija služi da se reče da se temeljem ovakvog izvornog stjecanja člankom 7. definira da ne postoji obaveza preuzimanja gradova i općina Liburnije, preostalih dionica. Moram reći da opreza radi, u cijeloj 2007. grad Opatija komunicira sa HANFA-om i sa Saborom i sa gospodinom Šeksom pa čak predlažu sigurnosti radi izvršite izmjenu i dopunite Zakon o preuzimanju dioničkih društava s obzirom na Vladinu politiku gdje Vlada je imala namjeru riješiti imovinske sporove gradova i općina upravom ovakvom politikom, dodjelom 25%+1 dionicu. Ni mi u Saboru nismo reagirali, ni Vlada nije reagirala pa plaće Vlada je smatrala da je dovoljno članak 7. ovako na ugovor. I bio je dovoljan, bio je dovoljan. HANFA nije reagirala. Iako morate znati cijelu polovicu 2007. znalo se da će se ovaj ugovor zaključiti, špekulanti su dizali cijene jednostavno očekujući preuzimanje. 2008. ne događa se ništa, 2009. sve do 9. mjeseca ne događa se ništa i onda zamislite rješenje HANFA-e koja obvezuje nakon proteka od dvije godine Opatiju da mora odjaviti preuzimanje i naravno, po cijenama od prije dvije godine. A da li vam je uopće sada jasno zašto dvije godine i par mjeseci? vrlo jasno, zato što se nakon lokalnih izbora vlast u Opatiji promijenila. Više nije HDZ većinska stranka u gradu Opatiji, SDP je. I to je dokaz da je gospodin Samodol, Agencija stavljena u funkciju Vladi. Dvije godine je ovaj sporazum i članak 7. u sporazumu bio dovoljan jer su politički podupirali vlast HDZ-a u Opatiji. Tri ili četiri mjeseca nakon izgubljenih izbora i izgubljenih pozicija HANFA izdaje rješenje o preuzimanju. I to po cijenama od pred dvije i pol godine kad su bile vrlo visoke i kad su oni omogućili da se špekulira i nanosi šteta. Da, to je rad HANFA-e, to je rad gospodina Samodola. Ali nije tu kraj. Sudski postupci, sporazum, prekid sporazuma i opet Vlada Republike Hrvatske napokon da bi zaustavili štetu, zaustavili to zaostajanje Liburnije ponovo sklapa ugovor sada sa fondom, SM holdingom čini mi se, ne znam više ni kako im je ime. Ja bih rekao ugovor da se ne stvara šteta komu pravo, komu krivo. Ali opet ga je zaključila Vlada. E sad se vraćam na našu odgovornost. Svjesni toga da Vlada priprema ugovor, da postoji ovo čudno rješenje gospodina Samodola koji se politički obračunava, koji je pod utjecajem Vlade jer dvije godine ništa ne donosi, a onda je donio rješenje i u funkciji špekulanata na burzi, onda predlažemo mi ovdje zakon kojim dopunjujemo Zakon o preuzimanju sa zahtjevom za retrogradno djelovanje. I naravno, većina odbije taj zakon. I što imamo danas? Danas vam imamo situaciju da je Vlada raskinula ugovor iz 2007. i da dobrom voljom gospodina Ostoje općine i grad Opatija će dobiti tih 25% dionica plus jednu dionicu. Prema tome, cijeli cirkus u Hrvatskoj izvodimo. Ali na žalost, ja bih rekao ta dobra volja Ostoje, Vlade, raskid ugovora, sklapanje drugog ugovora od tih 25% ne zadovoljava male dioničare, koji ti mali dioničari smatraju da su izigrani. I jesu. Mali dioničari su igrom gospodina Samodola izigrani. Sudski postupci su to. Oni traže preuzimanje po cijeni iz 2007. kako je gospodin Samodol izdao prvo rješenje. Naravno tog preuzimanja ne znamo da li će biti. Gospodin Samodol opet šuti pa se ne zna da li prekid ugovora je u redu ili Opatija ipak mora preuzeti, iako više nema ugovora od 25 plus jedan sa ... [[Govornik se ne razumije.]] Stvaramo cirkus. Stvaramo probleme malim dioničarima. Stvaramo sudske postupke i tu je evidentno na ovom primjeru djelovanja dokazano kad se djeluje, kad se da nalog i mig iz Vlade, kad se želi obračunati sa političkim neistomišljenicima, a sve na štetu Republike Hrvatske i malih dioničara. I mali dioničari danas traže odgovore, ali nema gospodina Samodola i Agencije da reče tim malim dioničarima što ćemo sad sa ovim zadnjim igrama koje su nam ustupili nakon ovog sporazuma Vlade Republike i gospodina Ostoje. Da, to je naša agencija. Na krupnim problemima koji 20 godina sukobljavaju lokalnu i regionalnu samoupravu sa vlašću. Polako se rješavaju problemi, ali tada agencija otvara te probleme. Mali dioničari su nezadovoljni, oštećeni, sudski će tražiti svoje sporom. Krivac za to je Agencija.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Goran Marić.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Linić je kazao da je HANFA djelovala izravno pod političkim pritiskom u slučaju Liburnia i grada Opatije. Pa da je to točno onda bi postupila sukladno ministarstvu, odluci Ministarstva financija. Naprotiv, HANFA je izdala rješenje koje je u suprotnosti sa mišljenjem Ministarstva financija. Ali cijeli problem je taj što su PIF-ovi tih godina zlorabili svoju poziciju i umjesto u zatvorene investicijske fondove preselili se u holdinge, holdinske kompanije bez ikakve zakonske osnove, a da to nitko do danas nije potakao to pitanje. Hvala lijepa.
Predsjednik uprave HANFA-e, Ante Samodol. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Odgovor zastupniku Liniću. Dakle, obveza grada Opatije nastala je na osnovu Zakona o preuzimanju dioničkih društava, a ne na osnovu rješenja HANFA-e. Naše je rješenje deklaratorno. Zakon o preuzimanju koji je usput usklađen sa direktivom Europske unije kaže svatko tko prijeđe 25% plus jednu dionicu mora objaviti ponudu za preuzimanje. Drugo, mi smo dali mišljenje gospodinu Muzuru da će čim to stekne morati objaviti ponudu. Nema nikakvog političkog pritiska niti bi ikada donio ikakvo rješenje koje bi odgovaralo politici, jer da je tako ja bih onda postupio po mišljenju Ministarstva financija i rekao da je to izvorno stjecanje. Naravno da se ne radi o izvornom stjecanju. Radi se o 2007. godini. Čekali smo dvije godine jer su trajali Upravni sud. Ja ne mogu utjecati na postupak pred Upravnim sudom. I ono što je najvažnije, mi smo jedina institucija u ovoj državi koja je napravila rekapitulacija prijenosa stjecanja podjele društava koja su nastala nakon PIF-ova koji su prenosili, dijeli se ko' amebe, prenosili imovinu s jednoga na drugi. Zašto? Zato što je 2002. godine dopušteno da se PIF-ovi pretvore u zatvorene fondove, a onda bez ikakvog zakonskog osnova holding kompanije, a tko je tada bio na vlasti? Vi gospodine Liniću, vi gospodine zastupniče. Molim vas, dakle vi ste dopustili i sada tražite da ja ispravim povijesnu nepravdu, dakle koja je načinjena tada jer je dopušteno da izbjegnu regulaciju Komisije za vrijednosne papire. Danas, dakle on nije subjekt nadzora ni jedan holding. Ja ne mogu ispraviti povijesne nepravde, ali isto tako mali dioničari moraju biti svjesni da ćemo napraviti svu analizu. Objavili smo sporazum u kojem usput nema jedne ili dvije brojke. Objavit ćemo i vještačenje. Tražimo da se obavi vještačenje da bi mogli zaštititi upravo male dioničare. Nitko u ovoj državi ne može na mene utjecati. Usput, ja nisam član niti jedne stranke, niti jedan član moje uprave. Pitanje je ja vas molim kad istekne moj mandat ili budem smijenjen tko će doći i hoće li biti članovi uprave HANFA-e politički namještenici. Ja nikada nisam u životu bio član jedne stranke, dakle a vi ste gospodine Liniću mene i HANFA-u optužili ja sam zločinac, tako ste rekli i HANFA je učinila zločin. Hvala lijepa.
Ispravak, gospodin zastupnik Slavko Linić.
Ponovo na godinu, 1. članak ugovora govori da je to izravno stjecanje i rješavanje sudskih sporova nastalih pri formiranju dioničkih sporova. To su stranke utvrdile, a zakon tako izravno stjecanje ne obvezuje. To je pod broj jedan, i tu ispravljam netočan navod, znači to je izravno. I broj dva, možda ste rekli Muzuru, ali niste Muzuru izdali rješenje. Niste ga izdali. I u tome je vaš negativan stav i politički utjecaj.
Kolega Liniću, ovo nije ispravak, ovo je komentar. Molim vas.
Pa ispravak, gospodin Samodol je rekao da je Muzuru rekao. Rješenje gospodinu Muzuru nije izdano, jer je bio predstavnik HDZ-a. Rješenje je izdano tek kad je Muzur smijenjen i kad su građani izabrali drugog. To je politički utjecaj.
Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici HANFA-e. Ovo izvješće kao takvo može dobiti podršku, međutim ne može dobiti podršku rad HANFA-e za razdoblje u kojem se izvješće podnosi. Ja ću ovdje jedan sasvim drugačiji aspekt pokušati govoriti, dakle govorilo se ili o velikim aferama ili o velikim igračima ili o velikim iznosima. Ja ću ovdje zapitati što je HANFA učinila za veliki broj malih dioničara koji postoje u Republici Hrvatskoj. Dakle po meni, a i ja sam osobno mali dioničar jedne kompanije u Hrvatskoj, u kojoj sam kupio dionice u pretvorbi, HANFA bi trebala osigurati ili stvoriti sigurnost za sve sudionike financijskog tržišta, bez obzira na veličinu igrača. Dakle i za onog dioničara koji ima jednu jedinu dionicu ponekog trgovačkog društva. A što je HANFA činila po tom pitanju? Primjerice nekoliko prethodnika je govorilo o aferi Spice. Ja doista isto kao i oni mislim da HANFA je propustila učiniti sve što je mogla, da se prevenira da do afere Spice ne dođe, ili da se prevenira da ona nema ovakav veliki negativni učinak kao što ima. Dakle kao što je rečeno '95. godine mislim izdane su korporativne obveznice, prospekt za korporativne obveznice dostavljen je na odobravanje u HANFA-u, HANFA je točno vidjela u što se trebaju potrošiti, HANFA je točno vidjela u što se treba investirati novac prikupljen od korporativnih obveznica, jer u prospektu piše u što će biti utrošen novac od korporativnih obveznica. Nakon toga došlo je da je taj novac pretočen u depozit jedne bankarske institucije i služio je kao garancija, odnosno kao depozit za izdavanje kredita. O tome postoji zabilježba u izvješću te kompanije, u godišnjem izvješću, odnosno u revizijskom izvješću koje je isto tako dostavljeno svim sudionicima financijskog tržišta, burzi, pa i HANFA-i, dakle ono je bilo poznato i burzi i HANFA-i, i to je već trebao biti signal što se događa sa novcem koji je prikupljen na financijskom tržištu koji je nenamjenski potrošen i za koji se stvaraju dodatni novi troškovi, jer se plaća ponovno određena provizija i banci i brokerskim kućama. I dok je to bilo vidljivo u financijskim izvješćima, ono što se događa nakon što te dionice napuste tržište, financijsko tržište Republike Hrvatske više nemamo nikakvih dokaza niti izvještaja. I tu je trebala biti lampica koja je trebala upaliti se u HANFA-i, i HANFA je trebala obaviti nadzor nad sudionicima tih transakcija, prije svega brokerske kuće koja je to činila, a onda i zatražiti objašnjenje od dioničkog društva što se to značajno događa u društvu, jer se radi o velikim iznosima novaca i radi se o velikom udjelu u kapital tog društva, dioničkog društva, jer cijelu godinu se ne protrguje sa 10% dionica Podravke. Međutim i to se propustilo učiniti i onda mi se doista čini da prošle godine HANFA gotovo da nije čitala hrvatske medije, jer da je vjerojatno bi postavila neka od pitanja, ona koja su postavljali hrvatski mediji, od toga kako su mogući neki transferi novaca, kako su moguće ponovno kolanje dionica, tko je tu trgovao sa povlaštenim informacijama. I sada dolazimo do malih dioničara. Mi smo imali situaciju da ova neefikasna Security Exchange Commission iz Amerike je pokrenula veliku istragu kod Reeboka, i čak optužila jednu gospođu iz Hrvatske da je ona ostvarila značajnu korist od toga što je trgovala tim dionicama. E sada kako HANFA-i nije bilo u interesu da vidi zašto se u nekim trenutcima cijena dionice Podravke bilda, a da nema za to nikakvog razloga, a u nekim drugim trenutcima kada primjerice tržište raslo cijena dionice Podravke je padala. Kako smo tada štitili male dioničare, a Podravka ima negdje oko 24 tisuće malih dioničara, koliko je cjenovno osjetljivih informacija koristili su mali broj sudionika financijskog tržišta da bi ostvarili značajne prinose na Podravkinim dionicama, na uštrb onih ostalih koji to naprosto nisu znali ili nisu imali. Pa čak štoviše sa ocinskim dionicama se trgovalo u trenutku kada su, cijena dionica bila u Zenitu, da bi samo dan dva iza toga cijena dionica drastično pala sa ne znam 520 na negdje 300 ili 350. Niti to nije bio dovoljni signal da se nešto pogleda i da se nešto vidi. E sad to je afera za koju znamo, to je afera koja je izašla van. Ja sam očekivao da će u ovom izvještaju HANFA barem nešto reći o toj aferi, da će naprosto pokazati što se dogodilo, ili opisati što se zbivalo u 2009. godini kada je afera otkrivena. Ali što je sa silnim brojem drugih dioničkih društava koje djeluju na području Republike Hrvatske, gdje su mali dioničari dio svoje teško stečene plaće ili ušteđevine ulagali u ta društva, gdje su željeli biti suvlasnici poduzeća u kojima su radili, koja su stvarali. Kako to da tu nemamo nikakvu zaštitu upravo tih malih dioničara? Danas radnice Kamenskoga hodaju ulicama Zagreba, štrajkaju glađu ne bi li ostvarile svoje pravo na isplatu plaća. Zarađenih plaća, teško zarađenih plaća. Pa zašto netko ne objasni kako je netko postao vlasnikom Kamenskoga i da li su i na koji način mali dioničari u Kamenskom d.d. oštećeni u tim svim silnim transakcijama. I tko je raspolagao sa cjenovno osjetljivim informacijama kada se trgovalo sa tim dionicama? Zamislite u jednom tržištu koje je veliko, koje je regulirano, koje ima tradiciju je cijeli veliki broj optužbi i slučajeva u kojem se baš ide na te cjenovno osjetljive informacije. Mi u Hrvatskoj nemamo ničega. Mi smo bolji, HANFA je bolja od SEC-a, Zagrebačka burza je bolja od Wall streeta, a igrači koji djeluju na financijskom tržištu su moralniji od svih brokera u Americi i u Europi. Ma dajte! Naše tržište je dobro tako dugo dok se ne otkrije da nije dobro. Naše tržište je bilo izvrsno dok se nisu otkrile afere na tom tržištu i bit će dobro dok se ne otkriju neke druge afere. HANFA i prethodnik Komisija za vrijednosne papire djeluje već više od jednog desetljeća. A nemamo ni jedan primjer da se zaštiti upravo taj mali dioničar i upravo po tome što je direktor ili neki drugi veliki igrač na financijskom tržištu ostvario prihod ili zaradu koju nije trebao. I ako možemo govoriti o pritisku onda čak veći pritisak na HANFA-u vrši i na financijsko tržište možda, vrše mali broj velikih igrača na financijskom tržištu od svih ostalih. Oni reguliraju tržište, oni odlučuju kada će neka dionica biti dobitnik, a kada gubitnik i to sve rade jedino i isključivo na teret malih dioničara ili na teret društva. Jer dioničar isto tako ima obavezu brinuti se o interesu društva, ne o svom osobnom interesu i o svojoj osobnoj zaradi. Mi nemamo ni jednu tužbu u Hrvatskoj gdje društvo ili neki regulator tuži nekog dioničara da je radio na štetu društva zato što je trgovao dionicama toga društva i oštetio to društvo. Naprosto nemamo takvih tužbi. Nažalost! Ali, zar je to moguće? Teoretski je nemoguće, jer da je to moguće mi ne bismo imali ovo što imamo iz pretvorbe. Pa ne bi imali toliko dioničkih društava koji su propali, ne bi imali toliko dioničkih društava kojima su vlasnici odvojili radnike od imovine, imovinu prodali, a onda dioničko društvo pustili u stečaj i ostvarili na drugi način imovinsku korist. A to se nije zbivalo samo do ne znam '97. kada je nastala Komisija za vrijednosne papire, to se odvija i danas. I HANFA nije ovdje samo da brine o eventualno velikim igračima, ona mora zaštiti svakog, pa i onog najmanjeg sudionika u tržištu, a to su mali dioničari. Mi moramo ponovno vratiti vjeru građanima Hrvatske da se isplati ulagati u vrijednosne papire na hrvatskom tržištu i da postoji regulator koji će ih u tome zaštititi, koji će osigurati da bude transparentno, javno i jasno izvještavanje kompanija, ali i da ti izvještaji budu vjerodostojni.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Goran Marić.
Kolega Mršić kazali ste da nema primjera ni jedne tužbe u zaštitu interesa malog dioničara i gdje je učinjena šteta društvu. To nije točno. 34 kaznene prijave HANFA je podnijela upravo protiv takvih počinitelja kaznenog djela. Što se tiče izjave da je HANFA osnovana za nepreventivno djelovanje prodaje dionica u aferi SPICE, moram kazati da je prvu kupoprodaju izvršila uprava Podravke kad je kupila dionice od Francka i to kao trezorske. Te trezorske dionice je platila FIMA, a kasnije su prenijeli taj ugovor na FIMA-u i Franck izravno. A isto tako drugi dio je bio kad je predsjednik nadzornog odbora kao predsjednik Uprave Privredne banke potpisao ugovor sam sa sobom pa je Privredna banka prodala dionice. Za to nadležna nije HANFA. A u ovom drugom dijelu se vodi kazneni postupak, zato nema u izvješću HANFA-e o postupku preuzimanja Podravke.
Hvala lijepa. Replika, gospodin zastupnik Bernardić.
Pa evo kolega Mršić dobro ste upozorili, problem je u tome i što u ovom slučaju Podravke HANFA nije reagirala pune 4 godine. I ne može se zamagljivati stvarnost i izvrtati činjenice kada je reakcija u tom slučaju zakasnila 4 godine. I to je onaj problem na koji upozoravamo i na koji ste skrenuli. Povjerenje ljudi u institucije ove zemlje. To povjerenje ne postoji, povjerenje u HANFA-u ne postoji niti se može osigurati, a ne postoji upravo iz razloga što HANFA nije ispunila svoju ulogu i upravlja s njome samo predsjednik uprave, a ne po zakonu Savjet HANFA-e koji nije napravljen. I u takvim uvjetima nije čudno da se donose odluke koje imaju za svrhu diskrecijske, štićenje jednih, nepostupanje u određenim slučajevima kao što je bilo i nepostupanje u slučaju Podravke. I to je ono, moramo vratiti povjerenje u institucije, a jedini način je da poštujemo zakone. Zakon ćemo poštovati u onom trenutku kada se osnuje Savjet HANFA-e.
Odgovor na repliku.
Pa u potpunosti ste u pravu kolega Bernardić. Dakle, veliki igrači se uvijek pobrinu za sebe. Oni imaju dovoljno novaca, dovoljno infrastrukture i njima, a to je, pokazuje se na hrvatskom tržištu, nije interes niti društveno odgovorno poslovanje, niti poslovanje u korist društva, niti poslovanje u korist zajednice nego ostvarivanje vlastite dobiti o čemu je i kolega Marić govorio. Jer oni koji su sjedili nekad u nadzornom odboru Podravke mahom su radili na tome da svojim bankama osiguraju plasmane kredita i da time budu maksimalno zaštićeni jer su se osiguravali sa koječime u toj Podravci kako bi bili sigurni da će Podravka biti u mogućnosti vratiti te kredite. Ali regulatori koje osniva država jesu tu upravo da štiti interes svih sudionika tržišta bez obzira na veličinu. Mi imamo dobre zakone, zakoni su usklađeni sa direktivama EU, samo je pitanje da li se poštuju. Jer kako je moguće da jedna kompanija izda godišnje izvješće, da revizor da mišljenje na to godišnje izvješće, a da se danas pokaže da je to izvješće bilo potpuno netočno jer su zatajeni ali svi važni podaci i sve važne cjenovne informacije iz razdoblja za koje je to izvješće podneseno i za tu godinu ta kompanija dobije nagradu za transparentno poslovanje i dobije silne nagrade za kvalitetu godišnjeg izvješća koje je podnijela financijskom tržištu. Takav način zaštite interesa investitora je doveo do toga da uništavamo malo dioničare koji su stvarali radna mjesta i svoju teško zarađenu ušteđevinu i plaću uplaćivali i kupovali dionice kako bi sačuvali svoja radna mjesta. Danas nemaju niti radna mjesta, niti dionice a neki drugi su jako bogati a da za to nisu platili niti kune poreza.
I gospodin zastupnik Gordan Maras, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mršića u vašem raspravljanju i replici sada ste rekli jednu činjenicu, a to je da kako je moguće da netko dobije pozitivno izvješće a nakon toga se ustvrdi ovakva afera kao što je izašla iz Podravke. Pa isto tako je moguće kao što će dobiti HANFA podršku ovdje u Saboru. Nije bitno, nisu bitne činjenice, nije bitno da li se kvalitetno radilo nego je bitno da li služite onome koji vas je postavio. I pri tome nije bitno da li ste član neke stranke. Čak je kad to ističete pred Hrvatskom saborom kao svoju preporuku kao svoju kvalitetu tim to sumnjivije. Pa bilo bi poštenije gospodine Samodol da ste rekli da sklon sam bio bivšem predsjedniku Vlade, on me doveo u HANFA-u i radio sam po njegovom nalogu a ne da sada govorite ovdje kao da ste radili u interesu onih za koje ste trebali raditi, a zbog čega je na osnovu tog navodno kvalitetnog rada došlo do afere Podravka, do prodaje INA-e na način na koji je došlo i na kraju krajeva do niti jedne značajnije sankcije niti afere koju je otkrila HANFA osim onoga što je bilo poznato preko medija da su ljudi kupovali dionice i pakete više nego što su trebali. To su kozmetičke afere, ovo što ste mogli otkriti i spriječiti, na žalost niste spriječili isključivo zbog toga što ste radili u interesu nekoga, a taj netko na njegovu žalost nije više na vlasti, na sreću Hrvatskog naroda a uskoro će i HANFA raditi kako bude trebalo samo kada oni koji su odgovorniji budu postavljali ljude koji će raditi u interesu onih za koje trebaju raditi a ne u interesu uskog kruga ljudi. Hvala lijepo.
Završni osvrt, predsjednik Uprave HANFA-e, gospodin Ante Samodol. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja ću početi od kraja, gospodin Maras ja zaista nisam ovdje mislio govoriti o svojoj političkoj pripadnosti ili ne pripadnosti, ali ste vi potegli pitanje moje odgovornosti i moje podložnosti zbog pripadnosti nekoj stranci. Podvlačim, nisam o tome mislio govoriti, naglašavam nisam, jer ste vi implicirali da je to jako važno za moj položaj i moj posao. Nije. Drugo, što se tiče malih dioničara i brige gospodine Mršiću HANFA nije sud, naša briga se najbolje reprezentira u 368 prekršajnih prijava i 34 kaznene prijave, jeste li pročitali da je netko osuđen. HANFA nije sud, HANFA ne može narediti nikome da osudi nekoga. Dakle, to je potpuna zamjena teza u ulozi i odgovornosti HANFA-e. Što se tiče gospodina LInića, na žalost nema ga ali mi ne možemo i nećemo donijeti ovdje nikakvo rješenje dokle sud ne poništi sporazum. HANFA nije sud ponavljam, neka sud poništi sporazum između HFP-a i Grada Opatije. A sada ću krenuti redom, što se tiče gospodina Kajina i Liburnije, ponovit ću mi smo ovdje isključivo radili po zakonu, i kada netko stekne 25% plus jednu dionicu mora objaviti ponudu za preuzimanje, naše rješenje je deklaratorno. Zakon je na snazi bio kada su se stekle dionice i upravo time štitimo male dioničare, jer Zakon o preuzimanju nikoga drugoga ne štiti nego male dioničare. Onaj koji stekne 25% plus jednu mora objaviti ponudu upravo zbog malih dioničara. Što se tiče mirovinskih društava, vi ste govorili podatke upravo o mirovinskim društvima, ne o mirovinskim fondovima. Dakle mirovinski fondovi sasvim druga priča. Što se tiče broja zaposlenih u HANFA-i, mi kada smo potpisali sporazum i zatvorili poglavlje 9. Financijske usluge, mi smo se obvezali Europskoj komisiji na administrativni kapacitet. MI moramo jamčiti izvršenje svih naših nadzornih funkcija. I HANFA nema viška zaposlenih, dapače. Imamo 280 subjekata nadzora, 10 zakona pod nadzorom HANFA-e. Što se tiče gospodina Bernardića, gospodine Bernardić nema informacija kažete u našem Izvještaju, nađite mi igdje u svijetu godišnji izvještaj naše agencije u kojem se objavljuju zapisnici. Niti jedan regulator ne objavljuje zapisnike o tome, objavljuje statistiku, poduzete mjere i regulativu. Što se tiče savjeta, opetovano ponavljate laže, HANFA ima savjet koji funkcionira, ali jedina istina savjet ne donosi nikakve odluke on je savjetodavno tijelo. Uprava donosi odluke, sve odluke su donešene jednoglasno, savjet funkcionira a ovo razdoblje kada nije funkcionirao on nema nikakvu izvršnu ovlast. Drugo, što se tiče kadrova, novčanog tijeka isto što sam odgovorio gospodinu Kajinu. Što se tiče afere Podravka, molim vas lijepo, HANFA je jedina institucija koja je na zahtjev Državnog odvjetništva krajem 2007. odgovorila na napis u novinama lokalnim i dala analizu stjecanja 10,64% dionica. Tu je naša nadležnost prestala jer Podravka nije subjekt nadzora HANFA-e, molim vas Podravka ima svoj nadzorni odbor, ima skupštinu, ima godišnji izvještaj i ima revizora. Dakle revizor je napravio reviziju, skupština je usvojila izvještaj i dapače u godišnjem izvještaju za 2006. je pisalo da postoji opcija na te dionice, ali ono što je najvažnije za nas dakle niti Podravka, niti FIMA grupa nisu subjekt nadzora HANFA-e, mi smo naš izvještaj poslali DORH-u, dalje mi nismo imali nikakvih saznanja do 2009. godine kada smo otvorili ponovno nadzor. O detaljima što se dalje događalo, ne mogu govoriti jer sam jedan od svjedoka i postupak traje. Dakle, podignuta je optužnica, zašto kada ste tako revno mislili zašto niste osnovali povjerenstvo u Saboru pa bi mogli o tome preciznije razgovarati. Optužnica podignuta tek nedavno. Drugo, što se tiče imovine, leasinga i faktoringa gospodin Bernardić, leasing upravo zamjena teza kod vas. MI inzistiramo da potencijalne gubitke se mora rezervirati, mi regulator, dakle ti gubici nisu iz dobre volje leasing društava i mi smo naložili da se dokapitaliziraju, pa i to koje ste spomenuli društvo. Dakle, rezervacije na osnovu našeg zahtjeva. Što se tiče gospodina Marasa, dakle ponovit ću priču već smo odgovorili na ono da sam pod političkim pritiskom. Nikada nisam donosio odluke pod političkim pritiskom. Što se tiče oporezivanja kapitala, neću to komentirati ali s obzirom na dnevne promete manje od 20 milijuna kuna, jasno je što bi svaki porez na tržištu kapitala učinio. Što se tiče nadzora leasinga, već sam odgovorio za HYPO leasing. Što se tiče Podravke već sam odgovorio, što se tiče INA-e, ovo je vrlo važno, dakle MOL je dao dobrovoljnu ponudu, nije bila obvezna ponuda. Svako igranje sa tim dionicama je bila špekulacija, ali špekulacija nije kazneno djelo, ali manipulacija jeste. Ali vi morate poznavati elementarne kategorije i Zakon o tržištu kapitala. Dakle svatko je mogao špekulirati, a nije smio manipulirati. I kada je MOL dao dobrovoljnu ponudu nije bila obvezujuća. Dakle, razlika između obvezujuće i dobrovoljne. Što se tiče financijskih izvještaja HANFA-e, dakle mi naš financijski izvještaj šaljemo Državnoj reviziji, šaljemo Ministarstvu financija, ali kažem najvažnije je šaljemo državnoj reviziji. Unutra su sve stavke navedene. Moja plaća je 16 tisuća 800 kn, reprezentacija uprave za 2009. je bila 24 tisuće 800 kn. Nijedan auto nije nabavljen, osim školovanja ljudi, osim plaćanja postdiplomskih studija. Mi nismo ulagali ni u kakav prostor reprezentativni, niti u naš namještaj. Dakle, sve je skoncentrirano na subjekte nadzora. Što se tiče naknada koje naplaćujemo, naše naknade nismo mijenjali ali smo dva puta oslobađali industriju i sada zadnji kvartal smo oslobodili za 7 milijuna kuna industriju, 2007. također. Dakle, nema nikakvoga pritiska na industriju. Drugo, što se tiče brokera, samo 84 tisuće kn je naplaćena naknada od brokera, a naš prihod je za 2009. bio 42 milijuna kuna. Manje od jednog promila. Dakle, nema nikakvog apsolutno nikakvog pritiska na tržište kapitala što se tiče naših naknada. Što se tiče gospodina Koračevića, ja mogu samo ponoviti da gospodin Koračević opetovano u zadnjih godinu dana na osnovu pamfleta bivšeg člana uprave ponavlja optužbe. HANFA nikada nije platila 80 tisuća kn za moj doktorat, nikada nije platila. Ja ću doktorirati jednog dana, ja sam zaista napisao dvije knjige, jedini u Hrvatskoj o investicijskim fondovima, nitko drugi nije napisao. Na tome sam magistrirao prije 20 godina gospodine Bernardić. Dakle, ja imam pravo na tome doktorirati, ali nisam stekao uvjete još. Ali HANFA nije to platila. Dakle, laž je žao mi je što nema gospodina Koračevića. Dakle, s druge strane što se tiče naknada koje HANFA naplaćuje, istaknuo je gospodin Koračević, dakle već sam odgovorio, žao mi je što ga nema, dakle čovjeka kojega poznam 20 godina. I na kraju želim time reći, ja u životu nisam upokojio nijednu firmu. To je moja poruka zastupniku Koračeviću. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravci netočnih navoda, molim da to doista budu ispravci netočnih navoda a ne polemike. Prvi gospodin zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa dakle ispravljam netočni navod gospodina Samodola koji je rekao da HANFA nije tu da sudi. Nije da. ali jeste da upozoravate. Vi ste trebali svaki puta kada je bilo nešto sumnjivo. Budite strpljivi kolega, pa nemojte biti nervozni. Malo istine nikada ne boli. Dakle, morali ste uvijek upozoriti ili tražiti objašnjenje kada je bilo nešto sumnjivo. Primjerice kada je kolega Vitković.
To nije ispravak kolega Mršić molim vas. To nije ispravak. Vi govorite što je trebala nešta napraviti, sugestije. Budite ljubaznim molim vas.
Ispravljam netočni navod da HANFA nije mogla ništa učiniti u Podravki. A netočan je u tome što je gospodin Samodol tražio objašnjenje gospodin Vitkovića kada je Vitković rekao da cijena dionice treba biti tisuću kuna, ali da nikada nije tražio niti od predsjednika uprave, prethodnih predsjednika uprave što se to zbiva sa dionicama Podravke, koje su to cjenovno osjetljive informacije koje zatajuju. Zašto su deponirali tako ogromna sredstva negdje gdje nisu trebali itd., itd., o čemu se puno više pisalo u hrvatskim medijima nego jedna banalna rečenica o tome po koliko treba kupiti dionice. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Gospodin zastupnik Dabor Bernardić.
Gospodine potpredsjedniče u nizu netočnih navoda izdvojit ću neke. Rekli ste da nigdje u svijetu ne postoji izvješće koje sadrži dio oko regulacije izvještaja novčanih tokova, stvari koje smo tražili. To jednostavno nije točno. To postoji u svijetu. Drugi netočan navod. Poštovani potpredsjedniče evo ako mogu.
Molim izvolite. Molim mir. Mir molim vas.
Drugi netočan navod teza da HANFA nije imala nikakve veze s nadzorom financijskih transakcija u slučaju POdravka. To je jednostavno netočno. HANFA je morala imati veze, a nije imala. I to je problem. I treći netočan navoda rekli ste, izvrnuli ste teze, da se naložili dokapitalizaciju leasinga. Pa naše pitanje je kako je moguće da posluju sa milijardom kn gubitka iznad visini kapitala i zadnja stvar, uopće ne znam zašto ste me informirali o svom magistarskom radu vezano za investicijske fondove, konkretno mene.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Damir Kajin.
... hrvatske privatizacije i pretvorbe shvatili da Hrvatska kroz te zakone i institute nije dovoljno pokradena, e onda su osmislili tzv. kuponsku privatizaciju. I kroz tu kuponsku privatizaciju.
Što vi ispravljate kolega Kajin?
Doći ću do toga.
A nećete doći do toga nego morate odmah reći, pa nemojte. Vi ste već puno, puno godina u ovim klupama, vi znate.
I onda su osmislili tu kuponsku privatizaciju i kroz tu formu domogli se hotelskog sektora među ... i Liburnije.
Eto vidite. Hvala lijepa. I gospodin zastupnik Gordan Maras. Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Nisam vam ja oduzeo riječ. Izvolite gospodine Maras.
Vratite mi vrijeme na početak potpredsjedniče. Ja ću ispraviti netočan navod gdje je rekao gospodin Samodol da nije imao nikakvu mogućnost nadzirati POdravku. Upozorit ću ga na Zakon o HANFA-i donesen 28.11.2005. godine u članku 15. stavak 2. kaže: "Obavljati nadzor nad poslovanjem burzi i uređenih javnih tržišta, ovlaštenih društava i izdavatelja vrijednosnih papira", gospodine Samodol. Znači, mogli se obaviti nadzor nad Podravkom, nažalost niste i zbog toga je došlo do afere Spice.
Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Godišnje izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2009. godinu. Predlagatelja Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje zaključak koji glasi: "Prihvaća se Godišnje izvješće Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga za 2009. godinu". Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Zaključak je donesen većinom glasova 76 glasova za, 2 glasa suzdržana i 33 protiv.
Prelazimo na sljedeću točku - Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu Podnositelj je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje koji je podnio ovo izvješće na temelju članka 129. i 139. Zakona o mirovinskom osiguranju. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbori za rad i socijalno partnerstvo, financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje Mile Rukavina će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici ovog Visokog doma. Iz Izvješća o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u 2009. godini o kojem se danas raspravlja u ovom Visokom domu vidljivo je po našem mišljenju da je, što se zavoda kao institucije tiče, u zavodu nastavljen trend dobrih poslovnih rezultata. Naime, nešto veći opseg posla nego u prethodnom izvještajnom razdoblju mi smo obavili sa manjim brojem zaposlenih za skoro blizu 160 zaposlenih koristeći maksimalno unutarnje rezerve i možemo reći da smo sve ključne poslove obavili u utvrđenim rokovima i predviđenom dinamikom. Rekao bih da vezano za ovo izvješće, što se tiče onog bitnog, a to je stanje sustava mirovinskog osiguranja da njega oslikava stanje, da ga oslikavaju četiri ključna parametra. A to su udjel izdataka znači za mirovine, za mirovinsko osiguranje u bruto domaćem proizvodu, omjer između broj osiguranika i korisnika mirovine, povećanje broja novih korisnika mirovine kao i razina mirovine u odnosu na plaću. Što se tiče prvog parametra u zavodu je, mislimo na naravno omjer umirovljenika i osiguranika, u zavodu je na 31. prosinca 2009. godine bilo evidentirano milijun i 173 tisuće 814 umirovljenika i milijun i 530 tisuća 233 osiguranika što nam daje omjer 1:1,30. Međutim, htio bih samo reći da mi od 2009. godine kad pogledamo praktički od početka reforme, imali smo lagan ali pozitivan trend što se tiče ovoga omjera koji je narušen u zadnje dvije godine. Što se tiče drugog parametra, to je odnos između mirovine i plaće, reći ću nekoliko podataka. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2009. godine, naravno umanjena za porez, prirez i poseban porez, iznosila je 2169,32 kuna što je za nešto manje od 2% više nego u prethodnom izvještajnom razdoblju. A udjel prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 40,46%, također je nešto veći nego u 2008. godini. Kad govorimo o ovome odnosu mi nikako ne smijemo zaboraviti i osvrnut se na strukturu umirovljenika. Ja bih napomenuo da u našem izvješću vidjeli ste na stranici 14 navedeno je koji su to razlozi koji utječu na razinu mirovine, naravno nepovoljno utječu na razinu mirovine. To su nekoliko činjenica. Približno 121 tisuća umirovljenika ili više od 10% od ukupnog broja mirovina ostvarilo je mirovinu primjenom međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju, a te mirovine su s prosječnim trajanjem od 11 godina mirovinskog staža u prosječnoj svoti od 728 kuna i naravno ovi korisnici uz ovu mirovinu, našu mirovinu ostvaruju i mirovinu od inozemnog nositelja osiguranja. Kad pogledamo strukturu korisnika mirovine do 1500 kuna vidimo također da je ta struktura vrlo nepovoljna, da više od 300 tisuća korisnika mirovine ili 27,8% je ostvarilo mirovinu sa relativno kratkim mirovinskim stažem i niskom razinom plaća tih korisnika. Samo ću neke spomenuti. Primjerice, to je više od 100 tisuća, 104 tisuće je korisnika primjenom međunarodnog ugovora u ovoj strukturi. 96 tisuća je to korisnika najniže mirovine, 65 tisuća korisnika poljoprivredne mirovine. Naravno, u ovoj strukturi su i žene koje su u nešto većem postotku zastupljene među ovim mirovina nego među ukupnim brojem umirovljenika, čak 59% žena, a znamo da je to posljedica činjenice da žene ostvaruju u prosjeku i manju plaću i kraći mirovinski staž od muškaraca. Treći parametar o kome bih rekao nekoliko riječi je broj novih umirovljenika. On je u odnosu na prošlu godinu veći za 2,2% i mi smo u 2009. godini odnos sustav je ostvario 56 tisuća 970 novih mirovina. Četvrti parametar, a to je udjel mirovine odnosno mirovinskih izdataka u bruto domaćem proizvodu. On je 10,53% i nešto je veći u odnosu na 2008. godinu. Kad pogledamo trend od 2000. odnosno od 2001. godine, tad smo imali najveći udjel u bruto domaćem proizvodu, čak 12,04%, vidimo da se taj udjel mirovinskih izdataka u bruto domaćem proizvodu polako ali sigurno smanjivao da bi opet u ovoj godini, mislimo na izvještajnu godinu 2009. i u 2008. opet počeo lagano rasti. A za ovu godinu ja ću navesti nekoliko razloga koji su posljedica ovakvog rasta. To je povećanje broja umirovljenika kao što sam rekao za 2,2% u odnosu na prosinac 2008. godine, to je isplata dodatka na mirovine ostvarene od 1. siječnja prema Zakonu o mirovinskom osiguranju odnosno prema Zakonu o dodatku na mirovine. Ja ću samo navest primjerice da smo mi u ovoj godini, u izvještajnoj godini, da smo za dodatak isplatili iznos od 897 tisuća 592 tisuće kuna i da je taj dodatak koristilo više 237 tisuća korisnika. Da vas podsjetim, znamo da smo u studenom 2007. godine počeli isplaćivati dodatak na mirovine ostvarene u '99. godini, 4% u '99. godini, pa nastavno do 27% na mirovine ostvarene od 1.1.2010. godine. Osvrnuo bih se na ukupne prihode i rashode Zavoda. Ukupni prihodi Zavoda su iznosili 35 milijardi i 89 milijuna kuna, a rashodi 35 milijardi i 72 milijuna kuna. Što se tiče, imamo dvije, dva izvora prihoda, dva ključna izvora. Naravno to su prihodi od doprinosa za mirovinsko osiguranje i prihodi iz državnoga proračuna. Što se tiče prihoda od doprinosa oni su iznosili 19 milijuna 838 milijuna i nešto su manji u odnosu na 2008. godinu, a što se tiče prihoda iz proračuna oni su veći za 2 milijarde u odnosu na 2008. godinu. Da kratko podsjetim da su proračunske obaveze za dodatak od 100 kuna i 6%, da su obaveze za drugi stup za mirovine ostvarene pod povoljnim uvjetima, za mirovine hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, za Zakon za mirovine ostvareni prema Zakonu o povećanju mirovina radi uklanjanja razlika u razini mirovina ostvarenim u različitim razdobljima i za Zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Samo podatak da 98, preko 98% sredstava koristimo za mirovine i mirovinska primanja. Jasno da se radi o, da su praktički troškovi Zavoda zadani. Jedan posto, nešto više od jedan posto, 1,01 odnosi se na trošak zaposlenih. Osim mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti Zavod provodi i postupke ostvarivanje prava na doplatak za djecu i za prosinac 2009. godine bilo je ukupno 213994 korisnika doplatka za djecu koji su primili doplatak za 403233 djece i to je manje u odnosu na 2008. godinu. Doplatak za djecu je iznosio u 2009. godini 364 kune i 45 lipa po djetetu i to je nešto više za par kuna u odnosu na 2008. godinu, a za financiranje njegovo je utrošeno u 2009. godini milijarda i 760 milijuna. Što se tiče rada stručne službe, ono što je obilježilo rad stručne službe je sljedećih nekoliko pokazatelja. Na rješavanju je bilo ukupno 609522 zahtjeva o pravima iz mirovinskog osiguranja. Naravno, mislim ovdje i na domaće osiguranje i na inozemno osiguranje i za doplatak za djecu i na zahtjeve iz ranijih godina. I to je za čak 9330 zahtjeva više ili 1,53 više nego u 2008. godini. Od toga smo riješili 533140 zahtjeva ili 87,47% i to je za 1,57 postotnih bodova više nego u 2008. godini, a napomenuo sam na početku da smo u izvještajnom razdoblju imali preko 150 ljudi manje. Sad je to već preko 200 zaposlenih. Međutim, ipak boljom organizacijom posla, efektima preustroja postigli smo i bolje rezultate sa manjim brojem zaposlenih. Međutim, jednu bih činjenicu istakao. Zavod je po prvi puta u svojoj povijesti ušao u zakonske rokove rješavanja kad govorimo o tekućoj godini. Međutim, ipak dužina postupka opterećuje rad Zavoda, ali naravno i poslovne rezultate. I ja bih napomenuo da nekoliko stvari utječe na dužinu tog postupka, a to je izuzetno složen i dugotrajan postupak medicinskog vještačenja, te ponavljanja postupaka revizije ocjene invalidnosti pri Povjerenstvu za reviziju, ocjenu invalidnosti Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti kao i kroničan nedostatak i veliko opterećenje vještaka u Zavodu. Kasnije ćemo vidjeti samo u devetoj godini u izvještajnom razdoblju koji je broj nalaza od strane vještaka donesen. I naravno odlazak stručnih ljudi iz Zavoda koji rade neposredno na rješavanju tih predmeta, jer posao je i težak i složen, a plaće su male. Mi smo pokušali na ovo odgovoriti zajedno sa Vladom Republike Hrvatske i povukli smo potez, a to je vezano za izmjenu Uredbe o medicinskom vještačenju i ona je od strane Vlade donesena izmjena i dopuna u srpnju, stupila je na snagu 2. srpnja 2009. godine. Izmijenila je između ostalog i radno-pravni taj status vještaka i mi već vidimo ali i očekujemo da će, primjenom, daljnjom primjenom nove uredbe s vremenom i u ovom segmentu poslovanja se još poboljšati rezultati. Što se tiče modernizacije Zavoda pokušat ću vrlo kratko. Mi smo naravno usporedo sa svim naprijed navedenim poslovima o čemu sam govorio u protekloj godini u Zavodu nastavili rad na realizaciji svih projekata vezanih uz njegov preustroj. O tome neću previše pričati, jer svake godine se to u izvješću spominje i detaljno je to napisano u izvješću. Samo bih napomenuo još dvije važne stvari, a to je da smo naravno uz ove poslove također i kontinuirano provodili, a što se vidi i po rezultatima Zavoda kao institucije provodili mjere povećanja ažurnosti pri rješavanju zahtjeva za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja, da smo modernizirali poslove arhiviranja i izlučivali registraturno gradivo. U 2009. godini je izlučeno gradivo iz 286000 spisa, a u razdoblju od 2005., svibnja 2005. do sada do kraja izvještajnog razdoblja obrađeno je preko milijun i 300000 spisa. Naravno da smo to gradivo i mikro filmirali za potrebe upravnog postupka i za potrebe Zavoda, pa je tijekom 2009. na mikro filmski medij pohranjeno preko 9 milijuna dokumenata, a sve ovo bi bilo potrebno i radi uvođenja jednog izuzetno vrijednog projekta u Zavodu i kratko bih se osvrnuo na njega i na još jedan projekt, a to je elektronički sustav upravljanja dokumentima koji je u produkciji u Zavodu od svibnja, istina kao pilot projekt u 2009. godini i uveden je u službe u Splitu i u Središnjoj službi Sektor provedbe međunarodnih ugovora u socijalnom osiguranju i tim projektom su obuhvaćeni temeljni procesi. Ponavljam temeljni proces, ne potpadni koji se odnose na zahtjev za priznavanje prava na privremenu starosnu mirovinu, na starosnu mirovinu, na obiteljsku mirovinu nakon smrti aktivnog osiguranika, a u drugoj fazi projekta koji je također završen, taj projekt je proširen i na druga prava a to su invalidska mirovina, obiteljska mirovina nakon smrti i utvrđivanja svojstva osiguranika i drugo. Ovaj projekt ide dalje, i prva velika služba koja je na redu za uvođenje, to je Zagreb u kojem smo započeli i vjerujemo da ćemo u prvom kvartalu 2011. godine ovaj projekt također završiti u toj područnoj službi, time bi više od 50% poslovanja bilo obuhvaćeno ovim projektom. On u svojem biti znači daljnji razvoj zavoda, odnosno isključivanje papirnatog oblika poslovanja gdje je to moguće, u svim poslovnim procesima zavoda. Znači da se novozaprimljena dokumentacija, ali i što je također izuzetno vrijedno i postojeća i dokumentacija iz postojećeg spisa i postojeće regustratorno gradivo da se skenira, u skan obliku ulazi, u elektroničkom obliku u sustav i dalje se obavljaju aktivnosti koje su predviđene poslovnim procesima. Još samo ću kratko pomenuti jedan vrijedan projekt, odnosno jedan veliki i dva mala, to su, to je projekt automatizacije i informatizacije poslova medicinskog vještačenja, koji je završen i u produkciji od 1. siječnja 2009. godine. On u svojoj biti znači da smo stvorili jednu jedinstvenu bazu podataka medicinskog vještačenja, da je postavljen učinkovitiji sustav kontrola, znači trajno čuvanje svih nalaza i mišljenja ovlaštenih vještaka u elektroničkom obliku, automatiziranje nalaza i mišljenja ovlaštenih vještaka i povezivanje sa svim postojećim bazama podataka u zavodu, i povezivanje s vanjskim korisnicima. Isto tako moram napomenuti jer je važno da u svezi s provedbama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju gdje mi imamo svoje odgovornosti i poslove određene, da smo također 1. lipnja pustili u produkciju automatsku obavijest liječnicima opće prakse u HZZO-u radi bolje komunikacije i skraćivanja postupka, za primjenu članka 35. Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, a od 14. srpnja također smo, govorim sve o 2009. godini, također je omogućeno i automatikom slanje dopisa izabranom liječniku primarne zdravstvene zaštite iz te naše baze podataka, što mnogo to skraćuje postupak. Vi znadete da po zakonu zavod bi bio dužan plaćati penale ukoliko ne završi to u roku od 30 dana. I onaj podatak koji sam napomenuo na početku, a to je da su tijekom 2009. godine vještaci, ovlašteni vještaci zavoda koristeći bazu podataka medicinskog vještačenja donijeli preko 50 tisuća, 50 tisuća 680 nalaza i mišljenja, a stručno povjerenstvo za reviziju nalaza i mišljenja invalidnosti je koristeći bazu podataka u 2009. godini donijelo ukupno 13 tisuća 373 nalaza i mišljenja. Važno je napomenuti da u trećoj fazi, naravno kakvo bude stanje i u drugim institucijama ovi projekti služe za povezivanje sa svim povezanim institucijama od ministarstava, zavoda i drugih institucija u Republici Hrvatskoj, što se tiče Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Kratko o portfelju. Portfelj, onaj dio kojim upravlja Hrvatski fond za privatizaciju i koji je sad u potpunosti prešao, znadete i sami u ovoj godini u nadležnost Hrvatskog fonda za privatizaciju je u 2009. godini smanjen, smanjena je nominalna vrijednost portfelja za 813 tisuća 502 kune i stanje portfelja je na 31.12.2009. iznosilo, po nominalnoj vrijednosti naravno 3 milijarde 126 milijuna 525 tisuća i 490 kuna, drugi dio portfelja kojim upravlja Hrvatsko mirovinsko investicijsko društvo, samo nekoliko napomena da je u 2009. godini MID ostvario neto dobit u iznosu od 13 milijuna i 300 tisuća kuna, a kapitalni fond je ostvario realiziranu dobit u iznosu od 43 milijuna 726 milijuna kuna, a nerealiziranu dobit u iznosu od 32 milijuna i 937 tisuća kuna i nakon pada imovine vrijednosti fonda u 2008., o tome smo razgovarali 2008. i ovdje, i tad je to bilo po prvi puta od osnutka fonda, u 2009. je ponovno porasla vrijednost imovine fonda i to za 52 milijuna i 400 tisuća kuna ili 5,1%. Zaključno. Ja bih rekao da smo mi u zavodu uz sve teškoće, uz sve probleme ipak vjerujemo da smo ostvarili dobar rezultat, govorim o radu institucije, ne naravno o stanju sustava mirovinskog osiguranja, a to nam je ujedno i poticaj da nastavimo s provedbom mjera koje smo usvojili, kako bismo kontinuirano poboljšavali sve naše segmente poslovanja. Osobito smo zadovoljni činjenicom da je poboljšana komunikacija između zavoda i naših korisnika usluga, što je vidljivo i u daljnjem smanjenju broja pritužbi na rad zavoda, kako pritužbi upućenih zavodu, tako i pučkom pravobranitelju, a to je rezultat prije svega i našeg nastojanja da o zahtjevima za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja i doplatka odlučujemo prvenstveno na zakonit način i u propisanim rokovima, ali i u značajnoj mjeri je pridonijeli tome i naše projekti i programi na unapređenju komunikacija i približavanju zavoda osiguranicima, koristeći prava i ukupnoj javnosti osiguravanjem prava na pristup relevantnim informacijama i podacima, a to je i bio jedan između ostalog od naših strateških ciljeva u njegovoj transformaciji u modernu javnu ustanovu. Ja vam se zahvaljujem na pažnji i nadam se da nisam bio predugačak. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Odbor za rad i socijalno partnerstvo, predsjednik odbora uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, ravnatelju sa suradnicima, kolege zastupnici. Pa Odbor za rad i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora je na 42. sjednici koju smo još održali 13. srpnja ove godine raspravljao o izvješću o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu. Odbor je navedeni akt raspravio sukladno članku 75. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istaknuo je da je na dan 31.12.1009. godine u zavodu bilo evidentirano ukupno milijun 173 tisuće 814 korisnika mirovine, i milijun tisuću 530 tisuća 233 osiguranika, a što je činilo omjer jedan naprama 1,3. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2009. godine umanjena za porez i prirez iznosila je 2169,32 kune što je 1,99% više nego u prethodnoj godini, a udjel prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 4,46%. Prosječna starosna mirovina za prosinac 2009. godine iznosila je 2409,73 kune, a udjel prosječne starosne mirovine u prosječnoj neto plaći za prosinac prošle godine znači iznosilo je 44,94%. U posljednjih nekoliko godina priljev novih umirovljenika se povećao, a najizraženije povećanje zabilježeno je u drugoj polovici 2009. godine. Osim mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti zavod provodi postupak ostvarivanja prava na doplatak za djecu, provodi zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju itd. U protekloj godini u zavodu je nastavljen i intenzivan rad na projektima vezanima uz preustroj i modernizaciju zavoda u modernu javnu ustanovu te podizanje kvalitete usluga koje zavod pruža svojim korisnicima. Članovi odbora u raspravi su podržali ovo izvješće uz ocjenu da je rad Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje iz godine u godinu sve kvalitetniji. U raspravi je iznijeto mišljenje po kojemu zavod treba dosljednije provoditi Zakon o ravnopravnosti spolova. Također, iznijeto je i mišljenje po kojemu osobe s invaliditetom ekstremiteta većim od 70% neovisno o uzroku invaliditeta trebaju imati jednaka prava u pogledu primjerice korištenja hrvatskih autocesta bez plaćanja cestarine. Nakon rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak i da se prihvati Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imam jednu obavijest. 38. sjednica Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj održat će se danas u 14,00 sati u dvorani "Janka Draškovića" soba br. 202, predsjednica odbora gospođa Dragica Zgrebec. Želi li predstavnik predlagatelja Vlade uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, ali ujedno i prekidam prijepodnevno zasjedanje jer su na redu klubovi i rasprava po klubovima. Prvi će biti nakon stanke, znači u 15 sati nastavljamo, uvaženi zastupnik Davorko Vidović. Hvala lijepa.
Nastavljamo sjednicu sa Izvješćem o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolegice, poštovani ljudi iz faha. Da na početku kažem da će klub SDP-a prihvatiti ovo izvješće. Prihvatit će zato što evo iz godine u godinu dobivamo popis vrlo dobro i stručno i kvalitetno napravljen popis tablica, brojki i slova i slikica koji govore o onome što se nikako ne smije prihvatiti, a to je stvarnost mirovinskog sustava u Hrvatskoj, stanje koje je kronično i kad zapravo vidimo da se iz godine u godinu ne samo da se ne poboljšava to stanje, da se ne mijenja na bolje nego da imamo i vrlo ozbiljne razloge za zabrinutost jer stanje postaje sve gore i gore. O tome svjedoče i brojke u izvješću, pa i one koje smo čuli malo čas od ravnatelja Zavoda i koje zahtijevaju hitnu neodložnu a prije svega ozbiljnu reakciju onih koji su dužni brinuti o održivosti ovog sustava i o korisnicima usluga toga sustava prvenstveno našim umirovljenicima, ali i to ne ovim sadašnjim samo nego i budućim. Dakle, o radnicima koje odlazak u mirovinu tek čeka. Podatak da je broj osiguranika u 2008. godini bio milijun i 604000, gotovo milijun 605000, a da je na dan 31. prosinca 2009. bio milijun i 530000 znači da je došlo do smanjenja broja osiguranika za 4,6% u odnosu na godinu koja je tome prethodila. Vidjet ćemo što će biti iduće godine kada se bude raspravljalo o ovoj godini. Dakle, to je zastrašujući podatak i taj se podatak dakako ne može rješavati iz mirovinskog sustava niti unutar mirovinskog sustava. To je problem koji će dugoročno rekao bih možda za nekoliko idućih godina obilježiti napore budućih vlada. Rekao da će obrnuto proporcionalno lakoći kojom je 80000 ljudi ostalo bez posla, a obrnuto proporcionalno toj lakoći biti teško tih 80000 ljudi vratiti. Dakle, trebat će možda čitav jedan mandat da se vratimo u 2008. kada je riječ o broju zaposlenih, a o tome da Hrvatskoj kontinuirano desetljećima manjka zapravo nekih 400, 500000 radnih mjesta o tome ne treba niti govoriti. Sva zapravo bijeda hrvatske politike se očituje u tom broju i ona nema nikakve veze sa aktualnom financijskom krizom koja je pogodila veliki dio zemalja, razvijenih zemalja svijeta koje su tu financijsku krizu prebrodile tako da su se nakon 8 mjeseci ili godinu dana digli i vratili zapravo na one pozicije bez ovakvih teških socijalnih lomova kao što je ovaj u smanjenom broju osiguranika. Istovremeno kada se događala ta drama, dakle u toj ionako podzaposlenoj državi kao što je naša Hrvatska se smanjivao broj zaposlenih, se događalo ono što se također nije smjelo a što će Bože me sačuvaj za iduću godinu kad budemo radili izvješće za ovu biti još poraznije, da se broj umirovljenika odnosno korisnika mirovine povećao sa 2,1% u 2009. u odnosu na 2008. godinu. Dakle, došao je na milijun 148000 na milijun 173000 krajem prošle godine. Kada je riječ o tome pa ni to nije baš nešto što je u cijelosti vezano ili što je moguće rješavati isključivo unutar mirovinskog sustava iako to spada tu, iako to spada tu ali ne spada samo tu. To je i pitanje čitavog niza mjera u području zapošljavanja, rada itd. i sam Zavod za mirovinsko osiguranje o njihovom izvješću govorimo nije tu prvenstveno nadležan. Omjer između osiguranika i umirovljenika time je došao sa 1,37 krajem 2008. na 1,30. To je 5,1% lošije nego godinu dana prije toga. Gledajući podatke mislim da svega dvije države gospoda ovdje nazočna znaju bolje od mene taj podatak. Mislim da samo dvije države u Europi imaju lošiji taj omjer od Hrvatske. Jedna od tih država je na žalost meni draga i meni susjedna disfunkcionalna Bosna i Hercegovina. To je dramatičan podatak. Upozoravalo se, iznosilo taj omjer 1,4 do 1,3 dokle smo do sad dogurali traje već 10 godina. Nitko se ozbiljno nije zapravo uhvatio u problem, u koštac sa tim problemom kako da se taj omjer dovede do one razine da bude minimalno prihvatljiv da čitav sustav ne kolabrira i da se ne povuče društvo u ambis. Mirovinski sustav je najopsežnije, najveći, najobimniji, najskuplji sustav socijalne sigurnosti u većini država pa i u nas. On apsorbira 35 milijardi kuna proračunskoga novca. Kad kažem proračun mislim pri tome naravno i na doprinose jer je u ovom konsolidiranom pristupu dakle preko riznice 35 milijardi kuna je potrebno za isplatu mirovina. To je 10% nešto malo više od 10% BDP-a Hrvatske iliti svaka deseta kuna koja se u ovoj zemlji stvori odlazi na mirovine. Mene već godinama čudi lakoća kojom se prelazi preko tako važnih i ozbiljnih problema. Ove godine je zapravo planiran izvoz u 2010. također negdje 35 milijardi. Zašto, zato što se po prvi puta od '90.-te godine otkad postoji samostalna Hrvatska država mirovine ne usklađuju niti s plaćama, niti sa rastom troškova života, niti s bilo čim. Naprotiv, uvođenjem harača mirovine su oporezovane i dodatno smanjene. To se prvi puta desilo. Nikada dakle u ovih 20 godina se nije desilo da mirovine nisu rasle bar 1% nominalno ako već nisu rasle realno. Ovo je prvi puta da se to događa. Imamo milijunsku masu umirovljenika, imamo manje novca za njih i posljedično dakako niže mirovine. Kad se pogleda struktura tih prihoda, struktura visine mirovina po kategorijama onda su to zapravo tužne brojke. Tužne brojke su to. Udio prosječne mirovine je recimo bio '99. godine 43% skoro od prosječne plaće, 2001. godine je bio 45% prosječne plaće. Sada je taj udio u 2009. pao na 40,61% prosječne plaće, dok je broj umirovljenika koji se nalaze ispod one kritične razine siromaštva danas veći nego ikada prije u povijesti. Do 500 kuna 7% umirovljenika, od 500 do 1000 kuna 9,17%, od 1000 do 1500 12%, 1500 do 2000 22%. Kad se to zbroji to je preko 50% umirovljenika se nalazi ispod 2000. Mi smo ogroman dio stanovništva Hrvatske, naših sugrađana koji nisu morali i ne trebaju biti socijalni slučajevi doveli na tu granicu. I to su također zastrašujući podaci, to di govore zapravo o našem potpunom neuspjehu kao zemlje kojoj su se države, kojoj su se građani radovali i željno ih očekivali mi smo podbacili kao politika, mi smo podbacili kao odgovorni ljudi, kao struka. U svakom pogledu smo podbacili. Mirovinski sustav to bjelodano pokazuje da nismo bili vrijedni povjerenja koje smo dobivali od građana u ovih 20 godina. Kaos vlada i u ovom sustavu. Umjesto poboljšanja sustava, umjesto jednog ozbiljnog, serioznoga pristupa cijeloj ovoj ozbiljnoj problematici mi smo imali znakovito u posljednjih sedam godina sedam promjena Zakona o mirovinskom osiguranju i još nekoliko drugih zakona koji se tiču samog mirovinskog sustava, koji su pokvarili ionako debelo pokvaren sustav. Dodatno su ga kvarili. Taj mirovinski sustav je postao stvarno u ovih 20 godina mjesto unutar kojega su se namirivali kojekakvi na različite načine. '90.-tih godina velika imovina koju su uprihodovali fondovi mirovinskog osiguranja su služili recimo za Kutline, on je tu nekakav sinonim, opće mjesto, kao samoposluživanje. Tu su se izvlačile tvrtke, uzimale, preprodavale, vraćale loše dionice, uzimale dobre. To je bilo samoposluživanje. Ljudima uzete mirovine, Ustavni sud presudio da to ne valja, da se to ne smije, da se ti novci moraju vratiti, tražili rješenja. Svaka generacija umirovljenika koja je išla, išla je po drugom zakonu. Stečena prava, povlaštene mirovine, pa to je jedan kaos. To je jedan kaos. Pokušalo se nešto napraviti. Da ne bi ispalo da govorim pro domo sua i da ne veličam Vladu u kojoj sam ja bio ministar, '99. godine je donijeta jedna mirovinska reforma, dakle HDZ-ova jedna Vlada ju je donijela i ta je reforma nastavljena, ta se reforma nastavila provoditi u razdoblju 2000.-2003. Za tu mirovinsku reformu je postignut konsenzus i sindikata i poslodavaca i radnika, umirovljenika, široki jedan konsenzus. Ta reforma nije bila obećanje skore, brze i dobre budućnosti, ali je nudila jedan suvisao sustav koji je mogao unutar samoga sebe imati jednu konzistentnost i jednu cjelovitost i koji je polazio od realnoga, postojećeg stanja i određenosti tog mirovinskog sustava. Nažalost, to je prekinuto. U sedam godina se to samo dodatno kvarilo. Ovo što smo sad imali prošli tjedan na raspravi je samo slikoviti prikaz ovoga o čemu govorimo. Ide se po hitnom postupku pa se povuče pa se onda ide pregovarat kada je već nešto ušlo u proceduru pa se podliježe pritiscima. Prije će to biti zato da se kupi neki umirovljenički glas, sada pritisak javnosti. Dakle, rješenja postoje. Vrijeme prolazi pa moram završiti. Rješenja postoje. U Velikoj Britaniji postoji nekakav mirovinski odbor koji okuplja najstručnije, najkompetentnije ljude i koji daje svim vladama, laburističkima, konzervativnima, ovima, onima, daje rješenja za probleme unutar sustava. Možda je konačno vrijeme, evo stalno premijerka kaže očekujem dobre prijedloge, možda je vrijeme da mi formiramo nešto takvo slično u vezi i da krenemo zajednički konsenzualno tražiti rješenje, njih ima. Moram reći da moja stranka ima već gotov program, vrlo rado ćemo podijeliti to do čega smo došli, o čemu ja danas nisam govorio, sa širokom javnosti i zatražiti da zajednički rješavamo ono što se neda riješiti u mandatu jedne vlade i reperkusije čije su za idućih 10, 15 ili 20 godina.
Hvala. Dva ispravka. Prvi, gospođa zastupnica Neda Klarić.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Evo ispravit ću nekoliko netočnih navoda gospodina Vidovića koji kaže, citiram: "kaos vlada i u ovom sustavu". Sljedeće, to je jedan kaos. Treće, pokušalo se nešto napraviti. Gospodine Vidoviću, žao mi je ako to niste pročitali kroz ovo opsežno kao što ste rekli i kvalitetno izvješće da je značajan napredak napravljen od strane Zavoda i sa manjim brojem zaposlenih obavio se ovako velik i opsežan posao jer se bolje upravljalo poslovnim procesima, optimalno su se koristila znanja i vještine zaposlenih a i rashodi za zaposlene smanjeni su za cijelih 8,7% kao i materijalni rashodi za 4,4%. To su veliki pomaci. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepa. Pa netočno je što je rekao kolega Vidović da je 2000. godine postignut socijalni konsenzus oko provođenja ili nastavka te reforme mirovinske. Ja ne mogu prihvatiti da je ikakav konsenzus postignut što se tiče upravo u to vrijeme dok ste vi bili ministar da se uvede penaliziranje ranijeg odlaska u mirovine. To nisu nikad prihvatili socijalni partneri, iako velim vi sad isto to i prozivate da ovo penaliziranje o kojem smo mi razgovarali kad smo razgovarali o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju to ne podržavate iako je uvedeno upravo tada sa obrazloženjem da se na neki način spriječi raniji odlazak u mirovinu ljudi.
Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ravnatelju i predstavnici Vlade, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je dokument koji nam na neki način omogućava zapravo dvojaku raspravu jer on i sam po sebi zapravo donosi informacije, podatke, odnosno izvješće u užem smislu o dva različita segmenta. Prvi je svakako kad se tako metodološki stvar postavi pitanje stanja u sustavu mirovinskog osiguranja, a drugi je pitanje rada Zavoda. U tome smislu valja biti jasan i rekao bih ovdje i korektan i reći da je Zavod ne samo u prošloj godini već i nekoliko posljednjih godina postigao vrlo zavidne pomake u svome funkcioniranju i da je Zavod jedno od rijetkih tijela s javnim ovlastima koji je redovito u svome izvješću u vrlo pozitivnome svjetlu spominje i pučki pravobranitelj. Znademo li da je sustav Zavoda zapravo jedna od vrlo važnih adresa kojima se obraćaju ljudi koji su u socijalno gledano na neki način depriviranome položaju. Dakle, oni koji su pred mirovinom, oni koji ostvaruju, koji su u postupku izdavanja rješenja i oni koji su, dakle u samom mirovinskom sustavu. Dakle, jedan vrlo senzitivan prostor. Onda je itekako važno kako Zavod funkcionira ne samo kao profesionalna struktura nego i kao servis građana. U tome smislu vidi se ne samo iz ovoga izvješća, nego i iz prakse da Zavod radi dobro, da Zavod zaslužuje visoke ocjene za svoje funkcioniranje, pa i za racionalno postavljeno poslovanje. U tom smislu ravnatelju i njegovim suradnicima čestitke ako se može uopće čestitati u ovakvoj situaciji. Drugi element te pozitivne priče je činjenica da Zavod posjeduje jedan ljudski, rekao bih intelektualni kapital koji je u odnosu na druga tijela s javnim ovlastima u Hrvatskoj iznimno zavidne razine. Naime, stručnjaci koji funkcioniraju kao dio Zavoda svakako su u tom svom poslu vrlo predani i može ih se ocijeniti kao ljude s kojima bi prije svega izvršna vlast puno više trebala ne samo računati nego i surađivati. Čini mi se da se Vlada neću reći uopće ne oslanja na taj kapital, nego da ga premalo konzultira i da i ove promjene o kojima je govorio kolega Vidović u posljednjih sedam godina, a osobito ovaj zadnji manevar oko izmjena i dopuna Zakona o mirovinskom sustavu kazuju upravo to da se premalo konzultira stručni kapital, ljudski kapital, intelektualni kapital koji postoji u Zavodu. Čini mi se da je Zavod mjesto, možda je to i svojevrsna kritika samome Zavodu u kojemu bi valjalo puno intenzivnije, ali i proaktivnije pa možda i prema javnosti agresivnije promišljati nova rješenja koja bi imala za cilj sanaciju postojećih prilika u mirovinskom sustavu, odnosno formulaciju nekih rješenja koja možemo vjerojatno iznjedriti i unutar nekakvoga mirovinskog odbora o kojem je govorio kolega Vidović u ime SDP-a. Ali ja sam siguran da u postojećem krugu znanstveno, dakle vrlo fundiranih ljudi, u Zavodu za mirovinsko osiguranje mogu se formulirati kvalitetne i dobre ideje. Drugi naravno dio priče je stanje u samome sustavu. Koristila se riječ kaotično. Ja mislim da je ne samo kaotično, nego da je stanje alarmantno. Naime, tablice koje smo dobili u ovom Izvješću ali jednako tako i tablice koje redovito objavljuje analitički bilten Hrvatskog zavoda za zapošljavanje već nekoliko godina zorno pokazuju da je stanje iznimno teško i da naravno jest ono refleksija stanja u gospodarstvu, ali refleksija i mnogih drugih okolnosti koje u mnogome jesu skopčane sa politikom odnosno s razvojnim politikama i tu Vlada ne može nikako ni jedna pobjeći od svoje odgovornosti. Pogledajmo elementarne podatke koji kazuju da je odnos, dakle umirovljenih i zaposlenih sada negdje na 1:1,29. Dakle, gori nego što je bio 31.12. prošle godine. Taj odnos već koliko u roku od 15 ili 20 dana može biti bitno narušen, a do konca godine osobito. Jer sada je vrijeme, konac rujna i početak listopada kada se sezonski zaposlenici vraćaju na burzu. Ujedno upozoravam da i postupak izdavanja novih rješenja svima onima koji su se prepali novog zakona je upravo u tijeku i nama se može vrlo lako dogoditi da do konca ove godine taj odnos sa 1:1,29 dramatično padne na 1,25. To je povijesno najniži mogući odnos broja umirovljenih i zaposlenih. Ne može ni jedna ekonomija podnijeti takvu vrstu pritiska. Ali ne radi se ovdje samo i isključivo o tome da li Vlada ima proaktivnu politiku zapošljavanja. Jer mi kada bismo zaposlili svih 300000 ljudi koliko ih je nezaposleno, svih 300000 mi još uvijek ne bismo došli na onu razinu 1:2. Nama bi za razinu zaposlenosti radno sposobnog stanovništva, koju npr. ima Nizozemska, pored 300 tisuća nezaposlenih valjalo zaposliti još najmanje 4 stotine tisuća drugih ljudi koje mi nemamo, koji u Hrvatskoj ne žive. Dakle već u startu moramo znati da je struktura stanovništva takva da dugoročno ugrožava kompletan sustav, i ne samo sustav mirovinskog osiguranja, nego pod veliki upitnik stavlja sve naše dugoročne napore, da li ove, da li sljedeće Vlade na gospodarskom razvoju. Očito je i prema strukturi nezaposlenih, i prema udjelu sredstava namijenjenih za podmirenje obveza u mirovinskom sustavu u odnosu na BDP i po svim drugim parametrima, da je stanje jako loše, i da se postavlja pitanje koje je relevantno za sve nas koji danas radimo, hoćemo li uopće ikakvu mirovinu imati kad dođemo u poziciju da predamo svoj zahtjev zavodu da nam izda rješenje o visini mirovine. To je pitanje dakle iznimno važno. Što će se dogoditi onog trenutka kad Hrvatska uđe u Europsku uniju? Jesmo li svjesni da sloboda kretanja ljudi će na neki način se također odraziti i na Hrvatsku i to na način da će nam vjerojatno određeni broj kvalificiranih kadrova otići u druge zemlje Europske unije i da će nam se to dogoditi vrlo brzo. Možda nam se neće dogoditi onako drastično kao što se dogodilo u Poljskoj kada je gotovo u jednom valu zemlju naputilo oko 6 stotina tisuća visoko obrazovanih ljudi, odnosno ljudi koji su bili konkurentni na europskom tržištu rada, možda nam se neće dogoditi to što se dogodilo Estoniji da nema uopće radne snage u trgovini i da mora vraćati iz mirovine ljude da bi uopće trgovinski servis funkcionirao. Možda nam se dakle neće dogoditi ono što se dogodilo Česima, ali svakako bi bilo krajnje naivno zatvoriti oči pred realnošću da će izvjestan broj ljudi potražiti bolje uvjete rada u nekoj drugoj zemlji Europske unije. Jer kako god okrenemo, podaci koje nam podastire i Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, ali isto tako i Hrvatski zavod za zapošljavanje, koji su po mome sudu jako spojene posude, kazuju da Hrvatska kad se komparira sa svim drugim zemljama, osobito zemljama članicama Europske unije, pa i kad se komparira sa prosjekom Europske unije, stoji jako loše, u mnogim, mnogim segmentima. Od tog postotka zaposlenosti radno sposobnog stanovništva, pa do svih drugih parametara. Ako pogledamo recimo kakva je situacija u nama susjednoj, dakle ne neposredno, ne doticajno, ali svakako susjednoj Austriji, postotak zaposlenosti stanovništva u dobi od 15 do 64 godine je u 2009. godini pao za 0,5%, ali zamislite iznosi čak 71,6%. Kod nas je 56,6. Situacija nije puno bolja, čak je i gora možda u Mađarskoj, ali ona to može kompenzirati, jer mi znademo da je Mađarska intenzivno poljoprivredna zemlja, gdje jako veliki broj obitelji kompenzira svoju socijalnu poziciju, zapravo poljoprivrednom djelatnošću. Takvih primjera možemo naći još, ali ono što nas zanima je kako je Danska uspjela biti na 75,7 dok smo mi na 56,6. Možda će nekome zvučati dosadno, ali mi iz kluba HNS-a i HSU-a stalno govorimo o fleksi sigurnosti. Danska je domovina fleksi sigurnosti. Možemo li razmišljati u tom pravcu? Teško se uspoređivati sa Švedskom, naravno, to su druge ekonomije, to je druga struktura gospodarstva, ali gdje god možemo naći dobar i pametan model, ne bi bilo loše gledati ga u oči, a ne okrenuti glavu od njega, jer postavlja se pitanje političke odgovornosti, postavlja se pitanje koja je to razvojna politika s jedne strane, a s druge strane odgovornost političke elite koja će u Hrvatskoj konačno kreirati atmosferu u kojoj neće biti problem raditi, gdje će se zapravo uspostaviti nova vrijednost, nova društvena vrijednost pod kojoj će biti prije svega isplativo raditi. Dakle kako pronaći model razvojne politike koji će postojeću situaciju promijeniti, na način koji će ljude stimulirati da žive od svoga rada, a ne uvjetno rečeno na tuđi račun. To nije nešto što može riješiti Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, to nije nešto što se može riješiti izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju, to je prije svega pitanje političke hrabrosti i ako hoćete baš vizije i spremnosti Vlade, jer ona je ta koja kreira uvjete razvoja gospodarstva. U tome smislu, želim u ime kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika iskoristivši ovu priliku ukazati na to da sustav treba ozbiljne preinake, ozbiljno promišljanje, izraziti zadovoljstvo ovim izvješćem i najaviti da ćemo podržati izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gosopdin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus, rekli ste da je iz Poljske u vrijeme ulaska u Europsku uniju, dakle kad je Poljska pristupila Europskoj uniji otišlo oko 6 stotina tisuća visoko obrazovanih ljudi, Poljaka dakle, u zemlje Europske unije, što trbuhom za kruhom, a i zbog sigurnosti što kažete vi one mirovinske. Pa vidite mogli ste pri tome i pripomenuti, dakle i ispraviti da se u Hrvatskoj računa da oko 10 tisuća mladih ljudi sa visokim obrazovanjem i srednjom stručnom spremom odlazi godišnje u inozemstvo, ne da se vraća, nego gotovo zauvijek. Dakle ako usporedimo veličinu Poljske i broj stanovnika Poljske i Hrvatske onda je to još drastičniji primjer, a na štetu Hrvatske. Hvala vam lijepo.
To kao ispravak. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, uvažena gospodo zastupnici. Da, slažem se sa Goranom da je problem gotovo nerješiv kada je riječ o mirovinama. Sve je vezano, razumljivo, uz ta radna mjesta. 2009. godine Hrvatska je ostala bez 94 tisuće radnih mjesta. Od tog broja, od tih 94 tisuće u mirovinu je otišlo 56 tisuća 970. Od tog broja 28 649 bilo je starosnih i prijevremenih starosnih, 13 139 invalidskih i 15 182 iz obiteljske mirovine ili povećanje u odnosu na 2008. za 4,75%. Znači, 4,75% više nego godina prije je išlo u mirovinu. Koliko će biti ove godine, s ovim igrama oko mirovinskog osiguranja ne znam, ali znam da je do 20-og ovoga mjeseca čini mi se, da točno, u prijevremenu mirovinu otišlo 19 294 osobe. Sigurno je brojka preko 20 tisuća i ne znam možda 23, 24 tisuće. I slažem se, svi oni koji kažu da je upravo ova ta gospodarska situacija priča svih priča našeg mirovinskog sustava. Svi, evo vole ponavljati da je u nas omjer radnik – umirovljenik 1 naprema 1,3. Do kraja 2011. godine bojim se da će biti taj omjer 1 naprema 1,27. Mi u Istri imamo negdje 53 tisuće umirovljenika, oko 90 tisuća i nešto radnih mjesta. Taj omjer je 1 naprema 1,7, 1,8. A opet s druge strane maloprije smo razgovarali u nekim djelatnostima sve i da hoćete uz nekih 6 tisuća nezaposlenih ne možete do radnika. U 12. mjesecu mi ćemo 2010. godine, znači ove godine, imati brat bratu 300 tisuća nezaposlenih. Na današnji dan nezaposlenih ima negdje oko 290 tisuća. Pred mjesec dana točno 285 840, taj posljednji podatak. A u 4, 5 mjesecu, znači tamo negdje … [[Govornik se ne razumije.]] 2011. ja stalno to spominjem biti će najmanje 330 tisuća nezaposlenih. Znači, možemo mi očekivati i manje plaće bez obzira što idu izbori, niža prava na plaće, proračun znamo da nam je prenapregnut koji se spašava iz godine u godinu novim … tih obveznica i tako ćemo mi dočekati ove izbore i nakon toga sve ispočetka. Međutim, ja ću pokušati povući jednu paralelu između Hrvatske i nekih drugih zemalja, europskih jasno. Nažalost nemam Austriju. Prije svega omjer broja umirovljenika i zaposlenih u Europi. Irska ima omjer 1 umirovljenik 3,57 radnika, Cipar 1 naprema 3,33. I u Nizozemskoj 1 naprema 3,33. U Španjolskoj koja je u dubokoj krizi 1 naprema 2,63, Malta 1 naprema 2,33. Ali da se nekako malo približimo k nama, u Slovačkoj taj omjer je 1 naprema 2, u Francuskoj 1 naprema 1,82, u Češkoj 1 naprema 1,79 koliko i u Estoniji i u Finskoj. Znači i Finska, jedna od vjerojatno najuređenijih, je da nas korumpiraju, ne toliko nas koliko ove susjede preko Patrije, omjer je 1 naprema 1,79. U Sloveniji omjer radnik – umirovljenici je 1 naprema 1,69, u Njemačkoj 1 naprema 1,61, u Italiji 1 naprema 1,49, u nas 1 naprema znači 3. Prosječna dob odlaska u mirovinu u Hrvatskoj je 59,9 godina. Ispod nas, recimo još mlađi u mirovinu idu Francuzi sa 59,3 godine. Česi su tu sa 60,6 godina, Italija sa 60,8 godina, Danska sa 61,3 godina, europski prosjek je 61,3. Znači, nismo bog zna koliko daleko od tog europskog prosjeka što samo govori da je problem i kod drugih kada je riječ o mirovinskom osiguranju. Nažalost, nemam usporedbe u BDP-u, ali sigurno Hrvatska ne troši veći postotak BDP-a no što je u ovim zemljama koje spominjem. Problem je što smo recimo 2006. trošili za mirovine 11,3% GDP-a, 2008. 10,9, ne pardon, 2008. 9,6%, a 2009. 10,3% i tu smo otprilike i danas. Znači, 10,3% BDP-a. Pred 20 godina jasno prilike su bile drugačije, taj omjer je bio 1 naprema 3. '90-te smo imali ne 1 naprema 3 nego 1 naprema 3,47. … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam pobrkao ništa, nego to ti je bilo 1988. godine. Potkraj ožujka u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, znači to je podatak iz trećeg mjeseca, imali smo znači milijun 498 tisuća 222 osiguranika, a kad sam spomenuo državu i samo to da vam kažem gospodo sa desna u onoj truloj Titovoj ili ne znam kakvoj Jugoslaviji u prosječnoj plaći mirovina je sudjelovala sa 75,3%. A u ovoj demokratskoj, naprednoj, europskoj itd. Hrvatskoj koja je lider u regiji omjer plaće i prosječne mirovine je oko 40%. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da kako za koje kategorije. Za mirovine ide, znači 20% doprinosa, 15% ostaje u prvom stupu, 5% ide u onaj drugi stup, a taj kapital kako daje rezultate danas smo vidjeli kod HANFA-e. U trećem stupu dobrovoljne štednje 170 je tisuća ljudi. Nama za mirovine treba spomenutih 34,61 milijarda kuna. Ukupan rashod i onih 3 100 ljudi, ne znam zašto ih 3 100 treba raditi u mirovinskom tom sustavu, iznosi 35,2 milijarde kuna. Za povlaštene mirovine ide 7,2 milijarde kuna. Tu nas ima 181 tisuća. Uz predsjednika države, ministre itd., sudaca Ustavnog suda itd. Hrvatskih branitelja u siječnju bilo je 67 tisuća 714, u mirovini, u ožujku već 68 tisuća 630, danas je sigurno 72 tisuće. Od tog broja 21 tisuća 674 osobe primaju mirovinu preko 7 tisuća kuna. Manju od 2 tisuće kuna kod branitelja ima 1954 njih. E sada staž, kod ministara, kod sudaca Ustavnog suda to je blizu 40 godina, neki rade i 50, ne znam prosječno je 36,6 mjeseci, prosječnu mirovinu u Hrvatskoj radnik ostvaruje sa 29 godina staža, prosječni staž branitelja je 18 godina, korisnika HVO-a je 8 godina i 5 mjeseci. Prosječna obična mirovina je 2162 kune, branitelja prosječno 5611 kuna, jasno da se zalažem da se u nekim a trebali bi u svim pravima izjednačiti sa njima borce NOB-a, međutim, tu je jedan drugi momenat. Kada su ti drugi ulazili u mirovinu dobijali su onih 5% na taj staž ili na taj iznos, svrstani su u kategoriju povlaštenih korisnika mirovine, i sada zadnjom revizijom izgubili su 10%. Više bi im se isplatilo jednom dobrom dijelu da nisu "u tom povlaštenom sustavu". Mirovinski sustav kao što su rekli i prije neki je biti ili ne biti, jasno da on polazi od ekonomske snage zemlje, zato sam uspoređivao podatke između Hrvatske i ovih drugih zemalja. DA se nije toliko radnih mjesta u zemlji ugasilo sigurno bi bilo bolje, da se nije toliko investicija otjeralo isto bi bilo bolje da se u javnom sektoru možda drugačije postavilo stvari bilo bi bolje, da se možda više radi, korektnije plaća porez, da ima manje rada na crno ili fušu, sigurno bi bilo bolje itd. Za kraj ono što sigurno boli to je granica siromaštva 1845 kuna, prosječna mirovina je 2200 kuna cirka, ukupno 557 tisuća 166 ljudi u Hrvatskoj prima mirovinu ispod 2 tisuće kuna ili pola penzionera ili umirovljenika svejedno ima mirovinu ispod 2000 kuna. Istina moramo priznati da nitko nije ušao od tih u punu mirovinu. Zapravo, oni koji su išli u punu mirovinu nemam taj podatak ispred sebe, trebao bi ga pronaći u izvješću, nisam ga izvadio, ja mislim da je blizu 70%. Oni koji idu u punu mirovinu sa 40 godina naspram prosječne plaće, koja je 5200 kuna, tu negdje, dobro oko 66 do 70%. To je naprosto istina. I zato bitka svih bitaka ako želimo taj sustav promijeniti pomoći sami sebi, naprosto leži u gospodarstvu. Tu sve počinje, tu sve završava, pa od toga ovisi jasno kakve će svima u ovoj zemlji sutra biti mirovine, ali ja se bojim da na onih 90 tisuća ljudi koliko smo ih izgubili u prošloj godini koliko ih je išlo u mirovinu što na zavod, ove godine ćemo sigurno izgubiti najmanje 50, 60 tisuća ljudi, izgubit ćemo negdje u tom radnom sustavu bojim se možda 40-tak tisuća osiguranika. Nećemo gospodo izgubiti sve ali će neki krajevi da ne kažem koji morati itekako puno više raditi da bi nekim drugima prelijevalo se ono što se dole zaradi. Sigurno je da će trebati više godina da se nešto promijeni, da li će se promijeniti, kako će to izgledati, ostaje da se vidi, žalosno je da mnogi u regionu koji su, kako se to voli danas reći "idu gore" a mi idemo dole, a mi bi trebali nekako biti lideri. Ali evo, tamo možda nakon sezone 2011. možda će se prilike početi mijenjati, valjda će se nešto pozitivno početi dešavati, evo na žalost još uvijek se ne vraćaju investitori, ali polako dolaze upiti za određene investicije, kada bi mi bili brži možda bi i oni brže dolazili. Sigurno je da se prilike oko Hrvatske popravljaju pa bi to možda moglo izvući Hrvatsku ekonomiju. Hrvatska će sigurno morati proći na ovim izborima jednu katarzu i promjena vlasti sigurno će ubrzati promjene na bolje i treba očekivati da će i to pripomoći da se stabilizira ne tako skoro i mirovinski sustav ali sigurno nakon toga će se povratiti i vjera u ulaganje, možda investicije itd., i možda će biti manje nezaposlenih na burzi. Sve u svemu što reći, ovo je jedan skup normalno tih brojaka, nema razloga neprihvatiti ovo izvješće, nema tu puno farbanja sve znamo ali na žalost za prilike u ovoj zemlji, ljudi koji rade u tom Zavodu nisu odgovorni nego samo normalno prosljeđuju sredstva koje se prije toga uprihoduje kroz sustav poreza odnosno onih 15 ili 16 milijardi koje treba osigurati u proračunu Republike Hrvatske.
Hvala. Nekoliko ispravak. Prvi gospodin zastupnik Ante KUlušić.
Gospodine potpredsjedniče. Sve što kolega Kajin kaže to ni dragi Bog ne bi mogao ispraviti na brzinu, ali ja ću samo dvije stvari, milijun podataka iznijeti. Onda kaže da je do sada u prijevremenu mirovinu otišlo 19 tisuća ljudi, a točna je brojka, halo ej, koliko ... Ove godine do 31. 8. 12 tisuća. Nije prošlo mjesec dana. Ali gospodin Kajin zna da će iduće godine biti 330 tisuća nezaposlenih, mislim da će se i njegove prognoze i Nostradamus postiditi i možda bi trebali prozvati ga Kajindamus tako da jer on zna sve što će biti. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Davor Huška.
Gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin je rekao da nismo daleko od Europskog prosjeka starosti tj. prosjeka godina za ulazak u mirovinu, pa onda kaže da je razlika između njegovog izračuna oko dvije godine. To nije točno, mislim da je to jako velika razlika, da upravo te dvije godine stvaraju deficit potrebnih sredstava u državnom proračunu za isplatu mirovina. A prošli tjedan kad smo raspravljali o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju gdje smo išli na povećanje, znači starosne dobi za odlazak u mirovinu, gdje smo išli na penaliziranje prijevremenog umirovljenja što je upravo jedan od načina da se ovaj debalans, deficit izbjegne. Kolega Kajin je naravno bio i protiv toga. Opet govori o povlaštenim mirovinama i tu se fokusira na mirovine hrvatskih branitelja [[Upadica Šeks: A što vi ispravljate?]] Ispravio sam dvije godine da je premala razlika. Znači između hrvatskog prosjeka i europskog prosjeka za odlazak u mirovinu što je kolega Kajin rekao. A drugo, ispravljam naziv povlaštene mirovine koje ne postoje u pojmu, nego mirovine po posebnim propisima, a gdje posebno govori o mirovinama hrvatskih branitelja, a niti jednom riječju ne spominje mirovine iz narodnooslobodilačkog rata.
Kolega Huška, ma polemizirate, ne ispravljate.
Ispravio sam ono što je kolega rekao. Zahvaljujem.
Šta je kolega rekao? Kolega Kajin, vi imate neku primjedbu?
Mislim ne tangiram mene da komentira, da iznosi svoje mišljenje. Ali samo da još jedanput podsjetim da je prosjek građanina Hrvatske u mirovinama 59,9%. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Meni je drago čuti. U jednoj Francuskoj 59,3. Znači šest mjeseci manje rada nego ovdje i zato sam ja govorio da tu nisu bitne razlike. A u Danskoj 61,3.
Gospodin zastupnik Franjo Lucić.
Evo ja također ispravljam jedan, neću više jer očito se gospodinu Kajinu pobrkali ovi svi podaci ali ispravljam netočan njegov navod jer to je njegova retorika koji kaže, da treba izjednačiti mirovine i borcima NOB-a, a reći ću mu samo jedno da još uvijek danas u ovoj državi Hrvatskoj ima više umirovljenika i boraca NOB-a, partizana nego što je to boraca i dragovoljaca Domovinskog rata. Gospodine Kajin, očito to kod vas tamo ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Lucić, malo smo se. Previše pjesničke slobode. Gospođa zastupnica Vesna Buterin, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ravnatelju sa suradnicima, državni tajniče. Evo za razliku od mojih kolega, ja ću se isključivo orijentirati na raspravu o Izvješću o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Naravno manje o samom mirovinskom sustavu Republike Hrvatske. Odmah na početku reći ću da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu. Sustav mirovinskog osiguranja u Republici Hrvatskoj uređen je i provodi se u obliku obveznog mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti, te u obliku obveznog i dobrovoljnog mirovinskog osiguranja na temelju kapitalizirane štednje. U ovom Izvješću o kojem danas raspravljamo radi se o obveznom mirovinskom osiguranju na temelju međugeneracijske solidarnosti i radu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Zavod za mirovinsko osiguranje je javna ustanova i ima javne ovlasti u rješavanju o pravima i obvezama iz mirovinskog osiguranja, u poslovima ostvarivanja prava osiguranih osoba, u provedbi međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju, te u osiguravanju zakonitosti ostvarivanja prava osiguranih osoba. Zavod pruža stručnu pomoć pri ostvarivanju prava, provodi politiku razvitka i unapređenja mirovinskog osiguranja, te obavlja druge poslove koji su u svezi s provedbom i ostvarivanjem prava, a u obavljanju svoje djelatnosti surađuje i razmjenjuje podatke s povezanim institucijama i jedan je zapravo od glavnih nositelja obrade statističkih podataka na razini države. U 2009. godini nastavljen je porast broja korisnika mirovina, ali je pao broj osiguranika. Nakon velikog pada broja osiguranika devedesetih godina zbog gospodarskog rasta i broja i reformi mirovinskog osiguranja generacijske solidarnosti koja je počela primjenom Zakona o mirovinskom osiguranju broj osiguranika u razdoblju od 2000. pa do 2007. godine se kontinuirano povećavao. Međutim, zbog posljedica gospodarske krize u drugoj polovini 2008. godine počeo se smanjivati broj osiguranika što je nastavljeno i prošle godine. Tako je na dan 31. prosinca bilo evidentirano milijun 530233 osiguranika. Od tog broja bilo je 786660 osiguranika mlađih od 40 godina, 413218 osiguranika u dobi od 40 do 49 godina i 330355 osiguranika koji imaju 50 i više godina života. Dakle, 4,6% bilo je manje evidentiranih osiguranika u odnosu na prosinac 2008. godine. U strukturi osiguranika važno je reći da u ukupnom broju osiguranika kontinuirano opada broj poljoprivrednika, pa je tako sa 39824 u 2008. godini taj broj pao na 33806 u 2009. godini što svakako nije pokazatelj pozitivnog trenda. Slično je situacija i s obrtnicima koji u ukupnom broju osiguranika čine 4,90%. Broj obrtnika se smanjio za nešto više od 79000 u 2008. godini na otprilike 75000 u 2009. godini. Istovremeno, bilo je evidentirano milijun 173814 korisnika mirovine što je 2,2% više nego u prosincu 2008. godine. Tako je omjer osiguranika i korisnika mirovine u 2009. godini iznosio 1,30:1 što je do sada najniži zabilježeni omjer broja osiguranika i umirovljenika u Republici Hrvatskoj. Primjerice, taj odnos u 2006. godini iznosio je 1,40:1 isto kao i u 2008. godini dok je u 2007. godini omjer bio 1,61:1. U 2009. godini mirovinu je ostvarilo ukupno 56 tisuća 970 umirovljenika, nešto više od 28 tisuća starosnih i prijevremenih starosnih mirovina, 13 tisuća 139 invalidskih i 15 tisuća 182 obiteljske mirovine, što je povećanje od 4,75% u odnosu na prošlu godinu. Prosječni mirovinski staž korisnika starosne mirovine iznosi 32 godine, korisnika invalidske mirovine 24 godine, a obiteljske mirovine 27 godina, dok prosjek mirovinskog staža svih korisnika mirovine iznosi 29 godina. Udio umirovljenika s navršenim mirovinskim stažom od 40 i više godina u ukupnom broju umirovljenika iznosi 11,54%, što je blago povećanje u odnosu na 2008. godinu. Prosječna mirovina koja je ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2009. godine, a umanjena za porez, prirez i poseban porez iznosila je 2 tisuće 169 kn, a udio te mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 40,46%. U 2009. godini mirovine su usklađene za 3,68% što znači da su usklađivanjem mirovine realno porasle više od rasta potrošačkih cijena za 0,24%. Na temelju Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju u studenom 2007. godine počeo se isplaćivati dodatak koji iznosi 4% na mirovine ostvarene u 1999. godini do 27% na mirovine ostvarenje od 1. siječnja 2010. godine. U 2009. taj je dodatak koristilo prosječno 237 tisuća 309 korisnika za što je isplaćeno ukupno 897 milijuna 592 tisuće kuna. Od 1. siječnja 2008. godine u skladu sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju povećane su mirovine koje su ostvarene 1. siječnja 1999. godine i to prijevremene starosna mirovina, najniža mirovine i invalidska mirovina zbog profesionalne nesposobnosti za rad zaposlenih korisnika. Isplatom dodatka na mirovinu te prethodno spomenutim povećanjem mirovina ublaže su razlike između mirovina koje su ostvarene u različitim razdobljima. Na prosječnu razinu mirovina važno je reći da nepovoljno utječe i činjenica da je približno 121 tisuća umirovljenika ili 10,3% od ukupnog broja mirovinu ostvarilo primjenom međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju koji su mirovinu u Hrvatskoj ostvarili s prosječno 11 godina mirovinskog staža u prosječnom iznosu od 728,41 kunu, uz koju ostvaruju i mirovinu inozemnog nositelja osiguranja. Mirovinu u iznosu od tisuću i pol kuna primilo je 302 tisuće umirovljenika ili 27,8% što je posljedica kratkog mirovinskog staža i niskih plaća tih korisnika mirovina. Udio mirovinskih izdataka u bruto domaćem proizvodu dosegao je maksimum od 12,04% u 2001. godini, da bi se taj udio do 2007. godine smanjivao kontinuirano i iznosio 9,71% dakle u toj godini. U 2008. godini on se povećao na što je utjecala isplata dodatka na mirovine ostvarena od 1. siječnja 1999. godine prema Zakonu o mirovinskom osiguranju te primjena zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju prema kojem se od 1. siječnja 2008. godine povećane prijevremene starosne mirovine, najniže mirovine i invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad zaposlenih korisnika. U 2009. godini udio mirovinskih izdataka u bruto domaćem proizvodu povećao se na 10,53% što je posljedica povećanja broja umirovljenika s milijun 148 tisuća 290 u prosincu 2008. godina na milijun 173 tisuća 814 u prosincu 2009. godine. Međutim, zbog smanjenja bruto domaćeg proizvoda sa 342 milijarde u 2008. godini na 333 milijarde u 2009. godini. Zbog demografskog starenja stanovništva broj umirovljenika će se u budućnosti nastaviti povećavati i to će dugoročno nepovoljno utjecati na financijsko stanje u mirovinskom osiguranju generacijske solidarnosti. Kada govorimo o poslovanju zavoda, onda je potrebno reći da je se ono u 2009. godini odvijalo u skladu sa financijskim planom, obuhvaćalo je sve poslovne događaje u vezi sa sustavom mirovinskog osiguranja, a izvješće o financijskom poslovanju za 2009. godinu izrađeno je u skladu sa odredbama proračunskog računovodstva i obuhvaća detaljan prikaz ukupnih prihoda i primitaka te rashoda i izdataka koji se odnose na sve aktivnosti sustava mirovinskog osiguranja koje su planirane u državnom proračunu za 2009. godinu. Važno je reći i to da su se svi prihodi i primici uplaćivali na jedinstveni račun državne riznice, a svi rashodi i izdaci plaćali su se sa računa državne riznice. Ukupni prihodi zavoda za 2009. godinu ostvareni su u svoti od 35 milijardi 89 milijuna 588 tisuća 812 kuna, a rashodi u svoti od 35 milijardi 72 milijuna 575 tisuća 389 kuna. Ukupni ostvareni prihodi namijenjeni su za financiranje sustava mirovinskog osiguranja, a odnosili su se na prihode od doprinosa, nadalje prihode iz proračuna za obveze države za mirovine ostvarene prema posebnim propisima i na ostale prihode iz proračuna na unapređenje mirovinskog sustava, te vlastite prihode. U strukturi ostvarenih ukupnih rashoda, rashodi za mirovine i mirovinska primanja činili su 98,08%, a redovitim usklađivanjem mirovine i mirovinska primanja povećana su 3,68%. Osim mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti zavod provodi postupak ostvarivanja prava na doplatak za djecu. Tako su ukupni prihodi sredstava doplatka za djecu ostvarenih u svoti od milijardu 760 milijuna 900 tisuća kuna i manji su za 6% u odnosu na 2008. godinu, a odnosili su se na prihode iz državnog proračuna. Ukupni rashodi po toj osnovi ostvareni su u istom iznosu jer se smanjio prosječan broj korisnika doplatka za djecu za 7% i prosječan broj djece koja primaju doplatak za djecu za 6,8%. U protekloj godini nastavljen je rad na modernizaciji i preustroju zavoda te na podizanju kvalitete usluga koje zavod pruža svojim korisnicima. Na kraju treba reći da su svi ključni planirani poslovi obavljeni predviđenom dinamikom i u utvrđenim rokovima. Treba još naglasiti da je Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje kvalitetno pripremljeno te su iz godine u godinu vidljivi pozitivni pomaci. Zbog navedenoga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskoga zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu. Hvala.
Hvala. U 16,02 sati isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta po ovoj točci. Klub zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine Rukavina i suradnici i državni tajnici, ne znam točno nazive pa se nemojte ljutiti na to. Ali evo neki dan smo bili svjedoci novinski napisi i raznih izvješća i sumnji da je, kako kažu naslovi, u sivoj ekonomiji u Republici Hrvatskoj negdje nestalo, isparilo pretpostavlja se između 50 i 120 milijardi kuna. Pa s obzirom da ste vi ovdje nadležni i da ste iz mirovinskog osiguranja pitam se je li poznato vama koliko firmi, koliko tvrtki u Republici Hrvatskoj ne uplaćuje doprinose za svoje djelatnike. I kao liječnik kirurg bio sam u prilici uputiti u invalidsku mirovinu pacijente koji su teško stradali i nisu više bili sposobni za rad, a onda se ispostavilo kad su došli u vaše ispostave da njegov poslodavac nije uplaćivao dvije, tri, četiri godine uopće mirovinsko pa čak jedan dio ni zdravstvenog osiguranja. Bi li drugačiji saldo bio ovog vašeg izvješća da toga nema? Onaj drugi sive ekonomije je možda donekle kažu i opravdan. Jedan mi je građanin rekao dobro da postoji siva ekonomija jer time dio novaca nije išao u državnu kasu jer kako država i ova izvršna vlast njome raspolaže bolje da je ostao u građanstvu nego da se slije u kasu one vlade koja je nesposobna da upravlja ovom državom. Ima i takvih mišljenja. Ali nije vrijeme da raspravljamo o sivoj ekonomiji, iako bi to trebala biti i briga vas i Ministarstva gospodarstva i svih inspekcija u ovoj državi i ministra financija i porezne uprave i inspekcija Ministarstva gospodarstva, ne samo vaša dakle nego je riječ o ovome izvješću koje je odlično napisano, tehnički izvrsno. Prikazuje racionalno poslovanje samoga Zavoda za mirovinsko osiguranje i uredno poslovanje, čak i uz smanjen broj djelatnika u ovoj godini, kako ste naveli za nekih 100 i nešto. Točno je i to da su mirovinski fondovi u prošlosti bili zaista izloženi, ono kako je Vidović rekao bili su samoposluživanje. Ja bih rekao da je to bio otvoreni izlog jedne privatizacijske samoposluge iz koje je nestajalo što kažu netragom silno bogatstvo građana Hrvatske koji su to stjecali desetljećima. Desetljećima naših radnika i svih onih koji su uplaćivali doprinose u mirovinske fondove. Kada gledamo ovo izvješće onda su vrlo upečatljive tablice koje se ovdje iznose i koje su odlične, pregledne i puno toga otkrivaju, a jedan mali dio je i zatajen. Evo odmah jednog primjera sa stranice 45. Dakle, radi se o tablici 11 koja govori o pregledu imovinskopravnog poslovanja Zavoda za mirovinsko osiguranje u kojemu piše u točki 2 te tablice pišu preplate mirovinskog osiguranja i dječjeg doplatka. Preplate, ne pretplate. To znači da je u Republici Hrvatskoj u 2009. godini bilo nepripadnih mirovima 12 tisuća 372. Dakle, 12 tisuća 372 fizičke osobe su primale nepripadne mirovine ili pak dječji doplatak. Ali prije svega nepripadne mirovine. Što to znači nepripadne mirovine? Pa imate ljudi u Republici Hrvatskoj pa čak i izvan nje koji po 10 godina primaju mirovinu a već su umrli prije 10 godina ili 5 godina ili im ne pripada mirovina, a primaju mirovinu. Prošle godine ovo isto izvješće koje je bilo podvrgnuto i reviziji bilo je nešto više dakle ovakvih isplata ili preplata nepripadnih mirovina. Mislim da ih je bilo nešto preko 13 tisuća. Ali tada je u izvješću revizije pisalo i iznos tih, ukupan iznos u kunama tih nepripadnih mirovina, a to je iznosilo za 2008. godinu 105 milijuna kuna. Točno onoliko koliko bi recimo bilo dovoljno da se procijepi cijelo stanovništvo Republike Hrvatske protiv HPV virusa za kojega nema novaca, za to cjepivo nema novaca. Ili pak da se možda kupe i nadoknade ova dva borbena MIG-a koja su pala prije nekoliko dana kod Slunja. Ili u razne druge potrebe. Ili da ostane u mirovinskom fondu. Bilo bi jako dobro da mirovinski fond raspolaže sa 105 milijuna kuna više. Iz godine u godinu, gospodine Rukavina, se povlači relativno visoki broj ovih nepripadnih mirovina. Dakle, vrlo se sporo smanjuje taj broj. Lani je bilo 13 tisuća, ove godine 12 i 372. Dakle mi bismo to trebali za 15 godina poravnati, ako ne bude novih slučajeva nepripadnih mirovina. O tome sam s ove govornice govorio nekoliko puta. Međutim očito baš i nema pomaka u tome smjeru. Nadalje bilo bi dobro dakle da je i u ovome izvješću, da su saborski zastupnici izviješćeni koliko to dakle u kunama iznosi, koje kategorije su ovdje u tome dakle razvrstane, koliko je tu umirovljenika, koliko dječjih doplataka, koliko mrtvih prima mirovinu, i po kojim područnim službama, vašim područnim službama, našim, bilo po županijama, koliko iznose te mirovine. Ja ne znam je li to potrebno da se skriva, dakle da vidimo taj financijski efekt ove tablice. Ja bih je volio znati. Nadalje u onoj tako spornoj kako netko reče povlaštenoj mirovini, dakle kada govorimo o povlaštenim mirovinama ili kako netko reče ovdje, gospodin Huška ili tko je rekao da se to kaže mirovine po posebnim propisima, iako ipak piše ovdje i pod povoljnijim uvjetima, dakle nije samo po posebnim propisima, nego i pod povoljnijim uvjetima. Je li tako gospodine Huška? Pod povoljnijim uvjetima i pod posebnim propisima, to su dvije dakle stavke. Ima vrlo zanimljivih stvari. Dakle takvih mirovina od tisuću 100, od milijun i 173 tisuće ima 181 tisuća 224. I kada gledamo taj broj, onda moram, nema gospodina Kajina ovdje, on to utekne, onda odmah na prvom mjestu imamo sudionike narodnooslobodilačkog rata u brojci od 41 tisuća 679. Ja bih volio znati da se usporedi, komparira, broj tih sudionika NOR-a od 2008., 2007. itd. Pa je ne znam koliko, da li ima više ili manje ali u tablici toga nema, pa bi bilo zgodno da usporedimo to. Nadalje, zanimljivo je da i pripadnika bivše JNA sa povlaštenim mirovinama ima 11 tisuća 232, upravo isto koliko i onih koji su svoju da kažem povlaštenu mirovinu stekli iz Hrvatske vojske. Potpuno jednako JNA i Hrvatska vojska. Potpuno jednako, u stotinu, dvije. Vrlo zanimljivo. Nadalje, moram gospodina Rukavinu priupitati i kako to da je došlo do '98. godine, znadete da je on informiran, da smo izvršili jednu konverziju umirovljenika da kažem iz pretežito Bosne i Hercegovine, kojima su to priznali staž, kojega su oni odradili u Bosni i Hercegovini u hrvatske mirovine, do '98. godine. Nakon toga oni koji su imali radni staž u Bosni i Hercegovini nemaju više pravo na to, nego će dio mirovine primati po dakle hrvatskim propisima o mirovinskom osiguranju, a dio će primati iz Bosne. Dakle to se dogodilo '98. godine čini mi se u svibnju je donešena odluka da to tako ide. Dakle ima ljudi koji imaju hrvatsku mirovinu, a niti jedan dan nisu odradili radnoga staža u Republici Hrvatskoj. Zato valjda znate da je tome tako. Točno je i to da 50% umirovljenika prima mirovinu manju od 2 tisuće kuna, dakle od socijalnog minimuma, što je zaista za ovu državu za koju smo eto mislili da će biti Švicarska, ali lošom upravom našom domaćom doveli smo je na rub stečaja, na žalost doveli smo i do toga da 50% umirovljenika prima mirovinu manju od 2 tisuće kuna, što je zaista žalosna činjenica, ali od toga ne možemo pobjeći, kada vidimo u statistici da mirovinsko osiguranje prikupi putem obveze za uplatu, doprinosa mirovinskog osiguranja prikupi blizu 20 milijardi kuna, a iz državnog proračuna se još dodaje tome oko, sada nemojte me hvatati za riječ, 15 milijardi kuna, da su znači ukupno mirovinsko osiguranje, Zavod za mirovinsko osiguranje raspolaže sa 35 milijardi kuna, od toga 500 milijuna kuna za poslovanje i za plaće svojih 3 tisuće i 100 djelatnika, koliko mi se čini je li tako. Ima još zanimljivih tablica u ovom vašem izvješću, a jedna od njih je i tablica broj 1, na stranici 5, koja pokazuje da je od 1995. godine do 2009. godine, dakle broj umirovljenika porastao za 308 tisuća. Onda je bio 865 tisuća, 66, a danas je milijun i 173 tisuće. Dakle za evo tih nepunih 14 godina broj umirovljenika je povećan za 308 tisuća, ne na 308 nego za 308 tisuća, što je vrlo impozantno mogu vam reći. Zaista impozantno. Jasno da ova brojka u odnosu između broja zaposlenih koji uplaćuju, a koliko ima onih koji još ne uplaćuju, to sam počeo na početku, dakle koji uplaćuju doprinose za mirovinsko osiguranje, u odnosu na broj umirovljenika 1,3 prema jedan je zapravo katastrofalan, da on klizi u sve gori odnos, dakle u sve lošiji odnos, i kada netko govori o demografskoj, da se događa kod nas demografsko starenje, ali to demografsko starenje treba obrazložiti. Zašto se ono tako strmoglavo događa? Jedno je broj, manji broj poroda, dakle manji broj rođene djece, novorođene djece, drugi je odlazak mladih ljudi iz Hrvatske. I kada te dvije činjenice uzmete, onda jasno da Hrvatska ima jedan neprirodno strmi, pad demografske slike, odnosno promjenu oblika piramide naopačke. Dakle broj starih, starijih ljudi u dobi dakle od srednje pa na više je upravo obrnut nego što zapravo prava piramida izgleda, i bit će sve deblji i deblji u gornjim dijelovima. To je ono što treba nas sve skupa zabrinuti, jer evo i ja sam 33 godine radnog staža, tako da se približavam evo onoj dobi kad ću i ja polako početi brinuti o ovome, ali puno više ima onih koji zaista ne očekuje ništa dobro, ako se ovakvi trendovi nastave. Zbog toga je i dobra inicijativa da svi skupa sjednemo, bez obzira na stranačku pripadnost, dakle, treba skupiti pametne ljude skupa sa ljudima iz Zavoda za mirovinsko i svih ministarstava i napraviti jedan zaista jedan ili kako se to može reći reforma, ili jedan program ili jednu strategiju kako da izbjegnemo situaciju da kada ljudi odu u mirovinu da je ne mogu primiti. Ili dobiju rješenje kada bude novaca dobit ćete je. Kao što sada ima rješenja koja dobivaju naši ljudi koji idu u mirovinu, kaže imate zaostataka od 01. veljače, ali kada bude novaca dobit ćete. Jeste li vidjeli ta rješenja? Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja uvaženi Mile Rukavina, ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Evo ja ću pokušati odgovoriti na neka pitanja koliko je to moguće sad u kratko vrijeme da bi ispravili neke podatke ne sa namjerom da polemiziramo naravno sa uvaženim zastupnicima i zastupnicama već čisto da evo malo rasvijetlimo stvari. Pa počet ću po redu, gospodin Kajin je iznio podatak o broju podnesenih, odnosno i o broju riješenih zahtjeva za privremenu starosnu mirovinu. Točan podatak je da je do 20.09. podneseno 19 tisuća tih zahtjeva. Evo točno imam ispred sebe, 19 294. A riješeno je do 31.08. 12 116 zahtjeva. E sad, nije problem utvrditi podatak koliko je podnesenih zahtjeva jer se to vodi na dnevnoj razini, jer je to i jednostavno. Međutim, broj riješenih se radi na mjesečnoj razini jer je to postupak, jer je potrebno napraviti jednu obradu cijelog sustava i svih vrsta mirovina i to je naprosto skupo da bi to zavod radio sad na jednoj dnevnoj ili tjednoj razini. Prema tome teoretski je nemoguće ako je podneseno 19 tisuća zahtjeva da je moguće da je i do tog istog datuma riješeno 22., to je nemoguće. Primjerice u prošloj godini, 2009., je bilo podneseno 18 775, a riješeno je 12 015. Uvijek je manje riješenih nego podnesenih jer ljudi odustaju od svojih podnesenih zahtjeva. Htio bih ovdje, uvaženi zastupnik gospodin Boro Grubišić je par upitao postavio pa evo ja ću koliko budem mogao odgovoriti. Evo najprije na one nepripadne isplate. Zašto se kažem smanjuje to stanje? Smanjuje se to stanje, to se vidi iz izvješća svake godine, međutim radi se o naprosto o naslijeđima sustava, o nepripadnim isplatama iz ranijih godina. Ključni razlozi koji su bili su, ja bih naveo 3 ključna razloga. Obiteljske mirovine, u tom slučaju dolazi do nedonošenja potvrde od strane roditelja i u roku od mjesec ili dva dana se to, i u roku od mjesec ili dva dana se to rješava. Istovremeno imamo i korištenje mirovina i istovremeni radni odnos. Po zakonu je jasno, korisnik mirovine bi morao, ne da bi morao, mora po zakonu prijaviti svaku promjenu u osiguranju pa tako i zasnivanje radnog odnosa. To se ne događa. Mi nemamo instrument za prisilu osim što smo ponudili inozemnim nositeljima osiguranja jedan projekt da se na jednoj visokoj informatičkoj razini razmjenjuju podaci između osobito zemalja bivše Jugoslavije. Mi s njima imamo od 113 tisuća isplata mirovine u inozemstvo mi s njima imamo 87 tisuća. Što je jedan veliki, reprezentativan podatak. I naprosto je nemoguće bez obrade i pomoći od strane inozemnog nositelja, jer mi nemamo instrument da utvrdimo da li se netko primjerice u BiH zaposlio, nemamo. Nama to mora dojaviti nositelj, a on mora moliti onoga tko ima podatke o radno-pravnom statusu toga čovjeka što je obrada iz mjeseca u mjesec izuzetno skupa i zbog toga je i dogovoren taj projekt na zajedničkoj razini zemalja bivše Jugoslavije da se ti problemi riješe. Smrt korisnika obiteljske mirovine također je jedan od razloga i neprijavljivanje činjenice smrti. I tu je veliki broj zahtjeva, odnosno zahtjeva, ovih nepripadnih isplata koji je bio iz ranijih razdoblja jer su često i ima, bilo je takvih slučajeva što ste vi spomenuli, to je točno, da ljudi ne prijavljuju činjenicu smrti. Zavod naprosto ne može znati. Međutim, mi smo uspostavili također sa MUP-om i sa matičnim uredima također jedan projekt gdje se sada na jedan potpuno drugačiji način to vodi i postižu se dobri rezultati. Međutim, nažalost tog je bilo. Isto je evo gospodin Grubišić čini mi se rekao vezano za statističke informacije, evo ovaj podatak o broju korisnika, ne znam spominjali ste borce NOR-a, branitelje. Zavod objavljuje statističke svoje informacije, oni su na internetu. I znači iz godine u godinu se može vidjeti ta usporedba. Naravno, mi ne možemo sve podatke unatrag 10 ili 20 godina uspoređivati sa podacima iz ranijih godina, ali čujte nikakav problem nije pogledati statističke informacije pa se vidi, nema tajne, nemamo što skrivati. Ja sad ne znam jesam sve. Evidencija naplate doprinosa. Pazite, mi svoj dio posla obavljamo kako je zakonom definirano, međutim činjenica je da je evidencija, vođenje i naplata doprinosa u potpunoj nadležnosti Porezne uprave od 2003. godine. Mi vodimo postupke za to razdoblje koji su pokrenuti, a nisu završeni i ono što je u našoj nadležnosti mi obavimo. Evo, hvala vam.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine Rukavina dobro ste objasnili stvari, ali moram ispraviti da ovdje se u vašem izvješću govori o informatizaciji Zavoda za mirovinsko. Pa čudno je kako Zavod za mirovinsko osiguranje nije uvezan, linkan kako se to kaže danas informatički, sa matičnim uredom. Pa da se ne zna tko je umro, tko nije. A otkuda onda ovoliki broj nepripadnih mirovina ljudi koji su po 10 godina umrli? Službena je obveza, i to država valjda treba voditi brigu o tome. Nadalje, rekli ste, evo ispravljam i ovo, rekli ste da vi ne vodite evidenciju naplate doprinosa. Pa vidite ja kao saborski zastupnik nisam u gospodarstvu iz medicine sam pa znam sad 5 firmi da vam kažem koje ne plaćaju doprinose, velikih firmi, evo. A naše ministarstvo, gospodin Bajić i ne znam ni ja tko više ne zna za to. Pa zanimljivo je to u ovoj državi, jako zanimljivo.
Hvala lijepa. Vrijeme vam je isteklo.
Dobro, hvala lijepo i vama.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je uvažena zastupnica Neda Klarić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju sa suradnicima. Pa evo možemo još jedanputa ponoviti da je kroz 2009. godinu evidentirano ukupno milijun i 173 tisuće 814 korisnika mirovina i milijun i 530 tisuća osiguranika što u omjeru predstavlja 1 naprema 1,30. I naravno kako smo već čuli to je najvišlja razina zabilježena u Republici Hrvatskoj. Ukupni prihod iz Zavoda također smo čuli su 35 milijardi i 89 milijuna kuna, izdaci za mirovine u bruto društvenom proizvodu u 2009. godini se povećao za 10,53% jer se za 2,2% povećao broj umirovljenika u odnosu na prosinac iz prethodne 2008. godine i smanjenja BDP-a za 9 milijardi u istom razdoblju. Mirovine i mirovinska primanja su usklađena za 3,68% što je važno napomenuti kao i odgovarajuće odluke o usklađivanju mirovina Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu umanjena za porez, prirez i poseban porez je bila oko 2170 kuna, a udjel prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 40,46% dakle veći nego što je bio u 2008. godini. Prosječna starosna mirovina je bila 2409 kuna i taj udjel je 44, također veći nego 2008. godine. Za financiranje doplatka za djecu potrošeno je ukupno milijardu i 760 milijuna kuna, prosječna svota povećana je za 0,8% a u zadnjih pet godina povećao se priliv novih umirovljenika i izraženiji je bio u drugoj polovici 2009. godine. U ukupan broj uključeni su korisnici mirovina Hrvatske vojske i Hrvatskog vijeća obrane. Oko 85% umirovljenika ostvarivalo je pravo po općim propisima i oko 15% prema povoljnijim uvjetima propisanim prema posebnim propisima. Prema propisima koji su bili na snazi do rujna 1998. godine ostvarivale su se uz mirovinu i druga prava kao što su zaštitni dodatak, novčana naknada zbog tjelesnog oštećenja, doplatak za pomoć i njegu. Na prosječnu razinu mirovina povoljno je utjecala činjenica da je 10,3% umirovljenika ostvarilo inozemnu mirovinu, a u Hrvatskoj su je ostvarili sa prosječno 11% mirovinskog staža u prosječnoj svoti od oko 728 kuna uz mirovinu odnositelja inozemnog osiguranja. Mirovinu u svoti od 1500 kuna primilo je 28%, a posljedica je Hrvatskog mirovinskog staža i niskih plaća tih korisnika između tih mirovina, relativnog je više korisnika invalidskih i obiteljskih mirovina. Treba reći da je za 1,53% zahtjeva dječjeg doplatka riješeno više nego 2008. godine, za oko 2% više nego, tj. 87,5% ukupno je riješeno zahtjeva a povećan je i postotak riješenih zahtjeva u roku od 2 mjeseca. Ostalo je neriješeno 12,5% i to je poboljšanje u odnosu na prošlu godinu. Oko 10% je više zahtjeva nego u 2008. što pokazuje nastavak tendencije rasta broja zahtjeva. Razvidan je i značajan pomak i makar smo to čuli kroz ispravak netočnih navoda jer je Zavod za sve poslove za koje je naravno nadležan i ima javne ovlasti obavio sa manjim brojem zaposlenih nego 2008. godine zahvaljujući dobrim upravljanjima u poslovnim procesima, optimalnom korištenju znanja i vještina svojih zaposlenika, pa su i rashodi za zaposlene se smanjili za 8,7% i materijalni rashodi za 4,4%. Posebno se pozitivno odrazila kao što je u svom uvodnom obraćanju i istaknuo ravnatelj kada je kazao da nova Ureda o medicinskom vještačenju i mirovinskom osiguranju kojem je promijenjen radno pravni status liječnika vještaka. Oni su zakonski radni odnos na neodređeno vrijeme, jer je praksa pokazala da je rad na određeno vrijeme bio neučinkovit što se posebno reflektiralo negativno na ažurnost obavljanja poslova vještačenja. Posebna pozornost poklanjala se i poklanja se i dalje kvalitetnim kadrovima, ljudima koji znaju, žele i mogu raditi i njihov pravilan odabir i raspored na odgovarajuća radna mjesta. Provodi se stručno usavršavanje seminari, savjetovanja, konferencije, tečajeve i slično. Osim toga tijekom 2009. godine, za 4,58% u odnosu na 2008. godinu je smanjen broj zaposlenih, a novo zaposlenje bi se odobravalo samo iznimno uvažavajući napore Vlade da se prevlada gospodarska kriza. U Okviru normativne djelatnosti donijeti su važeći ali i novi opći akti. Zavod je pružao pravnu pomoć i kao što smo također čuli i Ministarstvu rada i poduzetništva, i Ministarstvu vanjskih poslova i Europskih integracija, Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti kao i stranim nositeljima mirovinskog osiguranja. Značajnije aktivnosti su se i medijske promovirale, što je također važno, osiguranici su ostvarivali komunikaciju putem telefona, pisanim putem, putem internetske stranice Zavoda i sve zaprimljene pritužbe također smo čuli su razmotrene, provjerene, provjerena njihova osnovanost i podnositelji su obaviješteni o poduzetome kao što priliči jednoj javnoj ustanovi, kao što je to Zavod. Proveden je i cijeli niz aktivnosti vezanih uz osobni identifikacijski broj i mogućnost ukidanja radne knjižice. Mene osobno gospodine ravnatelju veseli što na području moje županije imamo jednu novu ispostavu koja se dogodila u gradu Vodicama. Stalno su se, naravno da je to polučili bolji i kvalitetniji život naših umirovljenika u tom gradu. Stalno su se provodile mjere za povećanje aktivnosti u rješavanju zahtjeva za prava sa naslova mirovinskog osiguranja, modernizirali su se poslovi arhiviranja i izlučivanja registraturne građe. Puno je napravljeno na održavanju i daljnjem razvoju informacijskog sustava pa se tijekom 2009. godine nastavilo sa provedbom informacijskog ciklusa. U unaprijeđena je javnost rada i pristup informacijama, nastavljena je suradnja sa Ministarstvom financija, poreznom upravom, državnom riznicom i središnjom harmonizacijskom jedinicom. S Ministarstvom zdravstva i socijalne skrbi nastavljena je suradnja uz projekt informatiziranja socijalne skrbi, za potrebe centara za socijalnu skrb pri ostvarivanju prava sa naslova Zakona o socijalnoj skrbi što je također vrlo važna dimenzija. Izvješće ću na kraju podržati jer je kvalitetno i stručno prikazalo stanje ukupnog sustava mirovinskog osiguranja. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, predstavnici Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Kada govorimo o ovom izvješću ono što se naravno uvijek može napomenuti da je ono napravljeno kvalitetno sa dovoljnim brojem podataka, da nam nažalost sugerira neodrživost sustava ovakvog kakvog je mirovinskog osiguranja u Hrvatskoj, uz one poznate probleme koje svi više manje znamo. Nepovoljan odnos umirovljenih odnosno osiguranika, koji iz godine u godinu ide u negativnom smjeru, odnosno povećava se broj umirovljenih osoba, a sve manje ljudi radi. I sukladno tome se povećavaju izdvajanja iz državnog proračuna da se pokrije onaj minus koji treba nadomjestiti od doprinosa do punog iznosa mirovine. I sada što mi radimo u Hrvatskoj, odnosno kako se nosimo s tim problemom i zbog čega je on iz godine u godinu sve značajniji. Prvo što imamo dosta nepovoljnu strukturu umirovljenika, taj problem se već vuče iz '90.-tih godina kada smo određene stvari rješavali prijevremenim umirovljenjem osoba. Tada se to činilo određenoj strukturi tada vladajuće garniture kao jednostavno rješenje, ako ne trebaš čovjeka pošalji ga u mirovinu. I već tu je poznat bio na neki način tu je bila posljedica i negativni smjer kojim se počeo razvijati taj rast broja umirovljenih osoba u odnosu na zaposlene osobe. Ono što iz samog izvješća koje kažem korektno napravljeno, meni upada u oči je prvenstveno starosna struktura umirovljenih osoba. Kod nas u Hrvatskoj je ona ne što niža nego što je to prosjek u europskim zemljama, čini mi se negdje preko dvije godine je mlađa struktura umirovljenika u Hrvatskoj, odnosno čak trećina umirovljenika ispod 60 godina starosti. Druga stvar koja upada u oči je izuzetno niski prosjek odnosno udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći koji pada iz godine u godinu. Mi smo imali jedan pozitivan trend koji se razvijao 2001., druge i treće godine kada je prosječna mirovina došla skoro do 44% prosječne plaće. Nažalost, taj pozitivan trend je tada zaustavljen i krenulo se u suprotnom smjeru. Danas je taj, odnosno krajem 2009. godine je prosječna mirovina iznosila 40% plaće. I da se vidi koliki je to uopće iznos 2 tisuće 387 kuna, što znači da prosječni umirovljenik starosne mirovine u HRvatskoj treba preživjeti sa 79 kuna svaki dan. Naravno da je to nedovoljno i da svi skupa trebamo raditi na tome da se taj prosječni dio i najveći dio umirovljenika zaštiti i da ima na kraju krajeva više sredstava za svoj život. Kao društvo kada gledamo udio BDP-a izdvajamo 10,5% za mirovine u BDP-u. opet komparirat ću 2001., drugu i treću, izdvajalo se 12% 2001., 2002. 11,5% znači moglo se i više izdvojiti po meni nekim težim vremenima nego što su to bile 2006., sedma kada je u Hrvatskoj nastao dodatno problem ovoga manjka sredstava koji se morao nadomještavati iz državnog proračuna. Ono što ove godine i prošle godine obilježava je definitivno jedna disproporcija u naplati doprinosa. Znači doprinosi su naplaćeni otprilike 300 milijuna manje nego što je to bilo 2008. godina, a s druge strane izdvajanje za same mirovine su porasle, tako da smo morali iz proračuna 2 milijarde kuna više izdvojiti da bi pokrili ja bih rekao razliku koja je potrebna da bi se nadomjestili iznosi za sve mirovine. Zbog čega je to? Naravno prvo zbog smanjenja zaposlenih. I ja očekujem u 2010. godini i povećanje ovog problema i na neki način kako idemo na kraju godine sve teže isplate iz državnog proračuna za hrvatske umirovljenike zbog toga što će nedostajati sredstava i vjerojatno će trebati još ove godine preko milijardu i pol kuna nadomjestiti u odnosu na 2009. godinu, zbog smanjenja broja nezaposlenih. Znamo da je 80 tisuća ljudi ostalo više bez posla nego prošle godine i sa druge strane problemi u naplati doprinosa za mirovine koje tvrtke imaju i koje je netko već spomenuo u prijašnjim raspravama gdje se ne uplaćuju na neki način redovito i sve više tvrtki u problemima što se tiče likvidnosti. Jedna situacija koja nije baš ja bih rekao obećavajuća i sjajna, očekujem velike probleme u opstojnosti ovakvog mirovinskog sustava. Tu nešto treba napraviti. Prije svega pokušati otvoriti nova radna mjesta kako bi se povećao broj doprinosa uplaćenih u državni proračun i to je jedini održivi način kako bi pokušali riješiti problem i opstojnost mirovinskog sustava u Hrvatskoj. Nažalost, toga nema, rezultati su slabi iz godine u godinu hrvatski BDP pada drugu godinu za redom. U dvije godine smo izgubili 8% BDP-a, otprilike 120 tisuća radnih mjesta. I normalno kada imate takvu situaciju i cjelokupna ova tematika isplata mirovina dolazi u pitanje. Zabrinjava kažem što nema nikakvih znakova gospodarskog oporavka i jedino što nas može izvući iz ovakve situacije su otvaranje novih radnih mjesta i povećavanje gospodarske aktivnosti. Što se tiče samog izvještaja nemam konkretnih prigovora na njega, osim što me zabrinjava taj negativni trend i tih dvije milijarde kuna više što smo morali potrošiti u 2009. iz proračuna u odnosu na 2008. godinu. To će teško tako dalje ići. Ja sam na neki način zabrinut i volio bih da me se tu demantira možda iz samog Zavoda za mirovinsko osiguranje. Bojim se da ćemo i ove godine pred kraj godine imati problema sa isplatama mirovine zbog toga što je takav negativni trend teško izdržati bez novih zaduženja. Hvala lijepo. Evo toliko od mene.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani ravnatelju zavoda sa suradnicima. Cijenjeni kolegice i kolege. Čuli smo ovdje do sada i kritike i pohvale, ali nesporno je da je mirovinski sustav najveći izazov modernog ekonomskog života. Ali danas ne govorimo o mirovinskom sustavu nego o Izvješću Zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu, a da bismo govorili o mirovinskom sustavu uopće nužno je napraviti stručnu i sustavnu ekspertizu, prilagoditi potrebama Hrvatske. Ne postoji optimalan model mirovinskog sustava primjenjiv svugdje i učinkovit svugdje. Mirovinski sustav je i dinamična kategorija, nije statičan, treba ga mijenjati sustavno, kontinuirano i adaptirati određenim potrebama društva u kojem se primjenjuje. Hrvatskoj je doista potreban specifičan mirovinski sustav. Ali inspirirala me i zato sam se i javio za raspravu, rasprava kolege Gorana Beusa Richembergha kojeg nema, jer nisam već dugo čuo tako trezvenu, racionalnu raspravu kojom je pohvalio rad zavoda i pridružujem se tim pohvalama. Jer ako govorimo samo o zavodu i izvješću za 2009. godinu onda nesumnjivo možemo kazati da je zavod sa najvećom ocjenom položio ispit. Pet uzastopnih bezuvjetnih mišljenja Državne revizije to potvrđuje. Koliko god s veseljem to govorim kako zavod danas funkcionira toliko me obuzme tuga kad se sjetim s kakvim je Mirovinski fond potencijalom raspolagao, kakav je to portfelj bio '90.-tih godina, kako se to bacilo u vjetar i kako se nije iskoristilo. Danas ne bismo imali takav deficit da se na način ovakav kao što se ovako upravlja ovih dana i zadnjih godina, onda bi mirovinski sustav nadopunjavao deficit od doprinosa za mirovinsko osiguranje i imali bismo znatno manje poteškoća. Ali plaćamo ceh kad je mirovinski fond ponašao se neracionalno, kad je dijelio avanse za izvođenje radova, a radovi nikad nisu izvedeni, nikad nije ni utuženo, nikad nije ni naplaćeno. Milijun i stotine milijuna kuna. Kad su se uzimali krediti iz mirovinskog fonda za kupnju dionica i poduzeća, a nikad nisu vraćeni. Zato malo sa sjetom to razdoblje gledam kako se moglo, a da se ovako upravljalo, da se ovako pristupalo kao danas onda bismo imali znatno manje problema, a ne bismo imali ni tzv. strukturni problem. Nesumnjivo je da Hrvatsku more strukturni problemi i orijentacija na uvoz i pad industrijske proizvodnje i visoki ino dug, ali ono što nas najviše muči kao strukturni problem to je odnos umirovljenika u odnosu na zaposlene i odnos umirovljenika u odnosu na radno potencijalno stanovništvo. Sve ono što nije valjalo u realnom sektoru, sva neravnoteža realnog sektora, sve što su i kvazi poduzetnici i poduzetnici imali problema u svojim kompanijama, sve su to preselili u Mirovinski fond. Sve poteškoće iz gospodarstva samo su prenijete u Mirovinski fond. Ta neravnoteža se danas ogleda u 562 tisuće više umirovljenih nego '90.-tih godina. Nekada je bilo 600 tisuća umirovljenika, 2 milijuna zaposlenih, a ne zaposlenih, evo pročitat ću, '90.-te godine je bilo 160 tisuća nezaposlenih. Čak '60.-tih godina je bilo samo 42 tisuće nezaposlenih, a danas umjesto 2 milijuna zaposlenih imamo milijun i pol zaposlenih, umjesto 600 tisuća umirovljenika imamo milijun i 100 tisuća umirovljenika. Umjesto nezaposlenih 160 tisuća imamo 260 tisuća. Sve je to dovelo do tog strukturnog problema. Naravno da je ovo ponašanje Zavoda za mirovinsko osiguranje zapravo jedan pomak, jedna pozitivna strana da nismo u još većoj dubiozi. Samo racionalno ponašanje, samo odgovorno i profesionalno ponašanje Zavoda za mirovinsko osiguranje nam pomaže da se izvlačimo iz ovako dubokih strukturnih problema. Vrijedi spomena da je samo na materijalnim rashodima 5 milijuna kuna manje utrošeno u 2009. godini nego 2008. godini, a opseg posla veći. Zato čestitam i na tomu, na tim aktivnostima i na tom naporu koji ste činili. A zna se da ne može mirovinski sustav riješiti probleme mirovinskog sustava, ne može mirovinski sustav povećati broj zaposlenih nikako. Samo porastom gospodarske aktivnosti, samo s porastom BDP-a može doći i do povećanja zaposlenosti. Poznata je ekonomska ovisnost rasta BDP-a i rasta zaposlenosti i pada BDP-a i pada zaposlenosti. 2% pada BDP-a prouzroči 1% pada nezaposlenosti, 2% porasta BDP-a rezultira 1% povećanja zaposlenosti. I mi imamo strukturni problem i kako podići gospodarsku aktivnost. I imamo spreman Zavod za mirovinsko osiguranje koji će pratiti svaku moguću situaciju, ali da bismo to postigli moraju se promijeniti ponašanja i u drugim sredinama. Mora se povećati kreditna aktivnost poslovnih banaka da bi se poticalo na investicije, mora se stvarati poduzetnička kultura jer doista danas među poduzetnicima ne vlada dovoljna razina poduzetničke kulture koja bi stvarala entuzijazam među poduzetnicima da se uključuju u proces gospodarstva, a za uključivanje u proces gospodarstva nužna je i tržišna utakmica. Najveća promjena za rast gospodarske aktivnosti je potrebna u filozofiji i pristupu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i u filozofiji poslovnom pristupu poslovnih banaka. Tek onda ćemo kad osiguramo ravnopravan položaj svih sudionika na tržištu, onda možemo računati i na poduzetničku klimu. A postoje još uvijek dominantni na tržištu. Danas i plaćamo ceh što smo toliko skupo platili sanaciju banaka. Kad bismo prodali iskustvo sanacije banaka, koliko nas je koštalo, danas ne bismo imali ino duga. Ja znam da nekima se neće ni dopasti ovo što sam kazao, da će opet kazati da oni koji govore protiv sanacije banaka i prodaje za 5 milijardi kuna, a državu koštalo 87,4 milijarde da ti ne znaju ništa o bankarstvu i da ne znaju navesti tri pozicije u aktivi i pasivi, ali nisu ni ti koji pišu svaki dan zatvorena kugla znanja i kompetencije, a sve drugo izvan te kugle je neznanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem.
Čestitam još jedanput vama.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, ravnatelju sa svojim kolegama i kolege zastupnici. Pa što se tiče samog rada Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, njegov rad to sam već danas i naglasio su i članovi Odbora za rad i socijalno partnerstvo ocijenili i to jednoglasno da je iz godine u godinu sve kvalitetniji, racionalniji, i svaka pohvala i ravnatelju sa svojim stručnim timom u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. Iz izvješća o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za prošlu godinu vidi se ono što ustvari svi su ovdje na neki način ponovili, vidi se daljnji trend rasta broja umirovljenika u odnosu na broj osiguranika. Tako da sa 31.12. je evidentirano milijun i 173 tisuće 814 umirovljenika u odnosu na ovu brojku osiguranika koja je toliko spominjana od milijun 530 tisuća 233 i normalno da je to jedan nepovoljan omjer, omjer jedan naprama 1,3. Takav trend sigurno bitno utječe i na sredstva potrebna za isplatu mirovina, pa se udio mirovinskih izdataka u bruto društvenom proizvodu povećao sa 9,8% iz 2008. godine na 10,53% u prošloj godini, a što isto tako iznosi negdje 34,39 milijardi kuna. Takav omjer kao i trend rasta umirovljenika je neodrživ i on ustvari razara cijeli mirovinski sustav. Svi statistički pokazatelji govore isto tako i o produljenju životnog vijeka, i zato ne samo Hrvatska, nego i druge europske zemlje donose propise o produljenju radnog vijeka, tj. intencija je da osiguranici što dulje ostanu u radnom odnosu, znači u svijetu rada što će u konačnici i imati pozitivan učinak za ne samo mirovinski sustav, nego i za gospodarstvo. Životni vijek se prosječno iz godine u godinu produljuje i to npr. prema pokazateljima koje ovdje imamo da '91. godine je taj prosjek trajanja života iznosio 71 godinu, a 2009. godine taj prosjek trajanja iznosio je 76 godina. Znači on je faktički u ovih 18 godina povećan za 5 godina se znači produljio životni, prosječni životni vijek. Normalno da prosječni mirovinski staž korisnika starosne mirovine prema ovom izvješću sada iznosi 32 godine, a prosječno korištenje starosne mirovine u 2009. godini iznosilo je 17 godina 11 mjeseci, odnosno 5 mjeseci duže nego u 2008. godini. Zato je dobro da je i Vlada Republike Hrvatske predložila ove izmjene Zakona o mirovinskom osiguranju, kao i Zakonu o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, jer jedan i drugi propis usporavaju nova umirovljenja, a time znači usporavaju i rast rashoda u mirovinskom fondu, znači u srednjoročnom razdoblju bi normalno trebalo biti i više novaca u tom mirovinskom fondu, a kao što sam rekao to bi u svakom slučaju bilo korisno i za samo gospodarstvo. Znači tim se pokušava zadržati osobe u što dulje da su u svijetu rada, i da na neki način privređuju. Zato ja vjerujem da eto i kad se ova dva zakona donesu, koja su trenutno u raspravi, da će i to biti jedan itekako značajan korak i da bi sljedeće izviješće koje će imati Mirovinski zavod iduće godine biti puno možda povoljnije u odnosu na ovo sadašnje stanje i ovaj omjer umirovljenika i osiguranika. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Zdenko Franić.
Malo se ima šta dodati ovome izvješću, ono jest takvo kakvo je i odražava vrlo mračnu i neizvjesnu stvarnost u Republici Hrvatskoj. Međutim, ja bih se rado referirao na 2 stvari, a to je prvenstveno broj invalidskih mirovina u RH jer ukoliko je ova tablica točna, a nema sumnje da jest točna, onda mi imamo jednu od najgorih radnih sredina u Europi koja uzrokuje time da svaki 4 radnik, djelatnik i to u vjerojatno u bilo kojoj djelatnosti završava kao invalid rada. Dakle, samo 2009. godine cca 23% umirovljenja odnosilo se na umirovljenja sa aspekta invalidskih mirovina. Od 2000-te godine pa do 2009. godine vidimo jedan linearni porast. Ja sam si dao i truda pa sam to i matematički prikazao. Dakle, radi se o linearnoj funkciji sa koeficijentom korelacije 0,98, dakle, 98%. I ako ćemo još dublje u matematiku ovaj trend predviđa da se broj invalidskih mirovina udvostručava svakih 3,8 godina, što je katastrofalno. To je katastrofalno s obzirom, naravno niste vi tome krivi, vi ste samo glasnik koji donosi takve vijesti. Ali, za zemlju koja je iznjedrila jednog Andriju Štampara koji je stvorio doktrinu javnog zdravstva, koji je bio osnivač Svjetske zdravstvene organizacije, pisac Statuta Svjetske zdravstvene organizacije, koji je načinio tu doktrinu koja je možda najspektakularniji izvozni proizvod RH svih vremena ovaj podatak jest katastrofalan. Što nam rade medicine rada? Zašto ne sprečavaju takvu situaciju? Što radi Vlada? Zašto tolerira poslodavce koji svoja radna mjesta i radnike zapravo dovode do situacije da postaju bogalji i invalidi. Ili, što je puno vjerojatnije, netko frizira podatke. Uostalom ako se i pročita vaše izvješće, kaže: "na povećani priljev invalidskih mirovina utječu i socijalni razlozi i nezaposlenost kao i činjenica da se invalidske mirovine povoljnije određuju od prijevremene starosne mirovine." Ma kako je to moguće da se invalidska mirovina povoljnije određuje od prijevremene starosne imovine? Da li netko frizira podatke? Da li su invalidske mirovine ujedno i način socijalnog zbrinjavanja viška radnika? A jesu, to se vidi iz ovog porasta kada je 1990. godine u jeku one nelikvidnosti, krize itd. bilo čak 37 112 invalidskih mirovina nasuprot 2 675 u godini 2000-oj. To naravno nije kriv Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje nego vjerojatno oni koji su to dopustili. Ove mirovinske komisije pa i medicine rada itd. Takvo stanje je, kolegice i kolege, neodrživo, skandalozno, katastrofalno jer prema vani daje jednu strašnu sliku i invalidske mirovine nikako nisu sredstvo za rješavanje socijalnih problema i nezaposlenosti. Vlada je ta koja treba kreirati pravila igre da bi poduzetnicima olakšala kreiranje novih radnih mjesta, a radnicima koji imaju radna mjesta da se omogući jedan dostojanstveni radni okoliš koji je dostojan 21. stoljeća. Uostalom završio bih s time da je upravo prije nekoliko dana završeno i glasovanje u Međunarodnoj organizaciji za standardizaciju, da je prihvaćena ISO norma 26 tisuća koja govori o socijalnoj i društvenoj odgovornosti i etici, koja će spriječiti neetičko ponašanje prema radnicima, koja će utjecati na ovakve situacije da se na njih niti ne pomisli, a kamoli da budu ovako objektivno dokumentirane. Nadam se da će nova SDP-ova vlada za godinu dana kada budemo razmatrali jedno od sljedećeg izvješća znati i moći ovo spriječiti i ove trendove potpuno preokrenuti na zadovoljstvo, dobrobit i korist hrvatskih radnika. Hvala lijepa.
Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani kolega Franiću mislim da vi dobro upozoravate na jednu apsurdnost u sustavu, a na to nadodajem zapravo još jedan slučaj koji me moram priznati već dugo muči. Dobar dio ljudi ili jedan dio ljudi koji dobiju rješenje za invalidsku mirovinu koji nisu u pravoj invalidskoj mirovini nego upravo ovaj dio socijalnog zbrinjavanja nakon toga stavljaju mirovinu u mirovanje i sa tijelima državne uprave sklapaju Ugovor o radu o djelu. Mi imamo takve ljude zaposlene ovdje i u stručnoj službi Hrvatskog sabora. Ljude koji su dobili rješenja o nesposobnosti za rad nakon toga to stavljaju u mirovanje i onda zapravo rade. Time pokazujemo prvo da oni zapravo uopće nisu trebali u mirovinu jer da nije da nisu nesposobni za rad nego su itekako sposobni za rad. Ako su, s druge strane, već otišli u mirovinu i dobili rješenja zašto zauzimaju radno mjesto nekome kad već imaju rješenje o mirovini jer očito ne mogu raditi nekoj mlađoj osobi koja bi mogla raditi? Mnoge stvari tu ne štimaju. Naravno da to nije samo pitanje mirovinskog osiguranja, ali bilo bi dobro vidjeti da Zavod provjeri te svoje invalidske mirovine. Koliko ljudi s invalidskim mirovinama radi? Osobno ih znam nekoliko. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Zdenko FRanjić. Izvolite.
Imale su hrabrosti napisati u izvješće, citiram: "Na povećani priljev invalidskih mirovina utječu i socijalni razlozi i nezaposlenost kao i činjenica da se invalidska mirovina povoljnije određuje od prijevremene starosne mirovine". Dakle te eksplicitno priznanje da vlada instrument invalidskih mirovina tolerira kao jedan socijalni mehanizam i mehanizam za borbu protiv nezaposlenosti i to na taj način da iz jednog đepa prebacuje na drugo, a ovo što ste vi kolegice lugarić rekli da nakon što se ostvare invalidske mirovine pa se ljudi vraćaju na tržište rada, to je ne samo nemoralno nego i kriminalno ali i apsurdno zato što se uopće to i pomisli tolerirati a kamoli da se tolerira. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Stjepan KUndić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ravnatelju sa suradnicima, kolegice i kolege. Jedan od osnovnih uvjeta modernizacije Zavoda su ljudski potencijali, znači kvalitetni kadrovi, radnici koji znaju raditi i mogu i hoće te njihov uspješan odabir i raspored na radna mjesta. Ravnopravni status radnika Zavoda uređen je Zakonom o radu, temeljnim kolektivnim ugovorom, za službenike i namještenike u javnim službama i općim aktima Zavoda. U 2009. godini s tim u vezi obavljali su se svi redoviti kadrovski poslovi u skladu s planom obrazovanja radnika u 2009. godini provedeno je stručno usavršavanje i osposobljavanje radnika s naglaskom na informatičko usavršavanje, znači kontinuirano stjecanje novih znanja za nove tehnologije, proizvode i procese poslovanja te druge odgovarajuće oblike izobrazbe preko seminara, konferencije, savjetovanja tečajeva i polaganja ispita. Naravno da je sve to, svi ti postupci su upravo donijeli ovakve rezultate o kojima mi danas svi pomalo govorimo. iNformacijska i komunikacijska tehnologija Zavoda bitni su i sastavni dio provedbe mirovinskog osiguranja. Informatički su podržavani postupci zaprimanje zahtjeva, kompletiranje spisa, izračuna mirovina, automatskog donošenja rješenja, automatske naknade doznake i redovitih doznaka preko pošte i banaka. Informatička projekta rješenja uskladila su se sa informatičkim sustavom REGOS-a i porezne uprave te drugim aspektima ostvarivanja prava proizašlim iz mirovinske reforme. Na dan 31. 12. 2009. godine u Zavodu je bilo evidentirano ukupno 1 milijun 173 tisuće 814 korisnika mirovine i 1 milijun 530 tisuća 233 osiguranika što čini omjer kao što su već kolege rekle 1:1,30. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2009. godine umanjena za porez i prirez iznosila je 2169,32 kune, što je 1,99% više nego u prethodnoj godini a udio prosječne mirovine u prosječnoj neto plaći iznosio je 44,94%. U posljednjih nekoliko godina koliko smo čuli priljev novih umirovljenika se povećao a najizraženije povećanje zabilježeno je u 2 polugodištu 2009. godine. Osim mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti Zavod također provodi postupak ostvarivanja prava na doplatak za djecu, zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Za doplatak za djecu za prosinac 2009. godine bila su ukupno 213 tisuća 994 korisnika. Doplatak za djecu iznosio je prosječno 364,45 kuna po djetetu, a za njegovo financiranje u 2009. godini utrošeno je ukupno 1,76 milijardi kuna. Dodatak na mirovinu je koristilo prosječno 237 tisuća 309 korisnika a na ime dodatka isplaćeno je ukupno 897 milijuna 592 tisuće 699 kuna. Udjel mirovinskih izdataka u bruto domaćem proizvodu u 2009. godini iznosio je 10,53%, u 2008. godini je bilo 9,80%. Što je posljedica povećanja broja umirovljenika s milijun 148 tisuća 290 u prosincu 2008. na milijun 173 tisuće 814 u procesu 2009. godine. Isplate dodataka na mirovine i povećanja mirovine te smanjenje bruto domaćeg proizvoda sa 342 milijarde kuna u 2008. na 333 milijarde kuna u 2009. godini. I sada je posebno značajna jedna uredba. Bilo je donošenje nove Uredbe o medicinskom vještačenju u mirovinskom osiguranju kojom je izmijenjen radno pravni status liječnika vještaka tj. zasnivanje radnog odnosa na neodređeno vrijeme, jer se rad na određeno pokazao neučinkovitim osobito u pogledu kadrovske obnove i s negativnim posljedicama na ažurnost obavljanja poslova vještačenja u Zavodu. O čemu su moje kolege govorili. Znači pozitivni učinci uredbe očekuju se u idućem izvještajnom razdoblju. I na kraju podržavam stav Odbora za rad i socijalno partnerstvo po kojem Zavod treba dosljednije provoditi Zakon o ravnopravnosti spolova. Također osobe s invaliditetom ekstremiteta većim od 70% neovisno o uzroku invaliditeta treba imati jednaka prava u pogledu primjerice korištenja Hrvatskih autocesta bez plaćanja cestarina. Podržavam Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Hvala.
Zahvaljujem. I na redu uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predlagatelji, kolegice i kolege. Ovo Izvješće kao i mnogobrojna izvješća koja su pojedina tijela dužna postavljati ne služe samo za konstataciju nekih činjenica i tek toliko da bi zastupnici eto elaborirali ili vidjeli da li odgovaraju približno istini ti podaci. Nema sumnje, i ovdje vlada unisono mišljenje i tome je zaista tako kod lijeve i desne i srednje strane da je Izvješće napisano korektno, stručno i s obzirom na loše podatke treba reći i hrabro. I to treba posebno uvijek isticati jer mnoga tijela koja su dužna i ovlaštena tako postupati u mnogim situacijama ne ponašaju se tako. To je jedna normalna situacija u kojoj inače da vlada normalna situacija u zemlji ne bi trebalo ni posebno isticati, ali kako je to rijetkost onda to treba pohvaliti. Jer i kroz povijest a da ne govorim o nekim teškim i olovnim vremenima, uvijek su loše prolazili nositelji loših vijesti. Međutim, sama ta činjenica upravo govori o tome da pogotovo kada su takvi podaci govori o tome da tu nešto treba učiniti. Ali od kada se i govori koliki imamo broj zaposlenih na broj umirovljenika, od kada se samo o tome govori i od kada mi u Hrvatskom saboru o tome govorimo i kada je Vlada počela u zadnje vrijeme stalno na to skretati pozornost, situacija se samo pogoršava. Tako da evo sada situacija jedan umirovljenik naprema 1,2 zaposlenog ako ćemo govoriti u cijelim brojevima dakle gotovo da se situacija izjednačila da imamo odnos 1:1 što je kao izjednačavanje tlaka gotovo latentno fatalna situacija, odnosno situacija koja može predvidjeti fatalni ishod. Ono što je nedvojbeno i što treba biti veliki signal Vladi i lampica da su mirovine male i da ne treba strašiti ljude umirovljenike da budu sretni da eto nitko u ovoj krizi neće nitko uzimati mirovine. A s kojeg osnova? Dakle možemo ovdje govoriti zašto su mirovine male, pa i u ovom trenutku pa nije kriza opravdanje da se onim najsiromašnijim dodatno uzima, a to su radnici, nezaposleni i umirovljenici. To je trend koji treba koji zemlja ima s u svom Ustavu od socijalne države mora itekako respektirati. Ovdje smo vidjeli čuđenje zbog čega se poslodavci tako ponašaju prema radnicima, prema umirovljenicima. Jer pitanje radnika i radnih prava je temeljno pitanje kasnije i za umirovljenike i za umirovljenje. Ponašaju se zato što im je to država omogućila. Dakle i onda pozivanje pa ja bih rekla ironično i cinično od strane Vlade zbog čega se tako ponašaju poslodavci, apelira se na njihov moral, svijest a postoji državni instrumentariji, postoje zakoni, pravila po kojima se oni ne drže. A zašto se oni tako ponašaju? Jer se tako mogu ponašati, jer su svjesni da država prstom neće maknuti da zaštiti radnika i da zaštiti umirovljenika, odnosno onog koji će sutra doći u mirovinu. A kakva je sada situacija glavom bez obzira se bježi u mirovinu. Zašto je ovakva situacija? Sada se i vladajući čude. Ona je nastala devedesetih godina po oprobanom modelu ali koji nestaje ni dana današnjega. I to je sada razvidno ovdje i to je svakom jasno a ovdje jano i potvrđeno. Dakle, bježi se u mirovinu, a onda se još ili se ljudi tjeraju kao što je to bila masovna pojava '90.-tih godina dakle kada su ljudi potjerani u mirovinu. Dakle, ljudi nisu svojom voljom umirovljenici. I to treba stalo imati na umu. Ali taj trend nije nažalost zaustavljen nego se i dalje nastavlja. Mirovine su male, i plaće su male, a odnos između prosječne plaće i prosječne mirovine i dalje ide na štetu samih umirovljenika i njihovih malih mizernih mirovina. Sjećamo se devedesetih godina, jer sve ovo vrijeme podsjeća na te godine ne zato što se mi rado vraćamo u te godine, nego opasnost da nam se ne dogodi ista stvar. Bile su vijesti, stigla je mirovina, umirovljenici su dobili mirovine. Pa to je nešto normalno, kao što udišemo zrak, kao što govorimo svoj materinji jezik, nešto što je apsolutno prirodno tako je sasvim normalno da umirovljenik dobije svoju mirovinu. Ne dobiva on nešto što mu netko svojom milošću daje, nego to je ono što je on zaradio ili ona. To su zarađeni novci. Danas je vijest kada ministar ode u susjedne zemlje, sada sve dalje i dalje, nabavljeni su novci za mirovine i za plaće. Vlast je dobra jer je osigurala novac za mirovine i za plaće. Ma nije to vlast osigurala, to su umirovljenici zaradili, to je radnik zaradio. Ovaj moj susjed kaže, ma daj to nije tako, jel. O čemu ti pričaš, vlast je zaradila. Moramo svi toga biti svjesni i to je tomu tako. A vlast mora raditi da nema bojazni da se to slučajno ne dogodi, odnosno da se ne dovede u situaciju u koju se sama dovela da se mora zaduživati pod vrlo nepovoljnim uvjetima. Ali da se vratim na samu temu. Pitanje mirovinske reforme, nije pitanje nekih parcijalnih mjera o čemu smo raspravljali prošli put. I upravo zahvaljujući odlučnošću javnosti, sindikata, sindikalnog pokreta koji hvala Bogu u Hrvatskoj u jačanju, eto Vlada je još jednu svoju mjeru odlučno povukla. I te najbolje odluke koje je Vlada donijela to su upravo one od kojih je odustala. Što također nije mala stvar za ovu vlast i to se također ne događa samo po sebi, nekim prosvjetljenjem na putu od kada bude zakonski prijedlog od Vlade ovdje upućen u Hrvatski sabor, nego kada se ljudi organizirano pobune protiv nepravednih zakona, protiv takvih zakona koji su protiv građana. a vlast služi da donosi zakone za vlastite građane. Dakle, svaka mirovinska reforma, svi se slažu i sindikati, i umirovljenici, i umirovljeničke udruge da je nužna reforma. Ali reforma koja će biti na zasadama ne samo na našoj ekonomskoj moći ili nemoći, to je samo jedna ekonomski aspekt. Tu mora biti važan i prevažan i socijalni aspekt, aspekt solidarnosti, pa Ministarstvo međugeneracijske solidarnosti, humanosti, etičnosti i morala. Pa sjetimo se da su neke u prošlosti koji su čak sebe nazivali civilizacija kako su riješavli problem umirovljenika. Dakle, kada bi najstariji sin svoju majku ili oca na planinu odveo, kada se više nije htio brinuti o njima, odnosno kada zajednica to nije podnosila. Vi morate znate također vi svi ovdje da se o starim ljudima brinu žene. To očito Ustavni sud nije imao na umu kada je u svojoj revnosti da izjednači tu formalno izjednačavanje muškaraca i žena, naredio eto da ih pošalje u mirovinu pod istim uvjetima. O djeci i o starima ne brine se ni društvo jer nema dovoljno ni jaslica ni vrtića ni staračkih domova, brinu se žene uglavnom. To svi znamo iz svojih osobnih života kako ih živimo, dakle to su notorne činjenice. A da ne spomenem da je i ovdje siva zona velika upravo zbog toga što država pa i jedinice lokalne samouprave ne reagiraju na pravi način. Dakle, u zasadama novih mirovinske reforme, jer mi smo također nacija, to je također nažalost istina, nacija koja je sve starija, koja čak i izumire i ovaj odnos prema starima to je primarni odnos. Uza svo ovo sada veličanje mladosti, odlučnosti, onako kako se jedna država odnosi prema starima tako će se mjeriti i stupanj njezinog civilizacijskog dostignuća, njezine humanosti, njezine etičnosti i socijalnih principa koje je evo svaka pa i naša zemlja napisala u svom Ustavu. Hvala.
Hvala. Imamo najprije ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Kolegica netočno navodi: ljudi su potjerani u mirovinu. Točno bi bilo, dio ljudi jer veliki dio se polakomio za ogromnim otpremninama pa su otišli, a mnogi su otišli relativno mladi, mogli su još dugo raditi. I još nešto treba, da smo naslijediti ogroman broj invalidskih mirovina iz vremena socijalizma. Onda je bilo u trendu, šoping centri su radili, lako se išlo u invalidsku mirovinu. To smo sve naslijedili, cijeli ovaj period do dana današnjeg.
Zahvaljujem. Sada imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovana kolegice Antičević, govorili ste o odgovornosti vlasti odnosno vladajuće većine da osigura pravila igre na način da se mogu mirovine isplaćivati. Ali isto tako bih podsjetio da smo mi ovdje u Saboru zbog vladajuće većine propustili donijeli zakon po kojem bi neisplaćivanje plaća bilo kazneno djelo pa ne bi bilo potrebno da ljudi svoju egzistenciju traže odlascima u prijevremenu mirovinu, ne bi bilo danas slučaja radnica iz Kamenskom koje evo štrajkaju zato što nekoliko mjeseci rade, a da ne dobivaju plaću što nije sukladno nikakvih etičkim normama suvremenog kapitalizma pa niti Ustava koji proglašava Republiku Hrvatsku socijalnom državom.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolega Franiću, evo i u svom kratkom ministarskom mandatu najponosnija sam upravo na ovu odredbu u onoj značajnoj noveli Kaznenog zakona. Meni je žao što se Kazneni zakon više puta mijenjao i svaki put su to bila poboljšanja. To treba otvoreno reći. Međutim, ono što nas najviše boli to je da nikako nije bilo mjesta ni vremena na ovu jednu veliku društvenu, ljudsku nepravdu, ovaj zločin, grijeh, koji zaista vapi do neba da neisplata plaće ne bude sankcionirana kao kazneno djelo. Danas smo čuli i od strane vladajućih i nekoliko puta upravo i ponovit ću i ja još jednom što sam već i rekla u svom ovom kratkom izlaganju, da se vladajući čak čude zašto se gospodarstvenici tako ponašaju. Pa zato što se mogu tako ponašati. Mi smo onda i kao oporba zanovili taj prijedlog da neisplata plaća bude kazneno djelo za koje smo zapriječili kaznu, predvidjeli kaznu zatvora. Mi smo dobili mišljenje Vlade koje doslovno glasi: česta izmjena Kaznenog zakona dovodi do pravne nesigurnosti. A čije pravne nesigurnosti, onog tajkuna koji se bogati na račun, dakle na pljački. Nije platio svog radnika, a na kraju krajeva nekorektan je i prema drugim gospodarstvenicima koji uredno, ima takvih naravno i u većem broju, koji uredno ispunjavaju svoje obveze. I to je jednostavno neshvatljivo i to je neoprostivo za ovu Vladu upravo to što nije to dozvolila. Možda ona to ne zna sastavit, možda može bolje, ali evo egzistira taj naš prijedlog još uvijek, ima ga tamo, ima 2003. godine kad HDZ tada nije glasao za tu novelu. Ali dobro, i najbolja odluka se donosi sa zakašnjenjem. Ima vremena, ova agonija se mora prekinuti.
Hvala. Replika, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa prvo ću reći kolegice Antičević, ovo što ste rekli da je početkom '90.-tih bila vijest da su mirovine stigle, da su isplaćene. Pa naravno da je to bila vijest, pa bili smo u ratu pa je bilo uopće čudo kako se uopće uspjelo održati u taj financijski sustav i mirovinski sustav. Ali kad vi već govorite o '90.-tima ja ću vratit samo par godina prije '90. pa ću vam pročitati krajem '80.-tih, krajem '87. godine kaže članak u Vjesniku, Vijeće SSH, što je to značilo to vi znate, kaže čak 50% porodica, obitelji živi ispod minimuma životnog standarda. Čak 50% obitelji. Dalje, kad već govorite o '90.-tima ja ću malo krajem '80.-tih, prije '90., prije samostalnosti Hrvatske. Dakle, kaže sljedeće, koliko se radi, Vjesnik 28.12.'88., životarenje, kaže koliko se radi u bescjenje pokazuje i to što u 9 mjeseci ove godine čak nešto više od 500 tisuća radnika u Hrvatskoj nije primilo ni najnižu plaću. Ni najnižu plaću, to je '88., 12. mjesec. I sad zamislite što smo naslijedili '90.-te, kakav kaos smo naslijedili '90.-te, rat smo imali, nametnuti rat koji smo na svu sreću završili sjajnom pobjedom u Oluji. I vi govorite nešto o početku '90.-tih, vi to imate pravo koji ste sljednica Saveza komunista Hrvatske, SKH SDP. To je ono naslijeđe koje ste vi ostavili, protiv kojeg se borimo. A da vam govorimo kolike su bile mirovine, kakve su bile mirovine… … [[Upadica se ne razumije.]] Znate kolike su bile mirovine? Sjećate se mirovina? 129 maraka ili mirovine od 9,29 maraka. 6 tisuća ljudi 9 maraka su primali ili 6 tisuća ljudi je primalo 38 njemačkih maraka mirovine, da vam ne pretvaram sve u kune, da ne govorimo koliki je bio prosječan iznos plaće itd.
Hvala. Vrijeme vam je isteklo. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, to je replika na raspravu uvažene zastupnice Antičević koja je govorila također o plaćama. Izvolite, odgovor na repliku. Uvažena zastupnica Antičević.
Kolega, ovo vam nikad ne bih rekla, ali sad ću vam reći. Ja se na svoje sljedovanje i na naslijeđe ne žalim, što je bilo, bilo je, toga se nitko ne može pobjeći nit se imam čega stiditi. Ali vi gospodine Matušiću, niste sljednik '90.-tih godina jer kad su počele bombe nad Dubrovnikom vi ste sa gitarom otišli u Frankfurt, čujem da ste pisali lijepe pjesmice, ja ne znam, vjerojatno su iz daljine bile lijepe Govornica nije uključena, ne razumije se./… raspravu u 21. stoljeću, nakon 17 godina vladavine oboružali podacima iz 80-ih, da bi ovdje dokazali hrvatskom narodu, hrvatskim građanima kako ste vi ipak bolji od onih iz 80-ih godina. Pa mislim da ste nadišli i sami sebe, ako se time hvalite.
Ja bih molio držimo se, nisam htio prije intervenirati, ali sad moram, držimo se teme i nemojmo proširivati temu. Nemojte dobacivati iz klupa, bute dobili riječ, pa bute onda govorili, ali se prije prijavite. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem. Povrijeđen je članak 214. jer kolegice nisam tako … [[Ne razumije se.]] , ja sam bio čak i pod radnom obvezom, i čak ako hoćete organizirao prvi kulturni događaj u Dubrovniku koji je bio okružen. I zajedno sam dijelio sudbinu sa svima ostalim građanima Dubrovnika u njegovo najteže vrijeme, tako da barem ste se mogli informirati, tako da je nepotrebno.
Hvala lijepa.
I obmanjujete. Da lažete i obmanjujete u Hrvatskom saboru.
Hvala.
A što je radio vaš muž Marinović i kako ste se vi ponašali kao ministrica, to je dobro poznato hrvatskom narodu.
Hvala lijepo. Molim vas. Imamo završnu riječ. Molim vas, smirite se malo. Ima završnu riječ ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje uvaženi Mile Rukavina. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo prije svega ja se vama zahvaljujem svima na raspravama konstruktivnim, dobronamjernim, sa ispravkama, preporukama i svime onim čime ste pridonijeli da ovo izvješće, odnosno izvješće u idućem razdoblju bude još bolje, jer ako ste primijetili mi iz godine u godinu uvažavajući primjedbe koje su naravno moguće, koje je moguće uvažiti, mi naše izvješće dorađujemo i u njega unosimo neke novine, upravo i na vaš prijedlog. Mislim da sam to i prošli put sa govornice rekao za prošle izvještajno razdoblje, tako će biti i ubuduće. Htio bih samo ovdje malo pojasniti neke stvari. Mirovinski sustav je htjeli mi to ili, ali činjenica on je vrlo kompliciran, složen, ponekad i nerazumljiv, pa evo tako i ova diskusija zadnja o invalidskim mirovinama, izazvala je možda i nepotrebnu zabrinutost, jer nije to baš tako, ja bih htio gospodinu Zdenku Franiću i ne znam evo gospođa zastupnica, ispričavam se zbog imena, gospođa Lugarić je li tako, Marija Lugarić, malo pojasniti ovo vezano za invalidske mirovine, ne sa namjerom, to mi nije ni na kraj pameti ja sa zastupnicama i zastupnicima ne polemiziram, niti imam pravo, ali čisto da unesemo malo svijetla u ovo ovdje izvješće. Vezano za ove invalidske mirovine. Ništa se dramatično nije dogodilo. Ako imate izvješća imate ga lijepo ispred sebe, na stranici 6 kaže da je u jednom momentu broj invalidskih mirovina dramatično porastao, to je točno, na 37 tisuća, sa 98. sa 14 na 37, međutim isto tako lijepo piše u obrazloženju na stranici 5 o čemu se radilo. Da je broj novih invalidskih mirovina naprosto je narastao iz razloga što je zavod eto na sreću dobio jednu veliku zadaću, morao je temeljem Zakona o mirovinskom osiguranju prevesti invalide, prevesti korisnike novčane naknade u invalidsku mirovinu i to ovdje piše. Naime Zakonom o mirovinskom osiguranju, definicija invalidnosti prilagođena je promjenama na području rada, te je u odnosu na definiciju do '98. restriktivnija, itd. Znači to je posljedica prevođenja prava dotadašnjih invalida rada na invalidsku mirovinu. Nitko ništa nije frizirao, jednostavno je to izvršenje zakonske obaveze, i zavod je to učinio. Istovremeno primijećena je jedna ovdje, ne to ću kasnije, kolega je, gospodin zastupnik izračunao da je broj invalidskih mirovina veliki. Točno, on je veliki, on je jedan od najvećih. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da, da, u redu. To je točno da je on veliki, on je jedan od najvećih u okruženju, međutim moramo malo pogledati kako stvari stoje. Mi smo broj, kad su u pitanju invalidske mirovine, ali ne samo invalidske mirovine, nego i druge, imali stalnu porast. Pa primjerice '95. godine one su bile dosegle dramatičnih 19 tisuća, nakon ovog prevođenja u '99. što sam rekao 37 tisuća je prevedeno, one su lagano sigurno počele padati, da bi opet i zbog podizanja dobne granice, jer i, ako je podignuta dobna granica ljudi češće ostaju u svijetu rada i dolazi i do većeg smanjenja ili gubitka radne sposobnosti, broj invalidskih mirovina je počeo rasti. Međutim ne može se broj invalidskih mirovina gledati kako on dramatično raste, jer broj invalidskih mirovina raste usporedno sa rastom svih mirovina u strukturi. Pa ja ovdje imam ispred sebe jednu tablicu koga zanima, evo mogu i vama pokazati, one ne rastu ništa brže nego što rastu ostale. Dapače 2000. godine imali smo udjel invalidskih mirovina u ukupnom broju korisnika 24,40%, pa u idućoj godini 2001. 24,18, pa u 2002. 23 i sve tako ide evo i do 2009. kad je opet 23,19. Znači on u ovom desetogodišnjem razdoblju je uvijek na toj granici 24 ili 23 ovaj posto. Istina je da se on mora gledati u ukupnom udjelu svih mirovina u Republici Hrvatskoj i onda nije to tako kako se govori. Spomenuto je ovdje bilo da se kaže da to može izazvati zabrinutost, što smo mi ovdje napisali na stranici 6, da se invalidska mirovina povoljnije određuje od privremene starosne mirovine. To je činjenica. Nismo mi naravno mislili da mi sad friziramo, pa eto dajemo mirovine invalidske napamet, nego se radi o ostvarivanju prava, o uvjetima, jer je za ostvarivanje prava za invalidsku potrebna jedna trećina radnog staža, a za prijevremenu starosnu mirovinu je potrebno 35, odnosno 30 godina staža kad su u pitanju žene. Samo se o tome radi. Prihvaćam kritiku. Možemo staviti ovdje da, pojasniti da se radi o ostvarivanju prava, a ne o načinu. Ali dobro. Evo. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. Dobro. Evo toliko.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ispravljam vaš navod da situacija sa invalidskim mirovinama nije dramatična. Prvo jest da su one u korelaciji sa ukupnim brojem starosnih i prijevremenih mirovina, međutim one se broj novih i invalidskih mirovina se udvostručuje svakih 3,8 godina. I drugo ako podatak da 23% ili 24% novih svih novih mirovina jesu invalidske mirovine nije dramatičan onda ne znam što je dramatično. Pa onda mi imamo katastrofalne radne uvjete ili netko frizira odlazak u invalidske mirovine.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti. Time smo završili točku 4.
Prelazimo na Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje zaključak koji glasi: "Prihvaća se Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2009. godinu". Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Provjerite vaše glasovanje molim. Hvala. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova 106 glasova za, 2 suzdržana i ništa protiv.
Sada predlažem da se točke 4., 5. i 6. objedine, zajedno obradimo jer smo na isti način to obradili i u prvom čitanju. Da li ima netko nešto protiv? Ne, nema nitko. Prema tome smatram da smo time prihvatili i da prelazimo na obradu te 3 točke. 4. Konačni prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću, drugo čitanje, P.Z.E. br. 576, 5. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 577 6. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 582 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akta primili ste poštom. Kod donošenja ovih zakona primjenjuje se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i potpredsjednik Vladimir Šeks i zastupnica Ana Lovrin na Konačni prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću, P.Z.E. br. 576. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima P.Z.E. br. 577. I na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu P.Z.E. br. 582 amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i zastupnica Ana Lovrin. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Ne bum. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedloge? Da. Državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, uvaženi Damir Kontrec. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Dozvolite da u ime predlagatelja ukratko obrazložim bitne novine ova 3 zakonska prijedloga. Razloge zbog kojih smo došli do ovih zakona se nalaze prije svega u činjenici da je promjenama Ustava u znatnoj mjeri promijenjena uloga državno- sudbenog, odnosno državno-odvjetničkog vijeća koje više ne bira Hrvatski sabor već je cijela materija trebala biti propisana zakonom. Za konačnim prijedlogom Zakona o Državnom sudbenom vijeću propisan je način izbora članova Državnog sudbenog vijeća i to vrlo detaljno iz reda sudaca, a što se tiče predstavnika akademske zajednice, odnosno Hrvatskog sabora ostavljeno je akademskoj zajednici, odnosno Hrvatskom saboru da odredi način na koji će se birati njihovi članovi. Jednako isto vrijedi i za Državno odvjetničko vijeće. U drugom čitanju detaljno je propisan kandidacijski postupak, način na koji se kandidiraju suci, odnosno državni odvjetnici, a isto tako propisan je izborni postupak, odnosno zaštita izbornog prava tijekom postupka izbora. Značajnu novinu u odnosu na dosadašnja rješenja predstavljaju rješenje da članovi Državnog sudbenog, odnosno Državnog odvjetničkog vijeća za vrijeme dok su članovi ne mogu napredovati, dakle ne mogu biti izabrani na viši sud, odnosno više Državno odvjetništvo, a isto tako je određeno da ne mogu biti izabrani niti za predsjednika suda, odnosno općinskog, odnosno županijskog Državnog odvjetnika. Uređeno je i pitanje rada Državnog sudbenog, odnosno Državnog odvjetničkog vijeća i tu vas mogu izvijestiti da su za ta tijela osigurani i posebni novi prostori. Regulirano je pitanje imovinskih kartica. Dakle, Državno sudbeno, odnosno Državno odvjetničko vijeće preuzima vođenje, ali i kontrolu imovinskih kartica kako sudaca tako i državnih odvjetnika. Ograničeno je vrijeme trajanja mandata članova Državnog sudbenog, odnosno Državno odvjetničkog vijeća. Oni ne mogu biti u mandatu duže od 4 godine. Jednako tako je ograničeno trajanje mandata predsjednika sudova koji ne mogu biti više od 2 puta uzastopce birani na tu dužnost. Zakonima je propisano da suci, odnosno državni odvjetnici koji su bili imenovani po dosadašnjim propisima na poznati probni rok od 5 godina ostaju na svojim dužnostima kao da su trajno imenovani, a u prijelaznim i završnim odredbama je određeno da će se postupci imenovanja sudaca, odnosno državnih odvjetnika i njihovih zamjenika koji su započeti po ranijim propisima dovršiti pred Državnim sudbenim, odnosno Državno odvjetničkim vijećem. Što se tiče izmjena i dopuna Zakona o sudovima usudio bih se reći da su te izmjene više tehničke naravi budući da su uvjeti za imenovanje sudaca, odnosno državnih odvjetnika preseljene iz Zakona o sudovima u Zakon o DSV-u, odnosno Zakon o Državnom odvjetništvu. Ono što je još bitno u Zakonu o sudovima uređeno je unutarnje ustrojstvo sudova, pogotovo glede osnivanja sudskih odjela za postupanje u predmetima kaznenih djela iz nadležnosti USKOK-a. Evo, ja sam pokušao u najkraćim crtama obrazložiti najbitnije stvari iz ovih zakonskih prijedloga, pri čemu moram reći da su ovi konačni prijedlozi usklađeni sa primjedbama nezavisnih stručnjaka iz Europe. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Želi li iz odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za zakonodavstvo, uvaženi Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Dopustite mi da pročitam Izvješće Odbora za zakonodavstvo po sva 3 zakonska prijedloga. A prvi od njih je zakon o Državnom sudbenom vijeću. Naime, Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na 101. sjednici održanoj 28. rujna 2010. godine raspravljao Prijedlogu zakona o Državnom sudbenom vijeću. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog Zakona kao i rješenja kojima pojedine odredbe i to članaka 93., 94. i 95. imaju povratno djelovanje budući se radi o postupcima, u svrhu provedbe Ustava Republike Hrvatske odnosno njegove primjene, a na tekst konačnog prijedloga Odbor podnosi sljedeće amandmane. Prvi od njih je na članak 19. u članku 19. stavak 1. riječi članka 15. zamjenjuju se riječima članka 16. dakle usklađuje se izričaj sa sadržajem odredbe stavka 2. članka 16. ovog Zakona. I drugi je na članak 93. naime u članku 93. stavak 1. mijenja se i glasi: "Suci koji su imenovani na vrijeme od pet godina prema propisima koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovog zakona nastavljaju obavljati sudačku dužnost stalno". Uz obrazloženje da se pravno i nomotehnički dorađuje izričaj. Drugi prijedlog Zakona, dakle Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora je na 101. sjednici koja je održana 28. rujna 2010. godine raspravljao o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog Zakona i ne protivi se prijedlogu da se odredba članka 38. ima povratno djelovanje. A na tekst konačnog prijedloga Odbor podnosi sljedeće amandmane. Prvi na članak 5., 7. i 23. dakle u članku 5. uvodnoj rečenici, u članku 7. u uvodnoj rečenici u članku 23. stavak 2. riječi "novi" brišu se u smislu nomotehničke dorade izričaja. A na članka 39. tekst iza riječi "1. rujan 2011. goidne! Briše se uz obrazloženje, nomotehnički se dorađuje izričaj i nepotrebno je ponavljati da je slično rješenje sadržano i u drugom Zakonu. I imamo Izvješće po 3. Prijedlogu zakona a to je Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o Državnom odvjetništvu. Dakle, Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog Zakona i ne protivi se da se pojedine odredbe članka 47., 48. i 49. imaju povratno djelovanje, imajući u vidu da se radi o usklađivanju s odredbama Ustava Republike Hrvatske. Na tekst konačnog Prijedloga Odbor podnosi sljedeće amandmane. Prvi je na članak 27., 31., 42. i 45. Naime u članku 27. u uvodnoj rečenici u oba slučaja, u članku 31. u članku 42. i članku 45. u uvodnoj rečenici riječ "novi" briše se. Drugi je na članak 47. u članku 47. stavak 1. mijenja se i glasi: "Zamjenici državnih odvjetnika koji su imenovani na vrijeme od pet godina prema propisima koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovog Zakona, nastavljaju obnavljati državno odvjetničku dužnost stalno". Dakle pravno i nomotehnički se dorađuje izričaj. Amandman 3. dakle dodaje se članak, iza članka 54. dodaje se članak 54a. koji glasi "članak 42. ovog Zakona kojim se dodaje članak 157a. prestaje važiti 31. prosinca 2012. godine". NOmotehnički se dorađuje izričaj imajući u vidu pravilo da se iza odredbe o stupanju na snagu određenog Zakona ne utvrđuju nikakve druge odredbe. Radi toga nužno je u članku 55. izostaviti njegov stavak 2. I amandman 4. na članak 55. U članku 55. stavak 2. briše se. Razlozi za brisanje stavka 2. ovog članka sadržani su u obrazloženju trećeg amandmana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želim vas sve obavijestiti da ćemo danas raditi negdje 18 i 15 minuta kako bi zastupnici stigli otići na akademiju Svečanu akademiju povodom dana policije. Još ćemo saslušati Odbor za pravosuđe uvaženu zastupnicu Anu Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe raspravio je sva tri Zakona u svojstvu matičnoga tijela. Članovi Odbora većinom glasova podržali su Konačni prijedlog zakona o državnom sudbenom vijeću. U raspravi je istaknuto da bi u članku 40. odredbe kojom se regulira razrješenje člana Vijeća, prije isteka vremena na koji je biran valjalo preispitati. Naime, ovim zakonom propisuju se tri razloga za razrješenje s dužnosti prije isteka vremena na koji su članovi Vijeća birani, a to su ako član Vijeća sam zatraži, ako bude osuđen na kaznu zatvora i ako trajno izgubi sposobnost obavljanja dužnosti. Mišljenje Odbora da samom činjenicom mogućeg pokretanja kaznenog postupka protiv nekog člana Vijeća treba regulirati i predvidjeti mogućnost suspenzije člana Vijeća protiv kojeg je pokrenut kazneni postupak do njegova okončanja. U obrazloženju ovog Zakona potrebno je brisati suglasnost ministra pravosuđa kod imenovanja i razrješenja predsjednika sudova jer je ista obveza odnosno ovlast ministra brisana u samom tekstu Zakona. Nakon rasprave Odbor je podržao donošenje ovog Zakona. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, Odbor za pravosuđe podržao je većinom glasova bez rasprave. Također većinom glasova Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu Odbor je podržao većinom glasova. Predložena su određena nomotehnička i sadržajna rješenja, kako bi se poboljšao tekst izmjena i dopuna Zakona o otklonile određene nejasnoće. Sugerira se da se u cijelom tekstu izmjena i dopuna Zakona ujednačeno koristi termin Državno odvjetničko vijeće odnosno kratica vijeće. U raspravi je iskazano mišljenje da radi učinkovitijeg postupanja članak 14. kojim se mijenja članak 103. valja urediti na način da prije podnošenja prijedloga za razrješenje glavni državni odvjetnik zatraži mišljenje Kolegija državnog odvjetništva Republike Hrvatske. Predlaže se u članku 27. kojim se dodaje članak 142d. stavak 5. dopuniti na način da izborni odbor čine predsjednik i dva člana iz reda zamjenika državnih odvjetnika. U članku 36 kojim se mijenja članak 149. potrebno je regulirati mogućnost suspenzije člana Vijeća u slučaju pokretanja kaznenog postupka do okončanja kaznenog postupka. S obzirom da je člankom 29. kojim je dodan članak 144.f uređen izbor članova vijeća iz reda sveučilišnih profesora pravnih znanosti i izbor članova vijeća iz reda zastupnika,nepotrebni su članci 145.nj i 145.o dodani u članak 31. Nakon provedene raspravi Odbora za pravosuđe jednoglasno je sa 10 glasova, odnosno većino sa 10 glasova za i jednim suzdržanim glasom predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu uz prijedlog amandmana kako je dostavljeno. A amandman glasi: "Iznimno od odredbe stavka 1. ovog članka u slučajevima podnošenja zahtjeva sucu istrage za posebne dokazne radnje odnosno prijedlog za određivanje istražnog zatvora i dokaznog ročišta te obavljanja drugih radnji koje u skladu sa Zakonom o kaznenom postupku obavlja sudac istrage pred Županijskim sudom, postupat će Općinsko državno odvjetništvo kada se radi o kaznenim djelima iz nadležnosti Općinskog suda". Ovim predloženim amandmanom se usklađuje odredba sa terminologijom i Zakonom o kaznenom postupku. Hvala.
Zahvaljujem. Sutra ujutro ćemo početi raspravu. Najprije će biti klubovi. Prva na redu u ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ana Lovrin, Vesna Pusić u ime kluba HNS-a i HSU-a itd. S time završavamo današnje zasjedanje popodnevno. Nastavljamo sutra ujutro u 9,30. Hvala lijepa.
Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa sjednicom. Na dnevnu redu su objedinjene tri točke dnevnog reda, one pod brojem 4., 5. i 6. u pogledu Zakona o Državnom sudbenom vijeću, izmjena Zakona o sudovima i dopune Zakona o Državnom odvjetništvu. Raspravljamo ih skupno, dakle objedinjeno. Rasprava je otvorena i sada na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Pa evo ovaj paket zakona koji je sada pred nama kao konačni prijedlog zakona, Zakona o DSV-u, Državnom sudbenom vijeću, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu su ustvari provedba i razrada ustavnih odredaba i nedavnih izmjena Ustava koje su stupile na snagu danom proglašenja 16. lipnja. Ove smo zakone već raspravili u prvom čitanju ovdje već u srpnju, odmah nakon stupanja na snagu ustavnih promjena. Budući su i te ustavne promjene bile u dobrom dijelu ili većem dijelu usklađenje našeg pravnog sustava i propisa sa pravnom stečevinom Europske unije, odnosno bile su uvjeti za ispunjavanje mjerila za zatvaranje poglavlja 23.–Pravosuđe i temeljna prava. Dakle, donošenjem ovih zakona mi zapravo realiziramo i provodimo obveze preuzete pregovaračkim stajalištem u tom poglavlju, a tim stajalištem osim samih mjerila koji nam nešto nalažu mi smo garantirali da će kandidati za suce i državne odvjetnika, da će osim uspjeha na pravosudnom ispitu provoditi se i dodatni testovi znanja i strukturirani razgovor i provjera sposobnosti vještina za profesiju sudaca i državnih odvjetnika u prvoj fazi, a paralelno s time da će se raditi i da će osnivati Državna škola za suce gdje će biti provedena posebna edukacija i posebni objektivizirani kriteriji za ispit. Rekla bih da se ovdje u tom dijelu ne radi o pukom tehničkom preuzimanju direktiva i pravne stečevine Europske unije iz jednostavnog razloga što Europska unija odnosno zemlje Europske unije nemaju jedinstvenih rješenja i gotovih recepata pa se tako u Europskoj uniji suci imenuju vrlo raznoliko, od toga da ih postavlja ili imenuje kralj, premijer, ministar i da mi odbor za ravnopravnost spolova ne bi prigovorio, ovo se odnosi i na žene na tim pozicija. Dakle, ili Vlada ili Parlament. Ali što preuzimamo ovime? Preuzimamo jedno europsko načelo, načelo demokratskih država u pogledu odabira najkvalitetnijih, najsposobnijih prije samoga imenovanja. Dakle, uvodimo transparentne i objektivizirane kriterije koji jamče nepristran izbor najboljih. Mi smo se odlučili i obvezali da ćemo osigurati da izbor sudaca i državnih odvjetnika, kao i tijela koja će ih izabirati i imenovati budu potpuno lišeni mogućnosti bilo kakvih političkih utjecaja, tj. utjecaja druga dva stupa vlasti, izvršne ili zakonodavne. U tom smislu ustavnim promjenama potpuno je u postupku izbora sudaca izostavljen saborski odbor za pravosuđe koji je do sada davao mišljenja o kandidatima i zapravo to i nije bio neki utjecaj jer je uglavnom se to provodilo na način da su se provjerili formalni uvjeti, uvjeti za suca. Također se izuzima uloga parlamenta u smislu biranje članova Državnog sudbenog vijeća i Državno odvjetničkog vijeća osim u onom dijelu gdje u ta tijela parlament bira dva člana iz reda svojih zastupnika. Ovim zakonom, a ja sad govorim o Zakonu o Državnom sudbenom vijeću, ali potpuno identične su odredbe i u Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu u kojem su zapravo sve ove odredbe koje su sadržane u Zakona o Državnom sudbenom vijeću u odnosu na Državno odvjetništvo sadržane. Dakle, tim zakonima se utvrđuje i detaljan postupak i uvjeti za izbor članova i predsjednika Državnog sudbenog vijeća i Državnog odvjetničkog vijeća, postupak i uvjeti za imenovanje, premještaj, razrješenje sudaca i državnih odvjetnika i zamjenika državnih odvjetnika, stegovna odgovornost i postupak i uvjeti za imenovanje predsjednika sudova. Utvrđuje se Državno sudbeno vijeće i Državno odvjetničko vijeće kao potpuno samostalno i neovisno tijelo za izbor i imenovanje sudaca, a to su osigurava kao što sam već rekla izmjenom u načinu izbora, dakle parlament više ne bira članove ovih vijeća državnog sudbenog i odvjetničkog vijeća već se provodi sasvim samostalan izbor za suce između sudaca, za državne odvjetnike između svih državnih odvjetnika i zamjenika državnih odvjetnika i za predstavnike akademske zajednice, odnosno sveučilišnih profesora u samoj sveučilišnoj zajednici, a za predstavnike parlamenta odnosno dva saborska zastupnika u parlamentu. Odnos, da tako kažem, snaga u Državnom sudbenom vijeću i Državno odvjetničkom je 7 člana iz reda sudaca odnosno zamjenika državnih odvjetnika i 2 člana iz reda sveučilišnih profesora i 2 člana iz reda saborskih zastupnika, od kojih jedan mora biti iz oporbe. Nadalje, mogu reći da je proširena baza, izborna baza. Dakle, sada kandidiranje se provodi po strogo određenoj proceduri utvrđenoj zakonom, prije je to bilo prepušteno poslovniku i široke baze od svih 2000 sudaca, odnosno gotovo 600 zamjenika državnih odvjetnika. Samostalnost Državnog sudbenog vijeća također je pojačana profesionalizacijom tajništva, jačanjem kadrovskih i financijskim tajništva, samostalnom proračunskom pozicijom kojom upravlja predsjednik Državnog sudbenog odnosno Državno odvjetničkoga vijeća. I to je značajno jer se sjećamo još nedavno ili prije nekog vremena da je zapravo to Državno sudbeno vijeće moralo u ministarstvu dolaziti po marke da im se da da bi mogli otpraviti poštu. Dakle i to je jedna važna kadrovska i financijsko pojačanje. Novina je da se ograničava mandat člana Državnog sudbenog vijeća na jedan. Dakle, ne može biti nitko ponovo imenovan u to tijelo. Novina je da se određuje mandat tijela, a ne više pojedinačno člana. Naime, zakonom je riješeno pitanje ukoliko jednom članu istječe mandat prije isteka četverogodišnjega da onda onaj koji ulazi kao novi član na to mjesto da mu mandat traje do kada traje i ostalim članovima, da se ne događa ono što nam se često događalo da moramo te izbore provoditi onda unutar mandata. Također je zakonom propisana procedura i tijela za kandidiranje, provedbu izbora iz reda sudaca kao što sam već rekla, te obveza da akademska zajednica, odnosno sveučilište donese poseban pravilnik o načinu izbora. Dakle, i tu je otvorena široka baza za kandidiranje i izbor između svih profesora pravnih fakulteta kao i između svih sudaca i državnih odvjetnika. U ovom zakonu ne bi bilo dobro jer smo se koncentrirali možda na sam izbor članova DSV-a ali ne bi bilo dobro da ne prođe nezapaženo, a to je i proširen djelokrug Državnog sudbenog vijeća i Državnog odvjetničkog vijeća i jedan značajan pomak na smanjenje utjecaja izvršne vlasti na sudsku vlast, a to je izbor predsjednika sudova i državnih odvjetnika. Naime, kao što znate, do sada je predsjednike sudova najprije birao nakon promjena 2000. i neke, dakle to je ponovno prešlo u nadleštvo ministarstva, odnosno ministra pravosuđa. Kasnijim izmjenama, odnosno pomacima bez obzira što je u praksi to konzultiranje uvijek i bilo sa predsjednikom Vrhovnog suda. To je bilo suodlučivanje predsjednika Vrhovnog suda i ministra pravosuđa, a evo sada se i izbor predsjednika stavlja u djelokrug Državnog sudbenog vijeća, pa tako i u dijelu Državnog odvjetništva. Dakle, ne imenuje državne odvjetnike više glavni državni odvjetnik već to čini Državno odvjetničko vijeće. Također je bitna novina da u djelokrug Državnog sudbenog vijeća potpada i odredba sudjelovanje u usavršavanju sudaca i sudskih službenika, provođenje postupka upisa u državnu školu i završnih ispita na kraju državne škole. Dakle, Državno sudbeno vijeće dobiva jednu sasvim novu, veliku i značajnu ulogu u edukaciji kako kandidata tako i već imenovanih sudaca i zamjenika Državnih odvjetnika. Također je zakonom uvedena novina u odnosu na imovinske kartice, pa je i to jedna novina u djelokrugu Državnog sudbenog vijeća i državno-odvjetničkog. Dakle, sada imovinske kartice, evidenciju o njima i njih čuva i drži Državno sudbeno vijeće, pa ih i provjerava, a zakonom je također u popisu stegovnih djela krug proširen i na stegovno djelo nepodnošenje imovinske kartice, odnosno neistinitih prikazivanja podataka u imovinskim karticama. Jednako tako, zakonom je utvrđeno i da će imovinske kartice biti dostupne javnosti u skladu sa posebnim propisima. Dakle, Zakonom o zaštiti osobnih podataka i drugim propisima koji se na to odnose. Dakle da ponovim. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će sva ova tri zakona zato što su oni na tragu, odnosno oni su provođenje onoga što smo si zacrtali, što smo utvrdili u mjerilima. Dakle, u mjerilima koja smo predali u lipnju 2008. za otvaranje poglavlja 23. smo naznačili što ćemo raditi u cilju postizanja nepristranog, objektivnog, učinkovitoga pravosuđa. U vremenu u te dvije godine donijeli smo većinu zakona i propisa koji su bili nužni. Ovo su ja bih rekla zadnji, gotovo zadnji od njih i naravno sada za zatvaranje ovoga poglavlja tražit će se dokaz o implementaciji, odnosno prvi rezultati u praksi primjene tih zakona. Što se tiče zakona, e još nešto što je vrlo bitno u Zakonu o Državnom sudbenom vijeću i Državnom odvjetničkom vijeću. Naime, ovim zakonom je utvrđena kao zakonska obveza, praksa, dosadašnja praksa Državnog sudbenog vijeća dakle da se i sa kandidatima koji se imenuju na dužnost sudaca i državnih odvjetnika i prije nego počne sa radom državna škola za suce i državne odvjetnike i prije nego prvi kandidati iz te škole izađu i polože završni ispit da se obvezno provodi testiranje i strukturirani razgovor, odnosno provjera vještina i znanja za sudačku, odnosno državnu odvjetničku dužnost. U zadnjih otprilike čini mi se godinu dana Državno sudbeno vijeće to i provodi, ali evo sada je to ušlo i kao zakonska odredba. Evo i na kraju možda što se tiče Zakona o sudovima oni su kako je predlagatelj rekao uglavnom tehničke naravi jer se cijela materija koja se regulirala Zakonom o sudovima odnosila se na uvjete za izbor i napredovanje, razrješenje i izbor sudaca sada prebacuje u materiju Zakona o državnom sudbenom vijeću. Ali možda evo samo da se podsjetimo da je izmjenom tih zakona usklađeni su izvori prava, odnosno ono temeljem čega i po čemu sudovi sude u skladu sa zadnjim ustavnim promjenama. A također je možda važno napomenuti da se i ozakonjuje odredba koja je sada bila utvrđena sudskim poslovnikom, a to je ustroj uskočkih odjela na četiri Županijska suda u Hrvatskoj koji već funkcioniraju temeljem sudskog poslovnika. Ali sada je to određeno odredba zakona, zakonom određeno. Dakle, i o ustroju tih uskočkih odjela na Općinskim sudovima u sjedištu ta četiri Županijska suda. Dakle, Zagreb, Split, Rijeka i Osijek. Što se tiče Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu, uglavnom se te sve izmjene i dopune odnose na izbor i uvjete za članove i predsjednika državno-odvjetničkog vijeća koji su identični kao i za Državno sudbeno vijeće i izbor zamjenika, odnosno državnih odvjetnika. Evo na kraju još jedanputa naglašavam, ovo su korjenite i značajne promjene. U paket ovih zakona zapravo ne treba zaboraviti razmišljati i o Zakonu o Pravosudnoj akademiji, koji je već donijet, koji itekako se uklapa u ove zakone, obzirom na državnu školu, provedbu edukacije kod napredovanja i ispitivanja prilikom napredovanja u službi. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HNS-a, HSU-a, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Možda nije sasvim jasno ni u hrvatskoj javnosti, a čini mi se niti sasvim došlo do svijesti jednom dijelu naših kolegica i kolega u Saboru da je ovo po dubokom uvjerenju i mom osobnom i kluba HNS-a, HSU najvažniji zakon koji donosimo u ovom sazivu Parlamenta. Možda izgleda ovako benigno, međutim ovo bi trebali biti zakoni u prvom redu naravno Zakon o Državnom sudbenom vijeću, ali ova druga dva, ali prvenstveno Zakon o Državnom sudbenom vijeću koji je temelj da nam se loša situacija koju imamo u pravosuđu i koja je kreirana godinama ne nastavlja i dalje, da se prekine perpetuiranje jedne loše, lošeg stanja u pravosuđu koje je nastalo u 90-ima tokom ratnih godina i poslije ratnih godina velikim pritiskom politike na pravosuđe, čudnim stvarima koje su se događale. Pravosuđe je sigurno institucija koja je na loše okolnosti najosjetljivija jer je fini mehanizam. Bilo je različitih trenutaka kad se moglo popraviti možda i nekim drugačijim, bržim načinima, na žalost oni su propušteni. Došli smo u situaciju u kojoj po mišljenju kluba HNS-a i HSU-a imamo mogućnost da iako što se moje generacije tiče se ne može puno napraviti, zato jer su to ljudi koji su uglavnom dosegli najvišu razinu u profesionalnom napredovanju, i za tu generaciju treba čekati da odu u mirovinu. Tu ima naravno odličnih ljudi, ali ima i krajnje problematičnih. Međutim ono što se može napraviti, a mi smo ovdje da probamo napraviti maksimum od onog što se može napraviti, ono što se može napraviti je definirati jasne nedvojbene transparentne kriterije, ta riječ se malo potrošila, ali u ovom slučaju je zaista važna. Formirati kriterije po kojem svatko bio stručan, nestručan, bio zainteresiran ili nezainteresiran, može po istoj mjeri, znati i reći da li netko je kvalificiraniji ili manje kvalificiran tko ulazi u profesiju, biti siguran da se primjenjuju ista mjerila, imati jasni uvid u ta mjerila i svatko tko napreduje unutar te profesije, koji dakle još nije dosegao najveću razinu, moći provjeriti da li napreduje po jednakim i jasnim kriterijima, ne samo ta osoba, nego će svatko to moći provjeriti. To je intencija ovog novog Zakona o DSV-u. Imamo sretnu okolnost po uvjerenju kluba HNS-a, HSU-a, imamo sretnu okolnost da imamo okvir pristupanja Europskoj uniji i da zbog pristupanja Europskoj uniji imamo i taj vanjski pritisak, naime vanjski poticaj, da ne kažem pritisak, ali na sreću i pritisak, da to napravimo. Pa dozvolite mi da kratko citiram dva najvažnija mjerila za zatvaranje poglavlja 23. pravosuđe i temeljna prava. Prvo, uspostaviti evidencije rezultata u provedbi, u regrutiranju u profesiju i imenovanju sudaca, državnih odvjetnika i predsjednika sudova, na temelju primjene jedinstvenih, transparentnih, objektivnih, te na nacionalnoj razini primjenjivih i u zakone ugrađenih kriterija, te osigurati da državna škola za suce i državne odvjetnike započne s efektivnim radom. I drugo, reformirati i ojačati Državno sudbeno vijeće i Državno-odvjetničko vijeće, uključujući i kroz imenovanje profesionalnih članova od strane profesije, kako bi ta tijela obavljala svoje ključne funkcije profesionalno, neovisno, i bez političkog ili drugog utjecaja, a posebice kod imenovanja i upravljanja karijerama sudaca i državnih odvjetnika, te u stegovnim postupcima. To su dva, možete reći dva, ali može se reći puno, puno više kad ih razradite, dva mjerila, bez kojih mi, bez čijeg ispunjavanja mi poglavlje 23. pravosuđe i temeljna prava zatvoriti nećemo. Kao što vidite, ta dva mjerila su relativno općenita. Prema tome očekuje se od nas, od hrvatske strane da kaže mjerilo jedan regrutiranje novih ljudi u profesiju ispunili smo na ovaj, ovaj i ovaj način. Mjerilo dva upravljanje karijerama ispunili smo na sljedeće načine. Dakle očekuje se od nas da operativno definiramo što to znači i pokažemo šta, na koji način smo to ispunili. Kao što sam rekla jako je važno da smo mi neke od tih stvari već ugradili i u naše pregovaračko stajalište, dakle i zbog toga ne možemo zatvoriti pregovore prije nego što to konkretno ispunimo. I za to moram reći se moramo mi sami pobrinuti, da ih ne zatvorimo i također moram reći i hoćemo. Mi sami ćemo se pobrinuti da pregovore u ovom poglavlju ne zatvorimo dok se ne ispune uvjeti koji su ovdje općenito naznačeni u mjerilima, ali iskreno rečeno mjerila nam ovdje samo pomažu. Što se kluba HNS-HSU-a tiče nije glavni razlog i daleko je od najvažnijeg razloga to što su to mjerila i zahtjevi u pregovorima sa EU. To je samo pomoć, glavni razlog zna svaka građanka i svaki građanin RH koji je ikada ušao ili ušla u sudnicu i imala posla sa sudom. Zna svatko tko je kad je izašao iz sudnice imao osjećaj ne bih rekla nužno da nije doživio pravdu jer često se to na sudu događa i možda je to previsoki zahtjev, ali da nije doživio postupanje prema zakonu. Svatko onaj tko je ikad izašao iz sudnice sa osjećajem da se nije postupalo prema zakonu razumije zašto je to važno. Svatko tko je čekao po 5, 10, 15 i više godina na sudsku odluku, svaka tvrtka, mala ili velika, koja je gubila novce ili propala zbog toga što je čekala 10, 15 i više godina na sudsku odluku zna zašto je ovo važno. I ako će neposredno Hrvatska imati neke opipljive i hrvatski građani imati neke opipljive koristi od ulaska u EU prije ekonomskih efekata i prije svih drugih efekata onda je to šansa da reformiramo pravosuđe i da imamo pravosuđe koje sudi po zakonima, koje funkcionira i u kojem za razliku od svih ostalih profesija je ekstremno važno da se selekcionira elita. Da se dakle selekcioniraju najbolji ljudi iz te profesije da bi bili suci u prvom redu i državni odvjetnici. Jer je to tip, ako hoćete usluge, tip službe društvu u kojem je ključno da su u njemu najbolji. Zakon koji je pred nama, u prvom redu ovdje sada mislim na Zakon o Državnom sudbenom vijeću, je napravio ogromni pomak od onog što smo imali. Grubo rečeno, sadašnje Državno sudbeno vijeće koje imenuje sve suce i odlučuje o napredovanjima je izabrano parlamentarnom većinom. Dakle, političkom voljom većine u ovom Saboru. Izraz je rezultat i refleks te političke volje. Ono što ovaj zakon mijenja je da u tom smislu Državno sudbeno vijeće više nikad neće biti izabrano na taj način. Mi u klubu HNS-HSU-a smatramo da je to odličan prvi korak zbog toga što ne želimo da institucija koja bira suce bude izabrana po bilo čijoj političkoj volji pa ni našoj, pa ni našoj. Zbog toga što joj daje dignitet činjenica da je izabrana po nekim drugim kriterijima makar bili i najdobronamjerniji i najbolji oni koji imaju političku većinu u parlamentu. Dakle, ovaj zakon predviđa da će Državno sudbeno vijeće birati njegovu većinu suci, svi suci u Hrvatskoj, između sebe tajnim glasanjem. 2 sveučilišna profesora pravnih znanosti, svi sveučilišni profesori pravnih znanosti u Hrvatskoj tajnim glasanjem između sebe i 2 parlamentarca, jednog iz pozicije, jednog iz opozicije, parlamentarci ovdje u Saboru. Sigurno se neće stvar dramatično preokrenuti preko noći, ali to je ogroman korak i to je važan i nužan korak da bi se uopće nešto krenulo reformirati. Međutim, kao što je obično vrag je u detalju. Dakle, ovim zakonom treba se definirati objektivne i svima provjerive kriterije za regrutiranje ljudi u profesiju, dakle ljude koji prvi puta ulaze i postaju suci i za napredovanje. Samo kratko da kažem u ime kluba HNS-HSU-a što se nas tiče mi smatramo da su 4 stvari ključne za ispunjavanje preduvjeta u ovom području za zatvaranje poglavlja o pravosuđu i temeljnim pravima. To su istovremeno 4 stvari koje će garantirati nama da imamo funkcionirajuće sudstvo. Predložili smo u skladu s tim i amandmane koje ćete dobiti ili ste možda već dobili na klupe koji vrlo konkretno u članku 54. ovog zakona u kojem se govori o kriterijima za ulazak ljudi u profesiju. Prvi kriterij koji se u zakonu spominje je test, rezultat na testu. Odlično, podržavamo. Drugi, 100 bodova dobivaju. Drugi kriterij je razgovor u kojem bi po sadašnjim odredbama članovi DSV-a morali dati 50 bodova kandidatu temeljem vlastite procjene o između ostalog kakav kandidat ima osjećaj za pravdu. Ljudi budimo ozbiljni. Mi se poznamo ovdje, radimo skupa 3 godine. Jel bi vi međusobno mogli ocijeniti svatko svakog kakav ima osjećaj za pravdu? Ne možete. A ovo je pol sata, maksimum sat ajmo reći razgovora gdje će neka komisija ocijeniti, pa da je najfantastičnija karolinska akademija koja dodjeljuje Nobelove nagrade, će ocijeniti nečiji osjećaj za pravdu, sposobnost za rješavanje sukoba, sposobnost za donošenje odluka za 50 bodova. Neće. To je prostor za arbitrarnost, to je prostor, svi su najpošteniji i najbolji, ali ovo je moj sin od susjeda. Ljudi ovo je prevažan trenutak za nas, to si ne možemo sada ugrađivati u zakon. I zato klub HNS-a i HSU-a predlaže da se prilikom selekcije ljudi, taj amandman ste dobili ili ćete dobiti, prilikom selekcije ljudi, sto bodova za rezultate na testu maksimalno, 40 bodova za prosjek ocjena na studiju. Prosjek ocjena na studiju je netko može biti raspoložen na jednom ispitu, dobro na drugom, ali prosjek ocjena je kroz 4 ili 5 godina. I tu se dobije jedna koliko toliko realna slika. Ja ne kažem da je marljivost i ocjene na ispitu da su najbolja mjera. Ima sigurno ljudi koji su jako pametni, a nemaju baš najbolje ocjene. Ali nema ih puno. Uglavnom ljudi koji su pametni znaju i potruditi se da dobiju i dobre ocjena, a možda naravno i puno, puno više od toga. Ali uglavnom se znaju potruditi da dobiju dobre ocjene. I da ostavimo neki prostor o.k. i za ovaj neki umjetnički dojam, predlažemo 10 bodova iz razgovora. 100 bodova maksimum iz testa, 40 bodova iz ocjena i 10 bodova iz razgovora. Vidjet ćete u drugi amandman koji naime i u ovom članku je propušteno nešto što smo preuzeli kao obvezu u pregovaračkom stajalištu, a to je objaviti rang listu kandidata na internetu, javno. Bez toga nema zatvaranja poglavlja jer je to u pregovaračkom stajalištu, zato predlažemo to ovdje amandmanom što je ispušteno. Još neke detalje, od toga budući da mi je vrijeme davno isteklo samo još jednu stvar da kažem ako mi dozvolite. Ovaj Zakon o državnom odvjetničkom vijeću je ovdje predviđeno da se po tom zakonu se Državno odvjetničko vijeće novo mora izabrati u roku od godine dana. Kolegice i kolege ne može, ne može. Mi planiramo zatvoriti ovo poglavlje najkasnije početkom ožujka. Ja se nadam ako Bog da i u veljači, ali najkasnije početkom ožujka. Mi ne možemo zatvoriti poglavlje Pravosuđe i temeljna prava bez da smo izabrali, a to je ovaj track record koji sam spomenula u mjerilima, dakle rezultat provedbe, kao što piše u mjerilima. Mi moramo izabrati novo Državno sudbeno vijeće prije nego što smo zatvorili poglavlje. Prema tome, u našem amandmanu predlaže se da to bude najkasnije 4 mjeseca od stupanja na snagu ovog zakona, a to znači najkasnije u veljači. Kolegice i kolege mi to možemo. Za ovo ne treba velika mudrost, za ovo ne treba puno vremena, za ovo treba snažna politička volja. Što se tiče kluba HNS-a i HSU-a ako naši amandmani budu prihvaćeni, a mislim da oni nisu naši, mislim da su oni svih vas. Kada ih pogledate vidjet ćete da su to amandmani koji nama svima koriste i čine nas da danas radimo jedan veliki korak, pogledajte ih. Ja vas molim u ime kluba HNS-a i HSU-a da ih podržite i u tom slučaju zajednički ćemo podržati ove zakone i zatvorit ćemo pregovore. Ako to napravimo to je nužan ali dovoljan uvjet i za to. Hvala vam lijepa.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnika Ingrid Antičević-Marinović, u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će Konačni prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu. Dakle, kao što je poznato iz uvodnih riječi predstavnika Vlade i prijašnjih kubova, ovim zakonima želi se doći na što objektivniji način do pravosudnog kadra, tj. do sudaca i državnih odvjetnika. To je od krucijalne važnosti. Zbog čega? Jer ako netko dođe u pravosuđe kao sudac ili kao državni odvjetnik, po tome kakvu ima strukturu deoksiribonukleinske kiseline ili ribonukleinske kiseline, jeli u dobrim odnosima sa ovim sucem, sa onim predsjednikom suda ili državnim odvjetnikom, onda možete misliti kakve će njegove odluke biti. Da li itko od nas da u njegovoj pravnoj stvari sudi takav sudac, koji je u startu došao političkom korupcijom? Naravno da ne bi.Kakve će biti njegove odluke? Koliko će biti samostalne? I u dosadašnjim zakonima pa već i u praksi nastoji se promijeniti takvo stanje. Svatko to su još pravila od rimskih vremena želi da u njegovoj pravnoj stvari sudi sudac koji je neovisan, koji je educiran i koji je pravedan. Pitanje stručne sposobnosti i znanja se čak pretpostavlja po onom starom načelu "Iura novit curia", sud zna pravo. Ali također i moralne zasade takvih osoba moraju biti neupitne. To je puno više nego što se traži za bilo kojeg državnog dužnosnika. Jer društvo sucima i državnim odvjetnicima daje najveće ovlasti. Država koja je sigurna u sebe ne boji se neovisnog pravosuđa, koja zna da radi prave stvari, koja zna da radi i donosi zakone za svoje građane, ne boji se neovisnog državnog odvjetništva, ne boji se neovisnog suca. Ne boji mu se onda dati ni široke ovlasti, ali jednako tako ne boji se ni tražiti od njih adekvatnu odgovornost. Nažalost mi smo sve do 1997. do tzv. kaznene mini reforme imali kazneno djelo protuzakonitog postupanja suda i drugog pravosudnog dužnosnika, onda je to netragom nestalo. To nije dobro. Sucima treba dati velike ovlasti, jednako tako i državnim odvjetnicima, ali onda tražiti odgovornost ukoliko svjesno ne postupaju zakonu i nanose štetu pojedincu, a time nanose svim građanima i Republici Hrvatskoj. Dakle, da još jednom rezimiram ovaj uvodni dio, politička korupcija u bilo kojem segmentu društva je destruktivna, ali ako se ona ugnijezdi u pravosuđe onda je ona razorna. Zato vjerujemo ukoliko se donesu ovi zakoni i izmjene i čak amandmani koji su već predloženi i usvoje neke sugestije i ukoliko budemo svi uporni, ovo su temeljne zasade društva, ovo nije pitanje zaista političkog opredjeljenja iako nema gotovo zakona u kojem vladajuća politika, što je njezino pravo, ne pretače svoje političke misli i ideje u pojedini zakon i to je sasvim normalno i legitimno. Ali ovdje, kod ovog zakona, kod ove vrste zakona, kod pravosuđa, nema lijevo, desno i srednje i oko toga se moramo dogovoriti. I dok god postoje sukobi ovdje to sudbena vlast kao treća grana vlasti znala je koristiti, svjesno ili nesvjesno, jer je to destabilizira, jer je to dekoncentrira u njezinim osnovnim zasadama i o njezinom osnovnom poslanju primjene Ustava i primjene zakona. Dakle, kako doći do osobe koja će biti svećenik pravde. Takvi moraju biti suci i državni odvjetnici. Oni su pravosudni dužnosnici, njima smo još 2003. godine za 30% povećali plaću državnim odvjetnicima i izjednačili ih sa plaćama sudaca istog ranga. Naravno da o tome još treba porazmisliti i o boljim uvjetima. To nije upitno, koliko god su boljici učinjeni zadnjih 10-tak godina kontinuirano, ali to u svakom slučaju još uvijek nije dovoljno. Ali to nikad ne može biti opravdanje za nemoralno ili protuzakonito postupanje. Takva osoba ne može gledati na sat, to nije posao od 8 do 16 sati ili u ljetnom razdoblju od 7 do 15 sati. Oni su dužnosnici, autoritet i mi smo svi dužni da se njihov autoritet uzvisi jer samo tako kad budu morali imati poštivanje i autoritet kod ljudi, tako će se onda cijeniti i sudske odluke. To je jednostavno jedan sada začarani krug, nepovjerenje je veliko, raspoloženje ljudi vrlo kritično naspram sudbene vlasti, ona se treba otvarati, ali jednako tako te odluke moraju biti razumljive i prihvatljive i samo će ih na takav način ljudi i respektirati. U konačnom prijedlogu zakona, sad je vrijeme i da se nešto kaže vrlo konkretno, s obzirom da se radi o Konačnom prijedlogu Zakona o Državnom sudbenom vijeću, evo kod ovog prvog zakona vidimo da Državno sudbeno vijeće osim svoje uloge da imenuje osobe, tko ulazi u pravosuđe, da govori o njihovoj promociji, ali dobilo je jednu drugu važnu zadaću, a to je edukacija. Prema tome … [[Govornica se ne razumije.]] a što nije mala i to je jako važna funkcija pa evo u članku 1. ima mjesta da umjesto ove fraze kao i druga pitanja vezana za rad Državnog sudbenog vijeća stoji upravo takva jedna važna zadaća koju s ovom izmjenom zakona osposobljavanje sudaca i posebno naglasi. U članku 5. govori se o tome da članovi vijeća koji se biraju na razdoblje od četiri godine ne mogu više biti uzastopno birani od dva puta, od dva mandata što je sasvim i razumljivo. Međutim, što je sada sa postojećim Državnim sudbenim vijećem odnosno Državnim odvjetničkim vijećem, da li će se i takav mandat uračunavati kao već iskorišteni ili ne. Tu može biti dosta prijepora oko toga i to treba razvidno ili reći ili usmeno da nam predlagatelj o tome objasni ukoliko smatra da nema potrebe da se to ne inkorporira i izrijekom, bar u prelaznim i završnim odredbama ne kaže. Jer to već izaziva prijepor i kod Državnog sudbenog vijeća i kod Državnog odvjetničkog vijeća. Tu su podijeljena mišljenja. O tome dakle koji će biti članovi Državnog sudbenog vijeća od strane sudaca odlučuju sami suci. Više o tome ne odlučuje Hrvatski sabor što je svakako dobro. Međutim, koliko god su objektivizirani, ja bih rekla do krajnjih granica, ovdje je sad bilo pitanje kako će se bodovati, da li ocjenama ranijim dati veći naglasak ili izrađenom radu, to je čak i manje važno. Međutim osobe koje će odlučivati, suci, dakle njihove kolege koje će odlučivati o tome tko će ući u tu profesiju, koga će eliminirati ako ne zadovoljava visoke standarde, tko će napredovati, ali za te nema nikakvih kriterija i to je jedan veliki, veliki manjak. Dakle, osobe koje će ocjenjivati druge tu su došle po nejasnim kriterijima odnosno po čistom lobiranju tko će za koga glasovati. Nema nikakvih kriterija za one koji će ući kao članovi od strane struke u Državno sudbeno vijeće. Zbog toga je to pogoršanje u odnosu na postojeće stanje gdje je o tome odlučivao Hrvatski sabor i svi smo ipak došli do jedne razine da je bio gotovo konsenzus koji će ljudi biti izabrani. Poštivali smo i struku, ali ovdje smo često vidjeli i poznate osobe koje su se dokazale svojim principijelnim radom, zakonitim radom da su uspijevale. Sada više tog mehanizma nema, možda je bolje da sama struka odredi, ali moraju postojati neki kriteriji jer osobe koje su izvanprosječne, suci koji imaju normu 180% ili čak veću, kojima se presude malo ukidaju, koji su principijelni, koji nisu ajmo to nazvati što je negdje možda u politici vrlina, ali ovdje je mana, koji nisu fleksibilni, koji se drže zakona, ti nisu popularni kod svojih kolega. Predsjednik suda koji smjenjuje, koji vodi na disciplinske postupke suce što mu je zadaća, on nije popularan među svojim kolegama. Najbolji su oni koji kažu pa dobro je, koji se konformistički u svojoj sredini ponašaju. E sada kako će takva osoba, jer bi bila idealna, te osobe su rijetke ali ih ima i služe na ponos pravosuđu i čitavoj Hrvatskoj. Kako osigurati da te osobe, da njih struka prepozna? I zato je ovo veliki manjak ovoga. Mi smo dali velike ovlasti njima, a nema kriterija za te osobe koje su jednostavno gospodari sada kadroviranja u pravosuđu. Dosad je to bio i predsjednik suda, već dugo vremena nije imao šta reći oko toga. To je onda bila njegova i osobna odgovornost. Sad je ovdje jedno kolektivno tijelo koje neće imati takvu jednu individualnu odgovornost, da će se moći prozvati. Zbog čega? Koliko god su dakle njima date objektivni kriteriji još uvijek, dakle postoji ona vrijednosna ocjena između sličnih kandidata koga odabrati. Ja vjerujem da ima vremena da se intervenira nekoliko odredbi čak i ovdje do izglasavanja. Kod imenovanja sudaca i kod napredovanja sudaca velika opasnost prijeti da se sama struka ne zatvori u samu sebe, da ne omogući i drugim pravnicima koji su se dokazali i u korporativnom pravu i u nekim drugim područjima pogotovo u nekim specijalističnim znanjima kojima pravosuđe jest deficitarno poznavanju trgovačkog prava, otkrivanje gospodarskog kriminaliteta. Dakle, kod ovog suvremenog uvjeta gospodarenja, privređivanja. Takvi kadrovi su u pravu još uvijek u pravosuđu deficitarni i treba omogućiti i takvim pravnicima da uđu u pravosuđe, pa čak i u više sudove. Takvi kriteriji, dakle u ovom članku 55. govori se o tome što se traži od suca koji konkurira za viši sud. Dakle, već u startu je to određeno za suca što je i normalno da netko traži karijeru unutar same struke. Međutim, pravosuđe se mora otvoriti i na takav način ovdje vidimo u članku 54. da će ti pisati radnju. Da li su to kandidati i koji se odnose, dakle ne samo za primarni ulazak u Općinski sud nego i za višu razinu. Pa dakle, ova odredba 54. i 55. ja je tako gledam ali mislim da treba biti jasnije označena. Mi znamo koje su nevolje i do sada bile i što nije dobro. Za stegovni postupak govori se o tome a koliko sudac neuredno obnaša sudačku dužnost. A što to znači neuredno? Jel' to znači neuredno da jednom nije napisao odluku kad je trebalo i dostavio je strankama ili je to u 10 slučajeva ili tako. Vidimo i kod odgovornosti da je tu raznoliko, da netko odgovara samo zbog jednog slučaja. Netko je napisao 50 presuda ili 100 ili 200 i nikad ih nije opremio u roku. Dakle, to je, došlo je vrijeme da se i ova stegovna djela ako nije postupio po zakonu. Jer ako stranci, ako u zakonu, ako smo napravili konsenzusom je donešen Zakon o parničnom postupku. Nitko živ ga ne poštuje. I mi još s ovim toleriramo. Kaže, ako sudac bez opravdanog razloga ne izrađuje, ne otprema sudske odluke zakon je rekao kad se sudska odluka mora donijeti, napisati i otpremiti strankama. Ljudi ne mogu razumjeti da oni odgovaraju zato što su povrijedili neku odredbu zakona, a sudi im sudac i oni isto tako pročitaju. Imaju dovoljno vremena da pročitaju, da im sudac nije u roku otpremio odluke. Da je tomu tako na žalost vidimo i izmjene Zakona o sudovima i tu je jedno stanje koliko god smo donijeli zakone konsenzusom koji su bili poboljšanje u smislu ubrzanja postupaka da ovdje priznamo u Zakonu o sudovima u jednoj normi izrijekom da se ti zakoni ne poštuju i sada se ovdje za zastaru traži čak veće razdoblje od šest mjeseci, a do sada je bilo tri mjeseca. Mislim da upravo kod ove odredbe članka šest govori o situaciji kakva je i dalje u našem pravosuđu. Naime, o čemu se radi. Da se produžuje vrijeme u kojem neposredno viši sud mora odlučiti o zahtjevu za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku. To je ona norma koju smo bili donijeli. Ako sudac zavlači s predmetom, naravno nije srednji vijek jer u statutima je pisalo da će se takav sudac izbatinat, nastojali smo stranku zaštititi da se obrati neposredno višem sudu ili u krajnjem slučaju Vrhovnom sudu da mu dade pravičnu naknadu bez obzira na ishod spora. Sada se i produljava vrijeme i za dodjeljivanje te naknade. Znači da ni to više ne funkcionira. To je priznanje jedne situacije. Mi je podržavamo ali ona zorno pokazuje da se ne poštuju zakoni koje smo donijeli u cilju ubrzanja postupaka i na tome treba poraditi. Hvala lijepa.
Imamo jedan ispravak, gospodin Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegica Antičević je netočno rekla da na oba odgovorna mjesta netko dolazi na temelju strukture ... [[Govornik se ne razumije.]] ribonukleinske kiseline. Dolazi na temelju kriterija kao što je rekla kolegica Pusić, ali ja sam mislio da je DNA identifikacija na drugim mjestima potrebita. Ali ako vi je zazivate u ovom prevažnom području onda Bože pomozi. Ali mi je drago da ste isto tako izrazili svoje visoko mišljenje glede svećenika, pa se pozivate na svećenika. Ja to svakako doživljavam kao stalne potrebe ispovjedi sa vaše strane. Ali isto tako treba biti dosljedan u tom dijelu kada se određena prava prema crkvi treba ispoštovati onda isto tako ih treba poštivati i izvršavati, a ne ono kao što kaže vaš kolega, jedan kolega hoću neću. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Nisam ponovo naglašavam stručnjak iz prava negoli medicinar, ali s obzirom na ovako prevažnu temu kako reče naša kolegica jasno da i klub HDSSB-a mora progovoriti o ovome. Naime, pravosuđe je jedan zapravo od stupova društva. Dakle, imamo izvršnu, zakonodavnu i pravosudni stup društva i percepcija javnosti kako su rekli i moji prethodnici je vrlo bitna o ovom segmentu o pravosuđu kao neovisnom, kao samostalnom, kao nečem da kažem autonomnom u odlučivanju i presuđivanju kako bi građani Republike Hrvatske i hrvatski narod stekao dojam da i ne samo to nego stekao povjerenje u pravosudne institucije. Zbog toga bilo da je pritisak, bilo da je poticaj iz Europske unije i tijek postupka pristupanja Europskoj uniji u svakom slučaju može se reći da je dobro došao, da evo i ovaj prijedlog zakona 576. nosi oznaku P.Z.E. O tome je li on prepisan ili je modificiran dalo bi se govoriti za domaću da kažem upotrebu. O tome već ne bih htio zboriti. Ali kada se govori o samom tekstu ovih zakona moram reći i to da sam ministru pravosuđa, dakle bivšem prije nekih 5, 6 mjeseci postavio pisani upit koliko to Republika Hrvatska gubi novaca iz proračuna zbog dakle postupaka o zastari u pravosuđu, zatim zbog postupaka koji se vode pred Međunarodnim sudom u Strasbourgu, te zbog postupaka dislokacije sudovanja iz pojedinih općinskih sudova u druge sudove, npr. iz Zagreba u Slavonski Brod, iz Slavonskog Broda u Požegu ili Đakovo itd. Znam za veliki broj primjera, pa je ta brojka, ta suma koja mi je pri tome izrečena, dakle zbrojena ukupno za sve ove slučajeve više desetaka milijuna kuna ili eura, kako god hoćete. Dakle jasno da je time proračun Republike Hrvatske i naši porezni obveznici zapravo su oštećeni za ovakve stvari koje su se nadam se događale, a i događaju u pravosuđu. Što je bit zapravo donošenja ovih zakona, bit je dakle smanjiti utjecaj izvršne i zakonodavne vlasti, dakle predstavničkog tijela na sudstvo. Zbog toga bih se osvrnuo da kažem na nekoliko članaka u prijedlogu Zakona o Državnom sudbenom vijeću koje smatram zapravo najvažnijim dijelom ili najvažnijim prijedlogom zakona od sva tri ova da kažem zakona koja se tiču pravosuđa. A to je npr. članak 51. u kojemu se kaže u stavku 3. da za suca Vrhovnog, između ostalog, jer neću čitati cijeli stavak, za suca Vrhovnog suda Republike Hrvatske može biti imenovan ugledni pravnik s položenim pravosudnim ispitom i najmanje 20 godina radnog iskustva koji se dokazao svojim stručnim radom itd. Ili pak dakle pravnik sa 15 godina radnog iskustva, nakon položenog pravosudnog ispita. Znamo da je, nakon, koliko se vremena, koliko vremena prođe nakon završenog fakulteta i polaganja pravosudnog ispita. Pa kad uzmemo te relacije u ovom vremenskom obliku kako su one ovdje naglašene, ispadne da zapravo suci Vrhovnog suda mogu postati samo oni koji su završili pravo i imenovani sucima u bivšoj državi, dakle SFRJ. Ispada da nijedan sudac ne može biti imenovan upravo zbog ovakve odredbe sucem koji je imenovan u neovisnoj, samostalnoj Republici Hrvatskoj. To je i sada primjer kod sadašnjeg Vrhovnog suda, gdje je od nekih 40 sudaca 39 upravo poteklo, dakle imenovano sucima u bivšem sustavu. Zar nema, pitam i ministarstvo, dokazanih mladih, stručnih, poštenih pravnika i odvjetnika koji imaju recimo 10 godina radnoga staža? Je li mi to izražavamo nepovjerenje prema takvim mladim, stručnim, sposobnim pravnicima, ovakvim odredbama? Ili je to netko pisao da ne kažem namjerno, da ostane ista struktura kao što je i sada? I ne samo to. Članovi Vrhovnog suda sudjeluju i u formiranju dakle Državnog sudbenog vijeća, i to preko povjerenstva. Imate članak 6. tko to sjedi u povjerenstvu i kako se odlučuje, i čija je većina, dakle većina je članova Vrhovnog suda, uz ostale iz županijskih sudova, predsjednika itd. To je dakle jedna opća sjednica Vrhovnog suda, sa predsjednicima županijskih sudova. Jesmo li o tome razmišljali gospodo? Neću ništa dalje reći, ali dajte si da malo razmislimo o takvim stvarima. Nadalje, kada se govori o načinu na koji se dakle biraju kandidati za suce, suglasan sam s tim da se izbjegne što je moguće više subjektivnost onih koji odlučuju o izboru sudaca. Zbog toga je dobro da kandidati iz pisane radnje mogu ostvariti ukupno 100 bodova, ali nije dobro stavkom 5. da je na tom usmenom razgovoru koji kasnije obavlja kandidat, da može ostvariti najviše 50 bodova. Zašto to kažem? Jedan moj prijatelj je bio na razgovoru nakon dobro, izvrsno odrađenog testa u jednoj banci, gdje se tražio da kažem šalterski djelatnik, a kada je bio na razgovoru pokazao izvrsnu i elokvenciju i sve ostalo, ali mu je rečeno da je on predobar za rad na bankovnom šalteru. Vrlo zanimljivo ocjena, i da on potraži negdje drugdje mjesto, a da ima onih da kažem slabijih, sa slabijim znanjem i slabijom elokvencijom itd., on previše dobro govori dva jezika i to nije dobro za bankovni šalter. Ovo ne govorim u vezi pravosuđa, nego na nekom drugom mjestu, ali vidite govorim u svezi toga da može postojati visoki stupanj subjektivnosti pri odlučivanju. Zbog toga bih i prihvatio i ono što je gospođa klub HNS-a predložio da se i jasno ocjene u dosadašnjem mukotrpnom školovanju pravnika, kao i liječnika, jer evo kad sam došao na kirurgiju, na specijalizaciju, pitali su me mali kakve si ti ocjene imao na fakultetu medicinskom. Pa rekao sam četvorka. Nikad od tebe kirurga rekao je jedan jel. Ali dakle treba biti, neki su štreberi za internu ili tako dalje, ali u pravosuđu, dakle u ovom segmentu zaista bi bilo dobro, kao što to je bilo i na prijamnim ispitima na fakultetu, kako se to drugačije nekako kaže, u moje je vrijeme bio prijamni ispit, dakle ocjenjuju se ocjene iz gimnazije ili iz srednje škole, a pogotovo da je potrebno ocjenjivati kandidate koji su završili fakultete, i koji imaju četiri i pet pa i više godina školovanja, i njihovo zalaganje, njihovo znanje, njihov trud tijekom fakulteta. Ovdje nemamo ni jedne, dakle nemamo ni jednog stavka koji bi o tome govorio. Pa je li školovanje značajno, pa je li učenje značajno za dakle formiranje čovjeka, stručnjaka, pa i u pravosuđu? Je. Ja mislim da je, a kako ostali misle ne znam. I kada govorimo o tom, neovisnosti, kada govorimo o neovisnosti sudstva, onda je zaista, i kada se govori o tome, o prisegi koja u članku 61. je napisana o prisegi suca koju dakle sudac i potpisuje glasi, dakle, priseže se da će sudac obavljati sudačke dužnosti i u njemu se pridržavati Ustava, zakona, međunarodnih ugovora i drugih važećih izvora prava, suditi po najboljem znanju, savjesno i nepristrano te štititi cjelovitost, suverenost i državno ustrojstvo RH i Ustavom i zakonom utvrđene slobode i prava čovjeka i građanina. Ja bih na ovu dobro sročenu definiciju gotovo bih nekako dodao, a vođen primjerom nedavnim da se uvrsti još i dostojanstvo i državno ustrojstvo RH. Zašto to govorim? Naime, u Hrvatskoj je trenutno 1880 sudaca. U Vrhovnom sudu je dakle 40 sudaca. I kako, kad sam već naglasio dostojanstvo RH, kako drugačije objasniti evo presudu jednog županijskog suda u Zagreba pa i Vrhovnog suda RH u kojem se kaže da citiram: "da 1991. godine prema tadašnjim pozitivnim zakonskim propisima Hrvatska nije legalno mogla formirati vlastite Oružane snage, nego su Oružane snage u Hrvatskoj bile trupe JNA." Da, da, to piše u presudi Županijskog suda Zagreb. Da gospodo, na stranici 24. i 25. presude gospodinu koji je sada u sarajevskom zatvoru ili pritvoru. I to potvrđuje Vrhovni sud Hrvatske gospodo. I to 2. lipnja 2010., a mi smo, odnosno pokojni predsjednik Tuđman je postrojio Zbor narodne garde 28. svibnja 2001. godine. Tko je to poginuo u Borovu Selu? Tko je spalio ćelije u Slavoniji? Tko je poginuo na Plitvicama? Ljudi koji su valjda bili u građanskom ratu, tako ispada po presudama. Građanski rat u Hrvatskoj, ni Savo Štrbac ne bi bolje napisao takvu presudu, a vi se malo zamislite o pravosuđu i takvom pravosuđu.
Hvala. U 10,33 je prošlo vrijeme za prijavu 10 minuta. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Damir Sesvečan, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče, vidim ministra nema, bio je ovdje. Pa evo, kao što smo i čuli objedinjena je rasprava o paketu ova 3 zakona, dakle kojima se zapravo uređuje ista materija. Materija koja se odnosi na usklađenje sa ustavnim promjenama. Dakle, rasprava je objedinjena o Konačnom prijedlogu Zakona o Državnom sudbenom vijeću, o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima te o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu. Kao što je u raspravama rečeno već dosada radi se o izuzetno važnim zakonima, zakonima koji su od izuzetne važnosti za zatvaranje Poglavlja 23. za pristupanje EU. Ja ću se u svojoj raspravi fokusirati na Konačni prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću kojeg je Hrvatski sabor raspravio u prvom čitanju u srpnju ove godine. Dakle, najznačajnije novine ovog prijedloga zakona rezultat su promjene Ustava RH od 18. lipnja 2010. godine kojima je pozicija Državnog sudbenog vijeća znatno ojačana kako institucionalno tako i organizacijski s ciljem osiguravanja njegove potpune samostalnosti što će u konačnici imati za posljedicu jačanje neovisnosti sudbene u odnosu na zakonodavnu i izvršnu vlast. Zakonom se dakle osigurava postupak imenovanja pravosudnih dužnosnika na način da njima tim postupkom u potpunosti upravlja Državno sudbeno vijeće koje će odlučivati o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca uključujući i imenovanje na upravljačka mjesta, dakle na dužnosti predsjednika sudova. Budući da je promjenama Ustava brisana ovlast Hrvatskog sabora o izboru članova Državnog sudbenog vijeća kao i ovlasti za davanje mišljenja u postupku imenovanja i razrješenja sudaca. Ovim se zakonom predlaže da se u vijeće iz redova sudaca biraju 3 suca Vrhovnog suda, 2 suca Županijskog suda te po jedan sudac Općinskog i specijaliziranih sudova. Vidimo dakle da ima i drugačijih stajališta i prijedloga vezanih uz ovaj predloženi sastav vijeća. Njih svakako treba dobro razmotriti i naravno odabrati onaj koji će najbolje reprezentirati sastav sudačke strukture, dakle sastav sudbene vlasti. Uz tih 7 sudaca Državno sudbeno vijeće čine još 2 sveučilišna profesora koje biraju, što mislim da je jako dobro, svi profesori pravnih fakulteta i 2 saborska zastupnika koje imenuje Hrvatski sabor od kojih je jedan iz oporbe. Izbore za članove Državnog sudbenog vijeća iz reda sudaca provodilo bi Povjerenstvo za izbor članova vijeća te izborni odbori. Zakonom se precizno propisuje način imenovanja i sastav povjerenstava i izbornih odbora. Kao što je i rečeno promjenama Ustava u nadležnost DSV-a uz imenovanje sudaca stavljeno je imenovanje predsjednika sudova pa se ovim zakonom uređuje postupak njihova imenovanja kao i razrješenja. Dosada je, kao što znamo, predsjednike sudova imenovao ministar pravosuđa i u pripremama ovog zakona bilo je prijedloga da ministar pravosuđa daje mišljenje na imenovanje predsjednika sudova, ali se u kasnijoj fazi od toga odustalo što također smatram dobrim. Dakle, politika će se na taj način potpuno maknuti zapravo iz tog postupka imenovanja predsjednika sudova. Dakle, svakako i ta odredba pokazuje odlučnost u jačanju neovisnosti pravosuđa. Također smatram dobrom novinom novinu koja se uvodi ovim zakonom da predsjednik suda može obavljati tu dužnost najviše 2 mandata uzastopno. A mandat kao što je i uobičajeno, kao što je i dosada bilo, traje 4 godine. U odnosu na prvo čitanje jedna novina ovog konačnog prijedloga zakona je stavljanje u nadležnost vijeća vođenje i kontrola imovinskih kartica sudaca kao i vođenje osobnih očevidnika. Isto tako utvrđeno je da će se stegovnim dijelom smatrati kada sudac ne podnese imovinsku karticu ili neistinito prikaže podatak o svojoj imovini. Dakle, naravno da i uvođenje ovih odredbi u zakon smatram dobrim i potrebnim. I na kraju ću reći da podržavam donošenje ovog Zakona o Državnom sudbenom vijeću, jer se radio o kvalitetnom zakonu kojim se nedvojbeno jača pozicija Državnog sudbenog vijeća u smislu njegove veće samostalnosti, a time kao što sam rekao osigurava viša razina samostalnosti i neovisnosti sudbene vlasti u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Emil Tomljavnović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, ministar je tu bio pa evo i njega pozdravljam, uvaženi gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo pred nam su u konačnoj verziji ili Konačni prijedlozi Zakona o Državnom sudbenom vijeću, Državno odvjetničkom i Zakonu o sudovima i sva ta tri zakona apsolutno treba poduprijeti. Slažem se sa svim prethodnicima koji su osnovu ili uporište za podupiranje ovih zakona pronalazili u dvije osnovne stvari. Prva stvar je dakle poglavlje 23 – Pregovaračka mjerila, ona koja je Republika Hrvatska prihvatila kao obvezu ugrađivanja u svoje zakone s jedne strane. Međutim, ja bih naglasio onu drugu po meni bitniju stvar, a to je da se svi ovi zakonski prijedlozi zapravo temelje na odredbama novoproglašenog Ustava i to člancima 124., 125. gdje je najprije temeljem ustavnih odredbi to razrađeno, a onda su te ustavne odredbe kompletno razrađene u predloženim zakonima. Što se tiče kvalitete predloženih zakona, kompletnih odredbi složio bih se sa svima onima koji su i do sada kazali da su to kvalitetne odredbe, da ih apsolutno treba poduprijeti, da predstavljaju i u smislu reguliranja ove ovlasti apsolutno poboljšice. A o kojim se konkretnim odredbama radi, dopustite mi prije da kažem koja su to najprije načela razrađena temeljem ustavnih odredbi u odnosu na konkretne zakonske prijedloge. Mislim da je to vrlo bitno naglasiti, jer se radi u prvom redu o načelu neovisnosti. A samim Ustavom Državno sudbeno vijeće se definira, "kao samostalno i neovisno tijelo koje osigurava samostalnost i neovisnost sudbene vlasti u Republici Hrvatskoj". Dakle, to je ustavna odredba koju kao takvu imamo definiranu i u samom zakonu, dakle u odredbi članka 2. predloženog zakona. Nadalje, načelo samostalnosti, jer "Državno sudbeno vijeće u skladu sa Ustavom i zakonom samostalno odlučuje o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju stegovne odgovornosti sudaca i predsjednika sudova, osim predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske". I to načelo i ovu ustavnu odredbu imamo razrađenu u zakonskoj odredbi i to u članku 42. Zatim imamo razrađeno načelo nepristranosti, jer naravno "Državno sudbeno vijeće donosi sve odluke na nepristran način, na temelju kriterija propisanih zakonom". Ovdje se treba možda malo zaustaviti, jer su uistinu ti kriteriji dakle kao nešto vrlo bitno u imenovanju bilo koga ili u bilo kojoj instituciji dakle kada se vrši odabir, treba naglasiti činjenicu da su kriteriji razrađeni zakonom, a što znači da predstavljaju zakonsku obvezu. Pronalazimo ih odredbama članka 48. do 54. i naravno da to treba poduprijeti kao vrlo kvalitetna zakonska rješenja. A one rasprave koje su bile na tragu amandmanskih primjedbi u smislu poboljšanja tih kriterija ili još kako se to kaže transparentnijeg i jasnijeg, preciznijeg razrađivanja kriterija, moje mišljenje je da ih treba poduprijeti ako naravno doprinose upravo toj nepristranosti ili mogućnosti kvalitetnijeg donošenja odluka kod odabira sudaca. Na kraju i ne manje važno načelo i ustavna i zakonska odredba, koja se odnosi na stručnost. Dakle, "Državno sudbeno vijeće sudjeluje i u osposobljavanju i usavršavanju sudaca i drugog pravosudnog osoblja". Dakle, ta stalna edukacija, usavršavanje je isto jedan od bitnih preduvjeta da bismo u ovoj oblasti i u ovom segmentu imali vrlo, vrlo dobra i predložena su dobra zakonska rješenja. Kada se odmaknem od tih konkretnih zakonskih rješenja ustavnih odredbi, bez obzira da li govorimo o Zakonu o Državnom sudbenom vijeću, Državnom odvjetništvu, Zakonu o sudovima kada bi smo ih u svojoj ukupnosti analizirali što to predstavlja u najkraćim crtama onu osnovnu razliku između prijašnjih rješenja ili dosadašnjih rješenja u odnosu na ponuđena, mislim da bismo stvar mogli svesti na tri osnovna ili najupečatljivija elementa. Prvi od njih je taj da sada imamo predloženu situaciju da članovi Državno sudbenog vijeća više onu ključnu, presudnu ulogu nema hrvatski Parlament, Hrvatski sabor, nema onih nadležnosti u tom smislu Odbora za pravosuđe kao matičnog radnog tijela, a svakako ovom treba pridodati činjenicu da je promijenjen i sastav Državnog sudbenog vijeća i to na način da vijeće ima 11 članova, od toga 7 sudaca, 2 sveučilišna profesora pravnih znanosti, 2 saborska zastupnika u zakonsku odredbu da je jedan saborski zastupnik predstavlja oporbenu političku opciju. Drugu stvar koju bih u tom smislu htio naglasiti jest novina, dakle zakonsko rješenje predstavlja zakonska odredba osnovicom u djelokrug Državnog sudbenog vijeća je stavljeno imenovanje i razrješenje predsjednika sudova. Dakle, Zakon o sudovima ova pitanja više u tom smislu ne uređuje pa se naravno pojavljuje potreba brisanja tih odredbi o Zakonu o sudovima s jedne strane, a s druge strane je za poduprijeti je predloženo rješenje temeljem kojem Državno sudbeno vijeće imenuje i razrješuje predsjednika suda i to po pribavljenom mišljenju nadležnog sudačkog vijeća, predsjednika neposrednog višeg suda i ministra pravosuđa i to na vrijeme od 4 godine, a protekom tog roka može biti i ponovno izabran. I kada bismo sve to sada stavili na jednu hrpu, dakle koji dobivamo odgovor na koje postavljeno pitanje i koja ustavna i zakonska rješenja što nam zapravo garantiraju i trebaju garantirati a mislim da su dosadašnje rasprave upravo išle u tom smislu, u tom smjeru kao kvalitetno predložena zakonska rješenja, dakle u konačnici imali bismo situaciju da imenovanje sudaca mora, treba i sada imamo ustavne i zakonske podloge za to biti lišeno bilo kakvog i bilo čijeg političkog utjecaja i da u ovoj oblasti i u ovom segmentu kriteriji stručnosti, kriteriji kvalitetnog obavljanja sudačke dužnosti trebaju doći i doći će do punog izražaja. I u tom smislu sva tri ova zakonska prijedloga apsolutno podupirem. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Josip Salapić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicima. Pred nama su tri pravosudna zakona koji su uvjet za zatvaranje poglavlja 23.,konačnog završetka pregovora za pristup naše države Europskoj uniji. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti na Prijedlog Zakona o Državnome odvjetništvu što se tiče izbora članova Državno odvjetničkog vijeća. Za mene je vrlo važan ovaj konačni prijedlog zakona. Dobro je što su u konačni prijedlog zakona uvrštene sve one preporuke i svi oni prijedlozi koje smo raspravili u prvom čitanju i dobro je da ovaj zakon unosi neke novine, posebno što se tiče objektivnih i transparentnih kriterija, načela pravednosti i nepristranih postupaka kada je u pitanju izbor članova Državno odvjetničkoga vijeća. Ovaj zakon dakle uređuje imenovanje i izbor članova Državnog odvjetničkog vijeća, zamjenika državnih odvjetnika, izbor i imenovanje državnih odvjetnika, provođenje stegovnih postupaka za članove Državnog odvjetništva i Državnog odvjetničkog vijeća i sve ono što se tiče i kandidacijskog postupka, uvjeta tko može biti izabran za člana Državnog odvjetničkog vijeća i ono što je najvažnije da se konačno u ovome postupku uvodi i provjera kandidata. S obzirom da smo u čitavom onom setu pravosudnih zakona koje smo donosili kao objekt zatvaranja poglavlja 23., težili izvrsnosti naših kandidata, težili neovisnosti i nepristranosti hrvatskoga pravosuđa, ovo je još samo jedan zakon koji potvrđuje tu našu borbu, kao što su i preporuke Misije neovisnih stručnjaka tako i onu politiku naše Vlade što se tiče i onog savršenstva kojem se teži u pravosuđu da bismo konačno mogli dovršiti naš krajnji cilj, a to je ona krajnja borba protiv korupcije. Da bi ta borba bila adekvatna očekuje se u ovom dijelu pravosuđa, kao i kroz Državnu školu za pravosudne dužnosnike, kroz pravosudnu akademija, tako i čitav ovaj set zakona koji smo donijeli nakon promjena Hrvatskoga ustava, to je onaj naš cilj koji će omogućiti i ona zadnja vrata, zadnji korak za ulazak Republike Hrvatske u Europsku uniju. Također, u ovom zakonu podržavam da članovi Državnog odvjetničkog vijeća i svi zamjenici državnih odvjetnika i državni odvjetnici trebaju predati svoju imovinsku karticu, imovinsku karticu svojih bračnih drugova i svoje djece kako bi se mogao pratiti taj postupak težnji ka neovisnosti ljudi koji rade u Državnom odvjetništvu i zamjenika državnih odvjetnika. Posebno podržavam da se na kolegiju proširenome županijskih državnih odvjetništava, Državnom odvjetništvu vodi rasprava o tome koji su najbolji kandidati i da se u tom kandidacijskom postupku zaista dobije prilika da se objektivno i transparentno izaberu oni koji će u budućnosti bodriti Državno odvjetništvo u zaštiti zakona, interesa kako Republike Hrvatske tako i svih naših građana. Dakle podržavam čitav set ovih zakona, posebno ove izmjene koje smo donijeli u ovom Konačnom prijedlogu Zakona o Državnom odvjetništvu. Evo dat ću svoj glas kada bude bilo glasovanje o ovom zakonu. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HNS-a, HSU-a, 5-minutna rasprava, gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege. Obzirom na, po mišljenju kluba HNS-a i HSU-a, izuzetnu važnost ovih zakona koji su pred nama, dozvolite da kažem još par riječi završno u ime kluba. Ovim zakonima mi udaramo temelj, temelj drugačijem funkcioniranju institucija u Hrvatskoj, dajemo si šansu za prvo podizanje kvalitete suđenje, drugo početak izgradnje povjerenja ljudi koji žive u ovoj zemlji u sudove koje je kao što znate vrlo malo ili nikakvo i dajemo si i mogućnost da udarimo temelj za stvaranje povoljne investicijske klime. Kroz to doprinosimo i ispunjavanju uvjeta ne samo za mjerila u poglavlju 23.-Pravosuđe i temeljna prava, nego za ispunjavanje mjerila u poglavlju 8., našem drugom teškom mjerilu, Tržišno natjecanje, jer je i tu uloga sudova, funkcioniranje sudova i kvaliteta suđenja jedan od bitnih kriterija. U svojoj temeljnoj raspravi u ime kluba HNS-a i HSU-a nisam spomenula da jednako tako kao što su važni kriteriji za selekciju novih ljudi koji ulaze u sudačku i državno odvjetničku profesiju, tako su izuzetno važni i kriteriji za napredovanje unutar tih profesija. Nasreću, kriteriji za napredovanje su već u velikoj mjeri vrlo jasno definirani u jednoj od ranijih verzija Zakona o sudovima, dakle već jesu na snazi. U članku 79. Zakona o sudovima, ne ovog prijedloga izmjena i dopuna koje je danas na raspravi, nego jednoj prijašnjoj verziji koji ostaje na snazi gdje je razrađeno u 16 točaka su razrađeni kriteriji za napredovanje unutar profesije i temeljem tih 16 točaka je izrađena i metodologija. Metodologiju je izradilo Državno sudbeno vijeće, ona se može mijenjati, zato to naglašavam, ali ono što jeste u našoj nadležnosti je ovih 16 točaka koji su definirani u zakonu. Izuzetno je važno, i podvlačimo u ime kluba HNS-a, HSU-a, da se ti kriteriji poštuju, da se rangira po kriterijima koji su u zakonu navedeni i da se objave rezultati na internetu kao što je u pregovaračkom stajalištu pa i u zakonu navedeno, po tim kriterijima. Ovdje još hoću vam preporučiti jedan zaključak koji je klub HNS-a i HSU-a podnio Parlamentu na usvajanje, na razmatranje, a to je zaključak da se obveže naš odbor, to je na neki način naša obaveza, dakle da se obveže naš Odbor za zakonodavstvo da nakon što se donese ovaj Zakon, a nadamo se da će se donijeti, o sudovima da se izradi jedan pročišćeni objedinjeni tekst. Kažem to zbog ovoga. Dakle ovo tu, kolegice i kolege, ovih pet dokumenata je Zakon o sudovima i svatko tko hoće vidjeti šta piše u Zakonu o sudovima mora uzeti ovih pet dokumenata i pogledat šta je na snazi, šta nije na snazi, šta se promijenilo, gdje je, kako je. Mislim ako tražimo od sudaca izvrsnost hajmo im ponuditi neke uvjete, neke uvjete da mogu ljudi raditi. Prema tome, naš je prijedlog da zadužimo ja vam preporučam najtoplije da to podržimo to na razmatranje. Dakle, da zadužimo naš odbor da objedini, da pročišćeni jedinstveni tekst tog zakona da olakšamo funkcioniranje ljudima koji rade taj posao. Hvala vam lijepa.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa Damir Kontrec. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupnici. Prije svega vam u ime predlagatelja zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi i svijesti da se radi zaista o vrlo važnim zakonima koji su i uvjet za zatvaranje poglavlja 23. Vaše amandmane ćemo analizirati i do glasovanja odlučiti o njihovom prihvaćanju, odnosno ne prihvaćanju. Što se tiče rasprave htio bih samo naglasiti dvije stvari. Ograničenje trajanja mandata kako u DSV-u tako i predsjednika sudova trebalo bi sračunati pro futuro. Dakle, od stupanja na snagu zakona pa u buduće. Što se pak tiče prigovora da u zakonu nisu navedeni kriteriji za to tko može biti član DSV-a, kada bi sada uvodili još nekakve dodatne kriterije tko to može biti član DSV-a onda se može postaviti pitanje a čemu onda procedura glasovanje izbora. Pretpostavka je da suci kao ljudi koji prosuđuju i državni odvjetnici isto tako znaju sami izabrati između sebe najkvalitetnije kandidate za članove DSV-a, naravno one koji će se sami htjeti za tu funkciju kandidirati. I još samo jedna stvar glede uvjeta za imenovanje sudaca. Ti uvjeti su jasno propisani i sasvim je razumljivo da za Vrhovni sud moraju biti suci sa najviše staža, najviše iskustva i najviše kvaliteta. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o Državnom sudbenom vijeću, Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu.
Prelazimo na Konači prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću, to je bilo drugo čitanje, P.Z. broj 576. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandman sukladno članku 166. Poslovnika. O ovako podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanu Vlade? Molim dizanjem ruku. Tko je za to? Hvala. Protiv? Suzdržan? Prihvaćeno je da provedemo raspravu o amandmanu Vlade jednoglasno sa 112 glasova. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandman. Gospodin Damir Kontrec, državni tajnik. Izvolite. Amandman na članak 40.?
Stavak 3.?
Tako je stavak 3. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Predlagatelj predlaže u članku 40. stavak 3. podstavak 2. izmjenu koja glasi: "da će član Državnog sudbenog vijeća biti razriješen svoje dužnosti ako bude osuđen za kazneno djelo". Naime, Konačnim prijedlogom Zakona o Državnom sudbenom vijeću bilo je predviđeno da će član vijeća biti razriješen dužnosti prije isteka vremena koji je izabran ako je osuđen na kaznu zatvora. Budući da počinjenje kaznenog djela i pravomoćna osuda čini člana vijeća nedostojnim, Vlada predlaže da se ovakav amandman usvoji.
Hvala. Otvaram raspravu. Mogu raspravljati samo naravno u ime klubova o amandmanu Vlade. Ima li interesa? Nema. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade. Molim uključimo se i glasujmo o amandmanu Vlade koji je sada ovdje obrazložen. Uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj amandman Vlade je prihvaćen većinom glasova. 106 glasova za, 2 suzdržana i ništa protiv. Pregled ostalih amandmana dostavljen vam je na klupe. Molim prvo predstavnika Vlade da se izjasni o amandmanu zastupnika i potpredsjednika Vladimira Šeksa na članak 4. stavak 2.?
Vlada prihvaća ovaj amandman, ali u izmijenjenom sadržaju koji bi glasio: "Članove vijeća iz reda sudaca čine dva suca Vrhovnog suda, dva suca županijskog suda, 2 suca općinskog suda i jedan sudac specijaliziranog suda".
Gospodin zastupnik i potpredsjednik.
Prihvaćam o ovom promijenjenom obliku prema prijedlogu Vlade.
Dakle, ovaj izričaj koji je državni tajnik ovdje prihvaćen je od predlagatelja amandmana u ovom izričaju. Hvala. Odbor za zakonodavstvo na članak 19?
Vlada prihvaća amandman.
Ovaj amandman je prihvaćen. I 3. zastupnica gospođa Ana Lovrin na članak 40.?
Vlada prihvaća amandman.
Postaje i jedan i drugi sastavni dio zakona. 4. Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a na članak 54.
Vlada prihvaća amandman uz korekcije i to u stavku 4. da kandidati temeljem prosjeka ocjena studija mogu ostvariti najviše 30 bodova i u stavku 6. da na usmenom razgovoru kandidat može ostvariti najviše 20 bodova.
Predstavnici HNS-a i HSU-a. Gospođa Pusić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Smisao našeg amandmana u ovom članku bio je da se minimalizira utjecaj osobnog dojma i arbitrarnosti, da se što se tiče mogućnosti članova DSV-a da ocijene osjećaj za pravdu npr. kandidata koji je nepouzdan relativno kriterij, smanje na minimum, a da se poveća snaga objektivnog ocjenjivanja dakle rezultati na testu i prosjek ocjena na studiju. To je, kao što smo argumentirali u ime kluba, i najtransparentnije i jasnije, a s druge strane i apsolutno u skladu sa našim preuzetim obavezama u pregovaračkom stajalištu za poglavlje 23.-Pravosuđe i temeljna prava. Ovo što je Vlada predložila je da umjesto 40 bodova za ocjene i 10 za intervju kandidati dobivaju 30 bodova za ocjene na studiju, a 20 za intervju. Mislimo da je to malo popustljivije ajmo reći, ali budući da je kriterij za poziv na intervju zbroj bodova iz onog što je kandidat dobio za ocjene i onoga što je dobio na pisanom testu, smatramo da se ovime još uvijek značajno poboljšava objektivnost i transparentnost kriterija pa u ime kluba prihvaćam ovaj stav Vlade.
Hvala. Ovaj amandman je prihvaćen u izmijenjenom obliku kako je obrazložio državni tajnik i u ovom obliku postaje sastavni dio prijedloga zakona. Klub zastupnika HNS i HSU-a na članak 55.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 6, zastupnica Ana Lovrin na članak 59.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 7, Odbora za zakonodavstvo na članak 93.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 8, Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a na članak 100.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 9, zastupnika Vladimir Šeksa na članak 100. stavak 3.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Dame i gospodo, dajem dakle… Na temelju članka 154. Poslovnika zaključkom ćemo utvrditi da li za povratno djelovanje, dakle za povratno djelovanje pojedinih odredbi postoje osobito opravdani razlozi. Tko je za zaključak koji glasi: "Za povratno djelovanje pojedinih odredbi Zakona o Državnom sudbenom vijeću postoje osobito opravdani razlozi." Molim uključimo se i glasujmo najprije o ovom prijedlogu zaključka. Molim rezultat. O ovom zaključku je odlučeno većinom glasova, 96 glasova za, 6 suzdržanih i 1 protiv. Dakle, na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskoga sabora za donošenje ovoga zakona potrebna je većina zastupnika u Hrvatskom saboru, dakle najmanje 77. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću. Izvolite se uključiti i glasovati. Rezultat. Konačni prijedlog Zakona o Državnom sudbenom vijeću je usvojen većinom glasova, 112 glasova, 1 suzdržan i ništa protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.