Poštovani predsjedniče. Tražim stanku da progovorim o problemima sa financiranjem čišćenja snijega koje imaju lokalne jedinice u ime Kluba SDP-a.
Kolega Aleksić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba Život zida i SNAGA-e molim stanku od 10 minuta da bih govorio nakon stanke o dvije friške pravomoćne presude vrlo bitne za hrvatske dužnike i o friškoj presudi suda EU-a vrlo bitnoj za arbitražu u Washingtonu.
Kolega Glasnović.
Hvala. Tražim stanku po pitanju poboljšanja rada javne uprave.
U redu. Kolegica Strenja-Linić.
Tražim stanku od 10 minuta kako bi progovorila o lošoj situaciji u 3. maju.
Javlja li se još netko? Ako ne, stanka je do 9,45 sati. [[STANKA U 9,32 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nastavljamo s radom, prvi na redu je Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Marko Vešligaj, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo, zadnjih nekoliko tjedana, cijelo područje, Hrvatske, pogodile su obilne snježne padaline koje su uzrokovale velike materijalne štete ali i troškove prvenstveno za jedinice lokalne samouprave, koje su nadležne za čišćenje snijega na nerazvrstanim cestama koje su u njihovom nadležnosti. Posebno su pogođene male općine i gradovi u brdovitim predjelima RH, sa malim brojem stanovnika, sa velikim površinama, mjestima u kojima ljudi žive raštrkani po selima, sa brojnim kilometrima ceste koje ih spajaju. Uslijed zimskih padalinama u tim predjelima većina nerazvrstanim cesta, čišćene su praktički danonoćno. Zimska služba brojnih gradova i općina bile su i po nekoliko dana u punom pogonu kako bi se spriječilo stvaranje snježnih nanosa, koji bi onemogućili zapravo normalnu komunikaciju. Sve lokalne jedinice to su odradile, jer na brdskim predjelima gdje su bili najveći problemi, živi puno staračkoga stanovništva, mnogima od njih potrebna je redovita medicinska njega i nikada nije upitno maksimalno angažiranje svih raspoloživih kapaciteta za zimsku službu. U tom trenutku jednostavno ne pitate i ne razmišljate jer znate da vam je to zadatak. No kada se podvuče crta mnogi proračuni naći će se u problemima, jer iznosi planirani za zimsku službu u tim gradovima i općinama negdje su premašeni 3 puta u odnosu na planirana sredstva. I jedina mogućnost, barem djelomične naknade može doći iz državnog proračuna. Ekstremni uvjeti nažalost, ove su godine, pogodili puno više teritorija RH, nego što je to bio slučaj prethodnih godina. Gorski kotar je stalni problem i na njega je nekoliko puta o nužnosti zapravo rješavanja tog problema, nekoliko puta je već upozorio župan Primorsko goranske županije, gdje se traži donošenje posebnoga zakona o tom području. No, problemi su i u kontinentalnim županijama, posebno na sjeveru Hrvatske, koji je ove godine posebno pogođen, primjerice u Krapinskog zagorskoj županiji, troškovi zimske službe premašili su već 2 milijuna kuna, u odnosu na planirana sredstva i minimalno je još potrebno osigurati oko 3 milijuna kuna za ovu godinu, jer snijega naravno može biti i krajem godine, a nakon ovakve zime, očekuju se i dodatni problemi poput aktivacije klizišta. Ako pogledate prosječne prihode pop stanovniku, nažalost, većina lokalnih jedinica u tim krajevima, nalazi se na dnu po prihodima po stanovniku, unatoč snaženom gospodarskom rastu, unatoč rastu zaposlenosti, od svega toga, malo je koristi za jedinice lokalne samouprave, pošto se većina slijeva u državni proračun. Konfiguracija terena, raštrkanost stanovništva, koji ima tradiciju života u brdovitim predjelima, što smatram da treba čuvati, jer je dio identiteta toga kraja, uvjetuju, da je cestovne infrastrukture, puno više u kilometrima, skuplja je za izgradnju, a kasnije i puno skuplja za održavanje, posebno u ovako zimskim uvjetima. Nažalost indeks razvijenosti, koji nam je postao glavni i jedini instrument regionalne politike, uopće nije uzeo u obzir veličinu i mrežu nerazvrstanosti cesta, izgrađenosti tih cesta i troškove održavanja koje se generiraju. Najavljuju se novi Zakon o brdsko planinskim područjima, koji teško da može riješiti te probleme, jer će izvan njegova dosega ostati brojna područja sa slabijem fiskalnim kapacitetima, što će opet dovesti do novih nepravda. Imamo regionalnu politiku kakvu imamo, koja se svodi na traženju pomoći, umjesto da se osigura jednake uvjete za razvoj svima. Jer ozbiljan sustav mora prepoznati ovaj veliki problem koji se iz godinu u godinu ponavlja. I ako želimo da nam ljudi ostaju u manjim sredinama, onda im treba i osigurati minimalne uvjete za život. A ne kada se desi žešća zima da dolaze u pitanje ostale funkcije, koje jedinice lokalne samouprave trebaju obavljati. Kada dolazi u pitanje predškolski odgoj, ulaganje u izgradnju komunalne infrastrukture, još kada se doda da su brojne ove lokalne jedinice, prijave veliki broj projekata na EU fondove, a većina ih traži određeno sufinanciranje, onda ste dovedeni pred zid. Jer prihodi s kojima raspolažu, posebno kontinentalne lokalne jedinice su zanemarive. Zapravo su naši stanovnici puno puta građani drugoga reda. Sve se svodi na pomoć od centralne države koji ima kesu. I sam pojam lokalne samouprave i ono što ona znači u europskom kontekstu u Hrvatskoj je zahvaljujući nedostatku volje za decentralizaciju u potpunosti bez logike. Jer u Hrvatskoj je na snazi centralni model države koja traži određeni položaj lokalne samouprave, a ne partnerski odnos ove dvije razine vlasti. Jer da je partnerski odnos, onda ja ovdje ne bi u ime brojnih lokalnih jedinica tražio pomoć, jer je to jedino što nam preostaje. Hvala.
Idemo na drugu raspravu, poštovani kolega Goran Aleksić, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege iz tjedna u tjedna sve ono što govorim potvrđuje se da je istina i samo istina. A potvrđuje se gdje? Na sudovima. Pa tako moram govoriti o 3 vrlo važne presude koje su donesene ovih dana u RH ali i u Luxembourgu na sudu EU, pa da počne od početka. Sud u Puli utvrdio je pravomoćno da je dužnik pretplatio svoje kamate i da mu banka mora vratiti te kamate i zatezne kamate, pripadajuće zatezne kamate i utvrdio je da nema zastare potraživanja. Zašto nema zastare potraživanja? Zato što je kolektivnom službom, u slučaju franak zastara prekinuta i zastara je počela teći iz početka danom pravomoćnosti presude u kolektivnom slučaju franak, a to je 13. lipnja 2014. g. Većina županijskih sudova sudi tako, gotovo svi prvostupanjski sudovi sude tako, međutim, jedan županijski sud ipak nije presudio tako, pa zbog toga ipak moramo čekati konačnog odluku vrhovnog suda, koji će ujednačiti sudsku praksu. Nadam se da će to biti uskoro. Druga važna presuda Zagrebačkog županijskog suda, jako je bitan za one ljude koji su konvenirali CHF kredite. Zašto je bitna? Zato jer je Županijski sud u Zagrebu utvrdio da nakon konverzije CHF kredita i dalje postoji pravni interes za utvrđivanje ništetnosti ugovornih odredaba. Banka se žalila na presudu Općinskog suda u Splitu i zahtijevala je da se ona ukine zbog toga što je zastupnik banke tvrdio da je konverzijom prestao pravni interes za utvrđivanje ništetnosti ugovornih odredaba. Međutim, Županijski sud u Zagrebu je pravilno utvrdio da taj interes i dalje postoji i da konverzija ne može ukinuti ničije pravo da se poziva na ništetnost ugovornih odredaba. To je jedna izvrsna presuda koja budi nadu još veću nadu i vjeru u to da nakon nove presude Visokog trgovačkog suda za koju vjerujem da će biti pozitivna da će svi dužnici koji su konvertirali CHF kredite moći dodatno tužiti i dobiti dodatno preplaćene iznose jer u konverziji su oni dobili svega 50% onoga što bi dobili da je proglašena kompletna ništetnost ili ugovora ili valutne klauzule CHF. I konačno treća presuda koja je izuzetno važna za RH je presuda suda EU-a C284/16 koja je donesena 6. ožujka 2018., a to je presuda u slučaju između Nizozemske i Slovačke gdje je postavljeno prethodno pitanje sudu EU-a jeli klauzula iz bilateralnog ugovora koji su potpisali Nizozemska i Čehoslovačka tada jeli ta klauzula o zaštiti ulaganja suprotna EU pravu. I sud EU-a je utvrdio da je klauzula o zaštiti ulaganja u bilateralnom ugovoru suprotna EU pravu. Zašto je to važno za RH? Zato jer je UniCredit upravo na temelju takvog bilateralnog ugovora pokrenuo arbitražu u Washingtonu. Ja tvrdim od samog početka i ja i moji suradnici iz stranke SNAGA i iz Udruge Franak tvrdimo od samog početka da je arbitražni centar u Washingtonu nenadležan za arbitriranje u slučaju koji je pokrenuo UniCredit, a nenadležan je zbog toga što je klauzula iz bilateralnog ugovora s RH Austrije i RH suprotna eu pravu. I evo sud EU-a 6. ožujka 2018. godine potvrđuje da ono što govorim je upravo tako. Time je RH dobila snažno oruđe da izađe iz toga spora, ali ja očekujem čak i od UniCredita kao legaliste jer oni su legalisti, svaka banka mora biti legalist. Ako su legalisti oni moraju izaći iz toga spora i ako žele tužiti RH imaju trgovačke sudove u RH pa neka tuže RH u RH na trgovačkim sudovima i neka svoja prava traže na temelju eu prava, a ne na temelju lobiranja banaka putem Svjetske banke. Evo čestitam i našim sudovima i sudu EU-a na izvrsnim presudama.
Treća rasprava poštovani kolega Željko Glasnović, Klub zastupnika Neovisnih za Hrvatsku. Izvolite.
Poštovane kolege. Mi smo zakoračili u treći milenij dobro zakoračili jel Hrvatska spremna za izazove koji dolaze u ovom svijetu gdje se vodi kulturna ideološka bitka na globalnoj razini, gdje nestaju resursi? Jesmo spremni za te izazove koji dolaze? 30 godina je prošlo skoro od kada smo dobili Hrvatsku državu, a još nismo stvorili jedan efikasan sustav i funkcionalnu državu. Zašto je to tako? Vidimo ljude ovdje, neki gledam iz stranaka čitate iz otvorenih izvora informacije pišu nekakve liste želja, ali te liste želja nisu ostvarive ako neke temeljne stvari i radnje nisu na mjestu. Živimo u jednoj zakonskoj konfuziji, kao primjer prosječni poslovni plan je deset godina, a mijenjamo zakone svake godine. Tko će investirati ovdje? Danas je na snazi čitat će se Zakon za strateške investicije, to je samo mrtvo slovo na papiru, ako se neke stvari, temeljne stvari u državi ne poprave. Evo mediji, šta mediji prenose kakve analize? Kada bi čitali medije to je u Saboru pročitan plan Strategije nacionalne sigurnosti, kada bi gledali elektronske medije vi bi mislili da je najveća unutarnja prijetnja Hrvatskoj državi Zdravko Mamić. Kakvu smo državu dobili? Dobili smo državu gdje bi ja rekao da se autoritet cara zaustavlja na ogradi sela, jednu disfunkcionalnu državu. Imamo dva ključna problema. Prvi problem je moralno etički problem, a drugi je kadrovski. Za prvi problem je rješenje zakon, mora stupati na snagu zakon, to je prvo rješenje. Ako živimo u jednoj moralnoj kaljuži, imate primjere sada u HAC-u gdje su drpali lovu tamo, Porezna uprava, posmrtna ispomoć, Sisačke ceste ja bi mislio skoro da mi živimo negdje tamo u srednjim vjekovima gdje haraju drumski razbojnici. Samo to se događa na državnoj razini, strateškoj, operativno-taktičkoj razini, od strateške razine do lokalnih samouprava zakon ne vlada. Kako riješiti to? Evo imate neke zemlje gdje državni službenici ako su se ogriješili, ako su umiješani u korupcijske afere, ako nisu radili automatski dobivaju pet godina zatvora i gube sve beneficije od mirovinske nadalje. Drugo, ima li Hrvatska retroaktivne zakone po pitanju korupcije, ratnog profiterstva, ja bih rekao izdaje i veleizdaje, izdaje nacionalnih interesa? Naravno da nemamo, retoričko pitanje. Šta je sa Zakonom o porijeklu imovine? To bi riješilo puno problema. Ništa od toga izgleda. Drugo, profesionalizacija kadrova. Ništa neće biti od ovih grandioznih planova od strategije, od razvoja, investicija ako mi ne napravimo jednu profesionalizaciju kadrova u javnoj upravi u ministarstvima i ako nema uspostave jednog mehanizma kontrole nad kadrovima koji rade u tim službama. U bivšoj državi, danas vidimo to danas šta se događa u državi. U bivšoj državi totalno je skoro utučen, ubijen jedan osjećaj za individualnu odgovornost. Inicijativu i danas ako imate stožer u vojsci, ako imate jednu organizaciju ona ne može funkcionirati bez inicijative i individualne odgovornosti. Dobre ideje da dolaze smo odozgo na dole nego od dole na više razine. Ti se ljudi moraju uključiti u izgradnju, izgradnju sustava. Ne samo slušati poltronski i klimati. Dosta je klimoglavaca i poltrona. Na kraju zašto sada Vlada nije skupila sva ministarstva u jednu zgradu, recimo kocka dole, kocka, bivši centralni komitet uspostavili jedan stožer i napravili dole privatizaciju zadaća i jednu detaljnu raščlambu. Jer ovako kako su sada ministarstva razvučena po cijelom gradu puno bi bilo efikasnije da naprave dole jedan stožer i da počnu raditi kako treba. Evo, to je samo početak toga ali ako ne napravimo ove korake prvo sa kadrovima nećemo daleko ići.
Idemo na 4. raspravu poštovana kolegice Ines Strenja-Linić u ime MOST-a Nezavisnih lista. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani zastupnici. Moram progovoriti o Trećem Maju. Treći Maj kojeg s bilo kojeg kutka grada Rijeke pogledate, pogled će pasti na to brodogradilište koje je uvijek bilo ponos moga grada. Trenutna situacija u Trećem Maju razlog je ove moje danas stanke jer se približava najgori mogući scenarij, radnicima neće biti isplaćena plaća i nema dovoljno novca za dovršetak započetih brodova ukoliko se to ne razriješi ovih dana. Dakle Treći Maj od 2013. dio je Uljanik holdinga. Svojedobno takav aranžman dočekan je kao slamka spasa riječkog škvera ali mu sada baš zbog njega prijeti i gašenje. I uprava Trećeg Maja i Uljanika mora za to preuzeti odgovornost. Na vrijeme sam u studenom na aktualnom satu upozorila potpredsjednicu Vlade gospođu Martinu Dalić da je Treći Maj Uljanik u grupi i povezanim društvima posudio više od pola milijarde kuna na što je uprava u svim medijima promptno odreagirala, osnovno je bilo da kažu da je to moje zastupničko pitanje politikanstvo i da je sve potpuno pod kontrolom. A ja sam samo htjela upozoriti da je 10 tisuća radnih mjesta onih koji rade ili su povezani kao kooperanti u pitanju. Tada je i potpredsjednica Vlade rekla da je slijedom nalaza državne revizije za 2016. za Treći Maj zatražen proračunski nadzor jer je Ministarstvo gospodarstva prema izvješćima opazilo da se povećavaju dugovi dobavljačima te napominje da nema izravnu nadležnost nad Uljanikom ali je upozoren Uljanik da smanji taj dug. Tada se radilo o dugovima od otprilike 160 milijuna dobavljačima. Nažalost ovo što se trenutno događa ipak je ono na što sam upozoravala. Nakon što je Vladinim jamstvom od 96 milijuna eura kratkotrajno pogašen požar u Uljaniku nova kriza buknula je ovih dana. Jer Uljanik grupa ne može dio novca vratiti Trećem Maju. Dakle ono što je ovih dana rečeno je da sanacijski kredit Uljanika ne smije završiti u Rijeci. Odgovorni u Ministarstvu gospodarstva inzistiraju na tome da niti jedan euro od sanacijskog kredita ne smije biti transferiran prema Rijeci jer je kredit Brisel formalno uredio Uljanik brodogradilištu a ne Uljanik holdingu. Naime, da vas podsjetim, Treći Maj iskazuje papirnatu minimalnu dobit za prošlu godinu, posla ima ali se ne može odraditi jer nema novca za nabavku materijala niti za plaće. Rezultat je to pozajmice društvima unutar Uljanik grupe u iznosima većim od pola milijarde kuna živog novca koje sada nemaju odakle vratiti. Za takvo stanje najodgovornije su uprave i riječkog škvera koje nisu štitile interese tvrtke koju su vodile nego su spašavali Uljanik grupu. Brodogradilište Treći Maj postao je žrtva dubioza u Pulskom škveru a da bi stvar bila gora vodi se kao da je uspješno zaključilo svoje restrukturiranje. Moram napomenuti da je Rossanda tada komentirao upite o korištenju državnog novca uplaćenog Trećem Maju za pozajmice poduzećima, povezanim poduzećima unutar Uljanik grupe i tada je na moj upit komentirao da je dio prihoda Trećeg Maja izvan programa restrukturiranja korišten za pozajmice unutar sustava jer je kako je rekao Treći Maj integriran u sustav i problemi u sustavu značili bi i probleme u samom Trećem Maju. I gdje smo sada? Da li je taj Treći Maj dio tog sustava? Uljanik je bio taj koji je pružio ruku Trećem Maju kada mu je 2013. prijetilo zatvaranje. Rezultat je to bio dugogodišnjih krivih odluka njegove uprave ali i politike. Međutim, u ovom trenutku riječkom škveru, ponavljam prijeti kolaps ne zbog vlastitog lošeg poslovanja nego zbog povezanosti sa Uljanik grupom. Toga bi trebali biti svjesni i u Vladi od koje se očekuje što hitnije rješenje prije li bude prekasno. Dakle potpredsjednice Dalić, potez je na vama. Tisuću 400 obitelji moga grada žive od Trećeg Maja i žele samo da mogu pošteno raditi, svoju plaću zaraditi, žele materijal da mogu dovršiti započete brodove. Jer po riječima sindikalnog povjerenika Treći Maj je doslovno mrtvo brodogradilište kome život daju samo radnici koji ulaze u škver a nemaju što raditi jer nema materijala. U petak je sazvana proširena sjednica gospodarsko-socijalnog vijeća Primorsko-goranske županije na koju su pozvani svi oni koji bi mogli pokušati pronaći rješenje iz ove situacije. Ja se nadam da će nakon petka biti nekog pomaka jer na potezu je prvenstveno Vlada RH. Hvala.
Hvala lijepa. Evo da pozdravimo studente Pravnog fakulteta iz Osijeka koji su nas došli slušati prije nego što … [[Pljesak]] prijeđemo na sljedeću. Izvolite.
Uvaženi … predsjedavajući tražim stanku u ime Kluba Mosta o problemu Kninskog veleučilišta Marka Marulića. Hvala lijepa.
Dobro. Određujem onda stanku. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, ne. Ne može biti odmah. Mi poštujemo Poslovnik. Za razliku od nekih ja ću uvijek poštovati Poslovnik, pa ćemo se vidjeti u 15 i 7 minuta. STANKA U 14.55 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,06 SATI]] Kolega Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista nešto reči nakon stanke. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi akademiče potpredsjedniče Sabora, gospodine Reiner. Evo, svi spominjemo investicije i … [[Govornik se ne razumije.]] međutim, imamo slučajeva u Dalmatinskoj zagori, točnije, vrlo bitan projekat u vrijednosti 10,5 miliona eura u Kninu, inovacijsko središte Veleučilišta Marka Marulića u Kninu. Ovaj projekt je trebao biti zamašnjak ukupnog razvoja cijelog područja koje bi omogućavalo primjenu visoko tehnoloških spoznaja u području prehrambene tehnologije kod lokalnih, regionalnih poljoprivrednih proizvođača, a s druge strane bi omogućavao studentima Veleučilišta stručnu praksu na konkretnim postrojenjima. Projekt obuhvaća izgradnju i opremanje inovacijskih središta oko 4000 metara kvadratnih zatvorenog prostora kao tehnološkog parka koji bi sadržavao ukupno 9 pilot proizvodnih postrojenja iz prehrambene industrije, zatim laboratorija, učionica, kuhinja, kantinu i skladišne prostore, te u neposrednoj blizini ogledna polja za proizvodnju pojedinih poljoprivrednih kultura. Ovaj projekt je pripremljen prije 7-8 godina i prvi je projekt u RH koji je bio spreman za provedbu na dan ulaska Hrvatske u EU. Pripreman je ukupno u tri skupine domaćih i inozemnih konzultanata koje je odabralo i financiralo Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU. Pripremljena je kompletna građevinska dokumentacija, idejni, glavni i izvedbeni projekt. Osmišljene i isprojektirane sve tehnološke jedinice, te ishodovane lokacijska i građevinska dozvola. U kolovozu 2014. godine je aktivirana građevinska dozvola koja je dan-danas važeća. Na pripremu projekta je potrošeno više od milijun kuna u što nije uračunat trošak vlastitih kadrova veleučilišta i društva Matice d.o.o. Projekt je prijavljen na prvi natječaj strukturnih fondova EU s nazivom „Šema dodjela bespovratnih sredstava za poslovnu infrastrukturu“ na koje je tri puta prilagođavan upravo zbog projekata inovacijskog središta Veleučilišta Marko Marulić u Kninu. Tada je zbog politikantskih igrica lokalnih i nekih nacionalnih političara projekt odbijen, čime je lokalna, ali i regionalna gospodarstvu počinjena nemjerljiva šteta. Projekt do dana danas nije proveden. Na Veleučilištu u Kninu nema kadrova koji bi bili sposobni iznijeti projekt. Moguće je angažirati vanjske stručnjake, a resorno ministarstvo se oglušuje na sve pozive da ste stanje na kninskom Veleučilištu popravi i stabilizira. Evo, ja ispred sebe imam 3D vizualizaciju budućeg objekta i fotografiju dijela projektne dokumentacije za ovaj projekt. Zaista, prvi projekat 10,5 miliona eura u Kninu, gdje bi se educirali ljudi po pitanju poljoprivredno-prehrambene proizvodnje bojkotiran je godinama. Jedino što politika u Dalmatinskoj zagori radi je dolazi za vrije dana Oluje, nema investicija i ova investicija koja je kao gotov projekt prva bila spremna pri ulasku u EU se bojkotira, a znate li koliko bi to bio značajan projekat i kao ulaganja od 10,5 miliona eura, a koliko bi bio značajan za edukaciju ljudi i za proizvodnju poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, uz to i edukaciju ljudi koji su stručnjaci, koji bi u biti budući stručnjaci, koji bi imali, koji bi stvarali ogroman ljudski potencijal po pitanju onoga što nam treba u Dalmatinskoj zagori, to je proizvodnja i poljoprivreda. Prehrambena proizvodnja. Gospodine premijeru, ako ovo slušate, danas ću vam uputiti u pisanom obliku ovo pitanje, a imati ću i tiskovnu na tom području idući tjedan u Kninu, tako da vam pošaljem sa lica mjesta slike i fotografije gotovoga projekta koji se 10 godina gradio, a od ulaska u EU se bojkotira na području kraljevskoga grada Knina. Pa evo, do dolaska novog vremena ispred nas, za Oluje, valjda će dati odgovor premijer Plenković. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. E sad ćemo, kolega Grmoja je dignuo ruku za stanku , izvolite, s čime u svezi?
Poštovani potpredsjedniče, tražim stanku u ime kluba MOST-a o jednoj tužnoj priči hrvatskog pravosuđa.
Dobro, onda vidim da i kolega Pernar je dignuo ruku.
Hvala.
Hoćemo li o veseloj ili o tužnoj priči?
Ja bi volio pričati o problemu palestinske djece kojima se sudi u Izraelu pred vojnim sudom.
Dobro. Onda u 16,12 minuta ćemo se vidjeti ponovno. STANKA U 16,00 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,12 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, ja ću govoriti o jednoj tužnoj priči iz mog rodnog grada, znači o obitelji Medak čiji se život pretvorio u pakao i čija borba traje već gotovo 20 godina. Znači riječ je o obitelji Marine i Nenada Medaka iz Metkovića koji su još '97. na prijevaru uvučeni u dužnički odnos tako što je netko falsificirao Nenadov potpis na ugovoru o kreditu. Priča ide da je nekadašnji Nenadov radni kolega podigao 15.7.1997. kredit u iznosu od 100 000 njemačkih maraka kod ondašnje Dubrovačke banke, taj dug u međuvremenu je narastao na više od 2 milijuna kuna računajući ugovorenu kamatu od 11% te zakonske zatezne kamate. Punih 8 godina otkako je 13. siječnja 2009. s Općinskog suda u Metkoviću stigla zabilježba ovrhe na njihovu kuću, traje borba obitelji Medak koja pokušava dokazati daje potpis na ugovoru falsificiran, tj. da ga Nenad nikad nije potpisao. Taj je dug tada iznosio 850 000 kuna a koliki je danas, strah me i pomisliti, rekao je u izjavi za jedne medije taj čovjek. Čak i od Centra za kriminalistička vještačenja Ivan Vučetić u Zagrebu, ti ljudi imaju službeni nalaz vještaka prema kojem je razvidno da je Nenadov potpis falsificiran, u svakoj normalnoj državi to bi bilo dovoljno za odbacivanje svake sumnje u počinjenje nekog kaznenog djela, samo u Hrvatskoj to nema nikakvu vrijednost a nalazi iz „Ivana Vučetića“ su oni dobili još 2013., ovo je sada 2018. godina, još uvijek traje ta njihova pravosudna borba. I kad gledate tu sudbinu o kojoj je čak jedan redatelj snimio dokumentarni film, sin od Hrvoja Hitreca je snimio dokumentarni film o tragičnoj sudbini te obitelji, definitivno se o tome problem treba progovoriti i ovdje u Hrvatskom saboru jer taj problem ukazuje i na probleme u hrvatskom pravosuđu. Naravno obitelj Medak je taj slučaj dala i na Općinski sud u Metkoviću još 2009., taj sud tek 2014. donosi prvu presudu u njihovu korist, naravno kad su vidjeli taj odgovor iz „Ivana Vučetića“ sud nije mogao drugačije ni presuditi nego da je ugovor ništetan. Međutim tada su se odvjetnici OTP banke žalili i ta žalba ide na Županijski sud u Dubrovniku koji nakon malo više od godine dana donosi odluku da ugovor nije ništetan nego nepostojeći i naravno, odbacuje njihovu tužbu odnosno vraća je i to je značilo da oni nemaju pravo na žalbu nego samo na reviziju postupka na Vrhovnom sudu RH, zahtjev za reviziju Vrhovnom sudu je poslan u studenom 2014. i oni još uvijek čekaj na odluku. Zamislite u kakvim problemima se nalazi ta obitelj, 7 dana nakon zahtjeva za revizijom postupka, 2014. obitelj Medak Općinskom sudu u Metkoviću podnosi tužbu za nepostojeći ugovor kako je to u svojoj presudi rekao Županijski sud u Dubrovniku. Sud u Metkoviću ponovno presuđuje u njihovu korist i kaže da je ugovor nepostojeći ali se na tu presudu ponovno žale odvjetnici OPT banke, predmet naravno opet ponovno dolazi na Županijski sud u Dubrovniku koji poništava prvostupanjsku presudu i vraća je na ponovno suđenje. Ono što ova obitelj proživljava je zapravo jedna slika stanja u kojem se nalazi hrvatsko pravosuđe, njihova cjelokupna imovina je blokirana, oni ne mogu normalno živjeti, radi se o hrvatskom branitelju koji je u nekoliko navrata rekao ako sebi oduzme život, da će ponovno se konstatirati u medijima ponovno jedan oboljeli branitelj od PTSP-a, sebi oduzima život ali pogledajte što je ovom čovjeku i ovoj obitelji napravilo to nakaradno hrvatsko pravosuđe. Njegova žena je osim toga u međuvremenu i oboljela od tumora kojeg je operirala, tako da jednostavno oni više ne znaju što učiniti. S njima sam nedavno imao jedan razgovor u jednom hotelu u Metkoviću i rekao sam im da ne znam što mogu učiniti, zapravo ne mogu učiniti ništa osim što mogu u Hrvatskom saboru progovoriti o toj temi, a ono što je žalosno da ćemo mi o mini pravosudnoj reformi kako je naziva HDZ, raspravljati u kasnim satima. Ja pozivam ovdje kolege zastupnike da ozbiljno razmislimo o tome da ponovno priredimo jednu besanu noć zastupnicima vladajuće većine i da im ne dopustimo da se o pravosuđu raspravlja i o toj njihovoj mini pravosudnoj reformi u te kasne noćne sate. Molim ih dato odgode, ako ne budu odgodili, onda evo molim za dogovor da ponovno idemo sa jednom cjelonoćnom raspravom.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e stanku je zatražio poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Poštovanje, dame i gospodo. Danas bi htio govoriti o jednoj izrazito važnoj temi, radi se o jedinoj zemlji na svijetu koja sudi djeci pred vojnim sudovima. Radi se o izraelskom entitetu koji je krajem prošle godine u svojim zatvorima držao čak 313 palestinske djece. Naravno taj problem je sam po sebi užasavajući i krši se Ženevske konvencije. Jedna od njih kaže da se zatvorenike odnosno civile ne bi smjelo voziti od strane države odnosno sa okupiranog teritorija u državu u kojoj je okupira, Izrael u ovom slučaju je nesporno u okupaciji palestinske zemlje. O tome svjedoči međunarodno pravo, o tome svjedoči Rezolucija 242 Vijeća sigurnosti UN-a koja kaže da se Izrael mora povući sa zapadne obale i istočnog Jeruzalema, da danas naravno svi znamo nije se povukao. Za očekivati bi bilo da će se Izrael primiriti, za očekivati je bilo da će Izrael prestati sa okupacijom, da će prestat sa mučenjem ljudi u zatvorima, civila, da će prestati sa zapravo otmicama djece, da će prestati sa rušenjem kuća, sa krađom tuđe zemlje itd. itd. Ali mi svi znamo da se Izrael ne ponaša sukladno očekivanjima već da nastavlja sa svojom uhodanom praksom. Taj problem je stravičan i on traži javni, odnosno traži da svjetska javnost o njemu progovori. Odgovor na pitanje zašto je sljedeći zato jer upravo iz te zemlje mi primamo godinama usudio bih se reći i desetljećima lekcije o ljudskim pravima. Upravo iz Izraela nam govore, odnosno šalju priče o tome kako bi mi u Hrvatskoj trebali više poštivati ljudska prava, da bi trebali vratiti imovinu koja je oduzeta prije 70 godina itd. što osobno ne bi bio problem kada bi Izrael učinio isto. Znači kada bi Izrael imovinu koju je oduzeo Palestincima '48. i kasnijim Zakonom o zemljištu ja mislim iz '52. ili '54., kad bi Izrael vratio Palestincima njihovu imovinu onda bi Izrael imao moralno pravo reći o.k. Držimo se međunarodnog prava i prihvaćamo i mi tražimo da vi učinite isto. Međutim, taj izraelski lobi ne primjenjuje međunarodno pravo na sebe nego samo na druge. Znači oni ne kažu da, vratit ćemo mi Palestincima zemlju, dozvolit ćemo im povratak njihovim domovima iz kojih smo ih protjerali. Ne, oni kažu ne, nema povrata imovine, nema povratka izbjeglica ali mi tražimo da se naša prava poštuju. Po kojoj to logici? I trenutno je u svijetu jak pokret za bojkot izraelskih proizvoda i ulaganja i ja osobno podržavam taj bojkot i smatram da bi se trebalo mi u Hrvatskoj odbacit sve izraelske investicije, da bi trebali imovinu koju Izrael ima u Hrvatskoj zapravo konfiscirati. Pritom mislim na Plivu koju, farmaceutsku kompaniju koju je preuzela izraelska TEVA. Smatram da jedini način da se odgovori na kršenje međunarodnog prava je odgovaranje recipročnom mjerom, odnosno eksproprijacija njihove imovine koju posjeduju u Hrvatskoj jer to je jedini jezik koji izraelski entitet razumije i to je jedini način na koji se zapravo m ože ukazati na problem koji postoji jer je očito da Izrael ignorira međunarodno pravo, krši međunarodno pravo i na kraju krajeva odbija nadležnost Međunarodnog kaznenog suda u Den Haagu za zločine protiv čovječnosti koje čini nad okupiranim stanovništvom i okupiranom zemljom. I ovom prilikom izražavam jasnu podršku priznanju palestinske države od strane Hrvatske, jer njima treba to priznanje. Njima treba podrška maksimalno u ovom trenutku, jer je cionistička zapravo agresija na samom kako bih to rekao vrhuncu i nema drugog načina da se međunarodna javnost senzibilizira, da se djeluje na međunarodnoj razini i da se na taj način zapravo prisili Izrael da počne poštivati međunarodno pravo. To je u suštini jedini cilj ovog mojeg govora. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. U ime kluba MOST-a tražim stanku od 10 minuta, tema Dalmatinska zagora. Hvala.
Oprostite, koja je tema?
Dalmatinska zagora, zaboravljena od vas i ostalih, hvala.
Hvala lijepo. Nemojte prisvajati, nije to samo vaša Dalmatinska zagora, to je Hrvatska. Ima li još netko zahtjev za stanku? Nema, određujem stanku do 17,00. U 17,00 sati krećemo dalje. STANKA U 16,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,55 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista stanku je zatražio poštovani kolega Ante Pranić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Iskoristiti ću ovu stanku da govorim o jednom od najvećih problema koji se događa na području Dalmatinske zagore a i da ujedno predstavim jednu inicijativu koju sam danas sa gospodinom Miro Buljem prvi put predstavio. Tu inicijativu smo uputili prema 36 jedinica lokalne samouprave koja prostorno čini Dalmatinsku zagoru, područja od Knina, Sinja, Imotskog do Vrgorca. Jer kada sagledamo službeni popis stanovništva iz 2011. godine na području Dalmatinske zagore u tim jedinicama lokalne samouprave živjelo je 143 tisuće i 203 stanovnika. No imamo poražavajuće statističke pokazatelje, ako sagledamo 2016. i 2011. godinu iz tog područja je iselilo 26 tisuća 451 stanovnik. No više od toga poražavajuća je činjenica da teško možemo vidjeti kapitalna ulaganja, državna kapitalna ulaganja na području i Knina i Sinja i Imotskoga i Vrgorca. Iako imamo definiran projekt Slavonije, Baranje i Srijema ja nemam ništa protiv tog područja ali kao saborski zastupnik koji dolazi iz područja Dalmatinske zagore zajedno sa kolegom Buljem a nadam se da će to podržati i drugi saborski zastupnici koji dolaze iz područja Dalmatinske zajednice predstavili smo jednu inicijativu koju ćemo uputiti i Vladi, to je odluka o osnivanju savjeta za Dalmatinsku zagoru koja se odnosi na 36 jedinica lokalne samouprave. Sami savjet je zamišljen kao savjetodavno tijelo u području koordinacije razvoja i projekata, provedbe i praćenje korištenja europskih strukturnih investicijskih fondova, instrumenata i programa EU kao i nacionalnih izvora koji se realiziraju na području Dalmatinske zagore. Ako smo zakasnili na područje do 2020. godine želimo spremno dočekati sa razvojnim projektima 2027. godinu. Savjet čini, predsjedava predsjednik, bi predsjedavao predsjednik Vlade RH, činili bi ga 13 ministara, 2 župana, svi gradonačelnici i načelnici s područja Dalmatinske zagore, ukupno nj9ih 36, predstavnici razvojnih agencija, turističke zajednice Splitsko-dalmatinske i Šibensko kninske županije i predstavnik HGK-a, HOK-a, HUP-a, predstavnici Hrvatskih cesta, autocesta, šuma, HEP-a, predstavnici, odnosno rektor sveučilišta u Splitu i Zadru, dekani veleučilišta u Šibeniku i Kninu. Sami savjet je zamišljen, odnosno osnovna zadaća bi bila koordinacija provedbe projekata financiranih iz Europskog gospodarskog prostora, koordinacija provedbe i praćenja korištenja plana ulaganja za Europu i Europskog fonda za strateška ulaganja te drugih centraliziranih instrumenata EU na području Dalmatinske zagore, usmjeravanja ulaganja područja Dalmatinske zagore na temelju strateškog okvira RH i EU, kao i praćenje razine rashoda svih projekata koji se razvijaju na području Dalmatinske zagore ali i davanje mišljenja i preporuka sa ciljem otklanjanja administrativnih i drugih poteškoća. Smatram da je ovo jedan zadnji vlak za Dalmatinsku zagoru, ako zbilja ne želimo da u Dalmatinskoj zagori ostane čisti krš, čista makija iz ljudi, vidimo intenciju tog iseljavanja i svoje današnje izlaganje ću završiti sa jednim citatom Ivana Raosa, taj citat je bio zabranjen u bivšem sustavu iz kojeg je također iseljavalo područje Dalmatinske zagore ali sada kada imamo samostalnu, neovisnu državu Hrvatsku opet iseljava. Citat glasi: „Više od tisuću godina živio je ovaj narod na ovom kamenju i svaki kamen, daklem sto put' krvlju omastio. Ali se s njega nije dao… I Saraceni i Tatari i Turci i Mlečani i Nijemci i Mađari i svaki đava' pakleni, a narod stoji… Krv svoju proljeva, ali se iz krvi ponovno rađa korijenje, daklem sve dublje u kamen pruža… A sada ga, daklem svojevoljno iz kamena čupa! A kada daklem žile počupa i sam će umrijeti.“. Prema tome, ako ne dođe do radikalnog zaokreta odnosa države, centralne države i vlasti prema Dalmatinskoj zagori mi ćemo biti svi krivci što jednostavno na tom području hrvatskog naroda više neće biti. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi na obrazloženju stanke. Poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče tražim stanku u ime Kluba MOST-a o aktualnoj političkoj situaciji.
Dobro. Bio je dogovor drugačiji sa vašim predstavnikom Kluba. … [[Govornici nisu uključili mikrofon, ne čuje se.]] Dobro, jel ima još netko? Nema nitko. Hvala lijepo. Nastavljamo u 17,40. STANKA U 17,27 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,37 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice. U ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista stanku je zatražio poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo budući da će negdje iza 18,00 debelo iza 18,00 sati na raspravu doći ova mini reforma pravosuđa kako je nazvana od strane Ministarstva pravosuđa i hrvatske Vlade, ja želim poslati nekoliko poruka vladajućima. Smatram da je sramotno u jednoj državi koja želi biti demokratska da važni zakoni poput onih koji uređuju jedan od tri stupova vlasti, a to su zakoni o pravosuđu da se raspravljaju i donose pod okriljem noći. Podsjećam javnost da je Vlada u proceduru uputila čak šest pravosudnih zakona koji bi trebalo navodno odrediti budućnost našeg pravosuđa. O tom zakonima javnu raspravu proveli su u vrijeme božićnih blagdana kada je pozornost javnosti bila smanjena k tome da se osiguraju zakoni su protivno obvezi iz Zakona o pravu na pristup informacijama bili na javnoj raspravi 15 umjesto 30 dana. Prošlog tjedna u petak kada smo dobili prvi raspored rasprava za ovaj tjedan o tim se zakonima nije planiralo raspravljati. Naknadno je napravljen novi raspored i oni su naprasno gurnuti u raspravu. Podsjećam da su istu stvar kolege iz HDZ-a iz vladajuće većine napravili sa Zakonom o vodama u prosincu prošle godine. Sada žele kao i o poslovniku raspraviti te zakone na brzinu i preko noći da javnost ne čuje kako planiraju smanjiti neovisnost pravosuđa koja je izrijekom zajamčena Ustavom RH. Mislim da je bitno za javnost da zna da smo mi jučer uputili u proceduru dva zakona, Zakon o Državnom sudbenom vijeću i Zakon o sjedištima sudova, a da smo za ta svoja dva zakona imali dva i pol mjeseca javne rasprave za razliku od vladajućih koji su imali javnu raspravu u trajanju od 15 dana i da smo imali također okrugli stol u Novinarskom domu o dva zakona, a pripremamo i druge i to će biti stvarna reforma pravosuđa. Ovdje je do nas došao kolega Bačić iz HDZ-a, ponudio je da se u osam sati okonča ova rasprava, da do osam sati raspravljamo o ovim zakonima koji se tiču sudova, a da ujutro nastavimo. Ako to bude tako na to možemo donekle pristati, iako smatramo apsolutno neprimjerenim da se o ovako važnoj temi o ovako važnim zakonima raspravlja u ovako kasne sate. Znači sačekat ćemo, vidjet ćemo hoće li se u osam sati okončati ova rasprava, ako budemo prevareni onda ćemo ići sa stankama i idemo raspravljati o pravosuđu o hrvatskom pravosuđu za koje cjelokupna javnost zna u kakvom je stanju, idemo raspravljati cijelu noć da demantiramo one koji tvrde da kada smo raspravljali o poslovniku cijelu noć da smo raspravljali o sebi. Nismo, borili smo se za pravo da kao hrvatski zastupnici imamo mogućnost otvarati teme koje su bitne za naše građane. Dakle ovi zakoni iz pravosuđa će doći na raspravu negdje iza debelo iza 18,00 sati i očekujemo da se o tome raspravlja najdalje do 20,00 sati, a nakon toga da se rasprava zaključi kako bismo ujutro svi zastupnici, vidimo da ovdje zastupnika iz nekih opozicijskih stranaka ima vrlo malo kako bi svi dobili priliku da raspravljaju o tim zakonima, ali i o stanju u kojem se nalazi hrvatsko pravosuđe. Mislim da je to minimum koji očekuje hrvatska javnost, posebno ako je ministar i predsjednik Vlade ako su najavili da je ovo tzv. mini reforma pravosuđa. Znači mi o mini reformi pravosuđa raspravljamo u noćnim satima što pokazuje da ni sam ministar, a vjerojatno ni predsjednik Vlade nisu ponosni sa ovom reformom i da zapravo ovo nije nikakva reforma pravosuđa nego da su ovo kozmetičke izmjene koje ništa krucijalno neće izmijeniti i zato ćemo mi kao Most ponuditi, već smo dali dva zakona u proceduru i nadam se da će biti stavljena na dnevni red i raspravljena da ćemo o njima imati priliku glasovati, ali ćemo dati i sve ove ostale zakone koji će biti stvarna reforma pravosuđa, a ne kozmetičke izmjene koje nam se u ovim kasnim satima nude ovdje na raspravu u Hrvatskom saboru. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Gromoji. Kolega Grmoja, klubovi su se usaglasili, a između ostalih i predstavnik vašeg kluba prof. POdolnjak je bio suglasan s time da ćemo nastaviti s radom večeras do 20,00 sati i da ćemo nastojat završiti ovaj paket objedinjenih zakona što se tiče pravosuđa da bi sutra nastavili s radom u 09,30 što se tiče državno odvjetničkih paketa zakona. Vi ste unatoč tome iako ste dali riječ ovo što ste rekli sada tražili stanku, a vidjet ćemo tko se drži riječi vi ili ja i vidjet ćete da li ću ja završiti ovu sjednicu odnosno završiti sa radom ove sjednici odnosno završiti danas sa radom u osam sati odnosno u 20,00 sati. Budući da ste zatražili stanku produžit ćemo do 20,15, što se mene tiče možemo ostati do ujutro, a o vama ovisi da li ćete se držati riječi koju smo svi dali jedni drugima i ja vas zaista molim da se toga držimo. Nastavljamo dalje sa radom.
Idemo na dnevni red. - Konačni prijedlog Zakona o strateškim investicijskim projektima RH, drugo čitanje, P.Z.E br. 223; Predlagatelj je Vlada RH, na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190.-tim Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na 2. čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Ako da, s nama je poštovani Mario Antonić, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Pred nama je konačni Prijedlog zakona o strateškim investicijskim projektima RH i želja mi je upoznati vas sa tim sadržajem nakon određenih usuglašavanja nakon prvog čitanja. Dakle, trenutno je na snazi Zakon o strateškim investicijskim projektima RH od 14. studeni 2013. godine, a do danas se taj Zakon 2 puta mijenjao i dopunjavao u prosincu 2014. i u veljači 2016. godine. Od početka provedbe važećeg Zakona ukupno je do danas 36 projekata uvršteno na listu strateških projekata ukupne prijavne vrijednosti nešto više od 30 milijardi kuna. Od tih 36 projekata 8 je iz privatnih iz područja energetike, turizma i infrastrukture, a 28 javnih iz područja prometa, infrastrukture, vodnog i komunalnog gospodarstva, energetike i znanosti. Također, do današnjega dana Vlada RH 17 projekata proglasila je strateškim projektima RH ukupne prijavljene vrijednosti od nešto više od 18,5 milijardi kuna. Od tih 17-tero 3 su privatna iz područja turizma, a 14 javnih iz područja infrastrukture, vodnog i komunalnog gospodarstva te energetike. Temeljni razlog donošenja novog Zakona o strateškim investicijskim projektima RH proizlazi iz potrebe da se u nacionalnom zakonodavstvu osigura provedba Uredbe EU broj 347/2013 Europskog parlamenta. Također, donošenje novog Zakona o strateškim investicijskim projektima RH predlaže se radi potrebe snažnijeg pokretanja investicijskog ciklusa u RH kao glavnog pokretača rasta i razvoja hrvatskog gospodarstva. Pokretanje investicijskog ciklusa u smislu ovog Zakona predstavlja stvaranje preduvjeta za povećanje broja investicija u hrvatskom gospodarstvu koje uključuje unapređenje uvjeta za gospodarenje dobrima koja su od interesa za RH. Zakonom o strateškim investicijskim projektima skraćuju se i znatno ubrzavaju procesi ishođenja ukupne dokumentacije neophodne za realizaciju pojedinih projekata, a koji su naravno, proglašeni strateškim. Dosadašnja provedba važećeg Zakona pokazala je nerazumijevanje pojedinih odredbi, stoga se predlaže donošenje novog Zakona kako bi se njime otklonile te nedoumice u pogleda prijepora vezanih uz određene odredbe, te ispravili određeni pravo-tehnički nedostaci. Nadležna tijela za provedbu predloženog Zakona su Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta i Agencija za investicije i konkurentnost. Nastavno, na konačni Prijedlog zakona o prestanku važenja zakona o centru za praćenje poslovanja energetskog sektora investicija, skraćeno CEI, koji je trenutno također u proceduri drugog čitanja u ovoj instituciji, u Hrvatskom saboru, ovim novim Zakonom o strateškim investicijskim projektima RH predlaže se da administrativnu provjeru zaprimljenih prijava koje se odnose na projekte iz područja energetike, a koje je do sada obavljao centar za praćenje poslovanja energetskog sektora investicija nadalje obavljaju Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta za sve javne projekte, te Agencija za investicije konkurentno za sve privatne i javno-privatne projekte. Predloženim Zakonom definiraju se postupci i načini realizacije investicijskih projekata od strateškog interesa za RH, tijek pripreme projekata, izvedba projekata te stavljanje investicija u funkciju. Također, ovim Zakonom uređuju se kriteriji za utvrđivanje strateških investicijskih projekata RH, postupak i sadržaj prijave tih, postupak procjene, odabira, pripreme i provedbe strateškog projekta, raspolaganje s nekretninama u vlasništvu RH, davanje koncesija u vezi s provedbom strateških investicijskih projekata, te izdavanje upravnih akata u vezi s provedbom tih projekata. Bitno je naglasiti da niti jedan strateški investicijski projekt neće biti moguće realizirati ukoliko nije u skladu sa važećim prostornim planovima. Ukratko, ključne promjene novog zakona u odnosu na važeći Zakon su slijedeće: snižen je kriterij iznosa vrijednosti ulaganja prilikom prijave projekta. Brisana je obveza dostavljanja dokaza o osiguranim izvorima financiranja u visini vrijednosti najmanje 10% ukupne vrijednosti projekta u obliku oročenog depozita ili bankovne garancije na rok od 9 mjeseci. Propisana je obveza potpisivanja sporazuma između investitora i Ministarstva gospodarstva, poduzetništva i obrta prije donošenja odluke Vlade RH o proglašenju projekta strateškim. Propisana je obveza potpisivanja sporazuma za privatne i javno-privatne i javne strateške projekte. Također, propisana je odredba koja definira da privatni ili javno-privatni investitor radi dokazivanja i namjere realizacije prijavljenog projekta, a prije sklapanja sporazuma obvezno prilaže dokaz da će se projekt zaista i realizirati, a dokaz uključuje potvrdu banke da investitor na posebnom računu namijenjenom za realizaciju projekta ima osigurana financijska sredstva u visini vrijednosti najmanje 5% ukupne vrijednost projekta ili dokaz o iznosu prethodno uloženih sredstava u realizaciju projekta također u tom istom iznosu, odnosno u toj visini 5% vrijednosti projekta ili obvezujuće pismo namjere banke kojim dokazuje spremnost financiranja, odnosno financijske konstrukcije realizacije tog projekta. Također, redefinirano je raspolaganje nekretninama u vlasništvu RH ako se radi o privatnom strateškom projektu čiji obuhvat zahvata u prostoru uključuje maksimalno 50% nekretnina u vlasništvu RH potrebnih za realizaciju strateškog projekta. Također, propisana je ugovorna kazna u visini vrijednosti 0,1% ukupne vrijednosti projekta i to samo u slučaju prekoračenja krajnjeg roka realizacije projekta krivnjom investitora ili u slučaju odustajanja investitora od realizacije strateškog projekta. Kako je već i spomenuto, ovim predloženim Zakonom, osigurava se provedba uredbe EU broj 347/2013, odnosno radi učinkovitije provedbe energetskih investicijskih projekata podržanih od strane RH i EU, a uvršten na europsku listu projekata od zajedničkog interesa, dakle PCI takozvana lista, …/Govornik govori engleski./… . Takvi će se projekti na prijedlog povjerenstva automatizmom uvrstiti na listu strateških projekata. Nadalje, propisano je da ukoliko postoji odluka da će se neki investicijski projekt financirati iz europskih strukturnih i investicijskih fondova, a koji će se provoditi tijekom programskog razdoblja od 2014. do 2020. kao i u budućoj financijskoj perspektivi u RH, takav projekt će se na prijedlog povjerenstva automatizmom uvrstiti na listu strateških projekata. Propisano je da ukoliko postoji infrastruktura koja prati i koja je neophodna za realizaciju projekta koji je već uvršten strateških projekata, takva infrastruktura će se na prijedlog povjerenstva također automatizmom uvrstiti na listu strateških projekata. Predloženi novi zakon kao i do sada predviđa osnivanje operativne skupine za pripremu i provedbu svakog pojedinog strateškog projekta uvrštenog na listu a ta skupina je zadužena za utvrđivanje svih potrebnih propisanih postupaka od strane nadležnih tijela koji su dijelovi pripremi i provedbi projekta. Također operativna skupina zadužena je za međusobno koordinaciju i dinamiku pripreme izrade svih potrebnih akata i dokumentacije za provedbu projekata. Ovaj zakon treba prije svega gledati kao instrument koji će omogućiti da u relativnom kratkom roku državna administracija dobije konkretne upute i procedure kako i kada pripremati i provoditi jedan investicijski projekt bilo u javnom ili privatnom sektoru. Na kraju, cijenjene zastupnice i zastupnici, novim zakonom omogućit će se kontinuirani rad i donošenje odluka povjerenstva za procjene i utvrđivanje prijedloga strateških projekata te će se omogućiti realizacija većeg broja takvih projekata u RH. Stupanjem naravno na snagu predloženog zakona, novog zakona, stavlja se izvan snage Zakon o strateškim investicijskim projektima RH iz studenog 2013. godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku i idemo sada na replike, imamo ih 5, prvi je na redu poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi tajniče, kolegice i kolege. Imamo jednu nedoumicu nakon što sam čuo uvodno izlaganje državnog tajnika i pročitao ovaj zakon. Jasno je da Zakon o strateškim investicijskim projektima nam treba i da je cilj osigurati ubrzavanje svih procesa koji će osigurati realizaciju projekta. Državni tajnik je istaknuo da je posebna važnost energetskih investicijskih projekata koji automatski dolaze na listu strateških projekata pa onda dolazim u dilemu ako danas donosimo novi zakona, zašto se najavljuje jedan novi zakon koji će utjecati na realizaciju jednog strateškog projekta? Naravno govorim o tzv. lex LNG. Ali iz svega što ste vi rekli, ja odmah vidim zašto se najavljuje novi lex LNG, protiv kojeg je prosvjedovalo nekoliko tisuća stanovnika Omišlja, Krka, Rijeke i Primorsko-goranske županije. Dakle, taj zakon već u najavi je ozakonjenje kršenja Ustava, kršenja svih pozitivnih zakonskih propisa koji se odnose na strateške projekte, pa i ovog zakona. Dakle vi ste sami rekli da u jednom članku, to je članak 7. se propisuju kriteriji koji se moraju ispuniti da bi nešto bio strateški projekt. Dakle, prvi kriterij koji se navodi je važeći prostorni plan i usklađenje sa važećim prostornim planom. Prema tome plutajući LNG koji se sada gura nije u skladu sa prostornim planom općine Omišalj koja je podržala i prihvatila i Primorsko-goranska županija i nadležno ministarstvo. Prema tome, guranje plutajućeg LNG terminala je direktno kršenje i ovog zakona koji će stupiti na snagu kada ga usvojimo. Prema tome, još jedanput pozivamo Vladu da uspostavi konstruktivni dijalog sa općinom Omišalj i Primorsko-goranskom županijom kako ne bi silovala demokraciju i radila protiv interesa građana Krka, Omišlja i Primorsko-goranske županije.
Hvala. Želite li odgovoriti? Onda i demo na drugu repliku, poštovani kolega Tulio Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, evo kolega Jovanović me malo ja ću reći pretekao jer se prvi javio, isto pitanje. U zakonu stoji da niti jedan strateški projekt se ne moći izvesti ako nije predviđen prostornim planom. Kojim prostornim planom općine, grada, županije, države? Kolega Jovanović je spomenuo LNG, ja ću se samo vratiti malo u prošlost kad je bio isto energetski projekt TE Plomin C-500 koji nije bio u prostornom planu Istarske županije, međutim tumačenje od ministarstva je došlo da to je strateški jer je predviđen energetskom strategijom, a sada vidimo da kao i LNG da je to projekt od strateškog značaja ne samo za RH nego i EU. Na koji način onda ovaj zakon misli riješiti ove probleme ja ću reći razvoja, pogotovo u toj energetici ako prostornim planom općine, grada ili županije to nije predviđeno? Hvala lijepo.
Idemo na treću repliku, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Možda na čuđenje, ja neću postaviti pitanje vezano uz prostorno planiranje, postoji članak … [[Govornik se ne razumije.]] Ustava koji kaže da kaže da je prostorno planiranje u nadležnosti jedinica lokalne samouprave i od toga da sve mora biti planirano prostornim planom, ne smijemo odustati jer to je nešto što onda zapravo narušava cijeli sustav u RH. Ja bih postavila jedno drugo pitanje. Vi ste tu govorili o strateškim projektima, mene zanima u ovom trenutku koliko je strateških projekata prijavljeno što u agenciji, što u ministarstvu da otprilike znamo uopće što se u ovom trenutku dešava u zemlji i koje su te investicije planirane, koje se investicije prijavljuju iz jednostavnog razloga što je iskustvo koje smo imali slijedeće. Vi možete donijeti najbolji zakon na ovom svijetu, samo je pitanje koliko ga primjenjujete i pitanje je iz tog zakona ide koliko je on afirmativan u odnosu na investicije, koliko zapravo omogućava investicije jer način na koji je bilo do sada to je zapravo iz agencije je bio vodič koji je onda vodio pojedinog investitora, ali bojim se da do sada to baš i nije najbolje bilo vođeno. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, dakle do sada, od početka primjene Zakona o strateškim investicijskim projektima od 2013. godine, odlukom Vlade RH, 17 projekata je proglašeno strateškim od kojih su 14 javni investicijski projekti, 3 su privatna. Ukupna realizacija svih projekata je u tijeku, nije još završen niti jedan. Ukupna vrijednost je nešto više od 18,5 milijardi kuna i u dakle, oni realiziraju, odnosno, jamče otvaranje preko 3000 novih radnih mjesta, uključujuća i indirektan radna mjesta povezana s takvom investicijom.
Prije prelaska na iduću repliku zamolio bih vas da pozdravimo učenike mješovite, industrijsko obrtničke škole iz Karlovca, dobrodošli. … [[Pljesak.]] Sada je na redu poštovani kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče i gospodine državni tajniče, Hrvatskoj je potrebna svaka investicija, bilo domaća, inozemna, u ovakvoj situaciji znači ekonomske stagnacije, lošeg ekonomskog položaja kako gospodarstva, tako i građana. Međutim, postavlja se pitanje, je li dobro, strateški projekt definirati samo visinom ulaganja? Ja smatram i stranka Promijenimo Hrvatsku, smatra, da to nije dobro, to je površno i pogrešno. Evo, navesti ću primjer LNG terminala, na Omišlju koji se namjerava graditi, ovaj plutajući terminal se želi izgraditi i ova plutajuća Vlada ustvari ona ne zna i neće javnosti predočiti o čemu je riječ. Gospodo, taj projekt će koštati oko 600 milijuna eura, oko 100 milijuna eura, osigurala je Europska komisija, nitko ne zna od kud dodatnih 300 milijuna eura, dakle, to ne zna, to je netransparentno. S druge strane nismo vidjeli fiksne ugovore sa susjednim zemljama, o fiksnim narudžbama godišnjim, pa prema tome, kome ćemo prodavati taj plin, ako dođe do realizacije takvog projekta? To se proglašava strateškom investicijom i nama je to jasno da ne smijemo ovisiti samo o jednom izvoru plina, međutim, ne želimo ne transparentne projekte, pa ako govorite o strateškim projektima, onda se mora znati što Hrvatska gubi a što dobiva u tom slučaju. Znači, tko će ulagati u Hrvatsku u ovakvom ambijentu lošeg pravosuđa, poreznog sustava koji se mijenja svake godine, previsokih kamata nerealnog tečaja, sve su to primjeri i dakle, varijable koji negativno utječe na privlačenje stranih investitora. Dakle, upozoravam da je ovo najuža i pogrešna formulacija strateških investicija.
Hvala. Želite li odgovoriti? Izvolite.
Poštovani zastupniče želio bi samo napomenuti, da su svi projekti transparentni. Dakle, u radu povjerenstva sudjeluje državna tijela RH ali i jedinice lokalne samouprave i investitor. Dakle, nema tu netransparentnosti nikakve, sve je jasno i vidljivo. Hvala.
I zadnja replika, poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, dakle, da nastavimo tu gdje ste stali, slažem se transparentnost na prvom mjestu, međutim, zašto to nije vidljivo? Imamo stranice agencije, imamo stanice ministarstva, nije baš transparentno i vidljivo, koji su to sve projekti, koji su strateški, sa hrvatskim strateškim investicijskim projektima. Tu bi trebalo na tome poraditi, mislim da se to može napraviti. Postoje pozivni oni projekti i jedinice lokalne samouprave, tako sam vidio da općina Čađavica, recimo, ima jedan projekt koji je izgradnja, mislim, peradarske farme, što je dobro da se to vidi, da se vidi gdje je težište i gdje se, u kojem smjeru se ide. I druga stvar, kada govorimo o nektarinama u vlasništvu RH, tu postoji jedna opasnost u Slavoniji, ne znam, jel se vi sjećate, kada je premjer Orešković izašao u medijima sa najavom da potencijalni investitor traži 10000 hektara zemlje u Slavoniji. Znate to je izazvalo veliku buru javnosti. Ako Vlada propiše ili proglasi strateški investicijski projekt, ako za taj investicijski projekt treba zemljište, može li se dogoditi da unatoč tome što smo mi sad izglasali ovdje u Hrvatskom saboru Zakon o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem, da pojedine poljoprivredne, OPG ostanu bez svog zemljišta, jer će to biti u koliziji sa budućim investicijskim projektom, koji će Vlada proglasiti kao strateški investicijskim projektom. Možete li u ovom trenutku odgovoriti, postoji li takva opasnost? To naši poljoprivrednici u ovom trenutku moraju znati.
Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, dakle, replicirao bi, odnosno, odgovorio na pitanje o toj transparentnosti. Na našoj web stranici su sve informacije, svi zapisnici sa svih određenih povjerenstava i sve informacije su javno dostupne, tako da svatko može pogledati što je odlučeno, što je predloženo i zašto. S druge strane, ne postoji opasnost od uzurpiranja bilo čijeg vlasništva ili bilo čijeg lokalnog interesa. Dakle, u svakom proglašenju sudjeluje i jedinice lokalne samouprave, sudjeluju svi dionici koji su eventualno i potencijalno uključeni i dok nema suglasnosti, on se ne ovršava na listu strateški. A za taj projekt koji ste spomenuli, ja sam čuo isto u medijima, samo nemam konkretnih saznanja. Hvala.
Time smo došli do kraja s replikama. Žele li sada izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i dvojac Dobrović, Žagar. Prvi je na redu poštovani kolega Dobrović.
Hvala lijepo, poštovani predsjedniče Sabora. Pozdravljam predstavnike predlagatelja, gospodina državnog tajnika Antonića, sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege, saborski zastupnici. Dakle, imamo Zakon o strateškim investicijskim projektima, s kojima se čuli smo želi još pojednostaviti, procedura s kojom bi investicijski projekti, dakle, od strateškog važnosti za RH išli lakše odnosno, da se uklone prepreke koje su uočene u ovom proteklom razdoblju. Ja ću se u svom izlaganju orijentirati na kriterije odnosno, na jedno krivo tumačenje i shvaćanje ovog zakona. Dakle, lijepo piše u čl.4. da strateški projekti da su strateški projekti od interesa za RH. Pa jasno da jesu, ne da su od interesa, oni su od krucijalnog interesa trebali bi takvi biti. I ako pogledamo u čl. 7. postoji kriteriji koji definiraju koji su to uopće strateški projekti. I tamo u prvom stavku stoji doduše dosta zgusnuto i nabacano da su to oni projekti koji stvaraju uvjete većeg tj. boljeg zapošljavanja koji znatno pridonosi razvoju i poboljšanju uvjeta i standarda za proizvodnju proizvoda pružanja usluga, koji uvodi i razvija nove tehnologija kojima se povećava konkurentnost i ekonomičnost u gospodarstvu ili javnom sektoru, zatim kojim se podiže ukupna razina sigurnosti i kvalitete života građana i zaštite okoliša, zatim koji pozitivno utječe na više gospodarskih djelatnosti i čijom se provedbom stvara dodana vrijednost u području iz članka 3., tamo su nabrojane sve djelatnosti te koji u većoj mjeri pridonosi održivom razvitku i zaštiti prostora, okoliša i kulture. I na kraju se navodi u tom zgusnutom obliku koji znatno pridonosi konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Međutim, na kraju tog pasusa odnosno odjeljka se završava i koji udovoljava sljedećim kriterijima. I ustvari sve ti kriteriji, a tu je već nabrojano i spominjano već do sada da je kao prvi kriterij sukladno sa važećim prostornim planovima, makar ne definira na kojoj razini i onda sve dalje se tiče isključivo vrijednosti, znači vrijednost investicije koja je do sada bila 150 milijuna kuna, sada je smanjena na 75 milijuna kuna. Dakle očito je da je sav kriterij koji se u razmatranju investicijskih projekata gdje pojedini investitori se javljaju na poziv dakle javni poziv investitorima je da oni lakše i brže provedu svoju investiciju koja je definitivno uvijek onda potaknuta nekim njihovim partikularnim interesom, a koji mi evo ovim zakonom lako svrstavamo u jednu od ovih opisa na početku ovoga članka, a u principu se razmatra isključivo kroz veličinu investicije. Dakle kriteriji koje bi morali razmatrati strateški značaj za RH su doista općeniti i nema ničega što bi definiralo šta je to ključno za RH, koje su to razvojne grane, koje su to djelatnosti ovdje je naprosto nabrojeno sve. Dakle bilo koji projekt se u to uklapa, a jedino postoji kriterij veličine investicije. I ono što je jako loše da postoj jedan dojam da je ovim zakonom riješen problem strateškog planiranja u RH. Dakle mi nemamo strategiju razvoja niti se čuje da je potrebno napraviti, to se tamo spominje na nekakvoj općenitoj političkoj razini, međutim to se ne radi. Ne postoji identifikacija projekata barem ne na jednom mjestu, razvojnih potencijala za RH koji bi onda olakšali te partikularne tada pojedine projekte koji čine jednu veliku cjelinu. Mi nemamo definiranu cjelinu strateškog razvoja RH. Dakle veličina investicije je kriterij i ja osobno kada sam se kao ministar uključio u onoj prvoj vladi povjerenstvu vladinom za strateške investicije, onda sam bio osupnut sastavom tih projekata. Dominirali su turistički mega kompleksi, dakle velike investicije koje imaju neke od ovih kvaliteta i naprijed, međutim nisam siguran da je to nešto što je strateško, što je jako važno po pitanju recimo zapošljavanja domaćeg stanovništva koje vrednuje neke naše proizvode itd. Međutim, na listi su se našli i dva centra za gospodarenje otpadom. I sada ako znamo da postoji Pariški sporazum, ako znamo da postoji opredijeljenost na općoj razini europskoj gradnji održivog društva i da postoji tzv. kružno gospodarenje gdje se otpad nužno mora promatrati kao izvor sirovine, onda dolazimo do zaključka da mi imamo jedan apsurd da je strateškim projektom proglašen objekt koji ustvari udaljava Hrvatsku od realizacije ovih strateških ciljeva. Jer da kojim slučajem imamo strategiju onda bi znali da bi 50 ili 100 reciklažnih centara sa sortirnicama i kompostištima koji su kadri jedini mogu omogućiti konverziju otpada u sirovinu, onda bi to bili strateški projekti. A veličina ovih centara za miješani komunalni otpad je ustvari mjera neuspjeha sustava. I apsurdno je da se takav centar nalazi na listi strateških projekata i onda je jasno da je jedini kriterij koji ovdje postoji veličina investicije i naravno onda umješnost da se dođe na tu stratešku listu projekata i da onda investitori po nekom kraćem, jednostavnijem putu dolaze do realizacije projekata. To nije dobro. Inače tko može imati išta protiv toga da se procedura pojednostavljuje za ono što se smatra strateškim? Doista niko razuman. Međutim, žalosna je činjenica da će Hrvatska na ovome ostati, dakle donijet će ovaj zakon i stvar je riješena što se strategije tiče za sljedećih par godina. I mislim da na taj način mi nećemo postići progres, dakle mi od ove zemlje nećemo napraviti prosperitetnu zemlju u kojoj mladi žele ostati i raditi nego ćemo ići po ovom sličnom obrascu. Ovdje postoje isto tako i određene primjedbe što se tiče transparentnosti doista nije lako doći do te liste. Isto tako postoje pritužbe lokalnih zajednica dakle samouprava i određenih javnih organizacija koje bi morale bez problema doći do informacija o ovim projektima i koje mogu dati primjedbu i čija se primjedba mora uvažiti i prodiskutirati. Dakle argumentirani dijalog za stolom je nužnost i on se mora dozvoliti. Ne smije se desiti da se pod plaštem strateškog stvari skrivaju, ubrzavaju i da procedura izbjegne koraka jasne komunikacije sa lokalno zainteresiranim zajednicama, vlasti regionalne i lokalne, a šta lokalno organiziranih ili generalno organiziranih javnosti, pogotovo stručne. Stoga evo ja predlažem i sugeriram svima da se odmaknemo od mišljenja da je ovaj zakon taj koji rješava problem strateškog razvoja i da smognemo svi snage da se to promijeni i da idemo u smjeru određivanja doista strateških odrednica na kojima ćemo onda graditi te liste. Ja ću ostatak izlaganja prepustiti sada kolegi Žagaru. Zahvaljujem se na pažnji.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo kolega Dobrović mi je ostavio taman dovoljno vremena da kažem ono što je bitno, a vezano uz ovaj zakon. Kolega Dobrović je više puta naglasio važnost strategije i strateškog promišljanja i razvoja RH pa onda i investicija u RH. Međutim, ja bih ovdje stavio naglasak sada u ovom dijelu koji sam ja htio poručiti, a vezano za ovaj zakon je na interesu. Uvijek kada postoji interes, mi imamo ovdje praktički dva interesa koji se sukobljavaju, to je privatni interes i javni interes i što je veći presjek tih dvaju interesa to će situacija biti bolja za RH. Međutim, državni tajnik je u obrazloženju dobro naglasio da od 2014. imamo ovaj zakon i ovo je pokušaj da se promijeni ono što nije bilo dobro što se u praksi pokazalo vrlo lošim. Imao sam priliku u više navrata biti u Agenciji za konkurentnost i doista tamo kada se susretnem s problemima na terenu onda vidite koliko je stvari nedorečeno i puno stvari predstavlja prepreku poduzetništvu i razvoju, a malo je stvari koje otklanjanju te prepreke. Međutim, ono što zamjeram ja Ministarstvu gospodarstva i u ovom zakonu je to, kolega Dobrović je dobro rekao da se pojedini strateški dokumenti preklapaju, ali ovdje čini mi se da se pojedini zakoni preklapaju. Mi smo 2014. kada je bila ideja za ovaj zakon zapravo se govorilo čak i o privatnom vlasništvu da se može doći do određenog izvlaštenja, Zakon o izvlaštenju to govori. Međutim tu se odustalo. Sada imamo situaciju da se ovdje govori o državnom vlasništvu, vlasništvu koje je pod ingerencijom države i zato sam spomenuo u replici i poljoprivredno zemljište. I nije to baš šala kada govorimo danas, sutra ćemo imati na raspravi Zakon o OPG-ima, imali smo Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Pazite ako se neka investicija proglasi strateškom i ona treba određenu količinu ili broj hektara zemljišta neće to baš biti jednostavno u odnosu na postojeće poljoprivrednike. Ministarstvo gospodarstva bi inače trebalo raditi zakone koji uklanjanju barijere. I tu se slažem s kolegom Dobrovićem, nije važna veličina investicija, svaka investicija mora biti pozdravljena na taj način da se ispred nje uklanjaju barijere. I Ministarstvo gospodarstva po svojoj definiciji bi trebalo biti u sukobu sa svim ministarstvima, posebno sa Ministarstvom financija, Ministarstvom uprave i tu gurati i tražiti da se poduzetništvo može realizirati, da se taj ulazak u svijet poduzetništva i izlazak iz njega olakša, a ne da se samo uvode barijere koje to poslovanje otežavaju. U tom slučaju bi investicije same pronalazile put. Mi sada dolazimo u situaciju da država mora intervenirati i ovim zakonom i pitanje je koliko je to dobro kada država intervenira jer uvijek to mora biti na nečiju štetu. Bojim se da će opet biti na štetu onih koji su slabiji jer ako ovaj zakon promatramo iz te perspektive, a možemo ga promatrati kao zakon jačega, onda to nije dobro. Jer ponavljam, ako neko se progura na listu, budući da se financira iz sredstava eu fondova ili iz drugog razloga, a on treba određene resurse onda će biti u povoljnijoj poziciji nego onaj poduzetnik koji nema tolike resurse. Možda je zabluda ovog društva što se u zadnjih desetak godina, možda već i više govori o dvije stvari, govori se o reformama neprestano i govori se o velikim investicijama koje će potaknuti gospodarstvo. A zaboravlja se na obrtnike, na malo i srednje poduzetništvo gdje treba najveće težište ubaciti. Kada to govorim, ne umanjujući važnost ovog zakona već samo zato da Ministarstvo gospodarstva uz ovaj zakon hitno krene sa drugim zakonskim prijedlozima koji su u njegovoj domeni da se pod hitno pomogne onima koji ovo društvo po mom mišljenju potaknuti, a to su male i srednje poduzetništvo. Ako uzmemo kriterij veličine investicije, možete imati investiciju od 100 tisuća eura, pardon 100 milijuna era čak, a da nemate puno radnih mjesta, da se ne otvara puno radnih mjesta, s druge strane možete imati daleko manju investiciju koja će otvoriti na desetke radnih mjesta. I o tome predlagatelj treba voditi računa. Inače kao i što je Slaven Dobrović rekao ništa protiv ovoga zakona, nadamo se jedino da će biti transparentnija da će se ove liste lakše vidjeti na stranicama ministarstva i agencije. Slažem se da se odluke objavljuju, ali trebalo bi te liste jednostavno to može biti format u kojem sažeto se može vidjeti koji su projekti od strateškog interesa. Najljepša hvala.
Prije prelaska na replike, samo bih pozdravio članice i članove Vatrogasne zajednice Varaždinske županije. Dobro nam došli. Imamo sedam replika, četiri za kolegu Dobrovića, tri za kolegu Žagara. Prvi je na redu kolega Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Dobrović, ovih dana aktualna je među strateškim investicijama problematika Liquified Natural Gas odnosno LNG terminala. Vi ste svojedobno kao ministar zaštite okoliša u vladi Tihomira Oreškovića 27. tj. bio je 8.6.2016. godine zajedno sa šest drugih članova vlade iz MOST-a među ostalim i Božo Petrov, kolega Panenić i drugi dignuli ruku, odnosno poduprli ste plutajući LNG terminal. Pa se čisto pitam vi koji ste znanstvenik, koji se cijeli život bavite zaštitom okoliša je li moguće da niste mogli znati što se događalo sa sličnim terminalom u sličnu moru, dakle Jadranskom moru, na talijanskoj obali. Jeste li imali sumnje tog časa trebate li to poduprijeti ili vas je povela politika ili vas je poveo pritisak Hrvatske demokratske zajednice. Ovih dana slušamo iz MOST-a pogotovo od kolegice Strenja Linić da je MOST protiv LNG terminala. Pa vas pitam smatrate li vi, odnosno smatra li MOST da se politike trebaju kreirati prema onome što želi lokalno stanovništvo, općina, županija a znamo da su protiv prema onome što kaže znanost, prema onome što kaže javna rasprava ili se politike trebaju formirati prema dnevno-političkim tenzijama, prema pritiscima ili tko zna kakvim interesima iz tko zna kakvih dijelova svijeta.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Sinčić, dakle točno je, mi smo digli ruku za tada promjenu koncepcije sa kopnenog na plutajući temeljem dva kriterija. Jedno je brzina realizacije, a drugo je problem imovinsko-pravni na kopnu, odnosno na otoku koji je u neposrednoj blizini. Prva stvar LNG terminal, odnosno terminal za ukapljeni prirodni plin jest od strateškog interesa po mom mišljenju. Ja sam spreman to obraniti, možemo se naći pa ću vam obrazložiti. Dakle, iako je to fosilno gorivo ono je najčešće fosilno gorivo i u principu će odigrati važnu ulogu u tranziciji kao nekom post … [[Govornik se ne razumije.]] društvu, dakle posebno u jačoj primjeni u transportu. Međutim, kad dođemo konkretno na realizaciju plutajućeg terminala, ja osobno kad sam se upoznao sa studijom koja je novijeg datuma sam sudjelovao u raspravi. I jučer, prekjučer sam bio na okruglom stolu koji je organiziran. Ali konkretno na pitanju primjene klora za regulaciju … [[Govornik se ne razumije.]] dakle putem morske vode na izmjenjivačkim površinama. To je konkretan problem za koji kažem kroz argumentiranu raspravu se može tražiti i mi smo to tražili i ja osobno sam u tomu sudjelovao i nadam se da će, dakle izrađivač studije i investitor tko god to bio to uvažiti. Jer tehničko rješenje postoji, dakle tehničko rješenje s kojim se izbjegava upotreba mora, dakle za hlađenje tj. grijanje ukapljenog prirodnog plina. Dakle, je strateški projekt. Slažem se [[Upadica predsjednik: Vrijeme kolega Dobrović.]] treba ga realizirati, ali bez štetnog utjecaja na okoliš. Hvala lijepo.
Idemo na drugu repliku, poštovani kolega Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Dobrović, vi ste sveučilišni profesor i slažem se potpuno s vama da svaki strateški projekt najprije ako se želi realizirati on mora i treba biti smješten u jedan okvir, znači strategije razvoja nečega. I stoga postavljam pitanje imamo li strategiju za rješavanje problema brodogradnje? Imamo li strategiju za razvoj poljoprivrede, imamo li Strategiju razvoja energetskog sektora? Dakle ima li smisla raspravljati uopće o ovakvom zakonu, ambijentu kada je ovo beskoncepcijsko stanje? Naravno ni meni nije drago što je MOST podržao plutajući LNG terminal i tako zbunjujete znači građane. No bez obzira na to da se u to ne upuštamo, mi iz oporbe, oporbenih stranaka moramo jasno pokazivati Vladi i ovdje saborskoj većini da su oni promašili što bi rekli cijelu loptu. Ne što grade, a da nam nisu stvari jasno prezentirane. Ponovno se vraćam na LNG terminal. Znate li vi koliko on uopće košta prema projektu? Koliko je novca osigurano? Koliko je država, dakle susjednih potpisalo čvrste ugovore o isporuci plina i znate li pošto ste i stručnjak, znate li kakvi su konkretni utjecaji na okoliš. Ako znamo, ako to znate sve recite nam, a ako ne ima li smisla uopće raspravljati o nekom zakonu koji samo vrijednosno definira što je strateška investicija. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi kolega Lovrinović. Dakle, dobro slažemo se oko toga. Ovaj zakon nipošto ne smije zamijeniti strategiju. Dakle, točno je mi smo u jednom beskoncepcijskom stanju. Dakle i ovdje se u stvari samo razmatraju partikularni projekti, stavljaju na listu i što brže bolje provode. Kakvu cjelinu čine nije, ne razmatra se. Da se sad vratimo na LNG. Dakle, LNG jest odnosno LNG ili ukapljeni prirodni plin jest od strateškog interesa po mom mišljenju. On može dati poticaj našoj brodogradnji, jer za nekoliko godina ćemo imati plavi Mediteran, pa plavi Jadran. Dakle, pomorski transport se mora potpuno redefinirati, primijeniti najčišće gorivo pa tako … [[Govornik se ne razumije.]] pitanje dakle cijelog razvoja te krive tehnike, tehnologije u brodogradilištu je nešto gdje bi mi mogli ići naprijed. Ponavljam LNG projekt da, plutajući je izabran po kriteriju brzine i problema na kopnu. Ako postoje druga saznanja treba ih hitno uzeti u obzir. Međutim i plutajući se može izvesti bez štetnog utjecaja. Glavni štetni utjecaj je primjena klora u morskoj vodi u kojem se kriju isparivači. Hvala lijepo.
Idemo na treću repliku, poštovani kolega Klarić. Izvolite.
Uvaženi kolega Dobrović, ne mogu se sa vama složiti kad ste rekli da ovaj zakon nije taj koji će omogućiti strateške projekte. Hrvatski zakoni nužno nisu loši zakoni, to dobro znamo mi na terenu koji radimo i svak' na svoj način se bori da poveća investicije svak' u svome gradu, svak' na svom području. Ali ono s čime ću se s vama složiti to je vaša izjava koju ste ovdje rekli od riječi do riječi, ja sam je zapisao. Mi od ove zemlje nećemo napraviti prosperitetnu zemlju i dalje će ostati zemlja iz koje mladi odlaze. S time bih se mogao složiti samo iz razloga, upravo ovog svega o čemu danas govorimo pa i tog LNG terminala. Nećemo hidrocentralu, događanje naroda prosvjedi, nećemo LNG terminal, najprije dok su na vlasti hoćemo plutajući kada nismo na vlasti udri hoćemo kopneni, nećemo dimnjake, nećemo ništa. Pa gdje će ti mladi raditi? Ajde se vi prošetajte malo navečer po Omišlju pa si nađite koliko je kafića otvoreno da uopće možete kavu popiti negdje. Ne samo Omišalj, nego Crikvenica ili bilo koji drag. Ja se sjećam dana svoje mladosti kada je u Rijeci dimilo na desetine dimnjaka, ali su i desetine tisuća radnika ulazile u tu Rijeku i negdje radili. Gdje će raditi mladi ljudi? A naši zakoni nužno nisu loši, loše je nešto drugo silna birokracija i paranoja koja se upravo zbog ovakvih prozivanja stvorila u onima koji moraju donositi odluku jer se u Hrvatskoj svi boje donijeti odluku jel svak čitavo vrijeme nekoga proziva, pronalazi nekakve mane iracionalne. A po pitanju LNG-a, ako ikome vjerujem, ne vjerujem onima kojima je plaćeno da naprave nekakvu studiju jer su plaćeni za to. Vjerujem ljudima koje dobro znam koji žive u mom okruženju s kojima sam razgovarao puno o tim brodovima i o tim tehnologijama i svi redom meni od kapetana brodova, od mornara na takvim brodovima govore jednu sasvim drugačiju sliku. A između ostalog mogli ste vidjeti i reagiranja u medijima takvih ljudi koji to rade diljem svijeta, diljem Europe i čitavog kontinenta.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Pa upravo bi strategija razvoja RH bila ta koja bi uvažila pojedinačne prednosti RH koje su naravno regionalnog karaktera na temelju kojeg bi se gradile projekcije razvoja i onda poticale investicije i tražile investitore za te predefinirane razvojne puteve. Govorite o LNG-u pa ja sam upravo toga stajališta da se gdje god postoji prijepor on izmakne iz medijskog prostora koji je uvijek kaotičan i gdje ima puno buke na prostor stola gdje se razgovara sa argumentima. Mislim da je to put s kojim možemo riješiti prijepore, vidjeti o čemu se stvarno radi jeli to problem, nije problem i šta je rješenje. Dakle detekcija veličine problema, definiranje problema i put da se on implementira na jednu opću korist. Govorite o dimnjacima, uredu pa dimnjaci ne znače nužno prosperitet. Danas imamo tranziciju nešto drugo u tehnologiju u proizvodne procese koji imaju bitno manje dimnjaka, dakle zero … sustavi su nešto čemu stremimo. Vratit ću se sada i na te famozne centre za gospodarenje otpadom, dakle biti pobornik centra koji je jako skup, velik, megalomanski gdje se samo generira novi trošak, milijardu kuna za građane na razini godine, a ne prihvatiti koncepciju razvoja gdje će se kroz male centre taj otpad konvertirati u sirovinu uz veliki društveni napor svih to je pokazatelj lošeg pristupa.
Hvala. Idemo na repliku broj četiri, poštovani kolega Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Dobrović. I vi ste govorili u kojoj mjeri je bitno da u svaku odluku budu uključene jedinice lokalne samouprave, a to je rekao i državni tajnik da o svim strateškim projektima su uključeni i predstavnici jedinica lokalne samouprave što nažalost nije istina. Evo ja ću opet spomenuti LNG i drago mi je da je danas mogućnost da ovdje nešto više kažemo o tome da to građani gledaju i da vide tko poštuje zaista ono što žele građani koji na nekom području žive. Dakle upravo je sve suprotno. Načelnica Općine Omišalj poslala je desetke pisama raznim tijelima javne vlasti RH koji mogu sudjelovati o odlučivanju o LNG terminalu i nije dobilo nijedan odgovor. Istovremeno na sva pisma koja je uputila u Europsku komisiju dobila je sve odgovore. Dakle moram još jedanput reći radi ljudi koji gledaju ovo, dakle Omišalj, Krk, Primorsko-goranska županija nije protiv LNG terminala, ali se zalaže za kopneni LNG terminal jer je tako odlučeno 2015. godine i tada je rečeno da će gradnjom LNG terminala kopnenog zaposliti se preko 400 ljudi iz građevinske operative da će se povećati GDP za 0,5%, a plutajući je sada ubačen kao kukavičje jaje. I ono što vas ja pitam, kako mi možemo objasniti našim građanima da donosimo odluke koje su u interesu građana kada u ovom zakonu u članku 7. se jasno navodi da nijedan strateški prioritet i projekt ne može biti proglašen strateškim ako nije u skladu sa prostornim planom, a prostorni plan Općine Omišalj kaže kopneni terminal. Dakle ide se protiv ovog zakona i zato se već sada najavljuje novi zakon, zakon o LNG-u. Dakle to je izigravanje i Ustave i Povelje o lokalnoj samoupravi i odluka Općine Omišalj, Primorsko-goranske županije i želje građana koji tamo žive.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Gledajte ja sam baš prekjučer bio upravo u Općini Omišalj, pristao sam sudjelovati u okruglom stolu koji se bavi tematikom, dakle to su štete upotrebe klora u LNG terminalu. I time sam pokazao da treba ići, ponavljam, razgovorom, argumentima, dakle komunikacijom. Nedostatak komunikacije, ne odgovaranje na dopise to je apsolutno neprihvatljivo. Ja držim da se taj problem neće riješiti na odgovarajući način bez da se uključe sve zaineresirane strane. LNG terminal ima veliki potencijal i sasvim sigurno u nekim fazama bi njegov kapacitet mogao rasti. Ono što je jako važno da on ima i snažan potencijal u pitanju dodane vrijednosti odnosno sinergijskog učinka kada se on poveže sa proizvodnim ciklusima ili termoenergetskim objektima, gdje njego nusprodukt, odnosno, njegov teret, a to je velika rashodna energija, se može upariti sa objektom koji treba rashladu i time se postižu veliki sinergijski učinci, dakle, to je nešto za poželjeti u stvari, kada se ETA, termoenergetskog bloka, recimo, može bitno podići. I meni to nedostaje dakle, u razmatranju ovoga cijeloga sustava. Naravno brzina je važna, zbog makroekonomskih odnosa, strateških pozicija, zauzimanja dakle, na energetskoj karti Europe, to sve skupa se treba i može razmotriti i naći jedno rješenje, dakle, da Hrvatska postane čvorište za … [[Govornik se ne razumije.]] prirodni plin. Hvala lijepo.
Idemo sada na replike poštovanom kolegi Žagaru, prvi je na redu kolega Milošević, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] jedna ispravka, pa kolega Žagar, rekli ste da Ministarstvo gospodarstva trebalo biti u nekom sukobu s drugim ministarstvima. Ja ne mislim da ne treba biti ni u kakvom sukobu, ni sa kojim ministarstvom ni sa kim u administraciji, mislim da ne samo Ministarstvo gospodarstva, nego sva ministarstva, cjelokupna administracija, lokalna administracija, trebaju shvatiti da moraju raditi u korist privatnog sektora, poduzetnika, srednjih, malih obrtnika, velikih poduzetnika jer samo kroz rast biznisa u ovoj zemlji ćemo mi zadržati mlade, povećavati gospodarski rast i imati novaca za sve ono što je nužno i potrebno isto. Što ja sam siguran da svi ovdje u ovoj sabornici bez obzira … [[Govornik se ne razumije.]] razlike želimo za naše građane.
Niste se prijavili [[Upadica: Jesam.]] jeste, oprostite onda, izvolite.
Dakle, vrlo kratak odgovor, hvala kolega Milošević, što ste mi dali priliku, kad kažem u sukobu, evo, dati ću konkretan primjer, kad ministar financija, kaže, podignuti ćemo porez, onda Ministarstvo gospodarstva treba reći, ne može to više, ne ide više opterećenje. U tom smislu sam mislio reći, Ministarstvo gospodarstva, mora, tu se slažemo, pa bez poduzetništva nećemo ni naprijed. Možemo pričati šta i kolega Klarić je tu u pravu, sve nam smeta, ali ništa nam ne treba, a kako ćemo onda naprijed? Zato mislim da svi moraju aktivnu sudjelovati, ministarstvo, mi vlada mora djelovati u cijeli, ali u ovoj državi će se stvari mijenjati, onda kada mi čujemo stav državnog tajnika, kad čujemo stav ministra kad kaže, eto tako neće ići premjeru. To ne može tako jer ne možete razvijati poduzetništvo, ako dižete poreze. Kako ćete, kako će ljudi investirati u ne znam, u izgradnju stanova ili kuća ako ćete im staviti porez na nekretnine. To su neke stvari o kojima treba biti određena kolezija.
Druga replika, poštovana kolegica Grozdana Perić. Izvolite.
Poštovani kolega Žagar, pa evo, ja ću samo, vi ste vrlo praktičan čovjek i želite isto kao i svi mi, da neke stvari se događaju brže. Ono što više bi bila replika, zapravo na konstatacije kolege Dobrovića, a radi se o centrima za gospodarenje otpada. Na primjeru recimo grada, odnosno, Zadarske županije, zajedno sa Ličkom senjskom, da je od 2006.g. je postupak stvaranja dokumentacije za taj centar i od kada počinje zapravo studija utjecaja na okoliš, od 2006. sada kad već imamo sve gotovo, dakle, kada je zatvorena financijska konstrukcija od 377 milijuna kuna bespovratnih sredstava iz konkurentnosti i kohezije i udjela lokalne zajednice od 10% i fonda od 73 milijuna kuna, dakle oko 19% još uvijek nema mogućnost da se to napravi. Zato što postoje brojni problemi koji su se događali u tijeku raspisivanja natječaja, a da ne kažem u samoj pripremi projekata. Dakle, što hoću reći? Da ti centri bi trebali biti prioriteti svima nama, svim gradovima, jer u odnosu na strategije koje su se stalno događale, mijenjale, preuređivale, itd. kako je dolazio koji ministar, nismo konkretno napravili ništa, osim recimo grada Pule koji je u Kaštijunu to napravio. A činjenica je da evo i grad Split ima i dalje još uvijek problem Karepovca i nismo se makli od početka. Dakle, ja bi htjela da se to puno brže i puno kvalitetnije događa bez obzira na pojedine probleme, jer je činjenica da je otpad nešto o čemu moramo svi jako puno razmišljati.
Hvala. Idemo sada na zadnju repliku, poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Žagar, vi govorite o tome da bi Hrvatska trebala imati čim više investicija, međutim, postavlja se pitanje što su to investicije? Mi vidimo da se u Hrvatskoj investicijama naziva rasprodaja vlasatih tvrtki. Vidimo isto tako da se pljačka građana naziva troškovima tranzicije. To su lijepi nazivi za ustvari nešto što naše gospodarstvo i državu unazađuje. Ja bih vas htio pitati konkretno pitanje, da li Hrvatska može imati rast BDP-a, poput Slovenaca koji trenutno imaju 6% ili Rumunja 7%, a da nema svoje vlastite tvrtke? Možemo li ostvariti takav rasta BDP-a ako je sve u stranim rukama. Ako je INA u stranim rukama, ako je u stranim rukama, ne znam Končar, ako je u stranim rukama telekomunikacijska mreža i mnoge druge tvrtke koje su nekada bile stup hrvatskoga gospodarstva. Zašto ne investiramo u svoje vlastite ljude, zašto ne investiramo u svoj vlastiti rad? Zašto ne investiramo u svoje resurse? Zašto ne investiramo u svoju vlastitu infrastrukturu, koja je u odnosu na druge europske zemlje možda čak i naprednija u nekim stvarima? Ja se bojim da s ovakvim Zakonom o strateškim investicijama, mi ustvari i dalje radimo na tome, da razvlašćujemo sami sebe, svoje imovine i u biti da možemo očekivati daljnji rast nezaposlenosti, daljnji rad zaduživanja, a sve ostalo je samo jedna lijepa forma bez sadržaja. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, zastupnik Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bunjac, dakle s vama se mogu u mnogim stvarima složiti u vašoj replici, a istina, vaša replika je dosta široko ovako postavljena i ono što smatram iznimno važnim a to sam čini mi se i u svojem izlaganju rekao da važno je investicije promatrati sa stajališta koristi javnog interesa. Privatni interes, on ima jednu zapravo dimenziju, a to je stjecanje dobiti, naravno oplođivanje kapitala i mi tu ne možemo daleko otići. Međutim javi interes je nešto što moramo i što mora ministarstvo, mora cijelo društvo brinuti o njemu počevši od lokalne samouprave do državne. I mi najveći problem zapravo imamo s korupcijom, klijentelizmom, nepotizmom. Mi imamo niz poduzetnika koji su uspješni i to treba jasno reći ovdje uspješni su samo zato što posluju s državom, posluju sa gradovima i općinama. To je rana ove države i gospodarstva u cjelini. Kao što kažu da pravda treba biti slijepa, tako bi i natječaji trebali biti slijepi. Poslove bi trebali dobivati ljudi koji znaju i koji imaju ideje, koji imaju kapacitete, koji imaju na kraju krajeva i dobro plaćenog radnika. Evo imamo slučaj na našoj županiji, na mojoj županiji, ne znam, vjerojatno je i kod vas tako, napravio se nova škola, napravi se nova sportska dvorana, za mjesec dana ona curi jer netko je uzeo novac u vlastiti džep, javni novac i to su problemi. I kad te probleme riješimo a to jedino možemo riješiti da institucije, opet kažem onu političku frazu „institucije rade svoj posao“, ali netko te institucije mora nadzirati. I s vama se slažem, nije država loš gospodar, loši su gospodari ljudi koje država postavlja na ta mjesta isključivo zbog nekakvih političkih interesa ili sinekura i to su problemi ovog društva.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika koji se javio za sudjelovanje u raspravi je Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a, u njihovo ime govorit će zastupnik Giovanni Sponza, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Trenutno važeći zakon koji je donijet 2013. kao što ste i sami rekli do sada je dvaput mijenjan i to od 2014. i 2016., i od njegove primjene do danas na listu strateških investicija uvršteno je 36 projekata. Danas je pred nama novi zakon i naš klub je stava da moramo biti spremni pogledati istini u oči i postaviti si pitanje hoće li se doista novim zakonom postići brža priprema izvođenja strateških projekata. Vjerujem da jesmo svjesni da investicijska klima i općenito uvjeti poslovanja u RH već dugi niz godina nisu na potrebnoj i zadovoljavajućoj razini što uostalom potvrđuju i relevantne međunarodne institucije poput Svjetske banke u izvješću Doing Businessa. Postoji više uzroka takvog stanja, spomenut ću samo. nesređeno stanje u katastru i zemljišnim knjigama, neusklađeno stanje između katastra i zemljišnih knjiga, problem je u tome što naš zemljišno-knjižni katastarski sustav datira još iz doba Austro-Ugarske, u ono vrijeme to je svakako bio jedan moderan sustav, međutim nakon 150 godina, svi ćemo složiti da više nije adekvatan. Nadalje, problem sa kojim se susrećemo prilikom pripremnih projekata je i neutvrđena granica pomorskog dobra, jedan od problema vezan je uz djelatnost Hrvatskih šuma i uz šumsko-gospodarsku osnovu. Naime, postoje slučajevi da se neke čestice na jedan potpuno netransparentan način doslovce preko noći uvrštavaju u šumsko zemljište što to opet dovodi do nepotrebnih sudskih sporova a što opet usporava investicijske aktivnosti. Kada već govorimo o sporovima, želim reći da zbog nedovoljno jasnih i u praksi teško provedivih zakona, dolazi do brojnih nepotrebnih i skupih sudskih sporova između države i jedinica lokalne samouprave a što također nažalost usporava investicijske aktivnosti. Mi smo imali prilike navedenu problematiku u jednom dobro dijelu riješiti Zakonom o državnoj imovini no onako kako smo imali priliku vidjeti i čitati u prvom čitanju, taj zakon koji je situacije trebao riješiti, on nažalost to riješio nije. Dakle, postoji niz uzroka koji koče investicije u Hrvatskoj a koji država mora riješiti i prepoznajem i uz najbolju želju predlagača no međutim sve dok nam propisi su nejasni, teško provedivi, dok ne uredimo i uskladimo katastarski, zemljišno-knjižni sustav, dok nam je administracija spora i neučinkovita, dok se pojedine institucije ne prestanu ponašati kao država u državi, dok državna razina ne prihvati općine, gradove i županije kao partnere, mi nećemo imati osnovne preduvjete za provođenje strateških investicija. I samom kraju želim kazati da novim zakonom se neće postići brža priprema izvođenja strateških projekata već se isto može postići jedino u ređenim i efikasnim sustavom.
Zahvaljujem. Zastupnik Željko Glasnović javio se za repliku, izvolite.
Poštovani kolega, evo pitanje nije upućeno na vas nego na gospodu koji sjede dole, mislim da je 2013. godine objavljen je taj nacrt, akt ili procedura za investitora na web stranicama svima, od ministarstva, to je za svaku pohvalu. … [[Govornik se ne razumije.]] jasan je, jasan je, nema problema tu. I kad govorimo o investicijama ovdje, spomenuli ste vi katastar, pa zašto nitko neće investirati u zemlji gdje je 5% zemljišnih knjiga sređeno? Čega je to posljedica? Čega? Zašto neće doći ljudi ovdje? Taj akt izgleda izvanredno tamo kad ga čitate, ali gdje su te strane investicije? Ja sam 5 puta ovdje spominjao tu recimo tvornica Toyote koja je trebala biti u Lici, sad je u Češkoj, koje su to strateške investicije? Sad ova grupa zadnja, turistička agencija ova, to je prvo što ja znam, 16 milijuna eura je dobila za hotele, ta grupa privatna, to je prvo ovo što je dobilo za privatne investicije u Hrvatskoj, jedna veća investicija. Imate u isto vrijeme 126 milijuna eura je dato, 5 tisuća malih poduzeća u baltičkim republikama. Čime se mi hvalimo? A vratiti će se natrag što sam jutro govorio, tko će doći u zemlji gdje vlada pravni javašluk. Gdje je ta sinergija između ministarstava? Pa dolaze ljudi ovdje, uopće nema nikakve sinergije, rade u vukummu, ovi govore ovo, ovi drugo. Imamo opet papire, imamo papire, imamo izvanredno to sve propisno u teoriji ali u praksi ništa. Koliko dugo će to trajati? Evo, ako ne riješimo neka pravna pitanja ovdje šta možemo očekivati? Recite vi meni koje su to strateške investicije u Hrvatskoj od 2000. godine, koje su to strateške investicije, ja bih volio znati osim IKEA-e.
Odgovor na repliku zastupnik Sponza.
Evo ja ću se samo osvrnuti na jedan detalj kojeg je spomenuo kolega Glasnović, a to je neusklađenost i nekoordiniranost među ministarstvima što je točno. Na to trebamo ukazivati, na to trebamo upozoravati vjerujem da oni koji to trebaju čuti i hoće čuti.
Sljedeći zastupnik koji se javio za repliku je zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Sponza, govorili ste među ostalim o onim sređenim zemljišnim knjigama i katastrima. Znamo gdje spadaju zemljišne knjige i katastri pod sudove, znači govorimo o reformi sudova, odnosno o reformi pravosuđa. Refoma pravosuđa je conditio sine qua non opstanka ove zemlje. Znači ako ne reorganiziramo ne samo zemljišne knjige i katastar nego naravno i državno odvjetništvo, sudove itd., ova zemlja nema niti teoretske šanse da ikada krene na bolje, jednostavno ćemo se vrtjeti konstantno u krug. Pa vas pitam da komentirate jednu jako zanimljivu informaciju koje je svojedobno rekao predsjednik sada kluba HDZ-a gospodin Branko Bačić, kako Hrvatska, kako bi trebalo 5 milijardi kuna uložiti da se srede sve zemljišne knjige u Hrvatskoj a da zbog toga što te knjige nisu sređene mi svake godine gubio 5 milijardi kuna. Evo ako se sjećam, to je gospodin Bačić i rekao ovdje za govornicom u jednoj raspravi pa molim vas da to komentirate.
Odgovor na repliku zastupnik Sponza.
Ne pada mi na pamet da komentiram kolegu Bačića, to će on sam. Rekao bih sljedeće da osim što mijenjamo zakone u prvom redu da mi moramo početi mijenjati sebe, da u svojim raspravama trebamo doprinijeti i razumijevanju problema i rješavanju problema. Da se, da je poželjno da se što manje bavimo politikanskim temama, da iskazujemo spremnost da budemo odgovorni u ponašanju, određenih rasprava u kontekstu određenih zakonskih prijedloga i rješenja. Ali definitivno dok mi ne budemo riješili i katastar, ne budemo riješili zemljišne knjige, ne budemo riješili katastar pomorskog dobra, dok se pojedine državne institucije ne prestanu ponašati poput države u državi, dok ne počnemo propitkivati njihovu odgovornost, dok ne počnemo propitkivati njihovu efikasnost rada, dok ne počnemo govoriti o tome da Hrvatska povlači pretjerano, premalo sredstava iz EU fondova mi nećemo napraviti nikakav konkretan iskorak naprijed. Dakle vratiti ću se na ono što sam rekao. Ovaj zakon neće promijeniti ništa, prepoznajem intenciju predlagača no nama treba jedan sasvim novi, uređen i efikasan sustav.
Zahvaljujem. Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e javio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govoriti će zastupnik Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici i svi koji pratite ovo putem medija, uzeo sam ovaj govor u ime kluba kako bih komentirao ovaj zakon. Znači imamo Konačni prijedlog Zakona o strateškim investicijskim projektima RH. Kada govorimo o strategiji Hrvatska je tu dosta nesretno prolazila. Kao najbolji primjer volim govoriti o Energetskoj strategiji donesenoj 2009. godine, da vrijedi od 2020. godine. Govorio sam, ma nema ni mjesec dana o istoj detaljno za ovom govornicom. Dakle taj dokument je potpuni promašaj. Gospodin državni tajnik koji je ovdje sjedio nije se mogao oteti dojmu da se slaže samnom. Naime cijela strategija se temelji na nekoliko elektrana koje neće nikada biti izgrađene, npr. Ombla ili elektrana na Dravi ili nuklearna elektrana koja je temelj te strategije. Prema tome sve pada u vodu. I to je još uvijek aktualna strategija i po toj strategiji bi mi trebali raditi, razmišljati i razvijati energetiku. To je naravno nemoguće i zato treba donijeti novu strategiju što se tiče energetike ali i svih drugih stvari. Sjetio bih se također situacije kada je za povlačenje novca iz EU fondova Hrvatska definirala biotehnološko područje kao područje prioriteta. OK i Europa osigura novac za biotehnološko područje i što mi onda radimo kada se prijavljujemo na fondove potpuno zanemarimo to područje, mi ćemo se javiti ne znam na poljoprivredu. I onda naravno da ne možemo povući novac. Prema tome, strateški dokumenti, brojni strateški dokumenti su potpuno promašeni od hrvatske stvarnosti i bojim se da će takva biti i sudbina ovog zakona koji o njima govori. Htio bih se također osvrnuti na aktualnu situaciju, aktualni strateški projekt ovih dana to je svakako Liquefied Natural Terminal, odnosno LNG Terminal na Omišlju. Dugo vremena se govorilo o LNG Terminalu, gotovo uvijek je to kopneni terminal. Kopneni terminal je skroz druga priča od plutajućeg terminala. Projekt o kojem mi danas govorimo ima dvije faze. Prva faza bi bila plutajući terminal, druga faza bi bila kopneni termina. Projekt je dosta kontroverzan, ja sam ga svojedobno u stanci za ovom govornicom nazvao ekonomskom katastroform, tehnološko-tehničkom katastrofom i ekološkom katastrofom. Ajmo razdvojiti dvije stvari, prvo je ideja, ideja da idemo napravi LNG, drugo je projekt, idemo napraviti projektnu dokumentaciju da opravdamo taj projekt, da ga predstavimo javnosti i da na kraju krajeva po tom projektu koji mora biti u skladu s nekom strategijom radimo. Sjetio bih se ovdje Vrdoljakove kuhinje 2014., 2015. godina, eksploatacija Jadrana. Sama ideja je ajmo reći i da i ne, iako više ne za nas iz Živog zida ali projektna dokumentacija koja se predstavila hrvatskoj javnosti, koja je dana na javnu raspravu puna rupa. Ima masu netočnih informacija, recimo broj potresa. Sad je već 4 godine, ne sjećam se svih detalja, recimo broj potresa. Nisu uzete u obzir na dnu Jadrana lokacije gdje je NATO odbacivao bombe, ne možete bušiti dolje podmorje ako je skladište bombi. Niz znanstvenih institucija je rekao da je unutra niz netočnih znanstvenih podataka, da nisu uzete u obzir migracije, ne znam, riba, ptica. Ako se sjećam, to je bio Oceanografski institut i još nekoliko takvih niz udruga, cijela hrvatska javnost je bila protiv tog projekta. Dokumentacija kojom se ta ideja pokušala obrazložiti i elaborirati je bila katastrofalna. Više beletristike nego znanstvenih činjenica, više spin-a i marketinga nego znanosti, 1000, masa stranica. Uvijek je to masa stranica da vas ubiju u pojam, da ni ne čitate, da vas u startu obeshrabre da je to vječna istina koju ne treba propitivati. Međutim, nisu uspjeli tada, neće uspjeti niti sada s LNG terminalom. I ovaj projekt ima također 1200 stranica. Predsjednik LNG-a Hrvatske, gospodin Frančić kada je, mislim da je bio 17. studeni prošle godine, obrazlagao tu svoju studiju u Omišlju, otišao je posramljen. On nije mogao dati odgovore na neka osnovna pitanja koja ta studija upravlja. Nije mogao dati konkretne brojeve, nije mogao dati konkretne scenarije. Opisi koji se unutra koriste isto su bliže beletristici nego znanosti. Slična stvar. Je li i to Vrdoljakova kuhinja? Ja mislim da je i ja mislim da je ova koalicija – LNG koalicija i da je ovo daleko jedan od najjačih razloga zašto je došlo do ovog preslagivanja, koruptivnog preslagivanja, zašto se nalazimo u situaciji u kojoj jesmo. Sjetimo se susreta naše predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović i gospodina Trumpa. O čemu se govorilo? O LNG terminalu. Mislite li da gospodin Trump zna na karti gdje je Hrvatska? Vjerojatno da jer mu je supruga iz Slovenije. Međutim, ima li on vremena baviti se Hrvatskom? Ne. Možda o Hrvatskoj zna nešto, par točaka što su bitne, LNG terminal je bitan. Znači, to je već ispečen posao, to je dogovoren posao, tu su se jake, ja bih rekao, sile osovine dogovorile, da ne kažem urotile, da se s tim projektom ide protuustavno. LNG terminal plutajući nije ucrtan u prostorne planove niti općine Omišalj sa svojim naseljima Omišalj i Njivice, niti Primorsko-goranske županije. To njih baš briga. Šta njima znače neki papiri? Sila boga ne moli, je li tako? Osim toga, tehnologije koje se tamo prezentiraju su štetne za okoliš. U istom tom Jadranu 100-tinjak kilometara dalje na talijanskoj obali kod Montefalconea, slični plutajući LNG terminal, slična tehnologija, tu tehnologiju je Hrvatska dokinula negdje 2014. godine. Rekla je ne tada plutajućem LNG terminalu i toj tehnologiji, da bi se sad opet to reinstaliralo. A imamo scenarij što se može dogoditi. Varikina, klor će odlaziti na dno zatvorenog Kvarnerskog zaljeva i jednostavno će čistiti, uništavat će život na tom podmorju, javljat će se na površini pjena i sve ostalo što se događa. Osim ekoloških predispozicija, tu su naravno i ekonomske. Ako mi imamo u planu, zapravo mi uopće ne znamo koliki je projekt. Kaže se od 5-8, negdje 7, čak i slušam brojne stručnjake, ni oni ne znaju točno što je to i kako je to, kao 5-7. Dobro, 5-7, 8. OK. I sad je plan, mi ćemo uvest u jednu točku u prostoru 8 milijardi metara kubnih plina na godinu, a izvest ćemo iz te točke 2-2,5 milijarde plinovodom jer toliki je kapacitet plinovoda na godinu. OK. A gdje je ostatak? Što ćemo s ostatkom? Hoćemo ga skladištiti? Hoćemo ga potrošiti na lokaciji? Nekad je bila ideja da se tamo napravi termoelektrana pa da se odmah spaljuje plin, proizvodi se električna energija, uz put, ta toplina koja se generira može se koristiti za grijanje tog ukapljenog plina da se pretvori ponovno u tekućinu. Nekad dok je Dina radila slični je bio proces. Dina kao petrokemija u svoj radu je egzoterman proces. Stvara toplinu, a ta toplina bi se koristila za zagrijavanje onda tog ohlađenog plina. I to je bila jedna situacija koja bi značajno poboljšala isplativost cijelog tog projekta. Međutim, Dine danas više nema. Druga stvar, čak i da uspijemo odvesti sav taj plin nekamo, kamo ćemo s njim? Naše glavno skladište Okoli u Velikoj Ludini, nekih 500 milijuna metara kubnih može spremiti. Mi ga nemamo gdje skladištiti jer nemamo izgrađene niti planirane veće kapacitete. Evo, čitao samo gore strategiju razvoja Plinacro, nisam našao unutra gdje bi mi taj plin skladištili. Znači nećemo ga skladištiti, potrošit ga nemamo gdje, pa ćemo ga onda negdje prodat, izvest. Da, to je bio plan. Ministrica Dalić je sa gospodinom Hernandyem u Budimpešti nedavno potpisala memorandum o suradnju. Gradi se plinovod od Slobornice do Mađarske dug nekih 300-tinjak kilometara. Smanjene su transportne cijene sa 7 eura po megawat satu na 1 euro po megawat satu i sad se stvara nekakav put plina iz LNG-a u Mađarsku. Međutim, zašto bi itko kupio 30-50% skuplji plin? Ne bi. Vrlo jednostavno. Ponovit će se priča ih litvanske … [[Govornik se ne razumije.]] koja je izgrađena za 4 milijarde metara kubnih, da bi danas radila na jednom milijardi metara kubnih i zapravo radila sa gubitkom. Nitko neće skuplji plin, niti Litva, niti njihovi susjedi Poljska, Estonija, onaj dio Rusija oko Kalinjingrada, Finska itd. To nikome ne treba i to je jednostavno ekonomska katastrofa. I na sva ta pitanja mi nismo dobili suvisle odgovore. Evo, ja nisam stručnjak za plin, neka nam se objasni, neka nam se daju konkretni i jasni brojevi. Ne. Zašto bi se raspravljalo na znanstvenoj osnovi, analitički, kad se može spin-ovima i nasiljem. Trump je rekao biti će terminal i bit će terminal. To je demokracija, to je slušanje volje građana. Stanovnici Omišlja Primorsko-goranske županije ne žele plutajući LNG terminal. Jel ikoga to zanima u Vladi RH? Ministricu Dalić? Ministra Ćorića? Hoće se ponoviti Cetina? Što je bilo sa Cetinom? Ista stvar. Kvaziznanstveni. Suluda ideja kao prvo i onda suludo izrađen projekt. Znanstvenici su ga pokopali, opet Vrdoljakova kuhinja, opet plin. Molim vas lijepo ponovit će se Cetina i ovdje. Pa zašto se radila Cetina? Zato što se nema kud s plinom, pa hajmo ga spalit negdje na Cetini da imamo ga kome prodati da se … [[Govornik se ne razumije.]] Jel' to ozbiljna politika? Jel' to ozbiljna Vlada? Naravno da nije i neće vam ovo uspjeti gospodo. Morat ćete ponuditi hrvatskoj javnosti koja je sve inteligentnija i sve više kritički razmišlja mada je trujete preko Hrvatske radiotelevizije brojke. Morat ćete im ponuditi scenarije. Jasna je cost benefit analiza i sve ostalo. Neće spinovi više prolaziti. To vrijeme je zauvijek prošlo. Niste naučili na Jadranu, niste naučili na Cetini? Pa valjda ćete naučiti na LNG-u, LNG terminalu. Gospodin Frančić je inače došao iz MOL-a, tamo je radio prije. Vezan je kumski sa gospodinom Popijačem iz Petrokemije. Kako su se samo lijepo pozicionirali? Najvjerojatnije se radi o scenariju, jer pošto Hrvatska će očito gubiti, netko će zaraditi. Tko će zaraditi MOL? Jer plin u Hrvatskoj nema Hrvatska, ima ga MOL, ima ga MOL. Najvjerojatnije će onda plin jeftini hrvatski iz domaćih izvora odlaziti Mađarima, a mi ćemo kupovati ovaj skupi iz LNG-a. Porast će cijena plina, porast će cijena struke. Šta to njih briga. Neće oni odgovarati za to. Prema tome, energetska strategija, ova dokumentacija, rasprava prema javnosti podcjenjivačka kao da smo mi nekakav stabla kojima se monologom može govoriti da sve to prođe bez ikakve kritike ili bilo čega takvoga. Ono što još treba spomenuti kad se govori o strateškim stvarima u Republici Hrvatskoj svakako je hrvatska brodogradnja. Katastrofa na žalost nam je na pomolu, govorili smo o tome u stankama. Osobno sam išao u Uljanik, u Treći maj na poziv radnika, kooperanata kojima se mjesecima nisu isplaćivali, nije isplaćivao njihov novac. 8 mjeseci je Vlada dozvolila da sve ide kako ide. Sada Debeljak na naslovnici Večernjeg kaže „Ako nam Vlada ne da jamstva, nećemo više raditi brodove.“ A kao da je do sad radio brodove. Koliko ih treba napraviti? 10, 15, nije napravio ni jedan radi platforme za Veneciju. O.k. barem nešto. A je li ispoštovao ugovor koji je potpisao …/Govornik se ne razumije … ? Nije. Nije. Treći maj i danas se ovdje govorilo o tome na stanci je u ozbiljnim problemima, ne može nastaviti funkcionirati. Završit će tamo gdje su i mnogi drugi završili u stečaju i rezalištu ako Vlada nešto bitno ne napravi. Sve je to resor ministrice Dalić. Nemamo strategije, nemamo sredstava. Nemamo mi svoje banke da možemo svojim bankama kreditirati vlastite politike, vlastite strategije. Mi to nemamo. Mi ovisimo o milosti privatnih kojekakvih interesa, o milosti Europe. Na taj način se ne vodi ozbiljna politika. Na taj način Hrvatska neće nigdje doći kao što ni sada nije baš daleko došlo od devedesetih godina. Projekcije za budućnost nisu sjajne. Meni je samo žao što, pa sjetite se svih tih starijih ljudi iz brodogrališta. Pa oni su možda i stotinu brodova porinuli. Pa te firme mogu biti profitabilne. Hajde da ne mogu biti profitabilne, hajde da ne mogu o.k. Ne mogu biti profitabilne, idemo ih onda ugasiti, ne isplati se više raditi, idemo raditi nešto drugo. Ali one mogu biti profitabilne, treba im pomoći dok ne postanu profitabilne. Ne, Europa kaže ne, mi ćemo raditi u Kini. Nama to ne treba. I gospodin Plenković normalno, duboki naklon gospođi Merkel, Bruxellesu, Berlinu, Buzinu vaša želja moja je zapovijed pa dok ide, ide. Hvala vam.
Hvala zastupniku Sinčiću. Zastupnik Željko Glasnović javio se za repliku, izvolite.
Poštovani gospodine Sinčić, mister Sinčić ja sam vas pozorno slušao ovdje i slažem se s nekim vašim dijelovima izlaganja. Mi smo krenuli ovde sa ovoga Zakona o strateškim investicijama na LNG terminal. Ovo nije rasprava o LNG terminalu, ali ja bih samo rekao jednu stvar, možda znate, možda ne znate da je već Crna Gora njihova naftna tvrtka, državna je već pomakla granicu u svoju korist jer su našli ogromne količine tamo u Boki Kotorskoj, već su krenuli s tim. Mi statiramo na mjestu. Evo. Od koga ćemo mi lovu uzimat? Od koga? Sa Marsa. Nisam ja volim, ne volim Europsku uniju. Šta je naša stvarnost? Taj europski fond za strateške investicije raspolaže sa 16 milijardi eura. Od kuda će ta Hrvatska lovu dobivati, od koga ćemo lovu dobivati. To je pitanje jedno. Drugo pitanje. Zašto nitko neće investirati ovdje. Evo kad ćemo se baviti, korijene problema, a ne posljedicama. Dragi gospodine Sinčić, ja nikad nisam čuo iz vaše stranke jednu čudnu riječ lustracija, akademska i kadrovska. I to se non stop izbjegava. Zašto? To je čista analitika i istina. Zašto? Jer smo naslijedili isti pravni sustav iz bivše države. Vama vode isti kadrovi vode državu, isti kadrovi vam vode državu i njihovi nasljednici. I vraćam se natrag na mentalni sklop. Vi konstatirate stanje. Gdje su rješenja? Evo kad su se, kad govorim o ekologiji šta je sa Bakrom gore, Crnica, Šibenik, otpad od šibenskog mosta dole, stare. Najljepši zaljevi u Jadranskom moru su zagađeni iz bivšeg sustava sivom ekonomijom koja je totalno bila izvan, druga generacija. O tome nitko ne govori. To Kaštelanski zaljev. Tko je onda protestirao kad je siva kiša padala u Solinu radi te tamo betonare, cementare u Kaštelima. … [[Govornik se ne razumije.]] kad ste govorili o Kini, Kina i ekocid koji Kina na globalnoj razini proizvodi. Kina je ekocid. Sad se radi Pelješki most Kina. To je najveći genocid na globalnoj razini je Kina. O tome ne govorimo.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Sinčić.
Hvala vam kolega Glasnović. Ja se mogu složiti sa vama da je Kina zemlja ekoloških katastrofa, međutim ne bih sada išao dalje o Kini. Što se tiče lustracije tko je govorio 2014. godine u kampanji o lustraciji korumpiranoga kadra upravo Ivan Vilibor Sinčić kandidat Živoga zida, nisam to čuo niti od Kolinde Grabar Kitarović iz HDZ-a, nisam to čuo niti od gospodina Josipovića, niti od gospodina Kujundžića koji se tada kleo protiv HDZ-a da bi danas bio isti njihov ministar. To su sve barabe, nevjerodostojne i varaju narod iz godinu u godinu. Ja vas molim napišite Zakon o lustracije, dajte da ga pročitamo, mi ćemo ga vrlo vjerojatno poduprijeti. Ja sam za lustraciju mora doći do smjene generacija i svih oni koji su surađivali i sa bivšim režimom protiv sadašnjeg društva i države i pogotovo ovi koji su agenti, korupcije u sadašnjoj državi, njih jednostavno treba lustrirali. Samo bi se osvrnuo na činjenicu da je '90. g. gospodin Šeks u pravosuđu instalirao nekih 2000 svojih ljudi, podobnija i zato danas imamo nefunkcionalno pravosuđe, nemamo pravosuđe nego imamo šeksosuđje, koje je u samo po svojim elementima krivosuđe i krađosuđje.
Zastupnik Ivan Lovirnović, javio se za repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Sinčić, imam za vas jedno pitanje, ustvari 2 pitanja, prvo jel vi mislite da se strateški projekti u Hrvatskoj mogu odrađivati strukture koje seu strateškim potezima rasprodale najdragocjenije hrvatske resurse od banaka, telekoma, turističkih firmi i onoga zaista što je bilo najvrijednije. Sviđa mi se što ste maloprije rekli da je potreban smjena generacije, potrebni su nam novi ljudi u politici. Jer ovo što je do sada bilo od 30 milijardi eura, ukupni inozemnih investicija od osnutka Hrvatske do sada, mi smo vidjeli da od toga nismo imali puno koristi. Postavljam konkretno pitanje vezano za LNG jer je to proglašeno strateškim interesom. Ono jest strateški interes, ali ako se radi na netransparentan način, ako ne znamo što dobivamo što gubimo, ako ne znamo studiju utjecaja na okoliš, može li se to nazvati strateškim projektom, odnosno, kako ocjenjujete takav pristup tom projektu, ako ne znamo najvažnije stvari oko ovoga. I drugo svi su zaboravili Imunološki zavod, vi ste bili predsjednik Istražnog povjerenstva za Imunološki zavod, ja sam bio član tog povjerenstva i puno vremena smo potrošili na to. Vidite to, ne može doći na dnevni red, još nije došao na red izvještaj Istražnog povjerenstva o tome. Ako je to strateški projekt, investicija, a ja sigurno smatram i stranka Promijenimo Hrvatsku, kao i Živi zid da je to strateška investicija, odnosno, projekt, zašto Vlada o tome šuti? Mislite li vi da ova Vlada odrađuje, da zna što je strateški interes Hrvatske i određuje tuđe strateške interese evo npr. LNG-ija i Imunološkog zavoda. Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnik Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lovrinović, osvrnuli ste se na dobre stvari. Što se tiče strateških projekata, evo ja imam prilike dosta često razgovarati sa poljoprivrednicima, pogotovo u zadnje vrijeme kada imamo Zakon o poljoprivrednom zemljištu, koji je nedovoljno dobar, koji pogoduje velikima. Ne može malo poduzeće biti mali poljoprivrednik. U Hrvatskoj imamo95% poljoprivrednika su OPG-ovima, prema Zakonu o poljoprivrednoj djelatnosti. Međutim, mi radimo zakon koji ide protiv većine tih ljudi i ti ljudi nam se žale onda. Evo, mi bi htjeli pokrenuti, ali nema banke, koja će vam dati kredit. Gdje vam je HDZ-ovci poljoprivredna banka, gdje vam je agro banka o kojoj ste toliko govorili? Ljudi da bi podigli novac iz fondova prvo moraju imati neki svoj novac. Ne mogu dobiti, jer nemamo svoje banke koje bi financirale našu politiku i financirale naše ljude, pogotovo one male poduzetnike, poljoprivrednike i OPG-ove. Što se tiče dokumentacije, da ja sam jasno govorio na više primjera, Cetina, prije družba Adrija, pa sada također eksplantacija Jadrana, LNG, znači gdje je znanost u Hrvatskoj? Gdje je znanost? U tim njihovim studijama, od 1000 str. netočne informacije, beletristika, spinovi i marketing, to su njihove metode. Dajte nam znanstvene činjenice. Molim vas lijepo, što se tiče Imunološkog zavoda, ostajem polako bez vremena, 400 milijuna eura, možda će biti i više, će koštati ovaj LNG projekt, pomnožimo to sa 7, nekih 3 milijarde kuna, jel tako. 3 milijarde kuna imamo za LNG terminal, da bi imali zagađen okoliš, skuplji plin i sve ostalo što ide, a nemamo 100 milijuna kuna za Imunološki zavod. Pa čak ne trebate dati ni tih 100 milijuna kuna, Imunološki zavod, što stoji u našem izvješću ima sam nekretnina u središtu Zagrebu, 100-150 milijuna kuna, prema procjeni od prije nekoliko godina. Pa to neka mu bude početni kapital, ali ne. Osim toga u fondovima je novac, jer je to bio tehnologija, a mi smo zadali da nam je bio tehnologija prioritet. Povucite novac iz fondova, i to niste u stanju.
Hvala. Zastupnik Kirin, javio se za repliku.
Uvaženi zastupniče Sinčić, nekoliko sitnih malih opservacija i onda. I jasna pitanja i vaš jasan odgovor na to. LNG terminal o njemu se raspravljalo '90. g. činjenica je da postoji niz studija o ekološkoj štetnosti plutajućeg terminala, ali kako će tehnološki proces ugroziti ekološko biološki sustav mora, snižavanje temperature mora? Recite koliko će temperatura mora biti niža i koliko će to štetiti? Jer temperatura mora je ljeti cirka 25-26 stupnjeva, a zimi oko cirka 10 stupnjeva. Da li je na ovih 10 stupnjeva prestaje ili nestaje život u moru? Recite da li ste se informirali o tome? Kakav je ovo odraz LNG terminala na gospodarstvo, standard? Koliki je multiplikacijski indeks LNG terminala, koliki je utjecaj na popratnu gospodarsku aktivnost? Gospodarstvo Rijeke je uništeno, građani se iseljavaju. Zašto? Jer nema egzistencije. Koliko je more onečišćeno u vrijeme jake gospodarske aktivnosti u Rijeci? Pa su građani radi egzistencije dolazili u Rijeku i PGŽ županiju da li će terminal više štetiti moru nego se zatvorene tvornice? Da li treba zatvoriti i 3 Maj jer i on onečišćuje more? Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnik Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo vidim kamo ide napad na nas, da smo radikalni ekolozi. Apsolutno ne. Ja sam svojedobno 2015. godine kada je bila predizborna kampanja dao podršku kopnenom LNG terminalu i danas sam spreman o tome raspravljati na znanstvenoj osnovi. Međutim, što se tiče plutajućeg terminala tu je rasprava u tijeku, to je nova ideja nakon toga i tu smo apsolutno protiv. Pitali ste me koliko će se sniziti temperatura mora? Ja ne znam. Nije niti vaš gospodin Frančić to znao objasniti suvislo. Dakle mi ne znamo. Mi hoćemo znanstvene podatke da znamo računati što ćemo s time. A što znamo? Znamo šta je bilo u Monte … hladan klor je išao po dnu, tamanio sve živo, pjena se pojavila na površini i danas imamo tamo ogromne probleme. Pitali ste me za gospodarske benefite, evo govorilo se je o velikom broju zaposlenih, da će se zaposliti ljudi, da će ljudi iz Omišlja također se zaposliti, međutim to nije točno. Svega nekoliko ljudi iz Omišlja bi se zaposlilo u plutajućem LNG terminalu, a ljudi koji će operirati sam brod FSR neće imati prebivalište u RH odnosno možda svega nekoliko njih. To će biti profesionalci koji rade na FS strojevima diljem svijeta jer imamo mi Hrvati kao pomorska nacija mnogo sposobnih pomoraca koji rade na FS strojevima diljem svijeta. Možda će i oni doći, ali oni nisu prijavljeni ovdje niti će raditi za hrvatsku kompaniju. Radit će tamo za nekakvu kompaniju na … To neće ostati u RH, međutim te spinove je gospodin Frančić pokušao plasirati kao točne. Oni nisu točni. Govorili ste o 3. maju, pa tko se je ovdje upravo založio za stanje u 3. maju, tko je išao u brodogradilište 3. maj i našao ljude odnosno ljudi su se javili nama … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Hvala. Zastupnik Klarić, izvolite.
Uvaženi kolega Sinčić, ja kao i uvijek vaše rasprave pozorno slušam i mogu vam reći da ste mi zaista simpatični i lijepo to elaborirate sa brojim podacima, pokazateljima i ne znam s čime sve ne. međutim sada ste me malo zbunili, ne znam kome da vjerujem. Vama koji ste rekli da će Kvarnerski zaljev biti kloriran ili Primorsko-goranskom županu, evo čitam njegovu izjavu Zlatko Komadina pozdravio je odluku Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva i Vlade da podrže projekt Tvrtke Plinacro za izgradnju plutajućeg LNG terminala čija je vrijednost procijenjena na 50 milijuna eura. Vlada je ovom projektu pristupila dobro u smislu definiranja lokacije i traženja odluke o realizaciji od strane mogućeg investitora. Plutajući terminal nije ne kompatibilan s velikim LNG terminalom, njegova prednost je u tome što je jeftiniji, brže se realizira, a nakon što obavi svoju funkciju može se prebaciti na novu lokaciju itd., itd. Eto to je govorio gospodin župan Zlatko Komadina, ja sam vam sada to pročitao, a ne mogu reći da nije struka jer je bio i direktor Tvrtke Energo koja upravo isporučuje na području Primorsko-goranske županije u gradu Rijeci plin, dakle zna o čemu se radi. A između ostalog vaša rasprava kada ste spominjali one bombe iz Drugog svjetskog ne znam kojeg rata pa ne znate da li će se to moći bušiti tamo ili ne, to me podsjetilo na jedan zbor mještana kada smo krenuli spajati našu poslovnu zonu sa magistralnim plinovodom Pula-Karlovac kada je jedna od izjava i najveći bukača koji su u tom trenutku bila da postoji mogućnost da će neko staviti bombu ispod cijevi plina i aktivirati nakon 10 godina pa će čitavo naselje izletiti u zrak. Na sreću bili smo tu čvrsti i odlučni pa smo to izgradili, sada taj plin koristi preko 200 tvrtki i preko 4 tisuća ljudi, a prošlo je svega 10 godina od kada se to izgradilo. Ukoliko na ovaj način budemo krenuli a priori da je nešto negativno, da nešto ne valja, da nešto zagađuje mi jednostavno prisiljavamo naše ljude da odlaze ća jer jednostavno ne stvaramo im mogućnosti egzistencije, ne stvaramo im mogućnosti niti preduvjete da uopće razmišljaju da ostanu ovdje.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Sinčić.
Hvala vama predsjedavajući. Evo meni je drago da je župan dao taj stav, da je doprinio ovoj raspravi. Ja osobno smatram na temelju brojnih informacija koje sam ja sa svojim kolegama, ali prije sa konzultantima ljudima koji su radili i u Dini i u Plinacro i drugdje, do sada došao do spoznaje da će doći do kloriranja toga zaljeva i naš je stav negativan. Ako mene neko uvjeri u suprotno, možda vi, ja mogu promijeniti stav. Mi nismo a priori protiv nečega. Ja sam rekao što mislim o kopnenom terminalu. Prema tome, nemojte molim vas plasirati takve teze. Govorili ste o bombama iz Drugog svjetskog rata, bombe su zapravo više iz intervencije na Kosovu, kosovske krize, intervencije u Bosni. NATO ima te karte u koje zone je on deponirao te bombe. Znate da se zrakoplov ne može vratiti na nosače aviona osim da se razoruža, ja nisam rekao da će doći do eksplozije nego da smo morali kao dio dokumentacije priložiti kartu gdje su te bombe da znamo da smanjimo rizik. To u toj dokumentaciji nije bilo i dokumentaciji Vrdoljakove kuhinje. Evo ja bih htio znati vi možda se ne morate složiti s mojim mišljenjem, međutim što kaže narod Primorsko-goranske županije, vaše županije, što kaže narod Omišlja? Oni su prošli tjedan jasno rekli što misle, ako ih znanost može uvjeriti u suprotno odlično. Nama je cilj doći do istine, ako je istina drugačija mi ćemo je prihvatiti. Ovog časa nemam razloga vjerovati da je tako. Hvala.
Zastupnik Domagoj Ivan Milošević javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Sinčić. Malo smo čuli od vas o ovom Zakonu o strateškim investicijskim projektima, bojim se samo da ova naša rasprava ili vaša rasprava da budem precizniji baš ne pomaže u privlačenju investicija i zadržavanju hrvatskih poduzetnika da svoje aktivnosti ostvaruju u Hrvatskoj, ali sada to na stranu. Ja bih volio čuti za što ste vi, za koji energetski projekt se zalaže Živi zid. Ja vjerujem da ćemo se ipak složiti da se ne možemo Hrvati vratiti u pećine i ubirat plodove po pašnjacima i po šumama. Dakle nešto moramo raditi svi zajedno. To je jedno, ali da se dotaknem argumenata rekli smo da ćete čuti argumente. argumenata. Rekli smo da ćete čuti argumente. Prvo, nema potrebe da budete protiv toga da RH postane, da se pojavi na karti Europe i da bude energetsko čvorište, tzv. energetski hab. Dakle, naša geostrateška pozicija omogućava da i kroz taj LNG, ne samo kroz LNG, se pojavimo na karti Europe, da kroz to zapravo konačno kapitaliziramo svoj geostrateški položaj. Dakle, naša je odgovornost, a vidjet ćemo tko su ti investitori i kupci, pustimo tržištu to, ne trebamo se mi miješati u to, da odluči što će, od koga i koliko kupovati plina i to je super jednostavno. Samo tako možemo ići naprijed. Dakle, da. Pojavit ćemo se na karti Europe i odgovoriti ćemo na izazov da osiguramo za srednju i istočnu Europu diverzifikaciju energenata i sigurnost opskrbe. Drugo, nisam ekspert za ekologiju, al čujete, auti zagađuju. Oni koji jedu meso, kažu i krave koje se uzgajaju zagađuju nemilo, sve zagađuje. U centru velikih njemačkih gradova vam se nalaze termoelektrane. Jesu ih zatvarali? Nisu. Tehnologija napreduje. Hvala Bogu, tehnologija napreduje i to jako napreduje. Prema tome, Dioki prije par desetljeća je sigurno zagađivao više na otoku Krku nego što će LNG pa i plutajući zagađivati. Sve zagađuje. Sve što god dana u 21. stoljeću radimo, već i zbog toga ne možemo, nego trebamo radit dalje, [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] razvijati tehnologije, smanjivati utjecaj na okoliš
Zastupnik Milošević, isteklo je vrijeme od 15 sekundi [[Upadica Milošević: Ispričavam se.]] Zastupnik Sinčić, odgovor na repliku.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, ja u velikom dijelu odbacujem vašu raspravu jer me pokušava i moje kolege prikazati kao nekakve radikalne ekologe. Apsolutno ne. Ja sam ovdje nabrojao promašene studije, plasirane lažne znanstvene teze i sve ono ostalo što si jedna ozbiljna zemlja ne bi smjela dozvoliti. Pitajte gospodina Frančića je li uspio obrazložiti svoje teze na javnoj raspravi. Možda će slijedeći puta doći spreman pa uvjeri narod Omišlja. Jer narod Omišlja je narod Primorsko-goranske županije je jasno rekao i preko peticije koja se prikuplja i preko prosvjeda, preko brojnih drugih aktivnosti da ne želi plutajući LNG sa projektom kakav je bio obrazložen. Što se tiče nas i naših energetskih projekata za koje se zalažemo, mi se zalažemo za energetski sustav, koji mora de facto biti stabilan, inače je beskoristan u kojem će najviše što je moguće obnovljivi izvori energije imati udio. Nismo protiv plina. Apsolutno ne. Rekao sam ranije što mislim o kopnenom LNG terminalu, što sam mislio prije. Naše izjave i naše politike se formiraju na temelju struke, konzultacija, praćenju svjetskih trendova. S druge strane, ono što ste vi napravili, onemogućili ste da se u RH razvijaju u bilo kakvoj ozbiljnoj mjeri obnovljivi izvori energije. Donijeli ste strategiju za vrijeme Jadranke Kosor totalnu promašenu. Jeste li vi ozbiljna stranka? Nuklearna elektrana, mislim da je glava 632. Hrvatska će sagraditi nuklearnu elektranu. Nema je. U prvih 6 mjeseci se od nje odustalo. Ombla, elektrana na Dravi, Plomin kasni, da ne pričam sve ostalo što je vaša strategija i što su vaši strateški dokumenti. Eto, hvala.
Zatupnik Bunjac javio se za repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Sinčić. Evo, čuli smo iz redova pojedinih zastupnika HDZ-a da je smisao LNG terminala da se Hrvatska pojavi na karti Europe. Ja sam mislio od 5. razreda osnovne škole da smo mi na karti Europe kad smo dobili predmet zemljopis, ali evo, sad imamo dakle, novu teoriju. Vi ste u pravu. Spomenuli ste jedan podatak, naime da je cjelokupna javnost protiv LNG terminala. A evo, vidimo da pojedinci smatraju da su oni iznad te javnosti. Tu u biti, saznajemo bolnu činjenicu da je vladajuća elita potpuno odvojena od svojih građana, da se slijedi njegove namjere nego da ih jedino zanima dakle, krupni kapital, interesi krupnog kapitala, odnosno nekakva mogućnost kupnje prijateljstva prije svega, SAD-a. Tu kupnju prijateljstva vidjeli smo i kroz slučaj Agrokor, kroz slanje hrvatskih vojnika u sve moguće vojne misije po svijetu, kako Europi, tako Aziji i Africi. I u biti, u konačnici, moramo se pitati kakvu korist od svega toga imaju hrvatski građani. Doista ne treba biti stručnjak za plin, a jedino je bitno ono što građane zanima, koliki ja račun mjesečno dobivam za grijanje. Sasvim sigurno da ako ćemo kupovati ovaj plin preko LNG terminala, dakle skuplji plin, da će ti računi u konačnici biti veći i to je ono što građane najviše zanima jer oni već sad ni ove račune ne mogu plaćati, a kamoli će moći plaćati još veće. Naravno, uz sav ovaj štetan utjecaj na okoliš, sasvim je jasno da 99% hrvatskih građana od toga neće imati nikakve koristi. Možda će imati zastupnik Milošević i možda će imati aktualna predsjednica koja će se moći vratiti na lijep položaj u NATO savez. Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnik Sinčić.
Hvala vam. Kolega Bunjac, na kraju je pitanje svega što želimo. Politika će definirati energetsku politiku, kao i sve druge politike. Ljude koji će raditi te politike, znanstveno obrazlagati, oni su struka. Pitanje je što želi narod Omišlja? Što želi narod Slavonije? Što želi narod Zagreba? Možemo mi napraviti 10 nuklearnih elektrana ovdje ako hoćemo. E sad, drugo je pitanje stručno, da li to ima smisla, kako će to utjecati na energetski sustav, hoće li one raditi sa minusom, tko će se tu zaposliti li neće, koji su rizici, to je nešto drugo. Jedno su ideje, možemo imati mnogo ideja, a onda su tu studije koje bi nam morale što je moguće više i točnije reći istinu. Kakva je projekcija, što će biti s tim projektom kroz određeno vrijeme. Mi kao prvo, imamo loše ideje, ove što sam ih nabrojao 4-5, a onda se loše ideje lošim studijima u kojima se podmeću spin-ovi, beletristika, još više navuku na sebe gnjev javnosti. Pa zašto se u startu nije na suvisli način rekla cijela istina što će se raditi. Tad ne bi javnost bila protiv. Možda bi ju uvjerili. Moda bi mene uvjerili. A niste me uvjerili. Ako nešto ima toliko benefita, a toliko malo štete, pa onda bi trebali svi biti za. Govorili ste također o SAD-u da nažalost, gdje Trump okom, ili gdje Juncker okom, tud gospođa Grabar-Kitarović i gospodin Plenković skokom. Od ovoga projekta koristi će prije svega imati SAD koji će uvoziti skupi plin iz naftnog škriljevaca dobiven hidrauličnim frakturiranjem. Imati će korist oni koji prodaju … [[Govornik se ne razumije.]] imati će koristi Mađarski MOL koji je stavio svog čovjeka da vodi ovaj projekt a hrvatski građani će imati skuplji plin i skuplju struju. To je ono što je javna rasprava pokazala do ove točke. Hvala.
Hvala. Prije nego nastavimo želim pozdraviti učenike Prirodoslovne škole iz Karlovca koji su sada s nama u galeriji. U ime Kluba zastupnika, odnosno pretpostavljam da je Kluba zastupnika HDZ-a govoriti će zastupnik Ivan Domagoj Milošević. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] za prijateljstvima i savezništvima ali to je vaš odabir. Ali nemojte obmanjivati hrvatsku javnost. Naime, dokazivo je i na internetu se da pronaći podatak da je na sjeveroistoku EU cijena plina ruskog zemnog plina pala između 20 i 30% nakon što su otvoreni LNG terminali. Dakle jednostavno nemojte lagati i plašiti hrvatsku javnost netočnim informacijama jer to je opasno a i kažnjivo. OK, evo vratimo se današnjem Zakonu o strateškim ulaganjima, pozdravljam državnog tajnika i kolegu. Pred sobom danas imamo i dobar i koristan zakon. Bilo je danas u sabornici a i biti će mnogo onih koji će naći zamjerke ovom zakonu i to vjerojatno dosta zamjerki. Ali velika većina tih istih koji pronalaze te zamjerke u životu nikada nije ostvarila niti jednu jedinu investiciju ako izuzmemo iz tih privatnu kupnju stana. E sada ste kupili stan privatno kao investiciju neki drugi su se borili sa preprekama hrvatske birokracije. Velika većina također još je manje bila u prilici razgovarati sa očajnim ulagačima i hrvatskim i stranim i ruskim i američkim i njemačkim i hrvatskim i velikim i srednjim i malim u pokušaju da se u Hrvatskoj realiziraju ulaganja. Ajmo krenuti redom, prvo zašto nam treba ovaj i ovakav zakon. Najmanje iz 3 razloga i ja ću ih se potruditi elaborirati sva tri. Prvo, trebamo ubrzanje gospodarskog rasta kako bismo brže smanjivali zaostajanje za visoko razvijenim članicama Unije, valjda se oko toga slažemo. Neće nam naime dovoljni biti turizam i europski fondovi, turizam je koliko čitamo prešao 20% hrvatskog BDP-a, ne postoji ni jedna uspješna zemlja na zemaljskoj kugli koja ovisi isključivo o turizmu. Uvjeravam vas da nema drugog načina za ostvariti i očuvati sve ono što svi mi bez obzira na razlike u ovoj sabornici želimo za svoje građane a to je socijalna izdvajanja, više mirovine, dostupno zdravstvo i veća ulaganja i u obrazovanje ali i uz hrvatsku sigurnost, znači i hrvatsku vojsku. Samo povećanje poslovnih ulaganja, posebno u različite industrije, jačanje privatnog sektora i zaposlenosti u privatnom a ne javnom sektoru, te posljedično ubrzanje gospodarskog rasta može trajno osigurati sve naše navedene zajedničke želje. Rado bih kasnije u ovoj raspravi čuo neke argumente protiv ovog što sam upravo rekao. Drugi razlog za ovaj zakon, moramo se ubrzano pomaknuti sa niskih mjesta na svim svjetskim i europskim ljestvicama mjesta poželjnih za ulaganja, ljestvicama konkurentnosti ili ekonomskih sloboda za privatni sektor. Lista razloga kao i redoslijed i ovaj, i u ovom razlogu ne razlikuje se nimalo od prijašnjeg pojašnjenja. Uz jedan dodatak u usporedbi sa ostalim postkomunističkim zemljama mi imamo izrazito malo tzv. green field ulaganja stranih ulagača. To su ona gdje se kupila ledina pa se nešto gradilo a nisu se kupovale lokalne kompanije. Posebno industrijskih, dakle proizvodnih, onih koje su učinile današnju Poljsku, Češku ili Slovačku razvijenijima i vrlo niske nezaposlenosti. U tom procesu nisu oslabili domaći poduzetnici, ti isti poljski, češki, slovački, ja ih znam nekoliko, dapače, omogućili su nastajanje i razvoj srednjih i malih poduzetnika u tim državama. Strana ulaganja ne donose samo novac koji ne bih podcijenio već vještine, znanja i tržišta. Nažalost, jednako da ne kažem loše kao prema stranim odnosimo se i prema hrvatskim ulagačima a i hrvatskoj dijaspori tj. pokušajima ulaganja naših useljenika i to različitih generacija koje često zazivamo pa i u ovom Saboru da nam pomognu. Dozvolite mi ovdje još jednu malu digresiju. Od globalnom važnih indeksa o jednom se u Hrvatskoj ne govori a taj indeks se zove indeks ekonomske kompleksnosti, kratko rečeno indeks ekonomske kompleksnosti govori o tome koliko je znanja u jednoj naciji, u jednoj nacionalnoj ekonomiji ugrađeno u to gospodarstvo. U proteklih nekoliko godina nažalost naš se taj indeks prepolovio. Dakle još jednom naglašavam turizam je odličan ali nije dovoljan, bez industrije, tj. proizvodnje nemoguće je sagraditi uspješno gospodarstvo, napredno društvo i ispuniti očekivanja svih naših građana. Treći razlog i ujedno i odgovor na očekivanu kritiku da se ovim zakonom ne rješava problem malih i srednjih ulaganja, tj. srednjih i malih poduzetnika ili obrtnika, onih za koje svi neprekidno ponavljamo i u ovoj sabornici da trebaju biti ključni doprinositelj rastu zapošljavanja i gospodarskom rastu. To je točno ali ipak će svima njima biti bolje i lakše ako se pokrenu veliki ulagački projekti i to ne samo u građevinskom sektoru koji je devastiran prošlom 6.-godišnjom recesijom i poreznom represijom. Dakle od nekuda moramo krenuti ako treba i specijalnim alatom, tj. ovim specijalnim zakonom dok ne preodgojimo našu administraciju i ne ukinemo ili promijenimo sve naše kompleksne procedure i strukture, zavrzlame i birokratiziranost. Ja sam siguran, moram nadodati da će taj proces, nadam se, želim vjerovati također služiti kao edukativni proces na svim razinama hrvatskoj birokraciji ili administraciji kako hoćete da nauči kako zaista može po zakonima i transparentno ali pomoći svim veličinama hrvatskih poduzetnika i obrtnika da ostvare svoje ideje. Sve do trenutka dok sveukupna naša administracija ne shvati da ne dobiva plaću radi sebe već radi što boljeg i bržeg ispunjavanja zahtjeva svih naših građana a ne samo poduzetnika i obrtnika ali posebno njih. A upravo zato trajna obveza nas ovdje u Saboru ostaje stvarati okoliš za naše poduzetnike i obrtnike, ne samo kako bi ostvarili što brže i jeftinije svoje ideje i projekte već i sređivati zakonodavni okvir, smanjivati poreze, organizirati institucije i nadzirati ih i izgrađivati jedan novi i drugačiji stav prema biznisu i poduzetništvu. Prije nego li kažem još nekoliko rečenica o samom zakonu, moram se vratiti na ovaj naš, maloprije raspravljeni LNG terminal. Po svim pokazateljima to jest strateški projekt i to ne samo za Hrvatsku već za istočnu i srednju Europu. Zašto je on strateški, zato što osigurava veću diversifikaciju i sigurnost u opskrbi energentima, cijelom prostoru srednje i istočne Europe a Hrvatsku stavlja na tu kartu energetske Europe, kolega Bunjac. Zemljopis sam imao dosta godina u osnovnoj školi, pa i u srednjoj školi, imao sam odličan. Možemo poslije nas dva se okršit i to pred kamarama oko znanja u zemljopisu. A Hrvatsku stavlja na kartu Europu kao energetski hab ili ti čvorište iz kojeg možemo izvući više koristi i to ne samo u energetici. Zašto plutajući, jer vas je i to zanimalo? Pa zato što je sasvim logično da se ne bi poskupio plin, taj plin, onda je logično ići sa nekoliko stotina milijuna eura investicija ne sa dvostrukom investicijom. Onaj koji nešto zna o investicijama, taj zna da ono ulaganje u fiksni kapital, dakle u to što se tamo realizira i normalno da će poskupiti proizvod koji prodajete. Nekoliko rečenica naravno i o samom zakonu. Pohvala i jedna načelna primjedba. Mislim da je postignut još jedan iskorak u odnosu na isti zakon koji je donijela SDP-ova Milanovićeva Vlada, ovo ne govorim da bih kritizirao tadašnji prijedlog već jednostavno da ovaj zakon jest unaprjeđenje jer točnije i preciznije su propisani i popisani koraci i postupanja te procedure i mislim i vjerujem da će i transparentnost biti još veća, osim toga tamo je negdje, sad ne znam točno u kojem članku izrijekom napisano da će se objaviti svi ti strateški investicijski projekti. Moram također pohvaliti da je jedan cijeli članak, a to je članak 15. posvećen hitnosti i ubrzanju procedura, živim osobno za dan kada će iste procedure i kriteriji biti na raspolaganju i najmanjem obrtniku za ulaganje od nekoliko desetina ili stotina tisuća kuna. Mislim da su bez obzira što će mnogi kritizirati odabir kriterija za proglašavanje projekta strateškim s obzirom na sve okolnosti s kojima se suočavamo, odabrani razumno i korektno. Brinu me pak, isto sam govorio i prije nekoliko godina na ovom istom mjestu, prenormiranost priloga potrebnih za prijavu strateškog projekta kao i velik da ne kažem, prevelik broj članova operativnih skupina. Mislim osobno da nije potrebno da u njima čak sjedi 5 predstavnika različitih ministarstava uz puno uvažavanje tih ljudi i njihovog znanja i iskustva, manje je uvijek brže i bolje. Mislim da zapravo na neki način tom prenormiranošću i sa prevelikim brojem ljudi u radnim skupinama priznajemo slabosti i nemogućnost da natjeramo svi zajedno državnu administraciju i njene službenika da međusobno surađuju i da budu efikasni. Svakako želim naglasiti i pohvaliti članak 12. stavak 6. koji predviđa da u operativnu skupinu može biti imenovana osoba od strane ulagača. To je odlično a jedan od razloga zašto smo danas na dnu EU-a, zato što je jaz privatnog i javnog sektora u Hrvatskoj oduvijek bio velik a za vrijeme recesije taj se jaz povećao, pa smo danas eto tu gdje jesmo. Moja jedna načelna kritika jest da postoji predviđeni penali za ulagača, ali ne i za državu ukoliko dođe do prekoračenja rokova. Osobno bih da se što prije i što više odmaknemo od sustava u kojem je država u pravu i kada to nije a privatniku, što ono rekoše jednom privatniku „kako bog da“. Da li će strateški ulagači biti spremni dati bjanko zadužnice, posebno s obzirom na reputaciju koju imamo kao ulagačka destinacija, ostavljam njima i administraciji da prosude svaki za sebe. Zaključno ću ponoviti, dobar i koristan zakon koji će vjerujem, pomoći ubrzati niz velikih ulaganja a na Vladi RH i svima nama ovdje je zadatak ubrzano izgrađivati sustav koji će za sve poduzetnike, obrtnike svih veličina i vrsta i njihove ideje i investicije djelovati efikasno, transparentno i odgovorno. Na kraju, ovo nije šala, ali meni osobno najdraži slogan ikad za hrvatski turizam je bio onaj „Mala zemlja za veliki odmor“. Moramo Hrvatsku učiniti jednako tako velikom i dobrom za ulaganja i za biznis inače se ne trebamo čuditi ako će nam mladi nastaviti odlaziti, ulaganja nas zaobilaziti a mi ćemo sve više svakim danom biti konobari i kuharice ili obratno, konobarice i kuhari u vlastitoj zemlji. Zato nam treba ovaj zakon dok ne riješimo sve nagomilane probleme, prepreke za poduzetnike, obrtnike. Klub HDZ-a će podržati ovaj zakon, pozivam sve vas da učinite isto a radujem se replikama koje slijede i raspravi.
Hvala zastupniku Miloševiću. Prvi zastupnik koji se javio za repliku je zastupnik Kliman, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Milošević, rekli ste notornu činjenicu a to je da je udio pa reko bi ne preko 20 na 24% BDP-a djelatnosti turizma u našoj gospodarskoj aktivnosti, u BDP-u u RH. To je zaista previše. Čini mi se da i investitori kao takvi danas vide kao gospodarsku granu jedino turizam kao profitabilnu. Ja ću vam reći da dosadašnji zakon je u svega 3 projekta imao svoju funkciju do kraja a sva 3 projekta su bila turistička. Dakle, za vrijeme Vlade u kojoj sam ja sjedio evo i predsjednik povjerenstva za strateške investicije je bio sadašnji predsjedatelj ove sjednice, mi smo zaključili ugovor sa tvrtkom Adris odnosno Maistrom i zaključili smo strateško partnerstvo za izgradnju hotela Park. Dakle, vrijednost je od 100 milijuna eura, nakon toga još dva projekta su se u privatnom sektoru izrealizirala, to je autokamp Punta Nova i hoteli Plat. Dakle, opet samo turizam. Mislim zaista ono što ste vi rekli u vašoj raspravi, trebamo težiti da udio turizma bude što manje ali ne u smislu da ga mi smanjimo nego da povećamo ovu drugu gospodarsku aktivnost jer jedino to garantira jedan zdrav oporavak hrvatskog gospodarstva i pružit će nam jednu perspektivu za jednu budućnost ove zemlje kao razvijene europske države.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Milošević.
Zahvaljujem. Kolega Kliman, pa to je posebno značajno kad dolazi to od vas, bivšeg ministra turizma, nekog tko je cijeli život upravo u turizmu. Da, potpuno se slažem, mislim da smo toga svi svjesni u Hrvatskoj da nijedna ozbiljna, uspješna država ne može toliko značajno, dugotrajno ovisiti ili sve više o turizmu i turističkoj djelatnosti, tog su duboko svjesni, ja razgovaram naravno i sa ljudima iz turizma, svjesni su i oni. Osim što svaki turizam ovisi prije svega o sigurnosti, pa kad nešto ovisi isključivo odnosno počiva i na sigurnosti onda ima sa sobom naravno i neki sigurnosni rizik, ono što je jednako tako važno a to je, rekoh u svojoj raspravi u ime kluba, nacionalna ekonomija prije svega mora biti posebno za malobrojni narod, zasnovano na znanju. Dakle, ako želimo ulagati, a želimo svi u ovoj sabornici bez obzira na razlike, ulaganje u obrazovanje i obrazovni sustav, onda valjda prije svega trebamo ulagati naravno i obrazovanje vezano uz i relaciji tržištem rada a to znači, imamo danas desetina fakulteta po cijeloj Hrvatskoj, inženjerskih, strojarskih, elektrotehničkih, svi ti ljudi negdje trebaju raditi, ne obrazujemo ih valjda da odu raditi u Irsku ili Njemačku. Dapače, nadam se i neću nikad prestati vjerovati da ih sve skupa možemo vratiti nazad. Inače, statistika kaže da svako jedno radno mjesto u industriji odnosno u proizvodnji za sebe veže dva dodatna radna mjesta. To nažalost nije slučaj sa turizmom. Naravno da u turizmu ima puno još prilika koje nismo iskoristili, a to je povezati se napokon zaista sa poljoprivredom, i tu se kolege iz Živog zida u pravu, ja se potpuno slažem, mi moramo napraviti taj iskorak prema poljoprivredi, moramo dati svu maksimalnu podršku ljudima koji se žele baviti poljoprivredom ali naglašavam ponovno i neću prestati nikad naglašavati, ali sve to trebaju raditi poduzetnici i obrtnici svih veličina. Dakle, moramo shvatiti da u 21. stoljeću ako želimo biti napredni, privatni sektor je taj koji će ostvariti sve ono bez obzira na titulara vlasništva. Tu se stalno potežu nešto privatizacije, pa svega je to na neki način ipak vlasnik ova država, nema veze tko je titular.
Hvala. Zastupnik Jovanović javio se za repliku, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Milošević, javljam se oko LNG-a jer ste i to imali u svojoj raspravi i tu sa jednog vrlo visokog nivoa dijelite lekcije o LNG-u. Ja vam reći da smo svi u Sabor izabrani voljom građana i da je volja građana Omišlja, Krka, Primorsko-goranske županije da su protiv plutajućeg LGN terminala. Prema tome ja kao saborski zastupnik VIII. izborne jedinice a i vaši kolege iz HDZ-a iz VIII. izborne jedinice, trebaju ovdje zastupati volju građana koja je jasno iskazana u nekoliko navrata. Trebaju poštivati odluke općinskog vijeća Omišlja, trebaju poštivati odluke skupštine Primorsko-goranske županije koje su uzgred budi rečeno, donesene jednoglasno, za njih su glasali i članovi HDZ-a. A oni jasno kažu, da, mi podržavamo strateške prioritete RH, posebno u području energetike, ali smatramo da je rješenje koje prihvatljivo za općinu Omišalj, Primorsko-goransku županiju, kopneni terminal a ne plutajući. Jednako tako bi saborski zastupnici smo prisegnuli da ćemo poštivati Ustav i sve zakone koji proizlaze iz Ustava, a i ovaj zakon koji danas ovdje imamo u raspravi kaže da strateškim prioritetom može biti proglašen samo projekt koji je u skladu sa prostornim planom. Prema tome, u prostornom planu općine Omišalj koji je prihvaćen i od Primorsko-goranske županije i potvrđen od ministarstva, postoji samo kopneni terminal. Dakle u skladu sa ovim zakonom, plutajući terminal ne može biti strateški prioritet, zato se valjda i najavljuje nekakav novi zakon o LNG-u koji će biti i kršenje Ustava i kršenje ovoga zakona o kojem danas raspravljamo i kršenje volje građana općine Omišlja, Krka i Primorsko-goranske županije a mi se moramo kao saborski zastupnici VIII. izborne jedinice voditi interesom građana koji tamo žive.
Odgovor na repliku, zastupnik Milošević.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Pa valjda prostorni planovi postoje u 21. stoljeću da se mijenjaju, ne, pa se mogu i promijeniti ali vi ste očito baš protiv LNG terminala u bilokojem obliku pa nalazite raznorazne izlike da se to ne dogodi. Ja vam inače imam porijeklo iz Primorsko-goranske županije, ne bi vjerovali, prije stotinjak su moji se doselili u Zagreb iz Rijeke. Imam puno tamo prijatelja poznanika i nešto daljnje rodbine pa pričam s ljudima u primorsko-goranskoj županiji, pa nekako baš evidentno svi s kojima ja pričam su baš za LNG terminal i žale se što eto, ta sirota županija iz koje vi dolazite je apsolutno najgora u proteklih 27 godina u pitanju uništavanja industrije. Kako to da u nekim je ipak i to ratom, izravno ratom pogođenim prostorima, Vukovarsko-srijemska, Slavonsko-brodska, mnoge županije, evo dandanas postoji neka industrija tamo i proizvodnja, bolja ili slabija, ali eto baš nekako u vašoj županiji sve propade, Hartera, Dioki, ne znam, gdje god kreneš, to je nekad bila jedna od industrijskih, dakle najrazvijenijih dijelova Hrvatske, pa kako to kod vas? Dakle, 3 000 ljudi koji uvažavam njihove stavove, 3 000 na prosvjedima, ja mislim ako dobro znam računati, to je 1% od onih koji žive samo na prostoru Primorsko-goranske županije. Dakle, nemojte i ne dozvoljavam, ne možete si uzeti pravo govorit da su svi protiv na bazi uzorka od 1%. To nemojte činiti, to sam rekao i kolegama iz Živog zida, nemojte ovdje prodavat, evo i ovoj djeci koja nas slušaju, ne znam jesu li zaprepašteni ili nisu, ali fake news, obmane, i te priče to nemojte raditi ovdje, ajmo se koristiti argumentima, ja sam vam dao argumente, uvažavam vaše argumente. Ne može se dogoditi on shore bez da prije toga dođe off shore terminal. To je ekonomski isplativije, to je opravdanije iz pozicije cijene plina i kupaca.
Hvala. Zastupnik Jovanović podigao je povredu Poslovnika, izvolite.
Povreda Poslovnika, članak 238.
Ispričavam se, ako mogu zamoliti samo prije nego krenete. Pretpostavljam koji razlog, pretpostavljam zbog čega ali ja bi sad zamolio, ja ću vama odobriti povredu Poslovnika, ne koristite institut povrede Poslovnika za replike.
Nije replika. Dakle citiram, gospodin Milošević je rekao ja znam da ste vi protiv svakog oblika LNG terminala. Dakle, to je laž jer sam ja jasno i glasno rekao da ja kao i svi stanovnici koji prosvjeduju protiv plutajućeg su glasno rekli da jesu za kopneni LNG terminal, ali on je sad ovdje izmišljao da sam ja rekao da sam protiv, prema tome, lagao je kao što je lagao o svemu o čemu je govorio sada.
Zastupniče Milošević ma nije problem, ja ću pustiti. Možemo mi replicirati meni je taman dobro dođe malo zabavljati ako ćete se vi zabavljati. Ali ja bih volio da se vratimo na raspravu. Izvolite.
Izvolite. Meni nije zabavno, nego samo ću reći da evo i ovaj dokaz ovo što je gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] upravo napravio, razlog da se promijeni Poslovnik Hrvatskog sabora.
Niste naveli niti članak po kojem ste zatražili povredu Poslovnika. Ja bih vas sad stvarno zamolio zastupnice Jelkovac, vi ste tražili povredu Poslovnika. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Mislim da je kolega povrijedio Poslovnik [[Upadica Petrov: Po članku?]] jer je tražio povredu Poslovnika po članku 236 [[Upadica Petrov: 236.]] Tako je. On je tražio povredu Poslovnika za nešto što nije razlog za povredu Poslovnika. Hvala.
Zastupnice Jelkovac sljedeći put kad zatražite povredu Poslovnika pročitajte članak po kojem tražite. Dalje u vaše rasprave neću ulaziti. Zastupniče Jovanović zatražili ste povredu Poslovnika zbog kategoričkih tvrdnji koje ste sami iznosili unutar svoje replike i zato sam i opomenuo odmah na početku. Nemojte koristiti povrede Poslovnika kao institut za replike. Imate mogućnost pojedinačnih rasprava. Ja se onda s tim slažem. Nemojte im davati razlog zašto žele mijenjati Poslovnik. Hvala. Dragi zastupnici sa nama su ovdje učenici Ekonomske i trgovačke škole iz Čakovca na galeriji, pa bih molio da ih pozdravimo jednim pljeskom. [[Pljesak.]] Zastupnik Ante Sanader javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega slažem se sa vama apsolutno da je ovaj zakon još jedan pokušaj da pošaljemo jasnu poruku investitorima da želimo investicije i da podržavamo investicije. Ovdje ste i vi spomenuli u svom nastupu, a i to je dnevna tema danas kako nam mladi bježe i kako i stari na žalost, ne više samo mladi, odlaze iz Hrvatske i kako treba nešto hitno napraviti da se to stanje promijeni. Ali iz ovih rasprava koje smo ovdje danas čuli ja mislim da im više šaljemo poruku ljudima da bježe iz Hrvatske, jer sve ono što se pokušava u Hrvatskoj napraviti, sve investicije koje pokušava netko u Hrvatskoj implementirati mi šaljemo poruku da to nećemo. Ali vrlo je interesantno, ti naši ljudi odlaze u zemlje u kojima to rade. Mi smo … [[Govornik se ne razumije.]] bušotina, a to u Italiji rade. … [[Govornik se ne razumije.]] u Italiji, doći će u Hrvatsku eventualno. LNG terminal ili svi ovi projekti koje danas čujemo jasno veliku buku i ono uvijek poziv to je javno mnijenje. … [[Govornik se ne razumije.]] pita je li to interes nekih skupina da se to ne dogodi u Hrvatskoj. Ali iznad svega, evo vidite interesantno mobitel zrači, ali nisam još nigdje čuo javno mnijenje koje govori da prestanemo razgovarat mobitelima. Tako da evo na žalost i ovaj Zakon o strateškim investicijama pretvorio se u viku šta mi nećemo, ali ne čuje šta mi hoćemo. Apsolutno ekolog sam cijeli život od '92. aktivan. I za svaki projekt treba apsolutna bitka da bude ekološki čist i prihvatljiv, ali ne možemo i ne smijemo ponoviti … [[Govornik se ne razumije.]] pokret jer ovo počinje u Hrvatskoj sličiti na … [[Govornik se ne razumije.]] pokret. Mi smo protiv svega i onda nam ljudi odlaze. I to je tragedija hrvatska i zato mislim da se trebaju čuti glas ovog razuma, glas poziva investitora. Jer pomislite kako će razmišljati investitori kad čuju ovu raspravu u Hrvatskom saboru.
Gospodine Milošević, odgovor na repliku.
Mogu se samo složiti sa kolegom Sanaderom i reći da za čudo, to sam već rekao par puta, za čudo da ta naša djeca na žalost kad odu ne odu u Venezuelu i na Kubu, nego odu u Irsku i Njemačku. Pa onda valjda treba nama svima u ovoj sabornici, pa i onima koji se baš ne slažu sa tržišnom ekonomijom i liberalnom demokracijom poslat neku jasnu poruku. Znači ako želimo zadržat mlade i vratiti ove koji su već otišli, onda valjda je smjer svima nama jasan. I to je super jednostavno zapravo, nema tu puno komplikacija. Možemo se raspravljati kako, ali što bismo trebali napraviti 2018. da o tome raspravljamo mislim da tome nije mjesto više. Hvala.
Zastupnik Damir Felak javio se za repliku.
Poštovani dopredsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Milošević. U većini se slažem sa vama i mislim da ste vi o ovom zakonu govorili onako kako bi to trebalo govoriti, a mislim nije ni čudo jer ste vi ipak čovjek koji dolazi iz gospodarstva i znate što bi trebalo gospodarstvu i što bi sve trebalo učiniti da se pokrenu strateške investicije u Republici Hrvatskoj. Imali smo ovdje puno toga čuti zašto smo protiv ovoga, zašto smo protiv onoga. Ništa nismo čuli za što jesmo. Na koji način ćemo mi zaposlit ljude, na koji način ćemo pokrenut gospodarstvo ako smo protiv svega. Evo gospodin Sanader mi je uzeo dio replike, ali jednostavno ja ne mogu shvatiti da se netko zalaže za neovisnost naše zemlje, našeg gospodarstva u svemu od energetike, vojske i svega, da ne valja nam EU, ne valja nam ovo, ono, Rusija nam je nekima možda i dobra, a znamo kakva je razina demokracije u Rusiji, da ne govorim o nekim drugim stvarima. Uglavnom mi smo protiv svega, spominjemo tu i taj nesretni LNG terminal, da ne govorim o drugim investicijskim projektima. Evo sjetimo se samo izgradnje poslovnog centra na Cvjetnom trgu u Zagrebu koliki su bili prosvjedi. Da li se danas netko više uopće sjeća gdje je ulaz u tu famoznu podzemnu garažu? Hvala Bogu to je jedan od projekata koji je uspio. Da nismo takvi kakvi jesmo imali bi i puno više projekata i puno više radnih mjesta i puno manje ljudi bi išlo van. Da li svako istrčavanje ljudi na ulicu ujedno predstavlja i mišljenje većine ljudi o nekom projektu ili o nekom zbivanju gospodarskom koje se događa. To je vrlo upitno. Ali ljudi izlaze svake 4 godine na izbore i tu daju svoje mišljenje, a oni koji dobiju pravo upravljati imaju odgovornost prema tim građanima. Stoga [[Upadica Petrov: Hvala. Isteklo je vrijeme.]] Hvala lijepa. Molim odgovor.
Zastupnik Milošević, odgovor na repliku.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Felak, dobro ste sjetili Cvjetnog trga. Naime, današnji šef opozicije ili barem šef SDP-a, ako ne i šef opozicije, nisam siguran tko je šef opozicije, zato ovo kažem, je čini mi se, ležao na podu i odnosila ga je policija u maricu. Bojim se da je koji puta i parkirao sad zadnjih par godina od kad je sagrađen Cvjetni trg. Ali dozvolite mi reći još nekoliko rečenica kad već imam minutu i pol. Nekako se mi na ovoj strani sabornice prečesto povlačimo kad iz nekih drugih dijelova ove sabornice dođu razno-razni napadi ovakvih-onakvih interesnih skupina, pa znate šta? To su priče za malu djecu. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Kaj? [[Upadica Petrov: Molim bez upadica.]] Dakle, ne trebamo se … [[Govornik se ne razumije.]] zato što postoje očito razno-razne interesne skupine u ovoj sabornici, koje zastupaju razno-razne interese u Hrvatskoj i izvan Hrvatske i pojedinci. Inače, to je u svijetu liberalne demokracije normalno. Drugo što sam htio reći, nisam dovršio misao, što se tiče titulara vlasništva. Dakle, hvala Bogu, u 21. stoljeću eto, privatno vlasništvo nije kao '45. do '50. oduzimano, konfiscirano, nacionalizirano, otimane ljudima industrije, proizvodnje, stanovi, kuće i sl., nego smo eto, hvala Bogu, devedesetih to promijenili. Međutim, čini mi se da smo u jednoj stvari zaglibili. Mentalno smo možda jednim dijelom ostali tamo. To što postoji privatni vlasnik, to ne znači i ne može značiti da je manji interes ovog Sabora, Hrvatske Vlade ili hrvatskog društva za tu istu kompaniju. Za hrvatsku državu, hrvatski narod jednako su bitne državne i privatne kompanije. Privatna je danas od jednog ili od 1000 dioničara ili 100 tisuća dioničara. Sutra je netko drugi vlasnik. Ali to nije poanta. Može biti ljubomora, može biti jala, tko ima više para, ali pustimo tu priču na stranu. To je zaista, to ovu djecu neće zadržati ovdje. Dakle, dajte ajmo izaći iz 12. stoljeća.
Hvala. Kolega Pernar, vi ćete vjerojatno sad govoriti zašto su oni svi za.
Pa htio bih reći gospodine Milošević, vrlo je jednostavno vama dijeliti nama ovdje moralne lekcije. Međutim, ja bih htio pročitati jednu misao vama. Kaže ovako: tako je primjerice, državna revizija podnijela kaznenu prijavu u obliku izvještaja za tvrtku Pastor koje je vlasnik donedavni potpredsjednik Vlade Domagoj Ivan Milošević, čije je otac Radenko bio među prvim dioničarima. Revizija kaže da su nekretnine te tvrtke u Magazinskoj na Selskoj cesti u Zagrebu procijenjene na 1,1 milijun maraka. 1,2 milijuna maraka manje od cijena gradskih tijela. Fond za privatizaciju prihvatio je po cijeni nepovoljniju ponudu, a svoj izbor nije obrazložio što je treba, kaže u reviziji, te napominju kako je tadašnji predsjednik Fonda bio Ivan Penić, a predsjednik Upravnog odbora Fonda Borislav Škegro. Revizori ističu i kako su ponuđači cjelokupan iznos 1,85 milijuna maraka uplatili od pozajmica koje su vraćene novcem Pastora ili zaduživanjem te tvrtke. Dioničari su za te iznose bili dužni Pastoru. U kolovozu 2001. tvrtka nudi 50% popusta ako uplate dug za 14 dana. Domagoju Ivanu Miloševiću otpisano je 1,3 milijuna kuna duga, a Danijelu Šternu milijun. Kreditiranje i jamstvo za kupnju dionica nije u skladu sa Zakonom itd, itd. To je vaš model upravljanja našom zemljom, to je ta politika koju vi provodite. Vi možda jeste nastrojeni prijateljski prema biznisu, ali samo onom biznisu kojeg vodite vi i vaši prijatelji, a nažalost, Hrvatska propada i mladi ljudi odlaze i pitanje je dokle ćete zapravo tu prosipati svoju demagogiju. Hvala.
Kolega Pernar, ja vas samo opominjem da direktno na ovakav način ne govorite. Držite se teme koju je gospodin Milošević izlagao. Imam sreću zato što gospodin Milošević u ovom trenutku ima odgovor na repliku, inače bi išlo, pretpostavljam, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Ma zapravo ste me, kolega Pernar iznenadili što evo sjedite tu duže od godinu dana, niste prije pročitali to. Nekako sam fakat iznenađen da sam morao čekati duže od godinu dana da to pročitamo, to svi mogu naći na internetu. Dakle, evo koliko mi vrijeme dozvoljava minutu i 40. Ja sam prvi biznis pokrenuo s 19 godina, 1989. godine, bila je još Jugoslavija. Ne znam jeste li se vi tada rodili, nisam točno čitao kad ste vi se rodili. Ne znam što ste radili otkad ste se rodili, što ste studirali, gdje vas se to točno može naći u Hrvatskoj. Koliko ste ljudi zaposlili, koliko ste poreza platili? Volio bih to čuti. Taj podatak bi volio čuti. Znači, od 1989. do 2000. sam se bavio raznim poslovima. Nije mi baš bilo lako. 2000. godine, da, sa još jednim partnerom, da, samo otkupio dionice od malih dioničara. To je 8 godina nakon pretvorbe i 6 godina nakon privatizacije. Moj pokojni otac, kad ste ga se takli, samo da znate ovdje za hrvatsku javnost, je bio dioničar od 2,5-3%, čini mi se. I tada se zajedno sa drugim malim dioničarima devedesetih izborio da Gucić ne kupi Pastor u toj istoj pretvorbi i privatizaciji, odite tamo i pitajte te ljude koji tamo rade. Dan-danas rade. Izvoze i rade svaki dan. Malo se zamislite što radite i što govorite. Moram reći, kao što rekoh, nisam iznenađen. Iznenađen sam zapravo da niste izdržali godinu i nešto dana, nego da sad ovdje vi meni držite moralne lekcije. Potpuno ste promašili, ali zaista ste promašili sve. I žalosno da jedan takav mladi čovjek nema argumenata, ne zna što bi predložio, ovim mladim ljudima, kolega mi je rekao da ne smijem reći djeca nego mladi ljudi pa se ja ispričavam, mladi ljudi. Ja i sebe još uvijek doživljavam relativno mladim pa onda ovaj, 48 godina baš i nije nešto više mladost, ali u 21. stoljeću možda je. Dakle, kolega Pernar dajte više da čujemo za što se vaš Živi zid, živi pijesak, živo blato zalaže, što nudite ovoj djeci.
Zastupnik Milošević, sad vas ja opominjem tako da ne budem trebao trpjeti također nove povrede Poslovnika. Ja vas molim, ne trebate mijenjati Poslovnik da biste smanjili intenzitet uvreda na osobni račun, a to se odnosi na apsolutno sve saborske zastupnike. Zastupnica Grozdana Perić javila se za repliku.
Poštovani kolega Milošević. Pa evo, ono što možda niste spomenuli u svojoj raspravi, a jako je važno jer se odnosi u odnosu na prethodni zakon, eksplicitno se spominje tko je investitor u ovom Zakonu koji može biti, dakle, OPG, obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, može biti domaća ili strana pravna osoba registrirana na teritoriju RH. Pravna osoba čiji je osnivač RH i jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave. Dakle, jako je važno da se zna tko sve može biti investitor i da sa smanjivanjem praga je omogućeno da široki spektar zapravo nađe interesenata mogućnost za ulaganja. A ako spomenemo da u zadnjih 20 g. imamo nekih 31 milijardu eura ulaganja investitora, razno raznih, ali da u samoj strukturi ulaganja imamo zapravo problem jer je najmanje bilo proizvodnih investicija i novih tehnologija, onda je to važno reći da sa ovim zapravo se otvaraju druge mogućnosti, a isto tako, što treba napomenuti da je jako važno i od 10 investicija, koje su do sada u tijeku da 7 od njih imaju problema sa zemljišnim knjigama i zapravo našim kaosom kojeg vučemo od puno prije, od prije 50, 60, 70 g. Dakle, na to se moramo fokusirati i rješavati ta pitanja.
Zastupnik Branimir Bunjac, javio se za repliku.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Milošević, doista ovoliko demagogije već nismo čuli, ne pamtim, od tada u Saboru. Ja bi samo htio odgovoriti na jednu vašu tezu, gdje vi kažete da se zalažete za znanost i obrazovanje i da se zalažete za to da se mladi ne iseljavaju, odnosno, tvrdite da se mladi neće iseljavati, ako se dopusti izgradnja LNG terminala, plutajućeg i neke druge investicije. Pa dobro, daj mi recite, ako se vi doista zalažete za znanosti i obrazovanje, zašto su ove g. u proračunu u postotku smanjena sredstva za znanost i obrazovanje? Ako se zalažete za te veće mirovine, kako ste rekli, kako to da je javni dug, upravo sada za mandate vaše Vlade, postigao rekord prešavši 300 milijardi kuna. Jer vi zaista mislite povećati mirovine a s takvim javnim dugom, jel to moguće? Drugo, vi kažete dajte investicije. Pa imali ste investicije, gospodine Milošević, sve banke ste predali stranicima. Jesu li otvorena radna mjesta, jesu se povećale plaće, jesu se mladi prestali iseljavati, jesu veće mirovine? Nisu. Jeste dali Končar? Jeste dali Podravku? Jeste dali HT? Jesmo li sad na putu do toga da damo Agrokor? Jeste li dali INA-u? Jel najavljujete privatizaciju HEP-a? Pa gdje su ta radna mjesta? pa pisali ste u programu vjerodostojno da će biti 180000 radnih mjesta. Jest li otvorili 180, a kamo li 1000. Znači vi uporno pričate o tome, da evo, sad će, sad će, evo sutra će, samo dignite ruke. I tako već 27 g. Pogledajte rezultate svoje vlade i svih svojih prijašnjih vlada, pa će vam biti jasno da ste upravo vi ti, koji ste doveli državu u takvu stanje, a ne mi iz oporbe koji nikada nismo bili na vlasti, o čemu vi pričate? Hvala lijepo.
Odgovor na repliku zastupnika Milošević.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bunjac, možda me niste pozorno slušali, ali dosta često, ne samo meni, i drugim kolegama izvučete jednu rečenicu iz konteksta pa se onda njom bavite i stavite ponovno u potpuno pogrešan kontekst. Ne znam kakve veze imaju banke i mirovine, dajte mi točno to objasnite. Dakle, vlasništvo u bankama, koje su jedini sektor, nažalost, naglašavam nažalost, jedini sektor koji uz šestogodišnju recesiju, prošao relativno neokrnjen, je bankarski sektor. Hoćete da vam kažem zašto? Iz prve ruke, nisam nikad bio bankar. Zato što imaju propisane procedure, obrazovani menadžment i znaju što rade. Jer naime, čini mi se da treba objašnjavati vama, koji ste već dosta odbrali dečki u Živom zidu, da je vlasništvo jedno, a upravljanje drugo. O upravljanju ovisi rezultati neke kompanije pa i banke. Banka je inače specifičan biznis jer ugl. posuđuje tuđi novac i zbog toga postoji posebne procedure Centralne banke i sve ostaloga. Tu imam koji put osjećaj stvarno ko da smo u osnovnoj školi. Ja tu sjedim, nažalost već 6 g. ovako i slažem se s vama nismo stigli Njemačku, ali ću se i dalje nastaviti boriti za to da pokušamo sustići Njemačku, ali to vam je tako. Postoji nekako eto, na svijetu postoje pravila igre, postoje neka pravila, kojih se ne drži, ko u nogometu. Znate ako igrate s rukom, pa ne ide, nekako prekine sudac i možete izgubiti utakmicu. To ak stalno igrate nogomet rukom. To isto u ovoj igri kojoj se igramo, a to znači vođenje države. Postoje određena pravila. Nacionalna ekonomija i vođenje, postoje određena pravila. Možda na Kubi to što vi izazivate ili u Venezueli, tamo ne postoji ništa. Tamo te zatvorim, stavim te u zatvor, otmem ti firmu , proglasim te šefom opozicije, tajnim, ne znam kojim špijunom itd. dajte ljudi, dečki, malo se zbrojite, ne. Da vas ne nazivam živim pijeskom, ne.
Hvala. Zastupnik Pernar, zatražili ste povredu Poslovnika, izvolite, ali ja bi samo molio da mi navedene članak i da mi navedete točno po čemu je povrijeđen Poslovnik.
Može. Rekao je gospodin Domagoj Milošević, članak 238. među ostalim da smo mi živo blato u Živom zidu, [[Upadica: Nije to rekao.]] i ja se slažem s njim, mi smo živo blato za vas iz HDZ-a. Hvala.
Nije to rekao, zastupnik Pernar, nije to rekao. Spomenuo je na samome kraju, nemojte da vam kažem da ste, al nije rekao tu riječ, ali dobro. Prihvaćam i stvarno bi zamolio i da ne koristite ovu figuru, jer ne dolikuje, pogotovo ne vama da se spuštate na osobnu razinu. Zastupnik Josip Borić, zatražio je repliku.
Hvala lijepo. Kolega Milošević, podržavam i zakon i vašu raspravu, pa i zbog toga što je na otocima prag od 10 milijuna kuna, da bi se nešto proglasilo strateškim infrastrukturnim projektima. No vidjeli smo danas, kako se može iz banalizirati jedna ozbiljna tema, na način, da su evo, kolege iz Živog zida dovele priču o strateškim investicijskim projektima, do razine ilustracije, o tome se govorilo. A sada čujemo i da LNG ne treba, da to nama jednostavno samo smeta, a znamo i sjećamo se mnogih delegacija, koja su putovale avionima, do Katara, unazad po jedan avion, dva aviona, predsjednik države, predsjednici vlade i svi su bili za LNG terminal i župan Komadina koji je davao lijepo jednu izjavu zašto podržavaju plutajući terminal na području Omišlja. I onda danas čujemo od političara, ne od struke da nije u skladu sa prostornim planom, a struka kaže da radi sve dokumente i studij utjecaja na okoliš u skladu sa prostornim planom i općine i županije. Sada se postavlja pitanje kome vjerovati? Uvijek kažem, politika nađe načina zašto nešto ne treba, ali na nama je da se odredimo zašto nam nešto treba jer činjenica je da je projekt dobio 100 milijuna eura od strane Europske unije. Hoćemo li reći da nam ne treba 100 milijuna eura da bi dostigli ono što svi želimo, nekakvu razinu energetske neovisnosti. Mi kažemo ne, nek to ode u Italiju, negdje drugdje ne znam u koju državu, možda u Crnu Goru, možda u Sloveniju nije važno. Imamo iskustvo iz Litve gdje u jednoj laguni koja je dio nacionalnog parka, 300m od gradske četvrti plutajući LNG. Njima ništa ne smeta, sve uredu. Znači pokušavamo lažima, neistinama uvjeriti građane zašto nam nešto ne treba. Još samo čekamo da nam neko kaže tko će smjet imati dvije žarulje, tko tri, a tko se neće smjet grijat na plin, ali pitanje je tko će to reći, koji političar će to reć. Nitko, budimo neovisni tako da ništa ne napravimo.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Milošević.
Pa slažem se kolega Borić, sve ste dobro rekli. Ajmo puno pričat, malo raditi, a na kraju ništa ne napraviti. Da nekako olako svi skupa u ovoj sabornici posebno ovi mlađi saborski zastupnici, a i mlađi stažom zaboravljaju da je Hrvatska prošla šest godina recesije. Nijedna zemlja EU nažalost nije prošla šest godina recesije. Da li su za to odgovorne vlade? Da, jesu zašto je trajalo šest godina recesije. Pa tu sam sate, sate, sate i sate i mnogi tu moji kolege, da ne kažem svi jer nisu više svi tu u klubu HDZ-a objašnjavajući kolegama u SDP-u zašto 2012. se nije smio podizati PDV da će nas to vratiti, taman smo bili promolili glavu 2011. nekako tamo do u drugom i trećem kvartalu iz recesije. I kada su se drugi počeli oporavljat 2012. mi smo ponovno zaronili u recesiju. Da, to je bilo pogrešno. Da li je bilo pogrešaka i prije 2012.? Da, bilo je, ali to nam neće pomoći nego da iz toga valjda nešto naučimo i da pokažemo i dokažemo da smo naučili pa da sad krenemo smanjivat te iste poreze za građane i za poduzetnike i da krenemo učiniti ono što smo naučili u ovih zadnjih desetak godina što je potrebno i kako je to potrebno jer to ja se nadam zaista ipak što je potrebno mislim da bi se 99% saborskih zastupnika složilo. Ne razilazimo se najčešće na to kako, ali to kako će onda građani u liberalnoj demokraciji prosuđivati kome više vjeruju, kako ćemo nešto ostvariti s obzirom na to da svi mi ovdje želimo u to ne sumnjam njima bolji život, kvalitetniji i sigurniji. Dakle za to postoje mi vjerujemo na desnici, određena pravila ko što sam reko pravila igre postoje i to je ono što treba ova Vlada čim prije isporučiti hrvatskim građanima i hrvatskim poduzetnicima da bi čim prije se vratili i gospodarski na prije 2009., 2010. godinu i čim brže sustizali najrazvijenije zemlje EU. Hvala.
Hvala. Zastupnik Šuker javio se za repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Milošević, od nekakvih 130 minuta koliko traje rasprava o ovom zakonu, ja mislim da smo samo tridesetak minuta raspravljali o zakonu, nešto kolega Dobrović i vi. Ovo sve drugo je otišlo u nekom drugom smjeru. Pa ja bi poslo poruku svim kolegama koje misle raspravljati da si postave pitanje sebi i ne moraju to javno govoriti, zar stvarno misle da generator gospodarskog rasta u RH mogu biti javne investicije i potrošnja? Još 2007. smo rekli da javne investicije naprosto se mora promijeniti ekonomska politika, ne mogu biti generator gospodarskog rasta. Ako razmišljamo tako onda ovaj zakon možemo nazvati dobrodošli potencijalni investitori. I mi umjesto danas da iz ovog Visokog doma pošaljemo poruku svim potencijalnim investitorima da s ovim zakonom želimo ukloniti sve one birokratske i administrativne prepreke koje koče ljude kada žele nešto napraviti, kako domaće tako i inozemne. Ne, koju mi poruku šaljemo? Što god netko predloži mi smo protiv. A isto tako kada dođe tema i rasprava o tome kako mladi Hrvati odlaze iz Hrvatske, pa gdje ćemo ih zaposliti ako ne dozvolimo investicije za milog Boga? Gdje? I kažem danas umjesto da govorimo o tome možda se ne slažemo sa pojedinim odredbama ovoga zakona, ali ajmo onda reći što želimo izmijeniti. I ja zato želim i o tome ću nešto više u pojedinačnoj raspravi govoriti, da ova operativna skupina već u trenutku kada je Vlada donijela zakon, svako je u svom segmentu morao vidjet što u njegovim zakonima koji se dotiču investicija treba promijeniti da se uklone administrativne prepreke. I kada mi tako raspravljali na ovaj način onda bi nas ljudi podržavali, ali ovakve rasprave kao što mi vodimo normalna stvar da će svi biti bijesni na nas. I zato kolegice i kolege, ovaj zakon, pogledajte kako nam sabornica izgleda koji rješava neke krucijalne probleme, ne moramo se slagati da je dobar ili loš.
Meni je drago kolega Šuker da ste rekli da nema saborskih zastupnika. Odgovor na repliku zastupnik Milošević.
Hvala potpredsjedniče. Pa dakle slažem se kolega Šuker, nažalost najmanje se razgovaralo o Zakonu o strateškim investicijama, ali to smo već navikli posebno od kolega iz Živog zida koji najčešće ni ne pročitaju predmet svoje rasprave nego koriste tu zapravo isključivo pozornicu za svoju osobnu promociju i za napade bez ikakve čak i osobne, ali to smo navikli ali bez ikakve ideje što bi oni ponudili i što su njihovi zapravo stavovi pa i ekonomski stavovi. Jednu stvar ću samo ovdje naglasiti s obzirom da još imam minutu i pol, dakle ovaj zakon treba shvatiti kao specijalni zakon, specijalni alat da se barem za velike ulagače premosti vrijeme, kupi vrijeme da se što prije dogode ulaganja u periodu dok se jednostavno se mora reorganizirati javni sektor, reorganizirati lokalna samouprava i jasno odrediti odgovornosti, objasniti hrvatskoj administraciji da ne kažem birokraciji što su njezini zadaci, što su prioriteti, kako će to napraviti ako hoćete u njih uložiti i obrazovati ih za to što trebaju raditi u 21. stoljeću. Dakle isključivo na taj način treba gledati ovaj zakon. Ja sam očekivao danas zapravo puno više argumenata na način pa gdje su vam mali poduzetnici, srednji, ali sve to skupa je nekako nestalo u nekakvom osobnom prepiranju, raspravi i LNG Terminalu. LNG Terminal samo je jedan od 10-ak strateških, stvarno nacionalnih strateških projekata koji će staviti Hrvatsku na kartu Europe, odnosno svijeta. Dakle energetsku kartu pruga Rijeka-Zagreb, o tome se nekako malo razgovara. I to je jedan strateški projekt kako cijelu Primorsko-goransku županiju koja ima i turistički potencijal ali evo i taj logistički i industrijski, nažalost je potpuno zapostavljena, 26 godina njome upravlja ista ekipa, rezultat je tu. Ne kažem da se lako upravlja lokalnom sredinom ili regijom bez centralne vlasti ali brate 27 godina je jednostavno previše.
Hvala. Klub zastupnik HSS-a javio se za repliku. U njihovo ime govoriti će zastupnik Davor Vlaović. … [[Upadica se ne čuje.]] Za raspravu, ispričavam se, hvala gospodine Šuker.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Evo u ime Kluba HSS-a smo rekli i ponavljam i sad da ćemo uvijek podržati zakone koji idu u pravcu da stvore pretpostavke za gospodarski rast i razvoj, da olakša investicije i da pomogne gospodarstvu sa ciljem stvaranja novih radnih mjesta. Pa u tom pravcu i ovaj predloženi Zakon o strateškim investicijskim projektima u Hrvatskoj bi trebao biti alat RH da ide u tom pravcu i sami naglasci koje smo čuli iz rasprave i što stoji u zakonu je da bi on trebao ubrzati procedure, smanjiti administriranje i kao rezultat imati nove investicije u RH. Svi se oko toga slažemo i ja osobno sam za to. Međutim, treba ukazati i na određene probleme s kojima živimo i s kojima se susrećemo mi koji smo imali kontakte sa potencijalnim investicijama i investitorima i još jednom upozoriti na iste kako se ne bi ponavljale greške. A činjenica je da želimo rast ne kako ministar financija najavljuje rast BDP-a 2,9%, da nam trebaju puno veće stope rasta kako bi sustigli zemlje u okruženju jer sve zemlje članice EU su nama konkurencija u privlačenju investicija jer i oni žele investicije na svom području. Ne možemo biti zadovoljni sa ovih 36 projekata koji su do sada u realizaciji nego nam je želja da ih bude puno više a glavni problem u Hrvatskoj kada razgovarate sa potencijalnim investitorima je upravo ovo što je već i spomenuto, prenormiranost, puno zakona, neusklađenost zakona međusobno. I ono što je isto tako važno i što sam osobno iskusio da često i nema suradnje između dva državna tijela. Pa dok se dva državna tijela dogovaraju na koji način da taj projekat postane strateška investicija investitor odustane da je to predugo trajalo. Tako da sigurno u ovom zakonu se predviđa da se to pojednostavi i ja to pozdravljam i mi iz HSS-a. Izvolite, nešto ste htjeli reći?
Upozorio sam zastupnike da obrate pozornost na vaše izlaganje.
Dobro, hvala. Također, kažem, to govorim iz iskustva jer nam je jedan investitor koji je trebao raditi investiciju u Brodsko-posavskoj situaciji zbog toga što je to predugo trajalo, što se dva državna tijela, dva ministarstva nisu mogla dogovoriti jednostavno je odustao od investicije. Također je veliki problem i pravna nesigurnost gdje često imamo situaciju da nam se prečesto mijenjaju zakoni, da pravosuđe neujednačeno presuđuje i da predugo traje. Pa evo, jedan od primjera, kao negativan primjer upravo investicija u Slavonskom Brodu, termoelektrana isto na plin domaćeg investitora zbog administrativnih zapreka je završila na sudu i otišlo na viši trgovački sud gdje u 2, 3 godine ni jedna rasprava nije sazvana. Kakvu mi poruku šaljemo i domaćem investitoru i onom kojeg sutra želimo dovesti u RH izvan RH. Mislim da te kočnice i te barijere moramo mijenjati. I složio bih se s ovim što je gospodin Domagoj Milošević rekao da ovom timu koji bi vodio ovaj projekat strateških investicija u RH i nije nužno da budu sva ministarstva zainteresirana da to treba smanjiti i ubrzati. I ono ako je Ministarstvo gospodarstva resorno i glavni koordinator onda se mora uvažavati njihovo mišljenje i prijedlozi i žurno odgovarati na traženja investitora istih. Ono što je isto bitno da ne može javna investicija dići ono što mi želimo. Trebaju nam i nove pruge i ceste ali nam treba i jedno poslovno okruženje, trebaju nam investitori koji će proizvodne pogone otvarati. Da bi se to dogodilo, netko im mora biti točka za prvu informaciju. A to ističem zato što je ta točka u Hrvatskoj Agencija za investicije i konkurentnost. A mi kakvu poruku šaljemo, umjesto da jačamo tu instituciju, da im dajemo maksimalnu potporu u državnom proračunu za ovu godinu smanjujemo iznos sredstava za ovu agenciju. Misli da to nije dobar put i da moramo ovu i slične agencije koje čine tu infrastrukturu koja treba privući investicije u Hrvatsku ojačati i financijski osnažiti kako bi taj budući investitor mogao na jednom mjestu dobiti informaciju i o zakonima i o stanju zaposlenosti, nezaposlenosti, o vještinama tih istih koji su na zavodu za zapošljavanje a nažalost ih još uvijek imamo u Hrvatskoj preko 170 tisuća i najviše u Slavoniji i Baranji i kako pokrenuti investiciju. I zato je Agencija za investicije i konkurentnost tu vrlo bitan kotačić u tom mozaiku zajedno naravno sa drugim nadležnim državnim tijelima. Spomenuto je ovdje i da moramo voditi računa Spomenuto je ovdje i da moramo voditi računa o ravnomjernom razvoju Republike Hrvatske i to je jedno ključno pitanje da one regije koje su slabije razvijene dostignu razvijenije. Ja uvijek i govorit ću o problemima Slavonije, Baranje i Srijema iz razloga što je upravo tamo najveća stopa nezaposlenosti i najveća stopa rizika od siromaštva i najveći broj mladih koji iseljavaju. I zato projekt Slavonija, Baranja i Srijem ide u tom pravcu da se digne ta razina kvalitete života i broja zaposlenih u Slavoniji, Baranji i Srijemu. Ali ostaje većina tih projekata upravo na ovim javnim investicijama. Ceste, pruge, luke da, to treba. Jer bez toga naravno da nema investicija. Ali nedostaje upravo onaj dio drugi a to je razvoj gospodarstva, nova radna mjesta. I u tom pravcu i drugi zakoni i tu je već bilo rečeno ponovit ću i ja trebaju i druga ministarstva voditi računa koje zakone mijenjati kako bi pomogli rastu gospodarstva, investicije. Primjerice kad je bilo riječi o izmjeni poreza na dobit tražili smo u ime kluba HSS-a da one investicije koje idu u Slavoniju, Baranju i Srijem i druge nerazvijene regije da ta investirana dobit im se prizna da ne ide u oporezivanje. To je jedan od primjera gdje možemo pomoći u stvaranju poduzetničke klime i investicijama u te nerazvijene krajeve. Sigurno da ima još modela i načina, ali trebamo javno o tome progovoriti ako nam je stvarno zajednički interes da u tim regijama dođe do investicije, do novih radnih mjesta onda na taj način moramo promišljati kroz sve zakone, pa i kroz ovaj o kojem danas raspravljamo. Rečeno je ovdje da i domaći obrtnici i poduzetnici i mali, jer svaki investitor koji dolazi u neku državu prvo pita kakva je struktura zaposlenih, kakva je struktura ljudi na Zavodu za zapošljavanje iz čega će crpiti on u buduće radnu snagu. Ali isto tako od koga će koristiti određene uslužne djelatnosti ili imate partnere u proizvodnji i zato su bitni da sačuvamo i te male obrtnike, poduzetnike, pa i obiteljska poljoprivredna gospodarstva i da im damo šansu da budu partneri toj velikoj investiciji koju priželjkujemo. Tu evo konkretno kroz samu poljoprivredu koja je spomenuta, koja je strateška grana gospodarstva Republike Hrvatske po našem zakonodavstvu ne vidimo da se baš puno čini u tom pravcu iz razloga na primjer očuvanja domaćih kapaciteta treba sačuvati domaću industriju. Spominjali smo već Petrokemiju Kutina, nema velike dohodovne proizvodnje u ratarstvu bez ulaganja, a ulaganje bez mineralnih gnojiva nema prinosa, nema onda ni dohotka. Ako dozvolimo da se na ovaj način odnosimo prema toj kompaniji, prema tom, po meni mora biti strateški interes Republike Hrvatske, da sačuvamo tu proizvodnju u Republici Hrvatskoj, onda sigurno ne možemo čekat mjesecima da se pronađe način, da se nađe strateški partner za Petrokemiju Kutina. Ne možemo se dovoditi u situaciju da neke tvrtke kao što je luka Brod ili tvrtka Đuro Đaković iz Slavonskog Broda bude skinuta sa liste od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, iako će se po ministrici Dalić njima baviti marom dobrog gospodara. A onda kad je na nekom javnom pozivu posao koji bi oni mogli dobiti, dobiju tvrtke posao koje nikad nisu radile takove poslove. Konkretno JANAF spremnike za naftu, nego dobiju tvrtke koje nemaju takvih referenci. Time šaljemo poruku da ne cijenimo ni domaću industriju, a pogotovo iz one regije koja je nerazvijena i gdje vapimo za radnim mjestima. Zato je nužan naš taj zaokret u našim glavama, da kroz takove poruke mi šaljemo poruku i budućim investitorima izvan Hrvatske, a želja nam je svima da imamo više investicija u Republici Hrvatskoj. I naravno nema na određenom području života bez vode, već sam ovdje govorio i ponovit ću to. Istočni regionalni vodovod Slavonije koji bi trebao opskrbiti vodom Brdsko-posavsku, Vukovarsko-srijemsku a i dio Osječko-baranjske županije a i još nekih 585 milijuna kuna treba investirati. Još uvijek nije pripremljeno za prijavu na natječaje a ima slobodnih sredstava za isto. To mora bit i tražim da to uđe u projekt Slavonija i na listu strateških projekata, da vodu kvalitetnu dobiju i Privlaka i Otok i Komletinci i grad Slavonski Brod i Nova Gradiška i naravno i drugi krajevi koji imaju potrebu za vodom. I naravno nema razvoja bez ulaganja u znanost i obrazovanje i u tom pravcu, evo apeliram na sve nas, da pomognemo Slavoniji, pa onda i gradu Slavonskom Brodu i Brodsko-posavskoj županiji da dobije sveučilište. Imamo odluku Sabora, imamo odluku Ustavnog suda i na nama je da kroz, evo imamo priliku još jedno novo sveučilište u gradu Slavonskom Brodu damo mladima šansu da se obrazuju u svom gradu, da roditeljima smanjimo troškove njihovog školovanja. Naravno da to bude u suradnji sa postojećim strojarskim fakultetom i industrijom koja djeluje na tom području i da im onda sutra osiguramo i radno mjesto i plaću od koje će moći živjeti. Evo još jednom kažem mi ćemo podržati ovaj zakon jer ide u pravcu stvaranja poduzetničke klime i ukupne infrastrukture za privlačenje investicija, a ovim negativnim primjerima iz prošlosti mora voditi računa da nam se ne ponove, da stvarno smanjimo te administrativne barijere i da pomognemo našem domaćem gospodarstvu i našem čovjeku. Hvala lijepo.
Hvala. Zastupnik Miro Bulj javio se za repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega strateške investicije, investicije su potrebne međutim kad su te investicije čisto privatne investicije kao što je slučaj … [[Govornik se ne razumije.]] termo elektrane Peruča onda se sjećate reakcije ovdje koja je bila. Čak je taj projekt, ja ne znam je li po ovom zakonu taj projekt je na listi, Junckerovoj listi za sufinanciranje. Ne znam da li ovim zakonom bez obzira što je i nakon napada ministrice na mene ovdje koji se dogodio kad sam tražio samo odgovor zbog te privatne investicije koji je vlasnik, jedan od suvlasnika, suprug od ministrice Burić, jedan eklatantan primjer jednoga projekta koji bi štetio, znači, prije svega području koje je bogato pitkom vodom, a to je Peruča, znači mi ovdje trebamo paziti da li ovim Zakonom dovlačimo privatne investicije koje ugrožavaju okoliš i one bitne resurse kao što su vode. Ali mi nemamo hrabrosti proglasiti isključivi gospodarski pojas da zaštitimo svoje teritorijalno more. Mi imamo samo hrabrosti gurati projekte koji su privatni interesi i koje Martina Dalić forsira preko svojih ministara i svojih ljudi. Ako je to strateški, onda se bojim da će još više ljudi iseljavati. Govorili ste o Slavoniji. Iz Dalmatinske zagore od 2011. do 2016. godine 23 tisuće ljudi je otišlo, znači to je jedno područje od Krke do Neretve, što znači da ovdje imamo privatne interese, nisu zaštićeni interesi ili reverzibilna koja se gura … [[Govornik se ne razumije.]] nešto dalje uz rijeku Cetinu na Kamešnici već imamo projekt koji je HEP-ov projekt, ali stoji u ladici. Ali se gura projekt koji je suvlasnik muž, većinski vlasnik tj., muž od ministrice Burić. I sjećate se reakcije ovdje ministrice Dalić i pitam tajnika gdje je ministrica Dalić? Što sad ne brani svoje strateške projekte kao što je termoelektrana Peruča.
Vrijeme. Hvala. Zastupnik Vlaović, odgovor na repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, pa jasno da se mi iz HSS-a zalažemo za strateške projekte, za investicije i nova radna mjesta u RH. I mislim da se to cjelokupna javnost i sav narod koji je glasao za nas od nas to i očekuje, ali slažem se i s vama, da ne može jedna takva strateška investicija i projekat zbog tog što je netko ju proglasio strateškom narušavati sigurnost, narušavati okoliš, narušavati i dovesti u priliku neko područje da ostane bez stanovništva zbog toga što će štetno djelovati na kvalitetu života na tom području, na kvalitetu vode ili na kvalitetu zraka, kao što je nažalost, i dalje loša u gradu Slavonskom Brodu. Pa evo, i ovaj put moram to ponoviti. Danas je ponovno prekoračeno stanje lebdećih čestica PM-20 i PM-2,5 u Slavonskom Brodu. Već se 25 puta u toku ove godine se to dogodilo, a smije u toku godine biti 30 puta, pa onda računajte koliko će do kraja godine biti, ako se stanje ne promjeni. A govorim to u kontekstu strateških investicija jer jedna je od njih i spajanje rafinerije u Bosanskom Brodu na plinovod koje je najavljeno u 3 ili 6 mjeseci i još uvijek se to nije dogodilo. Pa s pravom ljudi onda pitaju, vi proglašavate nešto što je od strateškog interesa za građane, dajete im šansu i nadu da će imati sutra radna mjesta, a onda kad se odvrti film nazad vidite da je to nekakva privatna investicija koja nema baš sve relevantne činjenice da neće loše djelovati na kvalitetu života ljudi na tom području i koje će ne daj Bože, kao što ste vi rekli, uništiti pitku vodu na određenom području. To se ne smije ni s jednim projektom dogoditi i ja vjerujem da mi imamo potrebu i imamo obvezu komunicirati sa javnošću, sa našim građanima, sa jedinicama lokalne samouprave, poštivati njihove odluke i poštivati prostorno-plansku dokumentaciju istih. Hvala.
Hvala. Zastupnik Žagar javio se za repliku. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Vlaović. Dakle, kad mi nastupamo, mi koji dolazimo iz Slavonije, onda se vrlo brzo osjeti taj naš, rekao bih, naša težnja i volimo spomenuti. Vi ste spominjali sad u raspravi regiju. Ali mi nemamo regije, pazite. Mi imao općine, gradove i županije. Dobro u operativno smislu ako postoje projekti koji nadilaze županije, pa onda govorimo o regiji kao o Slavoniji i Baranji. Ovo kumulativno zbrajanje nečega u projekt Slavonija i Baranja može zvučati medijski jako dobro, ali suština nije u tome. Opet se sve spada na općine, gradove i županije, zapravo za njihove inicijative. I ono što mi možemo, ne ovim zakonskim prijedlogom, nizom drugih zakona što radimo, su subvencije ili poticaji i tu ima određenog napretka. I to možemo u okviru postojećeg ustroja. Međutim, kad govorimo o poreznoj, drugoj važnoj komponenti, a to je porezna presija, mi ne možemo tu, ruke su nam vezane, jer se zakoni donose na teritoriju RH. Mi ne možemo pojedine regionalne zakone, gdje ćemo onda oslobađati … [[Govornik se ne razumije.]] I u tom smislu je zanimljiv fenomen Srbije. Ja ću ga tako reći, fenomen baš. Oni su prema procjenama 12 puta više investicija su privukli nego što ekonomija njihove veličine to može. Riječ je ovdje o 54 investicijska projekta u vrijednosti 2,5 milijarde eura. I sad što u Srbiji govore kao prednost? Osim što porezno poticajne mjere, oni navode i upravo ono što ste vi spomenuli u dijelu svoga izlaganja, to je obrazovanje. Mi smo imali ovdje Zakon o strukovnom obrazovanju kojeg smo i pozdravili, međutim, tu je isto ključ. Radna snaga koja je u tom trenutku obučena da bi kad investicija dođe, da mogu preuzeti te zadatke, da mogu na kraju-krajeva imati adekvatnu radnu snagu koja će biti plaćena u onoj mjeri u kojoj je to moguće da bi bili konkurentni. I tu je problem Hrvatske. Hrvatska mora vidjeti što se događa u okruženju, a upravo i to mediji pišu, su dva velika ulagača su otišla u Srbiju. Tamo ulažu, ne ulažu u Hrvatsku.
Zastupnik Ivan Šuker. Pardon. Odgovor na repliku, zastupnik Vlaović.
… [[Govornik se ne razumije.]] da ću odgovorit, pa evo, gospodine. Hvala na vašoj replici i spominjanju još jedanput Slavonije, Baranje i Srijema. Ja to uvijek ističem i naravno da želim da se sva područja u RH razvijaju i da svi imamo jednaku šansu, a najlošiji pokazatelji po pitanju zaposlenosti, iseljavanja i siromaštva su u Slavoniji, Baranji i Srijemu i zato sam rekao da ovaj projekat Slavonija, Baranja i Srijem kroz sve infrastrukturne projekte da treba pruga do Vinkovaca i do Vukovara i luka Brod i luka Osijek i luka Vukovar, ali tko će se voziti tim cestama i željeznici i koje robe će se pretovarati? Zato treba više obrtnika i poduzetnika na tom području koji će poslovati na tom području. Da bi tamo ostali moraju imat ipak nekakve veće povlastice u odnosu na ostalo gospodarstvo grada Zagreba, Varaždina ili Međimurja, po meni. Nemoguće je donositi selektivne zakone ali i kroz projekt Slavonija ovdje i premijer i ministrica Dalić su rekli da mora 4, 5 zakona ili više se mijenjati i uskladiti da bi se mogli provoditi projekti. I sad to ponavljam, pa bilo bi jednostavnije da onda donijeli jedan zakon, novi zakon o Slavoniji i Baranji i Srijemu, kao što imamo Zakon o otocima, kao što imamo Zakon o gradu Vukovaru i na taj način bi lakše rješavali ove probleme jer jedan investitor će vam prije otići i u Varaždin i u Zagreb nego doći u Slavonski Brod ili Vukovar ako ima iste uvjete poslovanja, to je realnosti. I zato moramo na određeni način stimulirati one koje će investirati na takvim područjima kao što je Slavonija, kao što je Lika, kao što je Podravina ili neki drugi gdje imamo i gospodarski i ekonomski i demografskih problema i zbog toga to stalno ističem. A naravno da bez ulaganja u znanost i obrazovanje to ne ide, nema onda ni kvalitetne ni obrazovane radne snage sa vještinama koje će taj investitor trebati. I zato treba i sveučilište u Slavonskom Brodu. Hvala.
Hvala. Zastupnik Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vlaović, javio sam se zbog dvije stvari koje ste vi istaknuli u svojoj raspravi, jedna je potreba suradnje među svim razinama vlasti, dakle od lokalne samouprave do državne i potreba suradnje između državnih organa. Isto tako i važnost izgradnje komunalne infrastrukture kao preduvjet za atraktivnost investicija. Sad ću vam spomenuti dva primjera, jedan je iz vašeg rada, jedan iz mog rada. Dakle u Slavonskom Brodu trgovački centar, čovjek je došao investirati, dođe do sukoba, ja ne želim ovdje uopće presuđivati tko je kriv, tko nije, to mi uopće nije na kraj pameti, ali to je primjer kako se ne smije raditi, kako šaljemo lošu sliku. Dakle, dođe investitor i najedanput sukob lokalne i državne vlast, ne zna se tko pije, tko plaća, centar nije otvoren, netko plaća penale što je najgore, poslali smo jednu ružnu poruku. Druga je priča moj grad Velika Gorica. Ovdje je suradnja između dvije jedinice lokalne samouprave. Gradski bazen, investitor je grad, bazen se gradi na zemljištu srednjoškolskog centra koji je osnivač županija i vlasnik županija, županija je dala zemljište za bazen ali je problem oko pristupne ceste jer su mislili da će ići sa jedne i druge strane i sad je tu prepucavanje. Zbog čega, zašto? Ako su dozvolili da bude investicija, onda je logična stvar da bude i pristupna cesta. Ali ja vam samo navodim dva primjera. I dasmo možda danas u ovoj raspravi govorili o negativnim primjerima, možda bi predlagatelj zakona možda došao do još nekih kvalitetnijih rješenja koja naprosto mora propisati zakon jer vi ne možete sve iz kabineta propisati, ali iskustva gradonačelnika, župana, direktora poduzeća koji se bavi gospodarstvom, s čim se sve susreće u tim administrativnim, birokratskim preprekama bi došao do toga da zakon bude ono što je najbitnije, operativniji. Jer ovdje nama treba operativan zakon, ne treba nam zakon koji će biti mrtvo slovo na papiru jer mi za mrtvo slovo na papiru naprosto više nemamo vremena.
Hvala. Ja sam mislio gospodine Šuker, da vertikala funkcionira odgovor na repliku.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo kolega Šuker, slažem se s vama kad donosimo zakone onda moramo prije svega voditi računa da zakoni budu jasni, provedivi i održivi. Isto tako da ih svi poštujemo i provodimo. Drago mi je da ste vi spomenuli ovaj problem i u Slavonskom Brodu pa i u Velikoj Gorici jer to su primjeri gdje šaljemo, slažem se s vama, lošu poruku prema investitorima. Jedino što se dobro dogodilo u tom lošem odnosu prema investitoru, neovisno da li je to od grada ili ministarstva, ključno je da sad tamo radi četrdesetak ljudi i da će tamo zaraditi svoju plaću. Ali ono što nije dobro da će nam tim policama u tom trgovačkom lancu biti 90% proizvoda izvan RH. E ja bih molio upravo sve nas da zajednički dijelimo i kroz ovaj zakon i kroz druge zakone da dignemo domaću proizvodnju i da omogućimo tom domaćem OPG-u da može svoj proizvod prodati na toj polici u tom lancu. Evo hvala lijepo.
Hvala zastupniku Vlaoviću. Zastupnik Klarić javio se za repliku, izvolite.
Uvaženi kolega Vlaović, govorili ste o zakonu koji bi trebao biti provediv, govorili ste o birokratskim barijerama, govorili ste o investicijama koje su bile strateške poput te vaše termoelektrane, pa nikad nije provedeno. Zakoni su ok, nije problem u zakonima, ja sam sad ovu subotu imao investitora i po svim ovim kriterijima više nego strateška investicija koja bi trebala biti za RH, preko 2 000 radnih mjesta, preko 100 000 kvadrata zemljišta i sve. Ovaj tjedan bi meni telefon trebao biti usijan od poziva i HEP-a i Plinacroa i ne znam koga jer troše ogromne količine plina, trošili bi ogromne količine vode, preko 500 000 kubika, 40 megavata struje, ne znam čega. Moj direktor i ja danas čitav dan danas nazivamo te nekakve institucije da mi kažu podatke koliko možemo njima ponuditi, koje su cijene i na koji način ih … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, što želim reći? Zakoni nisu loši, mi ih možemo ovdje samo popravljati, nadograđivati, ispravljati nekakve propuste jer te birokratske barijere i ja investiciju svaku kod sebe promatram kao jedan uhodani mehanizam, a uhodani mehanizam vam je prepun kotačića i ležajeva. Ukoliko samo jedan zašteka, a ovdje u Hrvatskoj nažalost šteka ih jako puno, kad taj jedan zašteka, otpiši tu investiciju i zaboravi na investitora jer investitor svaki pa i ovaj, o tome sam govorio i kad sam govorio o Zakonu o poduzetničkoj infrastrukturi, on je plaha zvjerka. To on traži sad i odmah ili ide u drugom smjeru i tako nam se događa stalno. Ukoliko mi moramo non-stop tražiti nekakve podatke, juriti po ministarstvima, po agencijama, dogovarati, pregovarati, gubi se vrijeme, on odlazi, odlazi tamo gdje će odmah krenuti u realizaciju svog projekta i tu mi gubimo strateške investicije a da ne govorim o ovim događanjima naroda bezveznima. Evo netko je tu spominjao i Cvjetni trg. Sjetimo se onog ležanja tamo na Cvjetnom trgu, onih silnih demonstracija. Sve je to jedan najljepši, najuređeniji dio Zagreba, u tom Cvjetnom trgu netko radi, netko zarađuje svoju plaću a svi se mi šećemo tamo. A sjetimo se koliko je bilo demonstracija, … [[Govornik se ne razumije.]] tako o svemu.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Vlaović.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Klarić, ja sam rekao da ćemo mi zakon podržati jer zakon je dobar alat Vladi da stvarno potaknemo investicije i da budemo partneri investitorima u RH. Iznio sam nekoliko loših primjera iz dosadašnje prakse, upravo sa željom da kroz provedbu zakona, kroz podzakonske akte koji će biti provedbeni akti za implementaciju zakona u naše zakonodavstvo i gospodarstvo se ne dogode i ne događaju takve greške za ubuduće. I ne može se opravdati ničim da dva državna tijela se ne mogu dogovoriti, da to traje prepiska mjesecima pa i preko godinu dana i da na kraju zbog toga izgubimo investitora, a izgubili smo ga. Sretna je okolnost da on i dalje još uvijek razmišlja o toj investiciji i možda ipak još dođe k nama nakon što bude ovaj novi zakon. I zato je dobro da je tim koji će provoditi tu investiciju predloženo da bude u timu i predstavnik investitora, jer do sad to nije bilo i to je sigurno dobro. I naravno da apeliram na državna tijela, na ministarstva da kad već uđu u taj tim onda si daju truda bit aktivni, a ne da su pro forme tamo, da se sastanci ne održavaju zato što su ministri, a obično ministri budu u tim tijelima negdje na putu i to im je manje važno. Ovo treba bit prvi posao. Ako već idu tim, ako nema vremena da bude u tom timu onda nek' da državnom tajniku da bude i da na taj način budemo stvarno ozbiljni i operativni. U tom pravcu treba naravno ojačati onda i druge potporne institucije. Već sam spomenuo Agenciju za investicije i konkurentnost i naravno vidjeti što sa tim da jedinice lokalne (regionalne) samouprave aktivno sudjeluju u tom pravcu da, ako se investicija događa, a žele je na svom području također imaju nekakvu riječ i mogućnost utjecati na to da investicija bude čim prije u Hrvatskoj i da nam to mora biti zajednički cilj i nova radna mjesta. Evo hvala.
Sada je na redu Klub zastupnika HNS-a i poštovani kolega Milorad Batinić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Podržat ćemo ovaj prijedlog zakona jer u svakom slučaju donosi određena poboljšanja. Međutim, moramo se sjetiti i 2013. godine u ozračju, znači ulaskom Hrvatske u EU taj zakon je donesen i prvi puta je o toj temi se počelo aktivnije i konkretnije razgovarati. Ovaj zakon je 2014. i 2016. dopunjavan i uvedena su određena poboljšanja. Međutim, očito da na određene stvari se mora reagirati, idemo na potpuno novi zakon koji praktički dopunjava, obogaćuje sadržajno ali i pojednostavljuje određene procedure koje su nužne vjerujem temeljem iskustava svih ovih prethodnih godina provođenja ovoga zakona. Kad govorimo o strateškim investicijskim projektima općenito kad govorim o realizaciji određenih projekata onda moramo imati vrlo jednostavan projektni pristup što ovaj zakon i propisuje. I mogu se složiti u jednom dijelu sa prethodnicima, prethodnim kolegama. Mislim da je kolega Milošević to apostrofirao pokušati u narednom razdoblju malo ga na neki način reducirati određene i korake koje taj zakon propisuje upravo na način da se ubrzaju određeni procesi. Naime, iskustvima koja su, koja dolaze vidim da ovdje svi nas manje-više ima i s lokalne razine vi morate i investitora i investiciju voditi imenom i prezimenom. Osoba da li je to u imenu ministarstva, ministra, zadužene osobe, da upravo vodi i projekt i investitora koji financira taj projekt kroz administrativne barijere koji mu mora stvoriti povoljno poslovno okružje za njegovu investiciju za taj investicijski projekt. Ukoliko na taj način nećemo promišljati bojim se da ni ovaj zakon koji u svakom slučaju je poboljšanje nisam siguran u kojoj mjeri može polučiti bolje rezultate nego prethodni. Sve u svemu nema se tu to što puno dodati, niti oduzeti osim ovoga dijela. Velim tu se mogu složit sa kolegom Miloševićem koji je kazao da li treba u tijelu koje provodi strateški projekt toliko resora, toliko ministarstava. Bojim se da bi možda se tu trebalo u onom provedbenom dijelu razmisliti i upravo iz razloga da se u dobroj vjeri, namjeri projekt ne uspori. Neminovno je kad govorimo o strateškim investicijama, evo dozvolit ćete mi samo jednu stvar. Znači izuzetno je važno i povoljno poslovno okruženje. Ovaj jedan zakon možemo gledati samo kao jedan segment svakako pozitivan u privlačenju investicija. Iza svake investicije stoji investitor. Koji su trenutno najveći investitori u Republici Hrvatskoj? Znači idemo na europski novac, Republika Hrvatska u jednom dijelu i tko još? Da li su strani ili domaći ulagači. Povoljno poslovno okruženje je kontinuirani proces koji praktički kad ga počnete morate ga unapređivati i nikada ne stati. Što sve utječe na povoljno poslovno okruženje? Pa recimo jedan vrlo interesantan podatak, možda i nije presudno, ali čisto kao slikovito želim vam nešto pokazati. Zašto Rimac ne radi jeftine aute za obične ljude? Imate svi na portalima, vrlo jednostavno se može pročitati. Veli čemu služi taj automobil ne znam koliko kilovata bateriju itd. i onda u konačnom tekstu, znači negativne su kritike hrvatske javnosti da tako kažem na jedan inovativan projekt, na jednu inovativnu investiciju. Međutim, što je suština priče? Suština priče nije taj automobil, jer se on niti se ima gdje može se voziti naravno, ali razvoj tehnologije. Mi ovdje govorimo i sam zakon govori povećanje radnih mjesta. Apsolutno za. Stvaranje ne znam jačanje gospodarstva itd. Međutim, u čemu je budućnost? Znači to je ono što, mi imamo gospodarsku strategiju i vrlo jasno smo se definirali, da bi se gospodarstvo moglo razvijati, nesmetano, neovisno od eksternih utjecaja prvenstveno energetika. Cestovna, prometna infrastruktura, od željeznice itd. znači tu moramo vidjeti u kojem smjeru i kako. Nitko ne želi, ja ću reći, paralizirati ću jednog kolegu, nitko ne želi odlagalište otpada u svom dvorištu. Međutim, kuda ćemo mi s otpadom. Nitko ne želi u svom dvorištu, konkretno, evo sad, plutajući LNG terminal, na što ćemo se grijati? Vjerujem da ste svi vi vidjeli u svojem okruženju ili ste putovali, imate one boce, tempirane bombe za ukapljeni plin u blizini kuće. Pa meni ono puno gore izgleda i puno veću štetu vjerojatno može napraviti, ne daj Bože nego LNG terminal. Ne želi se termo, hidroelektrana na Perući, obnovljivi izvori energije. Nećemo struju trebati, ok, a htjeli bi razvoj gospodarstva. Mislim, moramo se ljudi odrediti, a na nama je obaveza, naravno uvažavajući, kao što je ovaj zakon, isto tako uvažava sve pretpostavke, od prostorne planske dokumentacije, od studije utjecaja na okoliš, prethodnih studija, znači svi pozitivni propisi moraju se ispoštovati da bi se moglo govoriti o određenoj investiciji ili investicijskom projektu. Ne negiram to. Međutim, moramo postati svjesni da moramo nešto dati da bi mogli nešto tražiti. Ne mislim u naturi nešto dati ili fizički ili nešto, znači moramo se nešto i odreći. Ono što bi još želio kazati, a to je jedan vrlo bitan faktor i pokušati ću odgovoriti i dati odgovore na neka pitanja, koja smo ovdje čuli, to je prvenstveno politička stabilnost. Kolega Klarić je bio kazao jednu inačicu za investitore, znači vrlo su plahi, vrlo su probirljivi. Ni jedan ozbiljan investitor, vanjski govorim, znači o privatnom kapitalu i domaći isto tako, ne želi investirati ukoliko ne zna u što investira, gdje investira konkretno, jedan primjer iz mog okruženja. Joj, veli, pa sada su kod vas u svibnju mjesecu lokalni izbori i samnom razgovara, veli tko će biti, veli sutra na lokalni izborima, pa reko, to vam ovdje na lokalnu nema veze, na nacionalnoj razini nisam siguran. Do koje razine investitori promišljanju kada propitaju gdje i kako će investirati. Da li je možda prošlo na svu sreću, sjećamo se kolone sjećanja za Vukovar. Kada su bile 2 kolone i kada je organizirano, tko, kak i na koji način u Vukovaru spriječio Vladu, državne institucije, nesmetan hod prema spomeniku. Mislite da to nije se odrazilo na investiranje u Slavoniji ili na onom području? Pa itekako je, itekako je. I nemojmo kolegice i kolege, kada govorimo o političkoj stabilnosti, onda nemojmo podlijegati populizmu, nemojmo podlijegat i živjet u prošlosti i ovaj zakon neće saživjeli i doživjeti veći ili manji uspjeh ukoliko nećemo gledati u budućnost. Što bi želio još kazati, postoje određeni statistički podaci, kada je zakon donesen, statistika, naravno, 2013. bilo je 345000 nezaposlenih u RH negdje oko 20% registrirane stope nezaposlenosti, 2014. 373, danas prema podacima registrirano je 188000 negdje oko 9%. Ono što bi želio i svakako je i namjera u provedbi ovoga zakona, a prvenstveno bi trebala biti odgovornost Vlade u cjelini, što i je, da prati, gdje su problemi u provođenju zakona. Iako već iskustvo, svih dosadašnjih vlada koje su provodili ovaj zakon u djelo, govori gdje nam škripi, da tako, da se jednostavno, tu je bilo puno govora o tome. I sukcesivno, provedba izmjena korekcija, intervencija u zakonodavstvu. 9% stopa neregistrirane nezaposlenosti na razini RH, postoji područja gdje je ona 2%, 3%, vi nemate adekvatne radne snage, imate investitora, vi nemate koga zaposliti. Nemate koga zaposliti, a on ne želi ići investirati, gdje imamo i 15 i 16 i 20% još uvijek u određenim regijama stopu nezaposlenosti. Pa trebali bi se zapitati zašto. Intervenira se i sa određenim benefitima u područja posebna državne skrbi, međutim, ni to ne daje one rezultate koje su očekivali, treba se pitati zašto. Nadalje, što je bitno, tu su napravljeni veliki iskoraci, očekuju se još i veći, investitor i domaći i strani više nema razlike, traži kvalificiranu radnu snagu. Obrazovanje nema alternative, što prije, što skorije. Spomenuti ću opet Rimca, razvoj novih tehnologija, pa da mi oprostite, neće šlosari, neće zidari moći raditi na razvoju te nove tehnologije, neće, oni će raditi nešto drugo. Što se tiče isto jedne stvari, 188000 nezaposlenih, to je veliki potencijal, to je veliki potencijal, vjerujem da je minimalno 1/3 ljudi sposobna zdravstveno, fizički, da napravi iskorak ka tržištu rada. To je 60 tisuća ljudi, 60 tisuća ljudi, to je strašno. A mi danas tražimo kvote za uvoz radne snage nekih 40 tisuća ljudi. Znači Ministarstvo rada. Da ne kažem, još da ne nabrajam koja sve ministarstva moraju poduzeti korake ukoliko želimo privući investicije i investitore jer sada nažalost nema tko u Hrvatskoj raditi. Em nemamo školovane radne snage, em nemamo radne snage koja je spremna sa zavoda izaći na tržište rada. Na kraju klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona i vjerujem da će Vlada u cjelini a naravno najodgovornije je tu resorno ministarstvo, Ministarstvo gospodarstva koja je odgovorno za provođenje ovog zakona i za vođenje projekta i investitora uz Agenciju za investicije i konkurentnost da ipak kroz godinu dana uočimo i nekakve konkretnije pomake u privlačenju investicija i investitora. Hvala.
5 replika imamo. Prvi je na redu poštovani kolega Tulio Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo, pažljivo sam slušao vaše izlaganje i kao i gospodin Milošević tako i vi, rekli ste da ćete podržati ovaj zakon, da zakon je dobar ali izrazili ste određene sumnje. I u vašem izlaganju upravo te sumnje su one koje su me potaknule na ovu repliku. Rekli ste da treba reducirati postupak i da sumnjate u realizaciju. Činjenica je i svjedoci smo da danas nas investitori zaobilaze, da odlaze u Rumunjsku, u Bugarsku, u Češku, u Mađarsku i slične zemlje i da dosadašnjim zakonom smo čuli i od državnog tajnika i realizirano je 36 projekata i sada se postavlja pitanje da li ćemo donošenjem ovog po vama kvalitetnog zakona uspjeti zadržati te investitore i napokon pokrenuti toliko očekivano, ja ću reći ulaganje prije svega u gospodarstvo ali reći ću isto u onom javnom sektoru. Naime, spomenuli smo sve probleme od katastra, od prostornih planova i rekli smo da je cilj ovoga zakona upravo pojednostaviti proceduru i ubrzati realizaciju. Ja želim postaviti pitanje na koji način ovim zakonom se ubrzava jer nigdje ne pišu nikakvi rokovi. Znači kada su ispunjeni svi uvjeti od prostornih planova, od odluka, od kriterija koje investitor mora poduzeti koji su rokovi da nadležno ministarstvo izda svu potrebnu dokumentaciju da se to proglasi strateškim projektom. Imamo niz primjera do sada gdje upravo zbog nesuglasnosti i ne odgovornosti tj. preuzimanja odgovornosti nadležnih ministarstava investitori su otišli. Jer kada investitor mora ići istovremeno u Ministarstvo turizma, u Ministarstvo poljoprivrede, u ministarstvo gospodarstva, u Ministarstvo prometa i veze i na kraju u Ministarstvo državne imovine i kada njih sve treba zajedno složiti da se dođe do realizacije jednog takvog strateškog projekta projekt izostane, investitor otiđe. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolega Demetlika i vi i ja znamo da je na lokalnoj razini to možda puno jednostavnije organizirati, ja bih se usudio kazati vođenje investitora kroz investiciju, mislim da mislimo na isto. Neću kazati uhvatiti ga za ruku i voditi jer naprosto to nije potrebno, ali na koji način mu biti podrška. Znači sve odraditi za njega. Tu imamo Agenciju za investicije, ne vidim razlog zašto, zašto ne. Ona to u konačnici i radi. Međutim, ako se nešto proglasi strateškim projektom onda je on prioritet prioriteta. Od katastra, od gruntovne, od ne znam svih procedura, svega skupa što treba proći. I mora proći najkraće moguće vrijeme od početka do realizacije. Konkretno kod mene u gradu postoji jedna osoba koja je zadužena za investitore, da li je domaći, da li je strani. Zna sve, kompletno bazu podataka, svih zakona u RH i praktički napravi hodogram aktivnosti svega onoga što čeka investitora na tom putu. Naravno mi ga vodimo i odrađujemo besplatno za njega sve stvari što treba. Da li se radi o gradskom zemljištu, da li se radi o privatnom zemljištu, naravno ne kupujemo za njega privatno zemljište, da ne bi bilo nešto krivo, međutim vodimo ga kroz proces. I dok god se neće na takav način pristupiti a u ovom zakonu postoji mogućnost i kroz postojeću regulativu, ako neće biti takav pristup, takav način nisam siguran da li će polučiti ovaj zakon one rezultate koje očekujemo.
Idemo na drugu repliku poštovani kolega Giovanni Sponza. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo, uvaženi kolega Batinić, vi ste podosta svoje rasprave koncentrirali na povoljno poslovno okruženje u čemu se u potpunosti s vama slažem i izrekli da što se tiče elemenata povoljnog poslovnog okruženja zasigurno je vrlo važno politička stabilnost. U pravu ste, no tu bih nadodao da pored političke stabilnosti ono što danas Hrvatskoj nedostaje a to je pravna regulativa i jasna nedvosmislena provediva pravila i procedure. Govorim vam na temelju iskustva gdje su dva projekta iz jedne male jedinice lokalne samouprave iz koje dolazim a koja jesu uvrštena u listu strateških projekata susretali smo se sa nečim što zbog upravo pravila koja nisu jasna i precizna, zbog vrlo loše komunikacije među određenim predstavnicima državnih institucija zbog same neodlučnosti a time i neodgovornosti da su se rokovi bespotrebno prolongirali, pomicali a definitivno gubitak vremena znači gubitak novaca, gubitak novih radnih mjesta, gubitak utjecaja poreza na dohodak, pozitivan utjecaj na BDP itd. E sada bih rekao da mi imamo set zakona koji upravo usporavaju realizaciju strateških investicija. Jedan od tih zakona je Zakon o državnoj imovini. O tome sam govorio u raspravi u ime kluba i ako mi ne budemo pokazali da imamo snagu donašanja odluka i da jednostavno neke standarde lomimo kako bi sutra nakon nekog odmaka i vremena sa zadovoljstvom rekli ono što ste vi rekli na kraju, idemo s ovim novim zakonom vidjeti da konačno imamo veći broj realiziranih strateških projekata i investicija. To nam svima mora biti cilj, ali neke zakone, neke paradigme moramo mijenjati.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Batinić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. I u zakonu je spomenuta državna imovina i naravno vjerujem da će i ova Zakon o državnoj imovini koji očekujemo u drugom čitanju dati određene odgovore i na ova pitanja vezano je na strateške projekte i ministar je pažljivo slušao i vjerujem da će u važiti neka naša promišljanja i naše sugestije. Naime, djelomično sam odgovorio i to je i vama odgovor kada sam i kolegi Demetliki odgovorio, naime ukoliko se strateški investicijski projekt ne pozicionira da je prioritet kompletne državne administracije lokalne, regionalne uvijek će nailaziti na barijeru. Ukoliko nema vertikale, ukoliko nema te probojnosti ovaj zakon nažalost, bit će mrtvo slovo na papiru. Zato sam rekao možda je na lokalu to jednostavnije napravit, znači ukoliko se desi strateški za lokalnu razinu, znači uspoređujem sada projekt, kroz sve upravne odjele prioritet je provođenje svih aktivnosti od imovinskopravnih, od izmjene prostornih planova, od bilo sve što treba što je vezano na taj dio to je prioritet, prioriteta. Drugo se nažalost mora staviti na stranu. Ukoliko nećemo imati takav pristup, velim bojim se da neće ovaj zakon u dobroj vjeri sa dobrim poboljšanjima polučiti onaj očekivani rezultat. I naravno ukoliko svi zajedno mi ovdje u Saboru, Vlada, političke opcije nećemo graditi povoljno poslovno okruženje da se ne bavimo prošlosti nego da gledamo u budućnost, to je jedan do možda čak i važnih momenata nego je i sam ovaj zakon.
Idemo sada na treću repliku, kolegica Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa kolega Batinić, evo ja bih ponovo istakla ono što ste vi rekli da je potrebno stvoriti pozitivno poslovno okruženje. Je da su nam investitori jako plahi i nije teško izgubiti i investitora i investiciju i sve ono što donosi tom kraju. Međutim, gradonačelnici, načelnici, župani imaju velikih problema i sami sa svojim građanima. Tako bi navela nedavni primjer u gradu Vodicama odnosno na otoku Prviću, unatoč tome što je marina predviđena u županijskom planu i nikakvih problema nije bilo da se ona uvrsti u županijski plan pa potom i u prostorni plan grada Vodica, međutim kada je trebalo donijeti urbanistički plan otoka Prvića nastali su veliki problemi i to iz čistog razloga jer su trebali uslijediti izbori za mjesne odbore. Naime, potencijalni investitor obratio se jednoj grupi otočana koji su i njihovi tada nezadovoljni politički protivnici okupili su oko sebe još i one povremene stanovnike otoka, znači oni koji bi vrlo rado da kada dođu dva, tri tjedna ili mjesec dana na otok Prvić da i dalje se mogu kako bi mi rekli dolje na otoku i u priobalju u onoj se škrapici kupati, znači oni nisu željni investicije kao i oni stalni stanovnici koji bi vrlo rado da investicija donese i nova radna mjesta i naravno svi oni gosti koji dođu u marinu bi koristili neke druge usluge, znači razvili bi se i novi ugostiteljski i trgovački obrti i slično. Oni nisu za to zainteresirani i onda su uslijedili prosvjedi. U veliki problem dovodi i načelnika, gradonačelnika, gradonačelnicu u ovom slučaju i župana unatoč tome što je to već bilo u prostornim planovima. Zato nekad se ne treba pitati zašto u određenom kraju nema investicija u drugom ima, a imamo kvalitetne zakone.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Batinić. Izvolite.
Hvala. To je u onom dijelu kada sam govorio da povoljno poslovno okruženje nisam specificirao i ovu lokalnu razinu povoljnog poslovnog okruženja, naravno da se na to mislilo. Međutim velim da svi mi moramo od lokalne do nacionalne razine raditi i na promjeni paradigme promišljanja o poduzetništvu, o privatnim investicijama, o privatnom kapitalu. Da mi ne zamjere kolege sa meni desne strane, negativno crveno razmišljamo u glavama, negativno crveno. Zašto? Činjenica je da demokracija nema alternative i nije savršena i svako od nas je vjerojatno imao i takvih negativnih možda iskustava i to, međutim činjenica je da negdje sa nekim treba duže, više puta razgovarati, objašnjavati, ali teško mi je prosuditi o navedenom primjeru. Ja sam isto imao jedan primjer gdje je bilo pitanje sanacija odlagališta komunalnog otpada, jedan veliki projekt koji smo financirali, napravili ga davno prije svih gdje su se građani pobunili. I što smo napravili? Pet puta smo išli razgovarati, dok im se nije isprezentiralo što, kako, na koji način, kako će se raditi znači tu treba ustrajati u tome i prije svega da oni preuzmu odgovornost u odlučivanju. Ok nećete investiciju, gubite to, to, to i to ukoliko toliko, izvolite. To neka bude vaša odluka pa poslije nemojte k meni dolaziti. Naravno, kažem slikovito pokušavam objasniti ali neke stvari su nepredvidive koliko god se i na lokalu i nacionalno trudili, neke stvari će biti i dalje neizvjesne. To je činjenica.
Hvala. 4. replika, poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Batiniću, slušao sam pažljivo vaše izlaganje. Naravno ja mislim da ovdje nikoga nema tko nije zainteresiran za to da investicije napreduju u Hrvatskoj kako domaće tako i strane ali pod jasnijim znači kriterijima, po znači da postoje ocjene investicijskog projekta sa svih aspekata i vi ste govorili o nekim od tih aspekata. Govorili ste o stabilnosti Vlade, političkoj stabilnosti da je preduvjet itd., itd.. Međutim ja ponavljam ono što sam i rekao prije jedno sat i pol, dva, kako ćete privući inozemne strane investitore u situaciji kada imamo loše pravosuđe, kada imamo kulturu neplaćanja, kada imamo užasno visoke kamatne stope itd., itd.. Dakle na tome naravno treba raditi. Ali najviše je danas bilo riječi o LNG-u kao strateškom projektu. Pa ja mislim da se i vi slažete, svi ozbiljni ljudi se slažu sa time da takav projekt koji nazivamo strateškim, on mora imati glavu i rep, moramo znati koliko košta, dakle kome ćemo prodavati taj plin. Nitko nema protiv toga ništa ali ako je napravljeno, ako imamo odgovore na sva pitanja od ekoloških, financijskih do onih prodajnih distribucijskih. Ali ono što vas želim pitati, vidite, nitko ne govori o tome koliko mi možemo proizvesti sami svoga plina u Hrvatskoj jer se već godinama ne ulaže u nova nalazišta i izvore a autoriteti s tog područja u Hrvatskoj govore da se ulagalo i da se nastavilo ulagati mi bismo mogli 100% zadovoljiti potrebe za svojim plinom. Naravno potrebe su šire geopolitičke i geostrateške da se i središnja Europa napaja plinom ali moramo imati računicu koliko to košta. Ako koša 400 milijuna, imamo 100 milijuna, ne znamo tko će platiti 300 milijuna. Nemamo ekološke standarde hoće li oni biti kopneni, plutajući itd.. Dakle [[Upadica predsjednik: Hvala vam kolega Lovrinović.]]
Idemo na iduću repliku poštovani, odgovor na repliku izvolite.
Hvala, hvala predsjedniče. Pa evo moram kazati kolega Lovrinović da sam malo iznenađen jer iz vašeg političkog okružja kada govorimo o istraživanju ugljikovodika bile su stizale negativne, negativni komentari da to ne treba itd., međutim sada je problem i plutajući LNG terminal. I svakako ovo kada ste postavili pitanje kolike su naše rezerve, pa ajmo pustiti jedan vrlo jak strateški projekt, istraživanje plina u Jadranu, pa ćemo znati koliko. No, slažem se da kada ste govorili, referirati ću se uglavnom na ovaj dio kada ste kazali vrlo jasni kriteriji, uvjeti itd.. Znači da bi projekt, a vrlo jasno piše u zakonu uopće došao na razmatranje da li je strateški ili ne, moraju biti stvorene sve prijašnje pretpostavke. Ako se radi o potrebi izrade studije utjecaja na okoliš, znači mora biti poslovna studija, biznis plan, realizacija, znači niz predradnji mora biti da bi se uopće mogao on doći na stol za raspravljanje. Znači to je nesporno i to ne bi trebalo uopće se baviti u to, znači to je nešto što se podrazumijeva, što se podrazumijeva. Da li, što se tiče u dijelu istraživanja ugljikovodika mislim da to nema alternative. Iako velim, iz političkog miljea, okružja odakle dolazite i čiji ste član su kontra toga. Međutim, sad po drugoj strani mi je drago čuti da vi kažete da moramo to napraviti jer pitanje je rezervi plina odakle, kako, na koji način.
Idemo sada na zadnju repliku. Poštovani kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Batinić, da je netko drugi možda izjavio ovo što ste vi izjavili za govornicom ja bih to shvatio u jednom drugačijem svjetlu, međutim znajući vas a znajući to da ste od 2005. gradonačelnik grada Ivanca mislim je li tako, onda i s obzirom da ste uvijek pobjeđivali da imate naklonost iz tog biračkog tijela, znači direktno, neposrednog biranja onda sam tako i shvatio vašu izjavu kada ste rekli neće valjda šloseri i zidari određivati strategiju. Dakle nisam je shvatio u negativnom smislu već u onome kako ste to htjeli reći da treba netko promišljati o budućnosti i ove zemlje i investicija. I zašto sada to spominjem? Zadnji, upravo zadnji dio vaše rasprave kada govorite o Zavodu za zapošljavanje ili burzi našoj i kada govorite o obrazovnom sustavu i tome da postoje danas ljudi koji ne mogu odgovoriti zapravo na potrebe tržišta rada. Međutim, šta se nama dogodilo, to ne smijemo zaboraviti. Evo na području moje županije postoje niz poduzeća koja su uništena. Ljudi su nekad, evo recimo uzmite drvnu industriju, ljudi su radili, nekad smo imali čak zanimanja drvni tehničar, danas ne znam sve manje djece upisuje taj smjer ili … [[Govornik se ne razumije.]] ili recimo strojarski tehničar. Ti su ljudi nekada radili namještaj. Danas ih se zove sa burze ljude od 50 ili 60 godina i kaže ajde piliti daske. Ljudi ne mogu odgovoriti više na to iz zdravstvenih razloga, iz drugih razloga. Ali ono što bih htio se, ako sam vas dobro razumio a s vama sukobiti u razmišljanju, ne može samo tržište rade odrađivati obrazovni sustav, obrazovni sustav mora i kreirati tržište rada. Znači a država se ne smije tu ponašati da ništa ne vidi i ne čuje i upravo Ministarstvo gospodarstva i kroz i druga ministarstva. Evo uzmite i taj zavod za zapošljavanje i on nekog rada mora raditi da bi ljude usmjeravao. Istina postoje nekakve obuke međutim to nije dovoljno. Zavod za zapošljavanje sa obrazovnim sustavom, sa sindikatima koji isto zapravo nemaju jasno definiranu ulogu u ovom društvu bi trebali ljude voditi u ovom procesu da ljudi se lakše zaposle a ne da krivnja opet spadne na njih da nisu dovoljno stručni da bi odgovorili na potrebe tržišta rada.
Odgovor na repliku, izvolite.
Nisam u negativnom kontekstu govorio o zidarima i šlosarima kolega nego sam rekao u kontekstu kada sam čitao sa portala negativan stav onog dijela javnosti koje se očitovalo o Rimčevom novom modelu. I kazao sam da on ne proizvodi automobil kao automobil, da je on je konačni produkt, međutim on proizvodi tehnologiju i ne mogu šlosari i zidari raditi u tom dijelu. Ako ste me možda krivo shvatili, ne podcjenjujem. Svako zanimanje, svako znanje, hvale je vrijedno, pošteno, korektno. I treba nam. I zidara nam nedostaje i šlosara, ajde to su sad već sofisticiranije tehnologije što se tiče metalo-prerađivačkog sektora. I naravno da je nužna sinergija, ali što se tiče obrazovanja i kvalificirane radne snage, da li u prerađivačkom sektoru, da li u ostalom gospodarstvu. I bez te sinergije i suradnje neće biti niti rezultata. Svjesni smo jednako tako, da nam je obrazovni sustav po svoj složenosti i svojoj strukturi trom i inertan, ali moramo i tu paradigmu mijenjati. Znači, ciljano školovanje kadrova krenulo sa 2009. godine. Dvije godine je trebalo, dvije godine za strukovno zanimanje stolara za domicilnu drvnu industriju, dvije godine je trebalo probiti u ministarstvu da uopće počnu na taj način u tom smjeru razmišljati. Danas izlazi po 15-20 školovanih stolara, svi imaju posao, ali sinergija regionalne razine, lokalne razine i samih poduzetnika. Činjenica je, ima jedna druga stvar, da još uvijek školujemo kadar za tržište rada. Međutim, to je nešto što će svakako trebati u budućnosti ispraviti.
Hvala. Idemo na iduću raspravu. Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je u drugom čitanju Zakon o strateškim investicijama. U prvom čitanju Klub GLAS-a i HSU-u je glasao za Zakon, dakle podržalo je i tad sam ja rekla jednu rečenicu koju ću ponoviti i sada. Ovo vam je kamilica. Neće vam ni naštetiti, a neće puno ni doprinijeti. Svaka Vlada, dakle, ja pamtim malo duže, svaka Vlada je tamo od recimo od Sanaderove vlade pokušavala donijeti Zakon o strateškim investicijama. Kad donosite zakon o strateškim investicijama, onda zapravo želite na taj način poslati poruku investitorima. To je Vlada koja se zalaže za investicije, važne su da investicije dođu, pa je Zakon o strateškim investicijama, jedan zakon je bio i u Vladi u kojoj sam ja participirala, pa sad imamo i ovaj Zakon. On je tehnički korektan zakon. Relativno je jednostavan, kratak i tehnički je korektan. Ali, hajdemo ući u suštinu cijele priče i u suštinu što mi to želimo. Ako ne promijenimo razmišljanje u svojim glavama, ako ne promijenimo način uopće djelovanja, tada će još i ovaj Zakon biti jedan korektan zakon, ali neće ni pomoći ni odmoći. Uvijek treba napraviti jedan iskorak. Za jedan hrabri iskorak treba imati i određene snage. Mi živimo u vremenu u kojem je puno jednostavnije reći ne investiciji nego da investiciji. Kad kažete ne investiciji onda vi idete na barikade, protivite se tu, govorite o svim lošim stvarima, bez obzira da li suštinski znate o čemu govorite, ali kad kažete da investiciji, onda uvijek ste onako, pa evo vidi, ovaj tu pomaže neku investiciju, zašto je tome tako. Jedan od razloga zašto se i odlučilo tamo nekih dana donijeti Zakon o strateškim investicijama i propisati što su to strateške investicije je bio jedan vrlo, vrlo prozaičan razlog. Bio je jedan slučaj kada je u jednom uredu donešena lokacijska dozvola i građevinska dozvola u roku od mjesec dana. I tada je dužnosnik koji je vodio taj ured bio prozvan jer je prebrzo izdao lokacijsku i građevinsku dozvolu i koji on tu interes ima jer je bila prebrzo izdana. I onda je, između ostalog, bio i proces i sve ostalo jer je prebrzo izdana neka dozvola. Danas, uvođenjem e-dozvola i svega ostaloga, nema razloga da se, ako je sve dobro pripremljeno, dozvola ne izda u jedan dan. No međutim, način na koji sve više funkcioniramo, da probamo funkcionirati da nađemo 22 razloga zašto nešto ne, nego 5 suvislih razloga zašto nešto da i nešto u tom smislu afirmativno da se zapravo nešto dešava. Tu je u raspravi bila rasprava o LNG iako nije zakon o LNG-u, nije Lex specialis, jedan je apsolutni drugi razlog. Da je bio naš predsjednik Sabora vjerojatno bi u nekoliko puta tu raspravu prekidao jer to nije rasprava o ovom. No međutim, LNG je strateški projekt. I o LNG-u ajmo reći pravu istinu. Prava istina je slijedeća: LNG je planiran prostornim planom na kopnu. Na moru nije planiran prostornim planom. I ono što se svi moramo zalagati se da vezano u LNG, dakle da apsolutno postoje investicije koje treba podržati, ali postoje i neke stvari od kojih ne smijemo nikad odstupiti jer kad prvi put odstupimo i kad prvi put, ja sam to već govorila, u brani kad napravite jednu malu rupu pa ju ne zakrpate, ona postaje veća i ode brana i ode sve zajedno. LNG terminal na moru nije planiran. Da bi uopće dalje o tom projektu trebalo govoriti, on mora biti planiran prostornim planom i mora za njega biti provedena procjena utjecaja na okoliš. To je minimum standarda koji treba biti za strateški projekt i to govori o strateškom projektu. Ako mi jedan projekt izvučemo van i donosimo poseban zakon za taj projekt, onda je pitanje gdje je tu kraj. I dalje više neću o LNG-u, ali govorit ću o nekim drugim stvarima koje su važne. Malo treba slušati što to gospodarstvenici koji žele ulagati u RH kažu koje su im prepreke. Mi mislimo da je pravosuđe. No međutim, oni ukazuju na tri problema. prvo govore o poreznoj politici da se prečesto mijenja i da oni od početka do kraja investicije im nije jasna porezna politika, to je ono kao kad vidite sportskim rječnikom krenete u utakmicu, pa mislite da igrate rukomet a netko vam na kraju kaže da ste igrali košarku. Druga stvar koju oni govore, govore da je radno zakonodavstvo nefleksibilno i treća stvari govori da je nesiguran i preskupi energent. Oni o pravosuđu ne govore jer se nisu možda s time susreli na način na koji se mi susrećemo, ali o tome ne govore. I to je odgovor koji trebamo dati i odgovor na ta 3 pitanja i te 3 teme moramo kroz zakonodavstvo mijenjati, trebamo posložiti jer je to uvjet da pojedine investicije idu. Ne znam koliko puta sam s ove govornice rekla, a reći ću još ne znam koliko puta, o nesređenom katastru i gruntovnici. I ne znam koliko primjera sam rekla gdje zapravo investitori krenu u investiciju čak i naprave sve, naprave i prostorni plan, afirmativno govorim o prostornom planu niže razine, dakle to su provedbeni dokumenti prostornog uređenja lak i misle da su vlasnici zemljišta, čak i ishode lokacijske dozvole i onda krenu na građevinsku dozvolu i ispostavi se da oni nisu vlasnici zemljišta. Dakle, ono o čemu govorim je nesređen katastar i nesređena gruntovnica. Zašto je to nastalo? Nastalo je zbog uređenja koje smo imali, zbog toga da iza '45. pa do nedavno nitko nije ni gledao da li se u gruntovnici stanje promijenilo ili se nije promijenilo iz toga da se katastru vodilo posjedovno stanje pa se to vezalo vlasništvom, to jednostavno nije tako. I ono što na jedan ozbiljan iskorak treba napraviti, treba napraviti zaista u smislu donošenje jednog propisa i sređivanje katastra i gruntovnice. I ona Vlada koja želi poslati poruku važna nam je svaka investicija, važni su nam strateški projekti, poruka se šalje kroz jedan zakon koji će omogućiti da se to riješi. Ali zakon može biti najidealniji moguće ali ako ga vi ne provedete, ako nemate instrumente, on će ostati mrtvo slovo na papiru i neki slijedeći će ga umjesto 30 članaka napraviti 40 ili umjesto 40, 30 i ništa se bitno neće desiti. Slijedeći problem je radna snaga. Ajdemo biti pošteni i ajmo si priznati svi zajedno da je u Hrvatskoj postao problem radne snage. Mi imamo dosta struka koje školujemo za neke druge zemlje. Ja nemam nikakav problem da otvoreno s ove govornice kažem slijedeće. Sva djeca koja se sad školuju na zdravstvenom veleučilištu ili bezobzira kako se zove, to su one bivše više škole, oni uopće ne razmišljaju da ostanu raditi u Hrvatskoj, oni apsolutno razmišljaju da idu raditi naravno zemlja koja je uvijek zgodna je Njemačka i mi zapravo školujemo iz svog proračuna djecu da bi radili u Njemačkoj, Njemačka kaže trebamo radne snage i Njemačka jednako tako može to platiti jer u njihovo školovanje nije uložilo nulu, namjerno spominjem Njemačku jer je ona za ovo naše podneblje jedna zemlja u kojoj se išlo i u kojoj će se ići raditi. Što se danas dešava u graditeljstvu? Meni je to najbliže pa ću o tome govoriti. Danas vam se u graditeljstvu dešava slijedeći slučaj. Nema radnika. Ajdemo biti pošteni pa si priznati da smo godinama koristili radnike iz Srbije, iz Makedonije, sa Kosova, da je to bila radna snaga koja se koristila u graditeljstvu i što danas rade firme koje su dobile ozbiljan posao i koji moraju taj ozbiljan posao napraviti u određenom vremenu. Registriraju firme na području BiH-a kao dodatne firme jer je to moguće i onda tamo zapošljavaju radnu snagu iz Kosova, Albanije, Makedonije i onda s njima sklapaju podugovor da rade u Hrvatskoj jer je to jedini način na koji mogu odraditi jedan posao. Stoga, ovaj zakon otvara nekoliko tema i nekoliko dilema. Prva tema da moramo biti jasni u kojem tom djelu mi želimo biti privlačni svakom investitoru jer ja zaista mislim da investicija koja zapošljava jednog čovjeka je vrijedna investicija o kojoj treba voditi računa. Druga stvar da napravimo operativan zakon po kojem se zaista ima određenih instrumenata, ovaj zakon opet govori, tu su prethodnici već govorili, tu je niz povjerenstava pa se povjerenstvo sastaje pa se ono odluči, pa vi dođete na tu listi a onda vas pusti u beznačaj lokalne samouprave pa kako bude, bit će, pa će se jednog dana vratiti. Ideja je uvijek bila da imate čovjeka koji je zadužen za vas, da imate čovjeka iz agencije, koji je zadužen za vas i koji vas okolo vodi i vodi vašu investiciju i sve one probleme i dileme koje treba riješiti da riješi. I onaj slijedeći problem koji je, ljudi moji, mi nemamo ljudi koji rade, mi danas u turizmu nemamo ljudi koji rade. Danas jedna od najzanimljivijih upisa djece u srednju školu je posao kuhara. Zašto? Zato što im se nudi posao odmah i to je posao u eurima, 2, 3 000 eura, zna da će dobiti i onda će raditi jedan period a drugi period neće. Ja pamtim period kada u Zagrebu se nije moglo upisati u školu za kozmetičarke jer je tada bio wellness, tad je i bilo zapravo i nekakva druga tema i morali ste imati u osnovnoj školi 5,0 kad govorimo o djevojkama da upisati tu školu. Dakle, ali to vam govorim u kontekstu pomodarstva, u kontekstu toga da odjedanput je nešto pa onda svi upisuju to, da nema jasne strategije što mi to razvijamo, kako svu zemlju želimo imati, što želimo da u toj zemlji bude pa da onda razvijamo i te pojedine aktivnosti odnosno pojedine djelatnosti. Jednako tako, znate kad ste u mojim godinama onda jako dobro pamtite što je bilo pred neko vrijeme pa ja jako dobro pamtim kad je išao Zakon o strateškim investicijama koji je bio donesen u Vladi, odnosno predložila Vlada u kojoj sam bila, ja sam u tom zakonu radila, tada je bilo ako se dobro sjećam, a sjećam se i sjećate se svi, vi demonstracije, o tome da će se ukrasti poljoprivredno zemljište, da će se ukrsti Hrvatske šume, da će se ukrasti vode, da će se to sve dati strancima, da mi rasprodajemo Hrvatsku, da nemamo osjećaja prema Hrvatskoj i sve ostalo. U ovom zakonu imate glavu 6 koji govori o raspolaganju nekretninama u vlasništvu RH koje ima nekoliko odredba, za koje ja osobno apsolutno smatram da je bitno da bude, a koji govori zapravo što se radi sa zemljištem u vlasništvu RH, pa tu je odredba koja kaže da ako razvijate privatnu investiciju, riječ je o privatnoj strateškoj investicija, da sve što je ispod 50% zemljišta vam može se neposredno prodati po cijeni koja se procjeni sukladno Zakonu o procjeni nekretnina, a ima i odredba koja kaže, da se u tim slučajevima može iz šumske i šumske gospodarske osnove izdvojiti šuma i ona zapravo kad se tako izdvoji može biti predmet prodaje. Nisam primijetila da je uopće to bila tema rasprave, nisam čak ni primjetila, da oni koji su tada govorili da se žele prodati vode, šume, poljoprivredno zemljište u tom Zakonu o strateškim investicijama da su nešto rekli. Ja inače mislim da takva odredba treba biti i država mora imati alat gdje može sa svojom zemljištem za koji zaključiti da on neće sama razvijati svoju investiciju tu nešto imati. No, međutim, uvijek naravno vam rasprava ode u smjeru, koje u nekom drugom. Stoga je dobro da se raspravlja o ovom zakonu. Ovaj zakon, da zaključim, on je korektan zakon, tehnički je dobro napravljen, on neće napraviti nikakav bitan iskorak, ako iskorak ne napravimo mi u drugim zakonima. Riječ je o stabilnoj poreznoj politici, riječ je o radnom zakonodavstvu i riječ je o temi energenata, da vi možete nuditi energent. I ono što bi se ja složila, to možete apsolutno vidjeti i primijetiti u godinama kada su izbori, svi su investitori na stand by, čekaju da vide što će doći. Na kraju ostaje mi vrlo malo, bilo je spomenuto u nekoliko navrata i tema doing business i ljestvica na kojim Hrvatska je. Svjetska banka, kada je radila ljestvicu, je ocijenila Hrvatsku i rekla je gdje postoje mogućnosti poboljšanja i rekla je gdje to u kojim elementima se treba poboljšati, treba se mijenjati, to trebamo napraviti. Samo je stvar da li to hoćemo napraviti ili nećemo napraviti. Jednako tako je rekla, da kad ide investicija, komunalni doprinos ne treba opteretiti građevinsku dozvolu, izdavanje građevinske dozvole, nego investiciju dalje. Dal smo spremni za to. Dakle, to je niz tema na koje moramo odgovoriti da smo spremni za to.
Hvala. Imamo 6 replika, prvi je na redu kolega Ivan Pernar. izvolite.
Uvažena zastupnice Mrak Taritaš, pa htio bi reći da ovaj LNG terminal, nije sporan samo s ekološke strane, iako je ekološka strana ona koja se najčešće spominje, već je sporan i sa ekonomske strane, znači on nije ekonomski isplativ. On će jako puno koštati, ali rezultat njegove izgradnje, neće biti jeftiniji plin, to je ono što hrvatska javnost ne zna, nego će biti skuplji plin. Znači, mi ćemo preko tog LNG terminala, moći uvoziti plin koji je 30% skuplji, nego onaj koji trenutno uvozimo. I koji je rezultat toga? Tko će kupovati skuplji plin? Pa nitko nije normalan da ga kupuje, i imati ćemo nefunkcionalan terminal, koji me podsjeća na onu tvornicu Glinice u Obrovcu u kojoj se govori desetljećima, koji je primjer projekta u koji je država ušla, koja je napravljena, iako za nje nije bila ekonomske isplativosti. I ova Vlada, HDZ-ova, HNS-ova, ona krši sva načela tržišne ekonomije. Tržišna ekonomija kaže, da radite ono što se isplati, da radite ono za čime postoji potreba. Da li u Hrvatskoj postoji potreba za 30% skupljim plinom? Ne. Da li postoji potreba za izgradnjom milijarde kuna skupog terminala kojeg nitko ne treba? Ne. Ovo je projekt koja se radi po direktivi iz američkog veleposlanstva, ovo je projekt koji se radi zato jer Trump ga želi, a ne Donald Trump, a ne zato jer ga žele stanovnici Omišlja. A HDZ-ovci kad oni govori da svi koji oni znaju su za taj terminal. Pa, evo, nek pitaju svoje vijećnike u županijskoj skupštini Primorsko goranske, koji su članovi HDZ-a i koji su glasali protiv tog terminala i jesu li oni za njega. Hvala.
Hvala, odgovor, poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, LNG terminal, zaista zaokuplja javnost, već jedan duži period. Ja u ovom Saboru, kada pregovaramo o određenim temama, onda zaista se ne usudim biti saborski zastupnik opće prakse i da mislim da se u sve razumijem i ja apsolutno nemam nikakav problem da kažem da se ne razumijete. Ali, postoji nešto i to sam govorila tu, u što nekako se utvaram da se razumijem, a to su dvije stvari. Prva stvar, da to mora biti planirano prostornim planom. Dakle, čl. 2. Ustava RH kaže, da je prostorno planiranja zapravo zadaća jedinice lokalne samouprave i oduzeti to jedinici lokalne samouprave je ja bih se usudila jasno reći, protuustavna kategorija. Dakle, taj LNG terminal, bez obzira da li je bolji na moru ili je bolji na kopnu, i koliko koji košta i jedna i druga tema, ali on mora biti planiran prostornim planom i za to se apsolutno ću se zalagati i zalagati ću se da ne dođe i biti ću apsolutno protiv i to jako protiv da dođe nekakav poseban zakon, koji kaže za određeni slučajevi ne moraju biti planirani prostorni planovi, jer smo tu narušili zapravo sve. I druga tema je tema procjene utjecaja na okoliš. Način na koji su se ja se jednako tako zaista mogu reći, da sam, neću si utvarati, ali je zaista istina da sam sudjelovala u procjenama utjecaja na okoliš od samih početaka kada je to tamo krenulo i uvođeno u hrvatsko zakonodavstvo, tamo negdje '86. g pa su krenule prve procjene utjecaja na okoliš. Procjene utjecaja na okoliš i način na koji se to radilo 30-tak g. i način na koji se to radi danas je apsolutno različiti. I ono što se mi moramo zalagati, mi se moramo zalagati mi se moramo zalagati kad bilo koji zahvat bude da sa aspekta procjene utjecaja na okoliš bude najprihvatljiviji i odgovara tehnologijama koje su u tom trenutku poznate. I kad je riječ o LNG-u ja ću se uvijek zalagati za to.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Ivan Šipić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Taritaš kamilica napraviti iskorak hrabrost kako ubrzati procese i to gospodarske to je jedino i najvažnije pitanje rekao bih i za ovaj prijedlog zakona. Što je to nama strateški da strateški usmjerimo gospodarsku politiku. Kako je moguće procedure suziti? Kako sve skupa ubrzati? Zašto se prema svakom prijedlogu zakona odnosimo kao da on pokriva jedan sektor, jednu grupaciju, jednu priču. Zašto uvijek i najčešće sami sebi zatvaramo investicijske cikluse upravo zbog svih mogućih teza o tome tko za koga i protiv koga. Slažemo se da su vlasnički odnosi spomenuli ste i to je važno jedno od najvažnijih pitanja vlasničke knjige nisu uredne i to svi znamo koji smo osobito na lokalnoj razini. Isto tako strategiji razvoja, a svi znamo da gradovi i općine su najprije pokretači tih strateških svojih planova i oni planiraju i vežu preko županijskih strateških planova prema državnim. I to stvara jedan prstenasti odnos. Puno je pitanja vezano uz strateške investicije, a osnovno je da li donosimo smjer koji otvara vrata investicijama ili smo sami sebi još uvijek uteg. Toliko je dobrih priča i strateških, kvalitetnih priča a mi smo evo svi se bavimo ovim pitanjem samo iz Istre, najčešće danas. A od juga preko cijele Domovine imamo toliko važnih strateških pitanja.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Mi kad si slušamo jedni druge, onda samo čujemo dio koji hoćemo čuti. Ja sam između ostalog u svom izlaganju rekla da živimo u vremenu u kojem je puno jednostavnije reći ne, nego da. Kažete ne. Čak ne morate reći ni razloge iz principijelno ste ne, ali kad kažete da onda se morate jako potruditi zašto, zbog čega i sve ostalo. I jednako tako i prvi put kad sam govorila o ovom zakonu ja sam rekla da je on korektan zakon, da je on tehnički dobar zakon. No međutim i za njega postoji niz, niz stvari koje trebamo promijeniti. Trebamo promijeniti, znate što je osnovna stvar koju trebamo promijeniti? Trebamo promijeniti razmišljanje u svojoj glavi. Dok ljudi koji rade, dakle ljudi koji rade u državnoj upravi bez obzira koje razine krenu razmišljati na način da njihovu plaću, njihova plaća je iz proračuna. Tko puni proračun? Između ostalog proračun pune investitori. Ne dolaze investitori njima na vrata da ih smetaju, da ih opterećuju pa ih sad nešto trebaju, nego oni se zapravo trebaju zaista potruditi da ta investicija ide. Jer to je sve što u ovom zakonu što je posljedica ovakvog jednog zakona. Znate postoji ona jedna uzrečica ne mogu ja tako malo raditi, odnosno ne možeš ti mene toliko malo platiti koliko ja mogu malo raditi što je apsolutno kriva uzrečica. Treba krenuti promišljati svi zajedno od sebe. I dakle ljudi koji rade da je važan investitor da treba što prije dati odgovore tom investitoru i namjerno sam u svom izlaganju i rekla činjenicu kad je netko izdao lokacijsku i građevinsku dozvolu u 30 dana nije imao, nije bilo afirmativno vidi ti si izdao super brzo. Zašto je taj tako brzo izdao? Koji je njegov interes tu bio? Zašto on to nije malo usporio. Sigurno postoji neki interes, dakle uvijek je problem u glavi. Vi morate i zato morate imati hrabrosti neke stvari reći i neke stvari napraviti. To nije jednostavno.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Branko Grčić.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice Anka. Mi smo kao Vlada donijeli ovaj zakon i znamo s kojim ciljem i na koji način i znamo otprilike i što smo uspjeli napraviti u okviru tog zakona. I pravo pitanje je ovo koje ste postavili koliko će uopće ove kozmetičke promjene utjecati na poboljšanje cijele situacije, a situacija nije ni malo dobra. Dakle, to hoću reći. Dakle, ni malo dobra. Ovih dana smo vidjeli da BDP usporava prije svega zbog usporavanja investicija i to je ključni problem Hrvatske u ovom trenutku. Nema novih projekata. Posebno nema velikih projekata, posebno nema velikih EU projekata. Zadnje smo mi ugovorili, velike, baš velike Dugo Selo – Križevci, aerodrom Dubrovnik i tako nešto, 250 milijuna eura veliko. Nema takvih projekata, toga moramo biti svjesni. Tu je odgovornost države, ali odgovornost je države i za poslovnu klimu. Odgovornost države je za ekonomsku politiku. Ja ću sada vrlo otvoreno reći da mi imamo ozbiljan problem u ovom trenutku i kada je tu riječ o ekonomskoj politici. Dakle, osim ovih mikro i mezo da tako kažem problema koje ste vi naveli generalno mi smo se odrekli monetarne politike u razvojnom smislu već odavno, a sada smo se odrekli i fiskalne politike onog njenog razvojnog dijela i to je vrlo opasno za Hrvatsku. Ja ovdje postavljam otvoreno pitanje da li je cilj relativno brzog ulaska u monetarnu Uniju i politika nultog deficita pa ja bih rekao i suficita proračuna u ovom trenutku nešto što pomaže Hrvatskoj da održi dovoljnu stopu gospodarskog rasta. To je ključno pitanje za Hrvatsku. I sve strategije ove Vlade pozivam da ozbiljno o tome promisle kakvu politiku vode. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Znate često oporbu shvaćaju kao netko tko ih kritizira, netko tko se ljuti. Ja zaista nastojim svaki put govoriti i reći ljudi moji imamo nekakvo iskustvo. Nama je stalo da u ovoj zemlji bude investicija, nama je stalo da u ovoj zemlji bude bolje i shvatite kada vam govorimo u tom kontekstu. Ja čak i nekad dobronamjerno odem do one strane i kažem nemojte činiti tu ludost, završit će krivo, nemojte to raditi iz jednostavnog razloga što nam je stalo. Zaista mi znamo koji put je išlo sa Zakonom o strateškim investicijama i zato sam ja to rekla. Ovaj zakon je pristojan zakon, mi tu možemo raspravljati o jednim ili drugim, da li je ova odredba ovakova ili onakova i to treba jasno reći. No međutim, iza toga mora kao prvo biti dobra ekipa koja će to odraditi. Ako vi nemate ekipu koja će to odraditi, vi ćete u bespućima uopće svih drugih propisa, svih drugih zakona završiti i taj investitor će reć pa ček malo, zašto sam ja uopće proglašen strateškim, šta je tu specijalno u odnosu na nešto drugo. I to je opasnost koja je. Ali ozbiljan iskorak, dakle nema ozbiljnog iskoraka vezano uz investicije dok se ne odgovori što investitore muči i vjerujte mi kad je riječ o investicijama nema ozbiljnog iskoraka bez sređivanja katastra i gruntovnice, a nama je u sljedećem krugu problem radne snage. Mi smo pokrenuli u našem mandatu projekt energetske učinkovitosti, malte ne smo molili naše firme da se jave na taj projekt jer su rekli da su nespremne, da ne znaju, da nemaju dovoljno ljudi i mi možemo pokrenuti projekte i neke druge, no međutim neće biti ljudi koji to rade i to jasno trebamo reći. I to je alarm koji treba svima zvoniti u glavi.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Mrak-Taritaš. Da, to je alarm koji se treba upaliti. Istina mi danas govorimo o jednom segmentu razvoja gospodarstva u RH, mi smo dotaknuli jako bitnu temu, a to je pitanje odlaska naših ljudi, posebno onih koji se školuju niz godina u RH i onda dođemo zapravo na temu, a vezana je uz Zakon o strukovnom obrazovanju koji je bio u Hrvatskom saboru, mi smo ili bi željeli prekopirat austrijski ili njemački model dualnog obrazovanja gdje se onda ne bi događale ove stvari o kojima vi govorite. Jer znate šta je bilo dostignuće tog zakona, ja sam to prigovorio ministrici? Piše tamo u jednom članku da učenik koji radi duže od četiri sata mora imati osigurano 30 minuta odmora. To je porazno. Vi tom učeniku morate osigurat makar topli obrok, a poslodavcu morate dati sve da može ulagati u ljude, da ih može stipendirat i da kasnije ti ljudi onda nastave raditi u firmi koja se uključila u njihovo obrazovanje. Drago mi je da je ministrica uvrstila u članak 7. stavak 2. moj prijedlog u prvom čitanju kada sam rekao da se jedna od aktivnosti stavi aktivnosti u znanosti i obrazovanju. U RH investicije moraju ići u smjeru obrazovanja, to je jedini način da mi školujemo mlade ljude za tržište rada, da se poduzetnici aktivno uključe u proces obrazovanja i onda će biti manje ovih problema koje ste vi s pravom upozorili, a onda se ta naša politika sa gospodarskog rasta širi na opstanak i demografski opstanak RH. Hvala.
Odgovor na repliku poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, dobro je da ste spomenuli u ovom kontekstu i obrazovanje. Da bi uopće mogli imati smjer obrazovanje mi bi trebali znati kakvu to mi Hrvatsku želimo 2030. kakvu Hrvatsku želimo 2050. jer danas srednje škole upisuju djeca, dakle oni će upisivati na jesen neke srednje škole i nešto, za tamo za deset godina će oni ići uopće raditi. Zato sam namjerno govorila o kuharima i namjerno sam spomenula kozmetičare i u jednom času, ja to znam za grad Zagreb ne znam za drugo, niste mogli upisati se u srednju školu za kozmetičarke jel je to bilo zanimanje koje je u tom času bilo na polju rada vrlo prihvatljivo. Svi su se vidjeli odnosno sve su se mlade vidjele negdje, ali da bi vi mogli znati kakvo obrazovanje i kakvo je strukovno i moramo znati kakvu mi to Hrvatsku želimo 2030., 2050. Da li će to biti Hrvatska u kojoj će imati ne znam farmaceutsku industriju, Hrvatska u kojoj će iz turizma se razviti neka druga industrija? I namjerno ću spomenuti turizam, turizam je nešto na što se mi oslanjamo i turizam funkcionira. On ovisi o broju lijepih dana i puni proračun i svi sretni i zadovoljni. No međutim, imaju dva problema. Jedan problem što se u određenom dijelu Hrvatske živi od rente i mladi ljudi misle da se više ne živi od rada nego se živi od rente. Imaš četiri apartmana, pet apartmana to iznajmljuješ i cijelu godinu živiš i nemaš potrebe raditi nego živiš od rente. A druga stvar, turizam mora generirati nešto drugo. Iz našeg turizma se trebala razviti drvna, prerađivačka industrija, poljoprivredna, prehrambena industrija, to je ono što se nije desilo i to je ono alarmantno što je s turizmom. Ja isto volim vidjeti sve one podatke koliko se puni proračun, ali je on trebao napraviti nešto drugo, on je trebao generirati razvoj drugih industrija što nije.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Kovača.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Slušao sam kolegicu Anku Mrak-TAritaš govorila je o odljevu ljudi iz Hrvatske zbog plaća. Ali nisu samo plaće u pitanju, vrlo često ljudi odlaze u ove zapadne zemlje u zemlje „stare Zapadne Europe“ zato što tamo imaju nakon puno godina rada sigurnu visoku mirovinu i isto tako vjeruju u tamošnji zdravstveni sustav. Vi nakon 30 godina rada u Hrvatskoj možete biti „intelektualac“ kako se to nazivalo u komunizmu imat ćete malu plaću. Ima dosta kolega koji su bili u državnoj upravi, bili su čak i gradonačelnici u komunizmu, imaju mirovinu od 4, 5 tisuća kuna. Vi u Njemačkoj, Austriji, u Švedskoj imate nakon 20 godina rada kao „manualac“ imate trostruku mirovinu. Zato se s vama slažem da treba imati jedan sveobuhvatan pogled na svjetska kretanja, na kretanja na našem kontinentu, na hrvatske potrebe na hrvatske mogućnosti i napraviti jednu strategiju kako u RH privlačiti investicije i kako dugoročno imati održivu tržišnu ekonomiju i kako obrazovati ljude sukladno našim potrebama. Ne mogu i ne moraju svi biti kirurzi, odvjetnici, nije sramota, čast je biti dobar zanatlija. Čast je biti dobar tokar, … [[Govornik se ne razumije]] kao što je u ovim zemljama srednje i zapadne Europe. Ako ste dobar zanatlija, onda je to čast prenijeti to i na mlađe naraštaje i od toga živjeti i biti priznat u hrvatskome društvu i taj ispit zrelosti za organizaciju svoje ekonomije i svoga društva moramo položiti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Kovač, dakle, kad je rasprava o Zakonu o strateškim investicijama, naravno da je ta rasprava puno šire i otvori puno šire probleme. Ja inače mislim da ulaskom Hrvatske u EU su mladi ljudi, namjerno govorim mladi ljudi, dobili mogućnost djelovanja. Njima danas nije problem da rade u Švedskoj, pa im nije problem da za 6 mjeseci rade ne znam, u Portugalu, pa u Španjolskoj, dobili su tu mogućnost da se iskušaju koliko zapravo vrijede izvan vlastitog dvorišta. I to je ono što zapravo mi u RH trebamo. Ne biti u vlastitom dvorištu, ne biti u toj ogradi i gledati se. Znate ono je pitanje, da li ćeš biti prvi u selu ili peti u gradu. Ja bih se uvijek prije opredijelila za peti u gradu nego prvi u selu. I mladi ljudi su zaista dobili mogućnost da iskušaju svoje, da vide kolike su njihove mogućnosti u realnom svijetu. I to je apsolutno dobro. No međutim, kad je ovakav Zakon, ono što je ključno pitanje koje si mi svi trebamo postaviti i na kojem nema odgovor, kakva je to Hrvatska za 20 godina? Ne za 4 godine koliko traje mandat jedne vlade, nego za 20 godina i što radimo da za 20 godina u RH bude to, to i to. Ja sam se inače u smislu prostornog planiranja malo više bavila demografijom i što je to demografija i što to raditi i onda sam gledala što su radile skandinavske zemlje koje su napravile ozbiljan iskorak. One su prve rezultate, pogotovo recimo, Danska je jedan odličan primjer. Dobar je primjer, ima broj stanovnika nešto kao Hrvatska i tako da je dobar primjer. To je proces gdje vi za 20 godina vidite rezultat jer rezultat ne možete vidjeti ni u mandatu jedne vlade, čak ni dvostruki mandat, nego vidite za 20 godina, ali trebate u taj proces krenuti. I tu vam je uvijek opasnost, vi rezultate ne vidite. Dakle, netko tko je premijer ili tko je vlada u svom mandatu ne vidi rezultate. Rezultate će vidjeti netko drugi.
Hvala. I zadnja replika poštovanog zastupnika Davora Lončara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Taritaš, toliko zapreka kod razvoja gospodarstva u RH postoji svakodnevno jer jedan od ljudi koji rade na tim programima sam upravo ja, razvojem gospodarskih zona. Međutim, svi zajedno ukoliko se ne koordiniramo sa razina lokalne na razinu regionalne, odnosno državnu razinu, uvijek ćemo nailaziti na poteškoće koje jedino čovjek može svladati. Ukoliko ne vežemo sve institucije ove države, počev od katastra, suda, odvjetništva itd., vjerujte da gospodarski razvoj RH će biti spor, a zapreke koje ste vi zapravo ovdje naveli je upravo i jedan od najvećih ključnih problema zemljište koje u vlasništvu RH. Drugo je, ono što ste vi malo prije istakli, stabilna porezna politika. U svim razgovorima sa investitorima ključni razlog je upravo stabilna porezna politika i imovinsko-pravna sigurnost. To je ono što je ključ jer na temelju ove dvije stvari koje investitori apsolutno nisu u stanju dobiti garanciju je razlog zašto napuštaju Hrvatsku. Druga stvar, u razgovoru sa investitorima, odnosno poslodavcima, oni traže isključivo poticaje po zaposleniku. Sve ove mjere poticajne koje se daju kroz razvoj su dobro došle, međutim, ključna razvojna poticajna mjera je poticaj po zaposleniku. I to je ono što mi svi zajedno moramo učiniti, a posebice na izdavanju akata za gradnju. To što investitori očekuju po 2-3 godine dozvolu za gradnju je jednostavno nemoguću i oni zbog tih situacija odlaze van Hrvatske. Hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Lončar, ja moram priznati znate, kad malo razgovarate onda su svi deklarativno za. No međutim, toliko nogu u vratima koliko sam ja vidjela, ja sam teško da, mogla bih ispričati niz priča, ja sam se jedanput našalila i rekla da mi je žao što nisam evidentirala sve one silne milione nekih investicija ljudi s kojima sam razgovarala i tu imate i onih koji samo dođu pa prođu, ali imate i onih koji su i spremni ulagati. No međutim, poruke koje mi šaljemo kao Hrvatska prema investitorima vani su krive poruke. Kriva poruka je u trenutku kada netko misli da kupio zemljište, a vi onda kroz cijeli proces kažete: a to si se malo šalio, kupio si od krivog. A još je veća poruka tko je kupio od jedinica lokalne samouprave, a država kaže: nisi mogao kupiti od općine i grada, morao si kupiti od mene. Oni to ne razumiju. I logično je da ne razumiju. Dakle, samo to da investicija može ići dalje, a da će se država i grad međusobno raskusurati, da tako kažem, čije je, već je jedna poruka da on zna. Jer njemu je sve država. Ne razumiju investitori do kraja da je malo u općini, pa je malo u županiji, pa je malo u državi, pa dođe u ministarstvo pa ovaj kaže: pa ja s tim nemam veze. Dakle, to su poruke koje mi krivo šaljemo. Kad smo mi donosili ovaj Zakon o strateškim investicijama, sigurna sam da nema ni sad bazično različitog razmišljanja, je bila ideja da se strateška investicija prati. Da se prati s razine države. Da doslovno imate jednog državnog službenika koji će za ruku voditi tu investiciju koji će dići telefon i reći zašto ovo nisi izdao, zašto ovo? I to onda ima smisla. Ovako vi donesete Zakon, njega prepustite bespućima i ništa se promijenilo nije, a poruke koje šaljemo prema investitorima van su alarmantne.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege. Evo govorimo o strateškim investicijama, naravno da u ovome zakonu imamo znači i opisane kriterije strateških projekata i investicija i vidimo ovdje da se spominju važeći prostorni planovi, sufinanciranje koliko je iznos iz EU fondova, vidimo ovdje da se govori o potpomognutim područjima, da se govori o otocima. Međutim, mi o ovome govorimo i usklađujemo sa EU direktivama i dosadašnjim pravnim stečevinama EU, međutim, mi Zakon o brdsko planinskom području nismo donijeli. Znači da je ovo jedna farsa, jedna magla, jer 2 g. Ministarstvo regionalnog razvoja obečaje novi zakon koji je mijenjan zadnji put u 2014. od 2002. g. mijenjan je 7 puta, koji jednostavno ne prepoznaje ono temeljno što je sad a i sami Zakon o regionalnom razvoju, proglasio je brojne gradove gdje je trebalo investirati i trebalo je biti povoljnije investicije, kao što su Drniš, npr. gdje je razvijeni ili nema nezaposlenih. Naravno, ne samo što nema nezaposlenih, nego nema stanovnika. Prema tome, ovo je bila naopako, područja su iseljena i naravno, da imamo mi i brojne projekte iz tih područja, koje su zaboravljeni, poslije ću i o tome govoriti na drugačiji jedan način, kao npr. i o novacijsko središte veleučilišta Marko Marulić u Kninu, jer ovdje spominjemo da su aktivnosti u obrazovanju, aktivnosti u znanosti, aktivnosti u energetici, aktivnosti. Međutim, ovo je projekt koji je bio prvi gotovo 10,5 milijuna eura vrijednosti, kojega se namjerno bojkotira u Kninu za taj kraj bi to je bila jedna pokretačka investicija sli se bojkotira. Bojkotira se zbog čega, neka mi pojasni ministrica Dalić, koja je ovdje trebala biti, jer imamo bezbroj upita, što se tiče strateških investicija. Naravno da bi ja bio u malo većoj udaljenosti, neka sam pitao pitanje oko termoelektrane, jer jednostavno to je bio pokazatelj, kako se strateške investicije u biti proturaju. Pa npr. proguravaju kroz uši od iglice. Pa npr. jedan od 2 projekta Junckerovoga fonda, tzv. u EU, gdje je 315 milijardi eura bilo predviđeno, baš … [[Govornik se ne razumije.]] projekat je bio proguran naravno, dobro iz lobiran od gospođe Pejnović Burić, koja je radila u Ministarstvu vanjskih poslova, njen suprug je suvlasnik, kojega je milijardu eura trebala financirati prihvaćenje Junckerovome planu, to može potvrditi i kolega Stier, jer dobro poznaje gospođu Burić, na kakav način to sve funkcionira i kako se lobira u Ministarstvu vanjskih poslova, za strateške projekte koje su bile štetne, ne samo za Cetinsku krajnju, nego strateški resurs RH, to je volja. I zaista, ovako bitnom zakonu, kada govorimo o strateškim projektima, trebali bi biti potpredsjednica Vlade, prva potpredsjednica Vlade, vjerojatno ili čak primjerka gospođa Martina Dalić, jer jednostavno, ja sam pitao termoelektranu o strateškom projektu … [[Govornik se ne razumije.]] gospodina Plenkovića, a davala je odgovor Martina Dalić. Prema tome, ona se tada … [[Govornik se ne razumije.]] kao premjer, jer primjerka, do tada nisam znao da je ona primjerka ali tada je znači potvrdila tu činjenicu, pa bi volio da me demantiraju ljudi, koji su u diplomaciju, kada se pita u Europskom parlamentu, čelnog čovjeka, da li odgovara netko treći, četvrti bez suglasnosti premjera tijekom rasprave. Naravno, još jednom pozivam vas tajniče, da pozovete Martinu Dalić, imam bezbroj pitanja za postaviti, jer jednostavno kod strateških odluka o ovome zakonu ništa ne vjerujem. Zašto ne vjerujem? Zbog toga ako je on prispio u Junckerov plan, investicijski, a nije ovdje prošlo, osnovne, ekološke i okolna povjerenstva za okoliš te je kasnije i dokazano da je štetan projekat i energetski i ekonomski i strateški termoelektrana Peruća, nije mi jasno, kako je on prispio na tako visoku razinu osim ako nije iz lobiran, ali zaista ovdje kolege, koje su bile u diplomaciji, evo, bila je kolegica Vesna Pusić, nema je, od saborskih zastupnika, ministrica, gospodin Miro Kovač, gospodin Davor Stier oni bi mogli pojasniti kako se to izlobirali, kada je supruga vlasnika projekta kao što je … [[Govornik se ne razumije.]] To jest … [[Govornik se ne razumije.]] a ponegdje imamo 4 projekta, … [[Govornik se ne razumije.]] kako je to mogla jedna od vaših pomoćnica i ključna, da to je smješno, ali to je istinito, da narod cetinskog kraja se nije digao, danas bi imali ogromne štete. Ja znam, meni je drago vas vidjeti u dane Alke i Velike Gospe kada dolazite, to je meni drago, ali molim vas pojasnite mi, kako je moguće da projekti koji nije prošao osnovne ekološke uvjete od povjerenstva i kasnije je dokazano da smo bili u pravu, 67 znanstvenika je potpisalo kad ste vi ovdje brujali da ja izmišljam, stručnjaka, kada su govorili zbog čega Miru Bulju vjeruju a ne stručnjacima. A kada su 67 stručnjaka potpisalo, nastalo je muk. Nije to bio samo Mislav Cvitković, Uršić i gospodin Šimunović, znanstvenik, brojni su bili, ali akademska zajednica je po prvi put imala hrabrosti uz civilne udruge, braniteljske udruge samostan u Sinju čudotvorne gospe Sinjske, znači spominjem civilne udruge, Splitsko Makarska nadbiskupija, cijela provincija, znači od udruga, civilnih, branitelja i ja što smo kazali do znanstvenika, ne tome štetnom projektu. Sjećate se napada ovdje ministrice Dalić na mene samo što sam postavio pitanje, premjeru i zaista, evo, pošto je suvlasnik ja sam o tome govorio i prije imenovanja vaše nasljednice gospodine Stier a i vi prethodniče njen, gospodine Kovač, ja sam ovdje govorio da imenuje osobu koja je u eklatantnom sukobu interesa koja surađuje sa EU temeljem svoga posla i da je proguran jedan projekat koji je štetan za Hrvatsku. To sam govorio i prije dok je bila u ministarstvu, ali sam govorio i dan prije imenovanja, niste me htjeli saslušati i naravno drago mi je što se tada gospođa Pejnović nije obratila Burić, nego se obratio ministrica a pitao sam premjera. Prema tome, imamo brojne neozbiljnosti. Ja očekujem od vas imamo zakon, imamo evo imamo evo Dalmatinsku zagoru od Krke do Neretve. 13000 ljudi manje od, 26000 manje od 2011. do 2016. po popisu. Imamo, ja držim u ruci u Kninu jedan bitan projekt, jer se ovdje spominje i znanost, znači. Spominje se zdravstvo. Pa i zdravstvo bi mogli mi puno više sredstava privući, međutim mi smo zadnji u Europi po EU fondovima, privlačenju sredstava. Još uvijek 20 puta više ulažemo u europske fondove da se gradi Njemačka da se gradi, a mi to ne vraćamo. To je činjenica. To je trenutna činjenica da od 10 milijardi kuna, 10 milijardi eura predviđenih sredstava koje mi možemo povući da nije niti pet, šest posto čini mi se do sada sredstava od toga svega, da godišnje uplaćivamo iznose u visini toga da bi mogli sami Pelješki most napraviti u dvije godine, a ne vraćamo taj novac. To su činjenice trenutne i da se guraju privatni projekti kao što je evo reversibilna Vis viva i reversibilna, pogledajte primjer. Imamo nešto niže uz Cetinu Korta to je projekt HEP-a koji se drži u ladici, a puno je bolji za cetinski kraj jer kontrolira i poplave Sinjskoga polja. Međutim, to drži se u ladici, a međutim gura se … [[Govornik se ne razumije.]] brdo kao strateški projekat. Ne znamo tko će biti investitor, nego projekat. I tu ima cijela ta priča da se ne vraćam unazad. Ja očekujem da potencijali i resursi Dalmatinske zagore, Dalmacije, Slavonije i Like koje imamo da ih koristimo ne samo da imamo plažu, a da uvozimo rajčice u turizmu pomidore iz Italije, nego da gradimo i radimo na principu za opstanak naših ljudi, da subvencioniramo ono što treba subvencionirati, a ne da potičemo uvoz. Mi gospodo govorimo o strateškim investicijama. Mi nemamo hrabrosti proglasiti isključivi gospodarski pojas. Evo i to će kolega Stier jasno kazati kako se išlo. Mi nemamo hrabrosti bez obzira što to imamo pravo po konvenciji osamdeset i druge Ujedinjenih naroda bez obzira što nas poziva Europska unija. Ali mi smo, premijer se pokazao u tom slučaju pa … [[Govornik se ne razumije.]] u najmanju ruku kukavica. Nema hrabrosti. On se poziva tko je '91. godine posjetio Republiku Hrvatsku bivši premijer ili predsjednik Italije. To je naše pravo. Mi moramo štititi i što se tiče strateške investicije u Jadranskom moru, naš okoliš i sve što treba moramo štititi kako na kopnu, tako i na moru a dosta je sluganske poltronske rodbinskih veza čak i za strateške projekte koji su isključivo vidljivi u slučaju termoelektrane Peruča. I ovdje je tribala biti u ovom bitnom zakonu nadležna ministrica koja se navodi Martina Dalić.
Hvala. Imamo više replika. Prva je ona poštovanog zastupnika Davora Ive Stiera, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, spomenuli ste niz stvari. Ovo zadnje što ste rekli o isključivom gospodarskom pojasu je nešto što smo već i u ovoj sabornici diskutirali. Prema tome, mislim da nema tu smisla ponavljati ono što smo već nekada na toj temi rekli. Spomenuli ste i pitanja sukoba interesa oko jednog konkretnog slučaja za ministricu vanjskih i europskih poslova. Ja moram ovdje reći zbog hrvatske javnosti ta je tema izašla prvi put u jednom mediju u Hrvatskoj kada je sadašnja ministrica bila imenovana za državnu tajnicu. Nisam bio upoznat sa tom situacijom i onda sam odmah nju pozvao i vrlo brzo smo se dogovorili najbolje je da se utvrdi sve transparentno. Ona institucija koja mora utvrditi po zakonu, tako je morao tvrditi da li postoji sukob interesa. Dakle, to je Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Tada je pod ravnanjem gospođe Orešković. I to je tadašnja državna tajnica učinila tada i povjerenstvo je zaključilo da nije bilo sukoba interesa. Ja zbog hrvatske javnosti to moram spomenuti jer je to tako bilo. Što se tiče drugih strateških investicija i prije se govorilo ovdje o pitanju LNG-a. Mi znamo za vrijeme Milanovićeve Vlade znamo točno i koji ministar i zbog čega je taj projekt koji je od strateške važnosti i geopolitičke važnosti za Hrvatsku blokirao. Ali kada je došla koalicija HDZ-a i MOST-a mi smo to pokrenuli. Ja se sjećam odlične suradnje sa državnim tajnikom Cikotićem oko toga i tako smo i dobili sredstva iz Europske komisije. Mislim da je to način na koji moramo raditi i dalje. Hvala vam.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Što se tiče vaših odnosa vas i Čikotića, LNG-a to mene uopće nešto ne pogađa. Moj stav je jasan oko ekološke zaštite jadranskog, isključivo gospodarskog pojasa i zaista sam očekivao od vas i pohvaljujem vas da ste vi bili onaj koji je podržavao isključivi gospodarski pojas i razumijem vašu situaciju da ne smijete sad trenutno govoriti protiv premijera da je on onaj koji koči isključivi gospodarski pojas i da nema hrabrosti, da mu je puno bitniji njegov osobni karijerni napredak kao karijernog diplomata unutar Vijeća Europske unije bi ovo sigurno kazali, da kad dođe jedan trenutak u budućnosti vidjet ćete da ćete ove moje riječi što sam kazao vi ponoviti što se tiče isključivog gospodarskog pojasa. Što se tiče oko Krka ljudi su kazali svoje. Ja sam javno iznio svoj stav, možete pročitati u medijima. Mene interesira isključivo gospodarsko razvoj Hrvatske neodrživome razvoju, a nikako u ispunjenju zadaća koje nam šalje ne znam tko bilo iz Moskve, bilo iz Washingtona, bilo iz Bruxellesa i na tome sam na čelu i to je moj stav jasan. Ja mislim da na tome treba raditi. Žao mi je što niste odgovorili još jasnije oko gospođe Burić Pejnović koja je bila u vašem ministarstvu, gospodina Kovača. Ali očekujem da ministrica Dalić dođe tijekom dana i da razjasni onu situaciju kojoj smo svjedočili u parlamentu po prvi put, njezino ponašanje, a nije bio upit njoj kao potpredsjednici Vlade nego premijeru Plenkoviću i tijekom mog izlaganja i na spomen termoelektrane Peruča, sjećate se kao je bilo, ja bih sad bez obzira što sam, evo, prema dami imam taj osjećaj, ipak bi bio na pristojnoj udaljenosti jer na onaj način se ponašati u parlamentu govori o tome da je meta bila pogođena, da je to bio eklatantan sukob interesa kojega očito netko nije imao u to vrijeme snažno i jako kazati da je sukob interesa.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Kovača. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju. Oko tzv. nesuđene termoelektrane na Peruči, dragi moj zastupniče i kolega Bulj iz 9. izborne jedinice, vi znate da je županijska skupština i zajedno sa županom bila protiv izgradnje termoelektrane, to znači govorim o ljudima iz svoje stranke koja se zove HDZ. Treba poštivati i mi poštujemo raspoloženje i volju naroda, ljudi na terenu. To je to. Bez toga ne ide. Isto kao što sad treba isto uvažiti raspoloženje ljudi u Primorsko-goranskoj županiji iako, budimo iskreni, prije 4,5 godine gospodin Milanović, tada predsjednik SDP-a i predsjednik Vlade zagovarao LNG terminal, rekao je to javno. Citirat ću, kaže: Pitanje je, kaže, 2013. godine, neću reći dana, mjeseca kada ćemo ovu priču sa LNG terminalom početi ozbiljno zatvarati, a Ministarstvo gospodarstva, tada gospodin, nije više bio Čačić nego Vrdoljak, Ministarstvo s katarom razgovara o mogućnosti dovođenja plina za LNG terminal na Krku, studija isplativosti izgradnje LNG terminala biti će gotova do ljeta, te će se tada o LNG terminalu intenzivirati razgovori s Katarskim, kao i drugim potencijalnim investitorima. Znači, tada se bilo za LNG terminal, može biti plutajući, danas to više ne može ići, to nije u redu, narod se digao protiv toga, samo to navodim. Ali, zaključujem s time da volju naroda treba poštivati, a mi smo pokazali, konkretno govorim o ljudima u krajevima gdje HDZ dominira, to je Splitsko-dalmatinska županija, konkretno vaš kraj, mi poštujemo volju naroda. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Krenut ću otpočetka. Vi ste iz 9. izborne jedinice, a ja vas vidim samo jedan put godišnje u 9. izbornoj jedinci i to pojedinačno kad su dani pršuta u Drnišu, eventualno Vrgorcu i kad je Alka u Sinju. To što vas ja vidim u 9. izbornoj jedinici, ja živim u 9., rodio sam se i umrijet ću u njoj i gledat ću graditi budućnost da mi ostanu i djeca, ako je moguće. Na žalost, još bih kazao što se tiče termoelektrane Peruča, tu ste mi sasvim bili nejasni, neodređeni i jasno ću vam kazati da i dok sam ja govorio, bio je tu i župan Boban, saborski zastupnik, bili ste i vi dok sam ja izlazio ovdje sa govornice, da samo govorio glasno da su svi šutjeli i napadali me. I čekalo se. Ali naš prijedlog, deklaracija o termoelektrani Peruča, koja se mjesecima razvlačila dok se nije izvagalo što se treba izvagati i kad je potpisalo 67 skupštinara, to je igra PR-ovska koja ne može vama proći, ali je činjenica da mogu od svakoga očekivati da bude zagovornik Andreja Plenkovića, ali zaista od vas da budete najveći zagovornik politike Andreja Plenkovića nisam očekivao, a vaše je to pravo. Demokratski ste izabrani u 9. izbornoj jedini i naravno, da oni plješću na ovo vaše branjenje ove koalicije koju predvodi gospodin Plenković, SDSS, HDZ i zaista na tom području ćete opet doći tražiti potporu, poglavito u području, ja sam vas samo jednom vidio u kampanji, sjećam se u Drnišu na sajmu pršuta. To je sve što sam vidio od vas i da ste došli obučeni u jedan klub, dres sportski, kao volite vi. Ja mislim da čak ne bi mogli ponoviti to selo u kome ste bili jer jednostavno vas nije briga za Dalmatinskom zagorom i za 9. izbornom jedinicom. Da je, živjeli bi u njoj. I to je problem što je omogućeno Zakonom u 9. izbornoj jedinici, koju su presjekli Dalmatinsku zagoru na pola i zbog toga idemo sa novom odlukom i prijedlog. Ja i kolega Pranjić iznijet ćemo, vidjet ćete, što se tiče Dalmatinske zagore. Od vas ne mogu tražiti potporu jer vas nije briga za Dalmatinsku zagoru, jer ne živite u njoj. … [[Govornici govore u glas. Ne razumije se.]] Jedino ćete vi tražiti glasovanje.
Hvala kolega Bulj. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite. Oprostite kolega Pernar, prije nego što počnete da pozdravimo svi zajedno učenike osnovne škole „Škulinje“ iz Rijeke. Pljesak! Evo izvolite, kolega Pernar.
Hvala. Uvaženi kolega Bulj, imam jedno pitanje koje će zvučati provokativno, ali nije provokacija. Ono je iskreno pitanje. Zanima da li je MOST na kraju za ili protiv izgradnje plutajućeg LNG terminala na Krku? Pitam to pitanje zato jer je Ante Čikotić koji bio državni tajnik MOST-a u HDZ-ovoj vladi hvali taj projekt, zapravo se izborio za 102 milijuna eura od EU za taj projekt i zato jer vaš ministar Panenić kad je bio u Vladi isto sa HDZ-om je podržavao taj projekt. On ga je dapače, predstavljao kao uspjeh itd. I zanima me, a u svjetlu činjenice da Strenja-Linić pak govori da je ona protiv plutajućeg LNG-a, pa me zanima koji je u biti, konačni stav MOST-a po tom pitanje koje kolege iz HDZ-a smatraju strateškom investicijom. Hvala.
Evo čut ćete odgovor kolege Bulja.
Kolega Pernar, hvala lijepa na pitanju. Ja ću vam odmah kazat svoj stav, mogli ste ga pročitati od početka, ja sam zbog ekoloških nejasnoća koje su se pojavile dao intervju prije mjeseca dana da sam protiv izgradnje onoga što ugrožava naš Jadran i naravno da neće na savjetovanje ni Ozimova niti u tajnika državnog američkoga, niti u Brisel, kao što ste vi odlazili kod Ozimova. Ja taj osjećaj nemam, nit mi je interes. Meni je interes isključivo gospodarski. Hrvatski interes. Ja nemam u ovome trenutku drugog interesa, ali naravno da će kolegica Ines Strenja-Linić tu živi, da će biti uz svoj narod, slušat narod i da će tražiti ekološke aspekte kao što sam ja za termoelektranu. Naravno da ne treba ići na savjetovanje … pitat ga terminal ili ne treba u ruskoga … ja to nikada ne bi napravio niti ću to napraviti. Naravno, a vi gospodine Pernar ste išli, pa vas ja pitam zašto ste išli kog gospodina Azimova? Mene apsolutno Azimov i njegova odličja iz '41. do '45. ne zanimaju. Mene ne zanimaju gospodine niti njihov plin koji oni dostavljaju preko jednih interesnih skupina, a ovi žele protiv drugih. Mene samo ovdje isključivo zanima ekološki aspekt i hrvatski nacionalni interes, mene kao osobu. Ja sam protiv, ja sam rekao svoj stav davno Miro Bulj. Ne znam za koga ste vi, vi ćete najprije otići … [[Upadica se ne razumije.]] Gledajte, bit će vremena za ta sučeljavanja, vi ćete vjerojatno otići kod gospodina Azimova pa ćete imati svoj stav. Ja sam vam rekao svoj stav gospodine Pernar i još ako vidite gospodina Azimova pozdravite ga i recite mu da Hrvati mu neće dozvoliti da radi šta hoće. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Pranića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, apsolutno ste dobro primijetili jednu odredbu članka 7. gdje je ponovno brdsko-planinsko područje istisnuto odnosno u jednakim smo uvjetima kao i ostatak Hrvatske. Žao mi je što nismo u jednakim uvjetima kao ostatak Hrvatske po pitanju strateških nacionalnih projekata. Ja ne vidim, možda ćete vi vidjet spojnu cestu Knin-Šibenik-Sinj-Dugopolje-Imotski-Zagvozd-Ravča-Drvenik. Ja svaki put prolazim tim područjem dolaskom u ovaj Hrvatski sabor, ne znam jel imam loš vid ili loše oči, ali ja ne vidim ni nacionalne strateške projekte, a kamoli privatne projekte od strateškog značaja. Ali evo i člankom 7. zakona nisu nam kriteriji smanjeni tako da apsolutno vas razumijem kada vidite da imamo 143 tisuće stanovnika po popisu iz 2011. pa u ovih šest godina na tom području od Knina do Vrgorca iselilo 26 tisuća stanovnika. no zbog ovakvih zakona koji ne donose ništa novo neće biti problem strateških investicija, bit će problem tko će raditi na tom području. Jer dok se napravi neka investicija ovakvim zakonom to će vjerojatno nastati za desetak godina … 26 tisuća, vjerojatno će odseliti još pedesetak tisuća, a kamenja koja će tu ostati iza svih nas oni ne rade. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Vi kao gradonačelnik Dalmatinske zagore, malo sam prije sam svoje kolege spomrenuo, razumiju o čemu govorite i naravno da mi je žao šta nisu prihvaćeni amandmani za projektnu dokumentaciju kako Ravča-Drvenik tako od Imotskoga do Zagvozda tako i ovaj dio od Kukuzovca-Dugopolja to su bila … prema Sinju i ovaj dio drniški spoj na autoput i Knin. Naravno da to nije prihvaćeno jel njima je bitno kada su Dani pršuta u Drnišu ili Sinjska alka ili u Vrgorcu kada su Tinovi dani da dođu, to je problem. Mi nemamo investicija imali smo TE Peruću koja bi i ovo ljudi koji imaju OPG-ove koje imamo potencijal i resurs u biti bi sa tom svojom štetnosti bi uništila, a jedino što bi imali plaćali bi skuplje struju koju nam Azimov šalje preko svojih cijevi, znači plin bi bio subvencioniran, ali to evo zabranili su bar smo taj dio Azimovu rekli nećete gospodine Azimov, a ista poruka je i u Washingtonu što se tiče mojega stava. Znači dio najljepši dio koji treba biti povezan s turizmom Dalmatinska zagora je izgubila u četiri godine 26 tisuća stanovnika, zahvaljujući onima koji se kandidiraju za vrijeme izbora, a kada dođu u ovaj Parlament uopće ne znaju da su glasali birači njihovi. Zato bi sa ovoga mjesta kazao biračima vi kao Vrgorčani, gospodin … kao Triljan, ja kao Sinjan, gospodin Babić s područja Imotskog birače bi pozvao da više nikada ne nasjednu na prevaru da glasaju za ljude u Dalmatinskoj zagori koji u njoj ne žive jel ih nije briga osim što će doći na Dane pršuta i slične stvari kada pometu ono stolova što ima i nasmiju se ljudima. Hvala lijepa.
Hvala. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj, imam dosta godina, ali stvarno kada slušam ovo sve ove rasprave, stvarno ne znam više ni šta je investicija, ni šta je strategija, ni šta se u ovoj državi htjelo u ovih 25 godina, šta se nije htjelo. Mi o čemu god da pričamo u ovom Saboru i ovo malo politike koliko se bavim, vidim da je sve opstrukcija. Nama ništa ne treba, neki ne daju radi nekih ptica, neki ne daju radi topline jezera, jedni nisu završili nešto što nisu znali, drugi nemaju ideje, mi jednostavno imamo ideju da pričamo, a ustvari ne pokrećemo ništa. Šta je strategija? Strategiju treba napraviti za 10, 20 godina, 30, 50 godina. Mi je nismo napravili. Mi stratešku prugu prema istoku nismo napravili ni danas dan. Napravili su autocestu do Ploča strateški i neka smo to napravili, to neću ni reći napravili smo, napravili smo da i imate put do dolje. Da smo napravili termoelektranu sigurno bi 200 ljudi radilo neko iz vaših krajeva, iz vaše Zagore, ali vi nećete. Nećemo struju, hoćemo je uvest, hoćemo je platiti, naravno da ćemo je platiti ako je nemamo. Poljoprivredu, imali smo poljoprivredu i sada nemamo strategiju. Bacili smo tolike milijarde u poljoprivredi, a šta se desilo pojedinci su uzeli novac, a ništa se pokrenulo nije, aa pitanje odlučnosti i pravne države. Gospodo, bez pravne države mi ne možemo krenuti nigdje. Kada neko uzima novac strateški nije uložio ono što je trebao mi ga trebamo procesuirati, mi to ne radimo, mi im tapšemo. Ko je otišo iz županija, ko je otišo iz općina igdje u Njemačku? Nigdje niko nije otišo, samo su otišli radnici iz tvornica i radnici odlaze nam odavde i naravno sada plačemo nemamo majstora nemamo ovoga. Pa mi strateški ni to nismo htjeli … Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Kolega Mišiću, ovim zakonom ja i govorim o problemima pa ja sam evo kazao jedan projekt koje ima investicijsko središte … u Kninu gdje bi se prenosila ta znanja koja su potrebna tome području, a ulaganje u to investicijsko središte je predviđeno 10,5 milijuna kuna. 8 godina se radio projekt. Prvi je bio spreman. Međutim, bojkotira se cijela u tome kraju. Što se tiče termoelektrane Peruča, on bi uzela i ovo radnih mjesta što ima i to je dokazano stručno. Znači, utjecaj na okoliš strateški znači mi bi plin koji uvozimo iz Rusije pretvarali energiju i subvencionirali je. Mi imamo zakonske prijedloge i očekujem da ćete vi prihvatiti. To znači solari oni su već upućeni u proceduru. Znači puno efikasniji i puno država koje imaju manje sunčanih dana jer ga koriste i to bi bio i ekološki, i ekonomski za ljude slabijih mogućnosti na svoje kuće kada bi postavili oni bi bili ujedno i proizvođači električne energije. Nama ne trebaju giganti koji će držati monopol nad energijom kao npr. u centru za vozila pa drži jedna osoba ili jedna grupacija ljudi, a imaju javnu ovlast. Tako i u energetici mi smo protiv monopola. Mi smo za socijalni gospodarski razvoj kroz energetiku i to je moguće. To je moguće postavljanje solarnih panela na krovove kuća gdje i obitelj sama ojača jer socijalni kriteriji, poglavito socijalno ugrožene skupine, a inače ako metnemo po 5 kilovata na 100 tisuća kuća ili kućanstava dobijemo veličinu termoelektrane. Znači da se to u Zagrebu napravi, a to bi mogli sve dobiti za novac koji subvencioniramo za … elektrane strancima milijardu i pol kuna godišnje. Za tri godine mogli bi besplatno postaviti u cijeloj Hrvatskoj solarne elektrane i ne bi bili ovisni, niti monopola bi imali stranoga nad sebom, nego bi bili ljudi koji bi imali i očekujem od vas da ćete ovaj jedan zakon koji je afirmativan za, imamo uvjete, prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Evo da pozdravimo studente Pravnog fakulteta iz Osijeka koji su nas došli slušati prije nego što … [[Pljesak]] prijeđemo na sljedeću. Izvolite. Sada ćemo raspraviti sa pojedinačnim raspravama, pa će slijedeći govoriti poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pa kad govorimo o ovom Zakonu, mislim da je najbolje da se pokušamo staviti u poziciju potencijalnih investitora i naprosto kroz njihova pitanja i probleme koje nas muči, vidjeti da li ovaj Zakon odgovara na ta pitanja. I ne pada mi uopće na pamet kritizirati prethodne vlade jer pretpostavka je, pa na kraju krajeva i bio sam oporbeni saborski zastupnik, je da su željeli učiniti najbolje. Da li su pogodili, to je drugo pitanje. No, iz puno današnjih rasprava čovjek koji ne poznaje situaciju u RH bi rekao da na hrvatskim granicama investitori samo stoje i čekaju da netko digne rampu i da ulete unutra i da investiraju. Nažalost, to nije tako. I drugo pitanje, koliko mi u RH danas imamo ljudi koji imaju financijsku sposobnost, koji imaju znanja i iskustva za nekakve već investicije? Dakle, to su sve neka pitanja koja si mi moramo postaviti kad govorimo o ovom Zakonu. Druga stvar, htjeli mi to ili ne htjeli, ali investicije i kapital imaju svoje zakonitosti. Dakle, ako netko želi investirati, njega izuzetno zanima kakva je politička stabilnost u toj zemlji. Kakva je pravna sigurnost i onda mu je tek na trećem mjestu zarada. Zašto? Ako on ima dobru ideju, ako ima dobar proizvod, ako ima dobru investiciju, njemu će zarada doći. Međutim, ako je u jednoj zemlji politička nestabilnost i ako je pravna nesigurnost, on naprosto dolazi na jedno područje koje nije sigurno da će on sva svoja teoretska predviđanja ostvariti. Pa čak i ako mu se sve ostvari ono što je on mislio što se tiče proizvodnje i svega ako se stvara pravna nesigurnost, ako se mijenjaju propisi on neće doći do željenih rezultata. Sljedeća stvar koju želim reći, a to je u ovom zakonu naglašeno i neću uopće cjepidlačiti da je to možda trebalo biti ovako ili onako, ali to je naglašeno. Unutra su formirana tzv. operativna skupina u koju su uključena sva ministarstva koja se tiču zakonodavnog pokrivanja područja koje bi eventualno mogla omesti nekakvog investitora. E sada, samo se postavlja pitanje, ja to volim kolokvijalno reći, da li smo mi uz ovaj zakon uskladili sve tzv. vezane zakone? I to je ključno pitanje. Jer mi možemo donesti ovaj zakon, može čelni čovjek ove skupine reći da je sve savršeno ovako i onako i onda u provedbi nailazimo na probleme zato jer je to u pitanju šumsko, poljoprivredno zemljište, jedinica lokalne samouprave nešto u prostornom planu i niz drugih stvari koje mi moramo napraviti. I zato paralelno sa ovim zakonom mislim da i prije nego što usvoji Sabor ovo da su čelnici upravnih tijela zapravo ministarstava koji su navedeni ovdje u operativnoj skupini morali pročešljati svoje zakone da vide koliko su oni provedivi i koliko oni neće biti zapreka, dakle to je prva stvar. Druga stvar, koordinacija između jedinica lokalne samouprave i državne uprave, tu naprosto mora postojati ono jer čelnik jedinice lokalne samouprave, žao mi je što nema kolege Klarića tu, on je to dosta često govorio, čelnik jedinice lokalne samouprave u principu najbolje zna što bi trebalo biti na tom području, koji su kapaciteti i koji su potencijali i da li taj projekat se može odviti na tom području. Zato je vrlo bitno da ta koordinacija, subordinacija i ovo je posao koji nema političku opciju. Politička opcija u ovom poslu su građani RH. I sada dolazim na ono što je vrlo bitno, iz ovih ili onih razloga volimo isticati da je puno mladih napustilo Hrvatsku. Nažalost je, međutim da li ćemo ako ne budemo imali novih investicija, dali ćemo moći zaustaviti taj trend? Nećemo. Uzmite slučaj ovog Sabora, ako ne promijenite izborni zakon ovdje imate 151 zastupnika i možete vi pričati ne znam koliko da bi ih trebalo biti 120 ili 100, ali bez izmjene zakona nema ništa. Tako i ovdje, ako ne stvorimo prostore za investicije, mi te mlade ljude nemamo gdje zaposliti. I možemo govoriti i to je možda najveći problem Hrvatske, ta neravnomjerna nerazvijenost, praktički sve se gura u nekoliko velikih centara, a ostala područja ostaju prazna i poduzeća koja su nekada, a takav je bio nekakav koncept privrednog ne gospodarskog razvoja da je svaka regija imala jednog ili dva gospodarska subjekta koji su bili nosioci gospodarskog razvoja na tom području. Nažalost, mnogi gospodarski subjekti su propali i mora se tražiti supstitut neke druge investicije koja će preuzeti tu ulogu i koja će otvoriti prostora tim ljudima na tim prostorima da se zaposle i gdje imaju egzistenciju jer svaka druga priča pada u vodu. I ono što sam govorio još davne 2007. godine da je ekonomski model gospodarskog rasta gdje najviše gospodarski rast generiraju investicije u javnom sektoru, dakle državne investicije i potrošnja je potrošan ekonomski model. Nažalost, došla je ekonomska kriza, poslije ekonomske krize mi imamo slučaj 2013., mislim da je bilo rečeno da će državna poduzeća biti motor gospodarskog razvoja pa je onda došlo i do povećanja cijene 25%, da će HEP ta sredstva uložiti itd. dakle definitivno i sada ću to pokušati obrazložiti, ako će država biti investitor, mi ćemo morati povećavati javni dug, morat ćemo povećavati vanjski dug. Ali ako postoji prostora za privatnu investiciju, privatni sektor koji dolazi sa kapitalom, država tu em ima skoro manji ili nikakav rizik, em joj se ne povećava javni dug, a ustvari … što želi. E sada je pitanje jeli to nama interes jel to nama nije interes. Ne možemo ako se nekome iz ovoga ili onoga razloga se sjeti da nešto ne bi smjelo biti tu, protestirat ja neću ovo, ja neću ovo, ja ovako, ja onako nema političke opcije, nema ministra, nema potpredsjednika Vlade, nema predsjednika Vlade koji u takvoj konstelaciji može nešto napraviti. Što nam ovaj zakon govori? Zato sam rekao da neću kritizirat nijednu bivšu vladu, nijednog bivšeg ministra jer naprosto svatko tko je u ministarskoj fotelji je bio u istoj koži. Ali mi praktički sa ovim zakonom priznajemo da institucije taj upravni dio koji mora raditi svoj posao ne funkcionira. Jer ako imate na području jedne jedinice donesen prostorni plan koji je usklađen sa planovima višeg reda, ako se radi o projektu koji nema ekoloških problema, ako na tom prostoru postoji energetski zadovoljavajuća situacija, ako postoji infrastruktura pa koji je razlog da je recimo za taj projekt to ne dobije građevinsku dozvolu u roku od recimo 30, 40 dana? Ja ne vidim razloga ako smo donijeli prostorni plan jer taj prostorni plan košta novca da se razumijemo. Evo kolega Pranić je tu, zna koliko jedna jedinica lokalne samouprave koliko jedan Vrgorac koji nema veliki proračun mora platiti da bi napravio prostorni plan. Dakle to su činjenice koje ne smijemo zanemariti. I na kraju, s tim ću završiti, neki dan smo imali Zakon o strukovnom obrazovanju, nažalost kao i danas sabornica je bila prazna. A kolegice i kolege, da li mi možemo govoriti o investicijama ako te investicije nemamo na koga nasloniti? Ne možemo jer neće niko doći investirati ako tu nema radne snage koju može zaposliti koja može odgovoriti njegovim tehnološkim zahtjevima. I onda kada govorimo o strukturnom obrazovanju onda konačno moramo vidjeti što to Hrvatskoj stvarno treba i na takav način jednostavno ponuditi plan upisa kako u srednje škole tako i na fakultete jer bez toga ćemo nažalost imati ovu sudbinu koju imamo sada. E sad je samo pitanje koliko smo mi spremni pogledati istini u oči, koliko smo spremni nekada povući poteze koje možda nisu politički tako lijepo prihvatljivi i kojima se neće pljeskati, ili napraviti nešto što je dugoročno isplativo i što je dugoročno dobro za Hrvatsku. Vidjet ćete ako počnemo na takav način razmišljati i promišljati da neće biti podjela u ovoj sabornici. Naprosto svi mi živimo među našim sugrađanima i svima je nama u interesu da ti ljudi žive bolje. Prema tome, ako donosimo zakon koji će ići u tom smjeru onda ćemo ga svi podržati i budite sigurni da ćemo svi vrlo slično ili jednako raspravljati. Naravno da ću podržati ovaj prijedlog zakona, ali iskreno se nadam da će oni svi koji sudjeluju u njemu se držati odredbi ovoga zakona.
Hvala lijepa. Sada ćemo vidjeti da li i drugi dijele vaš optimizam. Ima cijeli niz replika, pa krenimo redom. Prvi je bio poštovani zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Šuker, ja bih potpisao sve što vi kažete. Ovo što ste govorili zapravo je nešto što pokazuje da kao zajednica nismo formirali se u gospodarskome smislu i sam zakon ono što ste i rekli potvrđuje da ne funkcioniraju ostali zakoni koji bi trebali regulirati to. Svjesni smo da lokalna samouprava, svaka lokalna samouprava, svaki čelnik ja ću reći većinu čelnika želi značajnu kapitalniju investiciju koja će stvoriti nova radna mjesta, investirati u izmjenu prostornog plana u druge potrebne uvjete svako radi. Međutim, hajmo samo usporediti kod mene u županiji imamo jednu poslovnu zonu u Lovasu koja je trenutno prazna. Čelnik, tadašnji načelnik i sada načelnica sve su pripremili. Znači, tamo je sve spremno od sve infrastrukture, od prostornog plana, od dobre želje, ali nije dovoljno. Vratimo se na Vukovar. Vukovar koji ima i poseban status gdje imaju značajne porezne olakšice, gdje stvarno poduzetnici u odnosu na šire okruženje mogu dobiti povoljnije uvjete, isto tako nije uspio ni s tim lex specijalisom koji ima privući investicije. Znači, ne govorim čak ni o opstrukcijama koje neke postoje ono, ali generalno gledajući ni to nije privuklo. Znači, ipak je nacionalna politika za koju stalno slušamo da nije dovoljno proaktivna prema investitorima pogotovo onima izvana na što nas upozoravaju i brojni veleposlanici koji redovito i kod mene kao ministra su dolazili, upozoravaju da moramo biti otvoreniji i onda imamo prilike da dođu nam određene investicije samo tamo gdje smo pružili najveću potporu. Znači tamo gdje smo bili najznačajniji i oni iskoriste taj period ako je to ne znam 5 do 10 godina koliko je rok i nakon toga gdje odlaze, odlaze nam u Srbiju koja daje povoljnije uvjete. Nije to samo cijena radne snage, nego i ostali gdje je na lokalnu razinu spušteno da mogu biti da kažemo otvorenije ruke. Ovako smo mi blokirani ipak sa nacionalnom politikom koja nije dovoljno poduzetnički proaktivna. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Pa kolega Panenić meni je drago da se mi slažemo oko onog osnovnog. Međutim, ono što mi je ostalo nejasno u vašoj replici je jedna rečenica. Da li ste mislili tu na poreznu politiku ili nešto drugo? Jer jedinica lokalne samouprave je vjerojatno, pa i to i je bila nakana kada je krenulo se u osnivanje osnovnih ili gospodarskih zona, država je davala zemlju, pomagala čak i u opremanju tih gospodarskih zona da jedinica lokalne samouprave nema mogućnost što se tiče komunalne naknade i doprinosa, i ovoga, onoga privući nečega. Međutim, kada sam govorio o tri vrlo bitna faktora koja su bitna da li će investitor doći ili neće, to je ona pravna sigurnost. Stalno prozivanje, govorenje da je to ovako, da je to onako bez argumenata pa ljudi naprosto misle zašto bi ja došao doći investirati svoje novce tu pa da me netko proziva i onda mu netko tko nije vezan direktivama Europske unije, nije vezan određenim pravilima ponudi neke stvari koje mu vi ne možete ponuditi jer će vam reći ostale članice Europske unije da se ponašate mimo direktiva. Ali ja tvrdim da i okvirima tih direktiva Hrvatska može biti vrlo interesantna potencijalnim investitorima iz razloga, tog dijela se nisam stigao dotaći jer sam znao da će biti, vidio sam da će biti replika pa ću onda to kroz replike, a to je ta komunalna opremljenost. Mi danas možemo pričati što god hoćemo, ali da nisu autoceste napravljene mi ne bi imali ovakvu turističku sezonu. Mi hoćemo ili nećemo priznati, ali mi smo postali vikend turistička destinacija za veliki dio južnih metropola od Budimpešte, Beča, Munchena, pa čak i Bratislave. Ljudi normalno u petak poslije posla sjednu u auto, oni u 10 sati negdje na srednjem ili sjevernom Jadranu i u nedjelju se kupaju i u nedjelju popodne krene kući i on je u ponedjeljak na poslu. Dakle, to je jedan segment infrastrukture, a isto tako nemojmo zaboraviti koliko novaca je uloženo u politiku, neću prijeći vrijeme, pa ću nastaviti drugi put.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Šuker evo drago mi je da ste još jednom u svojoj raspravi istaknuli važnost te pravne sigurnosti i da jedino poštivajući i provodeći zakone u Hrvatskoj koje donese Hrvatski sabor prema svima jednako, možemo poslati ispravnu poruku prema budućim investitorima i investicijama i privoliti ih na određeni način na dolazak u našu državu. I spomenuli ste i problem određenih područja, regija gdje praktički sada imamo problem i sa nedostatkom radne snage jer jednostavno nema ljudi, iselili su se. A iselili su upravo iz ovog razloga kojeg ste i vi spomenuli da su lokalni, gospodarski lideri uglavnom došli i zbog krize, i zbog privatizacije na onaj način naš kako smo ga proveli, došlo je do njihovog kraha, do propasti, do nestanka tih radnih mjesta. A i ono što je ostalo evo zadnji primjer je da recimo Belje kada je ušao gospodin Todorić i Agrokor u njega bilo je investicija, ali je napravljena jedna čudna odluka jer tamo je zemlja kao proizvodni resurs, tamo su radnici, tamo je stočarska proizvodnja, a on je mesnu industriju kompletno preselio u Vrbovec. I strah je evo svih nas da takvim modelima dolaskom novih vlasnika nakon nagodbe o Agrokoru što će biti sa Beljem, Vupikom ili PIK-om Vinkovci jer postoji realna opasnost ako bude to nekakva banka ili nekakav fond da te i takove proizvodnje može reći da su mu neisplative i da ima u nekim drugim regijama takvu proizvodnju i tu mi ipak kao politika moramo dati svoj doprinos da sačuvamo te proizvodnje, a s druge strane da ukazujući budućim investitorima upravo na te komparativne prednosti da imamo kvalitetno tlo, da imamo kvalitetne radnike i da trebamo jednu takvu investiciju koja će Slavoniji dati ne samo da bude dalje sirovinska baza, nego da bude prerađivačko mjesto gdje kumulira novu dodanu vrijednost i nova radna mjesta, pa što mislite o tome. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Vlaović, možemo uzeti neke lokalne, jedinice lokalne samouprave kod vas u Slavoniji, možemo uzeti sjeverozapadnu Hrvatsku, možemo uzeti jednog našeg kolegu saborskog zastupnika u Primorskoj županiji tamo gdje su jedinice lokalne samouprave znale što hoće. Bez obzira razvili su projekte i što je najbitnije povukli su sredstva Europske unije. Ne samo sad, nego su bili i vrlo aktivni i učili se doku su bili predpristupni fondovi. Dakle, oni su maksimalno iskoristili, a to je ono kad sam govorio o strukovnom obrazovanju. S jedne strane je to proizvodno strukovno obrazovanje, s druge strane moramo školovati ljude koji su u stanju napraviti kvalitetne programe da možemo povući sredstva Europske unije. Jer kad uzmete u ovom trenutku koji je potencijal i konzultantskih kuća i inženjerskih biroa i instituta pitanje je da li su njihovi potencijali i kapaciteti tako veliki da mogu obradit sve programe. Manjim jedinicama lokalne samouprave treba pomoći. Bitno je da imaju ideju i da netko procijeni da je ta ideja dobra, a oni će to provesti. Jer kad sam govorio o tome kakva je nekada bila privredna politika, govorim namjerno privredna jer je bilo za vrijeme bivše države. Dakle, bile su određene gospodarske grane koje su, gospodarski subjekti privredni koji su na tom području bili nosioci svega. Ali oni nisu nastali slučajno. Oni su nastali na tradicionalnim zanimanjima na tom području. I ako danas koristite to pravo ja tvrdim da čemu sad gurati nekakvu metalnu proizvodnju negdje drugdje kad imamo Đuru Đakovića. Čemu? E sad je samo pitanje da li smo u datim momentima i kad smo mi kupili ona oklopna vozila iskoristili potencijal i onaj offset koji je ugovoren da taj Đuro Đaković egzistira. To su sad sve veliki upitnici, a isto tako forsiranje nekih gospodarskih grana gdje naprosto više nema smisla mislim da je bolje razmišljati o nečem novom. Ali ponavljam, ako nećemo razmišljati na način da ti ljudi imaju pravnu sigurnost, ne da se porezi mijenjaju svake godine, da ne zna što ga čeka za pet godina. Onda nemojmo očekivati da će netko doći investirati k nama, otići će investirati negdje drugdje. Ali ponavljam, ovaj zakon otvara prostor da se otvore vrata potencijalnim investitorima.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Grčića.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Šuker, dobro ste vi ovo uokvirili što se tiče ovog pitanja javnih investicija. Dakle, moramo biti svjesni da prije krize u Hrvatskoj je negdje ukupna suma investicija iznosila oko 95 milijardi kuna. Kriza je učinila svoje, pa su te investicije pale na svega 65 milijardi otprilike bruto, dakle i privatni i javni sektor. I kad znamo da su u tome javne investicije svega 8 do 10 milijardi kuna onda vidimo zapravo šta je primarno. Privući privatna ulaganja, potaknuti privatna ulaganja, poboljšati poslovnu klimu, učinit sve da zapravo privatni poduzetnici investiraju u Hrvatskoj. Međutim, to je problem za Hrvatsku u ovom trenutku. I stvarno pitanje koje trebamo postaviti zašto nema investicija i zašto je ukupna razina investicija pada, jer u javnom sektoru investicije nisu toliko pale. Ono što je palo iz proračuna nadoknadilo se iz EU fondova, ne istina onoliko koliko smo svi skupa htjeli i koliko smo mogli. Ali otprilike to je tu. Znači mi imamo sad kapacitet da godišnje ulažemo negdje oko, između 12 recimo i 15 milijardi kuna iz EU fondova. Na žalost još smo ispod 10 milijardi. U idućim godinama ako želimo potrošiti novce, onda ćemo morati 15 milijardi kuna godišnje ulagati i isplaćivati novaca. I tu se krije zamka cijele ove naše trenutno situacije. Dakle, jedini način da kompenziramo manjak privatnih investicija jeste da ove novce koji postoje u EU fondovima zaista što brže i što efikasnije uložimo. A za privatni sektor e tu se Vlada mora potruditi i u smislu reformi i svega onoga što je danas ovdje spomenuto.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Grčić, meni je drago da ste raspravili u principu na tragu onoga što sam ja govorio i zato sam rekao ako ćemo se primit konkretnog problema i ako ćemo taj problem sagledavati bez nekakvih političkih prizvuka vrlo brzo ćemo se mi složiti oko nekih stvari. Također isto moramo bit svjesni zbog zatvorenosti hrvatskog gospodarstva da se određeni modeli troše. On može trajati pet, šest, sedam, osam u vrh glave 10 godina. E sad je pitanje da li smo mi u vlak koji pokreće neki novi model uskočili u prvoj ili petoj godini. E sad uzmimo kad je svijet našao prostor u velike investicije u energiju. To je bilo prije pet, šest godina. A što mi u Hrvatskoj danas radimo? Pa najbolje neka netko pokuša ovu, posluša ovu današnju raspravu pa ćemo vidjeti gdje smo. Sve što treba napraviti ništa ne valja. I taj model će se potrošiti za pet godina. Mi ga dakle nećemo iskoristiti. Pitanje koliko ćemo spremni ući u nešto novo. Dakle, to je sukus svega. I ono što treba ponavljati a to je ta pravna sigurnost i stabilnost. Bez toga netko tko ima novce neće doći uložiti u Hrvatsku tim više što sad već ima problema i sa radnom snagom, definitivno ima problema. Mi smo prije desetak, petnaest godina mogli govoriti da imamo obrazovanu radnu snagu i da tko god dođe sa nekakvim projektom da ga čekaju savršeno obrazovani ljudi od proizvodnje do inženjerskih biroa koji mogu nositi te projekte. Danas na žalost toga nemamo i to je naša činjenica. I ako to sve sagledamo na takav način onda ovim vezanim zakonima o kojima raspravljamo, pa sam rekao, neki dan smo raspravili Zakon o strukovnom obrazovanju i da smo imali na pameti ovo vjerojatno bi o tom zakonu raspravili na drugačiji način. Jer ako naši ugostitelji na moru ne mogu naći konobara, ne mogu naći kuhara onda je to jasno signal da upis u srednju školu mora ići u tom smjeru. Ako kod kolege Klarića hoće netko investirati u automobilsku industriju, treba mu 200 ljudi koji su obrazovani, onda je logična stvar da tamo riječke škole moraju razmišljati o tom profilu kadra.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Pranića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, složio bih se u jednom dijelu izlaganja vašeg. Spomenuli ste prostorne planova i svi znamo da je za neke investicije brzina najvažnija, odnosno svi kažemo da je vrijem novac. Ali evo, konkretno, lakše je nama čelnicima jedinica lokalne samouprave nekad usvojiti proračun, izvršiti taj proračun, nego usvojiti prostorni plan. Jer u javno-pravnim uvjetima sudjeluju javna tijela, od HEP-a, od Hrvatskih voda i ostalo i nije normalno da trebate čekati preko 30 dana da se oni očituju u zakonskom roku, a neki se uopće ni ne očituju. E sad, s obzirom da imamo u zadnje tri godine 4200 ljudi više radi u javnoj upravi, meni nije jasno da bar to nismo ubrzali. Tako da ni trenutna javna uprava ne može pratiti zahtjeve strateških investicija. A kad već pričamo o strateškim investicijama na području Dalmatinske zagore, ja konkretno imam gospodarsku zonu u prvoj fazi 130 miliona kuna investicija koje se trenutno izvode projektiraju. Jučer na sjednici gradskog vijeća smo predali zadnjih 5 parcela i to bi trebalo biti još novih 70-ak miliona kuna ulaganja. Ali, teoretske šanse nema da idemo u drugu fazu zbog važećeg zakonodavstva. Znači, imamo novih 10 hektara gdje se nalaze 10 parcela po 200-300 kvadrata privatnih i koliko god mi, čelnici jedinica lokalne samouprave uvjeravali predstavnike kojekakvih vlada do sada da je važno donijet zakon da mi možemo izvlastiti unutar DPU-a gospodarskih zona, znači, vlasnike da bi mogli razvijati daljnje investicije. Takvi zakoni se ne donose. Nije možda bitno ni to. Pitanje gdje bih ja to mogao prijaviti? Pa trenutno samo 70 miliona kuna na razini cijele Hrvatske je namijenjeno za komunalnu infrastrukturu gospodarskih zona. 70 miliona kuna za cijelu Hrvatsku. Toliko što se tiče poduzetništva i gospodarski zona. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Pranić, prije svega u državnoj upravi radi samo 8000 ljudi, u državnoj upravi. Samo malo, javni službenici. Imate jasno podijeljeno po Zakonu. 180 tisuća, to vam je prosvjeta i zdravstvo. Imate vojsku i policiju koji su izvan ovoga o čemu vi govorite, imate carinsku i poreznu upravu koji su definirani posebnim zakonom i imate pravosudni dio koji je definiran posebnim zakonom. Ovaj segment o kojem mi govorimo da ima učešće na ovo o čemu mi govorimo je negdje oko 8500 ljudi. A to dobro znate, da su ti uredi dislocirani, zapravo disperzirani na urede u, županijske urede. I to je ono u principu, trebalo je biti bliže jedinicama lokalne samouprave. I slažem se s vama u potpunosti. Čelnik jedinica lokalne samouprave zna najbolje i njegovo predstavničko tijelo što je najbolje na tom području. I mislim da naprosto nitko nema pravo da to ne akceptira i da ne podrži. Ali isto tako, ako u pojedinim dijelovima se jasno vidi da iz ovog ili onog razloga lokalna samouprava koči neke stvari, onda tu država mora djelovati. Da li je nešto veći državni interes od nekakvog lokalnog kaprica, to je pitanje. Dakle, tu vam isto nije crno-bijela priča. Priča je siva jer vi morate znati da u razdoblju od 2004-2008. negdje skoro 300 jedinica lokalne samouprave je napravilo prostorne planove koje nisu imali. I taj prostorni plan treba biti podloga za nešto. Također, kad smo govorili o gospodarskim zonama, pa nije problem da vi od države dobijete zemlju ako imate investitora. Pa na kraju krajeva, to čak i piše u ovom Zakonu, a mislim da u tom smjeru ide i zakon o upravljanju državnom imovinom, ako postoji interes za investiciju da vi proširite jedno područje. Pa to vam je čak i definirano Zakonom o šumskom zemljištu i Zakonom o poljoprivrednom zemljištu. A imate i zakon o izvlaštenju koji jasno govori kad se neke stvari mogu napraviti.
Hvala. Kolega Grmoja je digao ruku. Vi vjerojatno ćete tražiti stanku, jel tako? [[Upadica: tako je.]] Da li se slažete da prvo završimo replike, pa da onda? [[Upadica: može.]] Može. Slijedeća replika je poštovani zastupnik Ivan Pernar. Izvolite.
Uvaženi kolega Šuker. Pa evo, pokušavam vrijeme odnosno film vratiti unazad. Sjećam se, tad sam bio dijete, privatizacije. Sjećam se radnika koji su ostajali bez posla, sjećam se tajkuna koji su preuzimali poduzeća za kunu, sjećam se jednog teksta iz, ja mislim Imperijala. Pisalo je da je Kutle opet kupio nešto za kunu i da nitko ne zna gdje će to završiti. Kasnije sam shvatio što je HDZ napravio 1994. godine. Da je promijenio centralnu banku HNB u mjenjačnicu. Da jednostavno RH kao država je prestala emitirati svoj novac, da smo postali ovisni o stranom izvoru novca i to je zapravo razlog zašto imamo veliki vanjski dug, tj. jedan od razloga. Na kraju krajeva, poslije je došla i privatizacija bankarskog sustava. To je napravio SDP skupa sa HDZ-om, tj. više, ja mislim, SDP je tu sudjelovao u tome. I zapravo, stvorena je jedna tečajna politika koja je bila, znači, nerealne kune, stvorena je jedna ekonomska politika koja je razorila sve što se moglo razoriti, jedna kamatna politika koja je proizlazila iz tečajne visokih kamata, koja je dotukla sve što se moglo dotući i na kraju smo se našli u situaciji da oni koji su ugasili gospodarstvo, da se tako izrazim, da oni koji su satrali sve što se moglo, a sad je i 3. maj i Uljanik na izdisaju, sad će i Brodotrogir, vjerojatno i Brodosplit, sad će i to isto likvidirati. Sada vi i takvi nama govorite o nekakvim strateškim investicijama. Jednostavno, ovaj vaš plan je, kako je rekao onaj vaš pomoćnik ministra Strmota, samo jedan, kako bih to rekao, paravan, jedan. To je jedan neozbiljan program. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Pernar, kad bi to bilo tako kako vi govorite, onda bi bilo to divno i krasno. Međutim, 1998-1999. je Hrvatska bila u totalnoj ekonomskoj blokadi. Treba isplaćivati plaću … … [[Upadica se ne razumije.]] Samo malo, molim vas. Trebalo je isplaćivati plaće i mirovine. A sada ću se vratiti na ovo zadnje što ste govorili. Dakle, u proteklih 18 godina, 8 godina je SDP-e na vlasti, 8 godina je bio HDZ-e i zadnje dvije godine su bila jedna Vlada, pa druga Vlada, pa na kraju treća Vlada, zapravo druga Vlada. Program sanacije brodogradilišta 2002., 2013. 28 milijardi kuna. SDP-e se hvalio da je restrukturirao brodogradnju i oni su mislili. Ja nemam razloga reći da to nije tako. Međutim, problemi strukturni su na žalost u tim brodogradilištima ostali. Dakle, platio je i Vlade u vrijeme SDP-a i u vrijeme HDZ-a. Ali to je 28 milijardi kuna. I sada ako se ta brodogradilišta ne restrukturiraju pričat će se opet po novinama i u konačnici će opet otplatiti hrvatski građani. Ali ta brodogradilišta Uljanik je privatno brodogradilište. Prema tome, nemojmo, lako je govoriti, ja sam s tim ljudima i razgovarao i dok sam bio ministar i u procesu restrukturiranja i nisu bili nimalo ugodni razgovori. Ali isto tako nije nimalo ugodno na rashodovnu stranu proračuna prikazati da je protestirano toliko i toliko jamstava i da vam se za toliko povećava deficit i onda će doći neki Pernar ili netko drugi za 5, 6 godina i reći kako je narastao javni dug, a nitko ne pita da li u to vrijeme ni u jednom trenutku nije došlo u pitanje isplata mirovina, niti dječjeg doplatka, ni porodiljnih naknada, ni plaća, ni ničega, niti subvencije poduzećima, niti subvencija poljoprivrednicima, niti subvencija obrtnicima. To su činjenice. E sada, kada izvlačite stvari iz konteksta vremena i prostora, onda dobijete jednu slatku priču, ali to je kao i slatki čaj ujutro dok se šalica ne razbije.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa. Kolega Šuker, slatka ili ne slatka priča zanimljivo je slušati sada kako ste vi to podijelili na način da ste zaboravili prvih 10 godina Hrvatske države, a gro gospodarskih problema su upravo tada nastali i najveća nepravda u Hrvatskoj je tada nastala o kojoj je sada malo prije i Pernar pričao. Ali moramo se okrenuti da vidimo što je sada. Zbog čega? Vi ste sami rekli da nema investitora, da nisu na granici i da ne čekaju u niskom startu. Zbog čega sada u ovom trenutku kada je Hrvatska u Europskoj uniji, kada bi mogli očekivati da su barijere puno manje nego što su bile nekada, zbog čega sada prošle godine pada investicijski potencijal u Hrvatskoj i razina investicija za 14%, a 70% investicija se odnosi na zadržanu dobit hrvatskih banaka odnosno stranih banaka u Republici Hrvatskoj? Znači, drugim riječima prevedeno privatnih investicija u Hrvatskoj nema. Dajte probajte naći odgovor na to pitanje zbog čega je to tako. Zbog čega smo pali 8 mjesta na listi konkurentnosti? Ja mogu ponuditi jedno rješenje odnosno ne rješenje nego odgovor. Odgovor je zbog toga što je radimo dovoljno ili ne radimo uopće ništa i zadnjih godinu i tri mjeseca smo izgubili na raznorazne stvari, na pokušaje određenih reformi koje se na kraju nisu desile na najave koje nam je premijer Plenković govorio da će riješiti INA-u. Mi gubimo sada recimo i Sisak. Zašto nitko oko toga ne priča? Zašto se protiv toga ne bori? Izgubit ćemo rafineriju u Sisku, past će … 200, 500, tisuću radnih mjesta. Sa te strane ništa se ne radi. Evo to je moj odgovor na krizu u kojoj se trenutno nalazimo. Radi se malo ili gotovo ništa. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Maras, ja bih bio presretan da ste vi raspravljali na tragu onoga kao što je raspravljao vaš kolega iz Kluba kolega Grčić koji je govorio o procesima, koji je kao potpredsjednik Vlade i ministar otvorio dok je bio u Vladi. Neke stvari su stale i to je nešto što naprosto ne možemo negirati. Ja bih volio da ste vi meni replicirali na takav način. I onda bi ja vama mogao replicirati na potpuno identičan način. Zato sam nekoliko puta u svojoj raspravi spomenuo da neću govoriti niti o jednoj bivšoj Vladi jer naprosto ne možemo, naprosto ne mogu misliti da bi neki ministar radio kontra onoga što u tom trenutku može napraviti. Dakle, ja sam cijelo vrijeme raspravljao na takav način. Međutim kada netko nema argumenata, kada netko se nema s nečim pohvaliti onda rasprava ode ovako kako ode, a to nije dobro. Jer ja sam rekao ako ćemo o ovoj temi raspravljati sa stvarnom željom da nešto napravimo u Hrvatskoj budite sigurni da se nećemo razilaziti uopće. Možda u nekim tehničkim detaljima ovako ili onako. Zašto? Pa zato što jedni, i drugi i treći, i četvrti imamo iskustva i na državnoj i na lokalnoj razini. Tko je jedanput bio čelnik jedinice lokalne samouprave, tko je bio jedanput čelnik županije, tko je bio jedanput ministar ili nešto drugo taj zna koji ga problemi tište jer ga njegovi sugrađani povlače za rukav. A nije ugodno čovjeku s kojim živite i prije i poslije političkog bavljenja nešto slagati i reći da je tako, a sutra ga ne možete pogledati u oči. Dakle, ja govorim o takvoj raspravi. I vrlo rado bih sve što sam krivo u svojoj raspravi rekao, da ste i vi kolega Maras rekli kolega Šuker ili kako god hoćete to ja ne mislim da je tako nego da bi trebalo biti ovako, ja bih to onda poštovao i cijenio. Ja sam uvijek u ovom Saboru raspravljao isključivo na takav način, pa čak se i kritički osvrnut na svoju Vladu. Zašto? Pa ništa nije Sveto pismo. Ali dajmo već jedanput u ovom Saboru raspravljajmo na korist onih zbog kojih smo ovdje, a nemojmo patetički govoriti o nečemu. Ovo je zakon da pokušamo nešto promijeniti. Možda nije dobar, ali hajmo mu dati priliku pa ga sutra mijenjati [[Upadica Reiner: Hvala.]] I hajmo natjerati sve koji sudjeluju u tom procesu da budu aktivni da taj zakon bude primjenjiv.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Šuker vi ste se u svojoj raspravi zapitali zašto ako imamo sve riješeno, znači imamo imovinsko-pravne odnose, imamo prostorno-plansku dokumentaciju, imamo sve kod nekakvih energetskih projekata, dolazi do toga da se oni zaustavljaju ili u potpunosti nestaju ili se ne izvode. Pa zbog toga, zato što političari recimo npr. sada Lng-a jednostavno zaboravljaju ili imaju naknadnu pamet, pa se sjete svih razloga zašto nešto danas misle što nisu mislili prije nekoliko godina i učine sve da svih uvjere da je to što su mislili prije nekoliko godina danas nevažeće i zbog toga imamo probleme na mnogim projektima i investicijama. Jer najbolje je ono što se danas može ovdje sublimirati kao sažetak ove rasprave budimo zemlja koja privlači strateške investicije, budimo energetski neovisni na način da ništa ne činimo, ili ako nešto činimo napravimo to da se ništa ne dogodi. To je nekakva priča koju slušamo cijelo jutro s naše druge strane svih onih koji su imali prilike upravljati državom i danas imaju sasvim drugačija mišljenja po svim pitanjima. Ako je nešto napisano u prostornom planu, a piše kada govorimo recimo o LNG-u onda slušamo političare koji kažu da to nije i stručnjake koji kažu da rade dokumentaciju upravo za to što to je po prostornom planu i županije i općine. Kome vjerovati? U medijskom svijetu uvijek političaru. Vrlo rijetko stručnjaku. I dolazimo na ovo pitanje, da li nam je ovaj zakon dobar? Pa mnogi će ga ocijeniti lošim čisto iz političkih razloga jer ne žele biti ni životni, niti žele uopće nešto napraviti jer jedino što nas interesira je da promoviramo besperspektivnost ove države i depresiju. I onda se pitamo, a zašto nam ljudi bježe iz države ili zašto nema investicija? Upravo što je to možda i najveći grijeh koji činimo u ovom medijskom prostoru.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić, sjetite se priče Lng-a prije jedno 5 godina delegacije Katar, dolaske delegacije iz Katara u Hrvatsku sve divno, sve krasno, sve će se napraviti. I iskreno govoreći nitko tada u Hrvatskoj nije bio protiv tog Lng Terminala. Zašto? Pa svi zaboravljamo prije 10-tak godina kada se cijela Europa tresla kada je zbog sukoba Rusa Ukrajinaca zbog neplaćanja plina kada se ono jedno vrijeme zatvorila pipa iz Rusije i praktički pola je Europe ostalo bez plina, tada se govorilo o alternativnim pravcima iz Azerbejdžana, iz tamo Turske, što ja znam kud sve ne da se Europa osigura. Između ostalog je došao taj Lng Terminar. Meni ne pada na pamet govoriti o Lng Terminalu. Ja nisam stručnjak za to. Ja mogu govoriti isključivo iz ekonomske perspektive. Ali ako taj Lng Terminal nama služi da se pozicioniramo na energetskoj karti Europe onda smo mi bedaci ako smo protiv toga. Jer priča o energetici neće biti u fokusu za 5 ili 6 godina. Nama je naprosto u interesu da budemo nekom interesantni isto kao, pogledajte što se događa sa Janafom. Sve u tišini, ali vi pogledajte koliko je novih rezervoara nafte napravljeno u Sisku tzv. kanti, koliko taj Janaf eksploatira te nafte jer je postao interesantan jer mnogi drugi žele alternativne pravce da ta energija dođe do njih. I mi sada imamo priliku i sada najedanput mi smo promijeniti ovako, onako. Pa neka struka kaže hoće li to biti na zemlji ili će to biti na vodi. Neka kažu konačno i neka se krene to graditi, a ne mi dobijemo 120 milijuna eura iz Europske unije, ne mi to nećemo i onda se čudimo zašto smo ovakvi kakvi jesmo. I onda još o investicijama i investitorima govorimo na način kada govorimo kada nam treba u dnevno političke svrhe. Pa koji bedak će doći u Hrvatsku investirati 50 ili 100 milijuna eura pa da ga netko za godinu ili dvije proziva zbog ovoga ili onoga samo zbog toga što je nešto izmislio. To naprosto u svijetu ne prolazi.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kažete gospodine Šuker da bi u prijedlogu ovoga zakona zapravo trebalo gledati očima investitora i nije točno da investitori stoje na nekoj rampi pa čekamo da se otvori i da uđu u Hrvatsku. Dakle, lokalna samouprava a to se danas tijekom ove rasprave čulo i način na koji oni rade, što oni čine, kako pripremaju svoje zone i što zapravo nude investitorima. Međutim, zaboravlja se jedna stvar. Ako pogledate zakone koji se donose u Hrvatskom saboru i ako pogledate ovu javnu raspravu vidjet ćete da vam lokalna samouprava najčešće se javlja u toj javnoj raspravi nudeći određene sugestije, moleći na određene stvari, upozoravajući na neke stvari. Međutim, središnja vlast bih tako rekao i ovaj Hrvatski sabor o tome ne vode puno računa. I zato se događa taj raskorak zapravo ono što ste vi danas govorili i prozivali gospodina Davora ovdje ili našeg kolegu Klarića što je to zapravo što njih smeta i što im se to događa da ne mogu privući određene investicije jer ih koči državna razina. Pravna i porezna stabilnost, sjetite se Kukuriku koalicije kada smo ovdje u Hrvatskom saboru govorili samo u toj poreznoj nestabilnosti bilo je nekih 47 promjena u tri godine. Dakle, pravna i porezna stabilnost su nešto što privlači investitora. On mora znati u trenutku kada krene sa investicijom do samoga kraja što ga čeka u državi u kojoj ulaže. Dakle, tu nismo definitivno bili dobri. Ono što je još bitno je to da imamo određenu kompatibilnost. Dakle, mora biti usklađenost i kod donošenja ovoga zakona i kroz legislativu koja je kao alat vezano za ovaj zakon ne smije se dogoditi da se sutra kada donesemo ovaj zakon shvatimo da drugi zakon zapravo nam ne odgovara ili nam ne pogoduje za određenu investiciju.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Babić logično je da neki veliki investitori će se prvo obratiti u državu. Isto tako neki će se obratiti ako iz nekakvih svojih spoznaja, danas protok informacija je takav da vi praktički vrlo brzo izgooglate o svakom što hoćete, će se obratiti direktno jedinici lokalne samouprave. Ali ako postoji jedna vertikala subordinacija onda tu problema nema. Pa pogledajte samo gdje ne nastalo Dugopolje. Na kamenjaru. Svi su se smijali kada je kolega Ževrnja krenuo s tim. Kukuljanovo ista priča. Gledajte, oni su nastali kao jedna prirodna reakcija jer se Split nije imao gdje širiti. Netko je … … [[Upadica se ne razumije.]] Pa ista priča. Netko je samo prepoznao da se može širiti tu. Ili recimo nije bilo normalno, ja se sjećam kada smo počeli spajati Fažanu sa Karlovcem nije bilo normalno da mi imamo bušotine u sjevernom Jadranu i da taj plin iz tih bušotina preko Italije, Slovenije dolazi u Hrvatsku. A zašto to netko nije pravio prije ja ne znam, ali znam kad smo mi počeli s tim projektom da je bilo smijeha. Ali smo od Karlovca krenuli prema Splitu upravo ka jednoj novoj energetskoj težnji prije svega EU-a zbog energetske nestabilnosti koja se tada nametala zbog određenih političkih sukoba i ovaj plinovod koji je napravljen prema Dalmaciji je napravljen za neka buduća vremena da se može koristiti. Javila se priča oko LNG-a terminala, prihvatili je svi, e sad najedanput iz nekakvih političkih razloga, to je ono po sistemu e nisam ja uspio napraviti, bogme ne bu'š ni ti napravil'. Ako ćemo tako razmišljati onda nažalost teško nama.
Hvala lijepo. I zadnja replika poštovanog zastupnika Davora Lončara.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Šuker, ja se slažem u jako dosta navoda koje ste vi zapravo iznijeli međutim ima nekoliko stvari koje treba ovdje istaći a posebice kad su u pitanju građevinske dozvole za investitore na koje nailazi jako puno problema. Moj je savjet ili prijedlog i ovom ministarstvu da oko takvih investicije se pod hitno izdaju dozvole, da se javni pravni uvjeti koje je maloprije napomenuo i kolega iz Vrgorca, pokušati skraćenim putem izdati kad su u pitanju te potrebite dozvole, zašto? Imate u 5, 6 navrata su potpuno isti javno pravni uvjeti i znaju bez obzira što je izdan prostorni plan, što je pored toga napravljen plan drugog reda jer to je nepotrebno, po meni ako je plan dobio, a je, sve potrebite uvjete, onda nema razloga da se na taj isti projekt ili komunalnu infrastrukturu ponovno ponavljaju isti uvjeti. I to je jedna dugoročno mukotrpna muka gdje investitori čekaju po godinu, možda i više da bi dobili građevinsku dozvolu da bi investirali zapravo svoja sredstva u taj projekt koji su oni zapravo zamislili. A ovo ostalo što su … [[Govornik se ne razumije.]] moram reći da je razvoj gospodarstva odnosno jedan dugotrajan proces i to moramo shvatiti kao ljudi, ne možete izgraditi danas poslovnu zonu i od nje očekivati odjednom da ćete imati rezultate u roku od 3 ili 2 godine, to je nemoguće, to je proces koji traje desetak godina, koji tek tad pokušavati davati određene rezultate. Evo hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Da, kolega Lončar vas sam neopravdano ispustio iz ovog nabrajanja ljudi, dobro da ste se javili za repliku i da se za pozicije nekoga tko želi potaknuti razvoj svoje jedinice lokalne samouprave, rekli određene probleme. Ali isto tako ne samo vi nego puno kolega se nažalost suočilo da vas je netko optužio da nekome podilazite a vi ste podilazili tek toliko da netko dođe raditi tamo. I sad na kraju želim istaknuti jedan projekt koji mi je posebno drag, a koji naprosto na državnoj razini nisu prepoznali nego su samo računali koliko će se novaca utrošiti a da to nikad neće biti vraćeno, a to je projekt Gaženica u Zadru. Dakle, jedinice lokalne samouprave je vidjela što na tom prostoru te luke Gaženica može biti i koji su to potencijali a neko je sa vrha gledao gore ono što se sad događa u Gaženici a praktički događa se vrlo malo toga. A pogledajmo sad 6, 7 godina sad unatrag tko je bio u pravu, oni koji su prije 14, 15 godina imali viziju što je Gaženica, to je samo jedan od primjera. Autoput Zagreb-Split po mnogima koji su govorili o ekonomskoj opravdanost, nikad ne bi bio gotov. Ali autoput kao temeljni infrastrukturni projekt za razvoj turizma, za opstanak stanovništva u Lici i Dalmatinskoj zagori je od neprocjenjive vrijednosti. Naprosto nema cijene. Evo ja sam vam ovaj projekt posebno istaknuo jer sjećam se i rasprava ovdje, pa na kraju i ona pristanišna zgrada nije rađena onako nego je rađena drugačije jer je rečeno to je bezveze, to su bačeni novci, a za 3, 4 godine kad to bude polazna luka za mnoge kruzere, onda oni koji su pričali to neka se lupaju po glavi. Ali je neko prije 14, 15 godina, možda i više, imao viziju što na tom prostoru može biti. To govori o tome koliki je značaj jedinice lokalne samouprave od nekih projekata jer onaj koji živi na određenom prostoru jedini može vidjeti što je tu dobro, što nije.
Hvala lijepa. E sad ćemo, kolega Grmoja je dignuo ruku za stanku , izvolite, s čime u svezi?
Prelazimo na raspravu. Poštovani gospodin Ivan Pernar, izvolite. Kolega Pernar vi ste na redu za pojedinačnu raspravu, izvolite.
Uvažene dame i gospodo, ovaj Zakon o strateškim investicijama neće riješiti problem neisplativosti ulaganja u našoj zemlji. Korijen neisplativosti ulaganja je dubinski i on je zapravo kak' bih rekao zametnut ili njegov zametak je u samom stvaranju Republike Hrvatske kada je država odlučila ne samo likvidirat proizvodnu ekonomiju sa tajkunskom privatizacijom i davanja zapravo svog kapitala nekolicini podobnih ljudi poput Todorića itd. već je država i monetarnom politikom, odnosno pretvaranjem Hrvatske narodne banke u mjenjačnicu onemogućila svaki rad, svaki razvoj i zapravo uništila ekonomiju do kraja. Drugim riječima, čak da je i uprava poduzeća poštena, čak i da radi za interes poduzeća, čak i da vlasnik želi raditi ovaj monetarni sustav njemu to onemogućava. Zašto? Zato jer je tečajnom politikom uvoz učinjen jeftinijim od domaće proizvodnje s jedne strane i s druge strane trošak kapitala, odnosno cijena novca kamata je u Hrvatskoj jako visoka, a visoka je zato jer je HNB mjenjačnica. HNB znači ne posuđuje izravno novac poslovnim bankama pa onda one dalje kome već treba, već HNB traži od domaćih poslovnih banaka da se zadužuju vani kod stranih poslovnih banaka za strane valute. Potom se u HNB-u strana valuta mijenja u domaću i zato su svi krediti u Hrvatskoj ili hajmo njih hajmo reći 90% ili čak bi se usudio reći kod pravnih osoba blizu 100% vezani valutnom klauzulom. Takav monetarni model u kojem je novac vanjski dug koji se prelijeva u unutarnji, u kojem uvijek treba, u kojem sav novac nastaje uzimanjem stranih kredita, a sve te kredite treba vratiti uvećane za pripadajuće kamate taj model jednostavno nije održiv, ta dužnička doktrina je zapravo usudio bih se reći nas odvela u jednu dužničku bob stazu i iz te dužničke bob staze jedini izlaz je slom. Slom je ono što danas proživljavamo. To je pad zaposlenosti, pad industrije. Evo dat ću vam primjer ako se već Vlada hvali, priča o industrijskoj proizvodnji, pa evo pogledajte stanje u 3. maju, pogledajte stanje u Uljaniku, pogledajte stanje u Sisačkoj rafineriji, pogledajte stanje u Petrokemiji Kutina, to su sve veliki subjekti koji su ili pred kolapsom ili pred zatvaranjem. Evo vam još jedan primjer Brodotrogir, pa drage dame i gospodo ako Hrvatska ugasi brodogradilišta Uljanik, ako ugasi 3. maj, ako ugasi Brodotrogir i na kraju ako pristane na to da Brodosplit ne proizvodi velike brodove pa šta mi onda imamo od industrije? Ako ode i Petrokemija i Rafinerija u Sisku ova Vlada provodi program deindustrijalizacije. Nekad u socijalizmu su bili programi industrijalizacije koji su bili ako se ne varam na pet godina, ova Vlada HDZ-ova će u svojem mandatu kroz četiri godine, zapravo deindustrijalizirati Hrvatsku i ekonomski slomiti našu zemlju. Ono što mi nije jasno i zašto birači podržavaju tu politiku, nije mi jasno kako netko može braniti tu politiku u Saboru ili uvjeravati hrvatsku javnost da je ona dobra i ispravna. O.k. vi kažete naravno da ona jest dobra i ispravna, ali ja onda postavljam pitanje, ako je vaša politika dobra i ispravna zašto su redovi pred pučkom kuhinjom, zašto kada hodate po centru Zagreba svakih 25m se spotičete na prosjake, zašto ako je vaša politika dobra zašto po cijeloj zemlji kopaju po kontejnerima od Dubrovnika do Iloka? Imam dalje pitanje, ako je vaša politika dobra zašto dvije trećine kredita danih pravnim osobama se ne mogu vratit? Imate strašnu kreditnu krizu. Zašto kod privatnih osoba zašto je sve više deložacija, zašto je u blokadi 330 tisuća građana? Koja su vaša rješenja za taj problem? Vi nemate rješenja ni za problem nelikvidnosti, ni za besparicu, niti za kreditnu krizu za ništa. Vaša politika gospodo iz HDZ-a svodi se na pustu demagogiju. Na kraju krajeva ako je vaša politika dobra zašto mladi bježe iz zemlje, zašto ne vide budućnost u našoj zemlji? I ako je vaša politika dobra dame i gospodo, zašto onda tri četvrtine naših građana ne podržava politiku vaše Vlade? Zašto je rekordno niska podrška i vama kao HDZ-u i vašem premijeru Plenkoviću? To biste se trebali pitati, ali umjesto da se to pitate, vi nastavljate sa kozmetikom, nastavljate sa demagoškim rješenjima, rješenjima koje je osudio vaš državni tajnik Marin STrmota kada je dao ostavku na mjesto pomoćnika ministra. On je rekao da su vaše mjere folklor. I dame i gospodo, isto ono što vam je on rekao u zgradi Vlade ja vam sada govorim ovdje u Saboru, ovaj Zakon o strateškim investicijama je folklor i on neće ništa riješiti i nastavit će se ekonomska propisat naše zemlje. Jedino rješenje, oni pitaju često, a koja su vaša rješenja, rješenje je monetarna reforma dame i gospodo, rješenje je ukidanje valutne klauzule na kredite, rješenje je da novac više nije privatiziran od strane banaka već da država Hrvatska preuzme vlast nad stvaranjem novca, bez toga nema izlaska iz ove situacije, toga ste svi svjesni. Bez promjene tečajne i kamatne politike, gdje nam je budućnost? Ali vi ignorirate taj problem i zabijate glavu u pijesak. Zašto? Zato jer možete. Zato jer vam niko ne može ništa, imate većinu, držite sve institucije, imate 76 plus još par uhljeba koji su vas spremni podržavat čak i da vide da nas vodite sve u propast oni će svejedno podržavati tu politiku. zašto? Pa zato jer ih nije briga gdje će završiti četiri milijuna građana, nije ih briga koja je budućnost naše zemlje nego gledaju samo sebe i svoje privatne interese. I to je ta politika klijentelizma i nepotizma koju zagovarate. Kamo će ta politika odvesti hrvatski narod? Vi tvrdite u bolju budućnost, pa dajte ljudi pogledajte istini u oči, pogledajte mlade ljude koji odlaze iz Hrvatske i pitajte ih mladiću ili mlada djevojko zašto ti odlaziš, vidiš li budućnost ovdje. I tek bi tada shvatili zapravo što ljudi misle o vašoj politici. Pitajte ljude koji kopaju po smeću što misle o vašoj politici, pitajte one koji se smrzavaju pred pučkom kuhinjom po ovim polarnim hladnoćama, ali to vas ne zanima. Vas zanima jedino vaš interes i vaš profit i to je slika cijele vaše Vlade. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru. Imamo replike, poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani kolega Pernar, što se tiče dijagnoze stanja u kojem se nalazi naša država i društvo ne mogu se nego složiti s vama. Evo i danas smo dobili packe da smo po provođenju strukturnih reformi najlošiji u Europi, ali osim dijagnoze stanje s kojim se svi možemo složiti pa mislim da kolegama vladajućima nije ugodno govoriti kako je Hrvatska u odličnom stanju, kako se reforme provode jer i sami znaju da to nije istina. Ali trebamo ponuditi nekakva konkretna rješenja. Mi to upravo činimo kroz jednu platformu koja se zove Pokret ustanka, unutar koje imamo nekoliko stupa poduzetništvo, javna uprava, pravosuđe, demografija, energetika nudimo konkretna rješenja. Evo jučer smo uputili u proceduru dva zakona iz pravosuđa koja su bila i u javnoj raspravi jedno dulje vrijeme, dok s druge strane imamo situaciju da će nama ovdje u kasnim satima doći nekakva mini reforma iz pravosuđa kako je nazivaju. Ako je to mini reforma, ako je to nešto s čime se vladajući žele pohvaliti da su nešto dobro učinili, ne znam zašto to ne raspravljamo ujutro ili po danu dok cijela javnost gleda i dok je ovaj Sabor praćen, ali očito da od tih reformi nema ništa. I evo ja bih vas pozvao da ove zakone koje će Most upućivati da ih podržite, mi ćemo isto tako sve ono dobro što predložite vi i ostale kolege iz oporbe također podržati, ali mislim da je ta apatija u društvu toliko velika da ne smijemo samo govoriti o problemima i o onome što je loše u hrvatskom društvu, jer time ćemo prouzročiti da mladi još više odlaze iz RH. Nego moramo ponuditi nekakvu nadu da u RH može biti bolje i da Hrvatska može biti jedna uređena zemlja u kojoj će pravosuđe biti efikasno, u kojoj će poduzetnici biti oslobođeni ove silne porezne presije kojoj su izloženi, u kojoj će javna uprava biti efikasna i na usluzi građanima i evo u tom smjeru treba biti djelovanje naše kao opozicije. Ne samo u smislu kritiziranja.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji. Odgovor. Kolega Pernar, izvolite.
Uvaženi zastupniče Grmoja, slažem se s vama da sama kritika nije dovoljna. Međutim, mi imao imamo situaciju da Vlada živi u stanju negiranja. Znači, Vlada tvrdi da ne, da nije u Hrvatskoj loše, da je u Hrvatskoj zapravo dobro. Da je zapravo nije teško građanima nego premijeru. Da je njemu teško. Da smo mi svi zapravo u nekakvom deliriju, da imamo, šta ja znam, ne znam, fiksaciju na negativnost, a u biti je sve pozitivno. Da smo pesimisti, a oni su optimisti. Međutim, naš narod, odnosno ¾ građana, nisu oni pesimisti zato jer općenito su, ne znam, negativno nastrojeni. Neki od njih možda jesu, ali velika većina nije. Velika većina bi bila optimistična kada bi vjerovali ovoj Vladi i u njenu politiku. Ali, jednu stvar bih vas htio pitati gospodine Grmoja da odgovorite jer ovo je stvarno ključno pitanje koje se lomi, a pitanje, vi kažete da ste za investicije, da ste gurali investicije, da li je projekt plutajućeg LNG terminala jedna od investicija koju MOST i dalje podržava? Evo, to je zapravo konkretno pitanje koje ja imam i ja sam pitao kolegu Bulja i zamolio sam ga za odgovor, a on nije dao odgovor – odgovor. On nije rekao MOST je za ili protiv. On je rekao ja sam osobno protiv. Ali ja pitam, gospodine Grmoja, ima li MOST stajalište po tom pitanju? Ako nema zajedničkog stajališta, onda recite otvoreno: nemamo zajedničko stajalište, a ne da u medijima piše MOST protiv LNG-a, a zapravo nije protiv LNG-a plutajućeg. Tako, eto, molim vas konkretan odgovor na pitanje je li MOST za ili protiv plutajućeg LNG-a? Sad vam Poslovnik ne dopušta da mi odgovorite, ali kada dobijete riječ, kad bude prilika za raspravu. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru. Slijedeća replika. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Gospodine Pernar, uvaženi kolega, govorimo o Zakonu o investicijama. Spominjemo brdsko-planinska područja, pozivamo sve one koje treba subvencionirati tj. poticati i do kojega iznosa. Međutim, mi jedan osnovni zakon nikako u ovom parlamentu da dođe i naravno ja i kolega Pranić smo u izradi, pred kraj smo s tim zakonom i pustiti ćemo ga u proceduru jer brdsko-planinska područja doslovno nemaju dovoljno novca da očiste snijeg koji pada na njihovom području, a kamoli za nekakve druge, nemaju te fiskalne kapacitete. Činjenica da ovim zakonom, kao što je vrlo bitan za investicije, da bi trebala biti ministrica Martina Dalić ovdje jer govorimo o jednom od najbitnijih dokumenata što se tiče gospodarstva, a to je znači, investicije, to su ulaganja, to su kriteriji koji su uopće samo prepisani kao usklađivanje nekakvih sa europskim direktivama. Međutim, realno je stanje da se ne promoviraju investicije koje su ekološki opravdane, kao što je termoelektrana Peruča koja nije bila, protiv koje sam bio i protiv svakoga sam projekta onog malo prije što ste kazali. Ja sam glasova i protiv proračuna dok sam bio u većini, protiv svakoga projekta pa tako i LNG terminala dokle god ekološki ne bude dokazano da je čist, a prema svim pokazateljima nije čist i to je javno i glasno rekao Slaven Dobrović u svome stavu, čovjek koji je od struke, jedan od najcjenjenijih ljudi u tom području po pitanju struke. Kad se riješi pitanje klora, pitanje svega. A to, da li ću ja to podržati, ja sam jasno kazao do sad 20 puta ovdje. Pa vjerujete li vi u legitimitet svakog zastupnika posebno ili ja sad trebam još jednom ponavljat? Ja mislim da sa kazao svoj stav javno i glasno, naravno kao što i vi govorite. Ja to ne osporujem, nego eto, postavljam vama pitanje da li na ovome vrlo bitnom pitanju trebala biti ministrica gospodarstva Martina Dalić … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Zahvaljujem kolega Bulj. Odgovor. Kolega Pernar, izvolite.
Uvaženi zastupniče Bulj, ja se s vama slažem u nečemu, ne slažem u nečemu. Odnosno, s nekim stvarima se slažem, s nekima ne slažem. Međutim, vi kažete Slaven Dobrović se nije slagao s tim projektom u ime Kluba. Ma, da ali je ključna stvar kad se donosila odluka. Znači, kada se radio plutajući LNG terminal, vi ste ga podržali. Vi niste rekli kada vidimo studiju, e onda ćemo reći mi smo za izgradnju. Ne. Rekao je ministar Panenić: idemo u izgradnju, krećemo sa prvom fazom tog plutajućeg terminala, idemo u nabavu tog FSRU nekog tankera i šta već. To je rekao ministar Panenić. Vaš ministar, tj. tajnik Ante Čikotić, koji je bio državni, on ne samo da je rekao da je MOST bio za to, nego on je rekao: ja sam taj i moj tim koji smo izvukli te poticaje europske, 102 milijuna eura za izgradnju tog plutajućeg terminala. Pa znao je on tada kako izgleda taj plutajući terminal. A ono što se sada događa, kad ste vi vidjeli da je zapravo taj plutajući terminal loš ekološki, e sad vi kao vidite da, mi smo protiv njega. Međutim, ključno pitanje je slijedeće: ključno pitanje je da ste vi dan-danas na vlasti, biste li onda govorili ovo što sad govorite, da to nije ekološki prihvatljivo ili biste jednostavno rekli to je strateška investicija, to treba ići dalje. I to je problem zapravo MOST-a nezavisnih lista. Kad ste na vlasti, onda ste za porez na nekretnine i onda ste za plutajući LNG terminal, a kad odete u oporbu, odjedanput ste i protiv poreza na nekretnine i plutajućeg LNG terminala. I ta nedosljednost je zapravo ključni problem vaše političke opcije. Slikovito podržavate proračun pa onda isti taj ne podržavate itd., samo ovisno o tome jeste li na vlasti a ne je li dobar ili ne. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pernar. Slijedeća replika … … [[Upadica Bulj, ne razumije se.]] Gospodine Bulj, molim vas. Na takav način ne možemo se ponašati u Hrvatskom saboru, ako želite sa kolegom razgovarati, onda molim vas iziđite iz plenarne dvorane i razgovarajte vani. Nastavljamo s replikama, poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Pernar, vi imate agendu HNB mjenjačnice, a ja imam agendu HNB drži lojtrice bankama koje pelješe građane i poduzeća, dakle to je moja agenda i sad ću vam reći da to što vi govorite o mjenjačnici ja ću reći koji je glavi grijeh HNB-a. Glavni grijeh HNB-a je taj da on drži … [[Govornik nije uključen.]] hrvatske građane, dakle kako ih oni pelješe? Hrvatske građane su pelješile tako da su ugovarale da se kamatna stopa mijenja odlukom banke pa bi onda one mijenjale kamatu naviše kad se njima svidi i na koji način se njima svidi. I to smo sudski utvrdili da je to nepošteno i nezakonito. A što su radile sa poduzećima? Ugovorile bi kamatnu stopu kako treba, napisale bi u ugovoru, kamatna stopa se sastoji od fiksnog djela dva i primjenjivog parametra, i taj promjenjivi parametar je u tom trenutku bio 3, 4, pa je kamata bila 5, 6%. I onda bi parametar počeo padati i parametar pada na 2, na 1, na 0 pa bi kamata trebala biti 2%. I što onda banka radi? neće primijeniti ono što je potpisala, ona je potpisala u ugovoru i upisala da će primjenjivati 2+ parametar i onda kaže ne, sad više nije 2 + parametar nego 5 + parametar. I opet poveća kamatnu stopu svojevoljno ali ovaj put ne svojom odlukom nego nepoštovanjem ugovora u stvari. I sve to HNB gleda, i ne postupa protiv banaka. Ne određujete i ne smijete se tako ponašati, sudska presuda kažete ne smijete se tako ponašati, a HNB kaže ma mogu se one slobodno tako ponašati. I sad bi mi trebali tog guvernera Vujčića ponovno izabrati za on bude guverner. I onog viceguvernera Frasa da on bude i dalje viceguverner. E pa ako ćemo ih mi izabrati, onda će ove investicije banaka biti i dalje nezakonite. Zato moramo i njih promijeniti.
Zahvaljujem kolega Aleksić. Odgovor, kolega Pernar, izvolite.
Uvaženi zastupniče Aleksić, zašto HNB to radi? To je kao i pitanje zašto Izrael ruši Palestincima kuće. Zato jer može. A zašto može? Zato jer statut HNB-a koji je usuglašen sa statutom europskih središnjih banaka je takav da se guvernera ne može smijeniti u Saboru, mi ne možemo ovdje reći dame i gospodo, tražim opoziv guvernera centralne banke iako je centralna banka četvrta vlast, postoji Sabor, postoji Vlada, postoje sudovi, imamo Predsjednicu, imamo represivni aparat, imao pravosuđe ali ključna komponenta je onaj tko drži novac jer onaj tko drži novac, taj zapravo kontrolira sve ove poluge moći koje sam nabrojao plus medije. I sve dok statutom HNB-a se neće dozvoliti da onaj guverner koji ne radi u interesu i na korist hrvatskog naroda, i ostalih stanovnika naše zemlje, bude smijenjen, on će se tako ponašati. I njega baš briga. Njega doslovce gospodine Aleksić, baš briga. 5 godina su ga kritizirali, on 5 godina se smijao. Zašto? Zna da gase ne može smijeniti. I ono što je stravično i što hrvatski narod ne shvaća da podržavajući takvu politiku HNB-a koja tolerira zapravo bankama pljačku građana, zapravo radi sam sebi o glavi. Znači hrvatske narode podržavajući one koji drže ljestve lopovima a to su banke, ti sam sebe hrvatski narode pljačkaš, odnosno pristaješ na svoju pljačku. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pernar na odgovoru. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista završnu riječ ima poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, uvaženi tajniče sa svojim pomoćnikom. Evo, na kraju ove rasprave htio bih odmah kazati da stavove koje je Slaven Dobrović izrekao na početku ovoga zasjedanja da me žalosti što cijeli dan, jedno od najbitnijih i ključnih zakona za razvoj RH se nije niti u jednom trenutku pojavila a pozivali smo je kao saborski zastupnici ministrica gospodarstva Martina Dalić jer ona bi trebala ovdje govori o onome šta se namjerava jer do sada sve što je radila, radila je u biti protiv interesa strateških ulaganja. U biti to je bilo pogodovanje na štetu RH, to je vidljivo i jasno kada sagledamo samo njenu reakciju kada je bilo pitanje postavljeno premijeru Plenkoviću po pitanju Termoelektrane na Peruči gdje je ona reagirala bez pitanja, to je bio jedan presedan u ovoj sabornici, jedan sramotan presedan, način komunikacije bio na razini divljavštine, jednostavno je pokazala svoje lice, oličje da štiti jedan krupni kapital koji je interesno povezan preko Ministarstva vanjskih poslova gdje je bio gospodin Stier i Miro Kovač, oni poznaju bolje tu materiju, u replici su, nisu bili baš doslovno jasni, poglavito gospodin Kovač gdje je bio tu više glasnogovornik Andreja Plenkovića. Tako da bi još jednom evo izrazio svoje nezadovoljstvo ispred kluba MOST-a nezavisnih lista zbog nedolaska o ovome bitnom zakonu Martine Dalić. Mi govorimo ovdje o nečemu što želimo uskladiti sa pravnim stečevinama EU. Međutim činjenica je da mi ovdje spominjemo brdsko-planinska područja, jednostavno mi nemamo uopće zakon koji dvije godine obećavam o brdsko planinskim područjima. Kao što sam kazao mi ćemo ispred kluba MOST-a a i kolega Pranić jer dolazimo iz tih područja dati u proceduru i ne samo ovu odluku o osnivanju savjeta za Dalmatinsku zadrugu nego za cijelo područje znači brdsko-planinskog područja koje je zaboravljeno a vidljivo je evo sada i u Gorskom kotaru. Doslovno lokalne samouprave nemaju svoje fiskalne kapacitete da očiste snijeg, da jednostavno ih se natjera i poglavito nezavisne da budu, da se klanjaju premijeru, ali to nije dobro. Nije dobro da gradonačelnici se moraju klanjati premijeru, da njihove projekte on prihvati ili ne prihvati nego jednostavno treba decentralizirati sve i fizikalno i u ljudskim resursima prema tim krajevima. A govoriti o kapitalnim investicijama u Hrvatskoj, evo u Dalmatinskoj zagori bi trebale biti kapitalne investicije odakle ja dolazim, to su znači spojevi na autoput Drniša, Knina, Sinja, Imotskog i Ravča-Drvenik gdje bi otok Hvar spojili i turistički bilo dosta, Imotski također to područje bilo atraktivno, Dalmatinske zagore i ne samo to nego i Hercegovina bi tu bila u samoj blizini je a to znamo da je to strateški nacionalni interes, očuvati ljude znači u zaleđu priobalja gdje je Hrvatska teritorijalno najosjetljivija jer je tu najuža granica a znamo da iz Hercegovine ljudi iseljavaju, jednostavno, pa doduše jedino kada autobusi i kada se ide prema njima kada su izbori, gdje se poziva tada na domoljublje, inače se te ljude zaboravlja kada su u pitanju ti strateški projekti a to su ujedno i ovi projekti koji su bitni za brdsko-planinska područja. I očekujem da vi tajniče prenesete ovu poruku ministrici Dalić da je bila dužna o ovome Zakonu o strateškim investicijama doći. Čisto evo imao bih ja par pitanja, naravno bio bih na pristojnoj udaljenosti od nje, recite da ne bih dozvolio da me, da me kao zadnji put ugrozi. Ali evo jednostavno očekujem i od vas kao tajnika da pojasnite smisao ovoga zakona, ako zakoni koji su za ova područja vrlo bitni jer nemamo strateških investicija. Nabrojite vi te strateške investicije, … [[Govornik se ne razumije.]] Vis Viva projekta zbog kojih su drugi projekti puno značajniji i bitniji iz HEP-a i strateški koji su bitni, jer ovaj naš zakon koji predlaže MOST, energetski a to su ovi solari koji bi puno bili značajniji, puno neovisnije bi bila svaka obitelj kada bi imala solare od 5 kilovata, 100 tisuća, to je 500 megavata, znači to je veličine Termoelektrane Peruča, da ćete te zakone prihvatiti vi kolege saborski zastupnici da više pojedinci ne drže za vrat Hrvatsku, energetski sustav, nego jednostavno da budemo neovisni. Imamo i sunce, imamo i prirodu, imamo sve elemente koje navodite, o zdravstvu neću niti govoriti. Malo prije sam govorio o veleučilištu u Kninu, o problemima njihovog inovacijskog centra, projekt koji čeka godinama ali namjerno se bojkotira i to ogroman projekt, 10,5 milijuna eura u Kninu. Tko ga bojkotira i zbog čega? Nitko živ ne zna, interesne skupine naravno. A dok smo samo niti 10% sredstava predviđenih iz EU potrošili, iz EU za projekte. Prema tome još 10 puta više ulažemo u Europu, u njihove projekte kroz članarine i ostalo a 10 puta manje vraćamo. Još jednom izražavamo razočarenje zbog neozbiljnosti ministarstva ali ovdje nije bila ministrica gospodarstva koja je ovdje najodgovornija za ovo stanje. Hvala.
Zahvaljujem kolega Bulj i na poštivanju vremena. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani kolega Bulj, u pravu ste što se tiče ovih investicija ali već sam kako sam istakao znači već i kolegi Pernaru. Mi imamo danas izvješće u kojem imamo podatak da je Hrvatska zadnja po provođenju strukturnih reformi u EU. A MOST upravo kroz svoj pokret ostanka se zalaže za to za lakše omogućavanje investicija, za olakšanje našim poduzetnicima ali pravih investicija, zdravih investicija jer ne možemo znači biti protiv svega. I osim toga imamo reforme što se tiče javne uprave i što se tiče znači rekao sam poduzetništva, ja mislim čak 28 mjera koje je pripremila kolegice Ninčević-Lesandrić i naš stručni tim, reforma pravosuđa gdje imamo dva zakona upućena i ostale zakone koje ćemo uputiti. Dva i pol mjeseca je trajala javna rasprava. Da mi imamo situaciju da mi znači evo nakon ovog zakona ćemo raspravljati o zakonima, to je tzv. mini reforma pravosuđa gdje imamo 6 zakona koji su bili 15 dana ja mislim samo u javnoj raspravi, samo 15 dana. I to u božićno vrijeme. I nije to uopće bilo predviđeno dnevnim redom. I vidjeti ćemo kako ćemo se postaviti prema toj činjenici. Ali ono što je sigurno da ova Vlada nema niti hrabrosti, niti volje za stvarne reforme ni po pitanju privlačenja investicija, ni po pitanju rasterećenja poduzetnika, ni po pitanju znači kvalitetnije, efikasnije javne uprave koja će biti na usluzi građana, ni po pitanju energetike, energetskih projekata. Mi imamo i tu jedan Zakon o mikrosolarima koji bi praktički iskorijenio energetsko siromaštvo i učinio hrvatsku energetski neovisnom na pravi način. I to će sve biti zakoni koji će ovdje doći pred nas i vidjeti ćemo kako će naše kolege o tim zakonima glasovati. Ali definitivno sami ste rekli od Peruče pa do drugih štetnih projekata to je jedino što se gura a sve što je dobro, što je zdravo pokušava se zaustaviti.
Zahvaljujem kolega Grmoja. Odgovor, kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Grmoja o ozbiljnosti u kojoj se nalaze strateški projekti trebala je govoriti naravno ministrica pravosuđa tj. premijerka hrvatske Vlade Martina Dalić. Ja ovo kažem premjer kad ne slučajno zbog toga što sam pitao ovo pitanje, koje vi govorite o termoelektrani premjera, dala mi je odgovor, naprasno, primjerka, tj. potpredsjednica Vlade, ne znam više kako je nazvati. Ali, kada se radi o ozbiljnim temama, kada se radi o strateškim projektima, nje nema. Naravno, da je termoelektrana Peruča, njoj i njenom lobiju, povezan sa Ministarstvom vanjskih poslova ili … [[Govornik se ne razumije.]] ne znam kome i interes je bio da se plin, koji je došao do Dugopolja ima pošto nema industrije, da se ima gdje upotrijebiti, kroz jedan dimnjak u 109 metara širok 9 m, 700 kg ispuštanih dimova, plinova je trebalo u zrak, od toga 2% otrovnih plinova. Ali je bitno da netko zaradi na tome plinu kojega uvozimo i onda se pozivali na energetsku neovisnost, niti je bila energetska neovisnost, jer je bilo pogodovanje, jer je to, taj čak je plin koji uvozimo iz Rusije, bio je i subvencioniran odlukom Vlade gospodina Vrdoljaka i zbog toga i jesu u vlasti termoelektrana Peruća, preko plina je povezana iz uvoznih lobija i energetskih lobija na štetu RH. I naravno, da mikrosolari su ta strateški grana gdje, ako ima termoelektrana 500 megawata, ako imamo 100000 krova po 5 kilovata, znači to je 100000 ljudi koji su, ne postaju socijalna kategorija, proizvode struju, a te uvjete mi imamo. Mi imamo uvjeta za puno više, a to je ovaj naš zakon koji je predstavio Most, Ante Čikoč pokretu i kao … [[Govornik se ne razumije.]] poduzetništva, naša kolegica Lesandrić i kao za pravosuđe što su predstavljeni. Znači, svi koji su predstavili naše inicijative, smatram da je korak prema tome, da hrabro pozovemo ljude da se ostanu boriti u RH … [[Govornik se ne razumije.]] kolege Praniću.
Zahvaljujem kolega Bulj, kolega Bulj, zahvaljujem na odgovoru. Sljedeću odgovor na repliku, ćemo malo malo kompenzirati vaše vrijeme, koje ste pretjerali već 2 put … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepo, jako ste ljubazni [[Upadica Bulj: Vi ste kršili Poslovnik.]] Sljedeća replika, poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, evo … [[Govornik se ne razumije.]] ću biti kratak, pa slobodno ti, na temelju moje replike, vrijeme oduzeto. Slažem se u vašem izlaganju i postavlja se pitanje, da li je javna uprava u Hrvatskoj za strateške investicije na teritoriju Hrvatske, kada znamo, da za vrijeme Mostovog ministra uprave donesen je akcijski plan provedbe razvoja javne uprave Hrvatskoj, u Hrvatskoj gdje je osigurano 830 milijuna kuna, gdje smo imali jedan pilot projekt do 45 milijuna kuna, e poslovanje. I kada gledamo naše konkurentne zemlje u susjedstvu, Sloveniju, ima 6% BDP-a kada gledamo neke druge, Rumunjsku od 7%, gdje imaju visoki stupanj digitalizacije procesa upravljanja e poslovanja, kod nas još za jednu građevinsku dozvolu nosi gepek papira, predaju se. Trebaju nositi po 2 osobe da bi se uopće jedan takav strateški projekt predao. Kako da uopće budemo konkurentni sa zemljama u okruženju, kako da možemo privući investicije, kada smo ostali još u 20 st. dok druge konkurentne zemlje oko nas gaze i u 21. st. u procesu digitalizacije, Što se tiče strateških investicija, na području Dalmatinske zagore, još ću jednom ponoviti, država je samo omogućila 70 milijuna kn, kumulativno za razinu cijele Hrvatske, što se tiče infrastrukture poduzetničkih zona, a svi znamo da gospodarske zone su jedina mjesta gdje mogu vrlo brzo nastati i realizirati se sve investicije, koje mogu otvoriti radna mjesta. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Praniću na ovoj kompenzaciji vremena, tako da gospodin Bulj može odgovoriti u punom vremenu, izvolite.
Hvala lijepo na dodatnom vremenu. Kolega Praniću jasno da to što je Ministarstvo uprave napravilo za vrijeme Mostovog ministra da je to problem da bude uređeno ministarstvo, da se dobiju otkaz oni koji ne zaslužuju, da ne rade svoj posao, jer znamo da imamo viška, ne treba kroz otkaz, ali činjenica da je to preglomazni sustav i da su to glasači. I činjenica da na taj način HDZ u tom trenutku gubi svoje birače, to je jasno svima ko dan i naravno da je to jedan od uzroka, zbog čega naše gospodarstvo kaska, jer je vrlo teško doći ili poduzetnici, vrlo teško doći zbog trome uprave bez koja nije digitalizirana, koja puno jednostavnije more riješiti probleme. Međutim, to je ono u što se ne smije kretati, ne smije se kretati u ustroj RH, u županije, koje nemaju nikakve veze s ničim, recimo, evo samo Dalmatinska zagora je podijeljena na 2 dijela, Drniški, Kninski kraj je podijeljen u 9 izbornu jedinicu i Sinjski, a Vrgorački i Imotski kraj je u 10 a županija Splitsko Dalmatinska je znači, Vrgorac, Imotski, Sinj, ali je Šibensko-kninska, znači Knin i Drniš, tako da su zamutili namjerno, poglavito u tim rubnim ruralnim krajevima, da se više ne zna, tko za koga i gdje. I prirodno bi bilo da se to promjeni i da ljudi imaju svoje predstavnike u Parlamentu. U ovome trenutku, više je bilo tih predstavnika s tih područja koji su se morali boriti za strateške investicije, trebali biti u ovome Parlamentu, međutim, ugl. su to bili ljudi iz Zagreba, koji su bili na listi, na našem području, 9 i 10 on se tu sada saborski zastupnici, danas sam par puta ponovio jedino što znaju doći na Sinjsku alku, na drniški pršut sajam pršuta u vas Vrgorac, također samo je dobro isto kvalitetnog pršuta i to je sve što naprave. I traže glasove, kada dobiju glasove, više se ne bore za … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolega Bulj na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Ivana Lesandrić Ninčević, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bulj, kada pričamo o strateškim investicijama, smatram da je vrlo važno naglasiti da nije poanta da investicija postane strateškom zahvaljujući nekom zakonom, uvjetima u zakonu ili odlukom ili ne daj Bože preko veze, kako to već kod nas bude. Poanta je da se stvore uvjeti poduzetniku, da uopće bude u prilici, da predlaže investiciju kao stratešku. Da bi taj poduzetnik bio u toj prilici, on se treba osnovati, on treba poslovati, on treba opstati, on se treba izboriti sa našim sustavom, doslovno treba pobijediti naš sustav da bi bio uspješan, da bi tek onda bio u prilici da predlaže svoju investiciju za stratešku. A kada smo već kod tih uvjeta, onda je itekako važno napomenuti izvješće koje imamo iz … [[Govornik se ne razumije.]] koji kaže, što se tiče mjera za poboljšanje poslovnog okruženja, ocjenjeno je da su one ponešto napredovale u pogledu smanjenu administrativnog tereta i parafiskalnih nameta. Dakle, nama nije potrebno da ponešto napredujemo, nama su potrebne reforme da bi napredovali. Kad već pričamo o tim reformama, ja ih još nisam vidjela, ali lako što ih ja nisam vidjela, nego evo, Europska komisija ih ne vidi. Pa evo, mi u našem pokretu ostanka, inicijativi Ostani tu, imat ćemo u ovoj sabornici niz prijedloga i reformi, pa se nadamo da će vladajuća većina, kad već sama nije bila u stanju to predložiti, imati zapravo i priliku ih izglasati. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Lesandrić-Ninčević. Odgovor, kolega Bulj. Izvolite.
Pa jednostavno u Hrvatskoj dolazite do strateške investicije. Budete u Ministarstvu vanjskih poslova, vaš suprug osnuje tvrtku koja se zove npr. Vis Viva i taj projekt, nešto prepišete od HEP-a, nešto preko … [[Govornik se ne razumije.]] ali je suvlasnik, naravno član iz HEP-a, niste loši sa HNS-om da prolazi to strateški, poglavito plin da prolazi strateški jer bitan je taj plin da bude termoelektrana i naravno, bez ikakvih ekoloških studija, struke, bez ikakve ocjene prvenstva, u od 315 milijardi eura predviđenih u Junckerovoj ovaj, fondu, od tzv. Europske unije Fond za strateške investicije Europe i jedna od dvije prođe takav projekat. Znači, dovoljno je biti, u ovome slučaju suprug od ministrice vanjskih poslova i da ona to vrlo dobro izlobira, naravno da bude povezana, možda čak da ode na kavu sa ovim, veleposlanikom ruskim ili američkim, nije uopće bitno i to vam je dovoljno u nas da imate stratešku investiciju. Naravno da svi zakoni koje predlažemo u ovaj Parlament, ono što je dobro trebamo prihvatiti, znam da ste uložili ogroman trud po pitanju ovih zakona što se tiče poduzetnika i smatram da su zakoni prihvatljivi i nadam se da će u javnoj raspravi naše kolege uvidjeti da je to pravi put. Također, u energetici, također u demografiji, također to su u biti akti koji podržavaju i stručnjaci iz demografije i nije zaista ono šta se kaže folklor, što je kazao tajnik u Ministarstvu socijalne skrbi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Bulj na odogovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, govorili ste o Gorskom kotaru i investicijama i nedostatku investicija u tim krajevima. Evo, ja često znam dolaziti u taj prelijepi kraj, ali postoji jedna činjenica da ih se političari sjete samo kad dođe do neke elementarne nepogode kao što je poplava ili snijeg, a kad zapravo stvarno treba tamo živjeti ih nema. I sad imamo jednu činjenicu da je Milanovićeva još vlas donijela onu odluku da se zapravo njih izvlasti iz njihovog najvažnijeg prirodnog resursa, a to drvo, pa su to dodijelili Hrvatskim šumama, a ova vlast još do sada to nije promijenila i sada su oni ostali bez resursa koji njima znači život. Te Hrvatske šume, oni nesmiljeno ovaj, krče šume, time naša kvalitetna drva odlaze u Italiju, a nama dolazi kao proizvod u obliku skupog talijanskog namještaja koji mi kupujemo. Mislim da je to jedan veliki problem kojem do sad nijedna vlast nije ispravno pristupila. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Sladoljevu. Odgovor. Kolega Bulj, izvolite.
Kolega Sladoljev, u hrvatskoj politici je jednostavan način upravljanja. Znači, centralna vlast ne želi fiskalnu decentralizaciju i naravno u da u Gorskom kotaru, Vrbovsko i ostale ili Knin, nebitno, da ti lokalni čelnici nemaju slobodu jer jednostavno ih ovise o centralnoj vlasti i nemaju fiskalne kapacitete. Porez na dobit … [[Govornik se ne razumije.]] brdsko-planinska područja. I oni nemaju dovoljno sredstava za očistiti snijeg, a kamoli nešto drugo. Da imaju besplatne udžbenike, da imaju zdravstvo i naravno da se onda nađe nekakvi, traže se Mesije, ovo-ono, da se prikupi te ljude i da se moraju klanjati premijeru da ostvare pravo na ono što imaju. Ja ću sutra biti u Gorskom kotaru, bio sam i prošli tjedan, nemam nikakav problem s time. Ali oni preseljavaju ljude da se klanjaju vlasti zbog onih sredstva koje im oni ne daju namjeru jer vlast centralna želi, premijer Plenković da njemu se klanja. On ne želi da gradonačelnik bude neovisan, on ne želi da gradonačelnik ima decentralizirana sredstva i fiskalne kapacitete, da ima od poreza na dobit da ostaje njemu i da ima dovoljno sredstava za komunalnu infrastrukturu, za vodoopskbu, za prijevoz da osigura. Ne, on želi, takve županije ne žele da kontroliraju domove zdravlja, škole. Zašto? To su njima poluge jednostavno oni na taj način kontroliraju cijeli sustav i ako nećeš slušati, naravno da će ti reći šta si napravio, ovo-ono, jednostavno od gradonačelnika, načelnika, vijećnika, ljudi koji se bave lokalnom politikom žele napraviti sluge careva koji su u Banskim dvorima na vlasti. To je kontinuitet politike u RH i zbog toga i je ovako u tim područjima i je, na ovaj način i je demografska katastrofa, sve ide, evo vidimo samo u Dalmatinskoj zagori u zadnje 4 godine 26 tisuća ljudi je otišlo i to uglavnom mladih. Znači, to je katastrofalno.
Zahvaljujem kolegi Bulju na odgovoru. Imamo završnu riječ. U ime predlagatelja poštovani kolega, samo malo sačekajte… Poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite. U ime predlagatelja završnu riječ državni tajnik Mario Antonić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Uvažene zastupnice i zastupnici. Evo nakon dugog dana stigli smo i do završne riječi u vezi Konačnog prijedloga Zakona o strateškim investicijskim projektima RH. Ono što želim reći u ovom mom kratkom završnom izlaganju zahvaljujem prije svega svima koji ste konstruktivno sudjelovali u ovoj raspravi. Zahvaljujem također svima koji su pratili tu raspravu i vjerujem da je barem u onom dijelu koja se bavila samim zakonom bila dovoljno kvalitetna. Želim vas izvijestiti također da smo kao predlagatelj prihvatili amandman na članak 15. Odbora za zakonodavstvo, jer se radi o jednoj nomotehničkoj promjeni. Svi smo svjesni, dakle da potrebe za jačanjem gospodarskim, jačom gospodarskom aktivnošću je apsolutno nužna u Republici Hrvatskoj, a bez dobrih, kvalitetnih investicija bilo stranih, bilo domaćih toga svi znamo neće biti. Svjesni smo također ogromne birokracije u Lijepoj našoj i potrebe da se sve to smanji, da se ukinu administrativna opterećenja i birokratske zapreke za realizaciju općenito poslovanja na čemu ovo ministarstvo i ova Vlada radi, pa tako i u dijelu koje se tiče investicija. Apsolutna i važna, odnosno najvažnija zadaća ovog zakona, svrha postojanja je da Zakon o strateškim investicijskim projektima pojednostavljuje procese realizacije i investicije, a ovim novim zakonom radi se i o usklađenju sa jednom od EU direktiva. Želio bih samo napomenuti za kraj, prije desetak godina 2007. kad je RH imala 3% rast BDP-a on je bio generiran vanjskim zaduženjem i unutarnjom potrošnjom. Rast u 2016. generiran je prije svega izvozom malih i srednjih poduzeća. To je put prema boljem gospodarstvu Republike Hrvatske i ovaj zakon bi trebao na tome pomoći. I za kraj, moje osobno mišljenje sve počinje i završava sa ljudima. U svakom postupku, u svakom procesu u svakom poslu kojeg radimo. Radimo ga kvalitetno i dobro i učinimo da nam hrvatsko gospodarstvo bude bolje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepa uvaženi tajniče. Evo vrlo bitan dokument, zakon. Žao mi je još jednom šta ovdje nije u ime kluba MOST-a što ovdje nije potpredsjednica Vlade Martina Dalić. Bio bih siguran da je ona najmjerodavnija kao ministrica da obrazlaže ovaj zakon i da nam daje odgovore. Ali evo, na kraju ja mogu samo da joj poručite da što se tiče Peruče didovina sačuvana. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miri Bulju na ovoj replici. Da li želi državni tajnik odgovoriti? Hvala lijepo. Ovime zaključujem raspravu. Zahvaljujem se još jednom državnom tajniku u Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva, obrta gospodinu Mariju Antoniću i njegovom suradniku, načelniku Sektora u Ministarstvu gospodinu Robertu Blažinoviću na obrazloženjima zakona. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za nju steknu uvjeti.
Končani prijedlog Zakona o strateškim investicijskim projektima RH, drugo čitanje, P.Z.E. broj 223, predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena, amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je podneseni amandman te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Končani prijedlog Zakona o strateškim investicijskim projektima RH. Molim glasujmo. Utvrđujem da većinom glasova 98 za, 5 suzdržanih i 17 protiv donesen Zakon o strateškim investicijskim projektima RH.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, a to je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima prvo čitanje, P.Z. br. 298. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću, P.Z. br. 301. i - Prijedlog zakona o područjima i sjedištima sudova, prvo čitanje, P.Z. br. 300. Temeljem prijedloga radnog tijela Sabora i dogovora klubova prijedlog je da se ove točke dnevnog reda objedine i da se raspravlja o njima. Ima li netko nešto protiv toga? Izvolite gospodine Bulj.
Ispred kluba MOST-a zbog značaja ovih tema ne bi bilo dobro i protiv smo toga da se razdvoje ove teme, da bude točka dnevnog reda točka za točkom. Hvala.
Većina klubova se usaglasila uključujući i vaš klub gospodine Bulj temeljem članka 247. stavak 3. Poslovnika Hrvatskog sabora.
Ja sam u ime kluba reka svoj stav javno. To tko se usuglasio ne znam.
Vi se unutar kluba vašeg dogovorite tko vas predstavlja jučer, danas, a tko će vas predstavljat sutra. Dakle, kad se o tome raspravljalo donešena je odluka jednoglasno da se objedini rasprava. Ako niste zadovoljni sa mojim odgovorom možete podnijeti zahtjev nadležnom Odboru za Ustav, Poslovnik gdje ćete dobiti vjerodostojno tumačenje. Dakle, nastavljamo dalje sa radom. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbori za zakonodavstvo, nadležni odbori za pravosuđe. Da li predstavnik predlagatelja želi dati dodatno obrazloženje? Izvolite. Ministar pravosuđa gospodin Dražen Bošnjaković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo pred nama je jedan set zakona iz segmenta pravosuđa. Dakle, njima želimo postići određene učinke, želimo znači pravosuđe i funkcioniranje pravosuđa dići na jednu višu razinu. Općenito govoreći o svim ovim zakonima, prvenstveno ova tri koja je objedinjena rasprava želimo napraviti jednu bolju mrežu sudova. Jer jasno u praksi smo ustanovili, utvrdili da prekršajni sudovi već određeni broj godina imaju bitno manji broj predmeta i suci koji rade na tim sudovima naravno nemaju dovoljno predmeta i nisu nam u sustavu dovoljno iskorišteni. I na taj način spajanjem tih sudova općinskih i prekršajnih dobit ćemo jednu ujednačeniju opterećenost sudaca. Na taj način ćemo zapravo imati jednu kadrovsku infuziju koja će biti dobro došla, moći ćemo je koncentrirati na rješavanje nekih drugih predmeta, a Prekršajni sudovi će bit organizirano u okviru općinskih sudova kao Odjel za prekršajno sudovanje. To je recimo jedna od vrlo bitnih mjera. Možda se na ovako na prvi pogled ne čini previše značajna ali ona je tehnički jako zahtjevna, treba cijeli niz pretpostavki da to provedemo. Mi ćemo se organizirati i provesti ćemo to a opet s druge strane mislimo da ćemo dobiti u sami sustav, dobiti ćemo nove suce koji također su educirani i imaju svi položeni pravosudni ispit i biti će ih moguće preraspodijeliti bilo u okviru općinskih sudova, oni koji nemaju dovoljni broj prekršajnih predmeta da sude ili kaznene predmete a ako je potrebno i neke druge vrste, jasno je da im možemo pružiti određenu dodatnu edukaciju u okviru pravosudne akademije. Tako da mislimo da je to jedna mjera zapravo koja se već i, ja bih rekao u zadnje vrijeme dosta i planirala. Ali mi smo sada došli da upravo je napravimo. Ono što želimo reći također važan jedan učinak je bolja dostupnost pravosuđa građanima. Jer malo se prisjetimo, nekada smo imali 108 općinskih sudova, imali smo reorganizaciju mreže pa smo došli u prvom koraku na 67 općinskih sudova i nakon toga je bila ova zadnja reorganizacija gdje smo došli na 24 općinska suda i 22 prekršajna suda. Mi ćemo danas dakle spajanjem, mi ćemo danas spajanjem ovih 22 prekršajna sa 24, mi ćemo doći dakle, trenutno u sustavu imamo 46 sudova ali 22 ćemo znači spojiti sa ovima. I imamo prostor obzirom da ćemo dobiti veće sudove kada pripojimo prekršajne općinskima imamo prostora za još 10 novih otvoriti. Pa ćemo dakle otvoriti nove općinske sudove a ukupno ćemo u mreži umjesto 46 imati 34 suda. Ja bih rekao da je i to jedna dobra kombinacija, da je to isto jedan dobar spoj gdje ćemo zapravo pružiti građanima jednu bolju mogućnost da dođu pred pravosuđe. I ima jedna vrlo važna odredba, odredba koja govori o jačanju stalnih službi izvan sjedišta suda. Ono što smo zatekli na terenu da mnoga mjesta koja imaju stalnu službu izvan sjedišta suda tamo imamo problem da se rasprave i procesne radnje vezano za predmete koji se odnose na području stalne službe izvan sjedišta suda da se to zapravo dešava u samom centru a ne u toj stalnoj službi. Ne znam primjerice ljudi iz Ogulina idu u Karlovac, iz Gline idu u Sisak, iz Sinja, okolice Sinja idu u Split. I mi sada upravo ovakvom jednom odredbom želimo osnažiti, želimo ojačate te stalne službe izvan sjedišta gdje propisujemo da u svim onim predmetima dakle koji se tiču teritorija i koji se tiču znači mjesnog područja stalne službe izvan sjedišta da se rasprave i druge procesne radnje imaju provoditi dakle u onim stalnim službama. Neki sudovi su organizirani da je to tako i danas, međutim nažalost jedan broj, jedan broj funkcionira na jedan ovakav način da kažu lakše je doći stranci u centar nego da organiziramo rad da znači suci idu malo u ove stalne službe. E izmjenama ovih zakona koje predlažemo to želimo potpuno promijeniti. Također ono što je važno mi na ovaj način želimo kroz ove izmjene želimo poslati poruku jednog jasnijeg, boljeg, transparentnijeg rada Državnog sudbenog vijeća i Državnog odvjetničkog vijeća, to će biti u ovoj drugoj seriji. Mislim da nitko u Hrvatskoj nije a ponajmanje zapravo sami ljudi koji su u pravosuđu nije zadovoljan sa radom Državnog sudbenog vijeća. Mi vidimo da ti postupci kada se otvore, znači za imenovanje sudaca da to jako, jako dugo traje. Da s druge strane znaju dugo trajati pa se onda zapravo i ponište natječaji i ne budu izabrani. Znači oni koji su se kandidirali i nažalost u zadnjih nekoliko natječaja vidjelo se zapravo da bodovi koji su ostvareni i ona rang ljestvica koja je da ne znači puno jer ljudi koji su na 70.-tom mjestu budu izabrani prije svih onih koji su ostvarili veći broj bodova. Mislimo da to nije održivo stanje, mislimo da to nije dobro stanje i zato u Izmjene zakona o Državnom sudbenom vijeću želimo ugraditi i ugrađujemo odredbu da je potrebno poštovati onaj redoslijed bodova koji se dobije jer i Državno sudbeno vijeće itekako utječe jer ono ima određeni broj bodova koje znači u razgovoru sa kandidatima može dati. Također ono što nam je važno u svim ovim, u cijelom ovom paketu zakona jeste jačanje neovisnosti, upravo obrnuto od onoga što je rečeno da mi zapravo sužavamo neovisnost pravosuđa, mi baš u cilju jačanja neovisnosti pravosuđa želimo neke ingerencije koje ministar danas ima a to je da daje mišljenje o prijedlozima kandidata za predsjednike sudova. Mi smatramo da to nije posao izvršne vlasti i zato želimo zapravo da to bude posao isključivo Državnog sudbenog vijeća. Također mislimo da ministar ne treba imenovati vršitelje dužnosti predsjednika sudova, mislimo da na taj način šaljemo poruku da to treba raditi pravosuđe unutar samih svojih mehanizama i sustava da je i to jedan doprinos jačanju neovisnosti. Ono to želimo također podići na jednu višu razinu a to je jačanje stručnosti unutar pravosuđa, tako da kažem da dignemo tu svijest da pripadamo EU, da pripadamo pravosuđu EU, da dignemo na jednu višu razinu pa ćemo u ovim većim sudovima dakle koji imaju 50 i više sudaca, osnivati ćemo znači odjele koji će pratiti praksu i Europskog suda za ljudska prava koji će pokrivati praksu i naravno suda EU i dalje će je širiti na ove ostale sudove. Tako da mislimo da je to jedna, da je to jedna dobra mjera i da definitivno u tom dijelu moramo itekako velike napretke napraviti jer mi danas više nismo zatvoreni samo unutar granica RH itekako direktno primjenjujemo odluke Europskog suda za ljudska prava i moramo zapravo cijeli sustav senzibilizirati na sve ono što se tamo dešava. Ima također određenih promjena, vezano je znači za imovinske kartice sudaca. Evo bilo je poprilično rasprave oko toga da li treba sustav imovinskih kartica sudaca biti drugačije organiziran nego što je to danas i danas su one dostupne, međutim da bi neko došao do podataka mora dokazati pravni interes za to. Mi smatramo i predlažemo da to ide kao što i za sve dužnosnike da to tako bude i za suce. Ja moram reć obišao sam teren, razgovarao sa svim predsjednicima sudova u RH i niko apsolutno niko mi od predsjednika sudova nije rekao da ima problem sa tim i sa te strane mi predlažemo ovakvu izmjenu. Što se tiče nekih drugih odredbi, mislim da je dobro da uređujemo i imenovanje predsjednika Vrhovnog suda. Sjetimo se kako je zadnji postupak imenovanja predsjednika Vrhovnog suda protekao, nije bilo nekih jasnih kriterija. Mi sada propisujemo jednu jasnu proceduru, tu poštujemo i one preporuke GRECO-a, dakle Državno sudbeno vijeće raspisat će javni poziv, na javni poziv zainteresirani kandidati oni koji ispunjavaju uvjete podnest će potrebnu dokumentaciju, prijavu, podnest će i svoj program rada Državno sudbeno vijeće to upućuje Uredu predsjednice i to iz Ureda predsjednice ide na opću sjednicu Vrhovnog suda i to također odlazi pored opće sjednice Vrhovnog suda i saborskom Odboru za pravosuđe. Nakon što ta mišljenja dođu tada predsjednica predlaže kandidata za predsjednika Vrhovnog suda. Sjetimo se da je to bilo zadnji put mimo, nije bilo precizno regulirano. Mi to danas reguliramo i mislimo da bi to trebalo biti itekako dobro. Također predlažemo brže imenovanje sudaca, dakle kod Državnog sudbenog vijeća propisujemo rok da oni moraju u roku od šest mjeseci od dana kada raspišu natječaj da je potrebno tada u šest mjeseci provesti taj postupak i svim onim sudionicima od Sudačkog vijeća koji donose ocjene, propisujemo i skraćujemo rokove kako bi se taj rok od šest mjeseci dostigao i mislimo da zaista nije primjereno da sve to traje dugo jer za sve vrijeme dok postupak traje mi nemamo suca u sustavu i nemamo suđenja. Pored toga imamo i jasnije kriterije za ocjenjivanje naših sudaca, prvenstveno smatramo da je potrebno vrednovati kvalitetu i kvantitetu rada. Dakle nije nam svejedno da li neko ostvaruje normu, ne samo da ostvaruje normu nego i kakva je ta norma da li je broj tih i postotak presuda koje je neko donio da li on u žalbenim postupcima preinačen, vraćen na ponovni postupak i tu također vodimo itekako brigu o tome. Pored svih ovih navedenih stvari, predlažemo i da se ograniči mandat predsjednik sudova na dva mandata. Mislimo da nije dobro da se stvara nekakva predsjednička elita unutar pravosudnog sustava nego mislimo da treba otvoriti priliku i drugima i to je jedna od mjera koje također ovdje predlažemo. Što se tiče Državnog sudbenog vijeća, da se vratim vezano za sastav, sastav DSV-a predlažemo da budu dva suca Vrhovnog suda, da budu tri suca županijskih sudova, da bude jedan sudac iz redova općinskih sudova i da bude jedan sudac od sudaca visokih specijaliziranih sudova. Danas je situacija otprilike imamo, znači ne otprilike nego točno imamo dva suca vrhovnog, imamo dva suca županijskog, imamo dva sa općinskih, imamo jednoga specijaliziranih. Mi mislimo da je potrebno upravo imati regionalnu zastupljenost unutar DSV-a pa mislimo da ova tri predstavnika županijskih sudova koja biramo u tri izborne jedinice da će donijeti da svi dijelovi Hrvatske budu zastupljeni unutar DSV-a. Bilo je razgovora u vrijeme javne rasprave da li povećati broj članova iz redova općinskih sudaca. Mi smatramo da to nije neko tijelo sudačke samouprave nego da je to jedno vrlo stručno tijelo koje odlučuje o onim najvažnijim stvarima u pravosuđu, a to je imenovanje i napredovanje, stegovna odgovornost, brojna druga pitanja i da tu treba biti zastupljena upravo i nekakva struka, ali i neka hijerarhija koja u svemu tome postoji. Tako da mislimo da ove norme koje predlažemo i ove mjere koje predlažemo će donest i veću efikasnost i veću transparentnost, jasnije postupke, bolje postupke. Ovo je u svakom slučaju možda centralna i temeljna mjera oko spajanja općinskih i prekršajnih sudova i tu smo doista gledali da ovi novi sudovi, ovih novih deset sudova da to bude izbalansirano na jedan dobar način. A naveli smo da su nam važni bili kriteriji da to ne budu opet mali sudovi tamo gdje to ispod deset sudaca kada dobijemo spajanjem općinskih i prekršajnih smatramo da to ne zadovoljava sve one uvjete koji su nam potrebni jer mali usitnjeni sudovi bez dovoljno sudaca ne možemo u okviru tih sudova niti specijalizaciju provoditi, ne možemo osigurati eventualno ode neko na bolovanje i od službenika i namještenika i od sudaca i mi smo u problemu. Zato smatramo da treba postići jednu određenu mjeru da ti sudovi ipak imaju određeni broj sudaca koji će moći odgovoriti na zahtjeve koje su pred nama. A sasvim sigurno kriteriji da je to područje koje pokriva 50-ak tisuća stanovnika da su to sudovi od deset sudaca pa nadalje, da odgovaraju tome i jedan važan kriterij, a to je i sama geografija znači područje koje se pokriva jer sam rekao vidjeli smo na terenu na nekim mjestima zaista stanje izgleda poprilično kaotično, da ljudi moraju putovati po i po stotinjak kilometara i to u uvjetima kada nema redovnih linija zato i jačamo upravo ovu stalnu službu izvan sjedišta suda. Evo ovo je u najkraćim paket vezano za ova tri zakona Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, Zakon o izmjenama Zakona o Državnom sudbenom vijeću i Zakon o područjima i sjedištima sudova. Naravno u prvom smo čitanju. Vrlo ćemo s velikom pozornošću izanalizirati sve ono što tijekom rasprave bude, pa ćemo vidjeti naravno za drugo čitanje. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom ministru gospodinu Bošnjakoviću na ovom obrazloženju prijedloga ovih zakona. Imamo nekoliko replika. Prva replika poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre u ocjeni stanja navodite da je veličina pojedinih sudova, tu nabrajamo Zagreb i Split, da je upravljanje tim glomaznim sustavom dovelo do velikih problema. I šta vam se događa? Umjesto šta je Općinski sud Split, sad dobivamo Split jedan i Split dva. Pa zamislite vi koje je to rješenje? Niti smo šta napravili, nego to je presedan ja mislim u EU da imamo dva Općinska suda u jednome gradu, a kad znamo da imamo sve uvjete koje ste vi nabrojili u Dalmatinsku zagoru, u srcu njenom, to je Sinj i Cetinska krajina koja ima sama negdje oko 50 000 stanovnika. Kad pridodamo druge općine Cista Provo, Muč i ostale općine gdje ima preko 3 hiljade, Cetinska krajina i kolega Šipić i mi jučer smo imali sastanak gradonačelnici, načelnici i predsjednik županije i složili smo se. I danas sam vam dao u jednom ugodnom razgovoru zaključak da Općinski sud Sinj treba bit jer je površinski veći od, puno veći od Međimurske županije. Po broju stanovnika je kao Ličko-senjska županija a čak i do stotinu kilometara je udaljen od Dračevca. I ne samo to, 1875. godine postoji sud u Sinju kojega je napravio tuđin austro ugar, koji je obnovljen 2002. godine. Uloženo je oko 15 milijuna kuna, a sad želite na Dračevac gdje nema pristaništa autobusnoga, nego moraju ljudi iz Vrlike stariji ići u Split i vraćat se do Dračevca. Druga stvar je vrlo bitna da sudovi koji su na tome području tj. Dalmatinske zagore svi vegetiraju tome sudu u Sinju i povijesno i demografski i površinski i po broju stanovnika zadovoljavamo sve. Znači ovdje je učinjena velika nepravda 2015. godine, a sad ste napravili presedan. U istome gradu imate Split 1 i Split 2. Ovdje je činjenica da Dalmatinska zagora tj. Cetinska krajina u srcu zaslužuje Općinski sud u Sinju.
Zahvaljujem kolega Bulj. Odgovor ministar Bošnjaković, izvolite.
Pa uvaženi kolega Bulj, mi danas imamo Općinski sud Split koji je doista veliki. Velikim sudovima se vrlo teško upravlja i nemamo dobre rezultate i kao što znate i Zagreb je veliki sud, Zagreb smo podijelili još u vrijeme kolege Miljenića čini mi se na dva suda Novi Zagreb i Zagreb. I mi sad dodajemo čak i treći Općinski sud Sesvete jer mislimo da to treba zapravo još napraviti sustave kojima je lakše upravljati. Upravo ovim stalnim službama mi ćemo riješiti da ljudi iz Cetinske krajine ne moraju putovati u Split kao što to se danas dešava, a sami Split zapravo imamo odlično rješenje jer centar Splita će dobiti novu zgradu u samom centru grada tamo kod Županijskog suda gdje smo iznašli sredstva, imamo građevinsku dozvolu i oni će se iz Dračevca preselit tamo i građani će dobiti jedan lijepi objekat u centru grada. Sve ovo drugo ostat će u onom prostoru koji nije prikladan u Dračevcu, ali spremni smo dalje za razgovor sa gradom Splitom da dobijemo neki drugi prostor i da u okviru tog drugog prostora uredimo i za to područje jedan prikladan, jedan dobar sud. Jer ovo sad ja mislim tko je bio na području Dračevca ja mislim da građani ne zaslužuju takav prostor da svi idu tamo. Što se tiče Općinskog suda Sinj ideja da bi se stvorio Općinski sud Sinj mi smo to računali kada bismo znači ono što sad imamo u stalnoj službi Općinskog suda Sinj to je 4 suca i kada bismo još dodali ova tri imali bismo sud sa 7 sudaca. To je premalo, to je premalo i mi u okviru tog suda teško da bi ikakvu specijalizaciju napravili. Jedan neka ne daj Bože ode na bolovanje mi smo u problemu, tako da s te strane upravo jačanjem stalnih službi izvan sjedišta suda mi ćemo postići ove efekte. Hvala.
Zahvaljujem ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ministre Bošnjaković, evo na početku ove rasprave u kasni sat ja ću vas upitati zašto se reformi pravosuđa pristupa tako neozbiljno. Vi ste govorili o tome kad je imenovan predsjednik Vrhovna suda, gospodin Đuro Sesa kada se o tome raspravljamo isto u kasni sat, u osam sati kada je rijetko koji zastupnik bio ovdje. Znači gotovo bez rasprave se o tome, je to prošlo da bi se danas sutra o tome ekspresno glasovalo. Druga stvar, zašto se dakle u ovaj kasni sat stavlja čak šest zakona. Zašto ne govorimo o temeljitoj reformi pravosuđa ili barem o reformi pravosuđa? Ne mi govorimo o mini reformi pravosuđa. Tek prije nekih tjedan dana je uopće stavljeno na dnevni red. Zašto je bilo samo 15 dana javne rasprave umjesto mjeseca javne rasprave. Zašto se ne ide u kadrovske promjene, odnosno naravno ne može se ova vlast miješati u sudsku, zašto se ne stvore uvjeti da se sudstvo pročisti. Zašto se financijski ne ide, dakle u promjenu financijskog potencijala pravosuđa. Ako gledamo proračun vidimo da je linija financiranja iz godine u godinu podjednaka što za sudove, što za Državno odvjetništvo. Prema tome, tu ne vidi se nikakav pomak, napredak. Zašto se o ozbiljnim stvarima kao što je ovo Izvješće Državnoga odvjetništva iz 2015. godine ima isto iz 2016. ne raspravlja već treću, četvrtu godinu. Sad ćete izmijeniti Poslovnik da nam smanjite mogućnost govorenja, onda ćete pozvati gospodina Cvitana ovdje da ga nemamo šta zapravo ni pitati, jer imamo 13 minuta, a ne 70 na nekakvu prosječnu raspravu. Prema tome, zašto se tako površno pristupa problemu za koji su građani i anketski i na svaki drugi način rekli da je možda i prvi problem hrvatskoga društva. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sinčiću. Odgovor poštovani ministar Bošnjaković, izvolite.
Hvala lijepo. Pa poštovani kolega Sinčić, mi smatramo da ovo nisu male promjene, ovo su za nas prilično bitne promjene ali kada ih stavimo u kontekst onoga što mi spremamo i dalje, izmjene Zakona o parničkom postupku, kada svim onim naporima koje dajemo zapravo u digitalizaciju cijelog sustava, a to je implementacija E-spisa, spajamo i odvjetnike i bilježnike na taj E-spis gdje želimo učiniti tu komunikaciju, zapravo osloboditi ih papira, dakle bržom, protočnijom, gdje ćemo bržih postupaka. Mi smatramo da su to gledajući ukupnosti vrlo bitne promjene. Mislim da ne postoji nekakav set zakona koji možemo donesti danas i od sutra ga očekivati da stvari budu bolje. To je jedan proces, to je jedan postupak gdje mi promjenama u svim segmentima moramo doći do boljeg sustava. Što se tiče pročišćavanja kadrova, mi to kao izvršna vlast ne možemo, mislim da mi izmjenama Zakona o DSV-u upravo popravljamo postupak imenovanja sudaca, napredovanja sudaca gdje inzistiramo na kvaliteti, inzistiramo na transparentnosti, smatramo da su to važne mjere. Tako da ovo je jedan set zakona koji ide ali do kraja godine mi planiramo još dosta toga i što se tiče javne rasprave, mi tu javnu raspravu vodimo i u stručnoj javnosti i u javnom prostoru, ja ne znam u koliko sam bio emisija, na koncu bili ste i sa mnom u nekih od njih gdje smo raspravljali o promjenama. Što se tiče javne rasprave, dosta smo analizirali upravo sve primjedbe koje smo dobili a i ovo je u dva čitanja, dakle nije nikakav brzi, hitni postupak, itekako ćemo analizirati i upotrijebiti sve ono što je dobro, sve ono što će oplemeniti, sve ono što će sustav učiniti boljim.
Zahvaljujem ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre Bošnjaković, donijeli ste nam u Sabor mini pravosudnu reformu, 6 zakona međutim bojim se da od te reforme građani neće imati nikakve bitnije koristi, o tome ću nešto više tijekom svoje rasprave. Ono što me ovdje zanima su vaše istovremene današnje najave o izmjenama Ovršnoga zakona, pa u vezi s time smatram da je to puno bitnije od ovoga što ćemo danas raspravljati pa bi vas htio na početku samo pitati da li ste predvidjeli u budućim izmjenama Ovršnog zakona, uklanjanje javnih bilježnika, odvjetnika, FINA-e i Agencije za naplatu potraživanja iz troškova ovrhe i kakav su faktor uopće javni bilježnici da oni trebaju dolaziti na pregovore Ovršnog zakona? To smo isto danas mogli pročitati, tko su oni da mi njih pitamo šta oni misle o tome? Mi smo iz Živog zida poslali naime Zakon o agencijama za naplatu potraživanja odnosno o prijenosu tražbina, to je jedan veliki iskorak u ublažavanju problema dužnih građana pa me ujedno zanima kakav je vaš stav o tome našem zakonu i ako taj stav nije dobar, kakav je vaš stav kako bi taj problem trebalo riješiti? Dakle znam da neke stvari još sada ne možete reći ili ne želite reći s obzirom da želite da bude kao nekakvo veliko iznenađenje, ali evo zanima me u kojem smjeru idu te izmjene i kada bih mogli očekivati, mislim da to građane doista zanima puno više od toga da li će biti u Splitu jedan sud ili dva suda, hoće li netko napredovati za 15 dana ili 30 dana u svojoj službi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. Odgovor, poštovani ministar Bošnjaković, izvolite.
Pa poštovani kolega Bunjac, ja mislim da će građani imati koristi od ovoga pa bar u onom segmentu što ćemo ojačati stalne službe izvan sjedišta suda, to znači da netko ne mora iz Gline ili okolice Gline putovati u Sisak nego će zapravo svoje potrebe vezano za pravosuđe obaviti u …
Poštovani ministre, samo malo molim vas. Kolega Šipiću, ja vas lijepo molim nemojmo ometati ministra dok odgovara na repliku, također i kolege iz MOST-a, ja bi vas lijepo molio da ne ometamo ministra. Ispričavam se gospodine ministre, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, obavit će ih tamo gdje mu je bliže i tamo gdje će moči lakše pristupiti pravosudnim tijelima. Što se tiče ovrhe, ona nije predmet ovih zakona koji su danas ovdje pred vama i nije u principu da vam ne želim reći. Moj stav je zapravo izražen kroz odluku o osnivanju radne skupine i tamo vrlo jasno koji su ciljevi izrade novog Ovršnog zakona. Mi želimo da ovrha bude brza, da bude učinkovita i da bude najmanje šteta po samog ovršenika. Također želimo itekako izanalizirati troškove i tamo jedan od ciljeva piše smanjivanje troškova ovrhe. Osobno smatram da tu ima puno prostora za napredak, ali koji će bi modaliteti, koja će biti konačna rješenja, koja će biti uloga, ovih sudionika ili onih, to ovisi o radnoj skupini koja sad puno intenzivnije radi nego što je radila prije, radi se u nekoliko podskupina i vjerujem da ćemo, kako sam i najavio, do ljeta imati nekakav radni tekst o kojem ćemo raspravljati u okviru radionica, okruglih stolova gdje ćete se svi naravno moći uključiti. Ja znam ovi ciljevi zapravo zgodno zvuče, ali iznaći mjere da se sve to izbalansira, da bude zadovoljan i ovrhovoditelj i ovršenik je teško, međutim mi do takvog sustava moramo doći jer i sam smatram da nije primjereno i u redu da su ljudi godinama blokirani i da ljudi imaju velike troškove koji često prelaze i glavni dug. I po tom pitanju ćemo sigurno nešto učiniti.
Zahvaljujem ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Tomislav Lipošćak, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi ministre, između ostalog pred nama je u ovom paketu i Prijedlog Zakona o područjima i sjedištima sudova. Kroz izvještaj o provedenom savjetovanju sa javnošću, vidjeli smo da je temeljni kriterij kod odlučivanja o provedbi ustanovljavanja sudova a i u vašem izlaganju bilo područje od oko prilike 50 000 stanovnika i minimalno 10 odnosno 12 sudaca. Zašto vam ovo govorim? Govorim vam iz razloga što je nekadašnji Ogulinski općinski sud zapravo pokrivao najveći, prostorni, prostorno područje u nekadašnjoj mreži općinskih sudova. Danas u Ogulinu imamo stalnu službu, imamo i vaše obećanje ali imamo i ovdje kao što smo vidjeli u izvješću Ministarstva pravosuđa namjeru da se postojeće stalne službe neće ukidati i nadam se da ćete mi to i potvrditi. U proteklih nekoliko mjeseci više puta smo razgovarali, izmjenjivali smo i određene materijale i sastajali se konkretno o problematici Općinskog suda u Ogulinu. I budući da jedan grad, upravo njegove ustanove i institucije čine gradom u punom smislu te riječi, smatram da je stalna služba jedan minimum ispod kojeg ne možemo i ne smijemo zapravo ići. Međutim, ukoliko se između dva čitanja ovi kriteriji budu mijenjali, evo ja se preporučam i u svoje ime ali i u ime čelnika jedinica lokalne samouprave kako grada Ogulina tako i ostalih jedinica koje gravitiraju Ogulinskom općinskom sudu da posjetite Ogulin kako bi vam mogli također predočiti i druge argumente osim broja stanovnika, prvenstveno površinski i prostorni argument. Ali i podcrtati ću na kraju da je stalna služba zapravo minimum ispod koje ne smijemo i ne možemo ići i nadam se da će kao takva ostati u Ogulinu. Hvala.
Zahvaljujem kolega Lipošćak. Odgovor ministar Bošanjaković. Izvolite.
Evo upravo Ogulin je isto jedan od primjera gdje imamo nominalnu stalnu službu ali koja zapravo ne funkcionira na način kako bi to bilo građanima odgovarajuće nego ljudi ipak iz Ogulina i okolice Ogulina putuju u Karlovac. Upravo ovim odredbama gdje propisujem ove nadležnosti stalne službe i ove obveze jačamo tu stalnu službu i želimo pravosuđe približiti građanima. Ja znam zapravo i prisutne su želje gradonačelnika da mi napravimo što je moguće više sudova i ja bih vrlo rado ako je moguće da mi to napravimo ali ispod nekih minimuma ne možemo ići. I ovdje je centralno pitanje da li mi želimo bolju pravosudnu uslugu unutar većeg suda ili lošiju pravosudnu uslugu unutar manjeg suda. To je centralno pitanje. Ja mislim da tu treba naći balans i čini mi se da ovim nekim novim sudovima koje mi osnivamo da ćemo to postići. Na nekim mjestima vraćamo jer imamo mogućnost zato što spajamo općinski i prekršajni. Ali tamo gdje smo zaista ispod 10 sudaca nema smisla jer to se vraćamo kotač unazad koji smo imali evo ja se sjećam, radio sam reformu 2010. kada smo imali 108 općinskih pa smo došli na 67 i to je bilo zapravo presitna mreža. Onda je išla ona druga reforma gdje smo sa tih 67 došli na 24. Tako da evo, sada nešto malo povećavamo ali snažimo stalne službe izvan sjedišta jer mislim da nije problem sucu u nekakvom krugu od 50-ak km doći sa jedne lokacije na drugu i u jednom danu provesti rasprave koje se odnose na to područje.
Zahvaljujem poštovanom ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Prvo s čime ću krenuti je pitanje savjetovanja sa zainteresiranom javnošću. Nažalost u zadnje vrijeme moram dosta govoriti o tome a vezano uz trajanje i ono što ste vi malo prije rekli u odgovoru na repliku kolegi Sinčiću, ukazao bih vam na presudu Visokog upravnog suda od 28. veljače prošle godine gdje je ukinut jedan opći akt upravo zato što je savjetovanje sa zainteresiranom javnošću trajalo prekratko. Zbog toga vas molim, imamo vremena, nakon što završimo sa prvim čitanjem, provedite između dva čitanja savjetovanje sa zainteresiranom javnošću u punom trajanju i izbjegnimo da ovo što radimo iz formalnih razloga padne. Međutim, da se vratim na ono o čemu ste vi govorili. Dakle rekli ste nešto na početku svoje rasprave što se ticalo prekršajnog zakonodavstva. I izuzetno mi je drago da uviđate koliko je to što je napravljeno sa Prekršajnim zakonom pozitivno jer upravo ta mjera koja je donesena prije 5 godina je omogućila i izbjegavanje zastara ali isto tako i brže vođenje postupka. Međutim, dopustite mi malo zluradosti da vas podsjetim da je Klub zastupnika HDZ-a tada bio oštro protiv takvog prijedloga, no dobro. Jedna stvar o kojoj sam više puta razgovarao s vama i osobno i na sjednicama odbora i na plenarnoj sjednici i tu ću završiti sa ovom replikom, ostalo ću u pojedinačnoj raspravi, odnosni se na pitanje Visokog kaznenog suda. Govorili smo o tome kada smo razgovarali o ZKP-u, moramo i sada ponovno. U savjetovanju sa zainteresiranom javnošću naš kolega, uvaženi kolega … [[Govornik se ne razumije.]] dao je jednu primjedbu i ja vas sada molim za odgovor. Ili odustanimo o Visokog kaznenog suda što ja mislim da je ispravno pa to recimo ili onda sada iskoristite ovu izmjenu Zakona o sudovima pa da za drugo čitanje pripremite i Visoki kazneni sud pa da onda kada on stupi na snagu ako ga bude imamo sve uređeno. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Peđi Grbinu. Odgovor, poštovani ministar Bošnjaković, izvolite.
Hvala lijepo poštovani kolega Grbin. Što se tiče savjetovanja sa zainteresiranom javnošću, mi smo imali dozvolu inače povjerenice za informiranje za ovakvu javnu raspravu ali doista između ova dva čitanja ćemo provesti jednu opsežnu, tu se slažem s vama, javnu raspravu. Ne samo to, nego na sva ona sporna područja na koja mi ukažete ja ću osobno i doći na teren, pa ću vidjeti, zapravo izvagati na terenu argumente. Što je tiče Prekršajnog zakona, to nije dvojbeno zapravo da je ta dobra mjera gdje zapravo se može kazna platiti na licu mjesta ili u nekom kraćem razdoblju prepolovila broj tih predmeta. I ja moram reći da sam u neko vrijeme ja diskutirao da zapravo da ćemo se sa nostalgijom sjećati onog prekršajnog zakona gdje smo stvari mogli zapravo uvući u zastaru da toga više neće biti tako da se možemo nostalgično toga sjećati, toga više nema. Što se tiče Visokog kaznenog suda i tu ste u pravu i mi ćemo se odrediti do drugog čitanja jer postoje prijepori gdje jedna grupacija je vrlo snažno za osnivanje Visokog kaznenog suda, druga je vrlo snažno protiv. Mi imamo u Zakonu o kaznenom postupku trenutno odredbu koja propisuje obvezu osnivanja Visokog kaznenog suda do 1.1.2020. I mi ćemo do drugog čitanja morat, ja se slažem sa tim odrediti i odredit ćemo se i provest ćemo raspravu vezano za to jer poprilično često je stvar u brojkama i ovdje ćemo staviti brojke na papir, reći šta nam to znači u broju sudaca, šta nam to znači u broju predmeta ako je nadležnost ovakva ili ako je nadležnost onakva, tako da moramo imati jasnu sliku, a to poteže i nekakve troškove. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom ministru gospodinu Bošnjakoviću na ovom odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Orsat Miljenić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi ministre. Dakle ja bih zapravo u ovoj replici iskoristio i pozvao vas da nam razjasnite stvar oko povećanja broj općinskih sudaca. Dakle mi smo ovdje prije koliko, četiri ili pet godina, mislim da smo svi glasali za to išli za jedno radikalno smanjenje jer smo išli prema tome da kažemo da nam je važnija specijalizacija i kvaliteta i mogućnost kolanja spisa, dakle ravnomjernija jer ona nije ni postignuta do kraja opterećenost sudaca nego da svako mjesto ima svoj sud. I to smo se ovdje dogovorili bili zajednički i to je u javnosti prihvaćeno i krenuli smo u taj model. Mene sada zanima i nadam se da ćete barem između dvije rasprave nam dati i brojčane pokazatelje zašto recimo treba biti sud natrag u Crikvenici i po čemu će građanin koji danas radi to u Crikvenici dobiti bolju uslugu ako mu se vrati sud, zgrada je i dalje tamo i on se obavlja tamo. Isto se to odnosi na Đakovo, Kutinu, Makarsku. Pa vi znate kakav je problem u Makarskoj, vi ćete sada tamo vratiti sud i pripojiti mu neke druge stalne službe. Makarska se realno ne može nositi sama sa sobom, bar se nije moglo u mom mandatu i vašem prije mene, ne znam kako je sada, dakle toj situaciji. Mene je strah da ćemo mi s ovim iskorakom govoreći ajmo širiti mrežu, znam ja sada ćete vi reć spajamo prekršajne, to je druga priča, ali općinskih sudova. Mi ćemo poslat otežat specijalizaciju, otežat kolanje spisa i opet neće ljudi biti zadovoljni. Ovdje ste već danas imali upite zašto ne mi zašto ovi, dakle to je vrlo opasno kada idete unatrag, ja bih ovo cijenio unatrag. Vi znate da je jedina zemlja u Europi koja je vraćala općinske sudove natrag bila Srbija, mi smo drugi pored nje. Dakle to nije trend. Ja mislim da trebamo razgovarati o županijskim sudovima, da li ih imamo previše ili ne, o nekim drugim to ću više u raspravi. Ali ovo vas molim da napravite zapravo zašto idemo u to?
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miljenić. Odgovor, ministar Bošnjaković. Izvolite.
Pa iskreno rečeno i ja sam imao te strahove i ja sam razmišljao o tome i sa suradnicima sam razgovarao jer ne želim ni ja kotač vratiti nazad. Na koncu, prvi smo mi krenuli u jedan vrlo široki postupak racionalizacije mreža, međutim s druge strane vidimo da postoje neki sudovi u sustavu koji su preglomazni i dalje, kojima je teško upravljati i Zagreb i Split i tu smo neke stvari napravili. Što se tiče ukupnog broja, mi danas imamo 46 sudova, 24 općinska, 22 prekršajna, mi ćemo danas imati nakon ovoga 34 jel, jel nemamo više prekršajnih njih spajamo sa općinskima. Kada spajamo sa općinskima onda dolazimo do mogućnosti da negdje i vratimo na neke lokacije. Ovo lijepo ste primijetili, Kutina, kada sam bio u Kutini znate gdje ljudi iz Kutine putuju? Oni putuju recimo u Kostajnicu, putuju na takve lokacije što je nezamislivo. Ja vjerujem da ćemo postići jedan balans da ovi sudovi novi koje osnivamo da će imati dovoljan broj sudaca da odgovore ovim zahtjevima, a s druge strane jačanjem i stalnih službi u okviru tih sudova opet ćemo građanima približiti to pravosuđe. Ja vjerujem da smo našli taj balans i vidjet ćemo naravno o svemu možemo između dvije rasprave o svemu možemo raspravljati, ali imamo brojke koliko sudaca će svaki taj novi sud imati i imamo brojke koliko predmeta je po svakom tom sucu, tako da ja mislim da smo tu našli jedan balans i zato nismo širili i nismo išli predaleko, sa 46 globalno gledajući mi smo na 34.
Zahvaljujem na odgovoru ministru Bošnjakoviću. Sljedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre. Dakako da stanje u pravosuđu je tema koja je neiscrpna i o njoj možemo raspravljati mjesecima i o podacima i o povjerenju građana u pravosuđe i svem onome što ide i naravno da je to nešto što se trebamo uhvatiti u koštac, ne sada, ne večeras, ne sutra nego već od jučer što se kaže figurativno. Ovaj paket ako tako mogu reći izmjena zakona što se tiče sada o sudovima i sudstvu je jedan od početaka koji vidim. Sigurno da će u nekim segmentima pridonijeti upravo o tome, naravno kada povećamo mogućnosti i samoj efikasnosti i bržem rješavanju predmeta. I ono što bi laički rekli ako imamo suce određenog suda koji nisu toliko opterećeni i da svoje poslove i norme završavaju za tri, četiri sata rada dnevno, pogotovo ako govorimo o prekršajnima gdje je dosta učestali primjer i odricanja prava na žalbu gdje su tu u pravilu sve pravomoćni onda predmeti, statistički to jako lijepo izgleda. I naravno da je logika stvari da se onda poslužimo po isti trošak kada govorimo o efikasnosti o istom trošku da se podijeli i dio poslova građanskih i ostalih nadležnosti kaznenih općinskih sudova. Što se tiče onoga što moram izraziti zadovoljstvo kao neko ko dolazi iz Slavonije da se vraća Općinski sud u Đakovu sa nadležnostima za područje Općine …, DRenje, Đurđenovca, Feričanci, Gorani, Koške, … [[Govornik prebrzo govori, ne razumije se.]] varoši, POdgorača, Punitovca, Satnice, Semeljci, Strizivojne, Trnave, Viškovaca te grada Našica u ime kao i Đakova morao sam ovo reći radi naših ljudi. Naravno tu su i Vinkovci, to ne treba zaboraviti. Čuli smo u raspravama i gospodin državni tajnik je to napomenuo da nije samo puko vraćanje natrag i s time ću završiti sudova jel tu puno … i javni bilježnici i odvjetnici vraćamo malo života u te naše gradove pogotovo u Slavoniju gdje treba i to je svakako za pohvalu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Čuraju. Odgovor kolega Bošnjaković. Izvolite.
Sadašnja zakonska regulativa zapravo ne priječi predsjednicima sudova da organiziraju provođenje procesnih radnji unutar stalnih službi izvan sjedišta. Međutim, nažalost to nije pravilo. Pravilo je da se to ipak dešava u centru i zato smo mi obišli teren i vidjeli smo kako to funkcionira i zato na evo, određenim lokacijama osnivamo i vraćamo općinske sudove jer sada imamo naprosto uvjete, imamo prostora za to. Ali opet kažem, itekako brinemo o tome da ne vratimo kotač nazad, da ne proizvedemo opet male minijaturne sudove koji neće moći odgovoriti ovome zapravo, što se danas od pravosuđa traži.
Zahvaljujem ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Ivan Šipić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima. Je, kolega Bulj je spomenuo inicijativu gradonačelnika, načelnika plus pa i župana koji se toj inicijativi priklonio, a koliko čujem i na županijskoj skupštini je bilo oko tog pitanja u našoj Splitsko-dalmatinskoj županiji neki dan. Dakle, da, ovo pitanje je za nas jedno od važnih pitanja, za cetinski kraj i to smo jutros imali priliku vama osobno i prenijeti. Što bi nam sve skupa to značilo i zbog čega smo i ja osobno potpisnik te inicijative da se učini sve ako se može učiniti da se vrati općinski sud. Naravno, u jednoj korektnoj raspravi i raščlambi jutros, ukrštavanju argumenata za i protiv vidjeli smo i čuli neke argumente sa druge strane da nema npr. dovoljno predmeta koji bi učinili da se kapacitet svega ovoga poveća i sudaca i da se napravi iskorak taj koji nam je bivša Vlada priredila, a sad se postavlja pitanje zašto i zbog čega su ukinuti u Sinju sud, a mi ga sad nastojimo možda vratiti. Ono što se ovdje ne spominje u Prijedlogu ovog zakona je stalna služba. Vi ste je više puta u svom izlaganju spomenuli, zato bih molio da bar kroz obrazloženje koje ćemo i koje je ovdje u pripremi, nije ni tu navedena mjesta gdje će biti stalna služba, zbog ljudi koji žive i zbog problema s kojima se susreću, zbog predmeta koji predugo nekada i traju, potrebno je učvrstiti snagu te, kako ste sami rekli, stalne službe. Jer puno je troškova, puno je izdataka, puno je problema i zato svakako pozdravljamo i najavu vašeg dolaska u Sinj, cetinski kraj, isto tako pozdravljamo i što će biti prilike dva čitanja uvrstiti možda nove prijedloge koji će naći ovdje.
Zahvaljujem kolega Šipić. Odgovor, poštovani ministar Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo, ja kao što sam već rekao, sve ove primjedbe koje budu istaknute ovdje, mi ćemo ih analizirati, na sve lokacije koje budu označene kao problematične, mi ćemo doći. Jasno, podastrijet ćemo podatke. Već sam rekao, općinski sud u Sinju bi po projekcijama kada bi ga sad osnivali imao 7 sudaca. Mislim da to nije u korist građana. U korist građana je da on ima kvalitetnu uslugu i mislimo da na ovaj način, sa malim brojem sudaca mi to ne možemo pružiti, a što se tiče onog koraka racionalizacije koji je radila prethodna Vlada, on je u onim uvjetima zapravo bio podržan od svih, on je u onim uvjetima bio korektan, dobar. Ali mi sad imamo nekakav prostor gdje spajamo prekršajne sa općinskima da negdje možemo vratiti, a u ukupnosti imati zapravo manji broj sudova. Tako da se te strane jedino što mislim da nije dobro, nije dobro organiziran rad stalnih službi izvan sjedišta suda. Zato smo mi ovdje vrlo imperativni u ovom Zakonu i stvaramo jednu takvu odredbu koja kaže: izvolite, organizirajte rad stalnih službi tako da svi predmeti koji se odnose mjesno na područje stalne službe imaju se rasprave provoditi tamo. I to će zapravo, ja mislim, biti i kod vas u Sinju i u Kutini i u Crikvenici i u Pazinu. To će zapravo biti u korist građana. Najveća korist građana će biti tu.
Zahvaljujem na odgovoru ministru Bošnjakoviću. Slijedeća replika, poštovani kolega Robert Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, u svojem ste izlaganju naglasili kako u ovom vašem Prijedlogu zakona kvalitetnije uređujete i postupak izbor predsjednika Vrhovnoga suda. Svjesni toga da smo prošle godine imali jedan potpuno netransparentan postupak i ovo je nešto što je sigurno kvalitativni korak naprijed, ali ne dovoljan. Prije svega, ovo je trebalo napraviti puno ranije. Dakle, ovo je zakonom trebalo razraditi i trebalo je Zakon donijeti prije izbora predsjednika Vrhovnog suda. A i ono što sada predlažete, nažalost nije u potpunosti ona kvalitativna reforma koju bismo očekivali. Primjerice, očekivali smo da predložite da se predsjednik Vrhovnog suda bira samo između sudaca Vrhovnog suda. Dakle, da suzimo izbor na najkvalitetnije suce koje imamo u državi jer da ne ostavimo otvorenim da tu može uletjeti netko koji ne pripada tome sudu. Jednako tako, predlagali smo i u našim zakonskim prijedlozima da ne može biti netko predsjednik Vrhovnog suda ili kandidat ukoliko postoji eventualno i optužnica za kazneno djelo. Nešto slično ste predvidjeli i kod glavnog državnog odvjetnika i očekivali smo da ćete po analogiji tako nešto propisati i u ovom Zakonskom prijedlogu kada je riječ o predsjedniku Vrhovnog suda, pa molim vaš stav o tome.
Zahvaljujem kolega Podolnjak. Odgovor, poštovani ministar Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Podolnjak, u prvom smo čitanju. Otvoreni smo za raspravu, za argumentu. Što se tiče predsjednika Vrhovnog suda, vidjeli smo takvu primjedbu koja je istaknuta u javnoj raspravi, čuti ćemo i ostale članove Hrvatskog sabora. Moram reći, osobno nisam da se zatvaraju vrata kandidata za izbor predsjednika Vrhovnog suda. Da je takva odredba bila, u neko vrijeme, recimo jedan sjajan pravnik, Ivica Crnić ne bi bio predsjednik Vrhovnog suda. Kao što vidite, praksa je u zadnjih nekoliko mandata pokazala da to jesu ljudi iz sastava Vrhovnog suda, ali zašto zatvoriti vrata nekim sjajnim pravnicima koji zapravo to sutra mogu biti? To je stvar za raspravu, ja sam otvoren za raspravu. Vi ste iznijeli svoj stav i vaš stav je oko reforme da ona nije dovoljno duboka, to je vaš stav i ja ga poštujem. Međutim, ja gledam ovo kao jedne od mjera koje mi ovdje predviđamo. Mnoge stvari, ovo što kažete, su trebale biti donijete ranije. Mnoge. Vjerojatno i prije 25, 30 godina, evo, ja danas kad se suočim i vidim zapravo, da mi još i danas komuniciramo odvjetnici sa sudovima komuniciramo papirom, putem pošte, a živimo u digitalnom dobu, želim zapravo to napraviti, tu elektroničku komunikaciju i te stvari zamislite da su napravljene prije ne znam, 10 godina gdje bi mi danas bili. Tako da, puno je toga je što je trebalo biti prije, ali mi danas imamo situaciju kakvu imamo i u okviru nje predlažemo neke iskorake za koje smatramo da će biti dobri.
Zahvaljujem poštovanom ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Dakle, iz vašeg izlaganja jedno što se moglo čuti, danas zapravo želim ukazati na jednu činjenicu. Prvo se želim zahvaliti zapravo, tijekom ove javne rasprave vama i državnom tajniku gospodinu Turkalju jer smo zajedno i sa predstavnicima grada Makarske i Imotskog, zapravo razgovarali o ovom sjedištu suda u Imotskom, odnosno o jačanju stalne službe u Imotskom, što ste vi danas zapravo ponovno naglasili. Nama nije bila prihvatljiva činjenica da idemo ovaj dio vezano za općinski sud u Splitu Dračevac 2 i drago mi je što smo zbog toga postigli dogovor. Činjenica je, a i mogli ste čuti danas izlaganje naših kolega da su emotivno vezani zapravo, za općinski sud koji je kao takav egzistirao, pa tako Imotski, znam da je u ovom 300-toj obljetnici oslobođenja od Turaka se posebno zapravo govorilo o tome, odrađen je posebni … [[Govornik se ne razumije.]] dva kadije. Nakon toga, za vrije Austro-ugarske, zapravo, tada je općinski sud doživio svoj kulmin i ljudi su emotivno vezani, to je istina, ali mi je drago da se zbog poštivala ova činjenica ne samo racionalizacije općinskih sudova, već i činjenica da građani zapravo snose daleko manji trošak i da zapravo suci, odnosno oni koji zastupaju građane, odvjetnike imaju, recimo to tako, jednaka prava i to pravo zapravo svoje mogu iskoristi na najbolji mogući način. Hvala.
Zahvaljujem kolega Babić. Odgovor. Poštovani ministar Bošnjaković, izvolite.
Poštovani kolega Babić. Pa u duhu svih ovih rasprava vezano za jačanje stalnih službi mogu i vama reći da nismo zadovoljni sa funkcioniranjem tih stalnih službi i da upravo promjenom regulative želimo ih ojačati, a to je na neki način poruka, ja sam to i na sastanku sa predsjednicima sudova rekao, koristimo mogućnosti i kad negdje u manjoj sredini nema suda, kad nema pošte, kad nema banke, kad nema bilježnika, kad nema odvjetnika, zapravo to je poruka ono, bježite od tud, tu života nema. Na neki način, evo, i mi kao pravosuđe želimo doprinijeti tome da se život u neke sredine vrati, da stvorimo uvjete da to bolje funkcionira, zaista evo, ističem primjer Gline jer tamo kad sam bio isto sjajna zgrada, krasno uređena zgrada, a zapravo se ne događaju rasprave, nego te ljude, koji pitanje koliko zapravo novaca imaju uopće, mi iz ovaj, mjesta okolo Gline vučemo u Sisak, a vrlo jednostavno, može nam stalna služba funkcionirati na način da 3 ili 4 dana u mjesecu dolaze specijalizirani suci, da odrade rasprave koje su vezane za to područje i sve je u redu. Eto, tako želimo da to bude.
Zahvaljujem poštovanom ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani ministre, evo, ja još jednom moram izraziti svoje nezadovoljstvo što evo u 19,00 sati raspravljamo o ovoj tzv. mini reformi pravosuđa i ono što bih ovdje istakao u ovoj replici je ova transparentnost izbora sudaca koja nije adresirana u ovim prijedlozima koje ste vi dali. Znači, koje su to mjere koje čine sustav imenovanja i napredovanja sudaca transparentnijim i zašto niste, što smo mi predložili, znači, jučer smo dali u proceduru dva zakonska prijedloga, među ostalim Zakon o DSV-u gdje smo predložili prijenos razgovora sa sucima, znači da to ide live, da to ljudi mogu vidjeti na temelju čega DSV donosi određene odluke. Uostalom, ja sam zbog kritiziranja DSV-a izložen jednom linču. Biti ću 10.04. svjedok u slučaju tužbe jednog suca iz Splita, Nenada Kambija protiv Jutarnjeg lista, znači, zbog mog intervjua, a najavljene su mi i, odnosno najavljeni su mi zahtjevi za naknadu štete od strane svih sudaca u DSV-u, a svi znamo koliki su problemi u hrvatskom pravosuđu i da je upravo to tijelo odgovorno za biranje i unapređivanje sudaca i zašto niste u ovom svom prijedlogu išli k tome da se učini to transparentnim da mogu i naši građani i cjelokupna zainteresirana javnost pratiti te razgovore i onda na temelju toga donositi određene zaključke.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Grmoji. Odgovor, poštovani ministar Bošnjaković, izvolite.
Poštovani kolega Grmoja. Pa nitko nije rekao da u drugom čitanju nećemo i uvažiti neke stvari koje su dobro. Ovdje smo našli, zapravo, jednu stvar malo otežavajuću, a to je znači, kad ste vi kao kandidat došli prvi, a ja sam recimo šesti kandidat, ja ću gledati taj vaš prijenos i onda ću vidit šta se vas pita, kako vi odgovarate i bit ću u nekakvoj praktičnoj prednosti ja kao šesti u odnosu na vas prvog. Ja razmišljam da možda to pustimo da se prenese poslije kad priča završi, recimo da nađemo nekakvu sredinu. Ne bježim ja od rješenja koja su dobra i koja doprinose transparentnosti. To se možemo između dva čitanja dogovoriti. A ja mislim da mi dižemo zapravo, upravo cijeli taj postupak. Ocjene su nam jasnije, one se zasnivaju zapravo na kvantiteti, na kvaliteti rada, skratili smo rokove. I ono temeljno, jel' mi želimo da se zapravo odluka Državnog sudbenog vijeća da se temelji na bodovima, da nam se ne desi ovo što imamo danas da netko sa 70 mjesta bude izabran, a ovi koji su ispred njega da ne. To mi naprosto ne želimo. Ja moram priznati ja to ne mogu objasniti kako je to moguće. I evo, takve vam se stvari događaju. Ja mislim da ovaj prijedlog naš ide u tom smjeru, ali otvoreni smo mi za sve rasprave. Nismo mi protiv snimanja i svega toga. Vidimo tu jedan praktični problem, ali ako iznađemo nekakvo rješenje nisam protiv.
Zahvaljujem poštovanom ministru Bošnjakoviću na ovom odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre. Govorili ste o kriterijima ocjenjivanja sudaca. Mislim da smo svi svjesni koji status u društvu ima hrvatsko pravosuđe. Imamo svakodnevne medijske napise. I danas smo imali jedan natpis u jednom dnevnom listu da je jedan predmet otišao u zastaru. Dakle, radi se o prometnoj nesreći na Trešnjevačkom placu. Imamo slučaj Maškarina. A ja u ovim vašim kriterijima ocjenjivanja nisam vidio, dakle da sudac koji non stop, dakle odlazi predmet u zastaru da će na neki način biti sankcioniran, nego se zapravo kriterij ocjenjivanja je sveden na normu sudaca. To znači da će sudac moći ispuniti određenu, ako ispuni određenu normu kod nekih lakih predmeta. Kod ovakvih teških predmeta mu predmet ode u zastaru, on zapravo može biti čak i nagrađen. Tako mislim da bi prava reforma pravosuđa bila upravo u tim stvarima. Dakle, ako sudac koji stalno postavlja ili ako sudac koji stalno ima predmet kod vas i u zastari, da mora na neki način biti kažnjen. Hvala.
Zahvaljujem kolega Sladoljev. Odgovor poštovani ministar Bošnjaković, izvolite.
Kod ocjenjivanja zapravo je vrlo bitno i ispunjavanje norme, ali je vrlo bitno zapravo i kvaliteta rada. Znači ako je nekakav visoki omjer onih odluka koje su ukinute, preinačene, vraćene na ponovni postupak ocjena je niža. Sa ovim predmetima u zastaru naravno to je uvijek neuspjeh pravosuđa, međutim imamo mi u stegovnim zapravo mjerama i za takve situacije rješenja. Sad ja kad bih vam rekao postotak i broj predmeta unazad nekoliko godina vidjeli bi zapravo da se taj broj predmeta koji su otišli u zastaru jako bitno smanjio. Međutim i da bude i jedan na razini godine ja to doživljavam kao neuspjeh, jer treba zapravo težiti tome da takvih stvari nema i da postupci idu brže i da do toga ne dođe. Ali postoje mehanizmi unutar zakona, dakle vezano za stegovnu odgovornost postoje mehanizmi i za to.
Zahvaljujem poštovanom ministru Bošnjakoviću na odgovoru na repliku. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista raspravu će podijeliti gospodin Podolnjak i gospodin Bulj. Izvolite gospodin Robert Podolnjak.
… [[Govornik naknadno uključen.]] ministre sa suradnicima. Evo u ovaj kasni sat započinjemo raspravu o setu zakona iz pravosuđa. Šest zakona koji su objedinjeno dostavljeni od Vlade, koji se i službeno od Vlade nazivaju mini pravosudnom reformom i zbog toga kad smo dobili taj set zakona očekivali smo da su doista reformski i da se ta reforma može prepoznati u svakom od tih pojedinih zakona. Na žalost naše je mišljenje da se ne radi o istinskoj, kvalitativnoj reformi s obzirom da smo i sami imali prilike upravljati Ministarstvom pravosuđa određeno vrijeme, da smo imali ministra sa određenim suradnicima koji su pripremali niz značajnih zakona upravo djelomično koji se odnose i na ovo područje. I jedan dio prijedloga koje danas predlažete u ovom setu zakona su izvorno pripremani još u vrijeme kada je ministar kojega je predložio MOST upravljao ministarstvom zajedno sa svojim suradnicima. I u tom dijelu naravno da podržavamo zakonske prijedloge koji su sada na prvom čitanju. Međutim, ono što ćemo reći i u raspravi i u pojedinačnim raspravama na žalost ovi prijedlozi ne idu dovoljno daleko, ne idu dovoljno kvalitetno i nisu na tragu svega onoga što je već pripremano u Ministarstvu pravosuđa, u brojnim detaljima koji čine kvalitetu pojedinih zakonskih prijedloga gdje su mnoga rješenja mogla biti puno kvalitetnija i na tragu onoga što su europski standardi i onoga što nam je savjetovao GRECO i drugi subjekti, a o tome ćemo govoriti u pojedinim raspravama i danas a pretežito sutra. Međutim, prvo je pitanje koje će sigurno postaviti građani koji će pratiti ovu raspravu što ova mini reforma donosi nama s obzirom na činjenicu da pravosuđe u RH ne uživa ugled koji bi trebalo uživati u jednoj državi članici EU. Mnogo toga smo trebali popraviti i kvalitativno dići razinu našeg pravosuđa prije ulaska u EU i neke odredbe Ustava smo mijenjali radi toga, iako ne dovoljno. Međutim, danas 5 godina kasnije, građani pravne osobe, tvrtke, nemaju povjerenje u pravosudni sustav. I to povjerenje i percepcija neovisnosti, samostalnosti, integriteta u pravosudnom sustavu je vrlo nisko. I sve studije koje postoje, ne naše, nego one koje radila Europska komisija putem euro-barometra nažalost, pokazuju vrlo nisku percepcije samostalnosti, neovisnosti, integriteta pravosudnog sustava. I to nas sve mora zabrinjavati. I zato, ova rasprava mora doprinijeti tome da svi zajedno zaključimo što u ovim prijedlozima nije dovoljno dobro i što možemo poboljšati barem u ovom dijelu koji se odnosi na ovaj set zakona. Mi u MOST-u ćemo sigurno reći da ovo nije kvalitativni iskorak, da ovo nije reforma, da je ovo kvazi-reforma, da su ovo kozmetičke promjene, zato što smo i sami predložili zakone koji su bili na savjetovanju sa zainteresiranom javnošću i očekujemo da će ti zakoni skoro biti u raspravi u Hrvatskom saboru. Nama je žao što nisu paralelno u raspravi jer kada vidite paralelno kako mi u Zakonu o sudovima uređujemo određena pitanja i kako to predlaže Vlada, onda biste vidjeli kvalitativne razlike. Ali o tome ćemo govoriti u nizu pojedinačnih izlaganja. Ali, ako biste i nas smatrali pristranim političkim suparnicima, opozicijom koja misli unaprijed a priori da su ovi zakonski prijedlozi loši, ali evo, danas čitam, imate intervju u Globusu gdje vam predsjednik županijskog suda u Zagrebu, dakle najvećeg suda u Zagrebu, za kojeg ne možete reći da je politički pristran, na pitanje smatra li ovu reformu istinskom reformom kaže: ovo je daleko od reforme. Ovo je daleko od svake pravosudne reforme. I onda govori dalje što bi zapravo trebalo učiniti. Počevši od promjene Zakona o kaznenom postupku itd. Dakle, ne govorimo to samo mi, koji smo ovdje politički akteri i koji imamo svoje prijedloge i mislimo da su bolji. Ali ako vam kaže to predsjednik Županijskog suda u Zagrebu, onda je to nešto drugo. U svakom slučaju, ne možete mu dati neku političku pozadinu ocjene koju je izrekao. Ovo o čemu mi sada raspravljamo su načelno organizacijski zakoni. Organski zakoni organizacijske prirode, dakle bave se organizacijom i ustrojem sudova, postupkom izbora i imenovanja sudaca, državnim sudbenim vijećem, područjima sudova i to je najveći dio materija koju pokrivaju ova tri zakona o kojima sada raspravljamo. Ali mi se tim reformama organizacije sudova bavimo već 10-ak godina, ako piše i u ovom prijedlogu, od 2008. godine. I sada ponovo predlažemo dodatne rekonstrukcije. Ne samo u tome da se primjerice, prekršajni sudovi ukidaju i da se spajaju s općinskim sudovima, ali i tu reformu ne provodimo konzekventno. Ostaje primjerice, u Zagrebu Općinski prekršajni sudi, ostaje Visoki prekršajni sud što je pomalo zbunjujuće da ako ukidate prekršajne sudove, ostaje Visoki prekršajni sud. I sada primjerice, u čl. 15. izmjena i dopuna ovog Zakona o sudova propisujete kako Visoki prekršajni sud nije neposredno viši sud općinskim sudovima, a iz većine ovlasti, odnosno nadležnosti, ako ne i svih, Visokog prekršajnog suda, on je doista neposredni viši sud sucima općinskih sudova koji rješavaju prekršajne predmete. Suci koji budu sudili u prekršajnim predmetima bit će podložni dvostrukom nadzoru što ih stavlja u neravnopravan položaj u odnosu na druge suce u RH. Naime, ako je županijski sud neposredno viši sud isti ima ovlasti nadzora nad radom općinskih sudova i sudaca bez izuzetaka. A kako Visoki prekršajni sud odlučuje o žalbama na odluke općinskih sudova u prekršajnim predmetima, isti također ima ovlasti nadzora kroz odluke povodom žalbe, ali kroz nadzor nad radom sudaca koji rade prekršajne predmete. A opet, prema standardima EU, sudac ne bi smio biti podvrgnut kontroli koja ga stavlja u neravnopravan položaj u odnosu na druge suce. I zapravo, nama je u cijelosti nejasan smisao ostavljanja Visokog prekršajnog suda kao samostalnog suda i u tom smislu mi smo predlagali jedno drugačije rješenje, dakle spajanje nadležnosti visokih prekršajnih sudova i županijskih sudova u jednom sustavu žalbenih sudova. Ali to je samo dio, fragment onoga što smatramo da nije kvalitetno uređeno. Govorit ćemo o pojedinačnim izlaganjima, naravno i o DSV-u, jer ne možemo u jednom izlaganju u ime kluba govoriti o 3 zakona i o svakom pojedinom aspektu. Ali primjerice, nezadovoljni smo i strukturom općinskih sudova koje predlažete i povećanjem broja al bez ikakvih podataka. Mi zapravo ne znamo koji podaci stoje između resetiranja mreže općinskih sudova i zašto sada nakon određene reforme koja je prije nekoliko godina provedena mi sad ponovo resetiramo sustav, uvodimo nove sustave, ali ne vidimo objektivne pokazatelje, brojke, predmete, broj sudaca, geografsku rasprostranjenost, dakle tu teritorijalnu dimenziju i sve ostalo što je relevantno nedostaje u ovoj ocjeni stanja koja bi zapravo morala biti u tom Zakonu. U tom smislu očekujemo sigurno dodatna očitovanja i vas po tom pitanju, a u nastavku će kolega Bulj u preostalih 5 minuta. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Podolnjaku. Gospodin Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvaženi ministre, evo danas po drugi ili treći put, činjenica je da smo se i danas složili i žao mi je što je danas rano bez obzira što sam bio predlagatelj sastanka, župan i gospodin Šipić išli bez obzira što je dogovor u 11, možda da smo bili skupa, bolje bi iskoordinirali stvari jer vi ste naglasili ovim zakonom i dali mišljenje da su ogromni sudovi, općinski sudovi koji su bili u reformama 2015., Split i Zagreb, naglasili ste Split, da su oni problem upravljanja. I sad ste vi došli do jednoga rješenja, proširujete 10 općinskih sudova za 24 na 34 i kažete e, sad imamo ne Split, nego Split I i Split II općinski sud. On to može, međutim imamo Dalmatinsku zagoru, mi imamo jedan dio koji je zaboravljen, mi imamo jedan dio koji samo gase institucije i to je jedna demografska mjera katastrofalna, još kad uzmemo da se ovdje veže i sjedišta i područja općinskih državnih odvjetništava, to je 5, 6 ljudi također koje je radilo na području Dalmatinske zagore tj. Sinja a moramo znati da ta specifičnost o čemu sad govorim je vrlo jasna i to su kazali svi gradonačelnici i načelnici, 50 000 stanovnika koji predstavljaju Cetinsku krajinu, župan splitsko-dalmatinski, ali evo nije izdržao niti 24 sata. Volio bih i nadam se da ćemo do drugoga čitanja i kad posjetite Sinj, znate vi di je Cetinska krajina i kolika je, prema tome, bili ste znalci, svi ste dobro viđeni gosti ali ovo šta radite Dalmatinskoj zagori nema veze sa zdravim razumom. Taj kraj izumire, samo u 4 godine zbog gašenja institucija, zbog ljudi koji 100 km iz Vrlike putuju do Dračevca, 100 km, a nemaju pristanište autobusa, neorganiziran javni prijevoz, ovo je katastrofalno. To znate, s tim sam vas upoznao, vi ste ostali na svojim stavovima, o stalnom sudu koji će imati svoju službu u Sinju međutim je činjenica da je Sinj izgubio i kaznene, pravne procese i radne odnose, znači to je ogroman broj ljudi koji dolazi, to područje oko Sinj, te općine prelaze i do 70 000 stanovnika. Znači mi govorimo o Dalmatinskoj zagori koja je imala 870 000, 1985. svoj sud, općinski sud koja je otvorila tuđin, Austrougar, to je centar Dalmatinske zagore. Smatram da je ovo veliki udarac za Dalmatinsku zagoru i zato i pokrećemo i druge inicijative. Nažalost, u prošlosti sam se morao, kolega Bačić to dobro zna, boriti za sunjsko rodilište, za sinjski stacionar, prosvjedovati, morao sam zbog čega? Zbog toga šta je ovo i antidemografska mjera koja je na štetu stanovnika ali vi ne možete niti jednu normu kazati predsjedniku suda gdje će on rasporediti suce. On je predsjednik suda u Splitu. I nemojte zavaravati javnost, ja vas molim zbog dobrog odnosa, izađite, ovo nije ususret, od ovih 10 sudova koji svi zaslužuju, novoimenovani, Split II je nepotreban, treba imati Dalmatinska zagora svoj sud a to je centar u ovome trenutku jer smo podijeljeni tako i županijski, to je Sinj jer je on najveći. Nije to šta ja dolazim iz toga područja, … [[Govornik se ne razumije.]] u 11 sati, bio sam … [[Govornik se ne razumije.]] i gradonačelnik Ivan Šipić, gradonačelnica Sinja, otoka, … [[Govornik se ne razumije.]] župan, svi su bili suglasni i smatram da je ovo nepravda koju moramo ispraviti ovim zakonom jer ništa iz onoga što ste kazali u zaključku tj. što ste kazali u najavi ovoga zakona, vi ste kazali da je ovo taj problem. Mi moramo znati da Cetinska krajina ima3 grada i 3 općine i okolo ima desetak općina oko same Cetinske krajine i ne vidim nijedan razlog da ovaj sud se ne vrati. Molim vas, saslušajte me dobro, u ime onih koji su jučer potpisali. Možemo mi ići i daljnjim akcijama, nećemo dozvoliti više devastaciju institucija u Dalmatinskoj zagori. Mi ćemo krenuti prema narodu, dobar je bio sastanak danas, žao mi je šta uranio … [[Govornik se ne razumije.]] sastancima van dogovora župan i kolega moj Šipić otišli, mogli su sa mnom, ja ne ujedam, zajedno bi riješili ovaj problem, ja sam išao u 11, vi u 9, bez obzira što je upoznat i župan i takav je bio dogovor ali očekujem da ćemo zajednički zaustaviti devastaciju institucija u cetinskom kraju, u Dalmatinskoj zagori jer je činjenica da u posljednje 4 godine, od 2011. do 2016., 26 000 ljudi je otišlo. I ogromne troškove imaju zbog ukidanja kaznenih procesa i pravnih i ovih radno pravnih procesa. Očekujem od vas ministre, ovo je prvo čitanje, ispred kluba MOST-a a i u svoje ime osobno, u ime svih gradonačelnika, načelnika cetinskog kraja, u ime potpisnika … [[Govornik se ne razumije.]] i župana koji je jutro otišao zarana ne znam zbog čega, da ovaj prijedlog uvažite. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miri Bulju. Imamo nekoliko replika na izlaganje poštovanog kolege Roberta Podolnjaka, replika poštovani kolega Božo Petrov.
Hvala predsjedavajući. Za prvu ruku bih rekao čestitam barem na djelomičnoj iskrenosti jer ste ovo nazvali mini reformom. Žalosno je što ste od prave reforme koju ste imali u visokoj razini izvedivosti još pola godine koju ste imali na raspolaganju ste zapravo sve ukinuli što se je trebalo dogoditi od prave reforme, na kraju ste tu doveli situaciju u mini reformu koja je zapravo uljepšanica za kozmetiku. A mene sad zanima gospodine Podolnjak, zbog čega se ostavlja npr. Visoki prekršajni sud ako je iznad općinskog suda i visoki prekršajni i županijski, zar ne bi bilo logično da se spoje? Zbog čega nema osigurane obvezne edukacije predsjednika suda? Zbog čega se miče ministra pravosuđa u trenutku kada nije imenovana druga osoba ovlaštena za obavljanje poslova dok nije imenovan predsjednik suda? Jer po meni predsjednik odnosno ministar pravosuđa je korektiv u tim trenucima. Zbog čega se ostavlja mogućnost da predsjednik Vrhovnog suda može istovremeno biti na sudu kao optuženik i u isto vrijeme biti predsjednik Vrhovnog suda? Zar nije logično, ako ste za DORH stavili da u trenutku kada je podignuta pravomoćna optužnica protiv glavnog državnog odvjetnika, da on više to ne može biti, da nije logično da ne može biti ni predsjednik Vrhovnoga suda. Mogao bi nabrajati 100 stvari, malo je vremena, ali ja sam danas pročitao jednu vrhunsku stvar, ona se zove prometna renesansa, 600000 kuna potrošenih za nešto što se nikada nije predlagala ili prikazalo, pa napravite po ovome i pravosudno renesansu, nikada ju nećete ni prikazati, s obzirom kako ste uredili reformu mini pravosudnog sustava.
Zahvaljujem kolegi Petrovu, odgovor na repliku, poštovani kolega Robert Podolnjak.
Zahvaljujem. Kao što sam rekao, najvažnije stvari su u detaljima zakona, u onim nijansama koje prikazuju, ali predlagatelj je onaj koji je radio na prijedlogu, doista želi kvalitetno nešto urediti. Primjerice, moram se vratiti na ovo što ste rekli na predsjednika Vrhovnoga suda, dakle, osoba koja je na vrhu piramide, dakle, predsjednik Vrhovnog suda. I ono što smo mi predlagali u našem prijedlogu zakona, ukoliko ta osoba ima potvrđenu optužnicu za određeno kazneno djelo, ne može ostati na toj dužnosti. Dakle, to naprosto je nama nespojivo, sa ugledom sa etikom u pravosudnom sustavu. Dakle, da kod predsjednika Vrhovnog suda morate imati najviše standarde etike. I naravno da postoji presunkcija nevinosti, do pravomoćne presude. Ali, kada je riječ o našem slučaju, o predsjedniku Vrhovnoga suda, koji ima potvrđenu optužnicu i nastavlja raditi. I zamislite osobu koja sa potvrđenom optužnicom, dakle, predsjednik Vrhovnog suda, odlazi na županijski sud, na kojemu mu se sudi i tamo može obavljati razgovore. Je li to zamislivo? Dakle, da on sa potvrđenom optužnicom prelazi na županijski sud, u svojstvu predsjednika Vrhovnog suda, obavljajući svoj posao. Nama je to naprosto nespojivo. I molimo da predlagatelj još jednom promisli, da ugradi takvu odredbu, kako je bdw ugradio za glavnog državnog odvjetnika u istoj analognoj situaciji. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku na odgovoru, sljedeća replika, poštovani kolega Orsat Miljenić, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Podolnjak, u mnogo tome što ste govorili ste slažem, međutim, ukazao bi na ono o čemu ste danas govorili i naglašavali potrebu za poštovanje europskih standarda. Europski standardi u pravosuđu ne postoje. Zemlje imaju bitno različite sustave i bitno različita rješenja. Jedan standard prema kojem ide Europa, to je kvalitetno pravosuđe. Kako do njega doći? Možemo doći na jedan ili na drugi način. Znate i sami da se bitno razlikuje. Mi smo i prilikom ulaska u EU, previše tih europskih standarda čuli, koji su se zapravo dolazili od pojedinih eksperata, koji su dolazili često iz zemalja koja nemaju baš vrhunska pravosuđa. Mnogo štošta smo ugrađivali u pravni sustav i danas neke od problema koje se rješavaju su upravo zatvori. Od sastava DSV-a prijedlog Europe, od načina, ne znam, biranja predsjednika sudova Europe, možemo dalje. Ali, kada kažete tko to ima u Europi, onda to nema. Ispadne da je se na vama nešto testira, što nigdje drugdje ne postoji. Dakle, ja bi bio vrlo oprezan, ma koliko se slažem u većini što ste govorili, ja mislim da znam što ste htjeli, htjeli ste reći, trebamo težiti ka dobrim standardima, ali Europa nema jedinstven standard. To ste vidjeli i kod ovih semafora koji se radio, to ste vidjeli sada, evo pitanje Poljske, što je tu standardno. Jedno se misli u Bruxellesu, Poljska misli drugu, većina, neke će je članice podržati, neke neće. Ne zagovaram Poljsku da je u pravu, smo hoću reći da tog standarda kao takvog nema. I da je nametanje nekakvog izmišljanog standarda hrvatskom pravosuđu donijelo dosta dobro, ali i dosta loše, s čime se danas nosimo. Zamrznule su se neke situacije koje jednostavno … [[Govornik se ne razumije.]] evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Orsatu Miljeniću, odnosno, kolega Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem. Naravno, kada kažemo onako „europski standardi“ naravno ne postoji jedan sustav, koji bismo mogli kopirati i primijeniti i copy paste u RH, sasvim sigurno ne. Ali, postoje dobre prakse koje teže neovisnosti pravosudnog sustava, transparentnosti u izboru i imenovanju ili razriješenu, pogotovo sudaca, najviših dužnosnika, primjerice i predsjednika Vrhovnog suda ili glavnog državnog odvjetnika. Postoje preporuka Greka, dakle, grupe država u borbi protiv korupcije, koje su poznate, koje su već nekoliko godina objavljene, koje smo mi već trebali ispuniti, pa nismo. Postoje rokovi koje nismo poštivali, postoje krajnji rokovi, koji su sada, čini mi se negdje u travnju 2018. s kojima jako kasnimo. Ali, ne možemo reći da smo zadovoljni transparentnošću izbora najviših pravosudnih dužnosnika, to smo se uvjerili kod predsjednika Vrhovnog suda. Nažalost, mislim da je to neizbježno i kod glavnog državnog odvjetnika, iako se predlaže jedan transparentni postupak ali za neko drugo vrijeme, 4 g. kasnije, ali ne sada, ne danas. Mi jako kasnimo. Za Državno sudbeno vijeće, definitivno, ja vjerujem da smo trebali mijenjati Ustav i da bi oko toga postojao konsenzus primjerice da maknemo 2 političara iz Državnog sudbenog vijeća. Ne vidim potrebe da tu budu 2 zastupnika iz parlamentarne većine i opozicije maknimo jednostavno politiku u potpunosti iz tog tijela. Bez obzira da li bi to od nas tražila EU ili netko drugi, ali ne vidim potrebu da u tom tijelu budu i ta 2 političara, pa da u nekim situacijama, budu prevaga kod donošenja nekih odluka i da na taj način ipak djelomično polemiziramo to tijelo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Podolnjak. Dakle s nekim stvarima mislim da se ovdje svi slažemo o onome što treba napraviti da su potrebni određeni pomaci i promjene, međutim ne mogu se uvijek složiti da kada god nešto krenemo raditi pa to vam onako ispada moramo doći sa nula na deset i sada prvi korak skočimo na četiri i kažemo ne valja, ajde nazad, nisi došao do deset. Tako nikada nećemo skočiti sunožno do deset metara, mislim da ne postoji čovjek na svijetu koji bi to mogao napraviti. Dakle moramo kreniti što bi se reklo postupno i priznati da određene, a vi ste spomenuli i u vašem izlaganju da smo ovdje daleko od reforme da se nije dotaklo ništa sadržaja Zakona o kaznenom postupku, dakako da tu ima puno prostora još, ali idemo sada govorimo o tom organizacijskom kako ste i sami naveli da neke stvari ovdje koje se sigurno žele ubrzati postupanje sudova, mislim da je to rak rana pravosuđa, znači rokovi vremenski trajanje samog postupka, nesigurnost pravna koja tu proizlazi, osigurat ravnomjernu opterećenost i sve ono što je to potrebno da se napravi. Dakle ako smo ovdje sada spojili određene sudove, a to ponavljam iz iskustva znam da sigurno opterećenost prekršajnih sudova ne može biti ni približno ista ko općinskih, a da ne govorimo nekih drugih građanskih i bilo kojih odjela, da samim time ako ćemo dati više posla određenim sudovima uz pretpostavku i edukacije. Ne smijemo zaboraviti da neko ko radi deset godina na prekršajnom sudu sigurno ne može biti jednako kvalitetan sudac kao onaj koji radi deset godina na građanskom, kaznenom ili bilo kojem drugom odjelu. Znači to isto moramo uzeti u obzir i tu će predsjednici suda imati veliku odgovornost. Naravno da tu ima još niz stvari koji se tiču i savjetnika koji odrađuju velik dio poslova, motiviranosti i mislim da i ovo je jedan korak i svakako koji treba podržati, ali ne stati na tome. To neće biti dovoljno, ali sigurno je dobar početak i da možemo sigurno pogotovo kada govorimo o demografskim aspektima i pojedinim sudovima koji sada se stvaraju da će doći do nekih pozitivnih pomaka. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolega Čuraj. Odgovor kolega Podolnjak. Izvolite.
Poštovani kolega Čuraj. Kada govorimo o tim organizacijskim stvarima rekao sam samo da građani neće imati koristi od toga ako mi deset godina provodimo organizacijske reforme i nikad kraja. Dakle piše i u ovom prijedlogu zakona da su te reforme započele 2008. godine pa ih je bilo svakih nekoliko godina. Dakle postavlja se logično pitanje, ja nisam bio u Saboru zadnjih deset godina, ali kako i danas su potrebne dodatne organizacijske promjene znači da sve ono što smo ranije radili očito nije bilo ni kvalitetno. Ako mi smanjimo broj općinskih sudova, racionaliziramo mrežu, a sada odlučujemo da ćemo opet povećati broj općinskih sudova. Samo se pitam, a da pokazatelja nema, dakle nemate niti jedne jedine brojke u ocjeni stanja zašto to činimo. Dakle ja a priori ne mogu biti ni za ni protiv hoće li u nekom gradu biti općinski sud u kojem sada nije. Dakle uopće ne govorim konkretno o pojedinim gradovima jer nemam niti uvid u podatke i pokazatelje zašto se sada ta mreža mijenja. Ali jasno vam je ako zakon stupa u tom dijelu na snagu primjerice 1. siječnja sljedeće godine da ćemo tu reformu provoditi još tamo 2019. pa dok svi zapravo sjednu na svoja mjesta dok se spoje ti sudovi, dok nastanu novi sudovi, dok riješimo pitanja postojanja primjerice Visokog prekršajnog suda proći će jako puno vremena, organizacijskih problema, a mislim da građani neće od toga imati koristi. Tko će biti jednom reći sada je kraj organizacijskih reforma idemo na ona druga pitanja procesna rješavat koja sada ne rješavamo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi POdolnjaku na dogovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Orsat Miljenić drugi put.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Dakle naravno kolega Bulj, pristup pravosuđu ovdje govorimo o sudstvu može biti kao što vi predlažete. Znači ajmo širiti mrežu što više jer je to potrebno određenom broju građana na jednom malom segmentu. Međutim mi moram konačno početi razmišljati i gledati na Hrvatsku kao zemlju od 4,2 milijuna stanovnika ako nas ima i toliko u kojoj ako hoćete imati kvalitetno sudstvo vi ga morate okrupnjavat. Kao što i vi kada se hoćete liječiti … [[Govornik se ne razumije zbog mikrofonije.]] 100 ili 200 nekih operacija nećete ići kod onoga koji ih je obavio deset. Tako isto i sa sudstvom. Ako želite dobiti kvalitetu idete kod nekoga tko radi puno … [[Govornik se ne razumije zbog mikrofonije.]] da bi se to postiglo vi morate doći u situaciju da se sudovi okrupnjavaju. I sigurno da svaki ovaj građanin koji vi spominjete ako bira da li će putovati sat vremena do nekog suda autobusom ili će doći pet minuta pješke, ali kada putuje sat vremena dobit će suca koji je specijalist za nešto, dobit će suca koji se u velikom sudu može konzultirati s kolegama i naći što bolje rješenje, će izabrati ovo drugo. Prosječni građanin Hrvatske ide manje od dva puta u životu na sud, pustimo gruntovnicu, to će se i tako rješavat ko što je ministar rekao internetom i to je nebitno, ali na pravi sud ne idete nikada. Kada ste vi bili na Kaznenom sudu, možda … tu ljudi u pravili ne idu. I zbog toga postavljati sustav gdje onda imate ne specijalizirane suce, različito opterećene nije dobro rješenje. Ajmo razmišljati malo o kvaliteti, a kvaliteta se postiže okrupnjavanjem. Kao što hoćete imati bolnicu koja je što veća i koja pruža što bolju uslugu, to vam je isto i sa sudom. Zaboravimo ono kada su ljudi išli pješke pa su sudovi bili svugdje. Idemo se pomaknut, ajmo ih staviti na jedno mjesto da budu što bolji.
Zahvaljujem kolega Miljenić. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega MIljeniću vi ste bili ministar pravosuđa i 2015. je bila reforma i znači smanjeno je na 24 općinska suda, ali sada kažu promjena, da i sada kažu u obrazloženju da je problem upravljanje velikim sudovima kao što je Split. Sada u obrazloženju ovoga prijedloga i kažu iđemo napraviti Split 1 i Split 2, dok u Dalmatinskoj zagori imamo 80 tisuća stanovnika, imamo uloženo u zgradu u Sinju prije 10-15 godina 15-ak miliona kuna, imamo znači, sve resurse koje trebamo imati, imati površinu, veći smo od Međimurske županije, više stanovnika, slično kao Ličko-senjska županija i on kaže, imamo Općinski sud Split 1 i Split 2. Znači, apsolutno uzrok ovih promjena gdje se govori o uzroku zbog čega je došlo do povećanja 10 općinskih sudova je kao veliko opterećenje upravljanja tim sustavom. Napravili su Split 1 i Split 2. Zbog čega nije mogao biti Split i Općinski sud u Sinju za Dalmatinsku zagoru? Pa ja vama objašnjavam da je ovo napravljeno apsolutno nelogično i nikome nije jasno što se htjelo postići s ovim, apsolutno. Svi gradonačelnici i načelnici, pa čak i župan, al dobro, žao mi je, imali smo korektan dogovor svi zajedno. Međutim, ono su dva sata prije dogovora otišli jutro u ministra i žao mi je i kolega Šipić, vidim da je promijenio mišljenje, nije ni 24 sata izdržao, gdje je bio čvrstog stava za općinski sud u Sinju, a ne Split 2 jer je vezano sve oko Sinja. Poznate taj kraj. I ne vidim niti jedan razlog. Ili nek ostave Split, kao što je bilo. Oni su sad ostavili u Split 1, Split 2, soba do sobe. Koji je to? O čemu mi pričamo? Znači, apsolutno razlog ovoga Zakona, izmjena ovoga Zakona o sjedištima i područjima sudova u biti je izgubio smisao. Koje je područje Splitskoga suda 2? Split. Jedan je isto Split. A imamo u Sinju sve. Znači, centar Dalmatinske zagore elemente da znači, ništa nismo izgubili. Isti broj sudova kao u prijedlogu, a ovako je samo Split 1, Split 2.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miri Bulju na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Branimir Bunjac će podijeliti raspravu sa poštovanim kolegom Ivanom Pernarom. Kolega Bulj i kolega Orsat, ja bih vam molio da dozvolimo kolegi Bunjcu da krene sa raspravom, a vas dvojica nađite drugo vrijeme i drugu lokaciju za raspravu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolegice i kolege, poštovani ministre sa suradnicima. Donijeli ste nam u Sabor mini reformu. Dobro, ajde, mini reforma čudno zvuči, ali takav ima kolokvijalni naziv, od 6 zakona. Potrudio sam se pročitati vaše zakone i potrudio sam se pročitati javnu raspravu koja je bila i koja nije u biti izazvala neke velike polemike, osim što su oni koji su sudjelovali u toj javnoj raspravi dakle, došli do zaključka da se radi o kozmetičkim promjenama. Moram se s takvim zaključkom složiti. Naime, jer o čemu se radi u ovom zakonima? Znači, u ovom zakonima se radi, hoćemo li imati sud u Splitu ili Sinju, hoće li neki sudac napredovati na 15 ili za 30 dana, hoće li biti sudski dokumenti digitalizirani ili neće biti digitalizirani. Znači, u biti radi se o organizaciji i radi se o tehničkim pitanjima. Iskreno rečeno, za građane su te izmjene potpuno nebitne. Jer naime, građane prije svega zanima da li se sudi brzo, da li se sudi u zakonskim rokovima, da li se sudi zakonito, imaju li građani sredstva i načine za pravnu zaštitu i još važnije, jesu li jednaki pred zakonom. Osobito ih zanima izmjena Ovršnoga zakona koji nikada neće doći na red, očito, a osobito ne u onom obliku u kojem bi stvarno, a ne deklarativno zaštitio građane. I sad onda pitanje, nakon što znamo da nas varaju, nakon što znamo da ne možemo doći do pravde, da li ću ja dobiti digitaliziranu presudu ili ću dobiti papirnatu presudu ili ću dobit uklesanu u kamen, šta me briga ako znam da nije pravedna. Znači, kakva je svrha od toga što ću ja dobiti, ne znam, presudu 2 km od kuće ako ta presuda nije poštena. Znači, ovi zakoni se bave prije svega formom, a ne sadržajem i ja bih volio da je Ministarstvo pravosuđa išlo drugim smjerom, a to je dakle, da uvažava onu volju građana koju možemo iščitati iz službenih anketa, dakle, ne ih RH, nego koje dolaze iz EU, gdje možemo saznati da oko 70% hrvatskih građana ima negativno mišljenje o pravosuđu i da više od 90% hrvatskih građana misli da u RH postoje privilegirani ljudi na sudovima. To znači, gospodine Bošnjaković, da čak i birači HDZ-a to misle i vrlo je zanimljivo znati da se iste te ankete provode unutar samih pravosudnih krugova, znači, među sucima, djelatnicima itd. i da oni imaju još gore mišljenje o sustavu u kojem radu nego što imaju dakle, sami građani. Jedan od glavnih krivaca za tako lošu sliku je dugotrajnost postupka. Ja bih volio da mi kažete na koji način ova reforma ubrzava postupak? Hoće li nakon ove mini reforme biti donesene presude ne znam, u slučaju Sanader, Bandić, Mamić, Vidošević, hoće li biti možda donesena presuda Kalmeti ili nekim drugim ljudima protiv kojih se presude donose već ne znam koliko desetljeća, hoće li se možda pokrenuti neki postupci koji čekaju već jako dugo, imamo među njima i neke saborske zastupnike, neki su doduše pobjegli, ali možda se misle vratiti itd., ili ćemo imati epidemiju sinkope koja vidimo dakle, da se ubrzano širi pa slijedom toga dolazi i do velikoga broja zastara. Kako biste vi, gospodine Bošnjaković, objasnili recimo, slučaj Maškarin koji je otišao u zastaru? Kako biste objasni slučaj Diane Aničić kojoj je jedno dijete umrlo u bolnici, a drugo postalo teški invalid koji je otišao u zastaru? Hoće li u zastaru otići i slučaj Đure Gavrilovića? Kako to da je u zastaru otišao slučaj Ante Jelavića? Kako to da je u zastaru otišao slučaj ubojstva creskoga studenta Aleksandra Abramova iz 2009. godine, kako to da su čelnici Splitske željezare ispeglali službene kartice za 2 milijuna kuna, pa je to opet otišlo u zastaru. A kako to da kada Hrvatska mora isplatiti odštetu privatizacijskim fondovima koji su sudjelovali u kuponskoj privatizaciji, tada Vrhovni sud primi predmet koji traje 15 godina od hrpu spisa i donese presudu u roku 10 dana. Znači sud Vrhovni koji je navodno zatrpan predmetima može donijeti presudu u 10 dana, a kada je to u interesu, dakle HDZ-a da on ne mora obeštetiti one koje je prevario. I doista je dakle pitanje na koji način se sudi i što mi dobivamo ovom reformom. Između ostaloga, vi sami tvrdite ovim dokumentima koje ste poslali da prekršajni suci imaju premalo posla. Znači zašto ti prekršajni suci sad kad će se spajati ti općinski, ne znam prekršajni sudovi, ne znam kakvi kazneni zašto oni ne bi malo ubrzali te poslove. Zašto se recimo ne bi ti suci koji nemaju posla, a Hrvatska je po broju sudaca četvrta u Europi, odnosno druga pardon, zašto se ne bi bavili ovrhama umjesto da se bave javni bilježnici izmišljeno zanimanje koje u biti se svodi na to da ništa ne radite a zarađujete milijune. Eto, to vam je zanimanje kojem vi dajete nekakvu osobitu pažnju. Otiđite na Poreznu upravu, vjerujem da vi imate načine da saznate podatke sa poreznih uprava. Tko su najveći bogataši u Hrvatskoj? Javni bilježnici, odvjetnici. Na čemu su se obogatili? Na ovrhama. O čemu mi ovdje raspravljamo? O sudu u Glini ili sudu u Sisku. Znači jednostavno vi pokušavate pokazati nekakvu aktivnost, a u biti se radi o bacanju pijeska u oči i za građane se ništa bitnije neće promijeniti. Isto tako bih vas želio pitati kako je moguće da recimo radni sporovi moraju biti dovršeni u šest mjeseci, a većina njih traje po nekoliko godina. Također me zanima na koji način će vaša mini reforma doprinijeti tome da se politika ukloni iz pravosuđa i osobito iz DSV-a. I zanima me kako komentirate izvješće SOA-e iz lipnja 2016. godine da u Hrvatskoj postoji 20 sudaca koji su teško korumpirani i ugrožavaju nacionalnu sigurnost RH. Dakle, evo recimo to su neka pitanja koja bih ja želio otvoriti, a za koja bih volio da mi odgovorite vezano uz ovu mini reformu kako ona, dakle utječe na nju. I još jedna stvar i s time ću sad završiti, prepustit ću riječ gospodinu Pernaru. Danas smo imali Zakon o investicijama, bolje rečeno Zakon o rasprodaji imovine. Ali dajte mi recite molim vas tko je lud da ulaže u državu u kojoj sudski sporovi traju duže od 20 godina. Pa ja da imam milijun eura, pa normalno da bih prvo uložio u Austriju, uložio bih u Sloveniju negdje. Pa tko bi uložio tu kod vas da mi vi poput, to je ko' da bacim ribice u more s piranama. Ostaneš bez novca za jedan dan. Tko bi vama, tko bi vama davao novce da vi s time raspolažete, to ne može nitko jedino u pravosudnom sustavu koji funkcionira. I normalno da tako dugo dok se ovi problemi u pravosuđu riješe neće se riješiti niti pitanje gospodarstva, neće se riješiti, nema investicija. Samo rasprodaja dok se ima što rasprodavati, a čini se da smo već pri kraju sa obiteljskim srebrom. Evo sada prepuštam riječ zastupniku Pernaru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu. Nastavak poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Hvala. Htio bih dame i gospodo a propos Zakonu o sudovima reći da sam dao konkretan prijedlog izmjena zakona u proceduru i to Zakona o sudovima, članak je koji se tiče trenutne nemogućnosti oštećenika da tuži suca koji mu je nanio štetu svojim nesavjesnim ili kriminalnim radom. Znači trenutno je pravni sustav takav da, ako sam ja sudac i donesem presudu kojom vas oštetim zbog svoje pogreške, ne pogreške vas kao oštećenika i nanesem vam štetu čak i recimo na kazneni način, odnosno kriminalan. Vi ne možete kao oštećenik tužit suca za naknadu štete već samo Republiku Hrvatsku. E sad zašto je to problem? Problem je zato jer je zapravo time su suci postali nedodirljivi. Ja ću vam pročitati ovdje jedan članak pod naslovom sljedećim iz Slobodne Dalmacije. U dvije minute sutkinja Ivana Domić uzela mi je imovinu od 150000 eura. Kaže oslobađajuća presuda Ivani Domić, bivšoj predsjednici Općinskog suda u Supetru izazvala je lavinu burnih reakcija. Kaže Zlatko Babarović sa otoka Brača nije se ustručavao kazati kako smatra da je oslobađajuća odluka sramotna. A zašto? Kaže ako je to moglo na sudu proći sram me je da živim u ovoj zemlji. Kuća od 100 četvornih metara i okućnica od oko 1000 metara u uvali Splitska vrijedna oko 150000 eura nelegalno su postale vlasništvo žene koja je na Brač došla prije 2 godine. U presudi koju je donijela Domić stoji kako su se zgrade i zemlja dodjeljuju MB koja je 25 godina neometano uživala u posjedu. Odluka je stavljena na oglasnu ploču i ne bih niti ja, niti moja majka koja je nasljednica znali za nju da mi nisu ljudi kazali kako su na zemlji građevinski strojevi. Išao sam tada na sud i vidio odluku, a doznao sam i kako je nova vlasnica zemlje dobila građevinsku dozvolu. Kaže, otišao sam u splitsku policiju i otkrio kako je vlasnica MB došla prvi put na Brač 2008. iz Njemačke. Kako je onda 25 godina mogla neometano uživati zemlju. Ogorčeni Babarović koji je svjedočio na suđenju u Šibeniku kada je bio kako kaže doslovno ismijan. Na Općinskom sudu u Supetru zatražio je ponavljanje postupka, te je parnica u tijeku itd. itd. Što vam hoću reći? Ovo je primjer sutkinje Ivane Domić. Ljudi koji tvrde da su ostali bez imovine kažu da je ona odgovorna za to i DORH je smatrao da je njen način rada dvojben, zato je bila podignuta optužnica i suđenje je bilo. Međutim, trik je u tome da suci sude sami sebi. Oni sami sebe postavljaju i sami sebi sude. I u 99% slučajeva se suci oslobađaju i jako rijetko ćete vidjeti da je neki sudac u opće i procesuiran a kamo li da je osuđen. Evo, vam još jedan primjer. Ako vi vidite da neki sudac gradi kriminal na sudu i vi prijavite to sudu nadležnog suda, tog, po zakonu, on to ne mora DORH-u odmah proslijediti, ne nego on to prosljeđuje ne znam, višoj nekoj instanci iznad sebe u pravosuđu. Znači cijeli sustav je zamišljen da suci jedni druge štite i ovdje što se tiče Ivane Domić, je li ona kriva ili nije, ne znam, ali evidentno je da postoje oštećenici, odnosno ljudi koji su oštećeni i evidentno je da DORH smatra da je tu nešto upitno, odnosno, čak i kriminalno. Ali, kao što sam rekao, oštećenik, u ovom slučaju ne može ništa, zašto? Zato jer je u kaznenom postupku sutkinja oslobođena s jedne strane, a ne može ju na drugi način privatno goniti. Zašto je to problem? Ha procijenite sami. Imate drugu situaciju. Što ako recimo, suđenje nekom sucu ode u zastaru? I sada sudac je objektivno kriv, ali vi ne možete tu ništa. Zašto ne možete ništa, pa jer je u zastari, čao bao amigo, doviđenja. I čak da je kriv, nije osuđen, ako nije osuđen, nema kaznenog dijela, jer svatko tko nije osuđen, nije kriv. Hvala živjeli.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru. Imamo 3 replike na izlaganje poštovanog kolega Bunjca, prva replika, poštovani kolega Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, drago mi je da ste pročitali zakon, ali mislim da niste shvatili, odnosno, ovaj set zakona, ali mislim da niste shvatili neke odredbe, pa ću vam ih pokušati pojasniti. Rekli ste da su ovo samo kozmetičke promjene, koje utječu na organizacije itd. Mislim ovo jesu promjene koje su primarno usmjerene reorganizaciji sustava. Međutim, ne možemo reći da one ne utječu. Konkretno kada govorimo o prekršajnim sucima. Znači vi ste rekli da prekršajne suce treba preusmjeriti na ona područja gdje postoji manjak sudaca, višak predmeta. Pa upravo to i je poanta. Znači ideja ove reforme, je da se prekršajni suci prebace na prekršajne odjele općinskih sudova koji će se formirati, a onaj višak tih sudaca, da se preusmjeri na druge postupke, konkretno najviše, na propise iz obveznog prava i ovrhe. Znači upravo ovrha o kojoj vi govorite, upravo ideja je ovoga da imamo više sudaca koji se bave ovrhama. Evo, to smo baš iz razgovora i sa ministarstvom dobili tu informaciju. Ono što je međutim, bitno i što bi moglo biti problem je da se ti suci, koji nisu se bavili tim područjem prava, što više educiraju, to je na tragu, netko to mislim spomenuo, mislim kolega Miljenić ili netko, da upravo na toj edukaciji tih sudaca treba raditi, budući da je prekršajno stvarno dosta različito od onog što bi i obveznog prava, kako bi ti suci znali na kvalitetan način rješavati te postupke. Drugo što se tiče depolitizacije, ako i DSV-a, ako mislite na onaj dio gdje se propisuje da u DSV-u sjede 2 saborska zastupnika, to vam piše u Ustavu, znači to ne može biti predmet zakonskih izmjena, nego je to nešto, jer čovjek bi se morao mijenjati Ustav, mislim da je to stavak, članak 124. Čisto da to bude jasno, da to ne može biti predmetom izmjene ovog zakona. I treće što sam htio napomenuti, je da ono čega se nitko do sada nije dotaknuo u raspravi, a to je način izbora sudaca, napredovanja kriterija itd. gdje imamo neke dosta značajne izmjene, koje mislim da mogu doprinijeti poboljšanju toga, znači na izboru sudaca da upravo oni najbolji budu izabrani i napreduju na više sudove, a to je nešto što će dignuti kvalitetu samog sudovanja. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Sokolu, odgovor, kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Sokol. Ja bi se načelno složio sa vašim primjedbama, kada bi one bile doista u funkciji toga što ste vi sad rekli, a to je da taj višak sudova, višak sudaca, doista preuzme pitanje ovrha i blokada. Da se ono makne sa javnih bilježnika. Jer vi, ako ste ikada razgovarali sa nekim pravnikom, on će vam reći da dobiti tu javnu bilježnicu ili licencu, da je to za njega najveći životni uspjeh. To je doslovce, ja sjedim, 5 vježbenika radi, potpisujem nekakve papire i zarađujem milijune. Ti javni bilježnici nemaju nikakvu drugu funkciju nego da obilaze javne tvrtke i da se tamo ulizuju političarima, da im daju te i te postove ovrha i on kada dobi poslove ovrha, on jednostavno postaje milijunaš. Smatram da to nije pošteno, ne samo prema građanima koji su najviše oštećeni, nego nije fer niti prema samom pravosudnom sustavu. Jer se onda dozvoljava, da nekakav pravnik, bilo da je javni bilježnik, bilo da je odvjetnik, zarađuje 100 puta više nego sudac. To nemate niti u jednoj pristojnoj zemlji na kugli zemaljskoj. Svagdje su vam te tarife otprilike izjednačene. I posebno što nemate nigdje, nemate nigdje praksu da suci odlaze u odvjetnike ili u javne bilježnike. Toga nema, suci su karijrani, svugdje u svijetu. A kod nas, normalno, da kad sudac vidi, da ovaj tamo javni bilježnik, ne znam, vozi jahtu, ima, onda i on želi postati odvjetnik. Ali vrlo teško će se dogoditi da javni bilježnik želi postati sudac. I s te strane, mislim da ti javni bilježnici, doista ih treba maknuti, na dobrobit građana. Evo, iskoristite tu priliku, pa sa tim viškom sudaca pokrite njihove poslove, jer mislim da ima isto tako mogućnosti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Ja ću se pokušati malo držati ovog prijedloga. Dakle, ovaj prijedlog je, vi ste govorili, a i tako nam je predstavljeno, da je ovo mini reforma. Međutim, ja bi rekao da je ovo puno manje od mini reforme, dapače, da ovo ne predstavlja gotovo nikakvu reformu, nego ono drugo što ste rekli, da se ovdje radi o kozmetičkim promjenama. Ali takvim kozmetičkim promjenama koje je upitno je, da i će građanima donijeti išta dobro. Međutim, ono što je sigurno da će ovakva izmjena ovako navodna mini reforma donijeti je problem sa funkcioniranjem sustava. Jer svaki put kad u sustavu unosite promjene to dovodi do toga da sustav barem na određeno vremensko razdoblje stane sa radom, a u ovom slučaju ja mogu sa sigurnošću predvidjeti da će sustav stati sa radom na nekoliko mjeseci dok će se definirati koji će primjerice sudac koji je raspoređen na Općinskom sudu u Rijeci biti na sudu u Crikvenici, koji će sudac sa Općinskog suda u Splitu biti na sudu Split 1, Split 2. Nakon toga podjela spisa itd. itd. Dakle, kada govorimo o interesu građana oni ovime neće dobiti ništa jer i tu ste čak i dobro poentirali kada govorimo o sudu u Glini. Da, naravno da je iz perspektive građana lakše otići na sud u Glini. Ali iz perspektive građana jednako tako je bitnije da sud koji će mu suditi ima iskustva, znanja i po mogućnosti specijalizaciju u predmetu o kojem odlučuje, a sud u Glini to neće moći. Evo hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Peđi Grbinu. Odgovor kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Grbin pa to bi bilo recimo kao da se reforma školstva svodi na prebrojavanje nastavnika i klupa, to je otprilike reforma koju je nama ministar Bošnjaković donio u Sabor. Znači ona se svodi na čistu kvantifikaciju. Znači radi se na zbrajanje, na oduzimanje, ali u biti nema kvalitetnih iskoraka. Između ostaloga ta napredovanja koja se predlažu, znači praktički vi morate imati određeni zbroj nekakvih jedinica, a da nitko ne pita kakva je kvaliteta. A nije isto, dakle da li je predmet jednostavan ili je predmet složen, nije isto da li netko ima iskustvo ne znam tri godine ili ima 13 godina, a ovdje se dakle uporno sve želi kako bih rekao unificirati, želi se uvesti jedna uravnilovka u kojoj na koncu konca ministar može ordinirati na način kako njemu paše. Ja bih volio vjerovati da nakon ove reforme neće doći u stvari do političkih čistki jer uvijek kada imamo nekakve nove organizacijske oblike, kada imamo nekakva premještanja, spajanja onda se uvijek može dogoditi da oni koji nisu po volji, dakle politici prođu gore. I to, to možemo vidjeti iz nekih primjera koje vidimo u sudačkoj praksi, a ponavljam još jednom ponajviše nezadovoljstva samih zaposlenika u pravosudnom sustavu od kojih gotovo jedna trećina razmišlja o odlasku iz toga posla. I to nisam ja rekao, to nije rekao niti Živi zid, to je dakle službena statistika koja nam dolazi iz EU. Pa kad trećina djelatnika želi pobjeći onda je sasvim jasno da je pravosuđe u vrlo ozbiljnoj krizi, a kao što ste sami rekli ovakve izmjene, tehničke izmjene očito neće donijeti njezino rješavanje, … [[Govornik se ne razumije.]] ministra Bošnjakovića vrtiti u medijima i on će ispasti kao … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem poštovani kolega Bunjac na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega Bunjac. Dakle, mislim da se slažem sa vama kao i većina nas ovdje da ni mi niti bilo tko od nas, niti građani ne možemo bit zadovoljni ako neki postupci traju dugotrajno više godina i sigurno da je i ova reforma išla u pravcu da se postigne što veća efikasnost u funkcioniranju sudova, a sigurno je jedna od mjera koja će tome doprinijeti ne samo efikasnosti nego i racionalizaciji i ovo spajanje sudova. Naravno kao što je i rekao kolega da će onaj višak kadra koji se zatekne na prekršajnim sudovima bit preraspoređen tamo gdje postoji manjak kadra i upravo na taj način će se postići ubrzanje rješavanja određenih spisa tamo gdje je došlo do zastoja. Sigurno će to doprinijeti brzini rješavanja i efikasnosti, a isto tako moram reći da morate znati da postoje sudske ovrhe, javnobilježničke ovrhe. Dakle, ne možete na ovakav način govorit o javnim bilježnicima jer to zaista nije primjereno. Javni bilježnici ne sjede samo i ne lupaju onaj veliki pečat na kojem nešto ovjeravaju. Oni imaju niz svojih nadležnosti koje su propisane zakonom i prije svega moraju ispunjavati određene uvjete u pogledu stručnosti da bi uopće mogli obnašati te poslove. I nije njihova zadaća jedino to o čemu ste govorili, a isto tako što se tiče poboljšanja djelovanja sigurno će tome doprinijeti i bolji sustav ocjenjivanja sudaca što će pridonijeti sigurno i većoj efikasnosti samih sudaca. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Jelkovac. Odgovor kolega Bunjac, izvolite.
Pa uvažena zastupnice Jelkovac, možda ste u pravu u jednom dijelu o tim javnim bilježnicima, ali činjenica je da se oni množe ko' gljive poslije kiše, jednostavno kao i ove agencije za naplatu potraživanja. Znači jedan Stockholm grad u Švedskoj ima pet javnih bilježnika. Ja sam siguran da u Čakovcu gdje ja živim ih ima više od pet. Znači to je stopa, grad ima 16000. Znači to sada postaje jednostavno. Evo ja sam razgovarao sa ljudima koji su u tome, kaže to je samo, samo da to dobijem i ja sam riješio sve životne probleme. Ja bih htio pitati još u vezi pravosudne reforme ministra Bošnjakovića kako to da je moguće skinuti imunitet zastupniku, a nije moguće skinuti imunitet sucu. Htio bih pitati kako to da suci ne moraju objavljivati imovinske kartice, a svi drugi državni dužnosnici moraju. Htio bih pitati zašto se ne donese Zakon o zviždačima ili hoćete li barem podržati naš Zakon o zviždačima jer je poznato da jedna trećina sudskih sporova propada, jer se ljudi boje svjedočiti na sudu. Znači ljudi se jednostavno ne usude biti svjedoci, a ponajmanje se usude biti svjedoci u kriminalnim dijelima u državnim službama. I također me zanima, kada unaprjeđujete sudsku praksu, zašto već godinama odbijate donijeti Zakon o sudskim vještacima, kada je poznato, da recimo u Hrvatskoj se s tim procjenama zemljišta, procjenama kuća strahovito manipulira i između ostaloga, na to vas je upozorio bivši guverner HNB Željko Rohatinski, o kojemu ja nemam dobro mišljenje. Ali, evo, kada i on o tome govori, možda bise mogli bar njega poslušati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sada imamo repliku za izlaganje poštovanog kolege Pernara, poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Pernar, vi ste nešto govorili o mogućnosti dosuđivanja odšteta zbog rada suca, pa evo čisto, da neke stvari pojasnim. Znači, jedna kaznena odgovornost, za koje postoje propisana procedura tijela Državno odvjetništvo itd. druga, građanska odgovornost. Građanska odgovornost može proisteći iz utvrđene kaznene odgovornost ali i ne mora. No, ugl. u Zakonu o sudovima, članak 105. jasno određuje da u slučaju nezakonitog ili nepravilnog postupanja suca stranka ima pravo oštete od države. Ono što također je propisano je da država u tom slučaju ima pravo na tzv. regresni zahtjev od suca. Znači država koja je platila odštetu zbog nezakonitog ili nepravilnog postupanja suca može potraživati dalje odštetu za to postupanje od tog suca. E sad meni bi bilo interesantno vidjeti koliko takvih slučajeva u praksi ima, to smo mislim, raspravljali na odboru, ali čisto da znamo, otprilike koliko se to primjenjuje, ne primjenjuje se i možda, treba li tu odredbu o odgovornosti možda malo proširiti, ne samo za krajnju nepažnju, o tome bi se dalo raspraviti. Što se tiče javnih bilježnika, znači, samo da napomenem, javni bilježnik se ne može postati samo tako. Evo, ja dođem danas i postanem javni bilježnik, to država određuje prema nekim kriterijima i nije baš jednostavno postati javni bilježnik. Tako da ne možemo baš reći, da oni postaju, to kao gljive poslije kiše. Što se tiče javnobilježničke, e da samo još da jednu stvar da kažem, vezano uz ovo da ne zaboravim, upravo ovi prijedlozi zakona, predviđaju objavu imovinskih kartica, što dovoljno govori o tome, je li netko pročitao ili nije. Znači upravo to ove izmjene dovode, znači objave imovinske kartice sudaca, a to očito neki koji tvrde da su pročitali zakon, to baš i nisu. Na kraju, što se tiče javno bilježničke ovrhe, znači, ona postoji u slučaju vjerodostojne isprave, međutim, ono što je tu bitno i što se rijetko kad navodi, da uvijek stranka ima 8 dana za podnijeti prigovor za takvo rješenje. I tada, taj postupak ide u parnicu i pred sud. E sad zašto se to ne događa, u kojim slučajevima se ne događa, jesu li građani nedovoljno educirani o svojim pravima, to su stvari o kojima bi trebalo raspravljati, ali ne ovako paušalno napamet, nego sa argumentima.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu, odgovor poštovani kolega Pernar, izvolite.
Poštovani kolega Sokol, vi kažete stranka se može žaliti u roku 8 dana, ali naivni ste, naivni ste u svojoj površnosti i neznanju. Naime u Hrvatskoj se svojedobno krivotvorila masovna zadužnica. I onda što se radilo? Onda je uveden registar zadužnica. I kada je uveden registar zadužnica, onda se više nije moglo doći sa krivotvorenom zadužnicom i vama sa računa skinuti milijun kuna. I onda su oni koji krivotvore shvatili, ok, postoji registar zadužnice, ali, sada ako ne možemo krivotvoriti zadužnice, pa idemo krivotvoriti rješenje o ovrsi, moj prijatelju. I onda šta, dođe, krivotvori sve i pečat od javnog bilježnika i odvjetnika i krivotvori šta god hoće i dođe jednostavno na FINA-u i FINA nije dužna po službenoj dužnosti provjeriti je li rješenje o ovrsi krivotvorena ili nije. I onda su ljudi sa FINA-om, ja sam pričao sa gospodinom koji radi u FINA-i. On je rekao, mi smo tražili, molili smo dajte da se uvede registar tih ovršnih rješenja, da se zaustavi kriminal, kao što se je zaustavio kriminal sa zadužnicama uvođenjem registra tih zadužnica. Ali, kaže lobi javnih bilježnika, je jednostavno utjecao da se takvo rješenje ne napravi. A vi dok nećete postati žrtva takvog kriminala, kao što su već mnogi postali, odnosno, sve dok ne postanete ćete uvjeravati sve nas ovdje skupa, sustav funkcionira i da je sve u redu. I onda tim nesretnicima, kojima krivotvorenim rješenjima uzmu novac, FINA im još onda naplati i trošak što su ih ovršili bez svake zakonske osnove. Ali, vas to nije briga, vas to ne zanima. Vi ste došli ovdje braniti sustav koji je neobranjiv, a znate to i sami. Jer da je obranjiv, ne bi bilo ovoliko ljudi u blokadi. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru na ovom odgovoru. Budući da se bliži 20,00 sati, a nevjerne Tome ne vjeruju dok ne stave prst u ranu, određujem malo dužu stanku, nadam se da će kolege iz Mosta biti zadovoljni [[Upadica: U 8,15 ste rekli.]] do ujutro, do 9,30 kada nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Želim vam ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 20,00 SATI.
Nastavljamo dakle s raspravom, Klub zastupnika HDZ-a, poštovana kolegica Jelkovac i nakon nje poštovani kolega Šimić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, evo u nastavku sjednice i ja želim nešto reći o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zakona o sudovima i o Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o državnom sudbenom vijeću, a nakon mene će se onda kolega Šimić osvrnuti na ovaj treći prijedlog Zakona. Glede Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona o sudovima koji je donesen 2013. godine, a mijenjan 2015. i 2016. godine dva puta, znači, ukupno tri puta, mogu reći da je u stvari i tadašnja reforma koja je provedena samim Zakonom nije do danas postigla sve ono što se želi postići u sudstvu. Naravno da nitko od nas, pa ni naši građani nisu zadovoljni i još uvijek dugotrajnim sudskim postupcima koji nekad traju i preko 10 godina i da svi mi želimo napraviti pomake u tom pogledu, tako da je i to jedan od ciljeva predloženih izmjena ovih zakona o kojima danas raspravljamo. Također, moram reći da će spajanjem, u stvari, prekršajnih i općinskih sudova osigurati, osim smanjenja broja sudova i optimalno korištenje kadrova na sudovima, budući je dosadašnja praksa pokazala da postoji ozbiljno smanjenje prekršajnih predmeta, tako da je ova racionalizacija opravdana, a s druge strane svi oni prekršajni suci koji su do sada radili te poslove moći će biti sav višak tih sudaca preusmjeren na one grane sudovanja u kojima postoji deficit kadrova i veće opterećenje, tako da će se sigurno na taj čin povećati učinkovitost. Isto tako, predlaže se i ubrzavanje postupka imenovanja sudaca kroz skraćivanje rokova odlučivanja, a također je značajna promjena vezana i na sudske savjetnike kojima do sada, u stvari, nije bio moguć napredak u profesionalnoj karijeri, te se stoga predlaže uvođenje novog radnog mjesta sudski savjetnik – specijalist, što će, naravno, omogućiti tim ljudima da također napreduju u svojoj karijeri i da dodatno budu motivirani za što bolji, učinkovitiji pristup radu. Navedeno će biti učinjeno, odnosno predloženo je sukladno i onome što je predviđeno u državnoj upravi za savjetnike. Ono što je također značajno, o čemu je jučer govorio i ministar, to je osiguranje lakšeg pristupa građana sudovima. Naravno da smo svjesni da ne možemo omogućiti da u svakoj manjoj sredini postoje sudove, ali isto tako je bitno da omogućimo građanima da ne moraju putovati po 50-60 i više km do suda da bi obavili ono što trebaju, tako da se kroz prijedlog ovog zakona daje, u stvari, ozbiljno težište i jedna podrška što boljem korištenju stalnih službi koje su u biti, prošlom reformom u mreže sudova uvedene kao neko prijelazno razdoblje, a ovim prijedlogom zakona u stvari se njima daje na težini i na taj način će građanima biti omogućeno da ipak ne moraju putovati i imati troškove radi odlaska na sudove u rješavanju svojih prava. Ono što također želim naglasiti, to je da će se isto tako racionalizacija postići boljim upravljanjem sudovima, a za to je isto tako predviđeno da će se spojiti funkcija ravnatelja i tajnika suda u cilju afirmacije u stvari ravnatelja kao menadžera suda koji će upravljati sudom i na taj način nećemo više imati u toj ulozi i predsjednika suda i ravnatelja i tajnika. Ono što je također značajno, to je definiranje jasnih kriterija i postupaka imenovanja predsjednika Vrhovnog suda RH, a što također doprinosi i da taj sam postupak bude transparentniji i kvalitetniji. Ujedno se, u skladu s preporukama GRECO-a predlaže i ograničenje mandata na najviše dva mandata. Glede jačanja neovisnosti pravosuđa predlaže se ukinuti dosadašnje rješenje da ministar pravosuđa imenuje vršitelje dužnosti predsjednika sudova kada im istekne mandat, a u međuvremenu državno sudbeno vijeće ne imenuje novog predsjednika, osim u slučajevima postupka imenovanja vršitelja dužnosti kod sudova u osnivanju. Također, ono što želim reći da je vrlo značajno u prijedlogu ovog Zakona, a to je izmjena načina ocjenjivanja sudaca, podizanje transparentnosti u poštivanju etičkog kodeksa i jačanje redefiniranje uloge pravosudne inspekcije. Vezano za ocjenjivanje, uvedeni su i jasni kriteriji, a cilj je osigurati što veću objektivnost u ocjenjivanju sudaca koja je ključna za uvođenje objektivnijih mjerila za samo napredovanje sudaca na više sudove. Ono što bih na kraju rekla i vezano na taj dio i što predlažem predlagatelju da razmotri između ova dva čitanja, a to je mogućnost da u stvari, promijenimo način donošenja okvirnih mjerila i metodologije kako bi se procedura pojednostavila i na taj način osiguralo njihovo pravovremeno donošenje i usklađivanje jer se u stvari pokazalo u praksi dosadašnjoj da postojeći način donošenja okvirnih mjerila za rad sudaca i same metodologije nije zadovoljavajući i u praksi se pokazuje da u stvari, imamo neodgovarajuće vrednovanje sudačkog rada i zbog toga što ta pravila i mjerila nisu na vrijeme usklađivana niti s procesnim niti sa drugim zakonodavnim izmjenama. A i to je dovelo do samog nezadovoljstva i među samim sucima. Ono što kratko želim reći, o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću, to je da se ustvari i ovim izmjenama također predlaže podizanje kvalitete i geografske zastupljenosti u Državnom sudbenom vijeću, jer smo do sada imali situaciju, da se ustvari u praksi je bilo to da se koncentriralo u izboru članove Državnog sudbenog vijeća, suce iz najvećih centara Splita i Zagreba. Zato se prelaže uvođenje izbornih jedinica za 3 predstavnika županijskih sudova, Zagreb, središnja Hrvatska, sjeveroistočna Hrvatska i okolna Hrvatska. Sprečavanje arbitrarnosti, imenovanje, također je jedan od ciljeva ovih izmjena, što znači da bi se postupanje na snagu ovih izmjena u stvari značajnije pridavalo važnosti samim bodovima koji suci imaju prilikom imenovanja, a ne bi ta odluka, kao do sada mogla biti donesena, bez obzira na ostvareni broj bodova. To bi svakako doprinijelo i tome da budu jasnija pravila na koji način i po kojim mjerilima se može napredovati. Također je bitno jačanje odgovornosti, predlaže se novo ovlast Državnog sudbenog vijeća, za odlučivanje, odavanje odobrenja sucima, da uz sudačku dužnost obavljaju i druge poslove i službe. Također se prelaže podnošenje, vođenje, ustvari i kontrola imovinskih kartica, analogno onome što imamo za državne dužnosnike i sukladno, ustvari, pravilima koja su propisana Zakonom o sprječavanju sukoba interesa, znači da ćemo imati objavljene i njihove imovinske kartice, što također doprinosi transparentnosti cijelog sustava. Uvodi se i primjereno vrednovanje u radu Državnog sudbenog vijeća, jer smo do sada imali situaciju da su svi članovi bili oslobođeni određenih svojih poslova, tako da u ovom prijedlogu se to odnosi samo na predsjednika Državnog sudbenog vijeća, koji ustvari ima najviše obveza. Sigurni smo, dakle, da će ove izmjene zakona postići svoj učinak i Klub HDZ-a će ih stoga podržati. Hvala lijepo.
Kolega Šimić izvolite vi.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. U nekoliko sljedećih minuta iznijeti ću stajališta Kluba zastupnika HDZ-a, o prijedlogu Zakonu o područjima i sjedištima sudovima, te ću krenuti sa nekakvim postojećim stanjem, reformama i povijesti reforme, kako je provođeno od 2010. pa nadalje. Dati ću nekakav prijedlog izmjena, koji se predlaže ovim novim zakonom, te ću dati jedan zaključak na temu cijelog zakona. Prema trenutno važećem Zakonu o područjima i sjedištima sudova u RH, ustanovljeno je trenutno 24 općinska suda, 22 prekršajan suda, 15 županijska sudova, 8 trgovačkih i 4 upravna suda, za koje je određeno sjedište i područje njihovih nadležnosti. Sama racionalizacija mreže sudova, započela je 2008. i 2009. nastavljena je 2010. i 2011. g. 2015. g. također je važna posebno kod županijskih sudova gdje se određuje mjesna nadležnost županijskih sudova. Kasnije imamo dakle, od ovih županijskih sudova, odredbu dakle koja stupa na snagu 1.1.2016. g. a važna je u ovom prijedlogu zakona, da svaki županijski sud je nadležan za odlučivanje u drugom stupnju o žalbama protiv odluke bilo kojeg općinskog suda u kaznenim i građanskim predmetima, osim u radnim, zemljišno knjižnim i obiteljskim predmetima, za koje su nadležni samo pojedini županijski sudovi, a takvo određene je definirano i u ovom novom prijedlogu zakona. Na temelju analize i statističkih podataka, posebice podataka iz izvješća predsjednika Vrhovnog suda o stanju pravosuđa u RH, a vodeći računa o efikasnosti sudbene mreže, pokazala se potreba za njezinom promjenom. Vlada RH želi omogućiti racionalnije korištenje sudaca i službenih potencijala, želi omogućiti građanima lakši pristup sudovima, te će se ostvariti cijeli niz drugih pozitivnih učinaka u predloženom mini reformom. Zašto se zapravo se donosi ovaj prijedlog zakona pokazuju konkretni podaci o problemima na pojedinim područjima. Velike probleme u sudovanju i u upravljanju sudom imaju posebno veliki sudovi. Za primjer možemo uzeti područje, zapravo riječkog suda, gdje se zbog nekoliko dakle, stalnih službi stvaraju i velikog teritorija na kojem taj sud djeluje i radi, te veliki broj sudaca, dolazi do velikih problema. Stoga je predlagatelj prepoznao problem, koji nastoji riješiti osnivanjem novog suda u Crikvenici, novog Općinskog suda u Crikvenici i smatram da je to dobro rješenje. Sud će biti dostupan većem broju građana, posebno građana s područja, dakle, od Gorskog kotara i koji bi u tom slučaju rasteretio sud u Rijeci, posebno od područja otoka Krka i Raba te područje Senja i Novog Vinodolskog. Prilikom osnivanja novih sudova, a vidjeti ćete da ih u ovom prijedlogu zakona, predlagatelj planira dakle, ustanoviti 10, vođeno je, kao temeljni kriterij, dakle, kojim se predlagatelj vodio, je područje od 50000 stanovnika, te je svaki sud mora imati najmanje 12 sudaca za njegovo ustanovljenje. Sljedeća reforma na koju se ovaj zakon dotiče je reforma prekršajnih sudova gdje se predviđa, dakle spajanje općinskih i prekršajnih sudova čime se smanjuje broj, dakle sudova kako imamo 24 općinska, 22 prekršajna, sada ćemo imati ukupno 34, dakle općinska suda sa specijaliziranim prekršajnim odjelima. Ovo spajanje opravdano je u činjenici da je 2016. razlika predmeta dakle na Prekršajnom sudu 2015., 2016. bila 13300 predmeta. U 2017. godini ovaj broj, dakle predmeta na prekršajnim sudovima pada za još nekakvih 7, 7 i pol tisuća. Važno je napomenuti da dolazi do osnivanja novog Trgovačkog suda u Dubrovniku. Racionalno je zbog prometne povezanosti, odnosno nepovezanosti problema u komunikaciji između Trgovačkog suda u Splitu i stalne službe Trgovačkog suda, dakle u Dubrovniku. Važno je napomenuti da su ovim zakonom osigurana, dakle sredstva u proračunu, da su za provođenje ovog zakona osigurana sredstva u proračunu Republike Hrvatske, te da će se [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Hvala lijepa. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvatit će ovakav zakonski prijedlog.
Idemo na replike. Prvi je poštovani kolega Grmoja, izvolite.
Evo nakon pokušaja da ovoj tzv. mini pravosudnoj reformi raspravljamo u kasne noćne sate čemu smo se suprotstavili pa ste ipak odlučili da hrvatskoj javnosti predstavite ovu kako ste je nazvali mini pravosudnu reformu. Ja bih problematizirao ovo o čemu ste vi kolegice Jelkovac govorili, a to je ocjenjivanje sudaca. Ja smatram da je ocjenjivanje sudaca upravo žarište problema, jer ono ne postoji za sve suce, nego samo za one koji se kandidiraju za viši sud. I postavljam pitanje zašto nije uvedeno, znači kontinuirano ocjenjivanje svih sudaca. I još me zanima koje su to mjere koje ste vi predvidjeli za rješavanje ovog pitanja zastare i predmeta koji su otišli u zastaru. Znači mi nemamo kontinuirano praćenje i ocjenjivanje sudaca. I ponovno i prema ovim odredbama koje ste predvidjeli ponovo ćemo ostaviti i Državnom sudbenom vijeću nekakvo diskrecijsko pravo i ponovno će se suci unapređivati na temelju nekakvih dogovora na koji veliki utjecaj ima politika u Državnom sudbenom vijeću. Pogledajte dobro kako je ovo predloženo, pa ćete vidjeti da se nikakav napredak sa ovim što je predloženo neće postići. A upravo je MOST kroz Zakon o Državnom sudbenom vijeću kojeg smo uputili u proceduru i sve zakone koje ćemo uputiti su zapravo prava pravosudna reforma, a ne ova kamilica koja nam je ovdje predstavljena.
Odgovor kolegice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega Grmoja, dakle jučer uopće nije bila naša namjera da mi u kasne sate raspravljamo o ovim zakonima. To je bila u stvari situacija koju ste vi htjeli isprovocirati svojim ponašanjem, tako da ste jednostavno silnim stankama, a čini mi se da je bilo sedam stanki jučer u kojima ništa bitno nije govoreno da bi se morala prekidati rasprava i sjednica, htjeli otegnuti točku koja je bila prethodno. Pa umjesto da smo o ovome počeli raspravljati u popodnevnim satima počeli smo već u predvečerje. Naravno da se mi ne želimo spuštati na tu razinu rasprave sa vama i dokazivanja tko je tu u pravu. Ja sam uvjerena da ćemo sve ove apsurdne situacije do kojih dovodite svojim ponašanjem i zlorabljenjem određenih instituta sadašnjeg Poslovnika u stvari riješiti kad donesemo novi Poslovnik. I u stvari sam sada sigurna da smo trebali baš ići u izmjene Poslovnika jer vi ste to dokazali svojim ponašanjem. A što se tiče ocjenjivanja sudaca u ovom prijedlogu zakona je vrlo jasno predloženo na koji način će se ocjenjivati i sukladno čemu. Ono što mi kao klub predlažemo je da se pokuša između dva čitanja također redefinirati uloga Ministarstva pravosuđa u tom postupku donošenja akata, okvirnih mjerila za rad sudaca i metodologije obzirom na njihovu odgovornost u cijelom tom postupku za djelovanje cijelog sustava da to bude još učinkovitije. Hvala.
Idemo na drugu repliku, poštovani kolega Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Uvažena kolegice Jelkovac, ja osobno neću imati specijalne amandmane na ove prijedloge zakona ali htio bih reći dva komentara. Prvi komentar je vezan za rad sudova kao takvih. Suđenje u razumnom roku je ponekad suđenje u nerazumnom roku. Ne znam što se može po tom pitanju učiniti, ali sigurno se nešto može učiniti. Između ostalog može se nekako propisati na neki način sigurno, da viši sudovi budu malo hrabriji u donošenja odluka. Jer često viši sudovi vraćaju na niži stupanj, na ponovno odlučivanje neke presude sa kojima se ne slažu, a mogli bi i sami donijeti pravorijek i tako ubrzati proces. Pa evo imamo slučaj Franak gdje je Ustavni sud, čak i Ustavni sud je mogao donijeti pravorijek, ali nije nego je vraćen na Vrhovni sud, pa je Vrhovni sud vratio na Visoki trgovački sud. Pa sad je moguće da Visoki trgovački sud vrati na prvi stupanj sucu Radovanu Dobroniću ponovo cijeli slučaj što ne bi bilo dobro. Evo u tom smislu se nešto može napraviti sigurno i propisati da to bude brže i efikasnije. A druga stvar Državno sudbeno vijeće smatram da bi trebalo kroz ustavne promjene riješiti da bude pod većom kontrolom građana, pod direktnijom kontrolom građana. Jer to što građani ulaze u Državno sudbeno vijeće nije garancija da su oni predstavnici građana. Garancija da bi bili neki ljudi predstavnici građana bi zasigurno bila više kada bi se to radilo kroz civilne udruge, pa bi svakako bilo dobro da se kroz ustavne promjene riješi da dva člana Sudbenog vijeća budu iz civilnih udruga. Jedan član da bude recimo za zaštitu potrošača jer je to vrlo široko područje, a drugi član da bude za zaštitu ljudskih prava i za građanska prava općenito. Znači iz takvih udruga koje se bave takvim pravima. Zahvaljujem.
Hvala. Prije odgovora na repliku pozdravljam i drugu grupu učenika i učenica Škole za modu i dizajn iz Zagreba. Dobro došli! Kolegice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovani kolega. Dakle slažem se s vama u konstataciji da ponekad, ustvari i više nego ponekad sudski postupci traju predugo i izvan onog što se smatra razumnim rokom. Dakle smatram i da sve ove reforme koje su do danas bile poduzimane u sudstvu su bile s ciljem da se tome doskoči i da se situacija u tom pogledu popravi. Naravno da nitko nije zadovoljan, a ponajmanje građani, ali ne možemo ni mi biti sa takvim stanjem, ali sigurno da trebamo i u budućnosti činiti sve što je moguće da se tu naprave još vidljiviji rezultati. Možda trebalo bi, možda razmisliti o izmjenama nekih odredaba u ZPP-u. Što se tiče vašeg prijedloga o izmjeni Ustava kako bi u DSV ušli predstavnici određenih građana umjesto zastupnika, gledajte ja tu ne dijelim s vama stav. Smatram da su zastupnici predstavnici izabrani predstavnici naroda. Svaka udruga je udruženje građana gdje se građani udružuju svojom slobodnom voljom zavisno o svojim nekakvim interesima i ne možemo izabrati dvije udruge koje će onda imati svoje predstavnike u DSV-u. Razumijem vašu namjeru i nakanu, ali smatram da to ne bi bilo najbolje rješenje. Hvala.
Idemo na treću repliku, poštovani kolega MIljenić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice Jelkovac. Ja bih se osvrnuo na vaš uvod gdje ste rekli da je oporba protiv ovih promjena. Dakle mi kao klub još nismo o tome ni raspravljali, naime nismo ovdje raspravljali i ono što sam već jučer rekao i naznačio, sve ono što je dobro mi ćemo apsolutno podržati. Čitav niz stvari u ovom zakon ima dobrih koje donose dobre promjene, međutim ono što nije dobro to smo i do sada zastupali, vidjeli ste i na odborima i predlagali određene promjene da ti zakoni budu što bolji. Svima nam je u interesu i tu mislim da se ne trebamo dijeliti jer imamo zajednički interes, a to je da pravosuđe građanima pruža što bolju uslugu i uvjeren sam da tu možemo i razgovorom i kroz raspravu u Saboru doći do boljih rješenja. Dakle nismo a priori protiv zato što nešto predlaže Vlada, protiv smo onog što je loše, to ću reći u raspravi. Sve što je dobro ćemo podržati kao što smo radili i do sada. Hvala lijepo.
Odgovor kolegice Jelkovec. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovani kolega. Ja sada stvarno evo ne mogu se sjetiti da sam u svojoj raspravi rekla da je oproba protiv, ali možda jesam nesvjesno ili mi se potkralo kao lapsus, ali nije mi to bila namjera reći jel ne znam jeste protiv ili ne, to ćemo vidjet na glasovanju. Dakle ako jesam evo ispričavam se stvarno, bio je lapsus. Dakle nismo obadvoje i u odborima koji su raspravljali o svim ovim zakonima i ja znam da ste i vi osobno i kao bivši ministar imali određene konkretne prijedloge koje ste izrekli na sjednicama odbora, ali ste isto tako izrekli da ste sa nekim promjenama koje su uvedene zadovoljni i ja smatram zaista da će neke promjene koje su predložene ovim izmjenama u svih ovih šest zakona zaista dobre i da će doprinijeti boljoj učinkovitosti, efikasnosti i transparentnosti samog pravosuđa. A isto tako naravno, ovo je prvo čitanje i do drugog čitanja ja vjerujem da će predlagatelj razmotriti sve prijedloge i oni koji su mogući da će ih prihvatit. Hvala.
Idemo sada s jednom replikom za kolegu Marka Šimića, to je poštovani Ante Bačić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Šimiću. Pri kraju svog izlaganja spomenuli ste upravo ovo povezivanje prekršajnih i općinskih sudova, pa sam vam htio dati još dvije minute malo da porazgovaramo i raspravimo o tome. Spomenuli ste samu reorganizaciju sudova, statistiku opterećenosti sudova i sudaca baš konkretno kod općinskih i prekršajnih predmeta i koliko će ovo povezivanje donijeti koristi, ali opet s druge strane vlada jedna bojazan za suce koji su tu možda duže desetak, dvadeset godina po pojedinim predmetima tj. područjima u pravu, hoće li to biti opterećenost za njih kako brzo bi se oni mogli prilagoditi iako znamo da su i pravnici, da ima pravosudni ispit, da su suci ne bi tu trebalo biti nekakvih posebnih poteškoća, ali opet moramo pripaziti hoće li to utjecati na kvalitetu sutra i sudskih odluka upravo ovo povezivanje, tako da me zanima vaše mišljenje kao pravnika. Hvala.
Odgovor, izvolite kolega Šimić.
Uvaženi kolega Bačić. Naravno u svom izlaganju u ime kluba iznio sam prijedlog predlagatelja ovog Zakona o ukidanju prekršajnih sudova odnosno spajanju prekršajnih sudova sa općinskim sudovima u RH i naveo sam statistiku koja zaista pokazuje da više u budućnosti kroz koju godinu i neće postojati pravna opravdanost za postojanje prekršajnih sudova iz razloga smanjenja broja predmeta upravo na takvim sudovima. Vidimo da je smanjenje predmeta iz 2016. u 2015. razlika 13 tisuća, iz 2016. naspram 2017. je nekakvih 7, 7,5 tisuća. Vjerujem, a i predlagatelj je prepoznao taj problem da će se i u godinama koje dolaze nastaviti. Stoga suci nisu samo ovom reformom i samo ovim prijedlogom zakona svjesni činjenice da se nešto u pravosudnom sustavu i u mreži sudova mora mijenjati. Oni su to postali prilikom svakog izvješća koji je određen i općinski i županijski i svi sudovi dakle mreži sudova podnose i Vrhovnom sudu RH, a onda se to da iščitati da su takvi trendovi prisutni na cijelom području RH. Što se tiče prilagođenosti sudaca, smatram da i ja kao pravnik sa ovoliko iskustva zapravo ne mogu o tome raspravljati iz razloga što bi bila čak i uvreda za nekog suca koji radi 10 ili 20 godina, da ja kažem da on možda tu svoju sudačku dužnost danas ne obavlja dobro ili da ju neće dobro obavljati sutra. Ja vjerujem da će predlagatelj dakle Ministarstvo pravosuđa i Vlada RH prepoznati ovaj problem integracije prekršajnih sudaca za rad na općinskom sudu te da će se kod dodjele predmeta voditi računa o tome iz kojeg oni područja dolaze i da će se u skladu sa tim spajanjem i raditi na određenoj edukaciji sudaca, na njihovoj afirmaciji u novom sustavu i da će ovaj, ovakav sustav zaživjeti, da će donijeti određene uštede i da će učiniti ovaj cijeli sustav, dakle pravosuđa puno efikasniji. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo sada na drugu raspravu. Klub zastupnika SDP-a. Poštovani kolega Orsat Miljenić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, drage kolegice i kolege, ministre, vaši suradnici, sve vas lijepo pozdravljam. Dakle kao što sam rekao već prije ovo je tema koja nam svima treba biti zajednička i gdje mi svi i to je naša obaveza kao zastupnika je da napravimo sve da bi pravosuđe pružalo što bolju uslugu našim građanima. U ovom trenutku i isto tako svi mi moramo biti svjesni da to nije tako. Građani nisu zadovoljni, ne možemo biti ni mi. Danas je popularno razgovarati, sigurno će se razgovarati puno o izvješću Europske komisije pa ću i ja početi s time i ja ću na jednoj političkoj razini reći da izvješće govori točno o lošem radu loše Vlade sa lošim politikama. Međutim, da se vratim na naše zakone koji su ovdje pred nama, tu postoji jedan izuzetak a to je izvješće govori u do sada možda najboljim tonovima o situaciji, o tome što je napravljeno u pravosuđu. I vi kada pogledate to izvješće, vi vidite da se pravosuđe počelo ipak izdvajati, što možda nije dobro ali se izdvaja u boljem smjeru od ostalih sektora. A onda možemo misliti kakvi su nam ostali sektori kada građani nisu ni ovako zadovoljni sa pravosuđem, ali izvješće govori dobro. I to govori dobro da se do sada radilo. I to ide i vama kompliment ministre, jer iz izvješća se vidi da suradnje koje su poduzimane su dobre i dobro se ocjenjuje neka mjera koju predlažete dalje. I to je dobro i to je apsolutno nešto što trebamo podržati. Međutim, ja ću se tu referirati i dalje, izvješće isto tako, dakle mi ovdje govorimo o restrukturiranju mreže sudova. Izvješće isto tako govori, imate na strani 13, da reformirana mreža, dakle to je ova postojeća, učinkovita i da daje dobre rezultate. Dakle to vam govori izvješće Europske komisije. I što mi onda na to radimo? Vi ovdje predlažete za nešto što i oni kažu da je reformirano i da daju dobre rezultate, vi predlažete povratak 10 općinskih sudova i to je nešto s čime se mi složiti ne možemo. Trend u cijeloj Europi je smanjenje broja sudova, okrupnjavanje i specijalizacija. Našim građanima nije bitno i dobro pravosuđe se ne očituje o tome da ga imate ispred svoje kuće i da vam je na 5 minuta udaljenosti, dobro pravosuđe se očituje da dobijete dobru uslugu, kvalitetnu presudu, brzo. Za to vam treba veći sud, za to vam treba specijalizacija. Ako vi smanjujete sudove i povećavate brojeve to se neće postići. I mene je strah suprotnog učinka. Naravno, to je jedna politička stvar gdje mi razmišljamo na jedan način, vi razmišljate na drugi, vrijeme će pokazati što je. I sigurno je da imate argumente i ja ću vas pozvati što smo razgovarali na odborima da nam i na odborima date sve podatke da vidimo jednostavno gdje smo. Tako da, ja dozvoljavam da ću ja možda reterirati u ovome, možda ćete i vi. Ali, budite vrlo oprezni jer ova zemlja ima previše, previše ne samo teritorijalnih, ima previše ustrojbenih jedinica, mi se stalno dijelimo. U toj podjeli nema specijalizacije, ovdje nema kolanja spisa, nema kvalitete. I to je nešto što nam je karakteristika zemlje, to možemo govoriti od općine, bilo gdje. U sudovima smo, i to nije počelo u našem mandatu, to je počelo u vašem i prije vas, ipak uspjeli se izboriti da idemo za suženje. Nisam siguran da je dobar trend da se sada vraćamo unatrag, ali razmislite i vidite. Tu ću vam reći još nešto što je nedostatak, ne bavite se županijskim sudovima. Županijskih sudova mi imamo 15. Prema ovome imati ćemo 34 ajmo reći prvostupanjska suda. Na 34 mi imamo 15. županijskih, to je omjer koji nije zdrav, vi morate imati puno manje županijskih. Broj županijskih sudova je daleko prevelik, prevelik za zemlju veličine Hrvatske, prevelik za ovo što mi imamo u Hrvatskoj. Dati ću vam jedan podatak, Županijski sud Slavonski Brod, prvi stupanj kazneno, znate koliko ima predmeta u 2017. godini? 11. Znate koliko županijskih sudaca radi na tim predmetima? 6. Dakle ova zemlja plaća 6 sudaca županijskih da bi riješili 11 predmeta u godinu dana. I to je nešto što se mora u bilo kakvoj promjeni adresirati. I to ja vidim kao budućnost, vidim kao nešto što ovdje nedostaje. Možda vi to imate u daljnjem planu, ali to je nešto o čemu trebamo razgovarati. Možda ih ne treba sve ukinuti, možda nekima treba promijeniti nadležnost pa da nemaju kazneno. Ali meni je neprihvatljivo da za 11 predmeta, ne po sucu, kolegice i kolege, za cijeli sud, 11 predmeta u godinu dana. Mi držimo 6 sudaca županijskih. Znate li koliko su plaće? I ti ljudi bi mogli nešto drugo odraditi. I onda negdje drugdje nam nešto ide u zastaru a ovdje imamo višak. To je ono što se ne adresira. Ali kažem, možda je to sljedeća faza, sigurno ćete nam to reći. Ono s čime načelno se slažem, to se tiče prekršajnih sudova. I da, u nekakvoj viziji je dobro da se oni utapaju. Međutim, ja ću vam reći zašto nisam siguran da je ovaj korak kakav sada radimo u ovom trenutku a mislim da i vi to na neki način priznajete zato što ne idete do kraja. Dakle vi ne ukidate Prekršajni sud u Zagrebu, ne ukidate Visoki prekršajni sud. Dakle mi ostavljamo prekršajno sudovanje dijelom kao samostalno ali ga svugdje drugdje uklapamo u općinsko. Mislim da bi puno bolji bio pristup da ste to radili u 2 koraka. Dakle, u 1 koraku da ste omogućili premještaje svim prekršajnim sucima, do onog broja koji je višak, jer činjenica je da imamo višak, i da ste omogućili da pređu na općinske sudove. S time bi postigli efekt koji hoćete. Dakle, vi biste dobili suce na općinske sudove, koji bi digli, ubrzali jer bi ih više rješavalo, dakle, predmeti bi se bolje rješavali. Zadržali bi onaj jedan dio prekršajnih sudova, koji su se i sudaca, koji su se izgradili i koji to žele raditi i za koje ima mjesta i prostora da se radi. I onda u sljedećoj fazi, što bi trebala biti sljedeća faza? Ono što je također hrvatski problem, reducirati ono što se smatra sudbenim predmetom. Jer to je nešto kako se može djelovati na prekršajne sudove. Činjenica je da smo mi zemlja u kojoj previše predmeta, koji tamo ne trebaju spadati završavaju pred sudovima, upravo u ovom segmentu i tu vidim da je moglo biti pomaka. I tako ste mogli u 2 faze doći do ovog rješenja, ali ne izazivati, nešto što mislim da neće dati dobar efekt. Dakle, to je na vama da razmislite idete ovako ili ne, ali kažem, u tome što ostavljate prekršajni u Zagrebu, što ostavljate Visoki prekršajni, to govori da ih vi ne ukidate potpuno, onda idete do kraja, ukinute ih potpuno. Ili idite kroz 2 faze. Ponavljam, svi mi imamo različite poglede, ovo je nekakav naš pogled, za kojeg mislimo da bi dao puno bolji rezultat. Ali, zašto je ovo bitno spomenuti također? Zato što jedan problem koji se ovdje ne adresira nije ni stvar neposredno ovih zakona, a to su plaće prvostupanjskih sudaca. Prvo vi imate razliku u tim plaćama između prekršajnih, općinskih i upravnih. Svi su prvostupanjski. To je nešto što traje već dugo, to ne mislim vama kao prigovor, ali u jednom trenutku to treba početi rješavati. To se ovdje ne adresira. Drugo, mi imamo i ne zaboravimo, mi, svi mi kada imamo nekakav problem, gdje idemo? Idemo na sud. Očekujemo od suca i to prvenstveno općinskog, da nas sasluša da nam to riješi i da to ide brzo. To su ljudi koji sude desetak g. zatvore nekad, ljudi koji sude, nekada sude za milijarde i čije se plaće već godinama nisu dirale ni na koji način. I to je loše. To je loša poruka prema ljudima, koji su u sustavu zato što nemaju rješenje. Dođete dobijete plaću i znate da će vam ona praktički do kraja, ako ne idete na Županijski sud, a tu više nema baš jer se kontrahira i mora se kontrahirati, nema rješenje. I mi to kao društvo ne adresiramo. A svi mi kad imamo problem, otići ćemo pred suca i očekivati riješeno to. A plaće su ispod svake razine, prvostupanjskih sudova. I to je loša stvar i ona se treba adresirati ako hoćemo se pomaknuti naprijed. Zemlja stoji pristojno, imamo gospodarski rast, trošimo na sve strane, realno, pa ne vidim zašto se ne može program i za ovo? Jedno od rješenje su sudački rangovi, gdje biste vi omogućili sucima napredovanje i tu sad se tiče Zakona o sudova, napredovanje do istog stupanja. Dakle, da netko kroz karijeru ne mora ići na viši sud, jer tu nema mjesta, nego da napravi na svom sudu. To je nešto što smo mi razrađivali u mandatu, nismo imali prilike dalje, ali to je nešto što vas pozivam da radite na tome, jer to je perspektiva, nema mjesta na drugom stupnju za sve. Ali ljudima morate dati mogućnost napredovanja u karijeri, često ona i financijska. Ne slažem se također sa ovim naglašavanjem stalnih službi, ja mislim da stalne službe u perspektivi trebaju nestajati. Ono što mi nedostaje u zakonu to su sudbeni dani. To je puno jeftinije nego stalne službe i građanima daje puno bolju uslugu. Što to znači, ako na jednom prostoru nemate dovoljno predmeta uzmimo na nekakvom otoku, evo Vis, nemate dovoljno predmeta da biste imali sud i ne trebate ga ni imati. Ali, zar nije puno bolje rješenje da dođe sudac iz Splita, 2 ili 3 dana u mjesecu ili tjednu, ovisi koliko ima predmeta riješi i vrati se. Za to nam ne treba sud, ne treba nam stalna služba. Jeftinije je, bolje i kvalitetnije za građane. I to je nešto, kako bi hrvatsko pravosuđe trebalo funkcionirati. A znate za koga je još to dobro? Za suce, zato što će netko dobiti dnevnicu, odraditi će posao, nekada će se promijeniti i sredine i vidjeti će nešto drugo, dobro je i za njih. Ja znam, moje, naše iskustvo je bilo da su svi vrlo rado išli u to. Dakle, to je jedan pomak, što mi ovdje nedostaje i to bi bilo bolje nego učvršćivati stalne službe jer one nam u ovom broju, realno dugoročno ne trebaju. Ja sam o detaljima mnogo čega govorio na odboru pa sad neću ponavljati, jer su vaši suradnici zapravo pribilježili, svako jedna od najboljih stvari, koje donosi zakon je uređenje izbora predsjednika Vrhovnog suda, tu smo definitivno bili deficitarni do sada i to je odličan pomak. Ima i drugih stvari koje su jako dobre i koje sam pohvalio i ovdje kažem i zakoni donose dosta toga dobro, međutim, ovdje ću ukazati na možda dvije stvari koje također ne mislim da su dobre. Prvo je to ukidanje mogućnosti ministra pravosuđa da daje mišljenje na izbor predsjednika suda. Dakle, to je po meni vrlo loše i korak unatrag. Mišljenje ministra pravosuđa ni na koji način nije zadiranje u neovisnost pravosuđa, jer DSV bira ministra po svojoj volji. Međutim, znate što u DSV. znači mišljenje pravosuđa? To znači da netko tko je zadužen i ovlašten kontrolu pravosudne uprave, koji ima inspekciju pod sobom, je na obavljenu inspekciju suda, vrlo često i daje ocjenu rada tog predsjednika, nekakvom sudu, jer oni ne sudi. Ali daje u onome za što je ministarstvo nadležno i što je bitno za predsjednika suda i to je demokratska kontrola, jer kad vi to date, koji ste izabrani od građana, onda vi to govorite u ime građana, vi bilo koji ministar. Kada toga nema, onda se sudbena vlast još više zatvara i zapravo još više odlučuje sama o sebi. Dakle, nisam nikako za to da se to miče. Možda je to neobično za nekog tko je u opoziciji, jer mi bi kao u opoziciji trebali htjeti uzeti što više ovlasti vama u poziciji. Ali to nije tako, ja gledam dugoročno. Ovo je dobar pomak i kvalitetne zemlje s uspješnijim pravosuđima nemaju zatvorenost, a mi ga gradimo potpuno. Ni jedna zemlja sa dobrim pravosuđem nema ovako postavljen sustav prema kojem sudbena vlast bira sama sebi sve. To nema ni jedna zemlja sa kvalitetnim pravosuđem. To je bio eksperiment EU proveden u Hrvatskoj. Rezultate svi vidimo i živimo, oni nisu dobri. Ovo je mali korak s kojim mislim idete unatrag umjesto da se zadrži, da možda razvijete ta izvješća da ona budu još bolja, da budu javna pa da utječu i na DSV. Pa ako je netko glasovao u DSV-u za nekoga tko je loš predsjednik, a vi ste dali parametre, pa neka obrazloži to. To je dobro. Mislim da je tu uloga ministarstva treba biti što jača, ne što slabija. Druge se stvari tiču, spomenula je i kolegica okvirna mjerila i može se DSV-u staviti jedan mehanički način izbora makar nisam siguran da je to ustavno u odnosu na odluku Ustavnog suda u predmetu Ćorić, ali imate sljedeći problem. Sadašnja mjerila nisu dobra, ovo vam neće dati dobar rezultat. Bez promjene načina vrednovanja rada ovo će dati loš rezultat. Dakle, nemojte polovični biti. Ili idite do kraja ili ne. Evo ja se zahvaljujem.
Hvala kolegi Miljeniću u ime Kluba zastupnika SDP-a. Prije replika, svim kolegicama čestitam Dan žena. Sad možemo krenuti sa replikama. Prva replika je od kolege Steve Culeja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Orsate Miljeniću ministre pravosuđa u prošloj Vladi nekoj tamo dalekoj. Meni je jasno da je jako puno problema u pravosuđu, a koje ste moguće i vi mogli riješiti, a niste. I vi ste imali nekih eskapada u vašem ministrovanju, a posebno ona kada ste 2014. godine racionalizaciju i reorganizaciju pravosuđa provodili i to na način da ste postupkom spajanja većih u manje pokušali spojiti, tj. pretočili ste Vinkovački općinski sud i Županjski općinski sud u Vukovarski. Meni je razumljivo da iz manje posude možete pretočiti u veću, ali iz veće ići u manju. Racionalizacije nije bilo nikake, samo ste povećali sve troškove putne, sucima dnevnice i posebno onima koji su u tim postupcima bili najoštećeniji, a to su sami oni koji su bili u postupku ili osuđeni, optuženi ili ne znam šta drugo. Znači onaj iz Cvelferije, iz Strošinaca, ako znate gdje su Strošinci. Strošinci su negdje gore, a Vukovar je ovdje dole. Znači ovaj iz Strošinaca umjesto da je išao u Županju na sud ili u Vinkovce na sud on je morao ići u Vukovar, pa svi svjedoci, pa državni odvjetnici i svi su morali dolaziti u Vukovar i da su svi predmeti i u radnim sporovima i u kaznenima predati vukovarskim sucima da to rješavaju. To je sva sila autobusa i auta koji su svakodnevno se slijevali prema Vukovaru. Ja ću vam pročitati samo one, stanovništva koje je bilo. Općinski sud Vukovar 31670 stanovnika, Općinski sud Vinkovci gravitiralo je 82032 stanovnika [[Upadica Hajdaš Dončić: Kolega Culej, vrijeme. Pardon.]] I Općinski sud Županja 49085 [[Upadica Hajdaš Dončić: Hvala.]] Hajmo iz manje posude u veću, a ne iz veće u manju.
Hvala. Kolega Miljenić, izvolite.
Dakle ovako. Rekao sam vam da ono što smo mi tada napravili imate ovdje kao jednu od svjetlijih točaka u izvješću Europske komisije. Dakle, to je netko tko nas gleda sa strane i kaže, da to je jedna, to je dobro i daje učinak. Mi se nismo vodili kriterijima ni politike, ni ovog nego smo išli za to da ostane jedan općinski sud po županijama. To su prepoznali i vaši kolege iz HDZ-a koji su tada sjedili ovdje i mahom ili bili za ili bili suzdržani, nitko nije bio protiv. Dakle, nitko u sabornici nije bio protiv. Da i to daje rezultate. Znate zašto? Zato što je provedeno objektivno. A o autobusima koji idu nemojte govoriti. Prosječni hrvatski građanin ide manje od dva puta u životu na sud u bilo kojoj ulozi. Dakle, ljudi ne idu tako često na sud. Kad idete u bolnicu da li je bolesnom čovjeku lakše doći do bolnice koja je veća, krupnija na jednom mjestu ili je zdravom na sudu, samo tako razmislite. Pa nije, bitna vam je kvaliteta suda. Kriteriji mogu biti obrnuto, ali onda se ruši na razini cijele Hrvatske. Vi kad imate sustav vi ga postavljate za cijelu zemlju. I mi smo zato išli i rekli po županiji. Negdje je to bilo kao u ovom slučaju, ja sam svjestan da je u ovom slučaju bilo veće, manje. Ali svugdje drugdje je bilo obrnuto. I počeo je davati dobre rezultate. Ako radite jedan izuzetak na jednom mjestu, onda ga morate raditi svugdje. I onda će se dogoditi ovo što će se dogoditi sada, da će netko postavit pitanje zašto Crikvenica, zašto ne Nova Gradiška, zašto ovo mjesto, zašto ne ovo i nikad kraja. A ovo je počelo i ovo daje rezultate. Ali ovo je vaše mišljenje, ovo je moje, o njemu možemo razgovarati do kraja. Vi ćete ostati kod svog, ja kod svog. Ali pogledajte brojke. Brojke, pogledajte brojke.
Kolega Miljenić hvala. Sljedeća replika kolega Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Miljenić, vi ste bili ministar pravosuđa u prošloj Vladi i dobro znate onu izreku staru što je više zakona to je manje pravde. E sada sviđa mi se ova vaša teza da nema specijalizacije, nema promocije kvalitete. I to je točno, ja se s tim slažem. Ovdje se govori u ovom paketu promjena ovih zakona da je to neka mini reforma. 2010. znači kaže se u ovom Zakonu da je bila šira promjena, ali svake godine poslije toga dolazilo je do određenih promjena i uvijek se to predstavljalo mini reformom. Za mene to nije nikakva ni reforma, ni mini reforma. E sada, konkretno pitanje za vas, znamo kako se biraju suci u DSV-u, ali i tamo imamo situaciju imaju rang liste i čovjek ako imate prvo, drugo, treće, peto mjesto umjesto toga biva izabran kandidat na 71., 121. mjestu itd. ali zašto? Zato što tamo ima sustav bodovanja pa se na razgovor dobiva 20 bodova. E vidite velike reforme u tome da više nije 20 bodova nego sada 15 bodova. Prema tome, ovo je samo privid reforme da se nešto radi. Mislite li vi da će ovo kvalitativno dovesti do poboljšavanja izbora pravih kandidata ili je ovo samo privid kao što ja mislim? Tu je zadržan još uvijek diskrecionizam. Nadalje, mislite li da će sudovi postati efikasniji ako znamo da sude slučajeve od 50 kuna do 20, 30, 100 milijuna kuna sa istim procesnim pristupom? To je po mom mišljenju nemoguće želim čuti vaše mišljenje. Sudstvo je pravosuđe rak rana hrvatskog društva, posebno je to Ovršni zakon. Gospodo, nitko od vas ništa nije o tom Ovršnom zakonu rekao. Manipulirate, govorite najprije ste govorili sada koji vladate da ćete za godinu dana napraviti sada kako vidite da se stvara gužva, sada ste rekli ovaj tjedan će biti gotovo. Svi koji ste u tom sudjelovali do sada odgovorni ste, izručivali ste vlastite građane lihvarima i kamatarima. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite kolega.
Dakle ja mislim da je jedna od riječi koju bi u Hrvatskoj trebalo zabraniti reforma, druga je vjerojatno strategija i onda akcijski plan jer toliko puta ju je politika servirala te termine građanima da građani više to niti doživljavaju niti doživljava sama politika, tu imamo potpunu inflaciju. U našem terminu mi to nismo nikada tako ni nazivali niti smo mislili da je to tako, to su bile nekakve promjene i prilagodbe najbolje koje ste mogli u tom trenutku. U ovom, dakle ja očekujem da će ministarstvo kao što je najavio i ministar ići sa jednim drugim paketom zakona koji će se ticati postupaka i u kaznenom i u pogotovo građanskom i da rade na tome, znam da rade i u ovršnom i to će onda vjerojatno nadopuniti ovu sliku. Dakle o tome vam sada ne mogu govoriti, govorim samo o ovome što tu je. Ovo što tu je donosi ovu bitnu promjenu koja bi mogla dati rezultat sa spajanjem prekršajnih sudova. Utoliko ona je jedna mala reformica ajmo tako reći i to je potencijalno dobra stvar. Ja sam u raspravi rekao kako mislim da bi je trebalo možda drugačije napraviti da bi dala dobar rezultat, ali prije ili kasnije mi se trebamo odlučiti šta ćemo s prekršajnim sudovima. Sa onim što smo napravili plaćanje pola itd. oni više posla nemaju. Vi sada trebate te ljude angažirati. Kako to napraviti i ako ih se angažira na pravi način, sigurno da će dignuti kvalitetu usluge građana i to je dobro. Što se tiče izbora u DSV-u i to je također što sam rekao, ovo mi se čini polovično. Dakle mi možemo ići na to da bodovi koje neko donese znat će više, ali onda morate imati jamstvo da su ti bodovi dobri. Ja vam sada mogu jamčiti da će puno kvalitetnih sudaca ne može ostvariti bodove jer se nalaze na sudu ili rade poslove koji se boduju dovoljno i da oni … neće više imati nikakvu šansu. Do sada su možda mogli imati šansu po diskreciji, sada neće imati nikakvu. Dakle ta kombinacija ministarstvo je napravilo jedan korak u tom smjeru, ali po meni ili će se napraviti ili bolje bodovanje ili će ovo dati loš rezultat.
Hvala. Replika broj tri kolega Marko Šimić. Izvolite.
Uvaženi kolega MIljenić. Nisam se javio za repliku kako bi vam osporavao pravo na mišljenje ili kako bih vam rekao da niste upravu. No međutim, cijenjeni pluralizam mišljenje u Hrvatskom saboru smatram da su ove naše rasprave kako u ime kluba tako i pojedinačne zaista dobre, no međutim nisam s jednom lokalnom temom htio uzurpirati vrijeme za raspravu. Kao pravnik, zastupnik i bivši ministar svjesni ste činjenica da županijski sudovi ne odlučuju samo o kaznenim predmetima u prvome stupnju. Spomenuli ste inače Županijski sud u Slavonskom Brodu i 11 predmeta u 2017. godini. ja ću vam reći da uz tih 11 predmeta bilo je još tri predmeta dakle protiv maloljetnika i da je uz te predmete Županijski sud u Slavonskom Brodu u 2017. godini imao još u rješavanju 2129 predmeta dok je u 2016. godini imao 2821 predmet što je vidljivo iz izvješća o stanju pravosuđa koje podnosi predsjednik Vrhovnog suda RH. Što se tiče nekakve poredbe sa drugim županijskim sudovima u RH moram istaknuti da recimo Županijski sud u Šibeniku ima također 14 predmeta, Županijski sud u Velikoj Gorici 15 predmeta kaznenih u prvom stupnju u kojima rješava, Pula 16 predmeta, puno veći su od Županijskog suda u Slavonskom Brodu ima 24 predmeta, Dubrovnik 11 predmeta tako da se nadam da bilo koja vlada bila u nekoj budućnosti na vlasti neće ovaj problem rješavati selektivno. Mogu se još složiti i sa vašim mišljenjem i stavom da se treba razmisliti o nadležnosti županijskih sudova, da se u pojedinim županijskim sudovima u nekakav djelokrug sudova trebaju staviti i nekakvi posebni predmeti i možda je to upravo rješenje i za Slavonski Brod. Što se tiče nas građana Slavonskog Broda moram priznati da smo zadovoljni sa ovako malim brojem kaznenih djela i sretni što imamo tako mali broj predmeta.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala kolega. Zapravo se ja s vama u potpunosti slažem i ja se ispričavam Županijskom sudu u Slavonskom Brodu što sam uzeo njih kao primjer, kao što čujemo ima ih i manje. To nam samo govori o tome da ono što nam nedostaje, a to je vizija i ideja gdje idemo sa županijskim sudovima županijskim sudovanjem. Nije nužno da se oni svi ukidaju, ali prema nekakvoj procjeni više od osam njih da radi kazneno to možemo se složiti svi je daleko previše. Vi ne možete opravdat postojanje suda, dakle ja govorim sada u kaznenom i ovo ste potpuno točno rekli da ima preko dvije tisuće u građanskom i to je drugo, ali to je također posljedica onoga što smo napravili da žalbe idu po cijeloj zemlji, da ne idu bilo bi tu tisuću. Dakle to je nešto što smo napravili, ali ako u kaznenom imate 15 predmeta za cijeli sud to ne može egzistirati, to je preskupo. Vi ne želite ići kod liječnika koji radi 15 operacija godišnje, pa ne radi on jedan 15, nego cijela bolnica radi samo 15. Razmislimo o tome, razmislimo o usluzi građana, a ti ljudi bi htjeli raditi, dakle to su suci koji hoće raditi, oni nisu neradnici, treba ih drugačije postaviti da dobije posao. Dakle, nema nikakvog problema da se dio prebaci na građansko, da se sažme broj i da se onda postigne i ravnomjernija opterećenost. Jer isto tako nije fer da netko u Zagrebu ima možda100 predmeta za istu plaću kao netko tko ih riješi toliko, to isto nije fer. To vam se odnosi i na drugu temu i županijskih državnih odvjetništava isto tako jer ako je mali broj ovdje, isto je tako i tamo. Ali imaju svoj prostor samo ih trebamo drugačije možda da zadužimo, da ih specijaliziramo. I zato i govorim, korak natrag u povećanju broja nije dobar, mi moramo gledati gdje ćemo smanjivati, to je dobro za građane, to je dobro za sustav. Hvala vam lijepo.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Željko Lacković, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvodno želim svim damama čestitati 8. mart, Dan žena. Dakle, kolega Miljenić vi ste bili ministar i zaista možete govoriti u usporedbi što je to donijela ta racionalizacija sudova u odnosu na ovo današnje stanje ali niti vi niti predstavnici ministarstva nisu uopće iznosili nikakve konkretne brojeve, pokazatelje, da li je došlo do ubrzanja, da li je poraslo povjerenje građana u pravosuđe, da li se brže rješavaju predmeti nego istom retorikom kao što se nekad vama osporavala i komentiralo, tako i vi sad to radite. Dakle, vi radite jednu pljusku svim sucima kad ih uspoređujete sa liječnicima pa vi znate da onda imate liječnika u svim gradovima u RH, to ne znači da moraju biti liječnici u 30 grada i u 5 velikih gradova gdje će vam pružati pomoć. Nije sam kvalitetno rješavanje složenih predmeta nego su to jednostavne stvari koje ljudi trebaju. Čovjek iz Podravskih Sesveta treba srušiti dvije bukve, ovo zakonodavno tijelo je propisalo da on mora tamo donijeti podatak o vlasništvu, pa će on potegnuti 50 km u gruntovnicu u Koprivnicu, vratiti se natrag da bi mogao dobiti tamo od Hrvatskih šuma izvoznicu. Tako otprilike bi izgledalo vaše korištenje pravne pomoći kad ne bi se prošetali ovdje recimo za svoje potrebe rješavanja nekog pravnog problema do zagrebačkog suda nego bi morali potegnuti do Graza. A radi što bolje specijalizacije bi u drugom stupnju tražili da vam odmah rješava sud u Strasbourgu jer on puno bolje poznaje naše problem pravosuđa nego ga znaju naši sudovi, naši drugostupanjski sudovi, između ostaloga i naš Vrhovni sud koji bi trebao kroz svoje sjednice odjela ujednačavati praksu pa da onda svi budemo … [[Govornik se ne razumije.]]
Vrijeme, odgovor na repliku, kolega Miljenić, izvolite.
Kolega Lackoviću, ne događa mi se često, ali moram reći da nisam baš razumio o čem ste govorili i ne znam kako ste došli do suda u Strasbourgu i kakve to veze ima s gruntovnicom ali valjda vi znate. Dakle, da, gruntovnica, ja imam nekakvu zemlju na Braču, a znate kako izvadim izvadak? Iz Zagreba kompjuterom. Ne trebam sjest u auto otići, pa trajekt, itd. i izvadim. I to je budućnost Hrvatske, takva treba biti, tako ju ja vidim i budućnost hrvatskog pravosuđa. I ako netko misli da građanin treba šetati i obilazit sve žive urede uključujući i sudove da bi bio dobar i da će to dignut ovu zemlju, neće. To je stvar koja ovu zemlju unazađuje. Sve razvijene zemlje se digitaliziraju, prelaze na to i to je hrvatska budućnost i budućnost hrvatskog pravosuđa a ne to da vi imate sebi ispred kuće da se odšećete ili sjednete na bicikl i vratite se. Hrvatska mrežna sudova do sada je bila rađena prema sustavu kad su ljudi išli pješke i na konjima. Znate koliko Nizozemska ima osnovnih sudova na 18 milijuna stanovnika? 11. Mislite da je nizozemsko pravosuđe lošije od našeg ili da građani dobivaju lošiju uslugu? Ajde recite gdje dobivaju lošiju uslugu? Pa ne možete govoriti tako paušalno. Što se tiče brojeva, mi kad smo radili, svi brojevi su postojali i svi bili prezentirani. Ja sam bio i u vašem kraju, svi su bili pozvani i svi su imali točno do zadnjeg broj. Bilo je izlistano na stranici ministarstva i svugdje druge. Ovdje su i kolege rekle da će dati sve brojeve između dva čitanja, ja to očekujem i na odborima i ovdje, da ćemo sve znati, ali nemojmo se razbacivati, nitko nije rekao odmah ići u Strasbourg. Ali ponavljam, ako se idete liječiti, idete kod onoga koji je radio više istih stvari i dobit ćete bolju uslugu, tako vam je i sa sucima. Pa vi ste odvjetnik, pa znate, i sucima je lakše kad rade više istih predmeta jer su u tome.
Hvala, vrijeme. Slijedeća replika, kolega Žagar Tomislav, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Miljenić, drago mi je daste spomenuli ovu paralelu vezano uz zdravstveni sustav. Naime, naš jedan pokojni političar je bolovao od teške bolesti i dugo je trajalo da se dijagnoza uspostavila. Nekoliko mjeseci nakon toga jedan liječnik u Beču pogledavši sliku je rekao to je karcinom. Zašto je bilo tako? Jer se on s takvom bolesti susretao često. Liječnici koji su prije toga pregledavali su možda imali jedan takav slučaj u nekoliko godina. Jako je bitno znate, da imate kvalitetnog stručnjaka da on ima određenu praksu, da ima puno susreta s tim, tako i sa sudovima. Ovdje su ljudi iz ministarstva, ministar sa suradnicima, vi ste bili ministar, postoje stručni ljudi koji vam evo danas će napraviti analizu, oni će vrlo jasno postaviti sustav, ali šta se onda događa? Mnogi kolege i ovdje u sabornici iz različitih političkih opcija pribjegavaju populizmu, to neće priznati, ali pribjegavaju. Pa ja sam kod vas išao jer su me moji tada politički suparnici prozivali da radimo protiv, da se ukida sud, molili smo da ostane Općinski sud u Virovitici. Vi kažete ima 15 županijski sudova. Zašto ima 15 županijskih sudova? Zato što mi robujemo strukturi koju ne može promijeniti. Nama Europska komisija daje packe, to je činjenica. Imamo 20 županija, 565 općina i onda bi trebali imati toliko općinskih sudova. Znači ne možemo izaći iz tih okvira, struka govori jedno i onda se dogodi to i vidimo sad u ovome, ni meni nije jasno zašto se sad vraća 10 općinskih sudova, mislim da je 10. znači netko je kod ministra išao, netko je molio, netko je vjerojatno uvjeravao ljude da će imati problema ovo što vi govorite, živimo u digitalnom dobu, zašto bi to bio problem. Zašto bi bio problem kod suca za prekršaje? Ja sam išao kod suca za prekršaje u Bjelovar, a to se sve moglo riješiti računalima. Vidi se tamo, ako postoji slika, ako tamo kombajn može ući, ne može ući, ne znam što već treba. Dakle, reforme ćemo provesti onda kad se bude slušala struka, a kad se političari budu malo uozbiljili i ne služili se populizmom. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega.
Znate, kad je u pitanju pravosuđe, onda je tu nekad teško definirati struku. Zato što ćete uvijek imati različite struke. Jedno će vam govoriti odvjetnici, jedno državno odvjetnici, jedno suci itd. Međutim, tu je ono što bitno usluga koja se daje građanima. Dakle, svi žive od poreza koji se ubire, dobivaju plaću i tu su da bi dali uslugu građanima. Nisu tu zbog sebe. I tog moramo biti svjesni. Nije dobro, i ono što sam rekao, mi kao zemlja prečesto se okrećemo širenju, ne znamo što ćemo, ajmo osnovat još nešto, ajmo se pomaknut. Ovdje smo imali jedan vrlo dobar niz koji je počeo, mislim 2008. sažimanja, okrupljavanja, specijalizacije. I ljudi, daje rezultate. 2008. ste imali milijun i pol neriješenih predmeta, sad ih je manje od 500 tisuća. U našem mandatu je od 830 tisuća palo na 500. Samo u te 4 godine. Dakle, to je nešto što su rezultati i zato ja nisam da radimo korak unatrag jer se bojim upravo ovog što ste vi rekli. Da će doći možda slijedeća vlada koja će onda nekome trebati i iz političkih razloga vratiti neki sud, pa ćemo umjesto da idemo okrupljavanje, specijalizaciju, hodanje spisa, ići unatrag. Zato nikad nisam za to kad je jedan proces došao da idemo unatrag. I to nije dobro, što se mene tiče, zbog općinskih sudova. Jer ovdje možemo razgovarati, sigurno će biti opet nezadovoljnih, čuli smo i jučer. Mi nismo dobili, trebali smo. I svi će oni biti u pravu. Ali, zato kad se postave jedni kriteriji, ako odstupate od njega, onda je sve tu. Ja znam da je ovdje kriterij 10 ili 12. Ali one, znate. Jer 10 ili 12 je broj koji ovisi o broju predmeta. Možete staviti više sudaca pa će biti više ili manje. On je previše subjektivan, nije objektivan.
Hvala vam. Nastavljamo. Kolegica Jelkovac Marija, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog Sabora. Poštovani kolega, vi i ja se kao ljudi od iste struke puno puta i slažemo oko nekih stvari, ali glede stalnih službi i vašeg promišljanja o stalnim službama kao, u biti, nečega što nam u stvari i ne bi trebalo nego bi trebalo zamijeniti sudačkim danima, se ne slažemo. Zašto? Ja to gledam malo šire. Dakle, govorimo stalno o ravnomjernom razvoju RH. Govorimo o tome kako nam ljudi bježe iz manjih sredina. Brinemo se za demografsku obnovu. Pa ne možemo sve koncentrirati samo u velika sjedišta u Hrvatskoj, u velike gradove. Upravo stalne službe su način kako da zadržimo ljude u manjim sredinama. Da im omogućimo da imaju uslugu suda u svojoj sredini, da ne moraju putovati u sjedište suda. Dakle, ja osobno smatram da to ne pridonosi većim troškovima, na taj način ljudi će biti zadovoljni jer u svojoj sredini imaju mogućnost da riješe sve u stalnoj službi, da ne moraju putovati i imati troškove putovanja u sjedište suda i upravo ovo što je predloženo da se u stalnim službama provode sve one radnje kako bi se proveo cjelokupni postupak iz nadležnosti suda, da je to dobro, i još predlažem da se razmotri mogućnost upravo da bi ljudima koji tamo žive dali jasnu poruku da stalne službe smatramo dijelom sustava koje neće sutra nestati. Predlažem da vidite da li postoji mogućnost da se pobroje sve stalne službe i da se kaže da su dio sustava i da postoji mogućnost otvaranja novih službi. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Dakle, ja sam se s ovim bavio, s ovom problematikom dosta, čitao. Nigdje nisam naišao na korelaciju demografije i broja sudova. Dakle, ni jedna zemlja, mi smo valjda onda prva zemlja, koja kaže da će popraviti demografsko stanje s time da povećava broj sudova. To vam još nitko nije radio. Možda je Srbija kad, rekao sam, oni su jedini koji su povećavali broj. Dakle, ja razumijem to o čemu vi govorite, ali to se može i drugačije napraviti. Ne mora veliki sud biti u velikom gradu. Evo, tu se možemo odmah dogovoriti. Neka ide u neko manje mjesto. Ali, on mora biti jedan i veliki, zato što se onda može specijalizirati. Dakle, da. Ne mora sve u ovoj zemlji biti u nekoliko gradova. Možemo to izmjestiti i to mnogi rade, ali nitko ne kaže nek bude svugdje jer onda ne dobivate kvalitetu. Što je razlika između stalne službe i sudbenog dana? Upravo to. Vi imate suca koji radi među svojih 20, 30, 50 kolega. Razgovara s njima, razmjenjuje mišljenje, ima odjel za EU koji je tu, ima cijelu potporu. Odlazi jedan ili dva dana tamo gdje treba građanima. Ne putuje građanin k njemu. Vraća se natrag i kvalitetno rješava predmete. Naime, to rade zemlje sa uspješnim pravosuđima, o tome se govori. A stalna služba, ona je zapravo mini sud. Onda ih ajmo vratiti sve natrag. Ali to nije ispravno. Ja ne mislim da je dobro rješenje, vi mislite da je, ali ono neće u praksi, to ćete vidjeti. Meni kao građaninu, što mene briga, meni je bitno da mi u ponedjeljak je sudac, ja znam da 10 sati svaki ponedjeljak u mjesecu je moj predmet, ako ga imam, riješen. A gdje će taj sudac sjediti i kako će se to zvat, pa što me briga. Zašto za to imati stalnu službu? Morate prostor plaćati, morate, izolirate ljude. Dugoročno, rascjepkavate jednu mrežu i zapravo onemogućujete dizanje kvalitete. Ja bih zato išao obrnuto, ali kažem, ministarstvo je izabralo ovaj put, to legitimno.
Hvala. Replika br. 7. Kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega Miljenić, ja sam s pozornošću pratio vašu raspravu iz razloga što ste pravnik, što ste odvjetnik, što ste bili ministar pravosuđa i sigurno je da konstruktivni prijedlozi koji dolaze od vas, a ja sam ih tako shvatio, treba ih uvažiti, o njima razgovarati. Vi jeste napominjali određene, određene stvari koje nisu dobre i dok ste vi bili na mandatu i one koje bi se mogle poboljšati i govorili ste zapravo o položaju sudaca u prvom stupnju, odnosno o njihovim niskim plaćama. Spomenuli ste i Županijski sud u Slavonskom Brodu koji ima 6 sudaca i 11 predmeta, pitao sam kolegicu Maksimčuk da mi to provjeri i rekla je da. Ali u prvom i u drugom stupnju oni rade i preko 1000 predmeta, ali o tom potom. I problematizirati ću ovo što ste rekli vezano za vaše izlaganje, dakle do promjena treba doći jer društvo nije statično, okolnosti se uvijek mijenjaju. Kada ste spomenuli stalnu službu na otoku Visu, u gradu Visu, ok, možemo se složiti da oni nemaju dovoljan broj predmeta i da mogu biti … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, mi smo imali 52, imamo 52 stalne službe, 66 prekršajnih sudova, 4 županijska i 4 trgovačka. Dakle to spajanje prekršajnih sudova i općinskih sudova, primjerice na području mog Imotskoga i Makarske, mi smo o tome razgovarali sa Makarskom i s Imotskim, gdje smo imali 2 stalne službe, odnosno 7, odnosno 6 sudaca i 5,5 tisuća neriješenih parničnih, izvan parničnih i ostavinskih predmeta. Ne vjerujem da bi se sudbenim danima nešto više postiglo. Ja se slažem s vama da ova reforma nije zbog HDZ-a, SDP-a, političkih stranaka već zbog usluge građana i to stoji u ovom zakonu prijedloga i učinkovitosti pravosuđa, podizanja pristupačnosti sudova građanstvu, što je jako bitno. Dakle možda da u nekim sredinama ukinuti stalne službe, ali o tome se treba razgovarati ali međutim decidirano govoriti o ukidanju stalna služba nije dobro, iz ovih razloga.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Slažem se s vama. Dakle ja kada sam govorio to stalnim službama i sudbenim danima ja nisam rekao apsolutno sve stalne službe, one negdje imaju razlog postojati i trebaju postojati. I ja nisam za to da se pretvaraju u stalno, da to bude izvjesno, to je jedno, postoje dok trebaju ali sam rekao da mi nije dobar to, u zakonu nije dobro to što se ne koristi ta ideja sudbenih dana, ona bi mogla biti rješenje na mnogim mjestima. Dakle idemo razmisliti tamo gdje nam ne treba stalna služba šta će nam. Šta će nam zgrada u kojoj sjedi možda jedan savjetnik. Vi imate stalne službe gdje nemate suca a imate savjetnika, što će vam to. Ajmo tamo staviti sudbeni dan. Ovi predmeti koji, ove stvari što ste rekli, naravno da je problem. Ali tu vam je problem, mi smo tamo imali i dva suda, najgoru situaciju, makarski je bio uvijek, Imotski je bio bolji. Pa ste imali jedan, pa ste naslanjali. Pa znate kada se tražilo v.d.-a pa je putovao čovjek iz Imotskog, dakle to je jednostavno problem koji nećete riješiti samo organizacijskim oblikom. I dakle ja se vraćam korak natrag, naravno da negdje treba opstati strana služba. Ali gdje god se može ajmo napraviti korak natrag sa sudbenim danima. Ne mislim da bi u nekom Imotskom ili Makarskoj se riješilo sudbenim danom, naravno da ne bi, tamo morate imati. Ali na drugim mjestima, ja sam rekao otoke, imate ih i drugih, vi jednostavno nemate potrebe. To vam je isto ta jedna fleksibilnost. Da li vam ljeti, vam recimo prekršajnih sudova treba jako puno u Dalmaciji. Zimi nema posla, to je fleksibilnost koja bi trebala koja bi se mogla sudbenim danima riješiti. Znate, jer što ćete imati stalno plaćati nekoga zimi kada nema predmeta, ali treba ih možda onda jednom mjesečno odraditi ali ne bi trebalo 8 sati svaki dan. Dakle to je jedna fleksibilnost koju ja vidim kao budućnost.
Hvala. Kolega Vlaović Davor, izvolite, replika.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Miljenić, pa slažem se s vama da svi građani RH traže da imamo kvalitetno sudstvo, da se brzo rješavaju predmeti i naravno da bude to i ekonomično i da ne košta nas porezne obveznike više nego što bi trebalo. Međutim ne može i ne smije se sve gledati samo kroz taj dio učinaka i novca. I slažem se u onom dijelu kada ste rekli da bi imali pravo, kvalitetno pravosuđe, trebaju imati opremu, trebaju imati i određeni broj sudaca ali trebaju imati i plaće jer sigurno da, i mogućnost napredovanja i plaće utječu na to da bi imali kvalitetnije pravosuđe. Međutim, repliciram vam u onom dijelu kada ste rekli da treba razmisliti o ukidanju stalnih službi jer primjerice evo lokalno jedan primjer gdje mislim da je učinjena nepravda to je grad Nova Gradiška. Ukinut je općinski sud i vi kažete brojke i samo brojke. A brojke upravo govore ako ćemo po broju stanovnika grad Nova Gradiška je veći i od Gospića i Crikvenice i Pazina pa nije, po tom pravilu bi trebao biti ukinut općinski sud pogotovo što tu gravitira još 10 općina, znači preko 60 tisuća stanovnika. Broj sudaca isto nije problem a pogotovo sad kroz ovo spajanje prekršajnih sa općinskim sudom iako i tu se slažem u vašem dijelu rasprave da je trebalo razmisliti na možda neki drugi način. A sve općine, svi građani traže da Općinski sud u Gradišci ostane, ako već ne može općinski sud onda stalna služba svakako. I sve općine su na općinskim vijećima donijele odluke i HDZ i SDP I HSS da se vrati Općinski sud u Novoj Gradišci. I ako se vratio u Vinkovce što pozdravljam mislim da bi bilo prostora da se vrati i u Novu Gradišku baš zbog tih brojki o kojima ste vi govorili. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]]
Kolega Miljenić.
A, pardon. Dakle nije klasična replika, ja ću vam dati odgovor. Ako se ide logikom da se vraća ovih 10 sudova, npr. Crikvenica, Đakovo ili bilo što. Slažem se s vama, ista logika se mogla naći za Novu Gradišku i trebala naći. I zato sam i rekao da je uvijek opasno kada idete unatrag, dakle naravno Nova Gradiška po broju stanovnika, po području ona zaslužuje po ovome da bude 11.-ta i da se vrati sud. Ali onda ćemo se vratiti vrlo brzo na 60, 70. I možemo ići u tom smjeru. To sad se, tamo vam je ministar morate njega tražit da vam objasni zašto daje Crikvenici a ne daje Novoj Gradiški i kako će to obraniti dugoročno i hoće li uspjeti obraniti. Ja mislim da neće, to sam mu rekao, ali ja nisam da se ukine u Novoj Gradiški stalna služba, kao što nisam ni dole, što sam rekao kolegi Babiću, je sam rekao, da je dugoročno ne treba ih predviđati da budu sve stalne, jer imate ih gdje one se mogu zamijeniti sudbenim danima. I gdje god se sudbeni dani mogu uspostaviti, da ih treba uspostaviti, i tamo gdje ih nema, da ih treba proširit, jer to je najjeftiniji, a najbolji način, da se ljudima osigura pristup pravosuđu. Neka, tamo gdje vam treba stalna prisutnost ćete imati, ali gdje ne treba, pošaljite suca građaninu, ne građanin na sucu. Mala samo zemlja i to možemo izvesti. A ovo za Novu Gradišku, slažem se, ajmo vratiti Novu Gradišku. Hvala lijepo.
Hvala i posljednja replika, kolega Tomislav Sokol.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolega Miljenić, ja se s vama oko dosta stvari slažem, ma da smo na različitim stranama, pogotovo vezano uz način vrednovanja sudaca. Ja se slažem da je to jedan veliki problem. Vi danas, realno, ma da imamo ta mjerila koja su u ovolikoj ili onolikoj mjeri objektivno, vi opet možete recimo kroz godišnje raspone i poslove itekako usmjeriti i utjecati na to, kakve će bodove sudac imati na kraju. I upravo to i je ono što treba biti idući korak, nakon izmjene zakona da se ta mjerila što više pod A objektiviraju, a pod B individualiziraju. Jer činjenica je da različite vrste predmeta, različitih težina ne možete stavljati u isti koš i zbrajati kruške i jabuke. Neki predmeti imaju više žalbi, neki imaju manje žalbi, neki iziskuju puno više vremena, neki manje i to je jako bitno napraviti tu distinkciju. I ja mislim da ovi zakoni upravo idu u tom smjeru i da je ovo jedan dobar korak naprijed, ali naravno, idući korak mora biti okvirna mjerila. Druga stvar koju ste spomenuli, koliko sam shvati iz rasprave na odboru, da smatrate da je smanjenje diskrecija kod DSV protuustavno. I spomenuli ste odluku Ustavnog suda u slučaj Čorić, ja se osobno s vama ne slažem. Znači ta odluka je bila donesena u kontekstu tadašnjeg zakona, a takva odredba je i sada na snazi koju je davao DSV tu diskreciju. Upravo sada se ide na ograničenje toga. Međutim, ono što je bitno da ta sloboda odlučivanje nije potpuno nestala. Još uvijek imate intervju, recimo. Ono o čemu mi možemo razgovarati, je li taj intervju, na način na koji sad postoji najbolje rješenje. Meni je recimo drago da se tu smanji broj bodova koji intervju nosi. Upravo iz tog razloga, što smo imali slučajeva u prošlosti, da neki suci prema drugim kriterijima budu bolje ocjenjeni, a onda na intervjuu dobiju jako malo bodova, a neki drugi na intervju jako skoče. I to jesu one stvari gdje treba paziti, ali svakako mislim da je ta objektivizacija mjerila korak u dobrom smjeru, da nije protuustavna i da ju treba pozdraviti.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Da li je protuustavna ili ne, odlučuje Ustavni sud, ni vi ni ja. I nema smisla da o tome uopće vodimo raspravu. Ja mislim da je barem na granici i tko god bude osporavao, da će imati vrlo jake argumente da osporava. Da li će uspjeti ili ne, to ne mogu reći, kao što ne možete ni vi. Ali, upravo ovo što ste rekli, djelom potvrđuje to o čemu govorim ja, kao što i ovo što ću ja potvrđujem vaše. Dakle, ako uvodite mehanički, praktički, da broj bodova znači izbor, jer to piše u zakonu, doneseni bodovi plus bodovi na intervjuu ta je osoba prošla. Jel tako, radi se rang lista i po toj rang listi DSV ne odlučuje ništa. To piše u zakonu. DSV daje samo 15 bodova. Da li sam ja uvijek zadovoljan sa izborom? Vrlo često nisam. I možemo govoriti, ali to se odnosi na ovaj DSV i onaj prije njega i onaj prije i onaj prije, itd. I to stalno o tom razgovaramo, bitnih pomaka u tom smjeru nema. Međutim, prema sadašnjem ustroju koji ostaje, dakle, zakon će stupiti na snagu i vi ćete imati ljude koji će donositi bodove prema lošem sustavu. Kreirati će se ta lista prema lošem sustavu. I vi ćete imati to mehanički, što kažete da nije ustavno, da je ustavno, a ja kažem da nije, izglasavanje tih ljudi. I puno dobrih sudaca koji rade velike predmete zbog premalog broja bodova, uopće neće biti u konkurenciji. I neće se moći to nadoknaditi. Dakle, ako već zakon ide u ovom smjeru, to je ono što sam rekao i na odboru, dajte paralelno, nek ministarstvo uzme, DSV u tu ovlast napravi kriterije pa da mi znamo što nam donose ti bodovi, e onda je to paket. I onda moći o njemu govoriti i onda se ja s njim mogu složiti. A ovako, znate, doći će vam, prema lošim bodovima, loši kriteriji za bodovanju, vi ćete birati, to nije dobro. Dakle ili do kraja ili ništa to je moj stav.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom u ime kluba zastupnika, sljedeća je kolegica Vesna Pusić u ime Kluba zastupnika GLAS i HSU. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, dozvolite mi malu degresiju. Svima u Hrvatskoj i u ovom Saboru čestitam osmi mart, Dan žena, jer mislim da je to mali podsjetnik na štetnost diskriminacije svake vrste, štetnost diskriminacije žena, ali štetnost diskriminacije bilo koga u bilo kojem zdravom društvu i zato se toga trebamo prisjećati. A sada o temama koje s tim imaju dosta veze. Dosta veze sa pitanjem i diskriminacije i borbe protiv diskriminacije, uopće. Naravno kao što znamo, pravo i pravednost, nisu iste stvari, ali bi trebalo doprinijeti pravednijem društvu. Gospodine ministre sa suradnicima, mi smo 3 zakona ovdje objedinili, što se tiče Kluba GLAS-a i HSU-a mi imamo donekle različita stajališta o ta 3 zakona. Zakon koji se odnosi na promjene u Državnom sudbenom vijeću i mislim da je ključan u ovom slučaju jer de facto govori o izboru, kriterijima, načinu izboru sudaca, što je u temelju funkcioniranja cijelog sustava. Imamo primjedbi, ali mislim da je to pomak u dobrom smjeru, dok mi se čini da Zakon o sudovima i onda posljedično o sjedištima sudova ima više problema i zahtijevao bi veću intervenciju. DSV je svakako ključna institucija u funkcioniranju pravosuđa i 2010. kada je pokrenuta ta promjena gdje je prekinuta spona između politike i pravosuđa, gdje suce ne bira Sabor već na neki način sami suci tajnim glasanjem koji biraju taj DSV i došli smo do tog prvog koraka u okviru onog što su bili pregovori za članstvo u EU i slažem se postoje različite prakse i katkad su na nama malo možda i eksperimentirali postavljajući nam različite zahtjeve. Ali što se hrvatskog pravosuđa tiče ono je bilo zapravo u katastrofalnom stanju, danas je možda u nešto malo manje katastrofalnom stanju, ali sigurno nije zadovoljavajuće odnosno ne smijemo biti zadovoljni s onim što u tom pogledu danas imamo i moramo ga krenuti dalje unapređivat. Mi smo u recimo šta ja znam 2011., 2012. imali mislim otprilike milijun i 600 tisuća neriješenih predmeta. Danas ih ima odnosno krajem 2016. bilo ih je 508.931, to je bitni pomak, ali to je još uvijek preko 500 tisuća previše, dakle previše neriješenih predmeta. Problemi još uvijek sankcioniranja, nagrađivanja, unapređivanja i izbora sudaca koji još uvijek postoji i model koji je na snazi je u razdoblju između 2010. i 2016. razriješio tek 6 sudaca, dakle tekar samo 6 sudaca je u tih 6 godina ocijenjeno tako negativno da su razriješeni. To naprosto nije realno, nije moguće da je u 6 godina u ovom razdoblju samo 6 sudaca sankcionirano na taj način odnosno zaslužilo tu vrstu sankcije i to nešto govori o modelu koji se koristi u ocjenjivanju rada sudaca i koji svakako treba unaprijediti. Nejasne su i nedostatne odredbe o stegovnoj odgovornosti sudaca i tu treba odrediti jasne nedvosmislene i jednoznačno definirane postupke ili stegovna djela i predložiti odgovarajuće sankcije. Drugi problem je problem izbora i napredovanja sudaca, dakle kriterij. O tome je sada već bilo dosta govora i rasprave između kolege Miljenića i kolega koji su mu replicirali. U ovom trenutku je intervju donosi 30 bodova, intervju je po mišljenju po logici stvari arbitraran. Mi smo tu raspravu, ministar Bošnjaković će se sjetiti, vodili i kada su se prve ove promjene uvodile i kada smo razmišljali kako definirati dakle prilagođavale su se te promjene nekim standardima koji su se tražili u pregovorima za poglavlje 23. famozna i raspravljali smo o razini arbitrarnosti koja se unosi u ocjenu rada sudaca. I vidjelo se kasnije i u praksi da su vrlo često intervjui sa tako velikim brojem bodova potpuno izokretali onaj redoslijed ili one rezultate koji su postignuti na pisanim ispitima, testovima onim elementima koji su sastavni dio tog bodovanja i ocjenjivanja. Ja se slažem da je za to bitno vrlo točno definirati što se boduje, koji elementi se boduju. Ali ne mogu se složiti da ima prvoklasnih sudaca koji ne znaju napraviti test, ja si to ne mogu zamisliti koji ne mogu dobiti ljude koji odlično rade svoj posao, a koji na testu i na tim bodovima koji su recimo na temelju nekih objektivnih pokazatelja propadnu. Dakle možda treba pametnije, racionalnije definirati one segmente posla i tu ću imati jednu sugestiju koji se boduju i na taj način dobiti recimo jasniju sliku objektivnih pokazatelja pa onda temeljem tih bodova predlagati izbor sudaca odnosno napredovanje sudaca. Mislimo da ovo što se predlaže u ovim izmjenama umjesto 30, 15 bodova je korak u dobrom pravcu. Što se mene tiče ja bih smanjila te bodove na 5 koji dolaze iz intervjua, ali bi redefinirala elemente koji se boduju u ocjeni na temelju koje se onda izabiru novi suci odnosno na temelju koje suci napreduju, upravo zato da se dokine ta arbitrarnost odnosno smanji arbitrarnost. Ono što DSV a imajući u vidu odluku Ustavnog suda, da li sad time se smanjuje pravo DSV-a da odlučuje, ono o čemu DSV i o kojem odlučivanju DSV apsolutno može i treba sudjelovati je definiranje kriterija. Ali i DSV-u je lakše ako ima što je moguće operacionalnije definirane kriterije na temelju koji može odlučivati i nakon toga naravno poštivati listu prvenstva o čemu su i ovdje govorili, mislim da je apsolutno opravdano. Ovim se čini još jedan korak kojim smatram pozitivnim a to je mijenjanje donekle strukture odnosno članova DSV-a iz redova županijskih sudova se povećavaju, dakle ide se prema strukturi koja možda više naglašava i regionalnu zastupljenost i suce sa više iskustva. Dokida se i mogućnost uzastopnih mandata članova DSV-a. To je pozitivno ali ja bi rekla da je to rezanje repa na šnite. Dakle, ono što bi trebalo uvesti upravo zato da bi DSV mogao obavljati svoj posao potpuno neovisno, ne bi trebao voditi računa o tome da li će ti suci poslije ponovno glasati za tu osobu da bude članica ili član DSV-a, dakle na neki način tretirati suce koje moraju ocjenjivati, birati i sankcionirati kao svoje biračko tijelo bi bilo uvesti jedan mandat, možda ga produžiti na 5 godina ili ne znam, to ostavljam za raspravu, ali uvesti jedan mandat koji daje članovima DSV-a onda puno veću autonomiju da misle naprosto u skladu sa zaista i odlučuju u skladu sa svojim procjenama i stavom a ne imajući u vidu da odlučuju o ljudima koji će za slijedeći mandat, čije glasove će trebati za svoj vlastiti slijedeći mandat. Dakle, mislim da bi o tome bilo vrijedno razmisliti. Jedan element koji se ne koristi u ovom trenutku u ocjeni radi sudaca, uvodi se broj riješenih predmeta odnosno broj ukinutih presuda, o tome smo također ako se sjećate tada razgovarali kad se s tim promjenama započinjalo. Međutim smatram da to nije dovoljno. Veliki problem u praksi su ukinute presude zbog recimo nedovoljnog dobro nepotpunog utvrđenog činjeničnog stanja ili naprosto pogrešnog utvrđenog činjeničnog stanja. To također pa možda čak i više pokazuje kvalitetu rada suca. Dakle, činjenica da je neka presuda ukinuta zato što naprosto je pogrešno utvrđeno činjenično stanje ili nepotpuno utvrđeno činjenično stanje svakako govori mnogo o kvaliteti rada suca i to je jedan element koji bi bilo korisno uvesti kao pokazatelj u ocjenu rada sudaca s kojom se onda barata kad se odlučuju o napredovanju na više sudove. Inače ova ideja koju je kolega Miljenić ovdje iznio mislim da je apsolutno za podržati, ne znam jel' ju vi možete nekako ugraditi, ja nisam o tome razmišljala ali kad sam ju čula mi se činilo vrlo dobrom, a to je mogućnost napredovanja sudaca bez preseljenje na viši sud jer obzirom da na županijskim sudovima ima konačni broj mjesta obzirom da je apsolutno logično da se kroz vrijeme smanjuje taj broj županijskih sudova, ljudi će doći u neku vrstu slijepe ulice karijerno i zato pronalaženje nekog načina kako suci mogu napredovati a istovremeno, kvalitetni naravno suci sa jasno definiranim kriterijima o kojima ovdje govorimo, a istovremeno ne seliti na viši sud je svakako korisno. Vidim da mi je vrijeme tu, ističe ali htjela bi barem jednu stvar spomenuti vezano na Zakon o sudovima i ovim sjedištima. Dakle čini mi se da ovih 10 dodatnih sudova nije konceptualna odluka nego politička. Naprosto ljudi stišću sa svih strana jer smatraju da sudac, svećenik i doktor čini selo. I to se vidi ovdje iz ovog ali nama je taj sustav previše važan da bi vi na taj način reagirali da tako da to nećemo podržati.
Hvala. Prije replika pozdravili bi učenike II. gimnazije iz Varaždina i njihove profesore koji su s nama na galeriji, dobrodošli. Možemo nastaviti, kolega Orsat Miljenić, izvolite.
Dakle, kolegice Pusić, mislim da se kod vas također prečesto misli da ćemo nekakvim brojčanim uniformiranjem i takvim kriterijima koji se onda ubacuju na neki način u kompjuter dobiti najbolji rješenja. U pravosuđima EU ili uopće na svijetu, koja su ocijenjena puno bolje od naših i gdje su građani puno zadovoljniji sa svojim pravosuđima, u pravilu nema nikakvih ocjena. I kriteriji su diskrecijski puno viši nego kod nas. A nitko ne kaže da stvar nije dobra jer su dobra pravosuđa. Karakteristike ovih manje razvijenih je da idu normirati što više stvari, pokušavaju ih uklopiti u nešto i rezultati se me daju. Dakle, naravno, mi smo tu gdje jesmo. Moramo razmišljati u ovim kućicama. Ali, pravo rješenje, bez promjene Ustava i bez redefiniranja nekih stvari iz Ustava se neće postići. I tu nema reforme. Ostalo su samo određene promjene. Bez promjene Ustava u pravosuđu tog nema. Ovo što sam spomenuo i vi ste složili sa rangovima. Pa to je jedan od načina da rasteretite DSV i da mu zapravo maknete taj diskrecijski stvar. Jer gdje je najveći pritisak? U napredovanju na viši sud. Ako bi ljudi po nekakvim objektivnijim kriterijima napredovali u okviru rangova, bio bi puno manji interes i pritisak za napredak na viši sud, puno manji, jer bi financijski riješili stvar. Ni ne želi svatko ići u veće mjesto, netko želi raditi tamo gdje je, a vi bi zapravo onda i mogli jedne druge vrste ocjena i kriterija za to primjenjivati. I neke od ovih koje ste vi spominjali koje su vrlo kvalitetne, sad neću ih analizirati. Dakle, to je taj jedan paket koji sam rekao da bi ovdje bilo dobro da ste ga mogli razraditi, pa makar u nekim vremenskim rokovima, ali da znamo da će se to provest. Onda imate paket.
Hvala. Odgovor. Izvolite kolegice Vesna.
Hvala lijepa. Dakle, što bi se reklo, ključna riječ u ovom što ste rekli, u zemljama u kojima je pravosuđe mnogo kvalitetnije i dobro funkcionira. I to je istina. Naravno, kad imate vrlo visoku kvalitetu i sve dobro funkcionira, i kad je potpuno jasno kako ide procedura bez da ikoga na to prisiljavate, onda vjerojatno ne trebate nikakva pravila jer se ljudi ponašaju u skladu sa nekom etikom struke, to se respektira, drži se do toga. Mi tek do toga trebamo doći. Mi nismo u toj situaciji. Naša situacija je takva da nemamo gotovo nigdje tako snažnu, recimo, etiku struke, a da ne kažem, tako dugačku tradiciju institucionalnu koja je ključna, po mom mišljenju, za sve ovakve institucije. Dakle, mi trebamo tek doći do toga da se faktički, ljudi u tim profesijama ponašaju u većini objektivno, u skladu sa zakonom itd. Dok to nemamo, po mom mišljenju, poučena i nekim drugim područjima, je puno bolje se pouzdati u unaprijed definirane, jasne, prepoznatljive pokazatelje, nego u arbitrarno-diskrecijsko pravo članova DSV-a ili bilo čega drugoga. Zato je, recimo ja smatram da je na ispitima, iako sam ja puno više voljela usmene ispite nego pismene, ali da je pismeni dio ispita silno važan zato što pokazuje bez daljnje dileme određeno znanje ili ne.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Sad ste spomenuli da mi nemamo tradiciju efikasnog pravosuđa. Zašto je to tako? Opet se bavimo posljedicama, a ne uzrocima. Non-stop se s time bavimo ovdje u ovom Saboru. Ovako, svi znamo da je bit politike kadrovska politika. To je rekao ja mislim, Staljin ili drug Ljenjin. Lenjin je rekao, dobro. Da, i tu je bio u pravu, naravno. Evo, sad smo čuli da suci žele ukinuti sigurnosne provjere. Zašto to rade? Evo. Prvenstveno ja sam predao okvir jedan za prosvjetljenje Odboru za pravosuđe, Ured predsjednice, da se vidi gdje treba početi to prosvjetljenje. Treba početi u pravosuđu, naravno. Jel to zašto možda što neki suci imaju lažne diplome, neću sad o imenima. Jer su neki možda kupili diplome za 5000 maraka, a rade kao suci jer se boje da su bili suradnici i da im je dosje u Beogradu. To znači, oni su prijetnja nacionalnoj sigurnosti. Evo. Znači, možda su neki u najvišim organima sudske vlasti, sudbene vlasti, možda imamo suradnike bivše UDBE. Kako mogu provodit ovo oni? Ja ne razumijem to. Imate Venecijansku komisiju koja se bavi u demokratizaciji pravosuđa, a … [[Govornik se ne razumije.]] kao suradniku te komisije jednu osobu iz bivšeg sustava koja je bio dio tog represivnog sustava. Znamo njezino ime. Kako je to moguće? Što je s efikasnošću pravosuđa u Hrvatskoj? Gdje su analize? To je za gospodina Bošnjakovića i njegove suradnike, kako se ocjenjuje, taj, Europska komisija imate onaj odbor CEPES, u stvari, koji je pri EU, koji ocjenjuje efikasnost pravosuđa. Finska ima 7 profesionalnih sudaca za 100 tisuća ljudi i nema niti jedan neriješeni predmet. Di smo mi? Ko to radi, ko ocjenjuje, ko … [[Govornik se ne razumije.]] procedure? Ja ne vidim tu napretka i dok se ne mijenja taj mentalni sklop i ta kadrovska ova slika nećemo dalje.
Hvala, hvala. Odogovor. Izvolite.
Hvala. Kolega Glasnović, zašto nemamo tradiciju? Pa nemamo između ostalog, i zato što smo u zadnjih recimo 150 godina ne seleći se nikamo živjeli u 6 država. Tako kratko traje bilo koji, uopće bez obzira što mislimo o tim aranžmanima, ali je tako kratko traju institucionalni aranžmani ovdje, da naprosto se ne stigne ništa uvriježiti kao dio naše političke kulture. Ali, ovdje se ovim promjena pokušava, koliko ja vidim ići u tom pravcu, pa koristim ovu priliku da kažem, recimo još nešto, a to je da se uvode i imovinske kartice za suce, što mislim da je dobro. Međutim, uvode se imovinske kartice koje kaže da se neće objavljivati ono što je zaštićeno zakonom o tajnosti podataka, a koliko sam ja uspjela vidjeti, to je ime. Dakle, objaviti će se podaci ali bez imena. To recimo je suprotno Zakonu o sprečavanju sukoba interesa i ne vidim zašto zapravo se ti podaci skrivaju sad kad je napravljen korak u dobrom pravcu.
Hvala. Slijedeći je kolega Pernar Ivan, izvolite.
Uvažena gospođo Pusić, vi ste pričali što bi trebalo napraviti u sudstvu, slušao sam vaš govor. Međutim sve to što kažete da je trebalo napraviti, mogli ste napraviti, bili ste na vlasti. Ovo pravosuđe u kojem sada živimo je pravni slijednik pravosuđa kojeg ste vi vodili. Odnosno bili ste dio Vlade koja ga je vodila. I često puta slušam nadmudrivanja lijeve i desne strane oko toga što bi oni napravili. Pa dame i gospodo, imali ste priliku to sve napraviti. Nije mi jasno zašto toliko bolujete od tog sindroma naknadne pameti, to je skoro cijela sabornica. Dajte idući puta ako budete vlasti te ideje provedite a sad tu prosipanje pameti i mudrih izreka, nema nitko koristi od toga. Hvala.
Odgovor, izvolite kolegice.
Kolega Pernar, ovo je jedna od situacija u kojoj ova vaša vrlo često korištena floskula ne radi jer nije istina, naime. Zato što se sve ovo što je sada dobilo, naravno nisam ja radila, radio je kolega Miljenić, radili su ljudi koji su radili na tom području, sve ovo što je sada dobilo dobre ocjene i od Europske komisije i o na čemu gradi sadašnji ministar svoje promjene je napravljeno u tom mandatu, dakle prošlom mandatu i u mandatu prije toga. Nije kod nas često da se recimo da postoji neki kontinuitet, ali ovdje postoji. I zato možemo imati relativno kvalitetnu raspravu a ne samo se ovako razbacivati jer je faktički napravljen jedan veliki bitni korak u prošlom mandatu, prvi korak u pretprošlom i sad se pokušava napraviti slijedeći. I zato možemo razgovarati o tome kako popraviti situaciju a ne samo o floskulama.
Hvala. I zadnja replika, kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala lijepa. Evo kolegice Pusić, mislio sam vam replicirati na nekim drugim stvarima ali nešto ste rekli o imovinskim karticama pa samo da vas ispravim. Prvom imovinske kartice sudaca već postoje, znači one već sad postoje samo njih se ne objavljuje na način na koji se objavljuje za državne dužnosnike. Drugo što se tiče osobnih podataka, znači isto to pravilo imate već za državne dužnosnike ali to ne znači da se neće objaviti ime. To znači da se ne objavljuje kućna adresa, ime bračnog druga itd. Znači to su sva ta pravila koja već postoje državne dužnosnike, ista takva, tako da tu nikakve razlike nema. Drugo što ste spomenuli bodove i pogrešno nepotpuno utvrđeno činjenično stanje. Po ovom prijedlogu izmjena članka 97. Zakona o sudovima, to već je unutra. Znači tamo imati kriterij broja ukinutih odluka zbog bitne povrede postupka u odnosu na ukupan broj odluka i broj ukinutih odluka u odnosu na ukupan broj žalbe odnosno pravnih lijekova. Dakle, imate bitnu povredu postupka kao jedan kriterij ali i pogrešno nepotpuno utvrđeno činjenično stanje, pogrešna primjena materijalnog prava su vam … [[Govornik se ne razumije.]] i dalje uključeni. Znači vi imate to kao kriterij samo nije posebno istaknut kao bitna povreda postupka ali je unutra. Treće što se tiče EU-a, znači tu treba jasno razlučiti između političkih nekakvih obveza, preporuka, smjernica i pravnih obveza. Ako gledate pravno, EU nema ovlast ujednačavanja pravosudnih sustava država članica, to je dobro rekao kolega Miljenić jučer ali ono što postoji su recimo dva ograničenja. Prvo, vaš pravni sustav ne može biti takav da potpuno odstupa od nekakvih temeljnih načela EU-a. Znači nekakvih ustavnih načela, zaštite ljudskih prava itd. Drugi kriterij koji je uspostavio sud EU-a je da vaš pravosudni sustav i postupovno pravo ne smiju biti takvi da u predmetima koji štite prava koja jamče … [[Govornik se ne razumije.]] takvi predmeti nisu dovoljno učinkoviti i da se prava koja jamče europsko pravo, štite manje od onih prava koja garantira domaće zakonodavstvo koje nije vezano uz europsko pravo. Znači to su ta ograničenja koja postoje i to su one reforme koje su provedene na trahu toga još 2009. kad je uvedeno dvostupanjsko upravno sudovanje itd. Znači to su ta ograničenja, ne postoji nekakav unificirani sustav kojim bi se svi morali prilagoditi.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, što se imovinskih kartica tiče, postoji razlika, ovdje se uvodi naravno da one budu dostupne i na uvid u odnosu na ono što je bilo do sada, međutim kad se radi o dužnosnicima, nema nikakvih ograničenja u pogledu primjene Zakona o tajnosti podataka a ovdje ima. A koja će to biti ograničenja se ne definira jer u Zakonu o tajnosti podataka postoji i ta mogućnost da se ne objavljuje ime osobe o kojoj se radi. Dakle, to govorim samo kao krajnju mogućnost da je i to moguće ako se uvede ta klauzula koja ne vrijedi za državne dužnosnike da se ne objavljuju podaci koji su zaštićeni Zakonom o tajnosti podataka. Oprostite, šta je bio drugi dio? Aha, vezan na vrednovanje rada sudaca temeljem pogrešno utvrđenih ili nepotpuno utvrđenih činjenica, to se eksplicitno ne navodi. Ono što je prijedlog je da se to eksplicitno ako smo za to, a ja jesam, da se što je moguće više objektiviraju kriteriji, dakle da budu što operacionalniji i primjenjivi kriteriji, da se smanji arbitrarnost odlučivanja, onda taj kriterij treba eksplicitno tu definirati po mom mišljenju.
Hvala. I prije nastavka u ime klubova, intervencija ministra pravosuđa, Dražen Bošnjaković, izvolite u ime predlagatelja.
Potpredsjedniče, dozvolite i meni da čestitam svim ženama Međunarodni dan žena sa zadovoljstvom. I hoću se osvrnuti na određene dijelove rasprave koja je ovdje do sada protekla i mogu reći da veliki dio rasprave doista nam daje vrlo snažne argumente da još neke stvari obradimo i prije drugog čitanja izanaliziramo. Jedno od pitanja gdje smo mislim svi složni je da nismo zadovoljni sa funkcioniranjem pravosuđa i tu zaista nisam otkrio ništa novo kada to kažem. I ono što je i prije 10 i prije 20 godina obilježavalo naše pravosuđe to je velik broj neriješenih predmeta i dugotrajnost postupka. Nažalost te dvije stvari su prisutne i danas. Ali ipak budimo korektni pa ako se okrenemo 10 godina nazad onda ćemo vidjeti da su postupci brži, onda ćemo vidjeti da je broj neriješenih predmeta ipak bitno manji nego što je danas. I tu dolazimo kod ovog važnog pitanja na koje mi temeljimo ovaj tako da kažem paket zakona a to je promjena mreže sudova. I to je zapravo jedna od glavnih mjera sa kojom mi danas idemo, ne želim umanjiti važnost svih ovih drugih mjera. Ali nedvojbeno da danas u sustavu imamo jedan dio sudova i jedan dio sudaca koji nam nisu dovoljno opterećeni, koji nemaju dovoljno predmeta i mi naprosto moramo reagirati na to. Reagiramo spajanjem tih prekršajnih i općinskih sudova. I ovdje je sada bilo otvoreno pitanje potpuno poštujem različite stavove, kolega Miljenić je rekao da smatra da bi to trebalo ići u dva koraka. On izražava zabrinutost vezano za otvaranje ovih novih 10 sudova, ja to mišljenje poštujem. Vi ste autor zapravo one, snažne zapravo, nove organizacije mreže kada smo došli do 24 suda što smo i mi podržali kao dobru mjeru. I vjerujte mi cijelo ovo vrijeme dok i mi promišljamo sa osnivanjem ovih novih sudova, sa suradnicima stalno razmišljam i govorim ne želimo taj kotač vratiti nazad. Ne želimo se vratiti u sustav gdje imamo male sudove, gdje nemamo mogućnost specijalizacije jer to smo nekada imali i u postupku pregovora smo rekli tome ne i proizveli smo veće sudove i nakon toga još veće. Mi mislimo da ovo, osnivanje ovih 10 novih sudova da jest ta mjera gdje mi nećemo suziti taj prostor, gdje nećemo dobiti one mikro sudove koje smo nekada imali nego za to područje koje je primjereno dobiti ćemo jedan pristojan sud u okviru kojeg će biti moguća specijalizacija. Neće biti niti svi sudovi od tih 10 sudovi pune jurisdikcije. Neki će biti sudovi dakle ograničene jurisdikcije. Upravo zato želimo sačuvati kvalitetu. Ovdje se kolega Miljenić potpuno razlikujemo za vas vezano za stalne službe izvan sjedišta. Vi ste postavili pitanje funkcioniranja sudbenih dana, stalnih službi izvan sjedišta. Pa zapravo u naravi i neće biti neke prevelike i prebitne razlike. To što će netko biti sudac u stalnoj službi izvan sjedišta suda to ne znači da će on tamo sjediti sve dane u mjesecu. Ako nema dovoljno predmeta on će ići i na druga mjesta i u druge stalne službe gdje će zapravo trebati raditi. Mi imamo te materijalne uvjete, na nekim lokacijama imamo zgrade koje su u pristojnom i dobrom stanju, imamo i dovoljan broj službenika i nema razloga da u tim sredinama ne približimo pravosuđe građanima. To je ono što želimo postići. Otvorili ste također i pitanje plaća, to je iznimno složeno i to ne možemo zapravo riješiti u neko kratko vrijeme i to moramo zapravo u jednoj široj tako da kažem diskusiji, dijalogu i sa sucima provesti. Znate i sami ni vama to nije bilo lako. Jer nemamo, u ovom trenutku budimo iskreni nemamo mehanizme za nagraditi one koji dobro rade i smanjiti plaće onima koji zapravo ostvaruju lošije rezultate, ali promišljamo o tome. Također nismo uopće otvorili pitanje ali razmišljamo mi i o savjetnicima. Imamo 600 savjetnika u sustavu koji poprilično nose veliki teret i isto su potplaćeni. Želimo naći i nalaziti ćemo rješenja u budućnosti ali ovo je sada jedan korak gdje smatramo i nismo zadovoljni sa funkcioniranjem DSV-a, znamo dobro koliko smo htjeli objektivne kriterije, mislimo da radimo korak naprijed ali u svakom slučaju ćemo još promisliti o unapređenju ovog sustava … [[Govornik se ne razumije.]]
Imamo, na izlaganje ministra imamo 5 replika. Prva je od kolege Pernara, izvolite.
Uvaženi ministre Bošnjakoviću, nije mi jasno zbog čega se po uzoru na registar zadužnica ne uvede i registar rješenja o ovrsi. Naime, prije su se krivotvorile zadužnice i onda se mogli sa krivotvorenom zadužnicom jednostavno uzeti bilo kome novaca koliko ste htjeli. I onda je uveden taj registar na način da se to više ne može. Znači kada netko dođe sa zadužnicom odmah se provjerava dalje u registru, ako nije doviđenja. Međutim, u slučaju rješenja o ovrsi nema registra tih rješenja. Zašto? Zato jer javni bilježnici nisu htjeli da se taj registar uvede, tako barem kažu ljudi iz FINA-e. Pa vas molim da se uvede registar rješenja o ovrsi. Tako kada netko dođe u FINA-u i hoće nekome skinuti milijun kuna na računu da se prvo provjeri da li je ta ovrha stvarna, da nije krivotvoren pečat, potpis, ime, odnosno pripisano nekom bilježniku drugom, odvjetniku itd.. Mi imamo nefunkcionalan pravni sustav gdje takve elementarne prevare, znači očite prevare iz aviona nismo u stanju zaustaviti. A da ne govorimo o puno suptilnijim pravnim makljažama. I molim vas da radi pravne države, radi pravne sigurnosti, radi ljudi koji su žrtve kriminala da uvedete da taj registar ovrha bude, odnosno ovršnih rješenja javan. Zamislite da imate firmu i da vam netko dođe i skine milijun kuna. I ne samo, pazite ovo, FINA još od vas naplati trošak ovrhe a ovrha je bila krivotvorena, pa je li to vama normalno ministre? Molim vas da mi odgovorite na to pitanje, hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Pernar, ni jedna krivotvorina nije normalna, svaka krivotvorina zapravo zahtjeva kazneno-pravni epilog. Ako znate za bilo šta mislim da treba pokrenuti odgovarajuće postupke pred Ministarstvom unutarnjih poslova, nadležnim državnim odvjetništvom i to treba dobiti taj epilog. Mi smo u izradi dakle u postupku izrade novog Ovršnog zakona, ovu vašu ideju ćemo izanalizirati, razmotriti jer u principu mi i tako i bilježnici i sudovi i svi oni drugi koji provode ovrhe imaju u arhivu sva rješenja temeljem koji su postupali tako da s te strane ja ne vidim nekakav problem ako je to potrebno ako to zahtjeva praksa. Ja vjerujem da ovo o čemu vi govorite zapravo su više, siguran sam da su izuzeci da nisu pravila oko krivotvorenja.
Hvala. Sljedeća replika kolegica Juričev Branka. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima, ja bih vas molila u ime stanovnika Šibensko-kninske županije posebno u ime naših poduzetnika, gospodarstvenika da u Zakon o područjima i sjedištima sudova navedete i stalnu službu Trgovačkog suda u Šibeniku. Niste navodili nijednu stalnu službu, ali bi vas molili radi naše sigurnosti s obzirom da se radi o trgovačkom sudu odnosno o stalnoj službi koja svaku godinu bilježi veći broj spisa, imamo u prošloj godini gotovo 2 tisuće rješenja, 2 tisuće spisa, preko 300 rješenja o osnivanju. U ovoj godini do sada ima 78 osnivanja, preko 340 predmeta ponovno bilježimo povećanje. Znamo da nam je svima zadatak staviti imati jednu pozitivnu poduzetničku klimu, približiti ishodovanje dozvola našim gospodarstvenicima, a isto tako kada govorimo o racionalizaciji pravosuđa sigurno da 1700 kuna koliko su putni troškovi djelatnika koji bi trebao raditi u Zadru pa to pomnožimo sa 8 djelatnika koji sada rade u Šibeniku sigurno neće racionalizirati čitav sustav, pa evo zamolba. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Poštovana kolegice. U svakom slučaju u sljedećem razdoblju želimo staviti naglasak i težište na rad trgovačkih sudova jer poštujemo i sve privatne sporove. Možemo se nas dvoje sporiti oko 5cm međe i tako nečega i to je za nas iznimno važno. Važno je i za društvo da sustav funkcionira u tom segmentu, ali ako smo mi u nekakvom gospodarskom odnosu i ja sam dužan vama nekih milijun kuna, e onda to već ima neku društvenu dimenziju i tu ćemo poseban naglasak staviti da i kadrovski i materijalno ojačamo trgovačke sudove. I kao što znate u tijeku su posebne mjere za digitalizaciju trgovačkih sudova, dakle širimo taj e-spis na trgovačkim sudovima i želimo ih jačat. Gdje god ima prostora, gdje analize i brojke pokazuju da ima smisla imat stalnu službu ja ne bježim od toga, napravit ćemo analizu vidjet ćemo gdje god to treba pojačat ćemo. Hvala.
Sljedeći je kolega MIljenić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Bošnjakoviću, sa svakim vašim obrazloženjem mi se zapravo negdje malo približimo tako da je i ovo vaše sada postavljanje stalnih službi i približavanje sudbenih … jedna sasvim druga priča od onoga kako je bilo postavljeno i jučer jer to je sada nešto gdje radite fleksibilniju mrežu što mi možemo podržati. Dakle ako je to dugoročno samo bi bilo dobro da se to naznači kao dugoročna vizija jer vi ste vidjeli da mi jučer razgovaramo ajmo staviti u zakon da su sve stalne službe zauvijek stalne službe, a onda idemo staviti sudove mislim nema razlike. Dakle povezat jedan i drugi koncept je nešto što nam može dati dobar rezultat. Što se tiče plaća, naravno da je to veliki izazov. Zato sam i danas predložio da se možda napravi prvi korak da se naznači smjer kroz ove rangove. Ja ih zovem rangovima kako god ih nazvali, stupnjevi ili bilo što, dakle vi ih onda tu možda na početku kroz simbolično povećanje vi dajete jednostavnu perspektivu kako će izgledat sustav koji ćete onda prilagodit financijskim mogućnostima. Zašto mislim da je to izuzetno važno? I tu govorim još nešto što mi nedostaje, to je pitanje županijskih sudova koji se moraju reducirati i vi ćete to prije ili kasnije morati naznačiti. Kada to naznačite smanjujete mogućnost napredovanja i vi ljude tjerate da idu jedni protiv, to nije dobro. I mislim da bi upravo zato te dvije mjere, jedan strateški razvoj, ne mora biti u ovom dokumentu ali strateški, smanjenje županijskih, rangovi koji se uvode daje ljudima perspektivu napretka, vide gdje će se vidjet. Nama će doć do odljeva kadrova, pa vi znate da na moru Dubrovnik i Istra vi ne možete više popunjavat tako lako, to će biti gdje god je nekakva gospodarska aktivnost s ovim plaćama se neće moći popunjavat sudačka mjesta i državno odvjetnička i to je problem. to mislim da bi trebalo adresirat. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Ako se nismo dobro razumjeli oko stalnih službi, mislim da smo dali dovoljno pojašnjenja i na koncu i mreža sudova i stalne službe sve je to nekakva dinamična kategorija gdje zapravo ništa nije zadano zauvijek i sve je pitanje što će se u budućnosti dogoditi i koje će biti odgovarajuće rješenje u pojedinom trenutku. Danas je to ovo, sutra je pitanje šta će donest budućnost. Što se tiče plaća, tu se potpuno slažem sa vama i to sam već rekao iznimno važno, ali i složeno pitanje. Vi ste čuli naznake da se u cijelom sustavu javne uprave spremaju određene promjene vezano za nove načine sustava plaća gdje želimo u cijelom sustavu prepoznat i moć bolje nagraditi one koji taj sustav nose, a opet imati mjere u odnosu na one koji su u tom sustavu slabiji. Jasno je da ćemo se i mi kao pravosuđe morati u tu jednu sliku uklopit. Ja sam već i sad htio kod Zakona o plaćama proizvest jednu odredbu gdje se daje pravo, ne znam predsjednicima sudova, da dignu plaće nekima koji su dobro 10%, a nekima spuste za 10, međutim u razgovoru sa samim sucima toliko je problema stavljeno na stol da sam se od toga odmaknio i rekao sam idemo to sagledat u jednom malo dužem razdoblju i idemo to sagleda sa malo većeg aspekta jer ako ne možemo kvalitetno riješiti nema problema. Što se tiče pitanja županijskih sudova koje ste vrlo dobro otvorili. Nije pitanje županijskog suda samo prvostupanjski kazneni postupak koji on vodi. I točne su statistike ovo koje ste rekli na nekim sudovima je veliki pad tih predmeta. Oni imaju onu nadležnost gdje rješavaju o žalbama na presude općinskih sudova i građanskih i kaznenih postupaka. I tu mi zapravo imamo statistike prilično pune. Tako da u ovom trenutku ne vidimo nekakav prostor da bismo išli sa smanjivanjem broja. Evo.
Hvala. 4. replika, kolega Felak Damir, izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Drago mi je da sam čuo ovdje znači ovo što je rekao i gospodin Miljenić jedan stav oko stalnih službi i sudbenih dana u pojedinim sudovima jer mi smo ajmo reći jednom radikalnom reformom smanjili broj sudova u jednom razdoblju, govorim o općinskim sudovima sa 108 na 24 i na taj način smo postigli sigurno velike racionalizacije ali smo učinili i to da su sudovi manje dostupni građanima. A to je jedna od osnovnih stvari koja bi morala biti da se, da sudovi budu dostupni građanima. Ja vam sada u ove dvije minute replike želim ukazati na problem Đurđevačkog suda i apeliram da se uvede stalna služba u Đurđevačkom sudu jer prema Đurđevcu gradu 7 općina znači gravitira prema tom gradu, to je ukupno oko 27 tisuća stanovnika i pokriva oko blizu 500 kvadratnih km. Jednostavno to je sve starije stanovništvo koje ima sve više problema da dođe do samog Đurđevca a kamoli do Koprivnice kamo sada treba ići. Na još jednu stvar bih htio ukazati znači kod sadašnjeg zakona tko može dati prijedlog da se osnuje stalna služba ili sudbeni dani, to su predsjednici sudova a potvrđuje odnosno odluku donosi ministar. Mislim da bi tu trebalo dozvoliti da prijedlog mogu dati jedinice lokalne samouprave pa da onda ministar odlučuje i da se o tome donese nekakav pravilnik koji bi propisao što treba zadovoljiti da se u nekom mjestu, u nekom gradu stvori stalna služba ili da se osnuju sudbeni dani. Mislim da bi to bilo jako dobro, da bi svi mogli biti uključeni i velim krajnji cilj je da se sudovanje približi građanima da građani mogu doći do sudova.
Hvala kolega. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Felak, evo razmisliti ćemo da i normom u zakonu proširimo krug onih koji mogu dati zapravo prijedloge za osnivanje stalnih službi ili za uvođenje sudbenih dana. Iako ovih dana je situacija takva znate da svatko će slušati i gradonačelnika i načelnika i ljude sa određenog terena i ne može zanemariti njihove zapravo zahtjeve jer oni najbolje osjećaju potrebu da li tamo treba stalna služba ili ne treba. E sada ministarstvo je to koje između tih želja i potreba treba vidjeti ono što je objektivno ali nema razloga zapravo da to čak i ne proširimo zakonsku odredbu u duhu ovoga što ste predložili. Evo hvala.
Posljednja replika je kolega Vlaović Davor. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi ministre sa suradnicima. Evo pozdravljam vas u ime kluba HSS-a i u svoje ime. Evo kroz ovaj paket od 3 zakona željeli ste, bar je tako najavljeno i da imamo kvalitetnije pravosuđe i ubrzati postupanje, ravnomjerno opteretiti sudove i suce i ono što je po meni i nama najvažnije bolju pristupačnost sudova građanima. I upravo u tom kontekstu, već sam kolegi Miljeniću replicirao pa postavljam i vama pitanje a argumenti su da je 10 jedinica lokalne samouprave i grad Nova Gradiška donijeli odluku i poslali zahtjev sa kompletnim elaboratom o potrebi da u gradu Nova Gradiška ostane odnosno da se vrati općinski sud. Znam da ste primili predstavnike suda i grada i da je obećana stalna služba. Ali evo, apel još jednom u ime svih građana koji žive na tom području a grad Nova Gradiška je sada preko 14 tisuća stanovnika, neki manji gradovi su dobili ponovno općinski sud, da još jednom razmotrite te sve argumente i zahtjeve građana Nove Gradiške i 10 općina da se vrati općinski sud u Novu Gradišku. Jer to postoji povijesna utemeljenost, broj građana, broj sudaca, pogotovo sada sa spajanjem prekršajnih sudaca sa općinskim, mislim da to nije upitno uopće. Jer sada već imate situaciju da iz predmeta o radnim sporovima vam iz Nove Gradiške u Brod ide i sudac i administrativni djelatnik i stranke u postupku i odvjetnici, samo si gomilamo troškove a ne idemo ka ovom cilju pristupačnosti suda građanima. Jer vi imate kod nas mjesta koja su i 70, 80km udaljena od Slavonskog Broda. Mislim da na taj način ti argumenti koji su u tom elaboratu kojeg vi imate opravdani da grad Nova Gradiška dobije općinski sud pa vas molim vaš komentar. Hvala.
Hvala. Odgovor izvolite.
Primio sam elaborat vezano za Novu Gradišku, analizirali smo, gledali smo, nemamo dovoljan broj predmeta, imali bi malo sudaca na tom sudu i ja mislim baš obrnuto da je u interesu građana da ostanu u okviru ovako većeg suda sa stalnom službom izvan sjedišta suda. Jer kažem, u korist građana je biti u okviru stalne službe i biti u okviru većeg suda jer tada će u tom većem sustavu dobiti kvalitetniju uslugu nego što bi dobili u jednom manjem sustavu u svom sudu. I napraviti ćemo sve zapravo da građani Nove Gradiške i mjesta oko Nove Gradiške ne putuju u Brod nego da bude zapravo najveći dio rasprava i svih procesnih radnji da bude obavljan u Novoj Gradišci. To je ono što, što zapravo želimo ne samo sa tom stalnom službom nego i svim ostalim stalnim službama postići ali i još ćemo jednom raspraviti, još ćemo jednom analizirati. Hvala.
Hvala. Završili smo replike, nastavljamo u ime kluba zastupnika. Sljedeći je kolega Stjepan Čuraj, Klub zastupnika HNS-a. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, štovani ministre sa kolegama, kolegice i kolege zastupnici. Klub HNS-a će podržati u prvom čitanju ovaj navedeni paket, paket zakona o sudovanju. Naime, mislim da i rasprave od jučer i danas idu smjeru kao apsolutnog prihvaćanja, djelomičnog prihvaćanja, nešto možda može bolje, čak i sa strane oporbe čujemo različita razmišljanja, rekao bih konkretno, uopće ne ograničavamo mandat sudaca DSV-a na dva, netko bi ih stavio na jedan, dakle, ima razloga da se tu gubi možda neki kontinuitet, pa da će stalno dolaziti neki novi ljudi ili općenito kad govorimo o vijećima, drugi opet, čuli smo ovdje razloge, znamo zašto ne jedan mandat, da se ne bi udovoljavalo biračkom tijelu, no smatramo svakako na početku da je bitno reći da je dobro što smo i što danas i jučer raspravljamo i što su ove točke dnevnog reda uopće danas tema, zato što smo svi svjesni da stanje u pravosuđu nije onakvo kakvo bi svi željeli, odnosno onakvo kakvo bi trebalo biti. Prije svega građani to osjete na svojim leđima, osjete poduzetnici, znači broj predmeta koliko god da je uvijek i da je najmanji uvijek ima onih kojima se ne rješavaju jer predugo vremena treba, stvara se određena pravna nesigurnost. I sad ovdje imamo ideju da, to sam jučer čak i u replikama govorio, da puno toga treba promijeniti i netko se zalaže da ovo nije dovoljno, da trebamo više itd., itd. Ja sam jučer figurativno rekao, simbolički, ako smo sada na jednoj razini od 0, a trebamo doći do 10, pa s ovim dolazimo na 3-4, pa ne smijemo to odbaciti. Ako je ovo jedan od tih koraka, prihvatimo ga, poboljšajmo svojim sudjelovanjem u raspravi i onda idemo dalje. Ako treba mijenjati zakone o postupku, ako treba sadržajno ulaziti u zakon, onda idemo to rješavati. Ali reći: ne ovo neće ništa se riješiti pa zato ne valja ništa, to je mislim, prazna priča. Dakle, prije svega, klub HNS-a kažem … [[Govornik se ne razumije.]] će podržati, ovaj paket zakona koji je danas na dnevnom redu jer dosta se stvari tu koje možda onako ne izgledaju veliko, ali sigurno da mogu u praksi značiti ono što svi želimo, a to je svakako ubrzati postupanje sudova, osigurati ravnomjernu opterećenost i naravno, bolju pristupačnost koju smo već čuli i kroz stalne službe i kroz ovo povećanje općinskih, odnosno broja sudaca. Naravno, i sve to mora donijeti do poboljšanja učinkovitosti. Mi ovdje imamo organizacijski, što se tiče infrastrukture, gdje su sudovi, gdje se koji dolazi, imamo kako se biraju suci, odnosno kako se tretiraju suci što se tiče njihovih rezultata, što se tiče njihovih napredovanja, što se tiče napredovanja sudskih savjetnika. Znači, na motiviranost onih koji rade na tom predmetu, Dakle, ovim novim Zakonom se predlaže uvođenje novog, ajmo reći, pravilnika o radu. Dakle, imamo tri vrste sudskih savjetnika, tri ranga. Naravno da to omogućava određenu bolju motiviranost, naravno da transparentnost je možda ono što je i najbitnije i u skladu s time, dakle, kako transparentnost o kojoj govorimo o imovinskim karticama sudaca, naravno, koje su ajmo reći, i korespondiraju sa svim pravilima imovinskih kartica dužnosnika, dakle, ako govorimo o zaštiti prava na privatnost odnosno na zaštitu informacije. Mi govorimo tu i o određenim bodovnim pragovima u izboru sudaca gdje sad možemo se složiti da je nešto dobro, nešto nije, ali svakako je dobro da se smanjuje utjecaj diskrecioni samih intervjua da se određeni statistički pokazatelji daje im se više na značaj, kako bi upravo i motiviranost sudaca bila veća, a ne išla sa onim starim tko bolje koga zna, tko ima bolje kontakte, možda bi tako bolje osigurali napredovanje, a ne možda sami rad. Naravno da je tu uvijek dvojako, da statistika uvijek je varljiva disciplina i da nešto što može biti dobro za papiru, ne znači da je dobro u stvarnosti. Ali zato i postoji ta diskreciona odluka da se i svi elementi uzmu u obzir. Dakle, što se tiče samih imenovanja sudaca, tu se skraćuju rokovi za provođenje postupaka. Znači, kada govorimo o samoj mreži sudova, ono što bitno ovdje da se uvodi kriterij za učinkovito upravljanje. Dakle, imamo sudove od minimalno mora biti 10 do 100 sudaca jer kako kažu ovdje da je ono što je se pokazalo u praksi, da svi sudovi koji imaju preko 100 sudaca da postaju preglomazni i da je vrlo teško s njima upravljati. Naravno, kad govorimo i o upravljanju, tu bi imao jedan prijedlog što se tiče izmjene tajnika suda u sada ravnatelja sudskih uprava, odnosno jedan kratki prijedlog. Naime, ako se dobro sjećam da je to čl. 35. odnosno u čl. 21. nacrta govori se tko može biti sve ravnatelj tih sudskih uprava, pa su tu predviđeni stručno gledano ekonomisti i pravnici, a što se tiče njihovih poslova, oni organiziraju i odgovaraju za rad sudskih službenika i namještenika, dakle prate i planiraju edukaciju, vode brigu o održavanju zgrade suda, radnih prostorija, opreme za rad, investicijskim ulaganjima, organizira i koordinira izradu godišnjeg plana nabave iako je sve sada manje-više centralizirano što se tiče većih postupaka nabave, dakle onih iznad 200 tisuća kuna ima središnja nabava. Dakle, nadzor nad financijsko-materijalnim poslovanjem itd. Ono što je, recimo, mali pradoks je da kada govorimo o informatičkim savjetnicima na sudovima, dakle, oni tamo ne moraju biti striktno informatičari, nego mogu biti i ekonomisti. Međutim, za ravnatelja sudova mogu biti samo ekonomisti i pravnici, a imamo, ja vjerujem, ne kažem da je to pravilo, ali imamo sigurno kvalitetnih informatičkih savjetnika koji bi mogli obavljati taj posao, jer većinu tih stvari i oni sada rade i sudjeluju u tome. Dakle, tu ako bi se moglo otvoriti, samo ne kažem da će se to možda i dogoditi, ali samo da njih ne diskriminiramo kao neke koji su već stalno zaposleni. Zašto? Pa možda zato što onda bi na neki način i došlo do rezanja troškova ako unutar samog postojećeg kadrovskog kapaciteta određenog suda nađemo rješenja i za ta radna mjesta. Dakle, to bi bio jedan prijedlog da se razmisli. Dalje, što se tiče imenovanja dakle, koje sam spomenuo za više sudove i općenito napredovanja i kako je za DSV, kako za ostale, dakle, mislim da je dobra stvar da se gleda da određeni prema okvirnim mjerilima, stegovne mjere zapravo se poduzimaju prema onima koji nemaju 80% tih okvirnih mjerila ili 20% ukinutih presuda i više zbog bitnih povreda postupka. Mislim da, zapravo nam svima treba ta jedna doza transparentnosti da se to jasno vidi. I možda ne bi škodilo da u ovom prijedlogu zakona upravo dobijemo i jedan razlog o kojem ovdje govorimo da vidimo kada govorimo o razlozima zašto i kako smo spajali i zašto smo došli do broja od 10 novih općinskih sudova koje smo spojili sa prekršajnim, da vidimo baš te statističke pokazatelje koji tome idu u prilog od broja predmeta, od broja sudaca i svega onoga broja same populacije koje pokriva taj sud što se tiče općina i gradova, da i to je malo uvršteno kroz neke tablice ili referentne vrijednosti. I tu mogu pozdraviti svakako pogotovo dole kod mene u Slavoniji i Baranji za Općinski sud u Đakovu koji pokriva sada odnosno pokrivat će tim spajanjem. Zašto mislim spajanjem? Dakle mi ovdje je izuzetno bitno i to je važno za reći. Kod tog spajanja ne događa se u pravilu novi trošak. Imamo već postojeće ljude koji su već u sustavu, koji primaju već svoju plaću, koji evidentno nisu dobro iskorišteni kapaciteti pogotovo kad govorimo o Prekršajnim sudovima i njih će predsjednik suda raspoređivati u određene druge odjele. I naravno sami Prekršajni sudovi će se dobiti na razini odjela. I mislim da tu zapravo sa istim budžetom dobivamo veću učinkovitost jer je to dobra mjera pogotovo kad kažem da dobivamo jedan Općinski sud u Đakovu, u Vinkovcima, da se vraća Trgovački sud u Dubrovniku. Dakle, očigledno neke stvari su se pokazale da mogu biti i učinkovitije ili da nisu dovoljno učinkovite i da s ovim dobivamo ono što se kaže određenu, pa može se reći i političku notu. Ako gledamo da time rješavamo i jedan mini demografski potencijalni problem, jer kad imamo sud imamo javnog bilježnika kao što je i državni tajnik rekao imamo odvjetnike, imamo sve ono što prati to. Dakle, pa koliko god to bilo zaposlenih dodatno mislim da to sigurno nije za isključiti, a pogotovo ako ima podlogu, a to je prvenstveno ono što je bitno na statističkim pokazateljima i na tome da će to biti zbilja učinkovitije. Tako da zbilja s te strane to mogu pohvaliti. Još ono što je sigurno za pohvalu je vezano i s obzirom na Vrhovnom sudu i Županijskim sudovima, te većim Općinskim sudovima onima sa više od 50 sudaca treba reći da radi obavljanja poslova praćenja propisa EU te sudske prakse EU, Europskog suda što je jako bitno. Dakle, mi bi trebali imati tu što veću transparentnost što se tiče same sudske prakse i samih presuda. Jer ne mali broj puta nam se zna dogoditi da imamo zbilja među različitim sudovima različitu sudsku praksu. Mi nemamo taj sustav sudovanja da se gledaju na presedanskog sudovanja, ali sigurno da to nije nešto što treba napraviti. Dakle, osniva se novi EU odjel koji upravo ima to za zadatak i da informira i mislim da moramo raditi na većoj obrazovnoj i na obrazovanju, informiranju sudaca pogotovo ovih novih prekršajnih koji će ući u sustav građanskog, kaznenog što god već bilo. Mislim da je to jedan od kriterija koji svakako treba gledati. Sve u svemu kako vrijeme istječe mislim da sigurno će biti i mogućnosti za dorade ovih prijedloga koji su na dobrom tragu. Naravno na tome ne treba stati. Pokazat će vrijeme što je moglo još bit bolje i uopće ne treba, ovdje kažu zašto stalno mijenjamo. Pa treba stalno mijenjati dok se ne napravi ono što zbilja radi što će donijeti maksimalan rezultat. Doći će nam građani nezadovoljni i općenito je veliko nepovjerenje i u pravosuđe dok god je veliki broj predmeta dotle mi ne smijemo čekati da to samo se od sebe radi, nego je zadatak da se upravo osiguraju sve norme i svi mogući preduvjeti pa tako i organizacijski, infrastrukturni i svi ostali da se to rješava. Da li je to povećati i broj savjetnika koji zbilja nose i veliki dio tereta i odluka i samog sudovanja. Mislim da i to, na tome se treba svakako razmišljati. Međutim, kažem ovo ćemo još jednom podržati u prvom čitanju. I ja bih samo molio da čisto i radi javnosti još veću dozu transparentnosti i kako se krenulo što se tiče imenovanja sudaca, napredovanja sudaca i što se tiče njihovog rada, što se tiče stegovnih mjera, a naravno i što se tiče pokazatelja koji su prethodili tome da danas imamo ovakvu i novu mrežu sudova i svega onoga što je ovdje išlo. Evo zahvaljujem.
Hvala. Prije replika sa nama su i učenici Srednje strukovne škole Blaž Jure Trogiranin iz Trogira i njihovi profesori pa ih lijepo pozdravimo na ovome. [[Pljesak.]] Nastavljamo sa replikama. Prvi je kolega Orsat Miljenić, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle u dvije minute ću se ograničiti samo na dvije stvari. Prvo i vi ste pohvalili zapravo povećanje ovog naglaska, stavljanja na neke donesene bodove, a smanjenje diskrecijske ovlasti kad govorimo o imenovanju DSV-a. Pogledajte recimo javnu raspravu savjetnici Županijskog suda u Splitu traže upravo obrnuto, a na njih se to treba odnositi. Dakle, mi sad ovdje kažemo to ćemo napraviti, a imate ljude ovdje koji kažu ne. Nemojte smanjivat te bodove, jer mi ne smatramo da je to dobro. Javna rasprava, ljudi su takav stav zauzeli, a oni će biti pred DSV-om i o njima će se ocjenjivati. Dakle, to samo hoću reći koliko je relativno. Međutim, druga stvar puno važnija kolega ne mogu se nikako složiti i vi također gurate i povezujete broj sudova i zapošljavanje u sudstvu sa nekakvim razvojem. Rekli ste tamo su onda bilježnici, pa su ovi pa će bit dobro. Tu nema korelacije. Sud može doći tamo gdje ima puno predmeta. Puno predmeta ima tamo gdje ima gospodarskog razvoja. Neće nitko doći raditi tamo zato što je sud. Ne možemo to tako gledati. I cijela intencija zakona ide u tom smjeru. Mi smo na odborima čuli da je ovo demografska mjera, između ostalog. Pa ako se hrvatska demografija svodi na to da povećamo za deset broj sudova pa nećemo daleko doći. Dakle, to se s ovim ne može napraviti. To je poraz. Od kud dolaze plaće svim tim ljudima? Dolaze od poreza. Znači ako ćete negdje povećati neracionalno uzet ćete nekom od plaće. Hajde ti plati nekome da sjedi tamo gdje ne treba. Zašto? Zato da bi tamo bio ovaj ili onaj, da mi možemo reći da imamo bilježnika ili ne znam gdje, svugdje. To nije to. Ideja biznisa je i svega je da se on razvija, a ove službe dolaze. Treba razvijati infrastrukturu ali ne ove vrste. Nikome nije problem otići tamo jer zna da će dobiti bolju uslugu.
Hvala. Odgovor izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle sory kolega … moram sumnjati kada ste rekli prvo što sudski savjetnici vide. I moja je rasprava bila u tome da se više stavi naglasak na rezultat, a ne na neka poznanstva. Da oni to misle, zašto je lakše kada ti znaš čovjeka koji bira se s njim dogovoriti, pa onda preko da ne kažemo preko veze kako to inače ide, pa ja znam njega, pa onda što više mogu dogovoriti to je njegov već utjecaj to sam ja sigurniji, a manje moram napraviti rezultata. Možda je to način zašto idu. Kažem, po meni je ovako čini se da ako uspostavimo jasne kriterije bodovanja, zašto i kako i koji su uvjeti da sigurno da rezultat rada mora biti na onome što prethodi odnosno u kreiranju ukupnih bodova nego sami intervju koji je uvijek subjektivan i … Što se tiče broja sudova, ja se sjećam vrlo dobro kada smo mi ukidali sudove i što se govorilo tada kod mene i u Baranji kada smo ukinuli Sud u Belom Manastiru, spojili ga iako sam ja tada govorio neće se to odnositi da nema više nikog tamo, samo nema predsjednika više suda jer najviše se o njemu radilo, ali ostala je stalna služba i da je dosta dio javnosti bio ogorčen zbog toga iako nije … ja moram priznat nije se to ništa promijenilo istina. Ali mi ovdje govorimo da mi možemo ugovarati mjesta nadležnosti, to se uvijek ugovora, kada se propiše mjesni nadležni sud je dogovoreno ugovorom ako ga ima u Đakovu bit će u Đakovu, ako ga nema onda ga ne možemo staviti u mjesto nadležni sud u Đakovu. Znači samim tim možemo već dobiti jedan dodatni broj predmeta koji ide ugovorno i onda zapravo ne stoji jel ne možete staviti stalnu službu kao mjesto nadležni sud. Tako da to nije veliki broj 10 sudova, mislim u krajnjoj liniji ti sudovi tamo u obliku prekršajnih su već neki i postojali odnosno dijelovi prekršajnih postupaka koji su išli će se pripojiti. Dakle mi ne govorimo o nekom većem trošku, ali pokazat će vrijeme da li je to statistički to bilo bolje ili ne, ali u ovaj demografski dio … mislim da …
Hvala. Sljedeći kolega Darko Prić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Čuraj, ja ću malo drugačije. Znači digitalna agenda, digitalna Europa, digitalna Hrvatska u Europi je to sadašnjost i budućnost, nažalost kod nas Hrvata je to tek budućnost. A potakli ste me na to zato što ste spominjali informatičke savjetnike i slične stvari. Naime, ono što je činjenica da digitalizacijom odnosno informatizacijom javne uprave bi se riješilo puno više problema nego što je sadašnja i bivša i sve politike su ustvari svjesne i prava reforma javne uprave ako uistinu želimo će prije ili poslije biti jedna radikalnija informatizacija kompletne javne uprave. Problem u cijeloj toj priči što čak i ako politika želi napraviti informatizaciju javne uprave u ovom momentu u javnoj upravi nema tko sa stručnog aspekta raditi tu reformu, zato što javna uprava, država i državna administracija, informatičke stručnjake i ljude koji se bave IT-om ne prepoznaje kao takve niti ih dovoljno potiče i subvencionira odnosno plaća da bi došli u taj sektor. Ako se sjećate prije nekih pola godine ovdje je bila Izvještaj Agencije za zaštitu osobnih podataka koji su rekli da već dvije godine traže da zaposle informatičare, ne mogu ga nikako nać da ga zaposle zato što su nudili premalu plaću koju ti ljudi apsolutno ne žele doći raditi. Ono što čisto želim napomenuti i reći i uputiti vama kao dijelu vladajuće koalicije i ministru koji je malo prije rekao da se spremaju neke nove politike, da uistinu počnemo kao država razmišljati o tome da su IT ljudi i IT stručnjaci ljudi koje treba drugačije gledati u državnom sustavu, koje treba drugačije plaćati i da uistinu bilo kakve reforme odnosno informatizacije sutra bez tih ljudi neće moći biti, da država mora jednostavno prepoznati tu struku kao nešto što je neophodno kako bi krenuli naprijed. Danas nažalost to nije slučaj. Hvala.
Odgovor izvolite.
Da ja se mogu složiti sa svime što ste rekli i znamo šta je budućnost i znamo koji su poslovi budućnosti. I kada govorimo o obrazovanju znamo da prije svega koji završavaju informatiku, pogotovo na FER-u manje-više su već zaposleni i već na 4. godine imaju i prakse i bivaju zaposleni. I mi ovdje zapravo moja intencija je bila da ljude koji su recimo, šta se događa, neko ko je završio ekonomiju sa smjerom Poslovi informatike može biti informatičar, a neko ko je informatičar ne može biti ravnatelj recimo sudske uprave iako su ti poslovi identični, iako on ima na svom ispitu i deset ispita koji govore o upravljanju poslovnim organizacijama. Dakle ako već priznajemo da nam treba i da je to neka agenda koju moramo ići, mislim da isto ovdje ne bi trebali da ne govorim da će to biti opet će ići diskreciona odluka i predsjednika suda i tko će biti izabran na to mjesto, ali zatvoriti vrata sigurno ima diljem sudova kvalitetnih ljudi, informatičara koji rade super svoj posao i bez kojih taj sud ne bi mogao ni funkcionirati jel to je svima jasno da njima zatvorimo vrata da ne mogu napredovati kada smo već ovim savjetnicima omogućili i prepoznali potrebu i motivacije i napredovanja onda mislim da i ovdje bi bilo to u konačnici da ljudi znaju zašto nešto rade i da uvijek imaju mogućnost, a ne da nam odlaze i da onda imamo još jedan veći problem, tako da se slažem s vama. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeći je kolega Božo Petrov. Izvolite.
Hvala. Kolega Čuraj, ja kada slušam vaše izlaganje meni ovo izgleda, evo ja se ne mogu oteti dojmu da biste vi na potpuno jednak način branili stav ako vladajući kažu da treba ukinuti sudove ili da treba povećati sudove. Mislim vaša stranka je podržala prošli put smanjivanje broja sudova, sada su vladajući rekli da ih treba povećati, pa ovo vi ćete jednako tako podržavati povećanje sudova. Zašto vam ja to govorim? Vi se cijelo vrijeme oslanjate na objektivne kriterije. Ja sada neću ulaziti u broj sudova. Mene zanima, zašto ne možete biti otvoreni prema prijedlozima koje vam davaju drugi saborski zastupnici pa makar bili iz oporbe. Znači vi ste naveli da neće biti kontinuiranog ocjenjivanja rada sudaca, nema ga. A meni nije jasno zašto ne bi postojalo kontinuirano ocjenjivanje iz razloga što ćete time postići veću transparentnost, postići ćete ključne promjene u sustavu. Na to smo upozoravali jučer. nema ni spomena, a brate ja ne vidim niti veliku želju da ćete vi bilo što promijeniti u odnosu na ono što ste čuli od drugih saborskih zastupnika kao kvalitetne ideje, ne možete mi reći da niste za to, da se na kraju suci biraju po kvaliteti, transparentno, da mogu napredovati ovisno o svom iskustvu, svom znanju a ne ovisno o tome hoće li im neki političar, neki prijatelj pomoći da napreduju. Evo ja vas molim, uvedite odredbu za kvalitetno ocjenjivanje rada sudaca, ima niz stvari koje se trebaju popraviti ali ja ću sada istaknuti ovu, nakon toga ću istaknuti druge. Imate mogućnost, nemojte najavljivati još jednu mini reformu za pola godine, imate sad priliku, promijenite stvari, evo uzmite ovu, napravite ovo, budite ponosni na to.
Hvala, kolega Petrov. Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem na ovom vašem pitanju iako kad govorimo o kontinuiranom ocjenjivanju sudaca, ja nisam pričao, ja sam pričao o tome da među oporbom nema suglasja da li ograničavanje mandata treba biti na 2 godine, na 1 godinu ili neograničeno. Neki govore da ne treba biti ni 2, neki kažu jednu, zato da bi se postigao kontinuitet rada, ne ocjenjivanja, to ja nisam spominjao, ali dobro, nije uopće stvar. Što se tiče referiranja na prijašnje stvari, prije svega mi jesmo podržali kao i kad je HDZ 2015. ja mislim da je to bilo, ne, ranije izmjene koje su bile, i naravno da treba stalno evoluirati, to sam i rekao. Ako vi mislite da treba nešto donijeti sada i više nikad ne promijeniti, pa nećemo nigdje završiti. Ako se nešto vidi da može biti bolje, ja ne vidim razloga zašto to se ne bi napravilo. Ja to ne vidim. Bez obzira kada i tko je šta rekao i napravio. Nećemo voditi sada šta je tko radio prije i šta je godinu, godinu i pol dana gdje je otišlo i šta se napravilo. Dakle, tu apsolutno ta argumentacija ne stoji ali dobro, to su neki jeftini politički poeni koji uopće nemaju veze sa ovim radom. Što se tiče kontinuirano, naravno prvo čitanje, razmotrit će se sve, nisam ja ovdje ispred predlagatelja, predlagateljima se trebate obratiti za vaše prijedloge, mi ovdje radimo za njih. I ja isto također da imam prijedlog, isto jedan koji govori kod intencije da se spoje općinski i radni sud sa grupom za statusne i obiteljske sporove na Općinskom sudu u Zagrebu. Dakle, po meni, ja bi volio da se isto razmotri taj dio jer recimo obiteljski statusni predmeti imaju 1 140 predmeta na 12 sudaca a radni 2 400 na 22. Imamo svako svoje prijedloge, svako svoje prijedlog iz svog iskustva radi i predlaže predlagatelju ne međusobno jedni drugima.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Giovanni Sponza.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo iz dosadašnjih rasprava vidljivo je da je tema pravosuđa osobito sa aspekta visokog na povjerenja građana prema pravosuđu zapravo otvara jedan širi spektar rasprave i ja bi se želio isključivo koncentrirati što ste vi kolega Čuraj, u svojoj raspravi spominjali sudske savjetnike gdje ću izreći svoj jedan osobni stav. Osim materijalnih i tehničkih uvjeta koje treba doista poboljšati unutar rada sudova i sudstva, bez novog zapošljavanja sudskih savjetnika koji hoće pomoći sucima u pripremama za raspravama dok ne uvedemo mi normiranje u sudstvu neće se postići nikakav pomak u efikasnosti rada sudova. I držim da o tome moramo razgovarati, mi jednostavno moramo uvesti norme a nakon toga, nakon materijalnih i tehničkih uvjeta moramo uvesti i ocjenjivanje. Mislim da je to nešto što će vratiti povjerenje građana prema pravosuđu.
Hvala, odgovor, izvolite.
Zahvaljujem. Da, zato i u raspravi sam i spominjao sudske savjetnike kao i savjetnike informatičare, dakle mislim da gledati rad suda i rezultat suda sam kroz poziciju suca, da nije niti zahvalno niti točno. Jer niti jedan sudac, niti jedan predmet nije identičan niti jedan, dva suca nisu ista pa nisu ni dva vrata u krajnjoj liniji ista da bi onda tako gledali. Mi nemamo taj način rada presedanski da se pozivamo sa snagom u odluke na prijašnje presude ali sigurno da imamo i trebamo imati što više kvalitetnijih ljudi koji pripremaju, koji odrade svu pripremu koja je neophodna za donošenje pravedne odluke. Puno puta smo ovdje čuli da pravo i pravda baš nisu uvijek istoznačni, mislim nisu naravno istoznačni ali da ne ide u jedno s drugim ali da se slažem s vama da veći naglasak na savjetnike, da. Ovdje je prijedlog da se omogući ljudima napredovanje, veća motiviranost time i naravno ono što sam i ja rekao za govornicom da trebamo gledati financijska sredstva da se poveća broj, i tu se mi slažemo. Dakle to apsolutno jeftinije je još uvijek sudski savjetnik nego sudac jer ga se može rasporediti na širi broj radnih zadataka koji ima i ne samo kod jednog suca i mislim da je to jedna ajmo reći kod tih sudskih službenika, jedna od bitnih stvari kako bi došlo do onog broja svih zadovoljnih što se tiče neriješenih predmeta da to nije tako velik broj.
Hvala. I zadnja replika, kolega Perić Grozdana, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Čuraj, ja ću se osvrnuti na zapravo mrežu sudova koja je u svojo biti jedan organizam koji se mijenja kao što se mijenja i mreža ambulanti i slično. Prema tome, u određenom momentu sigurno se pokazuje, pohvalno je da se ukupan broj smanjio od 2008. na ovamo, međutim kažem u određenu momentu zaista je potrebno možda evo proširiti pa između ostalog i ovih 10 općinskih sudova. Ono što mene jako zanima s obzirom na sudske savjetnike, ja bi željele osobno da sudski savjetnici da ih ima više i da im se može pomoći na način kako smo i mi u lokalnoj zajednici predlagali da se oni osnaže na način da se rješavaju što prije zemljišno-knjižni postupci jer se događa da na područjima gdje se geodetski snime određeni mjesni odbori da se da se ti postupci ne provedu do kraja upravo zbog toga što je premalo sudskih savjetnika koji onda mogu sve te postupke i provesti do kraja. Dakle, to je u duhu onoga što je cilj svima nama da se cijelo zapravo stanje naše zemljišno-knjižno popravi i u ovim dijelovima pogotovo Dalmacije koja ima jako puno neriješenih upravo tih predmeta.
Odgovor izvolite.
Evo zahvaljujem. Pa da mislim da te rekli jednu bitnu, dobru stvar kako je i država i njeni stanovnici zapravo živo tijelo koje se mijenja, tako se određene službe državne svakako moraju pratiti to i da kretanje i u broju stanovnika, pa onda samim time broju predmeta, samog sudovanja i svega onoga što ide sigurno da je nešto što ide u prilog i malo prije što sam rekao da se treba pratiti potrebe i učinkovitosti naravno i samih potreba pokazatelja na našim mjestima, gradovima, općinama itd. I da je to isto jedan od pokazatelja. I zapravo zato sam i tražio tu analizu i statističke pokazatelje koji su temelj ovih odluka. Mislim da bi vam svima danas bilo i lakše malo da na temelju toga možemo još bolje diskutirati, a što se tiče sudskih savjetnika tu ću još jednom ponoviti da i ono što sam rekao apsolutno da je po meni budućnost kvalitetnog sudovanja, bržeg, efikasnijeg i u povećanju broja a i u njihovoj edukaciji i u njihovom osposobljavanju. Dakle, mi ne trebamo samo gledati na kontinuirano osposobljavanje sudaca. I treba možda iskoristiti sada ove prekršajne suce koji moraju i morat će se obrazovati za određene druge predmete, odnosno dodatno usavršavati da tu stavimo i određeni broj savjetnika koji kako se mijenjaju i društva i poslovni procesi tako sigurno naravno i odnosi, tako sigurno ima i prostora da se oni usavršavaju, da ih bude što veći broj. Zahvaljujem.
Završili smo sa raspravama u ime klubova. Sad ćemo pojedinačne rasprave. Prvi je kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala. Evo uspjeli smo znači da ova rasprava bude u ovim normalnim satima, ovim bitnim zakonima koji će utjecati, znači na naše pravosuđe. Ja ću samo koliko mi vrijeme dopusti u ovih 10 minuta iznijeti nekakve primjedbe i naše prijedloge. Znači što se tiče Prijedloga zakona o izmjenama i dopuni Zakona o sudovima u članku 1. i članku 18. vidimo da Vlada ukida poziciju tajnika suda. Ovu novinu vidimo kao problem, obzirom da tajnik suda ima važnu ulogu osiguravanja pravne sigurnosti onih poslova za koje je potrebno stručno, pravno znanje i iskustvo. Znači izmjenama ovog Nacrta zakona spajaju se funkcije tajnika suda i ravnatelja pravosudne uprave. Ovo je po nama nelogična izmjena. Ne može ravnatelj kao ekonomist na primjer biti odgovoran i zadužen, odnosno dovoljno stručan za pravna pitanja kao što su na primjer službenički odnosi ili neki drugi ugovorni odnosi. Predsjednik suda treba biti nositelj odgovornosti za sudsku upravu, ravnatelj za pravosudnu upravu, a tajnik suda bavi se na primjer onim pitanjima kojima se u drugim tijelima bave pravne službe. Smatramo da je ovim prijedlogom izmjena dodatno poremećena ravnoteža u organizaciji rada i podjeli odgovornosti dionika i u tom smislu predlažemo ne dirati funkcije tajnika, funkciju tajnika suda već samo raditi na dodatnom razgraničenju poslova sudske i pravosudne uprave. U članku 15. propisano je kako Visoki prekršajni sud nije neposredno viši sud općinskim sudovima, a iz većine ovlasti, nadležnosti ako i ne svi je doista neposredno viši sud sucima osnovnih sudova koji rješavaju prekršajne predmete. Znači suci koji budu sudili u prekršajnim predmetima bit će podložni dvostrukom nadzoru što ih stavlja u neravnopravan položaj u odnosu na druge suce u Republici Hrvatskoj. Naime, ako je Županijski sud neposredno viši sud isti ima ovlasti nadzora nad radom općinskih sudova i sudaca bez izuzetaka. Kako Visoki prekršajni sud odlučuje o žalbama na odluke općinskih sudova u prekršajnim predmetima, isti također ima ovlasti nadzora kroz odluke povodom žalbe, ali i kroz nadzor nad radom sudaca koji rade prekršajne predmete. Prema standardima EU sudac ne smije biti podlegnut kontroli koja ga stavlja u neravnopravan položaj u odnosu na druge suce. Nejasan je smisao ostavljanja Visokog prekršajnog suda kao samostalnog suda. Puno objektivnije, učinkovitije bi bilo spojiti nadležnost znači Visokog prekršajnog suda i Županijskog suda. Znači predlažemo da se nadležnost spoji s nadležnosti županijskih sudova drugi stupanj, te da suci Visokog prekršajnog suda postanu suci Županijskog suda. Znači to je naš prijedlog. Predlažemo i propisati obveznu edukaciju svakog novo imenovanog predsjednika suda. U tome onda prilagoditi i program izobrazbe i za predsjednika koji već obnašaju dužnost. Važnost educiranja predsjednika o upravljačkim znanjima dio je standarda koje provode mnoge zemlje u EU. Jednostavno nemamo opravdanje ako to ne propišemo. Imamo instituciju koja će to provoditi, imamo bezbroj razloga zašto to treba provoditi. Isto tako predlažemo, znači mijenja se jedina dobra praksa člankom 20. a to je imenovanje osobe ovlaštene za obavljanje poslova sudske uprave za vrijeme dok predsjednik suda još nije imenovan. Miče se uloga ministra pravosuđa. Ovo po nama nije dobra izmjena. Apeliramo da se ne dira trenutni sustav. Postoji niz razloga. Neki osnovni su da ministar pravosuđa čije ovlasti se ovdje potpuno ukidaju je bilo korekcijsko tijelo koje sa stručne razine i pomnim razmatranjem potencijalnih kandidata doprinosilo ravnoteži u sustavu. Ministarstvo kao tijelo koje rukovodi sa organizacijom sustava treba biti poluga koja će u datom trenutku kada dođe do potrebe privremeno zamijeniti ulogu donosioca odluke. U ovom slučaju je to imenovanje predsjednika suda kao korektiv izvanrednoj situaciji. Znači treba raditi na tome da se ne događaju situacije u kojima se moraju imenovati vršitelji dužnosti, a ne micati ulogu jedinog stručnog tijela u sustavu. Članak 28. o izboru predsjednika Vrhovnog suda RH pozdravljam, obzirom da je velikim dijelom preuzet iz Mostovih nacrta, no nije propisano, a smatramo da bi itekako trebalo biti u Vladinim nacrtima da predsjednik Vrhovnog suda, može biti samo sudac tog suda, te da ukoliko protiv predsjednika Vrhovnog suda RH bude podignuta optužnica za kazneno djelo pravomoćna, isti će biti razriješen. Znači, to je naš prijedlog. Vidimo da je Ministarstvo pravosuđa takvo rješenje predložilo u Zakonu o DORH-u kod razloga za razriješene dužnosti glavnog državnog odvjetnika, što je pohvalno i predlažemo da se to propiše i za predsjednika Vrhovnog suda, iako je svatko nevin dok se ne dokaže suprotno. Kod funkcije predsjednika Vrhovnog suda, situacija nije redovna, odnosno, pokušajmo zamisliti situaciju, koji se protiv predsjednika Vrhovnog suda podigne optužnica protiv zlouporabe ovlasti položaja, sucima kojima je predsjednik nadređen, a kao čelnik sudbene vlasti nadređen je svim sucima u RH, bi mu trebali suditi. Pokušajte zamisliti u vrijeme pauze za ručak, znači, koja ne znam hoće li biti, da predsjednik Vrhovnog suda RH se prošeta do županijskog suda gdje je optužen, možda za najteža kaznena dijela, potom se vrati voditi sudbenu vlast. Koliko imam, još 4 minute, neću uspjeti sve ove prijedloge iznijeti, ali vjerojatno će i kolega Podolnjak, nešto kada dođe na raspravu. Isto tako smatramo znači da u dijelu zakona koji se odnosi na sudačka vijeća imamo samo komentar obzirom da smatramo kako ista ne bi trebala postojati, te kako bi se postupak ocjenjivanja sudaca trebao reformirati, a ne dodatno jačati ovaj nakaradni sustav kojeg trenutno imamo. Sudačka vijeća su potpuno podbacila u svojoj ulozi i upravo se djelovanje sudačkih vijeća smatra jednim od najproblematičnijih mehanizama u sustava imenovanja, neujednačene prakse, metodologije ocjenjivanja rada, sudačka vijeća vidimo kao alat koji omogućuje ogroman prostor za utjecaj politike, pogodovanje i negativnu selekciju u sustavu. U čl. 42. propisuje se da pravosudni inspektor mogu biti osobe koje ispunjavaju uvjete za višeg stručnog savjetnika ili višeg upravnog savjetnika, te suci koji ispunjavaju uvjete za suce županijskog suda imaju iskustva u obavljanju poslova sudske uprave. Smatramo kako je ovo nelogična izmjena. Viši stručni savjetnik, može biti osoba s jedva 3 g. iskustva, a upravni savjetnik može biti osoba sa srednjom stručnom spremom sa 3 g. iskustva i prema vladinom prijedlogu, ove osobe mogu biti pravosudni inspektori bez drugih uvjeta. Dok pravosudni inspektora iz redova sudaca mogu biti jedino osobe koje imaju uvjete za suca županijskog suda 10 g. kao pravosudni dužnosnik. Znači predlažemo tu propisati poslove pravosudnog inspektora mogu obavljati osobe koje imaju završen diplomski, sveučilišni studij prava, položen pravosudni ispit i najmanje 8 g. radnog iskustva na odgovarajućima poslovima. U odnosu na druge, koji su vezani za ocjenjivanje rada sudaca, smatramo da je propuštena prilika urediti sustav prema europskim standardima, uvođenjem kontinuiranog ocjenjivanja u kojem smo u nekoliko navrata pisali. U radu sudaca, pokrenuti ćemo ključne promjene u sustavu, ocjenjivanje se onda sa lakoćom veže uz edukaciju, napredovanje u platnim razredima, napredovanje sustava i drugo. Ali, posebno prijeći negativan utjecaj politike na postupak imenovanja sudaca što je po nama najveći problem. Stvara se kvalitetna i zdrava konkurencija, jednostavno smatramo kako je Vlada u potpunosti podbacila sa ovim svojim prijedlozima i ne želi iskoristiti priliku i dodatno učiniti promjene u sustavu. Uvođenjem kontinuiranog sustava ocjenjivanja rada sudaca, učinili bi bitnu promjenu u sustavu, koja bi djelovala pozitivno na nekoliko fontova kako smo već naveli. Slijedom navedenog, nećemo trošiti vrijeme komentirajući koliko su nam neprihvatljive kako odredbe o sudačkim vijećima, tako i nakaradno selektivno ocjenjivanje koja ista provode. Metodologija koja sudačka vijeća na pojedinim sudovima primjenjuje, neobjektivna i nepravedna. Okvirna mjera koja su glavni temelj za ocjenjivanje, nisu objektivno postavljene norme i ne podudaraju se sa stvarnim radom sudaca. Potrebno je promijeniti sustav s pukog brojanja predmeta na procjenu težinskih faktora, trajanje radnji ovisno o težinskim faktorima, te vremenu koji sudac ima na raspolaganju. Okvirna mjerila danas uzrokuju nerealnu i fiktivnu zagušenost sustava, potrebno je osloboditi suce od okvirnih mjerila i način ocjenjivanja kao i određivanja potrebnog rezultata rada sagraditi i to je ono što mi predlažemo na objektivnim i pravničkim kriterijima. Budući da nemam više vremena znači ići dalje u analizu, a imamo tu znači i kritike a i prijedloge znači kako unaprijediti ove zakonske prijedloge jer je Most ostavio u Ministarstvu pravosuđa pravnu reformu pravosuđa, ali evo, vi ste se nažalost odlučili za, odlučili ste se to puno ublažiti i ovo zapravo nije ni mini reforma, kako ste ju nazvali, ima tu nekakvih pokušaja, koju ćemo svakako pozdraviti, ali s obzirom na stanje u hrvatskom pravosuđu ovo nije dovoljno.
Hvala kolegi Grmoji. Imamo 3 replike, prva kolega Pernar Ivan.
… [[Govornik naknadno uključen.]] hvala puno. Pa eto, kolega Grmoja, koristim priliku da repliciram vama, iako bi zapravo, evo pitati ću vas za komentar, piše mi Tomo Ljujić, čovjek je bio birač HDZ-a, veli, ovako, izdali su me i sa njima je definitivno kraj. I ugl. on objašnjava sljedeće, kaže da je radio u nekoj firmi i da je dobio presudu u svoju korist, međutim, presuda se jako dugo vukla i u trenutku kad je bila riješena, odnosno, kada je on tu presudu predao na Općinski sud u Koprivnici, kaže kod suca Alena Goluba, ne zna što se s tim događa, a stečajno upraviteljica, Nevenka Koroman, ga je obavijestila da je zakasnio sa svojim potraživanjem. A on je htio zapravo reći, da je on bio u pravu, na kraju je on dobio presudu, ali se prekasno prijavio za stečajnu masu i neće se čovjek moći naplatiti. I on je zapravo žrtva isto ovog pravosuđa. Ja sam ga pitao, jel bi vi i dalje glasali za HDZ, da niste izvisili? On veli bi. I kaže: ja pišem tima iz HDZ-a, veli nitko me ne … [[Govornik se ne razumije.]] veli, molim te Pernar, evo ti o tome ispričaj i ja vas molim da vi ispričate što vam kažu, vama birači HDZ-a, da li vam se javljaju razočarani, ogorčeni sa problemima u pravosuđu i zapravo sa pričom da ih njihovi vlastiti HDZ-ovci ne slušaju i da ih nije briga za njihove probleme. Ja razumijem da je to birač Živog zida, pa da onda mu kažu HDZ-ovci šta nas briga za tebe. Ali ovdje se radi o njihovom biraču i mislim da s ovom politikom HDZ zapravo gubi birače i to je na neki način, dobra stvar za nas, a s druge strane loša stvar za te ljude. Hvala.
Odgovor. Izvolite.
Poštovani kolega Pernar, što se tiče pravosuđa, ja mislim da je tu razočaranost hrvatskih građana neovisno o političkoj opciji kojoj pripadaju. Naravno da mi se ljudi javljaju s konkretnim problemima i jučer sam iznio jedan ovdje u Hrvatskom saboru, a možda se vama javljaju ti razočarani bivši članovi HDZ-a jer ste i vi razočarani član HDZ-a i onda ljudi tu prepoznaju da ste vi prava adresa možda da vam se obrate. Tako da, evo, meni se javljaju svi građani neovisno o političkoj opciji kojoj pripadaju, vjerujem i vama isto jer prepoznaju da ćemo te njihove probleme ovdje u hrvatskoj sabornici iznijeti, što i vi činite, a evo, i ja se trudim kroz svoje djelovanje ovdje upozoravati na nelogičnosti ne samo u hrvatskom pravosuđu nego ukupno znači u hrvatskom društvu.
Hvala. Kolega Giovanni Sponza.
Zahvaljujem. Kolega Grmoja, iznijeli ste set prijedloga i promišljanja u kontekstu svega onoga što je potrebno učiniti u pravosuđu, no ja bih se, za sada u svojoj replici zadržao na jednom vrlo uskom problemu, nazovimo ga to tako, koji se tiče svakodnevnog života fizičkih osoba, ali i blokade odnosno tijeka gospodarskih aktivnosti. Naime, riječ je o rješenju o uknjižbi. Mi imamo zemljišno-knjižne odjele u RH koji vam u roku od par sati ili jednoga dana izdaju rješenje o uknjižbi, ali isto tako imamo sudove, odnosno gruntovnice koje to izdaju u roku od nekoliko mjeseci, a nažalost ima i onih koji to, gdje se čeka i nekoliko godina. Dakle, to je jedan problem iz svakodnevnog života koji otvara nekoliko pitanja. Prvo, nešto što nije pravično. One koji rade, koji su gruntovnicu posložili, izdaju rješenja u toku jednog dana, oni se dodatno opterećuju, a rasterećuju se oni koji ne rade svoj posao na način da se njihovi predmeti prebacuju onima koji rade, a sa druge strane imamo problem jedan koji ovako otvara prostor koruptivnih radnji, zašto u određenim gruntovnicama se čeka toliko vremena i da li doista možemo i zato sam prije u svojoj jednoj replici da mi moramo uvesti normiranja. Ukoliko ne uvedemo normiranja, ukoliko ne uvedemo digitalizaciju, mi jednostavno efikasnost rada sudova i zemljišno-knjižnog odjela nećemo moći pomaknuti sa mrtve točke.
Hvala. Odgovor. Izvolite.
Poštovani kolega. Znači, gruntovnice nisu predmet ovih zakona, oni su znači, dio suda kao cjeline, ali apsolutno se slažem s ovim što ste rekli. To su problemi na kojima treba raditi. Evo, tu su i predstavnici Ministarstva, nadam se da su čuli ovo na što ste vi upozorili i da ćemo kroz izmjene, oni najavljuju da je ovo tek početak, da ćemo početi rješavati te probleme i tu je interes, ja mislim, svih nas u ovom Saboru posebno znači, nas koji dolaze iz tih sredina i znamo koliki su problemi da to iznesemo ovdje, a vjerujem da će se onda to kroz zakonske prijedloge rješavati. Ja mislim da je i kolega Miljenić govorio o digitalizaciji kao nečemu što je nužno, znači, da bi uopće naše pravosuđe bilo efikasno. Tako da u tom smislu se slažem s vama, ali nije dio ovih izmjena o kojima sam govorio.
Hvala. I zadnja replika na izlaganje kolege Grmoje je replika kolege Petrov Božo. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolega Grmoja, bez obzira na ono što ste vi iznijeli, ono što MOST predlaže sa mini reformom kako to vole nazvati kolege iz HDZ-a, bez obzira na ono što evo, pokušava objasniti s njihovo strane kako će to velebno izgledati ova reforma, toliko velebno da su evo, najavili da će raditi još jednu mini reformu pravosuđa nakon ovoga svega, mislim da se nedovoljno ističe jedna stavka koja je meni nelogična. Meni je nelogično da postoji i dalje utjecaj politike na DSV, meni je nelogično da saborski zastupnici budu članovi DSV-a, danas mijenjaju taj zakon. I vjerujem da bi postigli konsenzus u Hrvatskom saboru ne bi im nedostajalo ruku i za promjenu Ustava da maknu saborske zastupnike, da se makne politike iz DSV-a jer onda nećemo imati saborske zastupnike koji će pritiskati druge saborske zastupnike da šute, da ne propituju djelovanje DSV-a imamo tu situaciju aktualnu s vama, s kolegom Lackovićem, sa kolegom, vama kolega Lacković, koliko sam čuo podigao je tužbu iz razloga što ste vi propitivali rad DSV-a. Mene stvarno zanima, evo, ne samo vi, nego što kažu drugi saborski zastupnici? Jesu li oni za to da i dalje mogu oni djelovati kroz DSV i na takav način gledati koji će se suci na kraju imenovati, koji će se kandidati odabirati i kako će uopće izgledati naše pravosuđe. Hoće li ono biti neovisno, transparentno ili ćemo držati samo privid svega, a zapravo raditi onako kako politika nalaže.
Odgovor. Izvolite kolega.
Ja podsjećam hrvatsku javnost da smo mi budući da smo preuzeli odgovornost za resor pravosuđa, a da su zakoni takvi kakvi jesu, odnosno da je za to čak potrebno mijenjati Ustav, da politika nema takav utjecaj u DSV-u, upravo s HDZ-om imali najviše sukoba oko toga tko će imati tog člana državnog sudbenog vijeća jer smo znali da HDZ, a i svi oni dosad koji su vodili politiku u RH žele utjecati znači, na imenovanje i biranje sudaca, njihovo napredovanje. I mi u svojoj reformi predložili da znači to je naš prijedlog, da se ide u promjene, da političari ne budu dio DSV-a, a kolega Lacković je iskoristio svoju poziciju u DSV-u, tužio me za klevetu jer sam rekao da je DSV izvor svih problema u hrvatskom pravosuđu što je čista logika jer ako nam je pravosuđe u problemu, valjda je odgovoran onaj tko bira i unaprjeđuje suce. Mislim da se oko toga možemo složiti i kolega Lacković je mene tužio, i zamislite što će se meni dogoditi, ja sam sad svjedok u jednoj tužbi protiv Hanza Medie gdje je zbog tog mog intervjua jedan sudac iz Splita član DSV-a tužio Hanza Mediu i vjerojatno će se nakon toga ići prema meni sa zahtjevima za naknadu štete. Ja sam rekao da sam spreman platiti tu cijenu za bolje hrvatsko pravosuđe a meni će u mom slučaju suditi suci a tužit će me oni koji ih biraju i unaprjeđuju. Pa šta mislite kako će ti suci koji budu u tom slučaju odlučivali o mojoj sudbini, kako će oni presuditi? I pogledajte na koji način je kolega Lacković iskoristio svoju poziciju u DSV-u. A to je jedan apsurd i to se mora mijenjati. A ja ću se i dalje boriti za transparentnije i bolje hrvatsko pravosuđe bez obzira na pritiske kojima sam izložen.
Hvala, vrijeme. Imamo povredu Poslovnika, kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Jučer i danas u svojim raspravama kolega Grmoja kontinuirano krši članak 238. Poslovnika Hrvatskog sabora u onom djelu koji se odnosi na predmet rasprave. Ja u potpunosti razumijem da on ima određenih privatno pravnih odnosa sa gospodinom Lackovićem i u potpunosti razumijem njegovo stajalište da je ono zbog čega ga se tuži neprimjereno odnosno zbog čega se tuži nakladnika ali to nije tema današnje rasprave i doista bih vas zamolio da slijedeći put kolegu Grmoju upozorite da se vrati zakonodavni akt a svoje privatno pravne odnose ostavi po strani.
Hvala. Povreda Poslovnika, Božo Petrov, izvolite.
Ja mogu također navesti članak 238. kao što je kolega Grbin to rekao iako se niti njegov članaka odnosno povreda Poslovnika ne odnosi na članak 238., smatram samo da je gospodin Grbin rekao nešto što ipak nije istina iz razloga što je gospodin Grmoja na osnovi svog primjera prišao o tome kako danas izgleda i djeluje DSV, a danas raspravljamo o zakonu koji bi trebao upravo poboljšati njihovo djelovanje. Hvala.
Dobro, možemo nastaviti sa pojedinačnom raspravom. Izvolite, kolega Tomislav Sokol.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Dosta tema je već ovdje obrađeno, tako da u većinu toga neću ulaziti u detalje ali bih istaknuo par stvari. Prvo vezano uz spajanje prekršajnih i općinskih sudova, mislim da je to dobro rješenje s obzirom na priljev predmeta 20 000 manje predmeta u zadnjih ako se ne varam, 2 do 3 godine i to treba pozdraviti. Međutim, koliko sam shvatio ideja je da se formiraju posebni prekršajni odjeli na općinskim sudovima koji će dalje raditi prekršajne predmete dok se će dio prekršajnih sudaca prerasporediti na ovrhe, ugovorne odnose itd. To je svakako pohvalno no treba istaknuti, mislim da je to već rečeno i u raspravi da su prekršajno pravo i građansko pravo dosta različita područja prava, da suci koji možda dugo nisu radili ništa vezano uz civil, trebaju isto tako proći određene ipak edukacije, seminare, ja vjerujem da će se ministarstvo za to pobrinuti, ali svakako je to nešto što treba biti razrađeno na početku. Ono na što bi se posebno međutim osvrnuo je pitanje ocjenjivanje rada sudaca. Znači tu se puno govori, puno se govori neargumentirano, bez činjenica i puno se koristi floskula. Prvo što se tiče ocjenjivanja rada sudaca kontinuirano, znači postotci, odmah tu bih napomenuo da postotci ocjenjivanja rada sudaca iz članka 97. međutim postoji i utvrđivanje ispunjava li sudac sve obveze iz članka 95. Zakona o sudovima što provode predsjednici sudova koji u tom procesu ispituju jesu li ispunjeni kriteriji koji se primjenjuju kod ocjenjivanja iz članka 97. Mi možemo govoriti je li taj sustav manjkav ili nije, ali svakako određeni sustav nadzora i kontrole kroz cijelo vrijeme postoji. Dalje svakako je dobro što tiče ocjenjivanja rada sudaca da se ide u smjeru definiranja objektivnih kriterija. To je nešto što pogotovo na prvu loptu ovako izgleda dobro i generalno treba pozdraviti. S druge strane činjenica je da kvantificiranje rada sudaca dosta sklizak teren, znači o tome imamo dosta i stručne literature, znanstvene, pa i medijskih natpisa. Temeljni razlog za to je činjenica da različiti suci rade različite vrste predmeta. Primjerice, u parničnim predmetima imate puno više žalbi nego u izvanparničnim predmetima čime se automatski neki suci dovode u drukčiji položaj odnosno neravnopravniji položaj u odnosu na druge. Dalje, čak i unutar iste vrste predmeta postoji neravnoteža jer će neiskusniji sudac vrlo često raditi jednostavnije predmete poput neplaćanja računa i sl., dok će iskusniji suci raditi predmete iz vlasničko-pravnih odnosa, imovinsko-pravnih koji im mogu kvariti statistiku. Ono što treba naglasiti da ključnu ulogu zapravo imaju predsjednici sudova koji itekako mogu utjecati na ocjene sudaca kroz određivanje godišnjeg rasporeda poslova. Pri tome oni itekako mogu utjecati na čisto kvantitativni kriterij iz točke 1. članka 97. i kriterij kvalitete iz točke 2. Tu je recimo također problem sudaca koji rade samo jedan vrlo složeni predmet poput Agrokora kao na Trgovačkom sudu u Zagrebu, znači te osobe koje moraju jednostavno biti koncentrirane na tako veliki i složen predmet, ne mogu ni na koji način ili vrlo teško ostvariti kriterije za napredovanje. Znači na taj način se zapravo stvara poticaj da se u sustavu ide linijom manjeg otpora što svakako nije ono čemu težimo. Dalje, zadržao bi se na kriteriju kvalitete odluka koje sudac može dobiti najviše 60 bodova. Ovdje se uzima u obzir broj potvrđenih, ukinuti, poništenih i preinačenih odluka u odnosu na broj odluka kojima su izjavljeni pravni lijekovi te broj odluka gdje je utvrđena bitna povreda postupka u odnosu na broj odluka gdje izjavljeni pravni lijekovi. To je dobro, to predstavlja određeni korak naprijed, neke stvari su tu precizirane ali isto tako ono što je činjenica da se ne uzimaju u obzir gdje nema žalbi. Što možda je nešto što ipak jedan dio segmenta pogotovo kod ocjenjivanja rada sudaca koji se treba uzeti u obzir pa predlažem da se svakako o tome razmisli. Osim toga, neke vrste predmeta imaju i jako malo žalbi poput nekih registara i predmeta sudskog registra što također treba uzeti u obzir prilikom ocjenjivanja i definiranja kriterija. Dalje, ako pogledamo ostale kriterije, znači na iskustvo, urednost u obnašanju sudačke dužnosti, se može dobiti jednako po 10 bodova. Također i za sve druge aktivnosti. Ono što svakako pozdravljam je da je prvi put definirano što između ostalog, spada pod druge aktivnosti. Znači, tu spada djelovanje u stručnom usavršavanju, kao predavač na seminarima i radionicama pravosudne akademije, objavljivanje stručnih i znanstvenih radova iz područja pravnih znanosti, članstvo u radnim skupinama za izradu nacrta prijedloga zakona itd. Znači, svakako je dobro da sad imamo nekakvu listu koja definira koje su to druge aktivnosti sudaca koje se boduju. Međutim, ono što treba uzeti u obzir je da je ta lista i dalje otvorena, pa je otvorena mogućnost da isto to tako široko interpretira. Tako da bi isto možda trebalo razmisliti, čisto kao mogućnost da se možda ta lista malo proširi, ako je potrebno, ali da se napravi jedna zatvorena lista da tu imamo vrlo jasne kriterije što se sve boduje kod drugih aktivnosti sudaca. Uglavnom, da sumiram ovaj dio. Znači, objektivna mjerila su dobra, podržavam ovaj iskorak prema objektivizaciji, isto tako i kod odlučivanja DSV-a, no treba paziti da se ne stimulira osoba koje žele naprijed, a rade što jednostavnije vrste predmeta. Znači, gdje nema ukidanja i nepoznanica, znači, gdje onda ovršnog izvanparničnog suca dovodimo u bolji položaj u odnosu na suce koji rade složenije predmete. Ono što je tu međutim bitno, a to je ono čemu se nešto reklo ovdje, ali možda ne dovoljno, a to su okvirna mjerila. Znači, ono što je bitno da zakon tu određuje široko kriterije koji se onda trebaju razraditi kroz okvirna mjerila. I to je ono što treba pratiti ovaj cijeli paket zakona da se kroz okvirna mjerila onda napravi ta jasna, fina distinkcija između različitih vrsta predmeta, različitih postupaka. Isto kod iskustva. Znači, kod iskustva, iskustvo nosi 10 bodova, treba napraviti jasnu gradaciju. Da nema netko to ima 10 godina iskustva dobije 1 bod, a netko tko ima 11 godina dobije 10 bodova. Znači, to su ti kriteriji gdje treba napraviti taj …/Govornik govori engleski./… gdje treba biti što precizniji kako se ne bi zbrajale kruške i jabuke. I tek onda ćemo dobiti objektivnije i bolje mjerilo vrijednosti svakog suca. Znači, ali to je potreban ozbiljan posao i to se ne može raditi u nekakvim pravocrtnim kućicama. Dalje, još bih istaknuo dvije stvari. Znači, prva je vezana uz sudske savjetnike. Znači, ovo svakako je korak naprijed, međutim, činjenica je da sudski savjetnici pogotovo na nekim sudovima rade jako puno predmeta, više i od sudaca, da ih nema dovoljno i da su u velikoj mjeri potplaćeni. Mislim da se taj period vuče još od devedesetih godina. Tako da je svakako nešto što bi trebalo uzeti u obzir dugoročno je da se nastavi poboljšavati položaj sudskih savjetnika, pa i vidjeti na koji način se može poboljšati i njihov materijalni položaj. OK. U dijelu koji se tiče područja sjedišta sudova, samo da se kratko osvrnem toga, znači, tu je bitno da postoje objektivni kriteriji. Znači, govoriti napamet treba sud ovdje ili ondje bez objektivnih kriterija statistike, znači broja stanovnika, broja predmeta je vrlo teško. Ministarstvo je navelo jedan od kriterija, a to je ako se ne varam, 50 tisuća stanovnika za općinski sud, ali ono što bi bilo dobro da se možda ti kriteriji još dodatno u obrazloženju podebljaju i objasne, kako ne bismo imali ovakve paušalne napade u stilu zašto nije dobio sud ovaj grad, nego onaj. Znači, kriteriji trebaju biti objektivni, pa se onda ne bi nitko trebao ni žaliti ako u tom slučaju nije dobio pojedini sud. Također podržavam ustanovljavanje Trgovačkog suda u Dubrovniku, znam koji su problemi bili tu. Znači, kad se moralo nekoliko stotina kilometara putovati do Splita. Dubrovnik je tu specifičan. Možda nema toliko puno stanovnika, ali je vrlo dinamično gospodarsko područje, sve dinamičnije, sve više nekakvih ugovora, pravnih poslova koji se sklapaju, pa je logično da onda se i tu mreža sudova prilagodi tome. To se tiče nekih prijašnjih rasprava, to je da mreža sudova nije statična stvar. Znači, gospodarski odnosi se mijenjaju, društveni odnosi se mijenjaju, negdje imamo više pravnih odnosa nego negdje drugdje i normalno je da se onda sudačka mreža prilagođava tome. Tako da mislim da je krivi pristup da pokušamo definirati jednu savršenu idealnu mrežu koja će ostati takva u vijeke vjekova. Mislim da je tu potrebna fleksibilnost, tako da ovo pozdravljam. Što se tiče DSV-a, znači, sastav DSV-a, tu imamo različite stavove i u samoj oporbi. Recimo, kolega Miljenić smatra da treba politiku više vratiti unutra, neki smatraju da treba politiku maknut van, činjenica je da određeni nadzor mora postojati. Znači, ne može isključivo struka sama sebi postavljati pravila i birati se međusobno. Pitanje do kuda to treba ići? Mislim da je ovo dobro rješenje, mislim da se diskrecija DSV-a smanjuje i to svakako pozdravljam, ali opet, ići dalje od toga, mislim da nije korisno. Također, što se tiče samog sastava DSV-a, rečeno je da se za to treba mijenjati Ustav, pa je to nešto što bi svakako trebalo proći neku ozbiljniju raspravu, ako bi se išlo u tom smjeru, ali mislim da to na taj način ne bi bilo dobro. Osim toga, svakako podržavam podizanje kriterija. Znači, podizanje kriterija uvijek je dobro. To svakako diže kvalitetu samog sudačkog rada i istaknuo bih odredbu prema kojoj se za suca Županijskog suda, Visokog prekršajnog suda, Visokog trgovačkog i Visokog upravnog suda sada može biti imenovana osoba koja je radila kao pravosudni dužnosnik najmanje 10 godina. Znači, 10 godina, do sada je bilo 8. Mislim da je to jedan pozitivan pomak i mislim da je dobro da je precizirano da osoba koja je radila, a ne koja radi cijelo vrijeme, tako da se omogućava nekome koji je možda postao odvjetnik ili nešto slično da se tu, znači da se tu, možda onda ponovo prijavi za suca, mislim da je dobro da postoji ta fleksibilnost. Na kraju, predlažem da se razmisli o uvođenju mogućnosti da se izričito propiše da se iznimno sudac višeg suda može privremeno biti premješten na sud nižeg stupnja. Mi imamo situaciju na nekim sudovima, poput Trgovačkog suda u Zagrebu, da smo imali dosta veliki odljev sudaca zadnjih godina, a opet s druge strane, veliki priljev novih predmeta. Tako da mislim da se treba razmisliti o toj mogućnosti čisto da se omogući ta fleksibilnost. Znam da DSV nije baš sklon tome, znači da se više ide u smjeru imenovanja novih sudaca itd., ali mislim da bi se na ovaj način omogućile neke dodatne mogućnosti, pa je to svakako nešto o čemu bi trebalo razmisliti. Evo, toliko. Znači, ja naravno podržavam ovaj paket zakona i mislim da oni predstavljaju korak naprijed, ali evo, čisto uz molbu da se razmotre neke od primjedbi koje sam iznio, Hvala.
Hvala lijepa. Prije nego što pređemo na replike, dozvolite mi da u ime svih nas pozdravim članice zajednice žena „Katarina Zrinska“ iz Brodsko-posavske županije i primjereno je da ih na današnjih dan posebno pozdravimo. Pljesak! Hvala vam lijepa. Sad ćemo prijeći na replike. Prvi se javio poštovani zastupnik Ivan Pernar. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Sokol, ima velika sličnost između mene i vas. Vi vjerujete da će HDZ ovim potezom riješiti probleme u hrvatskom pravosuđu ili bolje rečeno, na hrvatskim sudovima. Međutim, mislim da je vaš pogled naivan, a govorim vam iz prve ruke. Ja sam bio član HDZ-a, vjerovao sam, tada je bio Ivo Sanader, kao što i vi sad vjerujete Andreju Plenkoviću. I ja sam nakon jedno šest mjeseci shvatio da to ne vodi nikamo. A ja pozivam vas da otvorite oči i srce da izađete iz HDZ-a, da jednostavno prijeđete na stranu otpora i da se pobunite protiv ovog sustava koji nas putem ovako kriminalnog pravosuđa ukopava sve dublje i dublje i koji je paralizirao cijelu državu i učinio 4 milijuna naših građana svojim taocima. Vjerujem da ste i sami svjedoci toga kako mladi svakodnevno odlaze iz zemlje, kako je zaposlenih sve manje, kako se gase poduzeće po poduzeće. Evo sada javljaju o 3. maju je totalni kolaps, Petrokemija Kutina, Uljanik, Brodotrogir jednostavno ko gljive poslije kiše niču problemi pod ovakvim vođenjem zemlje. Ljudi kopaju po smeću, ne znam ako ste vidjeli kada hodate koliko ima skupljača boca i prosjaka po gradu. Nemojte podržavati tu politiku jer nema boljeg sutra, nema za naše društvo. Možda za vas osobno, vama će biti bolje od HDZ-ove politike, ali nemojte gledati samo svoj interes, gledajte interes društva u cjelini. I ako vi nećete gledat, pitanje tko hoće zato jer HDZ drži HRT i budući drži HRT pod kontrolom ljudi su izmanipulirani i glasat će opet za tu stranku. Hvala.
Hvala lijepo. Sada ćemo čuti koliko su dirnule vaše riječi poštovanog zastupnika Sokola. Izvolite.
Hvala lijepo. Gledajte kolega Pernar, ja ne vjerujem da će se sve riješiti niti sam to rekao, ne postoje ta magična rješenja čarobnim štapićem kao što neki misle. Evo neko je predložio neke izmjene koje su više ili manje kozmetičke, a neki tvrde da su velika reforma i sada će se to promijeniti. Neće, znači nema čarobnog štapića. Ono što ja smatram i obrazložio sam da je i ovaj paket zakona korak u dobrom smjeru i obrazložio sam zašto konkretno, zato trebamo razgovarati s činjenicama, argumentima. Također sam dao neke primjedbe što mislim da bi se moglo možda razmisliti da se poboljša. Dobit ćemo sigurno obrazloženi odgovor da ili ne, to je način na koji rasprava u Saboru treba funkcionirati konkretno i svaki pomak je korak naprijed. Ako generalno samo govorimo protiv svega onda i ne nudimo neka konkretna rješenja, izvediva rješenja onda građanima ne činimo apsolutno nikakvu uslugu. Što se tiče problema, da postoji mnogo problema, većina njih su naslijeđeni od prije, većina njih su posljedica dugi, dugi stvari koje se vuku još od kraja osamdesetih ako hoćete i krivi trule temelje tadašnjeg gospodarstva koji možda nisu dovoljno jasno riješeni i nije se napravio dovoljno jasan rez devedesetih zbog socijalnog mira i drugih stvari i zato sada imamo situaciju koju imamo i to nije dobro. Ali govoriti da je to odgovornost ove Vlade koja je došla u krivo toliko problema koji su čučali cijelo vrijeme ispod površine mislim da stvarno nije korektno i mislim da se stvarno trudi napraviti najbolje. Uspijeva li to? Vjerojatno ne uvijek, nitko nije savršen. Ali mislim da se stvarno radi najbolje što se može i mislim da se to treba podržati, a ne ići na podilaženje najnižim strastima gdje nikakvih konkretnih rješenja i poboljšanja nema.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Peđa GRrbina. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa slušao sam vašu raspravu uvaženi kolega i moram apostrofirati jedan dio vaše rasprave gdje se u osnovi slažemo i koje predstavlja jednu od meni neću reći najvećih, ali sigurno najvećih zamjerki ovom prijedlogu zakona, a to je nedostatak objektivnih pokazatelja koji su doveli do ove promjene u mreži sudova. Vi ćete možda reći da se ovdje radi o racionalizaciji govoreći o tome da se spajaju prekršajni sudovi, pa kada gledamo broj prekršajnih i općinskih sudova dolazimo do toga da će ukupan broj sudova biti manji. S druge strane ja ću reći da se ne radi o racionalizaciji nego o proširenju mreže zato što će broj općinskih sudova znači onih sudova koji će rješavati i u građanskim i u kaznenim i u drugim stvarima u osnovi biti veći. Međutim ni za jedno ni za drugo nemamo objektivne pokazatelje opterećenosti i mi ne možemo govoriti zašto se u određenim trenucima donijela odluka primjerice da se Prekršajni sud u Zagrebu ostavlja. Ne možemo govoriti uopće o tome koji su bili objektivni kriteriji da se donese odluka da unatoč tome što se prekršajni sudovi spajaju sa općinskim sudovima zadržavamo Visoki prekršajni sud, a pogotovo u trenutku kada idemo na to da što više predmeta sa županijskih sudova ide na različite druge sudove pa primjerice Županijski sud u Puli rješava žalbu po presudi Općinskog suda u Splitu. Dakle postavljam vam pitanje, čemu onda takav visoki prekršajni sud? I postavljam vam pitanje, da li ste vi kao netko tko je iz vladajuće opcije izrazio jednu vrlo objektivnu i realnu primjedbu, da li ste vi upoznati s kriterijima koji su doveli do toga da se primjerice taj visoki prekršajni sud unatoč svemu ovome zadržava? Hvala.
Hvala lijepo. Sada ćemo čuti odgovor poštovanog zastupnika Sokola. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa dobro kolega, što se tiče podataka mislim da je rečeno da će se oni dostaviti. Neki nisu iskomunicirani, mislim da je rečeno da je jedan od kriterija oko 50 tisuća ljudi za jedan sud ako sam dobro shvatio. Što se tiče ostalih kriterija, to je već i na odboru mislim rečeno da će se preciznije podaci dostaviti. Vjerujem da će to do drugog čitanja biti spremno. Što se tiče samih kriterija, svakako opterećenost je bitna stvar, to je jasno, međutim naravno nemaju svi sudovi jednak broj sudova to treba uzeti u obzir, ali to isto tako nije jedini kriterij koji treba uzeti u obzir. Treba uzeti geografsku udaljenost, jeste, znači građani ne idu puno na sudove osim u gruntovnim sporovima, ali u nekim pojedinim slučajevima doista im je to potrebno, plus i ovaj psihološki demografski moment koji smo spominjali. Tako da mislim da je, opterećenost je bitna, vjerujem da ćemo sve konkretne podatke dobiti i onda ćemo naravno imati dalje još argumentiraniju raspravu o tome. Ali kažem, treba uzeti niz kriterija u obzir znači opet ne trebamo se samo kvantificirati postoje neke specifičnosti. Recimo, kažem Dubrovnik je specifičan, odvojen je od ostatka Hrvatske, grad je gdje imamo veliki gospodarski rast, rast količine gospodarskih aktivnosti, rast broja pravnih odnosa. To su isto tako neke stvari koje se trebaju i uzeti u obzir možda i unaprijed. Znači treba napraviti i nekakvu procjenu unaprijed, određeni broj godina, hoće li se broj predmeta u nekom području povećavati ili neće. Tako da kažem, to je dosta kompleksno pitanje i vjerujem da ćemo adekvatnu analizu dobiti od Ministarstva pravosuđa, odnosno, još detaljniju analizu nego sada. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Sokol, vi ste u svom izlaganju odmah rekli, da vjerujete da je Ministarstvo pravosuđa i radna skupina, temeljem objektivnih pokazatelja se odlučila na to na osnivanje 10 novih općinskih sudova, od Crikvenice, Đakove, Kutine, Makarske, Metkovića, Pazina, Sesveta, Splita, Vinkovaca i Zagreba. Ja ću vam reći da i kod ove radne skupine, recimo slučaj, primjer dviju stalnih službi iz Imotskog i Makarske, kao i lokalne zajednice, gdje smo intenzivno sudjelovali u razgovorima sa Ministarstvom pravosuđa i zapravo smo temeljem određenih pokazatelja, pokazivali da nije dobro, da budemo recimo u općinskom sudu, 2 u Splitu, da je daleko bolje da imamo općinski sud u Makarskoj i stalnu službu u Imotskom. Posebice, ako se spajaju prekršajni sudovi kako u Imotskoj tako i u Makarskoj i s obzirom na broj predmeta. Tada smo iznijeli zapravo sve predmete s kojima raspolaže, neriješene predmete, stalna služba u Imotskom i njih 4153 i Makarske 4718, a rekli smo koliki je to broj sudaca, sudskih savjetnika i službenika u tim sudovima. Državni tajnici u Ministarstvu i ovdje nazočni gospodin Martinović i gospodin Turkalj, su razgovarali o tome i zapravo su uvažili sve ove naše argumente. Dakle, kriteriji su postojali i razgovaralo se o tome. Činjenica je da je nemoguće u RH, o tome smo robovali dugi niz godina, gotovo 20 g. da zapravo kada nešto ukidamo, da ide na štetu, nekakve ili jedne sredine na uštrb druge sredine zbog nekakvih političkih razloga. Siguran sam da se ovdje o tome nije radilo, a jedan od najvećih razloga ili čime se ministarstvo vodilo, jest bilo podizanje pristupačnosti sudova građanima i mislim da je to bio dobar razlog i dobra odluka. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Sokola.
Hvala lijepo. Pa da evo, kolega Babić, drago mi je da imamo i pozitivan primjer, vjerujem da se upravo radilo o objektivnim pokazateljima, vi ste napomenuli i to je ono što je ključno. Ključno je da tu nema nikakvog volontarizam. Da se razumijemo, Ministarstvo pravosuđa bi politički bilo najjednostavnije, da je ostalo na jednakom broju. I reći, to je tako, to nam je zadano, radi politički, radi razloga, da se ne bi netko naljutio što je dobio ovaj a nije onaj, mi sada nećemo zadirati u to. Mislim da to nije pravi put i da treba se prilagođavati realnim okolnostima, ali opet uz objektivne kriterije, objektivne i jasne kriterije. I to je najvažnija stvar sa što manje arbitrarnosti. Druga stvar koja je isto bitna, znači, ono što je kolega Miljenić rekao još prije u raspravi, ja se slažem. Jako je bitno imati suce koji imaju puno predmeta, pogotovo u određenom području koji na taj način se kale, koji na taj način ulaze u dubinu u pojedinim segmentima prava i koje su onda naravno puno bolji u tom dijelu. Ali, ono što je bitno, da svaki sud nema jednaki broj sudaca. Znači tu isto tako postoji prostora za variranje, ovisno o broju predmeta, kako bi oni suci kako bi broj predmeta po sucu bilo adekvatan, da oni mogu steći dovoljno iskustvo, specijalizirati se itd. Tako da mislim da je ovo jedan pozitivan primjer, vjerujem da je tako u drugim slučajevima i vjerujem da ćemo to utvrditi do drugog čitanja. Hvala.
Hvala lijepo. Sada idemo na sljedeću pojedinačnu raspravu, a to je poštovanog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala uvažene dame i gospodo. Rasprava je Zakon o sudovima, a kakvo je stanje na sudovima, pa mogu reći osobno da je katastrofa, jer imam i sam iskustva sa hrvatskim pravosuđem, imam iskustva, gdje me sud općinski proglasio krivim, iako dokazi svi ukazuju da nisam kriv. Žalio sam se na županijski sud, županijski sud jednostavno potvrdio presudu općinskog suda, kako je to moguće, ne znam. Evo, znači govorim iz prve ruke, imam iskustva sa našim pravosuđem. Često puta je sudstva takav, da je sam po sebi nepravedan, a navesti ću vam primjer jedan, radi se o slučaju znači ovršnom predmetu, sljedećem, kaže Općinski sud u Bjelovaru, po sutkinji Mireli Horvatić, kao sucu pojedincu, u ovršnom predmetu, ovrhovoditelja Raiffeisen bank, … [[Govornik se ne razumije.]] itd. nešto dalje. Naime ta banka je pokrenula ovrhu protiv Đure Belec iz Bjelovara, Katice Belec iz Bjelovara i Sanje Belec Bačeković iz Bjelovara, sada o čemu se radi. Oni su se pozvali na onaj zakon o tzv. nelegitimnim, znači kada su krediti s međunarodnim obilježjima da se može osporiti, dok se do utvrđenja ništetnosti, da se može ovrha zaustaviti, dok se ne utvrdi dalje ugovor ništetan ili je ispravan. I pazite ovo, sud je odbio prijedlog ovršenike, za odgodom ovrhe, a evo s kojim objašnjenjem. Unatoč tome što se kod ovog suda, vodi parnica, radi ništetnosti ugovora o kreditu i javnobilježničkog akta, na temelju kojih je određena ovrha u ovom predmetu, sud je u prijedlogu za odgode ovrhe koja se temelji na istovjetnim razlozima, već odlučio svojim rješenjem nekim od 31. siječnja, kojim je obrazloženo da nisu ispunjeni uvjeti iz odredbe Zakona o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem. A o čemu se ovdje radi? Ovdje kaže ovako, veli, da se vodi ovršni postupak protiv dužnika, a da u ovom slučaju, se proizlazi da nisu ispunjeni uvjeti propisani čl. 6. stavka 1 Zakona o ništetnosti za odgodu ovrhe, jer je ugovor o kreditu sklopljen u Republici Austriji, a ne u Republici Hrvatskoj. Pa se ovrhovoditelj ne može smatrati neovlaštenim vjerovnikom. Znači u ovoj presudi sutkinja Mirela Horvatić zapravo govori sljedeće: Tužba za ništetnost kojom ovršenik osporava mogućnost ovrhe od strane te RBA kreditne zadruge je koliko sam shvatio iz ovoga njima nebitna. Njima je bitno to, odnosno sud, sutkinja Mirela Horvatić je ušla u tumačenje da je ugovor ispravan zato jer je sklopljen u Austriji, a ne u Hrvatskoj pa se zato ne odnosi na ovaj predmet. Međutim, treba napomenut jednu misao. Ona kaže sljedeće da će suci, to je članak 6. Zakona o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem kaže ovako: „Sud će na prijedlog dužnika odgodit ovrhu do pravomoćnog okončanja postupka radi utvrđenja ništetnosti ne ispitujući postojanjem drugih propisanih pretpostavki o odgodi ovrhe na prijedlog ovršenika.“ To kaže, kaže kolega na ovršnom sucu nije da to preispituje. To se preispituje u postupku. Znači što mi imamo slučaj? Mi imamo slučaj da je sutkinja dozvolila ovrhu rekavši da zapravo, ušla je u tumačenje gdje je ugovor sklopljen, a koliko sam shvatio iz poruke te gospođe tužba za ništetnost je i dalje u tijeku. Znači ako je istina što gospođa govori, ako je tužba za ništetnost i dalje u tijeku, nije pravomoćno okončana, onda je sutkinja ako se ne varam Mirela Horvatić trebala obustavit ovrhu. Međutim iz ovoga što mi piše ovršenica, ako je istina to što ona navodi da je u tijeku spor kojim se utvrđuje ništetnost, a da je sud usprkos tome presudio da ovrha ide dalje, da je sud ulazio ovršni u meritum stvari, onda se čini da zapravo ovaj Zakon o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjem nužno ne štiti ovršenike i da se ovrhe, odnosno deložacije nastavljaju. Ovaj je problem, ove izmjene Zakona o sudovima neće riješiti i zapravo ono čime se bavi ovaj zakon je preslagivanje. To je kao da recimo slikovito rečeno 20 SDP-ovaca prebacimo za klupe tamo gdje su HDZ-ovci, a 20 HDZ-ovaca prebacimo tu gdje sad sjede SDP-ovci. I što će se u konačnici za građane time promijeniti? Ništa. Isti suci će i dalje suditi i isti zastupnici će i dalje odlučivati. Njihov sastav je i dalje takav kako je. Već mi ovdje satima zapravo raspravljamo o čemu? O čemu dame i gospodo? Raspravljamo o tome gdje će koji suci biti itd. Mislim da koliko god pitanje teritorijalne organiziranosti sudova je na neki način relevantno da to nije suštinsko pitanje, da je suštinsko pitanje kvaliteta presuda koje sudovi donose bez obzira na to gdje se nalaze. I te presude su dvojbene. Dat ću vam još jedan primjer. Vi imate situaciju da vam dug za 100 kuna ne zastarijeva nikada a ako ubijete čovjeka nekoga, onda vam to zastarijeva. Evo imali ste slučaj gdje kazneni predmeti jedan za drugim odlaze u zastaru kod prometnih nesreća, kod kriminala, pogotovo kriminala u kojeg su uključeni članovi HDZ-a. Tu jako često ide sve u zastaru. I trebalo bi se postavit pitanje hoće li taj suštinski problem što nema pravde, što se ne donose poštene presude, što je pravni sustav paraliziran. Pravosuđe jednostavno kao takvo korumpirano, ima korumpiranih sudaca u njemu. Hoće li ove izmjene Zakona o sudovima to riješiti? Hoće li presude ići u korist ovršenika. Mislim da neće, jer mislim da je puno veći prioritet da se zapravo donese novi Ovršni zakon kojim bi se smanjile naknade javnim bilježnicima, odvjetnicima itd. jer u trenutnom sustavu za kunu duga može se zapravo od ovršenika izvući ogroman novac. I opet tu napominjem problem ovrha sa HRT-om, jer HRT zapravo sustavno, ja bih se usudio reći otima građanima novac i to ne samo novac za tu nesretnu tv pretplatu, nego im otme još za, odnosno uzme im još hrpu drugih troškova koji nemaju veze sa samom pretplatom. I ljudi mi pišu svaki dan upravo o problemu HRT pretplate. Godišnje HRT 100 000 ovrha pošalje. Zamislite koliko se sudovi, odnosno koliko se sustav zatrpava zapravo sa ovršnim predmetima. Samo HRT 100 000 ovrha. I umjesto da se ide za tim da se rastereti sudove, da se spasi nekako građane jednostavno se ništa ne mijenja. Znači njihovi kontrolori i dalje harače, obilaze kuće ljudima, istražuju, njuškaju tko ima televiziju. I onda čak kažu, nema veze kaže što vi nemate televiziju. Vi ako imate veli mobitel, ako imate mobitel morate plaćati tv pretplatu. Pa kakvi su to zakoni? I vi dame i gospodo koji ste doveli takve zakone, da ljudi doslovce za mobitel moraju plaćati HRT pretplatu. Ja na mom mobitelu nisam u životu tj. pardon nije ovo moj mobitel da ne bi bilo zabune s HRT-a. Na mobitelu kojeg ponekad koristim nikada nisam gledao niti program HRT-a, niti sam slušao radio. Evo iskreno govorim, ali njih to uopće ne zanima. Jednostavno, ali nisu krivi na HRT-u. Krivi su građani koji na izborima podržavaju stranke koje su ozakonile zapravo mrcvarenje građana. Znači građani na izborima podržavaju politiku koja im radi o glavi. Onda kukaju zašto ih sustav uništava. Dragi građani izađite na izbore i podržite Živi zid. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeća je rasprava pojedinačna poštovanog zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicom. Evo vezano za moju raspravu za ovaj Zakon o područjima i sjedištima sudova, drago mi je što se i tijekom jučerašnjeg dana i danas mogli čuti mnogi prijedlozi i bilo je tu dobrih prijedloga konstruktivnih rasprava i s obzirom da ovo ide u prvom čitanju, sve se ovo može izanalizirati ukoliko postoje određene stvari za poboljšanje ovoga prijedloga zakona. Dobro je da se i takve stvari uzmu u obzir. Ja sam se javio za raspravu upravo u prilog tome, nisam znao jučer do kada će to trajati pa smo u replikama nešto govorili, a kada smo načuli za ovaj Zakon o sjedištu sudova smo odmah razgovarali sa lokalnim čelnicima odnosno sa stalnim službama kako u Imotskom tako i u Makarskoj gdje smo mislili da u jednom prvom draftu bi to područje potpalo pod Općinski sud u Splitu odnosno DRačevac 2 i tada smo rekli da to nije prihvatljivo za ta područja upravo zbog velikih udaljenosti, loših autobusnih i drugih veza i povećanja troškova. Jučer je uvodno ministar rekao da se ovaj zakon donosi između ostaloga i zbog podizanja učinkovitosti pravosuđa, ravnomjerne opterećenosti sudaca, podizanja pristupačnosti sudova građanima i racionalizacije i spajanja prekršajnih i općinskih sudova. Mi smo tada napravili jednu analizu vezano i za stalne službe u Imotskome i u Makarskoj, tada smo još imali na umu i neke druge stvari koje se nisu dogodile, možda bi bilo bolje da su se dogodile tada i sa otoka Hvara, ali to se nije dogodilo. Bilo je oko 8 tisuća neriješenih predmeta sa brojem sudaca njih 13 i 3 sudska vježbenika i 30-ak zaposlenika u oba suda. Razgovarali smo tada da bi bilo dobro s obzirom da se spajaju prekršajni i općinski sud i da će narasti veći broj predmeta, da općinski sud bude u Makarskoj, a da stalna služba bude u Imotskome. Drago nam je što se poslušao ovaj prijedlog koji je bio logičan bio je racionalan i argumentiran i nismo možda kao neki, a moglo se to čuti i u raspravi i jučer i danas inzistirali na tome da mora ostati Općinski sud u Imotskome kao što smo čuli za Općinski sud u Sinju ili u Novoj Gradiški jučer, dakle mi smo još ostali na onom mentalnom sklopu da u svakom mjestu moramo imati općinski sud, da u svakom mjestu moramo imati državno odvjetništvo. Možda nismo svjesni da društvo nije statično i da se mijenjaju okolnosti. Ministarstvo pravosuđa je siguran sam u analizi prije ovoga zakona i u samoj radnoj skupni došlo do određenih rješenja koja bi poboljšala učinkovitost rada općinskih sudova i drago mi je da se to dogodilo. Ono što želim reći možda, a to je ja se sjećam vrlo dobro kada se ukinulo Državno odvjetništvo u Imotskome i tada je to poručilo negativne učinke ne samo zbog suda već i samih troškova koji su se događali i vjerujem da bi u budućnosti trebalo razmišljati da jedan dio kaznenog odjela pa možda čak iz Makarske se dogodi u stalnoj službi u Imotskom kod sudovanja to govorim, pogotovo kod uvreda, kod kleveta, kod lakših ozljeda, a i tu je granica u dužini negdje od 55km pa znamo da postoje razne stvari koje se događaju i na tom prostoru pa bi o tome možda u budućnosti trebalo razmišljati. S druge strane kada smo govorili o argumentima, onda smo govorili o odnosu na zaposlenike u sudovima, dakle i u Imotskome i u Makarskoj gotovo svi ti službenici kojih ima ukupno gotovo 85 žive na području Makarske i Imotskoga udaljeni od Splita što bi dodatno, dodatno povećavalo troškove, smanjivalo bi uvjete rada i definitivno kao tako ne bi bilo dobro. Treća stvar o kojoj smo razgovarali, a to je da bude olakšan pristup građanima. Dakle o tome se treba voditi računa i nešto je danas govorio gospodin MIljenić o tome da ne trebamo govoriti o tome radi li se ili idu li politički prijedlozi sa strane SDP-a, HDZ-a ili nekih drugih političkih opcija, ovdje govorimo o uslugama vezanim za građane. Dakle on je govorio o nekakvim sudbenim danima, ali specijaliziranim sucima koji mogu daleko lakše i brže rješavati određene predmete, a sve opet u korist građana znajući u kakvoj situaciji je danas pravosuđe. E sa tom primjenom se ne smije narušavati ravnoteža interesa središnje države s jedne strane da racionalizira pravosudni sustav i ne manje legitimnih interesa stanovništva lokalnih zajednica da se redovno pravo suđenje zadrži i napreduje u sredinama u tom slučaju smo govorili o Imotskom i o Makarskoj. Napravili smo bili i analizu neriješenih predmeta od parničnih, ovršnih, izvanparničnih, ostavinskih i zemljišno knjižnih kojih je bilo u Imotskome 4153. U toj stalnoj službi je radilo 7 sudaca ostalih 21 od čega 1 sudski vještak, 19 službenika i 1 namještenik, a u Makarskoj je bilo 4718 predmeta sa 6 sudaca, 3 sudska savjetnika i 26 službenika i 4 namještenika. Dakle spajanjem dobili smo 13 sudaca, 4 sudska savjetnika, 45 službenika i 5 namještenika, naravno ukupan broj tih neriješenih predmeta stalnih službi u Makarskoj, Imotskom iznosio je 8932 predmeta bez kaznenih i bez radnih predmeta i zemljišno knjižnih predmeta, pa je bilo za pretpostaviti da bi spojeni sud i prije spajanja sa stalnim službama Prekršajnog suda u Splitu imao gotovo preko 10 tisuća predmeta u radu. Drago mi je zato što je u ovom prijedlogu zakona, dakle Županijski sud u Splitu za područje Općinskog suda u Makarskoj i Općinskog suda u Splitu jedan i Općinskog suda u Splitu dva. Za Općinski sud u Makarskoj za područje općine Baške Vode, Brela, Ciste Provo, Graca, Lokvičića, Lovreča, Podbablja, Podgore, Prološca, Runovića, Tučepa, Zagvozda i Zmijevaca, te gradova samih gradova Imotskog i samog grada Makarske. Ja vjerujem još će nekoliko kolega govoriti u pojedinačnim rasprava o prijedlogu ovoga zakona da ima dovoljno argumenata za prijedlog ovoga zakona u prvom čitanju, da će se određene stvari koje smo danas čuli možda moguće moći poboljšati, da neke stvari koje su dolazile iz oporbe treba uzeti u obzir. I ukoliko postoji opravdano rješenje da se i one trebaju ukomponirati u prijedlog zakona u drugom čitanju. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ante Bačića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. U svojoj pojedinačnoj raspravi referirao bih se od paketa ovih zakona isključivo vezano za Prijedlog zakona o područjima i sjedištima sudova. Naime, ovim prijedlogom zakona ustanovljuje se broj sudova, određuje se njihova nadležnost i sjedišta i vidimo da je ovo duži niz godina i veći broj vlada provodi određenu reformu pravosuđa, ali s time i racionalizaciju mrežu sudova. Samim smanjivanjem broja sudova smanjujemo i administrativnu mrežu, tj. i sami broj upravljačkih kadrova što definitivno u ovom prijedlogu zakona možemo pohvaliti. I to ide u samom cilju smanjenja opterećenosti i sudaca, ali i brzini rješavanja samih sporova. U svom izlaganju ću se više prostorno referirati malo lokal patriotski na područje Županijskog suda u Splitu, tj. općinskih sudova na području Splitsko-dalmatinske županije isključivo prostorno. I definitivno možemo pohvaliti upravo i ustanovljenje deset novih općinskih sudovima među kojima evo nama ovdje iz Splitsko-dalmatinske najzanimljiviji upravo Općinski sud u Makarskoj koji će, evo kako je i kolega prije mene govorio pokriti i područje makarske rivijere i Imotske krajine. Statistički mislim da je to logično i da je opravdano, dok se definitivno povlači pitanje organizacije i ustanovljenja upravo ovoga Split 1 i Split 2 koji će biti dislocirani. Kako sam razumio ministarstvo misli ostavit Split 1 na Dračevcu, dok Split 2 bi trebao biti u centru grada gdje je prije bio Općinski sud. I sad tu može doći do određene pomutnje, do određenih problema prilikom samih poziva građana prema sudu kada budu dobijali pozive od suda jedan i suda dva, gdje može doći do konkretnih problema i gdje ova funkcija zakona koja je glavna stavka da upravo bude olakšan pristup sudova građanima. Može u Splitu biti malo i problematično. Znamo da je Splitsko-dalmatinska županija i najveća i najrasprostranjenija teritorijalno dosta zahtjevna kad ubrojimo i Zagoru i priobalje i otoke, tako da i sada pristup određenim sudovima može trajati i po dva dana dok netko sidne na trajekt, provede na njemu 4 sata ili krene rečemo iz Vrlike put Splita koja je otprilike stotinjak kilometara. To može bit itekakav poduhvat. Nešto šta je nekome pri ruci i u samom centru u Splitsko-dalmatinskoj županiji to zna bit dosta zahtjevno i problematično. Zato ova priča koja se provlači kroz raspravu i gdje se pokušalo doći do neke pomutnje da će se neke stalne službe, tj. neki općinski sudovi ukidati to moramo i tu smo vidjeli garanciju samoga ministra da do toga neće doći. A i ovaj jutrošnji sastanak sa županom Splitsko-dalmatinskim je odveo u tom smjeru i to definitivno treba pohvaliti, jer ipak stalne službe u pojedinim gradovima posebice u Splitsko-dalmatinskoj županiji itekako su opravdane i statistički moraju postojati. Ali baš radi te teritorijalne udaljenosti gdje su pojedina mjesta po stotinjak kilometara udaljeni od sjedišta županije definitivno opravdavaju i sami pristup i osnivanje, tj. zadržavanje stalnih službi. Što se tiče povezivanja općinskih i prekršajnih, tu smo evo kroz raspravu dosta kolega utvrdilo tu temu. Dobili smo i nekakvu garanciju ministarstva i možemo imati povjerenje da je to definitivno racionalno i da će to pomoći kod smanjenja broja predmeta i same efikasnosti. I mislim da se suci definitivno će se moći prilagoditi novom sustavu i da će se uspjeti prilagoditi novom području sudovanja. Ali vratio bih se na ono zbog čega sam se prvenstveno javio, a to je prostorna problematika sudova posebice Općinskoga na području Splita i Splitsko-dalmatinske županije. Znamo da je Općinski sud trenutno na području Dračevca koji je najudaljeniji dio u gradu Splitu jako slabo povezan posebice javnim prijevozom. Po meni je to velika nepravda koja je učinjena za sud u Splitu ne samo radi suda, ali i radi Pravnog fakulteta u Splitu, radi odvjetnika, javnih bilježnika, svih institucija koje su potrebne da bi se nešto odradilo na sudu. Sad je to dosta udaljeno i izolirano. Dovoljno je da vam fale taksene marke ako ne radi jedna trafika blizu suda morat ćete napraviti 5 do 10 km samo da obavite nešto najnužnije što je prije u centru grada bilo normalno. U Splitu je od davnina znalo se kad se kaže idemo na sud, znalo se u koju zgradu se ide. Ide se u zgradu županijskog, tj. tada je bio tu Općinski sud. I moj prijedlog je, evo dobili smo i garanciju ministra da će kroz ovih mjesec dana posjetiti Splitsko-dalmatinsku županiju, podsjetiti sve prostore suda i vidjeti što je najadekvatnije. Moje pitanje je bilo kroz ovu reformu planira se taj općinski dva, prebaciti u zgradu Stande, ja ne znam, u ovom trenutku, jel ministarstvo predvidjelo taj trošak u svom proračunu, jer znamo da je ta zgrada trgovačko skladišne namjene i ona nije adekvatna za sud, nema prozora, nema još dosta stvari. I to je jedan veliki građevinski zahvat da bi se ta zgrada prilagodila. Moj prijedlog je ako je ikako moguće, malo će me vjerojatno Državno odvjetništvo tu gledati prijekorno, naime trebalo bi općinski sud definitivno vratiti u zgradu županijskog suda koji je puno manji i u kojem sada boravi i županijski sud, ali i Državno odvjetništvo, koje je i sama stranka u postupku, tako da nije baš ni primjereno da stoje u istoj zgradi, kat do kat sa županijskim sudom. Mislim da tu cijeli općinski sud može stati, a županijski sud definitivno može se prebaciti na drugu adekvatniju lokaciju jer je puno manji. A mislim da dovoljno gradskih i državnih prostora na području grada Splita definitivno ima. A da ne spominjemo samu zamisao na parkingu županijskog suda, koji ima dovoljno prostora, da je tu trebao biti jedan i sudbeni trg, jedan upravni trg, koji bi se sastojao od niz zgrada koji bi bile vezane za javnu upravu i omogućili građanima puno bolji pristup suda. Da ne spominjem i nelogičnosti, da ja mislim da je Upravni sud u Splitu plaća ogromne svote najam za prostorije u kojima jesu, a to definitivno nije ni ekonomično ni adekvatno. Tako da, evo, ovim putem čisto radi pravne struke, mislim da će se složiti pravnici na području Splita i odvjetnici i državni odvjetnici ali i svi drugi da bi ovaj prijedlog definitivno bio, ne bi iziskivao velike troškove. I mislim da je to jedno kratko i brzo izmještene, jer bi polučilo itekako dobre rezultate, jer ponavljam, Dračevac, koliko god može biti atraktivan za puno drugih djelatnosti ili da ga damo sveučilištu ili da nešto drugo ubacimo tu, jer ima dovoljno prostora, ali definitivno za sud, kao što je općinski, nije ni blizu adekvatan. Tu vozi jedna linija koja vozi relativno rijetko i nije pristupačan našim građanima. Tako da, evo, u konačnici, to neka bude mala kritika, volio bi da ministar o tome razmotri, da vidi što se može učiniti, rado ćemo ga dočekati u Splitskoj dalmatinskog županiji da vidi na licu mjesta, same prostorije svih sudova. I evo za kraj, definitivno poradimo na tome, da pristupačnost sudova bude u korist građanima i da vratimo onu izreku, kada se kaže, u Splitu, tj. u Splitskoj Dalmatinskoj županiji idemo na sud, da se zna gdje se ide. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava, je poštovanog zastupnika Željka Lackovića. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Reiner. Lijepi pozdrav cijenjenom kolegi Martinoviću i njegovoj suradnici. Dakle, ja ću nastojati u ovoj objedinjenoj raspravi, govoriti u 2 dijela, jedan će se odnositi na Zakon o sjedištima sudovima, drugi o Zakonima o DSV-u. Govoriti ću samo, kritički dio ima i pozitivnih stvari, ali ono što je kritički, mislim da je potrebno danas naglasiti, jer mislim da Vlada RH, u današnjoj situaciji stanja u pravosuđu i primarno percepcije stanja u pravosuđu od građana se nije smijalo dozvoliti da ide u parcijalnu reformu pravosudnih zakona, nego da je to trebalo napraviti cjelovito. Svakako je trebalo obuhvatiti i druge zakone, primarno, Ovršni zakon i Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći, a ja ću to pokušati obrazložiti nekim primjerima. Dakle, ovdje smo čuli argumente da je bitno okrupnjavati sudove, jer će se tako postići specijalnost sudaca, to je jedna notorna glupost. Dakle, od gotovo milijun predmeta, vi imate šablonskih nekoliko. Vi sve ono što je dvojbeno, kroz pravna stajališta i stavove na sjednicama građanskog ili kaznenog odjela vrhovnog suda vrlo jednostavno ujednačite i taj argument apsolutno ne stoji. Dakle, kompletno sve Vlade i Ministarstvo pravosuđa i ministri od 2008. g. lutaju sa ustrojem i traže kroz ekonomičniji sustav, dakle, da bi bili manji troškovi, da dobiju bolje rezultate. Upravo, ovaj sustav je proizveo preko 300000 blokiranih i ovaj današnji pravni sustav kakav je, jednostavno se mora sistematski i temeljito mijenjati. Zbog čega je to tako? Ja ću vam pročitati recimo 2 primjera, gdje ljudi vape za pravnom pomoći, koji si ne mogu priuštiti zato jer su blokirani. Dakle, čovjek je dužan 500 kn HZZO za dopunsko osiguranje, 2010. je pokrenuta ovrha. On na početku godine duguje 4266 kuna, on je napisao krajem 2012. prigovor na rješenje o ovrsi kod javnog bilježnika, poslao je to k njemu. Općinski sud u Zagrebu je proslijedio taj njegov prigovor i spis Općinskom sudu u Karlovcu, da bi bila zakazana njemu rasprava u stalnoj službi u Ogulinu. Dakle, ja sam pitao gospodina, gospodine odakle ste vi, on kaže iz Zagreba … [[Govornik se ne razumije.]] 41. Dakle, što ćete vi reći tom čovjeku? Kako će ove sve izmjene koje su danas tu pobrojene i o kojima se raspravljalo, smanji ili više pravnog elementa pomoći. S druge strane, javi se gospođa koja kaže, imam 5 djece, živjela sam sa suprugom i sjedila sam, stan smo kupili za vrijeme trajanja braka, otišla sam u podstanare, on je otišao radi problema sa suprugom, on je otišao u Austriju, prestao je plaćati banci kredit, banka je dala stan na ovrhu, stan se vodi na njemu. Dakle, ona ne može štiti taj dom, iako je bračna tečevina jer bi se trebala prethodno upisati, banka ne daje nikakve podatke, zato jer on nije korisnik kredita. On ima 2490 kn dječjeg doplatka kojeg bi u cijelosti dala da zadrži taj jedini stan. Njoj se i štiti kao jedini stan ta nekretnina, ali ne može to iskazivati zato jer jednostavno nije upisana. Pa onda ovi argumenti koje je prethodni ministar govorio kako će se rješavati preko interneta vlasnički listovi, u situaciji kada davanju primjer Visa, kada imate 90% nesređeno zemljišno knjižno stanje, mi govorimo o racionalizaciji kroz mrežu sudova. Dakle, to je totalna glupost. Ako su mogli sudovi funkcionirati od vremena Austro Ugarske, neću sad svoj primjer Đurđevca ili ovih drugih sudova koje su stalne službe ili će biti uspostavljene stalne službe, ako je postajala potreba, oni su imali daleko uređeniji sustav vlasništva nekretninama onda to postoji i danas. Ako imamo situaciju da ljudi ne vjeruju javnim bilježnicima, odnosno ispravama koje se između ostaloga i krivotvore i s njima se radi direktna naplata preko FINA-e, onda zbog čega ako već spajamo prekršajne sudove sa općinskima jednog suca ne odredimo da radi na poslovima dakle izdavanje ovrha. To će ljudima biti jeftinije, trošak ovrhe će biti kontroliran i nećemo dovoditi ljude u situaciju da za 500 kuna imaju 4 tisuće kuna duga. S druge strane, jedan ogroman problem koji se danas javlja u RH i koji otežava funkcioniranje pravnog sustava je neadekvatna besplatna pravna pomoć. Dakle vi ne možete očekivati da 320 tisuća ljudi može si priuštiti odvjetnike a pravo je u velikom dijelu pitanje procesa, pitanje vremena, pitanje radnji. I kada vi ne poduzmete pravovremeno određenu radnju, vi ne možete koliko god bili uporni i ustrajni u 10 godina u budućnosti ispraviti te propuste. Dakle smatram da ovaj prijedlog nove mreže sudova zapravo ne vodi ničemu. On treba biti nomotehnički uređen tako da, jer su se zvali i nekad općinski sudovi gdje su postojali sudovi, i dalje imamo jednog ili dva suca koji će imati svakako što raditi sve dok Hrvatska ne bude spremna da digitalizira svoje zemljišne knjige a znamo da je to jako, jako daleko i da one druge poslove koje nije primjereno raditi u malim sudovima, da li kaznene predmete, odnosno postupke ili neke druge se vrše u drugim sudovima. Sada vi imate primjer da vam se u jednoj općini ili gradu zove sud stalna služba nekog susjednog grada. I onda jasno da stvarate antagonizme, stvarate nemir a mislim da to nije dobro. S obzirom da je riječ o prvom čitanju ja vjerujem da će do drugog čitanja se sagledati cjelokupna situacija u kojoj se nalazi hrvatsko pravosuđe i proširiti krug zakona koji će se donositi i da to neće biti ovako predložena mini reforma. S druge strane što se tiče Zakona o državnom sudbenom vijeću, o njemu smo čuli više laičkih govora nego i malo pravno ili ustavno potkovani. Dakle nekad nisu bili dva člana Državnog sudbenog vijeća iz redova odvjetnika. Kako je i kolega Miljenić i ja odvjetnici mi bi mogli biti i danas članovi Državnog sudbenog vijeća kada bi prošli tamo proceduru. Jedna velika nepravda se radi za članove državnog sudbenog vijeća u dijelu kada im se ukida norma, dakle oslobođenja koja imaju na osnovu rada, oni su do sada imali 50%, sada se svodi na 0%. Mislim da je potrebno ostaviti 30% jer to su sjednice koje traju i nekoliko dana u kontinuitetu i ti suci neće moći odraditi svoje norme i svoje poslove. Zatim imamo prijedlog izmjena zakona da nitko ne može dva puta biti izabran. Redom, mislim koja je razlika da li je izabran dva puta uzastopce ili je izabran sada pa onda opet nakon proteka određenog roka. Mislim da i ova odredba nije u skladu sa Ustavom i možemo očekivati i tu probleme. S druge strane smanjivanje bodova koji se dodjeljuju sa 20 na 15 od u odnosu na ukupan broj bodova koje kandidati za suce donose na razgovor a to je maksimalno 150 bodova, zapravo smanjuje neovisnost i samostalnost Državnog sudbenog vijeća koje mora imati mehanizme da određene situacije popravlja prema nekakvom zajedničkom stavu i mišljenju a koje se odnose na kvalitetu pojedinog suca. Jer vi znate da recimo predsjednici sudova veličine preko 20 sudaca su 100% oslobođeni od norme oni će vrlo lako doći rješavajući nekakve zemljišno knjižne predmete do 120 norme, uzeti će 90 bodova a neki vrlo kvalitetni suci koji rade na radnim sporovima ili na nekim starim predmetima će doći u poziciju da će kao kvalitetnije uspjeti dobiti 75 i vi ćete doći u jedan jaz koji nećete moći premostiti. I dosta je bilo govora oko toga da je to okvirno mjerilo potrebno korigirati jer u protivnom će obveza da se imenuju suci sa najvećim brojem bodova donijeti gore rezultate nego što je to sada a jasno da ne uvijek ne mogu svi biti zadovoljni sa rezultatima. Isto tako nije primjereno po mom stavu da dva suca Vrhovnog suda biraju isključivo vrhovni suci. Dakle 1100 sudaca općinskih sudova bira jednog kandidata u Državno sudbeno vijeće i ne mogu birati dakle one kandidate koji dolaze iz redova županijskih sudova, dakle 3 kandidata i ove s Vrhovnog suda. Mislim da je tu jedno ograničenje i smanjivanje prava sudaca koji bi trebali biti u cijelosti uključeni u proces biranja i mora im biti omogućeno da biraju sve kandidate, odnosno da se očituju za sve kandidate neovisno na kojem sudu rade. Također nije niti prihvatljiva odredba da predsjednik suda može biti samo dva puta ali tek nakon donošenja ovog zakona jer onaj koji je bio 4x znači još će biti 2x, 6x, što nije u skladu. Također postoje i primjedbe na stegovne odredbe, mislim da je cilj i smisao stegovnih odredbi da ono što se tiče građana da oni dobe u roku od 3 ili 6 mjeseci prvostupanjsku presudu, zatim u roku 6 ili godinu dana drugostupanjsku a ne da se nađu u statistici kao pogreška. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je ona poštovanog zastupnika Roberta Podolnjaka. Izvolite [[Upadica: Ja se ispričavam.]] Meni su, onda ste mi pobrkali malo liste. Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Mi danas raspravljamo sada prvo o dijelu koji se odnosi na sudove, nakon toga ćemo prijeći na dio koji se odnosi na državna odvjetništva ali raspravljamo o zakonima koji su predstavljeni kao mini pravosudna reforma. Treba biti pošten, treba biti iskren i reći da ovo nije nikakva mini pravosudna reforma već se ovdje radi isključivo i jedino o redistribuciji s područja i sjedišta sudova i državnih odvjetništava. Uz to imamo još i pokoju drugu izmjenu, neke od njih bolje, neke još i pokoju drugu izmjenu. Neke od njih bolje, neke manje bolje. Ali osnova ovoga o čemu smo počeli raspravljati i jučer, raspravljat ćemo vjerojatno do kraja ovog dana je jednostavno redistribucija. Krenut ću ipak od onih drugih dijelova koji ipak na neki način izlaze iz okvira te redistribucije i krenut ću sa onime što u ovome što nam je predloženo, sa onime što smatram najpozitivnijim, a to je dio koji se odnosi na imovinske kartice sudaca i koji se odnose na njihovu objavu. Apsolutno podržavam predloženo rješenje u onom dijelu u kojem se to rješenje odnosi na obvezu objave. Međutim, bojim se da je predlagatelj ovoga akta u njegovoj pripremi krenuo u pravom smjeru, a onda stao na pola puta. Norme koje reguliraju pitanje postupanja sa imovinskim karticama sudaca, a ponavlja se to poslije i kod državnih odvjetnika su podnormirane i ne rješavaju, odnosno u nekim segmentima loše rješavaju to pitanje. Ja bih zamolio predlagatelja da do drugog čitanja zakona izvrši uvid u odredbe Zakona o sprječavanju sukoba interesa i način na koji se tamo tretiraju imovinske kartice pretoči ovdje. Dva su primjera na koja bih vam ukazao. Jedan je rok za podnošenje izvješća ukoliko je došlo do određene promjene u imovinskom stanju suca. Ovdje je to predviđeno da ako je došlo do promjene sudac to mora učiniti najkasnije čini mi se do 1. ožujka tekuće godine za prethodnu godinu. Dakle, primjerice početkom 2018. godine promijenilo vam se imovinsko stanje. Vi ćete to morati prijaviti u veljači 2019. godine. Iako i u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa imamo dosta dug rok do kraja tekuće godine u kojem se dogodila promjena, mislim da bi bilo primjerenije na isti način, a u krajnjoj liniji radi pravne sigurnosti da su nam sva područja imovinskih kartica na isti način riješena to ugraditi u ovaj zakon. Drugi dio je onaj koji se tiče odredbi o zaštiti osobnih podataka. 2015. godine Agencija za zaštitu osobnih podataka donijela je jedno izuzetno kontraverzno rješenje koje je za posljedicu imalo povlačenje svih imovinskih kartica državnih dužnosnika koje je vodilo Povjerenstvo za odlučivanje u sukobu interesa zato što je ocijenilo da neki od tih podataka koji su objavljeni predstavljaju osobne podatke dužnosnika i kao takvi ne bi smjeli biti objavljeni. Izdvojit ću samo jedan primjer, a to je podatak da li dužnosnik ima djece ili ne. I na prvi pogled svi će reći to je podatak koji ne bi trebao biti javno objavljen. Međutim, ako vi pogledate šta dužnosnik mora objaviti, onda vam je jasno zašto podatak da li ima djece ili ne je nešto što ulazi u imovinsku karticu. Vi ako imate maloljetnu djecu morate objaviti podatke o njihovoj imovini. Vi ako imate bračnog druga morate objaviti podatke o njegovoj imovini. Jer u protivnom ako ih ne moram objaviti i ako se štite osobni podaci na način kao što je to predviđeno ovdje, pa onda sucu koji je korumpiran ništa neće kupiti on osobno, nego supruga ili maloljetna djeca. Dakle, obratite pozornost na te odredbe isto i u Zakonu o državnom odvjetništvu i pogledajte sve ono što se događalo prilikom te kontraverze vezane uz odluku Agencije za zaštitu osobnih podataka. Sabor je tada morao mijenjati Zakon o sprječavanju sukoba interesa upravo kako bi otklonio taj problem te u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa izričito navedeno da se odredbe o zaštiti osobnih podataka ne odnose na dužnosnike u pogledu podataka koji se objavljuju u imovinskoj kartici na koje je u krajnjoj liniji dužnosnik na njihovo podnošenje obvezan Zakonom o odlučivanju sukoba interesa. Drugi primjer dobrog rješenja u zakonu koje nije otišlo do kraja je pitanje izbora predsjednika Vrhovnog suda. Opet ponavlja se i pošto je sve ujednačeno ponavlja se i kod izbora glavnog državnog odvjetnika. Ako pogledate primjedbu koju je u javnoj raspravi uputio uvaženi kolega Kos, ne na onaj dio koji se odnosi na krug ljudi koji se biraju, nego u nastavku te iste primjedbe vidjet ćete nešto vrlo zanimljivo, a to je da na način kao što je predviđeno ovim prijedlogom zakona za predsjednika Vrhovnog suda može biti izabrana osoba koja nije prošla sigurnosnu provjeru. Mislim da ćete se složiti sa mnom da je to vrlo opasna situacija. Ja znam da Ustav Republike Hrvatske ne predviđa sigurnosnu provjeru, ali zakon kaže da predsjednik Vrhovnog suda mora ispunjavati sve one uvjete koje bi morao ispunjavati da postane i sudac Vrhovnog suda. Jedan od tih uvjeta je i sigurnosna provjera. Zbog toga predlažem da se u zakonu, u dijelu koji se odnosi na izbor predsjednika Vrhovnog suda uvrsti i pitanje sigurnosne provjere kako bi bili sigurni da nam se neće dogoditi situacija, a nedavno vjerujem da smo svi u medijima čitali o tome da određeni kandidati za suce nisu prošli sigurnosnu provjeru. Međutim, sada ću se vratiti na ono s čime sam počeo a to je redistribucija. Kolega Sokol je vrlo dobro ukazao na problem nedostatka objektivnih kriterija, odnosno na to da mi uz prijedlog zakona nismo dobili kriterije na temelju kojih je došlo do ove redistribucije sjedišta sudova i njihovih područja. Apsolutno prihvaćam činjenicu da područje koje pokriva jedan sud ne može biti manji od 50 000 stanovnika, ali to naprosto nije dovoljno. Kada smo kretali u reorganizaciju sudova prije pet godina točno se znalo i bilo je pripremljeno za svako područje suda koliko ima predmeta, koliko ima sudaca, koliko je zaostataka itd., koja je opterećenost i sve. Mi smo znali zbog čega to činimo. Ako vi te podatke imate, a siguran sam da bez toga niste radili ja vas molim da ih učinite dostupnim, odnosno da ih dostavite saborskim zastupnicima kako bi se otklonila svaka dvojba da se ovdje radi o nečemu što je najobičnije licitiranje. Čuli smo nekoliko prethodnika mojih kolega koji su govorili o tome da su oni sretni što se u njihovom kraju otvara sud. Ja sam isto tako sretan zbog Pazina što se otvara sud, odnosno što se obnavlja Općinski sud u Pazinu. Ali vas ipak želim pitati da li je to objektivno opravdano. Jer lokal patriotizam ne može biti jedino i ne smije biti jedino što će me kao saborskog zastupnika voditi prilikom odlučivanja o tome da li je neki zakon opravdan ili ne. Kriterij koliko god mi bili lokal patrioti moraju biti isti za Istru, isti za Splitsko-dalmatinsku županiju, Osječko-baranjsku itd. To je ono što ovom zakonu nedostaje i što ga dovodi u opasnost da se smatra licitiranjem, a bez obzira što sam zastupnik opozicije, dolazim iz pravne struke, ovo su temeljni zakoni koji određuju, uređuju djelovanje jedne od najvažnijih grana pravnog rada a to je sudovanje i ne želim da ti zakoni iza sebe ostavljaju bilokakve dvojbe. Međutim kada već govorimo o toj redistribuciji, postoji jedan dio kojeg se uopće nismo dotakli. Neću sada govoriti o onome što se tiče Visokog prekršajnog suda, tu je već dovoljno rečeno i nadam se da će do drugog čitanja razmotriti o tome da li nam taj sud treba jer ja sam uvjeren da županijski suci bez ikakvog problema mogu rješavati i predmete koji po žalbama dolaze vezani uz prekršajno sudovanje. Uz organizaciju koju smo kao što sam već sada rekao, ustanovili kod drugih grana da primjerice, ponovit ću, Županijski sud u Puli odlučio o žalbi na presudu Općinskog suda u Splitu, ne vidim nikakav problem da Županijski sud u Puli odlučuje o žalbi na prekršajni predmet koji dolazi sa ili Općinskog suda u Puli ili Općinskog suda u Splitu, jedan, dva ili kako ćemo ga već nazvati. Međutim kad govorimo o županijskim sudovima, a zašto je ovo što vam govorim bitno, uopće se nismo dotakli problema da postoji niz županijskih sudova koji nemaju dovoljno posla. Nemaju posla. Obećao sam kolegama iz tog kraja da neću spominjati imenom i prezimenom jedan županijski sud, ali mi imamo županijski sud koji je imao petnaestak kaznenih predmeta tijekom godine, pa to nije logično. A mi da bi županijski sud funkcionirao, moramo imati više od jednog suca, moramo imati dovoljno sudaca da možemo ustanoviti vijeće koje će odlučivati na takav način da se ne dogodi da jedan sudac sudi predmet, sudi u vijeću i sve ostalo jer se onda mora izuzeti, znači mi moramo imati 5 ili 6 sudaca na županijskom sudu da bi on morao obavljati svoje poslove iz kaznenog djela. To je nešto čega se u ovom nismo dotakli a moramo riješiti. I ono s čime ću završiti jer ovih 10 minuta je jako brzo, barem meni, vjerujem onima koji me slušaju ne toliko brzo isteklo, Visoki kazneni sud. Ponavljat ću to svaki put kad budem govorio o ovom zakonu. Ili odustanimo od njega ili ga riješimo sada, evo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zadnji čas se javio kolega Robert Podolnjak za repliku, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Mislim da u svom izlaganju koje je nažalost trajalo samo 10 minuta i nije imao dovoljno vremena, mene zanima taj vaš stav oko Visokog kaznenog suda, o njemu se dosta govori, imamo odgodu zapravo njegovog stupanja u rad i zapravo imamo nešto oko čega je svojevremeno postojao konsenzus, sada očito više ne. Definitivno nismo sigurno zašto i kakav je stav predlagatelja zapravo oko tog Visokog kaznenog suda s obzirom da se nigdje ne spominje u ovoj mini reformi a trebao bi zauzeti stav i zbog toga evo, pitam kolegu Grbina ono što nije stigao reći, zapravo kakav je vaš stav, vi ste zapravo, mislim i Vlada koju je imao SDP, ako se ne varam bila sklona uvođenju Visokog kaznenog suda. Hvala.
Hvala, odgovor poštovanog zastupnika Grbina.
Zahvaljujem. Pa ja sam svoj stav o Visokom kaznenom sudu više puta izrazio, a najviše sam o tome govorio kada smo prvi put imali Prijedlog Zakona o kaznenom postupku jer sjetit ćete se po prvom prijedlogu koji je bio upućen u ovo doba prošle godine, bilo je predviđeno da 1.1.2018. godine počne raditi Visoki kazneni sud iako tada nismo imali niti jedan popratni akt koji bi taj rad trebao omogućiti. Ja sam tada tražio da se od tog Visokog kaznenog suda odustane, kada se u međuvremenu promijenio ministar došlo se do toga da se odgađa i da je početak Visokog kaznenog suda odnosno početak rada odgođen na 1.1.2020., ako se ne varam. To ne mogu smatrati dobrim rješenjem, bolji nego da je počeo sa radom 1.1.2018., nismo imali predviđena sredstva, nismo imali predviđenu zgradu, nismo imali predviđen plan rasporeda sudaca i u krajnjoj liniji nismo ga imali u Zakonu o sudovima. Šta da vam kažem drugo? Međutim, ja ne mogu naravno govoriti u ime predlagatelja iako svaki put kada sam ukazivao i ministru i državnim tajnicima koji dolaze iz reda ministarstva govoriti o bilo čemu što je vezano uz Visoki kazneni sud, oni su svaki put rekli da su potpuno svjesni problema. Ali mogu govoriti o svojem stavu zbog čega ja osobno smatram da nam taj sud ne treba. Prvo je, ako ste promotrili rad Vrhovnog suda i pogotovo kaznenog odjela Vrhovnog suda, vidjeli ste da je došlo do smanjenja priljeva predmeta. Ali ne samo da je došlo do smanjenja priljeva predmeta na Vrhovni sud u onom djelu koji se odnosi na kaznene, nego Vrhovni sud kontinuirano te predmete rješava onom brzinom kojom dolaze i zaostaci na Vrhovnom sudu koji se tiču kaznenih stvari su praktički minimalni. Naravno da ima pojedinačnih predmeta gdje se kasni, ali generalno gledano, Vrhovni sud to rješava. Rješavaju i županijski sudovi, di je nastao problem sa kaznenim sudovanjem? Na općinskim sudovima. I to je ono što ćemo rješavati sad, ja se nadam, i kroz ove prekršajne suce, ispričavam se, koji će valjda početi raditi kaznene stvari.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Roberta Podolnjaka, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicom. Jučer smo započeli ovu raspravu o prvom setu pravosudnih zakona i jučer sam u kasniji sat imao prilike govoriti u ime kluba općenito o sva tri zakona i izmjenama Zakona o sudovima i području i sjedištima sudova, stoga bi se danas koncentrirao u pojedinačnoj raspravi na ovaj zakon odnosno izmjene i dopune Zakona o Državnom sudbenom vijeću koji je i privukao dosta pozornosti. Riječ je ipak o jednoj važnoj ustavnoj instituciji koja brine o tome da samostalnosti i neovisnost sudbenog ogranka očuva u onome djelu koji se odnosi na imenovanje, izbor, na premještanje i stegovnu odgovornost sudaca. I zbog toga je to jedno izvanredno važno tijelo. E sada, ono što je prva i važna stvar koju mi naglašavamo u MOST-u i mislim da nije zgorega da je ponovim ponovno da u ovom dijelu kada govorimo o Državnom sudbenom vijeću i dalje inzistiramo na onom što nije sadržaj zakona ali bismo rado voljeli vidjeti u promjeni Ustava a to je da se do kraja iz sastava Državnog sudbenog vijeća eliminira bilo kakav utjecaj političkog čimbenika a to znači da u sastavu DSV-a bismo voljeli vidjeti suce, profesore pravnih znanosti ali ne i zastupnike koji su sada članovi DSV-a i to dva zastupnika, jedan iz redova parlamentarne većine i jedan iz redova opozicije. Za dosljednu provedbu, samostalnosti i neovisnosti tog tijela u provedbi ustavnih zadaća koje ono ima konsekventno bi to trebalo provesti na način da u sastavu tog tijela nisu političari. Smatramo da se oko toga može postići konsenzus i da ćemo mi u Klubu zastupnika, nas 14, sasvim sigurno podržati takvu promjenu ukoliko će je predložiti parlamentarna većina i mislimo da bi ona bila dosljedna i na tragu depolitizacije Državnog sudbenog vijeća. To je dakle prva preliminarna stvar koja zapravo nije predmet ovog zakona i ne može se urediti zakonom ali je iznimno važno to reći kao načelan stav. Drugo, predlaže se promjena u sastavu državnog sudbenog vijeća i zapravo ta promjena se ugleda u smanjenju broja članova općinskih sudova. I već je bilo dosta iznijeto u ovoj raspravi da kategorija sudaca koja je najbrojnija koju zapravo čini više od dvije trećine od ukupnog broja sudaca će zapravo biti marginalno zastupljena u sastavu DSV-a. Dakle svega jedan od 7 sudaca na račun drugih visokih, Vrhovnog suda i naravno županijskih sudova i ostalih sudova. I mi bismo radije zadržali veću zastupljenost općinskih sudova kao što je bilo i do sada. I mislim da je bilo dosta govornika u ovoj raspravi koji su se založili za slično rješenje. Ono o čemu se također dosta raspravljalo sa dosta kritičkih napomena to je činjenica da vi ovim prijedlogom umanjujete oslobođenje od redovitih sudačkih obveza za predsjednika DSV-a ali ne i za članove DSV-a. Načelno a to je rekao ako se ne varam i kolega Lacković koji je i sam član DSV-a da nije dobro ukoliko to tijelo kontinuirano radi i očekuje se od njega da pažljivo odlučuje o svim imenovanjima, stegovnim odgovornostima, unapređenju sudaca i da je to rad i dakle kada uzmemo u obzir i razgovore i bodovanje i sve ostalo da je to jedan rad koji nije rad jedan dan mjesečno dakle nešto što se događa sporadično i da po saznanjima koje imam, sugestije su bile iz Europe da se to tijelo ako se već ne profesionalizira da to barem bude slučaj za predsjednikom tog tijela. I da ako će se ozbiljno pristupiti radu DSV-a kao jedne ustavne institucije da se to ne može raditi onako u nekoliko sati par puta mjesečno i da se jedna kvalitetna primjena tog tijela ne može odvijati ako se barem djelomično ono ne profesionalizira barem u vidu predsjednika toga tijela. Ono što nam je važno naglasiti a to je rješenje koje predlažete da se mandat koji je ograničen na dva mandata od po 4 godine odvija na način da on više ne bude uzastupan, dakle da ne budu dva uzastopna mandata. Dakle vrlo zanimljivo rješenje. I ja moram reći da sam osobno sklon takvom rješenju i sa onim ciljem koji ste vi napomenuli da se omogući većem broju osoba i sudaca pa i profesora da budu članovi toga tijela. A da li je to, ne ulazim u raspravu ustavnosti tog prijedloga, Ustav kaže da članovi imaju pravo biti dva puta članovi tog tijela, da li uzastupce ostavljam za raspravu da se i to pitanje ozbiljno sagleda. Ono što je još važno spomenuti, dakle to izvješće o imovini sudaca koje je dakle izazvalo dosta rasprave u javnosti, dosta rasprave i u raspravi sa zainteresiranom javnošću, ali činjenica je, to je nešto što je predloženo i u zakonima koje predlaže MOST Nezavisnih lista, dakle apsolutno stojimo iza tog rješenja. Ono što smo gledali u raspravi i na sugestijama koje su upućene, to je jedna stvar koja nam se čini značajnom a to je pitanje objavljivanja imovinskog izvješća kroz određena vremenska razdoblja. Dakle vaš prijedlog pretpostavlja da će se to izvješće obaviti kada sudac stupi na dužnost i kada dođe do bitnije promjene u njegovom imovinskom stanju pri tom nije definirana ta bitna promjena i činjenica je, mislim da je to ukazao i sudac Vrhovnog suda, gospodin Kos, koji se je javio u javnoj raspravi, da i njemu nije jasno, kako će se interpretirati ta bitna promjena u imovinskom stanju. I dao je određeno, po mojem mišljenju dobre prijedloge, jedan od njih je i da se svakih 5 g. podnosi izvješće, s obzirom da suci nemaju ograničen mandat, kao što ga imaju politički dužnosnici, koji izvješće predaju i na kraju mandata ili početkom nekog drugog političkog mandata, ali ovo rješenje svakih 5 g. čini mi se dosta kvalitetnim i neki drugi prijedlozi koje gospodin Kos da, pa molim da i taj dio razmotrite, kako ne bismo imali sporova u praksi i mnoštva upita, što je zapravo bitna promjena u imovinskom stanju određenog suca. Bolje da je nešto kvalitetno propisano, nego da imate stotinu upita, stotine sudaca, što je bitna promjena. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepo. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Grmoje. Izvolite.
Poštovani kolega Podolnjak, ja sam u svojoj pojedinačnoj raspravi, iznio konkretno znači što je nama problematično u ovom što predlaže Vlada i dao prijedloge kako bi mi to uredili. Uostalom mi smo i u proceduri dali 2 zakona, dati ćemo i ostale koji se tiču reforme pravosuđa i isto tako, niste bili ovdje, govorio sam o Državnom sudbenom vijeću i o tme kako bi trebalo ići u tu promjenu da politika nema utjecaja u Državnom sudbenom vijeću, odnosno, da zastupnici ne sjede u tom tijelu. Iznio sam jedan konkretan slučaj, gdje se praktički koristi ta pozivima u Državnom sudbenom vijeću, kao instrument pritiska na zastupnika, odnosno, u ovom slučaju mene, koji upozorava na probleme u hrvatskom pravosuđu i u Državnom sudbenom vijeću, reagirao je po meni, potpuno neprimjereno, iako nisam kršio Poslovnik, govorio sam konkretno o temi. Kolega Grbin, ne znam iz kojeg razloga, što je njega zaboljelo u tom mom izlaganju, ali definitivno bi politiku trebalo maknuti, na taj način iz Državnog sudbenog vijeća i sve ova prijedloge koje smo dali, a koji se tiču kontinuiranog praćenja rada sudaca i njihova ocjenjivanja, primijeniti jer je to jedini put za efikasnije, transparentnije pravosuđe s kojim će u konačnici, građani, javnost, a i mi ovdje, koji evo, razgovaramo o pravosuđu biti zadovoljni. Tako da se slažem sa ovim vašim prijedlogom i mislim da je to put kojim bi trebali ići, ali naravno, o tome ne možemo odlučiti niti vi, a niti ja, jer znamo kakve su promjene za to potrebne.
Hvala lijepo. Odgovor poštovanog zastupnika Podolnjaka.
Dakle, jasno smo i javno iznijeli naš stav, depolitizacija Državnog sudbenog vijeća, ograničenje mandata članova, potpuno javno i transparentni razgovori, bodovanje, razgovori sa kandidatima, maksimalna objektivnost u odlučivanju o izboru kandidata, sa što manjim subjektivnih dojmova o razgovorima koji na kraju utječu presudno, a ne znanje, karijera i ono što je zapravo vrlina svakog kandidata. Transparentnost u odlučivanju, transparentnost djelovanja svih sudaca. Naravno, javno obmanjivanje svih imovinskih kartica i to je ono što smatramo, da treba ojačati percepciju neovisnosti i kvalitete pravosuđa, a kad kažemo neovisnosti, mislimo na neovisnost od politike. U onome što nas upozoravaju analize i ispitivanje Europske komisije je da naši građani i tvrtke u izuzetno visokom postotku smatraju da nam sudstvo nije neovisno od politike. I to je krucijalna zamjerka našem pravosuđu. Kako ćemo osloboditi utjecaja politike, nego na način da političare maknemo iz tog tijela i da omogućimo da sudstvo otvoreno, transparentno, objektivno odlučuje o kandidatima za suce, za njihovo unaprjeđenje i za stegovnu odgovornost sudaca. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačan rasprava je poštovanog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Evo, jučer tijekom rasprave poslijepodnevne rekao sam svoje stavove i jednim dijelom manjim u raspravi u ime kluba, činjenica da Državno sudbeno vijeće o tome nisam govorio, ali ću kazati da je to dovedeno tijelo da bude na političkoj razini, više političko nego parlament. Jer je činjenica da primjer, prijave protiv kolege Grmoje, od njegovoga drugoga kolege gospodina Lackovića, koji je predstavnik Državnog sudbenog vijeća koji je u Državnom sudbenom vijeću, a ujedno i imenuje suce, govori sve, da je to nezapamćen presedan, koji govori da nešto ne da je trulo. To znamo svi da je pravosuđe apsolutno trulo i da jednostavno na ovome primjeru, slučaju oko kolege Grmoje je sve jasno i vidljivo. I da ga kadija tuži, kadija ga sudi i ujedeno je taj u parlamentu, naravno sa liste Milana Bandića, a da čije bi trebao biti. Evo, ja ću se sad vratiti na izmjene prijedloga Zakona o područnim središtima sudova, još jednom ponoviti, ono o čemu je smisao ovoga zakona, kako kaže u Ministarstvu pravosuđa RH, uvaženi tajniče. Jučer ste imali sastanak i vas sam vidio u ministarstvu i tajnika do vas gospodina. Činjenica je da je ovim Zakonom o sudovima i sjedištima, kažete u obrazloženju da su globalne sudovi, kao što je splitski sud izmjenama zakona iz 2015. i zagrebački sud da je teško upravljati tim sustavom. I onda se događa jedan presedan kojeg nigdje nema u EU, kažu neće više biti Split, nego će biti Split 1 i Split 2. Pa to je, mislim da nije smiješno, ali je tuno. Meni je to zaista tužno, dok u zaleđu imamo Dalmatinsku zagoru, imamo centar te Dalmatinske zagore, grad Sinj. Samo Cetinska krajina i zbog toga smo imali sastanak prije dva dana svi gradonačelnici, načelnici cetinskog kraja. Evo žao mi je što nije ovdje kolega Šipić, vjerojatno on ima izlaganje i podržao je Općinski sud. Sinoć nije, ali vjerujem da danas je. Bio sam u Gorskom kotaru isto zaboravljenim krajevima. I onda taj sud kojega je podržao i kolega Šipić i još svi lokalni čelnici pa i župan. Imali smo dogovor jučer u 11 sati sastanak, ali oni su onda trkom prije mene dva sata i brzo su u biti odustali od suda. Ali narod cetinskog kraja i Dalmatinske zagore ja vam kažem do drugoga čitanja neće odustati. Dosta je gašenja institucija jer nema smisla. Ja vas, evo zaista nema smisla da imamo u istome gradu Split 1, Split 2, a imamo u Sinju sud koji djeluje od 1875. za vrijeme tuđina, za vrijeme Austro-ugarske otvoren je, a sad u Hrvatskoj državi je zatvoren u srcu Dalmatinske zagore Sinj. Da ne govorimo da je to preko 50 000 stanovnika više nego Ličko-senjska županija. Po površini je veća teritorijalno od Međimurske županije, ali vi očito nemate taj problem šta će taj dio Hrvatske izumrijeti kao ni Gorski kotar iz kojega sam došao. I to je jedna od demografskih također mjera. 100 km od Vrlike do Dračevca putovat će ljudi, čak i više bez osiguranog javnog prijevoza, bez stajališta kod suda, nego 15 km najbliže stajalište od toga suda u vojarni Dračevac. Nešto mi je ministar nabacio da će biti proširenje u zgradi sadašnjeg suda u Splitu taj Split 1, Split 2. Pa ne triba nama Split 1 i Split 2 za Dalmatinsku zagoru. Znači triba Općinski sud Split šta Split zaslužuje i naravno umjesto Split 2 to je dio Dalmatinske zagore koji pripada naravno zna se di. Centar Dalmatinske zagore je Sinj. Ali naravno da vi kao ministarstvo očito ne želite reagirati na sve čelnike lokalnih samouprava ali ćete morati reagirati na narod, jer zaista nije dovoljno samo doći u dane Sinjske alke u Sinj. Nama je drago, mi smo gostoljubivi i primamo i pozivam vas još jednom. Međutim, to je kraj koji Cetinska krajina ima samo 50 000 stanovnika, a okolna mjesta, općine bliske i do 70 i više tisuća stanovnika. Pa bih vas još jednom zamolio već kad ste radili izmjene sjedišta ovih sudova, kad ste već to radili znam da ste našli nekakve razloge jer vidim da ste veseli što ćete dati nekakva meni sada rješenja izmisliti. Demantirajte me je li veći Cetinska krajina površinski od Međimurske županije? Je li ima isti broj kao Ličko-senjska županija bez ovih susjednih općina. Vi to ne možete demantirati jer vi radite to pod svjetlima Zagreba. Vi ne poznajete što je na terenu, meni je to žao. Meni je to žao zbog toga dođite malo dole, ja ću vas dočekati. Imamo kvaliteta sinjski pršut koji ste često puta probali u danima Sinjske alke kao i vrgorački i drniški. I to je sve što očito ste s toga terena zapamtili. Još jednom vas molim da taj narod ne zaslužuje gašenje institucija i ne samo što je ovaj zakon vezan, nego i zakon o državnim odvjetništvima općinskim pa je sedam, osam djelatnika otišlo u Split iz Sinja. To je demografska slika. Tu se stvara moving. A zašto bi se to, pa naravno to je petnaestak radnih mjesta, 40 u sudu. Troškovi. Slušajte troškovi za putovanje izračunati su, 40 ljudi do Splita prelazi koliko će koštat sud. Ali vi kažete ovako: da ćete imati stalnu službu, a već ste ukinuli 2015. godine izmjenama i radne sporove i kaznene sporove šta su bili u Sinju. A pošto je sve u Sinju opljačkano naravno da im ne triba, sve tvrtke ne triba nama Državno odvjetništvo u Sinju jer ništa niste ni rješavali, niti vas je briga što je to opljačkano, nego su čak neki stvorili svoja carstva. Ja bih vas još jednom zamolio, evo još ću vam ponoviti jednom određene podatke. Znači prostorne veličine Cetinska krajina se proteže na 991 km2, a Međimurska županija 729. Znači da je cetinski kraj područje Split 2. Vi ste sad Dalmatinsku zagoru prozvali područjem Split 2. Split ima svoj Općinski sud, zbog toga mijenjate zakon jer je glomazan. Znači u Sinju je uloženo u zgradu koja je sada 2002. godine 15 milijuna kuna ste uložili u zgradu. Ja ne znam čujete li dobro, 15 milijuna u zgradu ste uložili. 40 djelatnika da putuje svaki dan na relaciji Split – Sinj, da stotine ljudi putuje na parnice. Međutim, vi kažete to će biti stalna služba. Tko će određivati? … [[Govornik se ne razumije.]] pitati predsjednik suda, jer vi možda planirate baš 20 godina još biti na vlasti. Predsjednik suda će odlučivati di će bit sporovi hoće li biti u stalnom sudu, u stalnoj službi u Sinju ili će bit u Dračevcu. Naravno da je njima u Splita bliže puno Dračevac da će oni naše ljude koji po sto kilometara žive u Dalmatinskoj zagori, da će oni slati da putuju autobusima, autima. To je uglavnom starija populacija. I naravno da je ovo još jedan od zakona koji je demografski u biti udar na Dalmatinsku zagoru. I ovo je ciljano i sustavno država isto radi. Em šta radi lokalnu samoupravu ovisno o centralnoj vlasti, pa vam se moraju doći klanjati i rukovati sa premijerom da bi dobili nekakav novac, samo ne znam za šta. To je obećanje, pa nađu nekakvoga svoga man streama koje će vodat po Vladi, jer su prisiljeni jadni ljudi, jadni čelnici lokalnih samouprava. Decentralizirajte. Pa vi samo da ne bi Dalmatinska zagora i cetinski kraj imali sud, prozvali ste sud Split 2. Znači imamo Split 1 i Split 2. Za Dalmatinsku, pa to je katastrofa! A od 1875. je bio sud općinski u Sinju kao centra Dalmatinske zagore. Vidim da se prijatelj Juro Martinović malo smije. I je smišno, ali je činjenica, ja ne znam kako je u Posavini žao mi je, gospodine odakle ste vi. Ali zaista u Cetinskoj krajini ova vlast ako ovo ne dozvoli, već kad je mijenjala 2015. pa je bio Split o.k. A sad kad radi 10 novih sudova, sa 24 na 34. Ako zaobiđete Dalmatinsku zagoru onda zaista ne znam što bi vam reka. Evo ne znam što bi vam reka, ali neće vam tako proći, imaju i drugi instrumenti, koji legalni, koji građani mogu poduzimati, tako evo, pozivam vas sve unaprijed dođite na Sinjsku Alku, gostoljubivo na pršut kao i do sada i to je sve, što ste napravili od tog pršuta jer ste malo pojeli, ali gostoljubiviji smo. Molim vas još jednim, u dobroj vjeri, razgovarao sam sa ministrom, koji je suglasan da je to problem, žao mi je što je župan i gospodin moj kolega Šipić, brzo odustali od sastanka u Sinju nakon 10-tak sati, već su malo posustali, ali nadam se da će do drugoga čitanja će vratiti u bob stazu kako bi rekao na tračnice. Ono što pripada narodu, toga kraja Dalmatinske zagore. Evo, još jednom u dobroj vjeri, pozivam vas, dobro razmilite, nije potreban Split 2 nego je potreban sud za dio Dalmatinske zagore, a to je općinski sud u Sinju. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Sladoljeva.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj, govorili ste o reformi pravosuđa i govorili ste o sudovima u Sinju i rekli ste da je jedna od tih mjera i demografska mjera. Ja bi se složio s vama da je reforma pravosuđa stvarno demografska mjera, jer masa mlada odlazi upravo kada vide presude naših sudaca, tj. nepresudne kada odlaze predmeti u zastaru, u slučaju maškaranje, vrlo poznat po tome. Evo, prekjučer je bio slučaj, nažalost, 2 osobe su stradale na Trešnjevačkom placu prije 6 g. također je sudska presuda otišla u zastaru, tako da mi imamo jednu mini reformu, koja na neki način želi poboljšati sliku pravosuđa u našoj javnosti, a to se nažalost ovdje neće dogoditi, osim ako se ne u važi naše primjedbe u ovoj raspravi. Pa evo, molim vas da komentirate tu činjenicu, da je zapravo i reforma pravosuđa jedna demografska mjera, jer ne odlaze ljudi iz Hrvatske samo zbog nedostatka novaca i posla, nego zbog nepravde u našem društvu. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Vi ste iz jednog aspekta koji se slažem s vama, gledali znači iz ovoga aspekta … [[Govornik se ne razumije.]] presuda. Pa evo slučaj Horvatinčić u Šibeniku, pa jednostavno nema tempirano, nisu nam iste presude. A ti koje ste spomenuli, presude, to je mislim, pa činjenica je da je cijela Hrvatska opljačkana, pa činjenica da u mom gradu Sinju, koji nisu imali 5 kn u džepu '90. g. nisu dobili ni na lotu, postali su vlasnici svega što vrijedi. Znači pravosuđe ne radi svoj posao, a to je drugi sad aspekt, ja sam sad govorio o onom aspektu raspodjeli sjedišta područja sudova. O tome sam govorio, pa evo, mogao bi reći, evo, da najudaljenije točke od, zašto je bitno, ali institucije u zaboravljenim brdsko planinskim područjima. Evo, jutros smo i ja i vi bili u Gorskom Kotaru, pa smo vidjeli, počeo se topiti snijeg, čim se počeo topiti snijeg, ti gradonačelnici, načelnici, lokalna samouprava ostali su sami sa računima. Nitko ih se više ne sjeća. Ostavljaju račune i čak pozivaju da naprave rebalans lokalnih samouprava. Tako i ovdje, gašenjem institucija u tim sredinama, gase se i radna mjesta, gase se i ti centri, a to je povijesno bitno vratiti, ono za opstanak tih ljudi na tim područjima. Zato je bitno Split 1 i Split 2. Zbog toga mijenjaju zakon, zbog glomaznih sustava Zagreba i Splita, zakon … [[Govornik se ne razumije.]] stvar što nitko ne govori o pravosuđu i šta je to, to je uopće poznato. Ali, ovaj zakon govori ili ovaj slučaj oko kolege Grmoje, gdje mu ističe, a ovaj ga tuži, sudi i glasa ovdje. I ovisi i o, onda mora … [[Govornik se ne razumije.]] Milana Bandića, to vam je svima poznato, da to nema nigdje, nego, ne znam, ima li to u Tadžikistanu ili ne znam di. Prema tome, to je sasvim jasno da ovaj zakon mora biti, vreća koja se mijenjao, nema Split 1, Split 2 za Dalmatinsku zagoru. Imamo sjedište Sinj. I to je to. Hvala.
Hvala vam lijepo. I sada će govoriti poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa gospodin Kristian Turkalj. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani zastupnici [[Upadica: Dopustite bar da kaže prvu riječ, ajde.]] Zahvaljujem se na svim raspravama, mi smo ih pomno slušali, sve smo bilježili i vjerujemo da do drugog čitanja ćemo u velikoj mjeri, adresirati svatko od pitanja koje je bilo ovdje spomenuto. Često se ovdje spominjalo pitanje reforme, mini refomre, velike reforme, od 2 zakona itd. Ono što ja mislim da uopće nije bitno dal se ovo zove reforma ili ne reforma, meni je ovdje ključno da se ovdje radi o mjerama za daljnje konsolidiranja pravnog sustava RH koji se tiče pravosuđa. Dakle, ovaj dio se odnosi na organizacijske propise. Organizacijskih propisa ima ukupno 8, mi smo od 8 predložili 6, u ovoj godini u programu vlada, ako ste vidjeli još su 2 i time su svi organizacijski propisi glede pravosuđa će biti adresirani. Naravno, to nije sve što čini Ministarstvo pravosuđa, jer postoji i drugi segmenti koja rade druge uprave i uskoro ćete vidjeti njihove zakonodavne prijedloge na stolu. Pored toga, dio onoga što nisu zakonodavni prijedlozi su naravno poboljšanje infrastrukture, informatizacija, uvođenje mobilnih tehnologija, to je ono što se paralelno radi sa zakonodavnim prijedlozima. Važno je napomenuti govorilo se o javnoj raspravi, javnu raspravu treba shvatiti u onakvom smislu kakva ona je. To nije samo 2, 3, 4 tjedna na web stranicama, tu su svi oni razgovori koji u Ministarstvu pravosuđa u pripremi ovih zakonodavnih prijedloga proveo. To je posjet zastupnika Bulj ministru pravosuđu i rasprava na stručnoj razini o tome što treba ili ne treba. To su svi oni razgovori sa predsjednicima sudova. Dakle, mi smo obišli cijelu Hrvatsku, razgovarali smo sa gradonačelnicima i sve to je dio javne rasprave, uskoro nam dolazi, također jedan okrugli stol o obiteljskim sudovima, to će također biti dio javne rasprave s kojima ćemo raspravljati o tome kako dakle sudovanje napraviti primjerenije za djecu. Važno je napomenuti da sve ove promjene koje smo predlagali, predlagali smo na statistički baziranim podacima, vi ćete ih dobiti, mi ćemo ih objaviti na web stranicama, vidjeti ćete koji su bili razlozi zbog kojih smo predložili ovih 10 lokacija. Ono što odgovorno tvrdim najveći zaostaci na sudovima su u Zagrebu i Splitu, mi imamo od nekih 12 tisuća predmeta koji su bili u 2016. stariji od 10 godina pola tih predmeta su upravo na dva suda. Dakle, to je ja mislim vrlo jasan pokazatelj da veliki sudovi jednostavno su teški za upravljanje. Svi drugi sudovi koji se kreću u brojkama do 30, 40 sudaca ostvaruju izvrsne podatke, izvrsne rezultate i kod njih takvih predmeta praktički nema. Dakle onda je to jasan pokazatelj da ne treba imati prevelike sudove, ne treba imati premale sudove. Naravno mi ćemo, pažljivo smo slušali, još jednom ćemo provjeriti da negdje nismo pogriješili, statistika će biti na stolu tako da ćemo moći dalje nastaviti razgovarati oko toga da li je negdje trebalo ili nije trebalo vratiti sud. Ono što je bitno mi nigdje ne gasimo institucije, u Sinju će i dalje građani dolaziti, dakle mi dapače jačamo. Ovim zakonskim prijedlozima se kazneno sudovanje vraća u stalne službe. Ovim zakonskim prijedlozima dakle predsjednik suda dakle će odrediti da se sudi u stalnoj službi, to se odnosi i na kaznenu granu sudovanja, to se odnosi i na radnu granu sudovanja. Ono što je možda šteta da određene prijedloge nismo raspravili u odborima jer vjerujem da nekih prijedloga onda ne bi ni bilo jer bi bilo jasno zašto ti prijedlozi nisu prihvaćeni, mi smo ih kroz javnu raspravu naravno pomno analizirali. Ja ću uzeti evo jedan primjer pravosudne inspekcije. Predložiti da to rade samo pravnici, odnosno suci, dakle po nama je promašeno jer treba znati što radi pravosudni inspektor ako se zna da pravosudna inspekcija kontrolira materijalno financijsko poslovanje suda, mi ne vidimo kako to može raditi pravnik. Dakle treba pogledati što je to pravosudna uprava pa poći od toga što su onda pravosudni inspektori. I naravno gro toga, najveća većina toga što se radi u pravosudnoj inspekciji su ono što rade službenici Ministarstva pravosuđa i zato smo dali takve prijedloge. Ocjenjivanje sudaca, dakle već sada godinama sustav postoji da se oni ocjenjuju na godišnjoj razini svake godine. Dakle i kada se ide na napredovanje gleda se statistika i rezultati, kvaliteta rada, ne jedne godine, ne ocjenjuje se u tom trenutku, svake godine se ocjenjuje samo tada se analiziraju rezultati zadnjih 5 godina. Dakle potpuno pogrešna teza da se sada uvodi ocjenjivanje samo za jednu godinu. Sudačka vijeća našim prijedlogom, napravili smo, dakle analizirali smo što je bila slabost u radu sudačkih vijeća i ono što je bitno mi smo ih ojačali na način da ujednačimo metodologiju koju primjenjuju sudačka vijeća u ocjenjivanju. Kako smo to postigli? Tako što smo rekli da će ono sudačko vijeće na čiji se sud javljaju kandidati ocjenjivati sve kandidate. Do sada su svako sudačko vijeće svog suca ocjenjivalo i onda smo imali različite metodologije. Sada će jedno sudačko vijeće ocjenjivati sve kandidate. Oko razloga razrješenja predsjednika Vrhovnog suda bile su ozbiljne rasprave u radnoj skupini koju smo imali i nakon tih rasprava mislili smo da je jako riskantno napraviti ovo što se predlaže da se već za podizanje optužnice ide na smjenu predsjednika Vrhovnog suda. Moguća je zlouporaba navedenog instituta, moguće je dakle na nekoj nižoj lokalnoj razini se dogovoriti i ajmo mi sada smijeniti. Dakle to je jedno riskantno područje, radna skupina je zaključila da se tu treba izbjeći rizici i dok se nema jasna situacija da se ne može to staviti kao razlog. Tako da smo ostali kod onih razloga koji su i do sada postojali. Također oko izbora predsjednika Vrhovnog suda mislimo ono što je i ministar rekao da zatvaranje kruga samo na suce Vrhovnog suda će ustvari smanjiti kvalitetu ne povećati. Vjerujemo da i izvan kruga a što je dokazala praksa ima vrlo kvalitetnih. Ministar je spomenuo predsjednika Ivicu Crnića, vjerujemo da je bilo i drugih, dakle takvo ograničavanje će onda onemogućiti unošenje nekih novih energija u rad Vrhovnog suda RH koje bi mogle se naći i izvan tog korpusa. Vezano za ukidanje Visokog prekršajnog suda. Mi smo jako puno razgovarali što bi značilo da ukinemo Visoki prekršajni sud i sada 32 suca spuštamo na razinu županijskih sudova i raspoređujemo ih po cijeloj Hrvatskoj. Nisam siguran da je to provedivo i da je to realistično i životno. Dakle jako pomno smo razradili te odredbe i jednostavno razgovarajući sa onima na koje se to odnosi jer to su ljudi koji će sutra morati nastaviti taj posao zaključili smo da je ovo o u ovom trenutku najizvedljivije rješenje. Brisanje tajnika suda. Dakle oni koji poznaju ulogu tajnika suda znaju da su tajnici suda bili u potpunosti podcijenjeni, dakle oni su bili na najnižim plaćama, oni su radili najlošije poslove. Ono što mi želimo reći kada govorimo oko upravitelja, to nije osoba koja donosi rješenja o rasporedu na radno mjesto, to je osoba koja upravlja sudom, koja brine o svim onim poslovima kao što su javne nabave, osiguranja svega što je potrebno za normalan rad suda. Dakle to nije samo pravnik, to može biti ekonomista, u suštini to je menadžer. Dakle, čuli smo prijedlog da se proširi, promotrit ćemo, mislimo da to nije loša ideja da se još više jer dobar menadžer ne biti samo ekonomist, ne mora biti samo pravnik. Dakle, sve prijedloge koje smo čuli, pomno ćemo analizirati i do slijedećeg čitanja ćemo onda vjerujem ono što je konstruktivno, što doprinosi daljnjoj izgradnji sustava prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Bulja, izvolite.
Uvaženi tajniče, ja ću opet o sjedištima jer to sam jučer govorio, bili ste ovdje sa ministrom, ali je činjenica da su gradonačelnici, načelnici cetinskog kraja, župan, žao mi je opet što nije kolega Šipić ovdje, … [[Govornik se ne razumije.]] ovdje rekli svoj jasan stav. Ne zbog toga što je to lokal patriotski nego je nelogično da za Dalmatinsku zagoru bude Općinski sud Split II. Ako je problem bio veličina upravljanja kao što vi navodite glomazan sustav, Općinski sud Split, slažem se, Makarska dolje, ok, pa nema niti jedan razlog da bude u Splitu općinski sud za Split I, općinski sud za Dalmatinsku zagoru Split II. I nemamo adekvatan prostor riješen, to vam je poznato da će ministarstvo trebati ulagati, a u Sinju, centru Dalmatinske zagore, prije desetak godina uložena petnaestak milijuna kuna u novi objekat, udaljen sud u Dračevcu i Splitu preko 80, 90, 100 km, nema javnog prijevoza, znači ne samo da je pravosuđe nitko ne vjeruje u nj, nego još ćete sad nanijeti štete ljudima koji neće imati doslovno mogućnost doći do suda. Nema javni prijevoz, ti krajevi su prazni. Samo da znate, u Dalmatinskoj zagori je bilo prije 2011. 146 000 ljudi, sad imamo 26 000 manje, 2016., pardon. Znači od 2011. do 2016. Vi jednostavno jedno područje koje je veće od Međimurske županije, za 1/4, koja ima isti broj stanovnika kao i Ličko-senjska županija, ovdje pripajate u Split II. Split ima svoj općinski sud, to su ona priobalna mjesta, Makarska, dolje općinski sud i ovdje Dalmatinska zagora, to je Općinski sud u Sinju, ovaj dio koji je oko njega, to je preko 60 000 stanovnika. I prostorno i teritorijalno je velik. Ovako ja ne vidim smisao ovoga zakona i naravno da ćemo do kraja se boriti da bude Općinski sud u Sinju temeljem dogovora kojeg smo imali … [[Govornik se ne razumije.]] u Sinju.
Hvala. Time zaključujem raspravu a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti i sad ćemo pozdraviti učenike Šumarske-drvodjeljske škole iz Karlovca koji su nam na galeriji.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, prvo čitanje, P.Z. broj 298, predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1, Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 80 za, 18 suzdržanih i 20 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici Hrvatskog sabora, dopustite mi na početku današnje sjednice čestitati svim zastupnicima Hrvatskog sabora, kao i svim građankama RH, Međunarodni dan žena. Na današnji dan prisjećamo se dugogodišnje povijesne borbe žena za jednaka prava kao što ih imaju muškarci, pravo sudjelovanja na izborima, kojim im je prije 100 g. bilo uskraćeno, a koje danas podrazumijevamo kao neupitan aspekt naše civilizacije, pravo na obrazovanje, pravo na obnašanje funkcije u društvu, gospodarska i socijalna prava te sva druga prava osigurana zakonom. Stoga je važno na današnji dan, ali i svaki drugi dan iznova se prisjećati i odati počast svim ženama koje su sa svojim ustrajnim društvenim zauzimanjem i političkim hrabrošću izborila za svoj politička, gospodarska i socijalna prava. Međutim, ta borba se nastavlja i danas jer potpuna ravnopravnost još nije postignuto. Upravo zato Međunarodni dan žena mora biti podsjetnik na sve ono što su žene do sad postigle, ali i poticaj za daljnje osnaživanje njihovog položaja u društvu, bez predrasuda i diskriminacija. Još učinkovitije moramo se zauzimati za suzbijanje podređenog položaja žena u obitelji, ali i sprječavanja i zajedničku borbu protiv svakog oblika nasilja i zlostavljena. Stoga je naša zajednička odgovornost da i nadalje gradimo i promičemo tolerantno i ravnopravno hrvatsko društvo. Još jednom, svim ženama želim sretan Međunarodni dan žena. Sada ćemo najaviti točke dnevnog reda s kojima samo jučer završili a danas nastavljamo, a onda ćemo kao što vidim ići na stanku. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o sudovima, Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuna Zakona o Državnom sudbenom vijeću i Prijedlog Zakona o područjima i sjedištima sudova. Prije toga kolega Glasnović se javio prvi.