Sad ćemo objediniti dvije točke i to - Prijedlog odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama, /"Narodne novine" broj 41/1990./ - Prijedlog odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članke 98. stavka 1. točke 6. Zakona o cestama /"Narodne novine" broj 81/2011./ Prijedlog odluka dostavio je Odbor za zakonodavstvo. Materijale ste primili na klupe. Želi li predstavnica predlagatelja, odnosno odbora? Predsjednica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala vam lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Na temelju članka 175. stavka 3. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor za zakonodavstvo podnosi prijedlog odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama koji su podnijeli Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika HNS-a, Klub zastupnika IDS-a, Klub zastupnika HSU-a aktom od 15. studenog 2012. godine s prijedlogom da se i uvrsti u dnevni red sjednice Hrvatskog sabora. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na svojoj 38. sjednici održanoj 29. siječnja 2013. godine razmotrio prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama. Odbor za zakonodavstvo razmotrio je i mišljenje Vlade Republike Hrvatske od 12. prosinca 2012. godine kojim se ocjenjuje da je odredba članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama jasna i precizna i da nema potrebe za njezinim vjerodostojnim tumačenjem. To je mišljenje Vlade. Odbor za zakonodavstvo razmotrio je i mišljenje Odbora za poljoprivredu koji je ovaj prijedlog ocijenio osnovanim. Dakle, nakon rasprava Odbor je jednoglasno utvrdio da je prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja osnovan te predlaže Hrvatskom saboru da donese Odluku o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 44. Zakona o izmjenama Zakona o šumama i to u tekstu koji prilog ovog izvješća čini njegov sastavni dio. Naime, prijedlog glasi da se daje vjerodostojno tumačenje članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama. Naime, u dvojbi da li su osnovna, obrtna ili druga sredstva samoupravne interesne zajednice šumarstva Hrvatske i radnih organizacija u djelatnosti šumarstva iz članka 45. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama ex lege prešla u vlasništvo RH ako su bile upisane u bilancu na dan 31. prosinca 1990. godine i da li je moguće dokazivati suprotno. Smatra se da upis u bilancu na dan 31. prosinca 1990. godine ne može biti neoboriva presumpcija prelaska imovine u vlasništvo RH već oboriva, a time da je onaj tko tvrdi suprotno dužan dokazati svoje tvrdnje. Obrazloženje – člankom 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama sredstva za osnivanje poduzeća za šume osigurana su iz osnovnih obrtnih i drugih sredstava tadašnje samoupravne interesne zajednice šumarstva Hrvatske i tadašnjih radnih organizacija u djelatnosti šumarstva te su utvrđene bilancom na dan 31. prosinca 1990. godine postala državno vlasništvo na dan stupanja na snagu tog zakona. Doslovno i nekritično tumačenje te odredbe zakona dovelo je do toga da se RH putem nadležnog Državnog odvjetništva koje ju zastupa ex ofo u ovim stvarima knjiži kao vlasnik raznih nekretnina koje ni na koji način ne predstavljaju nekretnine koje bi bile povezane sa šumom ili brigom za njih i njihovo održavanje kao što su gradske ulice, trgovi, zemljišta ispod zgrada i slično što nikako nije mogla biti intencija zakonodavstva, odnosno zakonodavca. Na intenciju zakonodavca da samo nekretnine koje su povezane sa šumama ili brigom oko njih i njihovog održavanja budu uknjižene kao državno vlasništvo upućuje odredba članka 18. stavka 2. istih izmjena i dopuna prema državnom vlasništvu Sabor RH tim zakonom osniva javno poduzeće u djelatnosti šumarstva Hrvatske šume, javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištem u RH. Intenciju zakonodavca treba sagledati u kontekstu odredbe članka 7. Zakona o izmjenama zakona kojima su osnovana javna poduzeća to su NN 6/90., a kojim je izmijenjen članak 18. stavak 3. Zakona o šumama, pročišćeni tekst, na način da glasi: "Poduzeće za šume u vlasništvu je RH". A u članku 160. stavak 2. brisan je, a glasio je: "Danom stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama". Sredstva iz stavka 1. ovog članka postaju državno vlasništvo. Radi iznijetog daje se ovakvo vjerodostojno tumačenje. Zatim, ovo drugo, pošto je objedinjena rasprava evo dozvolite da onda iznesem mišljenje odbora i na prijedlog Odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 98. stavka 1. točke 6. Zakona o cestama. Naime, na temelju članka 175. stavka 3. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor za zakonodavstvo podnosi prijedlog Odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 98. koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnio Branko Hrg zastupnik u Hrvatskom saboru svojim aktom od 12. prosinca 2012. godine s prijedlogom također da se uvrsti u dnevni red Sabora. Podnosim sada Izvješće o prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja tog članka. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora na svojoj 36. sjednici održanoj 22. siječnja 2013. godine razmotrilo je prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 98. stavka 1. točke 6. Zakona o cestama koji je predsjedniku Hrvatskog sabora kao što sam već navela podnio Branko Hrg zastupnik u Hrvatskom saboru. Odbor za zakonodavstvo razmotrio je mišljenje Vlade RH od 3. siječnja 2013. godine kojim se ocjenjuje da je odredba članka 98. stavak 1. točka 6. Zakona o cestama jasna i precizna te da nema potrebe za njezinim vjerodostojnim tumačenjem. Odbor za zakonodavstvo razmotrio je i mišljenje Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu koji je ovaj prijedlog ocijenio također neosnovanim. Nakon rasprave odbor je jednoglasno utvrdio da prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja nije osnovan te predlaže Hrvatskom saboru da donese Odluku o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 98. stavak 1. točke 6. Zakona o cestama i to u tekstu koji je prilog ovog izvješća i koji čini njegov sastavni dio. Naime, zakonskom odredbom nedvojbeno je utvrđeno da je svaka cesta pa tako i nerazvrstana cesta, izgrađeni objekt te nema osnove za bilo kakvo tumačenje da li su putevi koji nisu izgrađeni objekti dakle da li trebaju se smatrati ili ne nerazvrstanom cestom. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba Nezavisnih zastupnika Damir Kajin. Nije prisutan pa gubi pravo rasprave klub. Zatim je klub IDS-a i nezavisnog zastupnika Furia Radina i kolega Giovanni Sponza.
Poštovana potpredsjednice, poštovani gospodine ministre ovaj prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama rezultat je kao što je maloprije i rečeno prošlogodišnje intenzivne aktivnosti RH zastupane po Državnom odvjetništvu koji je temeljem odredbi navedenog zakona pokrenuo doista veliki broj sudskih postupaka koji su usmjereni na utvrđenje prava vlasništva RH, a najčešće na štetu jedinica lokalne samouprave. Ono što je nas iz kluba IDS-a potaknulo na poduzimanje ove inicijative je činjenica da se u prošloj 2012. godini rješavaju određeni odnosi u društvu, a u ovom konkretnom slučaju imovinsko-pravni odnosi koji se temelje na propisu donijetom 1990. godine, znači propisu iz prošloga stoljeća. Ne trebam posebno naglašavati što se sve od tada promijenilo u RH. Najjednostavnije je reći da se promijenilo gotovo sve, a da se propisi jednako primjenjuju. Odnosi koji su tada postojali, društveni ustroj koji je tada postojao, potpuno je drugačiji nego što je to danas, no to izgleda ne predstavlja zapravo zapreku da se imovinsko i pravni odnosi rješavaju pravilima iz tog doba. Pitanje koje se postavlja je da li su pravila iz tog vremena primjenjivana na isti način kao u vrijeme kada su donijeta, tj. bez nedovoljne kritičke analize pa i pristupa. Ako to pogledamo pak sa aspekta jedinica lokalne i područne regionalne samouprave, sustavi organizacija tog segmenta društva je potpuno drugačija nego što je bila u vrijeme donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama iz 90. godina te stoga posljedice primjene tog zakona imaju potpuno drugačiji učinak nego u vrijeme donošenja tog propisa. Kao što jesam naveo, državno odvjetništvo u ime RH pokrenulo je veliki broj sudskih postupaka usmjerenih na utvrđenje i prava vlasništva države. Detaljnim uvidom u strukturu takvih zahtjeva proizlazi da se je državno odvjetništvo opredijelilo za jedan, dopustit ću si kazat ne dovoljno kritičan pristup u svom postupanju i svojim zahtjevima i koje je obuhvatilo veći broj nekretnina koje je po svojoj namjeni ne predstavljaju niti šume niti šumsko zemljište. Tu mislim prije svega na nekretnine, ispričavam se, koje u naravi predstavljaju razne objekte, komunalne i javne namjene poput ulica, trgova, društvenih domova, igrališta, zemljišta ispod zgrada i drugo. Stoga mi zastupnici iz kluba Istarskog demokratskog sabora smatramo da je nužno prihvatiti predloženo tumačenje kako bi se zapravo ublažile posljedice aktivnosti na utvrđenju prava vlasništva države koje zadiru, ponavljam ne u šume niti u šumsko područje, već u komunalnu i javnu infrastrukturu. Lokalna jedinica, jedinica lokalne samouprave koja je građena i uređivana sredstvima isključivo općina i gradova i koji predstavljaju značajne resurse za jedinice lokalne samouprave. Stoga držim da to nije bila zapravo niti samo intencija zakonodavca prilikom donošenja ovoga propisa.
Hvala lijepa. u ime kluba SDP-a govorit će Peđa Grbin i Vedran Babić. Izvolite kolega Grbin.
Poštovan kolegice i kolege. Pravo se može tumačiti na više načina, može se tumačiti jezično isključivo čitajući one riječi koje su na papiru bez razmišljanja o njegovom značenju, može se tumačiti povijesno kroz trenutak donošenja norme, a može se tumačiti i teleološki. U skladu sa onim ciljem kojeg je zakonodavac imao u trenutku kada je određeni propis donosio. U jednom od svojih govora predsjednik Josipović je rekao da mi u Hrvatskoj tek trebamo naučiti da se propisi tumače u skladu sa njihovim ciljem. U SAD-u to su davno naučili. Upravo to im je omogućilo da Ustav donijet u 18. stoljeću i dan danas udovoljava potrebama modernog društva. Kada čitamo normu članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama Narodne Novine broj 41. iz 1990. godine, jasno je što je bila volja, istinska volja zakonodavca. A ta volja je bila da sredstva za osnivanje poduzeća za šume dođu iz osnovnih obrtnih i drugih sredstava postojeće samoupravne interesne zajednice šumarstva i drugih radnih organizacija u djelatnosti šumarstva. Dakle, da u vlasništvu RH dođe samo ona imovina koja se doista, koja se istinski koristi za održavanje šuma, za njihovo korištenje itd. Intencija zakonodavca je bila da upravo ta imovina postane vlasništvo RH. I to nikome nije sporno. Svima je jasno da zakonodavac kada je usvajao ovakvu normu nije razmišljao da bi u vlasništvo RH pod egidom osnovnih obrtnih i drugih sredstava trebalo je doći ulice, trgovi, zemljište ispod zgrade itd. Nažalost, nespretnom formulacijom za koju su i kolegica Antičević i kolega Sponza vrlo jasno naveli da se previše doslovno i nekritički tumači, utvrđeno je da je jedino dokazno sredstvo za to bilanca Hrvatskih šuma utvrđena na dan 31. prosinca 1990. godine. Dakle, u jednoj normi došlo je do jednog vrlo velike kontradikcije. Prvo norma kaže što predstavlja državno vlasništvo, a onda kako se to dokazuje. Nažalost kako u Hrvatskoj za mnoge stvari trebaju proći godine i desetljeća da bi se vidio njihov pravi učinak, tako je bilo i u slučaju ove norme. Ja u potpunosti razumijem da se radilo o 1990. godini, godini veliki promjena kada je društveni sustav i društvo trebalo urediti na potpuno novi način. Međutim, to nas ne sprječava da danas uzevši u obzir i cilj i svrhu ovog propisa u njega na jedan način interveniramo, odnosno da ga sukladno ovlastima koje nam daje Poslovnik autentično ga tumačimo. I upravo zbog toga stajalište je predlagatelja da autentičnim tumačenjem, a pogotovo ako gledamo cilj norme jedino što možemo zaključiti da je intencija zakonodavca bila samo to, da u vlasništvu RH ulaze osnovna obrtna i druga sredstva i da moramo inzistirati na tome, a da upis u bilancu može biti samo pomoćno, dokazno sredstvo koje ne može imati ono ključno značenje da svojom snagom prevladava sve druge norme, primjerice prostorne planove, rješenja o dodjeli zemljišta, sudske presude o utvrđenju prava vlasništva itd. Ovakvo tumačenje neće dovesti do štetnih posljedica za RH. Njime ništa po samoj sili zakona ne prelazi u vlasništvo jedinica lokalne samouprave, u vlasništvo privatnih, fizičkih osoba itd. Ovim tumačenjem samo utvrđujemo ono što je bila volja zakonodavca a to je da ova imovina pređe u vlasništvo RH osim ako netko drugi na temelju jačeg pravnog osnova ne može dokazati svoje pravo vlasništva na imovini. I upravo zbog toga klub SDP-a će podržati ovako predloženo identično tumačenje zakona. Hvala vam lijepa.
Poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici. Evo ja ću biti malo sažetiji od svoga kolege Peđe Grbina. Klub SDP-a podržava odluku Odbora za zakonodavstvo i milim da je predsjednica kolegica Ingrid Antičević-Marinović bila jasna. Znači klub SDP-a prihvatit će prijedlog odluke da se ne daje vjerodostojnost tumačenja članka 98. Stavka 1. Točke 6. Zakona u cestama. Naime kao što je vlada i ministarstvo što su rekli do sada i dali zaključke sve je u zakonu jasno. Meni iskreno nije jasno jedna stvar, kolega Hrg ovaj zakon je donesen odnosno na snazi od ljeta 2011. HSS je participirao u Vladi, vjerujem da ste i onda bili u vrhu stranke i član predsjedništva i mislim da je bilo vremena da reagirate i na tijelima stranke da se neke stvari razjasne ukoliko mislite da je potrebno. Evo hvala, bit ću kratak.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Branko Hrg.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Moram se nasmijat kolega Babić na vašem ovom zadnjem komentaru koji ste rekli. Pa evo ja nisam pravnik i ne razumijem se u ove stvari ali sam zamoljen od strane ljudi iz struke iz Velike Gorice koji su molili da se traži vjerodostojno tumačenje čl. 98. stavka 1 točke 6. Zakona o cestama NN (84/11). Naime od 2007. godine pa nadalje dakle prije donošenja Zakona o cestama koji je stupio na snagu 29. srpnja 2011. Kako je ovdje rečeno grad Velika Gorica je pokrenuo niz postupaka radi utvrđivanja prava vlasništva na poljskim putevima koje je grad održavao i brinuo se o njima. Ti postupci vode se pred Trgovačkim sudom u Zagrebu. Obzirom da je 2011. godine stupio na snagu Zakon o cestama, grad je smatrao da će zahvaljujući tom zakonu brže okončati sporove, no umjesto bržeg rješavanja sporova, stvar se zakomplicirala budući su suprotne strane različito tumačile članak 98. stavak 1. članka 6. Zakona o cestama. Naime jedna strana grad je smatrao da poljski putevi spadaju pod formulaciju članka 98. stavak 1. točke 6. Pod onim nazivom druge ceste na području naselja i gradova a kojim člankom su definirane nerazvrstane ceste. Dok druga strana Županijsko državno odvjetništvo tvrdi da ne spadaju pod tu formulaciju. Dakle ovo je iz prakse. Zakonom o komunalnom gospodarstvu propisano je da jedinice lokalne samouprave održavaju nerazvrstane ceste. Ako poljski putevi koje grad već ionako godinama održava spadaju u nerazvrstane ceste temeljem sporne točke članka 98. Treba grad i nadalje održavati. Ako se priori tumačenju županijskog državnog odvjetništva poljske puteve treba održavati RH. Uz to ako poljski putevi spadaju u nerazvrstane ceste na temelju članka 98. stavak 1. članak 6 njihov postupak upisa se vodi u izvanparničnom postupku pa nema ni potrebe vođenja postupka pred Trgovačkim sudovima. Eto zbog svega navedenog znači zbog problema u provođenju jasnog zakona na koji se sada znači ovaj ne daje vjerodostojno tumačenje smatra se da je sve jasno, ljudi imaju problema zbog svega navedenog a kako nema jedinstvenog stajališta oko točke 6. stavka 1. članka 98. Jedini tko može dati vjerodostojno tumačenje je onaj tko je donio zakon. Vi ste smatrali da potrebno nije davati vjerodostojno tumačenje. Ja se nadam da će ovaj odgovor nedavanje vjerodostojnog tumačenja pomoći ljudima u praksi da rješavaju svakodnevne probleme. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluka glasat ćemo naknadu
Prijedlog odluke o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama, Narodne novine broj 41/1990. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 114. glasova za i 2 suzdržana glasa donešena odluka o davanju vjerodostojnog tumačenja članka 44. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama, Narodne novine broj 41/1990 godina u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
I prelazimo na - Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni zakona o područjima županija, gradova i općina u RH, prvo čitanje, PZE br. 242 Predlagatelj zakona je zastupnik Mario Habek. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada RH dostavila je mišljenje. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, članci 144-150. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za lokalnu i regionalnu, područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja Mario Habek. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege. Evo pred vama se nalazi izmjena i dopuna Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH koje sam pripremio. Donoseći zakon o područjima županija, gradova i općina u RH 30. prosinca 1992. godine Hrvatski je sabor odredio teritorijalni ustroj županija, gradova i općina. Kasnije je zakon mijenjan i dopunjavani su mještani pojedinih naselja, iskazivali želju da njihovo naselje prijeđe u drugu ustrojbenu jedinicu, općinu ili grad i njihovu legitimnu volju zastupnici su uvijek i uvažavali. Danas je pred nama isto tako prijedlog izmjene ovog zakona u dijelu koji se odnosi na Varaždinsku županiju i naselje Poljanec i legitimnu želju velike većine mještana da iz općine Martijanec postanu dio grada Ludbrega. Donoseći zakon 92. godine zakonodavac je uvažavajući mnoge razloge od kojih su neki bili politički odlučio da naselje Poljanec bude dio općine Donji Martijanec i da se izdvoji iz tadašnje općine Ludbreg. Radi pojašnjenja ja moram upoznati kolegice i kolege da se naselje Poljanec direktno naslanja na grad Ludbreg kao prvo naselje od Ludbrega na državnoj cesti za Varaždin. Mještani toga naselja sve svoje potrebe oduvijek su ostvarivali u Ludbregu pa tako i nakon izdvajanja … Martijanec djeca iz Poljanica nastavljaju pohađati školu u Ludbregu koristiti dječje vrtiće u Ludbregu a mještani su nastavili koristiti sve zdravstvene i kulturne usluge u gradu Ludbregu. Da paradoks bude veći jedino je naselje POljanec u novoj Općini Ludbreg ostalo koristiti poštanski broj Ludbregu u poštanskom prometu dok su ostala naselja Općine Martijanec dobila novi poštanski broj. Pored svega navedenog centar Općine Martijanec bio je duplo udaljeniji mještanima … od Ludbrega. Tako danas mještani naselja Poljanec koji svoju djecu žele i moraju povjeravati na čuvanje jednom od tri dječja vrtića u Ludbregu jer u Martijancu nemaju vrtića moraju plaćati gotovo punu ekonomsku cijenu te usluge. Jedan od glavnih razloga zbog kojeg su mještani pokrenuli ovu inicijativu jesu manje mogućnosti koje Općine Donji Martijanec pruža djeci i mladima. Još od prestanka postojanja područne škole u POljancu djeca pohađaju nastavu u Ludbregu i roditelji su i dalje zainteresirani da im djeca i dalje idu u istu školu. Naselje POljanec zbog svoje prirodne blizine Ludbregu razvilo je jaku gospodarsku djelatnost tako da je prihod Općine Donji Martijanec participiralo sa velikim sredstvima ali u ulaganjima u samo naselje s puno manje. Kako svih ovih godina Općine Donji Martijanec nije adekvatno riješila pitanje vrtića jednosmjenske nastave u osnovnoj školi i druge problem koji su mučile mještane naselja Poljanec odlučili su pokrenuti zakonsku proceduru odcjepljenja od Općine Martijanec i pripajanja gradu Ludbregu. Na referendumu je 65% građana podržalo ovu akciju, a prikupljane su jednoglasno suglasnosti skupštine Varaždinske županije, Općinskog vijeća Općine Martijanec te Gradskog vijeća grada Ludbrega te su me građani Poljanica kao svojeg zastupnika u Hrvatskom saboru zamolili da ovu inicijativu i provedem. Ovim člankom se regulira inicijativa mještana naselja POljanec koji su pokrenuli inicijativu za izdvajanje svoga naselja iz sastava Općine Martijanec i pripajanje gradu Ludbregu. Inicijativu je svojim potpisom podržalo 407 mještana ili 65,22% ukupnog broja punoljetnih građana s popisa birača. Još davne '93.godine prilikom podjele bivše općine Ludbreg mještani naselja POljanec željeli su ostati u sastavu grada Ludbrega zbog nezadovoljavanja većine svojih potreba koji spadaju u samoupravni djelokrug lokalne samouprave na području … [[Zbog prebrzog čitanja govornik se ne razumije.]] neposredno graniči. Većina mještana POljanca okrenuta su prema gradu Ludbregu a zadovoljavanje svojih životnih potreba kao što sam već nabrojio predškolski odgoj, osnovnoškolsko obrazovanje, primarna zdravstvena zaštita, socijalne … kulture itd. Naselje POljanec najveće je naselje na području Općine Martijanec i najviše sudjeluje u ostvarivanju prihoda za proračun općine, a zauzvrat dobiva vilo malo ili ništa. Mještani su nezadovoljni zbog trošenja sredstava bez uvažavanja kriterija veličine i ostvarivanja prihoda pojedinog mjesnog odbora. Stoga predlažem Hrvatskom saboru da usvoji predloženu izmjenu te na taj način podrži želju mještana Poljanca. Hvala lijepo.
Hvala kolega. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za lokalnu, područnu, regionalnu samoupravu i predsjednik odbora Zoran Vinković.
Gospođo potpredsjednice. Odbor za lokalnu, područnu samoupravu održao je sjednicu 23.siječnja gdje je raspravio Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio Mario Habek zastupnik u Hrvatskom saboru. Odbor sam predlagatelj nije bio prisutan na sjednici odbora već se ispričao i predložio da se rasprava o prijedlogu zakona održi bez nazočnosti predlagatelja. Predsjednik odbora je istaknuo da se navedenim prijedlogom zakona naselje Poljanec izdvaja iz Općine Martijanec i pripada gradu Ludbregu, te da su uz navedeni prijedlog zakona priloženi potpisi potpore mještana POljanec za izdvajanje naselja POljanec iz Općine Martijanec, očitovanje općinskog vijeća Općine Martijanec, očitovanje županijske skupštine te zaključak gradskog vijeća. U raspravi su iznesena suprotna stajališta članova odbora o ispunjenoj formi i potrebi prihvaćanja prijedloga zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina. Članovi odbora su se suglasili da se uputi prijedlog nadležnom ministarstvu da predloži promjene odredbi Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH kojim se propisuje promjena područne pripadnosti naselja odnosno izdvajanje naselja na način da se propiše obveza raspisivanja referenduma o izdvajanju odnosno pripajanju jedinici lokalne samouprave. Budući da odbor nije raspolagao s mišljenjem Vlade RH na predloženi prijedlog zakona budući da nije pristiglo u odbor i obzirom da odbor nije raspolagao tada sa navedenim mišljenjem, predsjednik odbora iznio je prijedlog da se ne provede glasovanje o prijedlogu ovog zakona i takav prijedlog nije dobio potrebnu većinu glasova. A nakon provedene rasprave Odbor za lokalnu i područnu samoupravu nije mogao utvrditi stajalište o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH budući da su glasovi bili podijeljeni 4 glasa su bila za prijedlog ovog zakona, 2 glasa protiv i 2 glasa suzdržana.
Hvala. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi. U ime kluba SDP-a Damir Mateljan. Izvolite kolega.
Hvala gospođo potpredsjednice Sabora. Uvažene kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku da ne bi bilo zabune želim naglasiti kako će klub SDP-a podržati ovaj Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH odnosno konkretno da će klub SDP-a podržati inicijativu mjesta naselja Poljanec za izdvajanjem iz Općine Martijanec odnosno pripajanja gradu Ludbregu. Dva su osnovna razloga zbog kojih će klub SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona. Prvi razlog je taj prije svega što je ova inicijativa dakle prijedlog izmjene zakona potpuno legitimna, ispoštivana je sva zakonska procedura temeljem članka 30. Zakona o područjima županija, gradova i općina što je vidljivo iz materijala koji ste dobili na klupe, obrazloženju ove odluke. Naime, u tim materijalima imate priložen popis građana, punoljetnih građana s popisa birača iz kojeg je vidljivo da je 65,22% mještana naselja Poljanec nedvojbeno iskazalo svoju volju za izdvajanjem iz općine Martijanec i pripajanjem gradu Ludbregu. Nadalje, u istim tim materijalima imate i pozitivno očitovanje Općinskog vijeća Općine Martijanec koje zaključuje da je inicijativa mještana Poljanec legitimna, provedena sukladno zakonu i ničime ne osporavaju njihovu inicijativu. Nadalje, priloženo je i očitovanje Županijske skupštine Varaždinske županije koja jednako tako poput očitovanja Općinskog vijeća općine Martijanec također smatra ovaj zahtjev legitimnim, provedenim u skladu sa zakonom i slažem se sa inicijativom mještana naselja Poljanec te na kraju imamo i zaključak Gradskog vijeća Grada Ludbrega koji se također pozitivno očituje o namjeri pripajanja naselja Poljanec administrativnim granicama Općine Ludbreg. Prihvaćanjem ove odluke, ovog zahtjeva, ove inicijative povlači za sobom i određene reperkusije, probleme koji se prije svega odnose na leđa same Općine Martijanec. Naime, vjerojatno je dotična Općina Martijanec već planirala proračun za 2013. godinu i najvjerojatnije je u projekciji tog proračuna ukomponirala one fiskalne dohotke koji se odnose na to naselje, a to su dohoci prije svega sukladni zakonu o financiranju područja jedinica lokalne samouprave kao što je prirez, kao što je komunalna naknada, kao što je porez na dohodak i ostale obveze koje proizlaze iz tog zakona. Međutim, ukoliko općinsko vijeće Općine Martijanec svjesno je smanjenja svoga proračuna, dakle svjesno je problema koji iz toga proizlaze, ukoliko dakle Općina Martijanec nije bila u nedoumici dati pozitivno očitovanje ka ovom prijedlogu ne vidim razloga zbog čega bi imao to i ovaj dom. Drugi razlog zbog kojeg će klub SDP-a podržati ovu inicijativu je ono famozno načelo supsidijarnosti koje nam nalaže ne samo Europska povelja o lokalnoj samoupravi već nam nalaže jedan zdrav razum vladanja. Naime, to nam načelo jednostavno govori sljedeću činjenicu, a to je da sve one odluke, sva ona rješenja koja se mogu donositi na lokalnoj razini nije ih potrebno prebacivati na nacionalno, odnosno … za razinu centralne državne vlasti. Stoga ne ulazeći u razloge koje je predlagatelj naveo, dakle koje je kolega Habek ovdje naveo, ne vidim razloga da mi raspravljamo, da odlučujemo umjesto mještana naselja Poljanec što im ova inicijativa donosi dobra, odnosno što im ova inicijativa donosi lošega. Ne vidim ni razloga ni potrebe da mi saborski zastupnici ignoriramo, mijenjamo ili propitkujemo volju većine mještana naselja Poljanec. Na kraju, kad sam prolazio kroz arhivu prošlih saziva ovoga Doma zatekao sam na desetke rasprava, odnosno odluka o osnivanju novih općina, međutim ukoliko se ne varam mislim da je ovo prvi puta da odlučujemo o izdvajanju jednog naselja iz jedne jedinice lokalne samouprave u drugu jedinicu lokalne samouprave pa je to u neku ruku možda i presedan ako se ne varam, a vjerujem da ne. Zašto se to događa, zašto u Republici Hrvatskoj imamo gotovo 600 jedinica lokalne samouprave, od toga više stotina jedinica lokalne samouprave koje su male, koje su ispod 2000 stanovnika. Ne bih rekao da je to nekakav kapric ili inaćenje već je to posljedica centraliziranosti središnje države koje je počelo '90.-tih i koje je dovelo do toga da danas općine i gradovi u Republici Hrvatskoj imaju manja fiskalna prava, imaju manje odgovornosti nego što su to nekada imale mjesne zajednice u onoj bivšoj državi. A naši su građani vrlo pragmatični i znaju da bi uopće bili u mogućnosti razvijati lokalnu politiku, da bi mogli samostalno odlučivati o minimalnim vlastitim fiskalnim kapacitetima, da bi mogli raspolagati vlastitim resursima, pa i onim minimalnim moraju imati status općine. Dosadašnji zakoni koji se odnose na lokalnu samoupravu kao što je Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave, kao što je Zakon o brdsko-planinskim područjima, kao što je Zakon o PPDS-u i svi ostali zakoni koji reguliraju status lokalne samouprave, moram reći da je sve te zakone zapravo pregazilo vrijeme i da je njihov rok trajanja prošao, da su ti zakoni nefunkcionalni, neoperativni, skupi, a da su u mnogome nepravedni. Naime tako danas imate čitav niz, vjerujem 30% općina i gradova čiji je indeks razvijenosti iznad 75% indeksa razvijenosti Republike Hrvatske, neki čak iznad 100% indeksa razvijenosti Republike Hrvatske, međutim i ti gradovi i te općine nalaze se u jednoj od zaštićenih kategorija, bilo to brdsko-planinsko područje ili PPDS, dočim pak imate čitav niz općina i gradova koji su ispod 75% indeksa razvijenosti, pa ispod 60% indeksa razvijenosti, a ne spadaju niti jednu od kategorija ovih, ajmo ih tako nazvat, povlaštenih zaštićenih područja. Imate naime sredina odnosno jedinica lokalne samouprave gdje je nezaposlenost i veća od one u Republici Hrvatskoj, iznosi preko 25 pa do 40 ukupna nezaposlenost u tim jedinicama lokalne samouprave, a i ono malo ljudi što radi ne radi u privredi već radi u javnim poduzećima, radi u javnom sektoru i s obzirom da su plaće u javnom sektoru daleko više u privatnom sektoru i s obzirom da u pravilu takve općine i gradovi spadaju u jednu od tih zaštićenih kategorija, proračuni tih općina u mnogome su veći od proračuna onih općina recimo kojima je nezaposlenost ispod 5%, u kojima je zaposlenost 90% u privatnom proizvodnom sektoru. Međutim, zbog razloga što te općine nisu u kategoriji zaštićenih područja iz razloga što su plaće u privatnom sektoru puno manje nego u javnom sektoru, iz razloga što te općine ne dobivaju dotacije iz državnog proračuna njihovi su proračuni puno, puno manji pa i iz tog razloga neke općine koje se nalaze na područjima od posebne državne skrbi i koje dobivaju i do 80% dotacije državnog proračuna mogu si priuštit kupnju službenih automobila, mogu si priuštit dva do tri plaćena zamjenika gradonačelnika odnosno načelnika, mogu si priuštit i to da ne slušaju i da ne poštuju pravo mjesne samouprave. Iz svih ovih razloga koje sam naveo i onih koje nisam naveo mislim da je sasvim vidljivo da je ovakvo stanje neodrživo i da nam je potrebna cjelovita reforma lokalne samouprave. Uvjeren sam da ova Vlada ima i hrabrosti i htijenja i volje da krene sa ovom reformom u cilju jačanja fiskalnih kapaciteta jedinica lokalne samouprave, ali i jačanju odgovornosti jedinica lokalne samouprave a jedan od ciljeva takve reforme mora biti i jačanje mjesne samouprave, mjesne samouprave kao istinskih pravnih osoba sa vlastitim fiskalnim i kadrovskim kapacitetima sa kojima će onda biti u mogućnosti da odlučuju da mijenjaju, odnosno da kreiraju vlastitu mjesnu politiku. Ukoliko se provede takva reforma, ovakva odluka kakvu donosimo, kakvu ćemo donijeti odnosno ovakva inicijativa kakvu su zatražili mještani naselja Poljanec više neće biti na dnevnom redu ovoga Sabora. Hvala vam lijepo.
Hvala. U ime kluba HNS-a potpredsjednik Milorad Batinić.
Hvala gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke podržat će Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj kao što ga je naš kolega Mario Habek i predložio. Podržat ćemo ga iz razloga što je procedura provedena hajmo tako reć po zakonu, zato što je to demokratska volja građana koja je garantirana Ustavom Republike Hrvatske i naravno zato što mi Liberalni demokrati u svakom slučaju nastojimo uvijek i artikulirati ono što građani sami žele i iz jednostavnog praktičnog razloga što je i na čelu općine Martijanec naš kolega liberal. No, to pitanje otvara izdvajanja, konkretno odvoja, u stvari postavlja se i neka pitanja. Prvenstveno ovo je izborna godina. Drugo u tijeku proračunske godine, u tijeku kada je zadnje četiri godine nakon lokalnih izbora konkretno govorim o općini Martijanec došlo do promjene strukture i u gradskom vijeću u izvršnoj vlasti i ne odričući pravo mještanima Mjesnog odbora Poljanec da njihova želja koja je bila artikulirana 1993. godine prilikom formiranja općina i gradova da sada u konačnici da im se udovolji njihovim zahtjevima. No, poznavajući vrlo dobro okolnosti, situaciju u navedenoj općini i političku i društvenu i gospodarsku navest ću samo nekoliko primjera da nam se ne bi desili i neki drugi hajmo reć isto volja građana na način izdvajanja iz nekih drugih sredina. Kad sam kazao u izbornoj godini nadam se da će uredi državne uprave odnosno oni koji su zaduženi za popis birača da će uspjeti riješiti, da tu neće biti nekih dvojbi. Što se tiče proračunske godine naravno trebat će nakon stupanja na snagu nakon drugog čitanja napraviti rebalans. Dodatni troškovi koji će se desiti samoj općini bit će izmjena kompletnih planova ukupnog razvoja, strategija vezano za komunalnu infrastrukturu, društvenu infrastrukturu. I kao što je bilo spomenuto u samom zahtjevu s čime se mogu i ne moram složiti. Međutim, otvara i određene dileme taj sporni vrtić. Naime, već koliko sam upoznat koncem 2009. godine Općinsko vijeće općine Martijanec i sam načelnik inicirali su prema nadležnim resornim ministarstvima potporu za gradnju vrtića jer to je bila nasušna potreba samih mještana. Inicirano je nekoliko projekata vezano za komunalnu infrastrukturu. Ne kažem da se do 2009. nije radilo ništa, ali vrlo malo. Sa ovih 20% ili 19% koliko je ukupno ako idemo po jednostavnoj matematici znači općina Martijanec ima negdje oko 3800 stanovnika. 700 i nešto to je negdje koliko ih izlazi, prelazi u grad Ludbreg. To je negdje oko 20%. Ako po jednostavnoj matematici da je toliko i manje prihoda u proračun, onda će svakako doći i u pitanje realizacija osiguranja onog minimuma sredstava koje općina Martijanec može i mora pribaviti da bi mogla kandidirati na EIB što se tiče gradnje vrtića. Jer njihov proračun je negdje u ukupnosti porezni prihod je oko 2 milijuna i 202 milijuna i 300000 kuna. 20% je ogroman novac. Druga stvar kandidirali su i projekt za obnovu društvenog doma. Znači, rade i na socijalnom programu i na društvenoj infrastrukturi. I tu će doći u pitanje realizacije dugoročno. Ja ću pročitati ovaj dio koji je bio u obrazloženju s kojim se definitivnom ne mogu složit. Kaže mještani su nezadovoljni zbog trošenja sredstava bez uvažavanja kriterija veličine i ostvarivanja prihoda pojedinog mjesnog odbora. Pa ovdje nas u Domu sjedi nekoliko, puno, mogu kazati dosta načelnika i gradonačelnika i vjerujem da tamo od 2010., 2011. da ne kažem 2012. da bi mnogi naši mjesni odbori, odnosno naselja se htjeli izdvojiti naprosto jer su prihodi proračuna u lokalnim sredinama drastično pali. Što se tiče dodatnih troškova, izmjene operativnih programa, izmjene planova strateških kojih odgovorno tvrdim i znam do 2009. godine u Općini Poljanec nije bilo, ne kažem da je počela funkcionirati općina 2009. ali radilo se na jedan sasvim drugačiji način. I što je vrlo interesantno glavni inicijator odcjepljenja da tako kažem mještana je stanovnik naselja Martijanec bivši načelnik općine koji je 16 godina bio na vlasti i koji je imao već '93. godine mogućnost inicirati i pokrenuti proceduru i udovoljiti mještanima dotičnog mjesnog odbora. Zašto sve to govorim? Naravno mogao sam proći i bez toga, mogao jesam, međutim imam odgovornost prema i mještanima Općine Martijanec i prema mještanima Poljanca. Da li ih je dotična osoba upoznala u cijelosti da u Ludbregu da će plaćati prirez, da im je veća komunalna naknada? Pa možemo kazati neznanje nas ne alimentira od odgovornosti. Naime, sama procedura, sve je rađeno po zakonu nemam dvojbe, međutim vezano za ovo znači da niz dodatnih troškova koji će se prouzročiti samoj općini da li možda u budućnosti referendum? Da li su ova pisma potpore, kažem ne odričem pravo da li je netko provjerio? Da li su uredi državne uprave dali potpis, da li su vjerodostojni itd., itd. Znači, samo upućujem i iskazujem na određene moguće zlouporabe, a zlouporabe iz jednostavnog razloga pošto poznajem pozadinu priče. Ono svakako što bih želio istaknuti navodeći znači ove probleme koje će dotična općina imati, inače za podatak porezni prihodi u Općini Martijanec projicirani prema projekciji Proračuna za 2013. godinu su brojkom i slovom 585 kuna po glavi stanovnika. Sa dodatnim, znači komunalna naknada i nekim drugim prihodima to iznosi 785 kuna po glavi stanovnika. Ovaj zakon znači o promjenama područja temeljen je na Ustavu. Naša lokalna samouprava također ima temelje u Ustavu. Članak 38. Ustava RH između ostaloga kaže da jedinice lokalne samouprave imaju pravo na vlastite prihode. Ali isto tako u trećem stavku, zadnjem stavku toga članka Ustav govori da imaju pravo i na pomoć ukoliko sami nisu u mogućnosti ispoštovati i udovoljiti potrebama građana i mještana. I stjecajem okolnosti bio sam razočaran, makar mi je bilo lijepo na Krku, prošle godine smo bili i naravno svaki gradonačelnik ide tražiti svoga kolegu načelnika i razgovarati o problemima itd. Općina Baška 10 tisuća kuna prihoda po glavi stanovnika. Ovo nije samo tema za ministra Bauka, ovo je tema za ministra Linića, ovo je tema za potpredsjednika Vlade, ministra regionalnog razvoja. Da li je stoga vidljiv ravnomjerni razvoj RH? Nije. Kako će sada načelnik općine svom Gradskom vijeću obrazložiti rebalans, da li će se moći realizirati dugo planirani, tri godine planirani dječji vrtić i na neki način čuvanje sredstava, šparanje sredstava da bi se moglo participirati za gradnju dječjeg vrtića? Svakako ovo je apel s ove govornice i Ministarstvu regionalnog razvoja i Ministarstvu financija da potpomognu i da u konačnici Općina Martijanec nakon 20 godina dobije vrtić. Ako ništa drugo otvoreni su određeni fondovi, nadam se da će se uspjeti. Ali evo, koristim prigodu i da apeliram i da se pomogne upravo iz ovog razloga što će biti uskraćeni za 20% prihoda oni koji su već osigurali proračunom ovom nakanom. Druga stvar, da nam se to ne bi dešavalo ne znam kolegi Vinkoviću, meni u Ivancu, Škvariću, Nataliji u Varaždinu i nama diljem Hrvatske jer vjerujem da je velika većina naših sugrađana nezadovoljna sa investiranjem u komunalnu infrastrukturu, društvenu infrastrukturu ali ne našom greškom mi to imamo u svojim planovima operativnim višegodišnjim kakvim god želimo naprosto nemamo financijskih sredstava. Mislim da je konačno vrijeme, i ovo što je kolega Mateljan mislim da sam dobro iščitao, da nadležna resorna ministarstva da se krene u jednu sveobuhvatnu reformu, poreznu reformu ne samo porez na nekretnine to je jedan segment, da se krene u reviziju lokalne samouprave ali na način ne odričući pravo građanima ali isto kao što piše u članku 138. Ustava osiguravaju svoje prihode, ali svoje statute moramo prilagoditi znači i onim nadležnostima za što imamo novac. Sjećam se 2008. godine kada je bio donesen Zakon o regionalnom razvoju pa je bilo govora o tome, mi u izvršnoj vlasti bili smo presretni jer se baratalo sa cifrom 2500 tisuće kuna po glavi stanovnika da bi to trebao biti osnovni prihod proračuna svih jedinica lokalne samouprave poravnanje itd., rekoh konačno ćemo moći disati. Nažalost, nije se desilo. Ovo danas ja govorim, mislim da u velikoj većini će se kolege iz lokalne samouprave složiti, pogotovo kontinent, Slavonija, Lika, Dalmacija mislim da tih problema nema ili ima. Da će stanje ukoliko se hitno ne krene tijekom ove godine u korjenite reforme lokalne samouprave, pitanje je što ćemo mi 2014. godine na lokalnoj razini moć opće radit, funkcionirat i na koji način. Da se vratim na temu, HNS će podržati. Ne odričemo pravo građana, dapače, podržavamo ga i uvijek ćemo ga podržavati ne samo zato što je to Ustav nego to je i naše političko uvjerenje. Druga stvar, isto tako podržat ćemo ga iz osnovnog razloga, vjerujem da će ostvariti svoje ciljeve i svoje potrebe daleko kvalitetnije u sredini koja to ima, dal će im bit skuplje, pa u konačnici vrijedi i platiti ukoliko se usluga dobije. Isto tako ponavljam, želio bi da ovo inicira sve one potrebe lokalne zajednice koje sam nabrojio i mnoge druge, a isto tako još jednom apel prema nadležnim ministarstvima da ovaj zakon će pretpostavljam biti izglasan, ima podršku većine. Znači i Ministarstvo financija i Ministarstvo regionalnog razvoja da nađu način da se ovim odcjepljenjem jednog djela naselja, odnosno građana, što će se uskratiti prihodi općini, da se ne uskrati ostatku 3100, 3200 ljudi da ta djeca u toj općini nemaju vrtić. Hvala.
Hvala. Imamo 5 replika na vaše izlaganje. Josip Salapić prvi.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi potpredsjedniče Batinić, vi ste otvorili jednu drugačiju sliku ovoga, možemo reći zakona koji je trebao na brzinu proći saborsku proceduru. Evo zaista uz dobre namjere i ustavno pravnu mogućnost građana postoje određeni problemi. Bilo bi suludo ako se radi samo o političkim razlozima, trebaju biti razlozi brojne komunalne naravi, razvojne. Ono što ste vi govorili to sve stoji sa jednom rezervom. Ja sam se javio jer smatram da nije dobro da se u izbornoj godini, posebno tiču se lokalnih izbora, lokalni izbori su u 5 mjesecu. Ovakove odluke, ovakovi, dakle zakoni donose, jer smatram da je postojalo vremena za to. Pa vi ste bacili jednu novu sliku kad ste rekli da je načelnik općine 16 godina, koji je bio načelnik te općine inicijator ideje. Ja se s vama slažem u ovom vašem izlaganju da postoje problemi, trebaju dobro razmotriti za buduće slučajeve. Ovo nije presedan, bilo je i u našem kraju grad Našice se izdvojio iz Požeško-slavonske županije zbog opravdanih razloga zbog teritorijalne povezanosti prometne i slično. A ono što je naš zajednički zadatak i mislim da se tu možemo svi složiti zaista je nužna sveobuhvatna reforma našeg teritorijalnog ustroja RH, posebno općina. Jednostavno je vrijeme drugačije, ulazimo u Europsku uniju, više je nemoguće, nepotrebno da neka općina postoji sama za sebe, da postoji ured, načelnik, tajnica i 2 zaposlena čovjeka, mali proračuni koji ne mogu živjeti bez pomoći državnog proračuna te jednostavno lokalna sredina je ta mala zajednica, nema baš velike koristit od takovih malih općina koje ne mogu same sebe financirati. To će otvoriti određene široke rasprave, možda i probleme ovdje u Saboru jer neki su kolege načelnici koji ovdje sjede. Al ono što moramo biti svjesni više je prošlo vrijeme da općine i jedinice lokalne samouprave i uprave postoje same za sebe, treba imati svoju svrhu i vjerujem da će upravo ulazak Hrvatske u Europsku uniju promijeniti i tu volju, a smatram da bi svi zajedno trebali imati želju da uštedimo na onome na čemu možemo uštedjeti. A smatram da će novim ustrojem i u općinama i u gradovima i županijama jednostavno početi jedno novo vrijeme za Hrvatsku.
Hvala. Sljedeća replika Zoran Vinković.
Pa uvaženi kolega zastupniče i potpredsjedniče, i gradonačelniče u šali bi ja možda rekao zagorska posla, ali ne radi se ovdje o šali. Nema nikakvih razloga da kao zastupnik koji evo dovoljno ne pozna situaciju kao što ju vi poznate, jel to je praktično vaš kraj ili Habek, ne podrži ovo posebno što je ispoštivana cjelokupna zakonska procedura, ali očigledno iza te zakonske procedure stoji jedan prekriveni sukob. Sad ja ne znam ko tu koga, a to ćemo saznati vjerojatno od zastupnika koji dolaze, dolaze iz tog kraja. Međutim, ono što je meni zanimljivo, a i postavljam pitanje i ovo što ste rekli da li svi ti građani znaju, bez obzira dakle na tko je inicijator da li je to načelnik ih HSS-a, ili je to SDP, pa tu uzmjereno protiv HNS-a tamo, da li građani na kraju krajeva znaju da će im to pripajanje gradu značiti i manje sredstava u vlastitom džepu. Dakle, ja ću podržati, klub HDSSB-a će podržati ovaj zahtjev imajući prije svega u vidu volju građana, ali isto tako založit ćemo se. Prije svega netko je pričao o načelu supsidijarnosti da prije svega građani odluče, da je ovakvim peticijama koje možda jesu ispravne, možda nisu. Ja primjećujem da ovdje ima i puno istih potpisa, da prije svega građani to odluče putem referenduma. I ono što mi je najzanimljivije, zastupnik Habek je znao i prije Vlade njeno mišljenje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku potpredsjednik Batinić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Vinković, naravno nisu zagorska posla, nije tu ko koga, jer i sam načelnik ne dvoji oko ustavnoga prava i prava građana, na neki način da kažu što misle i da se odvoje, ako mogu u susjednoj sredini dobiti onu uslugu i ono što praktički žele. Naime, zašto sam čitavo ovo vrijeme govorio o, na neki našoj kronologiji događanja i povijesti svega toga skupa upravo da ukažem na određene nelogičnosti. I ovo što ste dobro primijetili a mislim da nisam propustio u raspravi mišljenje građana na koji način. Ali istinski dvojim, dvojim oko vjerodostojnosti ovih potpisa jer poznajem osobe, poznajem dosta toga, možda čak i previše, ne kažem, daj Bože da griješim. Ali bio bih daleko sigurniji da su tijela državne uprave, da je bio referendum ili općinske službe, županijske bilo koje da su provele ajmo reći to skupljanje potpisa ili neki drugi način bit bolje građana da se ispoštuje. Najkorektnije bi bilo da se proveo referendum samo za taj dio naselja. To je ono što bih želio, očekivao sam, a evo drago mi je da je došao i ministar da mogu uputiti znači da se mišljenja građana ovakvoga tipa znači koja mogu prouzročiti određene poslovne probleme u funkcioniranju općina i gradova da se oblikom referenduma ispoštuje volja samih građana.
Imamo još dvije replike pa ćemo to onda završiti prije stanke. Ana Lovrin izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega potpredsjedniče ovoga Doma. Meni se čini da će ova općina Martijanec i dalje i dugo ostat bez dječjeg vrtića kako stvari idu. I zato se čudim da vas nisam čula u raspravama. Dakle zašto će ostat bez dječjeg vrtića zato što dnevno većina saborske izglasava zakone kojima se nameću obveze jedinicama lokalne samouprave, traže se da one nešto rade, ne osiguravaju im se prihodi za taj posao. Nitko nije napravio analizu kada im se i nešto kaže da će prihodovat. Evo jučer smo imali primjerice Zakon o poljoprivrednom zemljištu o čemu smo pričali po kojem jedinice lokalne samouprave moraju uvesti poljoprivredne redare koji će nadzirati, dakle jedne cijele nove službe. Nije se napravila procjena koliko će uprihodovat iz tih 50% od zakupa itd. ali to je samo jedan zakon. Niz je zakona o kojima smo ovdje raspravljali, borili smo se za to da se pita nešto o tome lokalnu samoupravu, da se konzultira zajednica općina, i gradova. Možda da čujemo i ministra u čijem je resoru ta lokalna samouprava da kaže neku riječ ali od nikoga niti glasa. Prema tome dok te male jedinice učine sve ono, isfinanciraju što su po zakonu dužne onda će tek vidjeti mogu li i nešto ono što u zakonu baš ne piše da moraju imat jedan ili dva vrtića nego se kaže da se o tome brinu da li će im ostati štogod novaca. A o ovim vašim sumnjama, dakle njima nije mjesto više ovdje. To je kasno, vi ste rekli. Slažem se, poštovat ćemo ono što je građanima dano ustavom i zakonom. To je bilo u nekoj političkoj tamo agitaciji možda moglo biti kada su se građani izjašnjavali da se upozoravaju na to. ali bi bilo za razmisliti zaista o mogućoj izmjeni zakona jer u ovakvom zakonskom određenju nitko ne pita one građane koji ostaju u toj jedinici iz koje se neki dio naselje izdvaja jer se njima život pogoršao, poskupljuje ili tome slično.
Hvala. Odgovor na repliku potpredsjednik Batinić.
Hvala lijepa. Pa i u raspravi u ime kluba kazao sam, apelirao sam na nadležna ministarstva da ovih 20% sredstava koje već općina osigurala u proračunu sada ih neće ispoštovati ovisno ako će ovaj zakon kada će stupiti na snagu da nađu, smogu snage jer sredstava ne znam iz kojih izvora da pomognu općini. Što se tiče ovog drugog dijela da neće biti vrtića ne mogu da se ne osvrnem na svoja dva mandata od 2005. Godine, pa u konačnici da sam kao gradonačelnik ovisio o tadašnjih Vladi, samo o njoj, da nismo imali i na neki način izvore prihoda od samih građana, da nismo racionalno gospodarili i da nismo svaku kunu koristili na najbolji mogući način da ne kažem iz jedne da smo stvarali dvije. Na vašu Vladu, na vaše prethodne Vlade ne bi se mogli osloniti. Činjenica je nadam se i zato jesam s ove govornice ukazao na određene probleme koji će se desit, koji se već dešavaju, koji su životni, da je nužna reforma lokalne samouprave i teritorijalno da se sagleda, da se vidi ne odričući pravo i sadašnjim malim općinama, ali da se vidi koja je njihova nadležnosti. Druga stvar, isto tako i fiskalna decentralizacija jer mislim da je 20 godina koliko je od lokalne samouprave u RH i da su dosadašnja iskustva čelnika koji su bili i budućih i gradskih vijeća i političkih stranka opcija mislim da smo dovoljno zreli da možemo daleko kvalitetnije i sa više financijskih sredstava raspolagati. Kad pogledamo koliko je to u državnom proračunu mislim da neću puno pogriješit negdje milijardu kuna onaj dio poreznih prihoda koji ide državi u odnosu na onaj koji ode lokalnoj samoupravi. Vjerujem da sa tim novcima da bi tu milijardu da dođe u lokalnu samoupravu bili milijardu i 200 milijuna kuna.
Hvala. I Sunčana Glavak replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, uvaženi potpredsjedniče. Vi ste rekli da jedinice imaju pravo na pomoć, tako to stoji u Ustavu. Međutim nemojte previše računati na pomoć iz državnog proračuna jer kao što vidite ona će biti još manja. Ministar financija Linić najavljuje rebalans proračuna, najavljuje nove uštede i lijepo je što apelirate na vlastite koalicijske partnere. Doista mislim da je ovo vrijedilo čuti, ovakav apel iz vlastitih redova da tako kažem. Međutim ono u čemu se slažem s vama jest da je vrlo neobično a to je da se u izbornoj godini pristupa nečem ovakvom uvažavajući i poštujući volju mještana. O tome ću govoriti u ime kluba i mi ćemo naravno to podržati. Međutim pitanje i dobro što se ministar ukazao već sam mislila da ću morati to pitanje uputiti kolegi Habeku koji doista ne bi mogao odgovoriti na njega. Što je sa drugim jedinicama koje su isto tako inicijative uputile u ministarstvo? Zašto je to na čekanju? I klub HDZ-a ići će sa amandmanom kada već evo pristupamo izmjeni zakona pa bi bilo dobro da onda to učinimo i za druge gradove koji su uputili ovakvu inicijativu. A dovodili ste u sumnju potpise mještana pa ne znam da li se tu onda možda dovodi u sumnju i nekakva politička nekorektnost ili možda politička pripadnost, možda ste na to mislili. Ali evo kada je već bilo sve obavijeno velom tajne neka tako i ostane da ne ispadne kao što je kolega Vinković se našalio nešto na račun Zagoraca, pa znate i onu poznatu "Se bum vas tužil" pa ne bismo onda u tom kontekstu trebali raspravljati kada govorimo o ovako važnim pitanjima. I Podravina ima to jel evo kolega sugerira da ne bismo nekog zakinuli. Dakle, više o tome govorit ću u ime kluba,međutim isto tako moram upozoriti i završit ću da je trebalo upozoriti mještane da će oni morati izvaditi nove osobne iskaznice, da Vladu odnosno predlagatelja … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
… [[Govornica se ne razumije.]]
… [[Govornik nije uključen.]] hvala. Naravno apel za pomoć kome drugome nego resornom ministarstvu to je logični slijed, nadam se da će biti odaziv. Što se tiče nekorektnosti nisam aludirao na nikoga, ali vjerujem da bi sam mještani i POljanca i Općine Martijanec a i sami vijećnici, naime jer kada nakon provedene procedure na onakav način na kakav je provedena imate onih koji se pitaju pa vidiš ovaj kaže da nije pa je na potpisu, pa ovaj kaže ovo ono. Rekoh ljudi kao što vele "pojeo vuk magare", gotovo je, procedura ide i ide na takav način. I zato velim dragom mi je da je ministar ovdje i znači ono što bi možda trebalo korekciju napraviti u zakonu da se ovakve stvari izdvajanja da ide isključivo referendumom na način referenduma da provode nadležna državna tijela samo za ono naselje, nije nužno za čitavu općinu. E tada bi bila vjerodostojnost tih podataka i potpisa, nitko ne bi imao pravo sumnjati u to. Što se tiče zašto je situacija takva kao što ste rekli na početku nema novaca, pa mislim da smo u ovom Saboru jako puno u proteklih godinu dana govorili pogotovo mi iz pozicije zašto je situacija takva, zašto je hrvatski proračun u takvoj situaciji, zašto nam je gospodarstvo loše ne bih želio na ovoj temi da se otvori jedna druga debata, a vi također znate da hrvatski proračun odnosno Hrvatska država nije u najzavidnijoj situaciju. Tko je kriv za to? građani su kazali. Hvala.
Hvala lijepa. I s obzirom da ministar ima poslije obaveze čut ćemo još njega pa ćemo onda ići na pauzu.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Želio bih ukratko objasniti odnosno predočiti zašto Vlada RH dala pozitivno mišljenje na ovaj prijedlog zakona. Dakle držimo da su ispunjeni svi uvjeti da se naselje POljanec iz Općine Martijanec prebaci u grad Ludbreg jer su o tome pozitivno mišljenje dali i jedno i drugo vijeće, dakle i Gradsko vijeće Ludbrega i Općinsko vijeće Općine Martijanec i da se o tome pozitivno očitovala Županijska skupština te da je utvrđena volja građana temeljem potpisa koji su predočeni. Slažem se da bi bilo dobro ali onda bez izuzetaka propisati da se u sličnim slučajevima izrijekom traži referendumsko izjašnjavanje građana, međutim i po važećem zakonu se govori o pribavljanju mišljenja. Možda temeljem ove rasprave predlagatelj u drugom čitanju može i predložiti izmjenu članak 31.gdje bi se onda u tom slučaju jasnije napisalo da se radi o referendumu i u tom slučaju raspisivala bi ga vjerojatno Vlada RH što i sada može temeljem Zakon o referendumu što se tiče promjene teritorijalnog ustrojstva, treba samo detaljnije vidjeti da li se odnosi na dijelove jedinice lokalne samouprave ili mora biti cijela općina. Ali to je sada tehničko pitanje. Drugo, prije nego što je to pitala zastupnica Glavak želio sam objasniti, a to sam i na sjednici Vlade objasnio dakle da držimo da prvo treba uvažavati volju građana. Drugo, treba uvažavati volju onih kod kojih dolazi to naselje, jer ako ih netko ne želi primiti nisam siguran da je dobro da ih se stavlja tamo. Treba promotriti iako možda i ne uvažiti volju onih od kojih odlaze jer i naravno volju županijske skupštine koja se u pravilu ne želi miješati ukoliko dva vijeća imaju u pravilu imaju različiti stav. Što se tiče drugih inicijativa, držat ćemo se istih kriterija. Dakle utvrđena volja građana na jedan jasan način. Najjasniji je referendum to se slažem. Ukoliko postoji neki drugi način to je ili odluka odnosno stav mjesnog odbora što Ustavni sud također priznavao pa ako je to jednoglasna odluka onda nema razumnom razloga sumnjati da bi građani drugačije to odlučili iako nikad se ne zna. I naravno očitovanje oba vijeća i županijske skupštine u tom slučaju će Vlada RH dati pozitivno mišljenje na druge prijedloge zakona, pri čemu obzirom da je zastupnica spomenula amandman koliko se sjećam saborskog poslovnika mislim da se u tom dijelu … na prvo čitanje ne idu amandmani dakle može se predložiti zaključak eventualno u ime kluba da se i druge inicijative uvaže. Međutim naš stav u ovome trenutku je da se ovakve izmjene da ih iniciraju zastupnici, dakle zastupnici Hrvatskog sabora. I držimo da bi to bio pravi način da se preko prijedloga zastupnika ovakve stvari rješavaju, a ne da Vlada kao tijelo izvršne vlasti arbitrira na neki način u ovome dijelu. I to je moj odgovor svim zastupnicima koji pitaju kako se nešto može napraviti. A onda kod donošenja zakona, obzirom na datume, treba samo vidjeti tehnički kad zakon stupa na snagu. Ukoliko nije nužno da se raspisuju izvanredni izbori može se reći da stupa na snagu od sljedećih lokalnih izbora ili neki drugi dio, ali želja je i volja politička je da ovakve stvari idu na prijedlog zastupnika. Vlada Republike Hrvatske će imati jasne kriterije i neće gledati iz koje stranke je došao prijedlog, dakle ovo je nešto što se tiče građana i treba poštivati volju građana. Evo nadam se da sam uspio u tom dijelu objasniti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I sad ćemo još poslušat repliku kolegice Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ako sam dobro razumjela, ministar će nas napustiti pa još kad je ovdje voljela bih da mi odgovori na nekoliko pitanja. Prije svega ministre, želje su jedno, zakoni su drugo, dakle vodimo se procedurom koja jest. Ono što sam rekla da li će to biti zaključak ili amandman naravno da ćemo postupiti sukladno Poslovniku, međutim pitam vas sada i konkretno dakle što je sa područjem općine Klis, odnosno grada Solina. Prema našim saznanjima tamo se 95% građana izjasnilo ili preko 90% građana da žele pripadati Gradu Solinu. Dakle Povjerenstvo za granice jedinica lokalne samouprave Vlade provelo je izjašnjavanje građana, dakle procedura je provedena i zašto se čeka s time, zašto ministre ne bismo i to sada mogli kada već radimo izmjene i dopune zakona, zašto ne bismo to mogli isto tako izglasati. Drugo pitanje, ja se nadam da i ostale inicijative koje se nalaze u Ministarstvu uprave će doći ovako brzo na red i da ćete uvažiti i njihove želje, odnosno želje građana, odnosno mještana koji su već takve inicijative iskazali. I još nešto što se tiče izlaska na predstojeće lokalne izbore, dakle svi mještani koji neće promijeniti svoje osobne iskaznice, dakle do 10 dana prije izbora oni to moraju učiniti i neće zapravo moći nigdje glasati. Mislim da to ljudi moraju znati. Tako da u zakonu stoji da 10 dana prije izbora možete promijeniti osobnu iskaznicu jer morate imat baš osobnu iskaznicu ili ćete reći da to nije tako. Osim toga, samo da kažemo da mještani koji će pripasti Gradu Ludbregu ulaze u grad koji ima 3% veći prirez, dakle ima 8%, pa to su još neki detalji na koje moramo upozoriti. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, ministar Bauk.
Zahvaljujem. Dakle ajmo na zadnje pitanje. Što se tiče osobne iskaznice, ona će i dalje biti važeća jer se nijedan podatak ne mijenja. Na osobnoj iskaznici stoje naselje i adresa, naselje ostaje isto, adresa ostaje ista, a osobna iskaznica je važeća. Dakle tu ne piše jedinica lokalne samouprave na osobnoj iskaznici, piše samo naselje, naselje ostaje isto, samo se prebacuje u drugi grad i općinu. Što se tiče drugih inicijativa, dakle rekao sam, očekujemo prijedlog od saborskih zastupnika, bilo kojeg saborskog zastupnika, valjda postoji jedan od 151 zastupnika koji može predložiti dakle zakon i svaki takav zakonski prijedlog bit će tretiran jednako, neovisno od toga iz koje stranke dolazi zastupnik, a najljepše bi bilo kada bi predložili dva zastupnika iz različitih stranaka, to bi bilo Vladi najlakše. Ako su zadovoljeni uvjeti izjašnjavanja građana, želje lokalne druge samouprave da ih primi, ako su još pritom suglasni ovi koji odlaze tim bolje. Ali ne mora nužno biti, to će onda odlučit Sabor, to je njegov mandat da napravi. Mislim da Vlada tu ne bi trebala arbitrirati. I treće, što se tiče granice Solina i Klisa, tu postoji jedan prijepor koji je Povjerenstvo Vlade Republike Hrvatske u prošlome sazivu riješilo, a onda je Vlada Republike Hrvatske u prošlom sazivu vratila na ponovno odlučivanje. Možda da objasnim, dakle tu se ne radi o klasičnom utvrđivanju granice jer su one utvrđene kao granice katastarskih općina i dio naselja Klis koji je de facto u centru Solina, ali je to i dalje dio naselja Klis želi da to postane dio Grada Solina. E sada, traženjem da to uđe u ovaj zakon mi de facto govorimo da je to i dalje nesporno dio Općine Klis i da to treba Sabor zakonom riješiti, a kada bi to bio granični spor onda bi to rješavala Vlada. Dakle pravno je malo kompliciranije jer zakon kaže da su granice jedinica lokalne samouprave granice katastarskih općina, a Državna geodetska uprava je jasno rekla da je to katastarska Općina Klis i da po tome je to naselje Klis i dio Općine Klis i naravno Hrvatski sabor može dio naselja Klis izdvojit iz Općine klis i stavit u Grad Solin. Dakle to se teoretski može dogoditi po istom kriteriju kako radimo i ovo. Dakle volja općinskog vijeća…
Hvala lijepa. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Hvala, a predlagatelji budući neka to raščiste u Ministarstvu.
Zahvaljujem.
Određujem stanku do 15 sati. Prvi na redu za raspravu je klub HDZ-a i kolegica Sunčana Glavak. Kolegice i kolege, nastavljamo sa raspravom u ime klubova. U ime kluba HDZ-a Sunčana Glavak. Izvolite.
Ministar nas je napustio, pa ćemo onda uputiti mu ono o čemu sam govorila već i u replici, dakle zahtjev kada već prilazimo izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina da se jednako tako uvrsti u ovu inicijativu i slučaj grada Solina. A što se tiče prijedloga koji je iznio kolega Habek moram reći da mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice ćemo naravno poštovati volju mještana koji su izrazili želju da se naselje Poljanec pripoji gradu Ludbregu. 65% mještana tako izjasnilo, navodno je provedena sva potrebna procedura. Ne bismo sad dovodili u pitanje način, a njihovi razlozi su kao što smo već ovdje i čuli da je to jedno naselje u prstenu sa kojim Ludbreg graniči a da nije u sastavu grada. Mještani većinu svojih potreba ostvaruju u gradu Ludbregu. Dakle, vrtić, škola, zdravstvo, pošta, sport i ne manje važna kultura. Međutim, ono što želim posebno naglasiti jest čuđenje što se mijenja zakon samo zbog jednog naselja i što se zakon mijenja baš u izbornoj godini. To naravno navodim kao problem i mislim da se u izbornoj godini na taj način remeti i izvorna ravnoteža. Što se tiče prava i obveza, dakle mještana Poljanca grad i općina morali bi mijenjati, odnosno morat će mijenjati svoje prostorne planove. Mještani će morati mijenjati dokumente. Naravno da to neće ništa državu koštati, ali mještane će nešto koštati i to isto tako oni moraju znati. Jednako tako oni su ovime pristali na prirez od 8% koliko ima grad Ludbreg. Do sada su u Martijancu imali 5%. Nešto je o tome govorio i uvaženi potpredsjednik Batinić. Dakle, nadam se da je mještanima iskomunicirano sve ono što im donosi kao prednost pripajanje gradu Ludbregu, odnosno nedostatak izdvajanje iz dosadašnje općine. Konačnu odluku donijet ćemo mi. Vjerujem da ćemo poštivati njihovu volju. Međutim, vratit ću se na ono što smatram problemom. Dakle, kada je Vlada već prihvatila ovu inicijativu prema našim saznanjima u Ministarstvu uprave na čekanju je niz inicijativa iz nekih drugih gradova, odnosno mjesta. I naše pitanje je zašto sada odmah ne izmijenimo sve i zašto smo dobili samo ovaj prijedlog na klupe. Mogli smo sve to napraviti jednim potezom, pa sumnjam da tu nije bilo nekih možda i drugih namjera. Kada spominjem grad Solin, dakle samo da vam približim njihov problem. Dakle, dio katastarske općine Klis i ulice koje se nalaze u tzv. spornom dijelu područja grada Solina teritorijalno čine cjelinu grada Solina. Kao najbanalniji primjer navest ću to da primjerice nogometni klub igra stalno u gostima zato jer nose jedno ime, a nalaze se na području druge općine. Dakle, ljudi su stalno u gostima. Možda je banalno, možda je nekom smiješno ali to je tako. To je kao što je u Varaždinskoj županiji primjerice pola jedne ulice u Sloveniji a pola u Hrvatskoj. Imamo i takav slučaj. Jel' tako? Svi dobro znamo o čemu govorim. Dakle, stanovnici s tog područja životno su vezani i naslonjeni na institucije i ustanove koje djeluju na području grada Solina i oni su naravno nam donijeli i prijedlog na koji način bi se to riješilo. I prema našim saznanjima povjerenstvo za granice jedinice lokalne samouprave Vlade Republike Hrvatske provelo je izjašnjavanje građana, dakle sve kako treba s tog područja putem Ureda državne uprave u Splitsko-dalmatinskoj županiji Ispostave Solin. I prema informacijama koje naravno imamo neslužbeno preko 95% građana koji su izašli na izjašnjavanje izjasnilo se da žele pripadati gradu Solinu, a time samim da i oni budu građani grada Solina. Dakle, pitam zašto nismo danas raspravljali i o njima? Dakle, klub Hrvatske demokratske zajednice predložit će …
Kolegice Glavak, ovo je prijedlog kolege Habeka i ne možete pitati ministarstvo zašto nije predložilo.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Žao mi je što ne možemo pitati ministarstvo. Pitali bi ministra, ali ga nema, pa smo ga pitali neformalno kad je bio ovdje kad smo išli u stanku. Dakle, mi ćemo naravno iz kluba Hrvatske demokratske zajednice postaviti i to pitanje u vidu zaključka ili amandmana. Vidjet ćemo naravno sukladno proceduri, pa bismo željeli da nam ne dolaze ovakve inicijative jedna po jedna u Hrvatski sabor. Što se tiče volje građana nju ćemo podržati. Klub Hrvatske demokratske zajednice želi naravno da građani provedu svoju volju, da se pripoje gradu Ludbregu. A što se tiče ostalih prepreka ili prednosti koje će im to donijeti naravno odlučit će oni sami. Ono što smo uočili još kao problem to je dakle pitanje jedno drugo, a odnosi se na onu općinu iz koje smo izdvojili, dakle naselje Poljanec što se događa s njima i naravno što će to značiti za općinu iz koje se oni izdvajaju. 65% mještana, dakle tako je odlučilo i mi ćemo podržati njihovu volju. Međutim, još jednom problematiziramo kako da se to događa u izbornoj godini i zašto mi mijenjamo zakon samo zbog jednog naselja kada imamo saznanja da postoji još takvih inicijativa. I smatram da smo to mogli učiniti i danas. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa kolegice Glavak. U ime kluba HDSSB-a Zoran Vinković.
Evo uvažena gospođo potpredsjednice. Klub HDSSB-a će podržati ovaj prijedlog imajući u vidu i nadajući se da je doista sve odrađeno sukladno zakonu i da prije svega i ovi potpisi građana doista pokazuju i volju samih građana. Obzirom da nisam svakodnevno u Ludbregu ne mogu ni znati koja je stvarna pozadina svega ali mogu vjerovati da je ovo rješenje bolje za građane Poljanca. Međutim, želim ovdje ukazati i na možda jednu nelogičnost postojećeg zakona da kroz ovu proceduru u svakom slučaju smatram da bi, meni je isto žao što nema ministra ali vjerojatno će mu to netko prenijeti ili će pročitati ovaj zapisnik iz ovih rasprava, da smatram da bi se trebao uvesti sustav referenduma, odnosno da građani putem referenduma pa ako i mijenjaju i mogu mijenjati načelnike, gradonačelnike, župane, dakle neposredno izabrane a ne kao u ovom zakonu da ga može promijeniti nadležno vijeće i skupštine da mogu odlučiti i putem referenduma o samom izdvajanju iz određene lokalne samouprave i pripajanju u određenu lokalnu samoupravu. Na taj način bi izbjegli i sve moguće nedoumice, pa ja bih rekao čak i određene zakulisne igre u donošenju ovakvih odluka. I možda je ovo vrijeme pa ću evo ja nastaviti možda i raspravu koju je započeo potpredsjednik Sabora u ime kluba HNS-a i doista otvoriti jedno pitanje broja općina u RH pa i broja gradova u RH i njihovu mogućnost kroz ovaj visoko centralizirani sustav ili sistem kako je nekome draže i bliže gdje mnoge općine pa od dana svog osnutka ne mogu ispunjavati osnovne zadaće lokalne samouprave jer jednostavno nemaju mogućnost financiranja osnovnih potreba stanovništva. Svakako jedna od, ja bih rekao i najvažnijih, predizbornih obećanja ali i obaveza RH na putu u EU i danom stupanja u EU bit će svakako i decentralizacija. I to stvarna decentralizacija. Ne decentralizacija na papiru kroz davanje određenih ovlasti tim općinama i gradovima. Jer, budite uvjereni da u ovih godinu dana, a počevši tamo negdje od 2010., 2011. godine da rapidno se smanjuju proračuni jedinica lokalne samouprave ne zbog toga što raste nezaposlenost u RH nego osnovni izvor financiranja jedinice lokalne samouprave su uz sve manji i manji porez na dohodak, sve manju i manju komunalnu naknadu, sve manje i manje komunalne doprinose jer nema niti u lokalnoj samoupravi velikih investicija jer mnoge jedinice lokalne samouprave nemaju potrebna sredstva da bi započeli te investicije nego su osuđene dakle na preživljavanje, a najveći je uzrok upravo u raspodjeli tih financijskih sredstava, u raspodjeli tog financijskog kolača. Gdje u ovom trenutku, a i ono što smo imali zadnjih nekoliko godina ili zadnjih 20 godina u RH koji je također bio nepošten sustav prema lokalnoj i regionalnoj samoupravi gdje je negdje 92% dakle u onom bivšem modelu financiranja 92% završavalo u državnom proračunu, svega 8% u jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave. Sada je taj omjer daleko slabiji prema lokalnoj samoupravi i negdje oko 4 ili 3% ukupnih poreznih prihoda ide prema lokalnoj i regionalnoj samoupravi uključujući i Grad Zagreb. I tu je osnovni problem. Osnovni problem koji i ova Hrvatska vlada mora shvatiti. Ne samo ovdje u govoru zastupnika zalažući se za decentralizaciju, ali kad dođe prijedlog koji je vezan za fiskalnu decentralizaciju onda mnogi načelnici, gradonačelnici, odnosno saborski zastupnici koji se nalaze na strani pozicije moraju poštivati stranačku stegu i jednostavno ne mogu dići ruku za dio koji je neophodan Hrvatskoj. Neću govoriti o porezu na dohodak koji ionako ostaje 100% u lokalnoj samoupravi i kroz decentralizirane funkcije, ali velika mogućnost decentralizacije u prihodu od poreza na dobit gdje se svi možemo složiti da on ne može 100% pripasti u državni proračun. Pa to je i porez na dodanu vrijednost. U ovom trenutku on je 25% možete li zamislit što bi u ukupnom iznosu prikupljenog poreza na dodanu vrijednost ili PDV-a značilo kada bi samo po 4% išlo jedinicama lokalne samouprave. 4% regionalnoj samoupravi, a 92% neka ostane državi. To je onaj omjer koji smo imali prije nekoliko godina, 92%-8%. Mnogi proračuni i općina, i gradova i županija narasli bi i nekoliko puta. E tada načelnici, gradonačelnici, župani ne bi doista morali obijati pragove ministarstava, agencija za kojim se ne zna ni broj, u kojima pojedinci imaju i daleko veće plaće od saborskih zastupnika koji su očigledno u Hrvatskoj za sve krivi, tada bi možda bilo moguće izgraditi ne jedan dječji vrtić u Poljancu ili Martijancu, nego i u Ludbregu još dva, jer bi gradonačelnik Ludbrega, ali i načelnik imao daleko više sredstava, pa i u Ivancu, pa i u mom Đakovu, pa i u Osijeku, i u Zagrebu, i u Splitu, i u Rijeci. Da ne nabrajam cjelokupnu lokalnu samoupravu. Tu je rješenje svih problema, i u Lepoglavi, tu je rješenje svih problema, ne u dizanju ruke nego u stvarnoj borbi za decentralizaciju, pa i kroz ono poljoprivredno zemljište. Na kraju, klub HDSSB-a će podržati ovo i slažem se da ima još niz inicijativa koje su vjerojatno u ladicama i složio bi se s ministrom da treba poštivati volju građana. I nadam se da će Vlada povući ono mišljenje koje je dala za grad Novi vinodolski jel i Vlada mora poštovat zakon o brdsko planinskim područjima i one kriterije koji su zapisani. Zahvaljujem.
Hvala. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Vinković govorili ste o financijskim teškoćama sa kojima se sučeljavaju, na neki način susreću jedinice lokalne samouprave. Od potreba, dakle svih od predškolskih ustanova, pomoć školstvu pa i u tim jedinicama lokalne samouprave i potrebe u sportu su velike jer djeca, naravno imaju potrebu bavit se sportom i to im je pravo. Međutim, to nemaju. Naravno da je ovaj problem predškolskoga odgoja i dječjih vrtića zasigurno jedan od zahtjevnijih. Mi želimo da svaka, da u svakoj općini djeca imaju tu mogućnost smještaja u dječji vrtić, pa i u Poljancu i Martijancu, i bilo gdje drugdje. I u ovom dijelu se onda dotičemo onog temeljnog pitanja koje se ova dva dana tijekom rasprave o poljoprivrednom zemljištu cijelo vrijeme povlačila, a to je ona decentralizacija. Ja se dobro sjećam u prošlom sazivu koliko je bilo glede decentralizacije, koliko je bilo govora sa lijeve strane, dal su gotovo glasnice popucale od te decentralizacije. Međutim, evo ovaj zakon prije koji smo evo danas dovršili raspravu on ponovno govori u tom smislu da nema ni d od te decentralizacije. Opet će ta agencija i tako dalje. Pa u tom smislu želim reći nije dovoljno biti samo na bazi apela, ajde idemo mi, apeliramo da ovako da onako. Kad dođe zakon točno ste rekli digni ruku za taj da ide u korist lokalne samouprave u koju se svi zaklinjemo. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Sva sreća da ja imam dobro pamćenje. Jedan od najglasnijih i u onom sazivu sam bio upravo ja. I ništa se, ovaj za mene nije tu puno promijenilo. Sjećam se ja i one Vlade i odluke … [[Upadica se ne čuje.]] pa pustite vi sad to, i one odluke kada se radilo o porezu na dobit, kada, a nije ona odluka nije bila dobra da je porez na dobit išao po sjedištu tvrtke. Također sam imamo i amandman, dakle o raspodjeli tog poreza na dobit, tada ste odbili dakle i taj amandman, nego ste direktno to stavili u funkciju državnog proračuna. A svjestan sam ja svih potreba jedinica lokalne samouprave i znam koji su problemi, a s druge strane u ovom trenutku se ništa bitno ne mijenja, dakle tada je bilo 92,8%, sad je 96,4%. Dakle, sve manje i manje novca je za lokalnu samoupravu. I nama koji radimo u lokalnoj samoupravi, koji smo izabrani je tako svejedno bio HDZ ili SDP, sve manje i manje je novca, a sve više i više, ja ne bih rekao ovlasti nego sve je više zadaća koje lokalna samouprava mora ispuniti.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Marijan Škvarić izvolite.
Hvala poštovana potpredsjednice Sabora, kolegice i kolege. Pa malte ne u ovom dijelu rasprave oko ovog prijedloga Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH ima riječi koje se pojavljuju, prije svega to su nedoumice, igre, malte ne se doživljava kao da otvaramo jednu novu Pandorinu kutiju. U tim stvarima apsolutno se slažem da se prije svega mora poštivati zakonska regulativa u tom dijelu, naročito da se mora poštivati volja građana, ljudi. I tu generalno, što je ovdje prezentirano i je, 65% građana je izrazilo želju da se izdvoji iz općine Matijanec i pripoji gradu Ludbregu. Istovremeno kada pitamo na koji je to način, da li zaista onih 35% koje je ostalo, da li se je njih pitalo oko toga, vjerujem da se ipak nije. To govorimo na način da bi i moramo pokrenuti tu izmjenu zakona, da prije svega definiramo na koji način će ljudi zakonski moći punopravno reći da je ta odluka ispravna. Prije svega se slažemo neka budu potpisi, ali neka ti popisi budu inicijativa za provođenje referenduma na način da svi ljudi preko referenduma mogu izraziti svoju želju. A prednost je pri tome da prilikom provođenja referenduma mora se biti istance koje provodi na način dakle to je referendum na lokalnoj razini, onda ga mora sigurno provoditi istanca regionalne razine. Imamo slučajeva da se netko želi izdvojiti iz jedne županije u drugu. Znači u tom dijelu, taj dio istance, provođenja i kontrole mora provoditi određeno tijelo državne uprave. Znači uvijek imamo jedno tijelo koje po zakonskim osnovama provodi taj dio procedure tako da zaista ne bi trebalo biti uopće nekakve pomisli da ima tu nekakvih igri ili nekakvih nedoumica. Z druge strane bi trebali definirati ako je ta želja već prisutna, ono što o čemu će ljudi prvo to izrazit želju, naravno gradsko ili općinsko vijeće domicilne općine naravno da će reći ako više ne žale s nama zašto da ih imamo. Druga susjedna koja se želi priključiti uvijek želi reći naravno nećemo im se zamjeriti pa neka nam samo dođu. Županija veli ako ste se vi dogovorili pa što ću vam se ja u tom dijelu miješati i naravno državna uprava veli ako ste se dogovorili ja o tom dijelu ne želim više sudjelovati. Izgleda opet jako dobro i lijepo, ali uvijek postoji i taj dio ono što smo rekli jedne nedoumice. Da li baš ti građani u tom dijelu znaju što su napravili? Da li znaju da zaista se priključuju većem gradu, puno većem gradu i nadam se da znaju da će u tom trenutku plaćati puno veći prirez, komunalni doprinos, komunalne naknade i izdvajanja. Nadam se da sigurno da će i taj grad u koji su se priključili sad već ove godine, možda iduće godine staviti svoje prvenstvo ulaganja i komunalnog uređenja tog naselja kojem se priklonio uz naravno sve ona naselja koja već ima u svom sastavu. Nadamo se da će to tako biti. A što kad to neće biti? Da li je to zakonska regulativa ono u tom dijelu, da li se ti ljudi nakon jedne godine ako već 16 godina nisu znali da im nije dobro, ili nakon 20 godina tek sad su shvatili da nešto žele. Da li će možda za godinu dana shvatiti da se možda žele vratiti. Da li ima tu mogućnost ili nema za to i pod kojim uvjetima? Da li će možda shvatiti da želi biti samostalni. E sad da li je i to propisano s tih 727 naselja Poljanec, da li mogu biti samostalna općina? Znači to je ono što zaista trebamo od strane nas kao saborske zastupnike pokrenuti jednu proceduru izmjene zakona da takve stvari zaista možemo izuzeti iz jednog politikanstva iz jednih igri i nedoumica u jednom zakonskom okviru. To je ono itekako što trebamo znati. S druge strane ako se bavimo onima koji su otišli, trebamo baviti se onima koji su ostali. Općina Martijanec koja je imala oko 3 milijuna proračuna 4300 stanovnika znači s time je izgubila 17% stanovnika. Koliko to i fiskalno koliko je izgubila to još nažalost ne može nitko reći jer nitko to još nije obračunao a nažalost onda kad će se to znati već će biti najvjerojatnije kasno. Vi planirate proračun, vi planirate određene stvari koje vam morate sad izmijeniti prostorni plan, znači dodatni su vam troškovi, kako onda kvalitetno planirati određene investicijske zahvate. Što se tiče same općine Martijanec u tom dijelu oni su zaista unazad nekoliko godina, dvije godine koliko je sad novi načelnik pokrenuo, imaju program i projekte za izgradnju kanalizacije, dječjeg vrtića, škole, društvenog doma i u tom dijelu ono što želim zaista naglasiti da zaista putem decentralizacije moramo omogućiti da ta općina može ove projekte realizirati. Zašto? Jer to njoj nasušno treba da onaj standard koji imaju i drugi može imati i ta općina. S druge strane zaista isto apeliram da i resorno ministarstvo i Vlada toj općini za te projekte omogući sredstva da se to napravi. Nažalost ono što je rečeno, ta općina nije trebala dječji vrtić jučer ni danas niti ga treba sutra, trebala je prije 15 ili 20 godina. Samo nisu baš bili oni kriteriji takvi da takve općine koje imaju što je ovdje rečeno 700 kuna po glavi stanovnika prihoda ili možda nažalost na sjeveru Hrvatske su oko 1000 do 1500 kuna prihodi po glavi stanovnika koji nemaju i nisu imale tekuće kapitalne transfere s razine države bez obzira da li su bile u pograničnim područjima da li su imale status brdsko-planinskog područja nisu imale taj status da si mogu taj standard i društveno i komunalni, gospodarski dići na razinu koja takva naselja na taj način i zahtijevaju. Znači zaista rezimiramo treba ići u izmjenu zakonodavstva da se vidi na koji način može doći do izdvajanja, osamostaljenja ili vraćanja pojedinih naselja u gradove, općine čak i u županije. I drugo da zaista definiramo koji su to kriteriji po kojim indesakcijskim listama trebamo jedne takve općine zaista pomoći. Hvala vam.
Hvala lijepa. Repliku je prijavio Stjepan Milinković ali ga nema. Gubi pravo na raspravu po ovoj točci. I u ime predlagatelja kolega Mario Habek.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo prije svega zahvalio bih se svima na koji su sudjelovali u ovoj raspravi, koji su dali svoj doprinos izmjenama i dopunama ovog zakona. Mogu evo reći da smo danas raspravljali o jednoj vrlo važnoj i rekao bih suštinsko demokratskoj temi gdje građani sami odlučuju gdje će živjeti, gdje će njihova djeca ići u školu, polaziti vrtić, gdje će zadovoljavati svoje zdravstvene i kulturne potrebe i u konačnici gdje će plaćati porez i prirez o kojima je ovdje danas bilo riječi. Također vas podsjećam da su građani velikom većinom glasova a ne samo sa tri glasa više od zakonom predviđene brojke jasno i glasno rekli gdje žele živjeti iz povijesnih i suvremenih razloga. Ja kao njihov zastupnik mogu samo podržati njihovu legitimnu želju. Tu njihovu želju podržale su i demokratske institucije, Općinsko vijeće Martijanec kojim predsjeda predstavnik HDZ-a i na kojem je čelu načelnik iz HNS-a. demokratsku volju građana Poljanca uvažilo je Gradsko vijeće grada Ludbrega na kojem je također na čelu gradskog vijeća predstavnik HDZ-a a podržali su ga vijećnici svih strana pa i HNS-a, HSLS-a, HSS-a i SDP-a. te na kraju svoju suglasnost je dala i županija Varaždinska, odnosno skupština varaždinske županije. Dakle ne možemo govoriti o politikanstvu ili izbornom inženjeringu nego uvažavanim demokratskih principa koji vrijede za sve građane jednako. Naravno da su građana Poljanca svjesni što dobivaju ulaskom u grad Ludbreg kao kulturno, političko i ekonomsko središte sjeverne Podravine i napuštanjem jedne manje općine opterećene razvojnim problemima i to su pokazali svojim potpisima i mislim da ih mi kao zastupnici Hrvatskog sabora ne smijemo podcjenjivati i vrijeđati ih da ne znaju što čine. To je njihov izbor i trebamo ga svi zajedno uvažiti a na časnim građankama i građanima POljanca mi zastupnici ne moramo i ne trebamo politizirati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, prvo čitanje, P.Z. br. 242. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj koji je predložio zastupnik Mario Habek. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim da se izjasnimo o prijedlogu zaključka. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepo. Utvrđujem da je većinom glasova 111 glasova za i 7 suzdržanih donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru, drugo čitanje, PZ br. 183 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona, članci 155.do 157. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja ministar znanosti i obrazovanja i sporta Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvažene zastupnice i zastupnici. Veliko mi je zadovoljstvo danas biti ovdje u sabornici i predstaviti konačni tekst Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru koji je posao koji radimo od prvog dana od kada smo došli u ministarstvo. Mislim da smo odradili veliki posao. Moram se zahvaliti svima koji su sudjelovali i u pripremi nacrta i u pripremi konačnog teksta. Čini mi se da je posao koji smo odradili izuzetno dobar i da ćemo rezultate vrlo brzo vidjeti. Hrvatski kvalifikacijski okvir je ključni reformski instrument u obrazovnoj politici koji vodi hrvatska Vlada po prvi put i razvoju i reformi obrazovnog sustava pristupamo sagledavajući sve obrazovne razine u cjelini oslanjajući se na strateške prioritete i Hrvatske i EU te u partnerstvu između različitih ministarstava. Ako želimo znati kakvu Hrvatsku želimo onda moramo danas zapravo predviđati kakvi profili u obrazovanju su potrebni, kakvo tržište rada je potrebno. Upravo taj instrument dobivamo sa hrvatskim kvalifikacijskim okvirom. Nekad je teško građanima objasniti što je to uopće hrvatskim kvalifikacijskim okvir pa ću ja citirati jednu saborsku raspravu iz prvog susreta vezano za ovaj zakon ovdje u sabornici. "Uspostavljanje kvalifikacijskog okvira zapravo želimo povezati prethodne sadašnje i buduće rezultate učenja i kvalifikacije te ih postaviti u međunarodne odnose unutar RH ali i europskog obrazovnog prostora. Radi se o novom sustavu kojeg je možda teško razumjeti ali ga je najjednostavnije objasniti na način da hrvatski kvalifikacijski okvir zamislimo kao ormar sa 8 tj. 10 ladica te da se svaka kvalifikacija i svaki ishod učenja smješta u jednu od tih 8 tj. 10 ladica". Zahvaljujem se zastupnici Lugarić koju sam citirao. Pristupajući reformi obrazovnog sustava u cjelini pomoću hrvatskog kvalifikacijskog okvira uredit ćemo kvalifikacije koje se stječu u RH na način da omogućimo prohodnost i vertikalnu i horizontalnu uz mogućnost prijelaza s jednog obrazovnog puta na drugi te na način da kvalifikacije odgovaraju potrebnim kompetencijama na tržištu rada i budu razumljive poslodavcima u Hrvatskoj i u Europi. Na ovaj način mi stvaramo pretpostavke da se jasno odredi koja zanimanja, koja znanja koje kompetencije su potrebne hrvatskom društvu za brži razvoj. Mi želimo graditi društvo utemeljeno na znanju pa se obrazovanje mora graditi na usvajanju znanja i razumijevanja iz čega slijede vještine i sposobnosti te vrijednosti i stavovi. Ono što je vrlo bitno a to je da imamo integrirane politike, posebice obrazovnu politiku, politiku zapošljavanja, politiku regionalnog razvoja jer ćemo na taj način razviti hrvatsko gospodarstvo koje će biti konkurentno sa članicama EU a hrvatski kvalifikacijski okvir je upravo primjer ovih integriranih politika jer su u njemu tijesno surađivali Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta, Ministarstvo rada i mirovinskog sustava, Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU, Ministarstvo poduzetništva. Prema tome na svim razinama obrazovanja obrazovni programi trebaju biti temeljeni na jasnim ishodima učenja što podrazumijeva prijelaz koncepta onoga što nastavnik treba prenijeti na ono što učenik student treba znati. Takav pristup ostavlja određenu slobodu i kreativnost obrazovnim ustanovama i nastavnom kadru u provedbi obrazovnih programa kojima se stječu jasno propisani standardizirani ishodi učenja. Još jednom naglašavam danas je ključan koncept učiti kako učiti i to cijeli život. Prema tome hrvatski kvalifikacijski okvir je okvir kojim se uređuje sustav kvalifikacije u RH. cilj je jasnoća sadržaja kvalifikacija te osiguravanje kvalitete obrazovnog sustava zbog čega će znak HKO u budućnosti predstavljati i prepoznatljivu oznaku kvalitete. Naglašavam hrvatski kvalifikacijski okvir povezuje se sa Europskim kvalifikacijskim okvirom i europskim prostorom visokog obrazovanja. Na taj način olakšava se mobilnost građana u smislu učenja na europskom obrazovnom prostoru te mobilnost i konkurentnost hrvatskih radnika na europskom tržištu rada. Povezivanje i usporedba s drugim obrazovnim sustavima u Europi doprinijet će i značajnom osiguravanju kvalitete hrvatskog obrazovnog sustava. Svakoj kvalifikaciji u RH u HKO-u mjesto je određeno prema razini koju imaju skupovi ishoda učenja koji pripadaju toj kvalifikaciji. Budući da su u središtu HKO-a ishodi učenja a ne postupak kojim se do tih ishoda došlo, on priznaje ishode formalnog učenja kao i neformalnog i informalnog sve dok su u skladu sa odobrenim programom vrednovanja. Važan je posebno element usklađivanje obrazovanja s potrebama tržišta rada što se odražava i u strukturi primjene HKO-a u koju je uključeno više tijela i dinamike. Iz tog razloga radi osiguravanja kvalitete i transparentne primjene uspostavit će se i registar HKO-a, način uspostave registra omogućuje i povezanost obrazovanja s tržištem rada. Za svako zanimanje u registru biti će navedene pripadajuće kompetencije, a kompetencije odnosno ishodi učenja povezane sa određenom kvalifikacijom. Sredstva za provedbu ovog zakona osigurana su u državnom proračunu. U nacrtu konačnog prijedloga zakona neću ulaziti u detalje ali u glavi 5 i glavi 6 navedeno je sve što je promijenjeno i što je prihvaćeno između dva čitanja odnosno što nije usvojeno, ali najkraće rečeno rasprava na posljednjoj plenarnoj sjednici i između ova dva čitanja uglavnom je bila usmjerena na odredbe vezane uz nacionalno vijeće za razvoj ljudskih potencijala, mogućnost operativnosti s obzirom na veličinu vijeću, mogućnost proširenja sastava, odabir članova predstavnika pojedinih institucija, pitanja ovlasti u odnosu na autonomiju visokih učilišta, financiranje vijeća te manjim dijelom registar hrvatskog kvalifikacijskog okvir, sredstva za izradu procedure za upis. Zaključujući, mogu sa zadovoljstvom reći da smo na temelju svih rasprava kao i prvog čitanja i suradnje sa svim ministarstvima koja su bila uključena u pripremu dobili Zakon o hrvatskom kvalifikacijskom okviru kao reformski instrument kojim se uređuje cjelokupni sustav kvalifikacije na svim obrazovnim razinama u Republici Hrvatskoj kroz standarde kvalifikacija temeljen na ishodima učenja i usklađene s potrebama tržišta rada, pojedinca i društva u cjelini. Pored toga, Hrvatski kvalifikacijski okvir razvija i unapređuje sustav osiguravanja kvalitete na svim razinama, uspostavlja osnove za priznavanje i vrednovanje neformalno i informalnog učenja te omogućava prepoznatljivost kvalifikacija stečenih u Republici Hrvatskoj na hrvatskom i europskom tržištu rada. Stoga će donošenje ovog zakona sigurno utjecati na postojeće zakone i propise u području obrazovanja i osposobljavanja te u drugim područjima koja svojim propisima uređuju i pitanje obrazovanja i osposobljavanja na način da se osigura njihova bolja međusobna usklađenost. Prema tome, ovaj zakon donosi korist za sve hrvatske građane sa kvalifikacijom, za sve poslodavce, za sve obrazovne ustanove i naravno za Ministarstvo koje napokon može planirati obrazovne potrebe sa stvarnim potrebama hrvatskog društva. Još jednom zahvaljujem se svima koji su sudjelovali u raspravi o ovom zakonu i tim raspravama doprinijeli njegovoj kvaliteti.
Hvala ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi, a u ime Kluba zastupnika jns-sa kolega Igor Kolman.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice Sabora. Uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani ministre i pomoćnice ministra. Pokazalo se u zadnjih godinu dana da je jedan od ključnih, ako ne i ključni posao stranaka Kukuriku koalicije uvođenje reda u institucije Hrvatske države. Mi smo preuzeli odgovornost za državu čija državna uprava, javna uprava, javna poduzeća, sve ono na što država više ili manje ima utjecaja, zajedno sa lokalnom upravom i samoupravom, mene povremeno podsjeća na ono kad imate u novinama članak o nekom stanaru u zgradi koji u svom stanu godinama nakuplja smeće, otpad, mačji izmet, pseći izmet i to sve smrdi, nefunkcionalno je, nema nikakvog smisla i reda. Nažalost, mi smo u jednom velikom dijelu preuzeli državu u takvom stanju, to nije rezultat zadnjih 5 godina, to nije rezultat samo zadnjih 10, zadnjih 20 godina iako dobrim dijelom je, kod nas se nered gomila već 40, 50, 100 godina sa tim raznim promjenama sustava, politika, ratovima, sukobima, državama i nedržavama i takav nered nažalost Vlada i u sustavu kvalifikacija, njihove analize, praćenja, stjecanja i vrednovanja. To je jedan nepregledan, teško upotrebljiv zapravo sustav u kojem često kad već govorimo o spajanju tržišta rada i obrazovanja s jedne strane poslodavci često imaju problema zapravo u tim kvalifikacijama dešifrirati šta je ono šta im treba. Često se događa i da ljudi koji su završili određene obrazovne programe sami zapravo ne znaju kud njihova kvalifikacija spada, šta oni zapravo imaju, s čime je to usporedivo i na koji način s time mogu funkcionirati u životu. U tom smislu mi apsolutno u HNS-u podržavamo ovaj zakon, podržavamo kako njegovu namjeru tako i način na koji je zamišljeno da se on provodi. Međutim u ovoj fazi u drugom čitanju ja bih si samo dozvolio da upozorim na nekoliko elemenata koji nam se čine kao mogući izvor opasnosti u primjeni tog zakona, ne zato da bi prigovarao i kritizirao nego samo zato da bismo svi zajedno bili svjesni šta u provedbi mogu biti neki od ključnih problema. Dakle, zamišljen je jedan izuzetno složen sustav sa velikim brojem sudionika. Ja sam već nekoliko puta u raspravama o nekim drugim zakonima rekao da je to uvijek situacija koja mene pomalo u Hrvatskoj plaši, dakle to je jedna situacija koja zahtijeva izuzetnu koordinaciju među raznim sudionicima sustava. To je nešto na što mi nismo naviknuti i na što naše institucije često nisu pripremljene. Jedan od elemenata provedbe ovoga zakona je Nacionalno vijeće koje ima s jedne stran vrlo opsežne zadaće i od njega se očekuje zaista da određuje ogroman posao, s druge strane ima puno članova, ima previše članova na neki način da bi moglo biti jedno operativno funkcionalno tijelo. Tako da tu se također krije jedna opasnost da se posao ne odradi dobro i to svakako treba imati na umu i kad se budu imenovali članovi tog vijeća i kad se bude radio pravilnik i sve ono što nam slijedi nakon ovog zakona. U glavi 3. Zakona koordinacija primjene i razvoja imamo navedena tri ministarstva koja su zadužena za provedbu ovoga zakona: Ministarstvo obrazovanja, Ministarstvo rada i Ministarstvo regionalnog razvoja. Ja sam ovako samo pobrojao, dakle Ministarstvo obrazovanja ima 14 raznih zadaća, Ministarstvo rada ima 6 raznih zadaća, Ministarstvo regionalnog razvoja ima 3 razne zadaće. Vraćam se, ponovo upozoravam problem koordinacije tako velikih sustava na tako velikom zahvatu je nešto na što Hrvatska nije naviknuta. Nažalost ministre i vašim suradnicima to će biti sigurno jedan od najvećih izazova u provedbi ovog važnog i ozbiljnog zakona. Onda su tu sektorska vijeća koja pak opet imaju neke svoje zadaće, s druge strane moraju također biti koordinirana i sa Nacionalnim vijećem i sa ministarstvima, dakle sve to ostavlja mogućnost da se negdje popiknemo. I na kraju registar koji je sam za sebe ogroman jedan posao, ogroman posao i tehnički i kadrovski i na sve druge moguće načine jedan ogroman projekt. Tri su podregistra, vode ih razne institucije. Ono što treba imati na umu i na što treba paziti je da svi ovi elementi sustava koje sam nabrojao, a nisam ih sve ni nabrojao, naravno ako samo jedan od njih zakaže ozbiljno onda cijeli sustav na neki način nećemo moći provesti i dovesti na onu razinu koju bismo svi željeli, na onu razinu koju očekujemo i vjerujemo da smo u stanju napraviti i ljudi koji rade u svim navedenim ministarstvima i na kraju krajeva na temelju ovog prijedloga zakona. Zakon također propisuje rokove za donošenje pravilnika, imenovanja i izradu registra. Rokovi su 6, 12 odnosno 24 mjeseca. To se može činiti kao dugi rokovi i oni jesu s jedne strane dosta dugi. Ali s obzirom na ogromni posao koji je pred vama, s obzirom na činjenicu da ćete sigurno imati problema sa tom koordinacijom jer to je naprosto nešto što je kod nas ugrađeno u sustav. Ako već niste počeli ozbiljno raditi već zapravo na neki način kasnimo. U svakom slučaju HNS podržava apsolutno ovaj prijedlog zakona. Mi podržavamo hrvatski klasifikacijski okvir i kao ideju. Nadamo se da će on što prije zaista zaživjeti i duboko vjerujemo uz pažnju na ove elemente koje smo naveli, dakle zapravo na te moguće prepreke u provedbi. Duboko vjerujemo da će to zaista biti jedan od onih reformskih zahvata koje stranke Kukuriku koalicije i naša Vlada moraju, imaju obavezu u ovoj zemlji napraviti da bismo ispunili obećanja koja smo građankama i građanima dali, a to je da ćemo živjeti u zemlji koja je konačno uređena i dostojna zapravo građana koji u njoj žive. Zahvaljujem i svu sreću vam želim.
Hvala lijepa. Repliku ima kolega Miroslav Tuđman.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Kolman je ovdje i završio sa tim da će konačno on živjet u zemlji koja je konačno uređena. Međutim, ovdje bi trebalo upozoriti na nešto što se zove, što može biti negativna posljedica ovakvog jednog pristupa. Da se razumijemo, ja jesam za ovakav jedan instrumentarij ali treba biti svjestan što on znači. On isto tako vodi birokratizaciji i prenormiranosti. Ako se pozivamo već na Europu, ako hoćete otvoriti restoran u Njemačkoj ili bilo gdje drugdje ne trebate imati nikakvu kvalifikaciju, nego samo morate podlijegati sanitarnoj inspekciji, a tržište će odlučiti da li imate dobre ili loše kuhare, konobare itd. Prema tome, ova oduševljenost sa ovakvim jednim pristupom ako nema strategije razvoja, ako nema ciljeva koje želimo postići naprosto će imati jedan negativan učinak da ćemo izbirokratizirati sve i svakoga i ako nećemo imati te ladice i boksove ili ovo onda naprosto će nam to biti ključ da one najkreativnije ljude izbacimo iz igre. I u tom smislu treba daleko trezvenije i ozbiljnije ovome pristupiti, a te teze da smo neuređeni itd. naprosto su u kontradikciji sa onom porukom i sa onim uvjetima koje je Hrvatska ispunila kada je Europa rekla da ispunjavamo sve uvjete za ulazak u EU, pa se treba malo zamisliti nad tom tezom koja se svaki čas ponavlja, da mi nemamo uvjete ili da smo neuređeni. Da li to znači da ne želimo ući u EU ili da smo odustali od toga koncepta.
Odgovor na repliku Igor Kolman.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. I ja se jednim dobrim dijelom kolega Tuđman zapravo s vama slažem. Apsolutno to što sam ja ako hoćete oduševljen činjenicom da krećemo u ovakav jedan projekt i nadam se da ćemo zaista ustanoviti neku suvislu i upotrebljivu klasifikaciju kvalifikacija. Isto tako, potpuno se slažem da pretjerano birokratiziranje i administriranje je nešto što moramo s jedne strane izbjegavati i s druge strane je također još jedan od reformskih procesa koji nam slijedi u Hrvatskoj jer mi zaista dobro ste to rekli, mi zaista tražimo u mnogim segmentima puno previše birokracije, administracije od ljudi. Evo danas smo baš razgovarali, danas sam sa jednim kolegom razgovarao o tečaju prekvalifikacije za pizza majstora, baš mislim da ste tako nešto spomenuli, pa onda taj tečaj uključuje 20 raznih zakona, propisa, učenje o stvarima koje vam djeluju kao dva semestra fakultetskog studija a najmanje što ući je naravno kako napraviti pizzzu. I tu ste u pravu. Dakle, mi smo skloni tome da previše administriramo i to je isto tako jedan od izvora nereda koji na neki način u Hrvatskoj vlada, jer onda ljudi prirodom stvari pokušavaju izbjeći. To naravno nije opravdanje, ali je nešto čega moramo bit svjesni, pokušavaju izbjeći sve ono što se pred njih stavlja kao zahtjev. Ono s čime se ne slažem je da mi tu svi pozivamo na neki način na našu nespremnost za EU. To što smo mi zadovoljili kriterije da uđemo to nikako ne znači da na njima treba stati. Naš posao zapravo tek počinje. I Unija sama ima problema i sa svojom administracijom i sa svojom birokracijom. I to je zapravo proces koji neprekidno traje u kojem neprekidno treba ići naprijed i raditi reforme i raditi nove zahvate. Tako da ne. Ja se ne bih složio da mi tu govorimo da nismo spremni, ali ono čega moramo biti svjesni, a da imamo strahovito puno posla svi zajedno još pred nama da bi Hrvatska zaista bila jedna funkcionirajuća država.
Repliku ima potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo uvažena gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega Kolman je lijepom jednom prispodobom nam rekao eto sada je došla koalicija i raščistila stvari koje su se nagomilavale godinama, desetljećima itd. A to je zapravo nešto slično na početku s manje piktoreskno rekao i ministar koji je rekao kad je on stigao počelo se raditi na tome. Pa evo samo vas moram ispraviti jednoga i drugoga. Na tom se počelo raditi 2005. godine. Intenziviralo se 2007. godine i sad je to rezultat jednog cijelog niza inačica, vjerojatno bolji, pročišćeni rezultat. Međutim, ni iz daleka da se to počelo raditi prije godinu dana, a kamoli da eto sad je to nešto što je najedanput palo s nema. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Igor Kolman.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ne apsolutno nije ni moja namjera bila reći da sve od nas počinje, niti sam ja zapravo rekao da smo mi došli i sve počistili. Ja sam samo rekao da se pokazalo sada u ovih godinu dana našeg iskustva otkad smo preuzeli odgovornost za RH da je zapravo temeljni dio našeg posla uvođenje reda u raznim resorima, u raznim institucijama, u raznim dijelovima funkcioniranja RH pa tako i u ovome. Da ne biste mislili da sam potpuno nerealan u svojim procjenama stanja ja ne mislim niti izbliza da smo mi sve počistili, to je posao koji je tek pred nama a ovaj kvalifikacijski okvir će u jednom malom dijelu toga nadam se pomoći i napraviti određene pomake uz apsolutno poštovanje činjenice da svijet nije počeo s nama.
U ime kluba HDZ-a potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite kolega.
Uvažena gospođo potpredsjednice, poštovani ministre, pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Pa na početku želim reći odmah da zapravo kad gledam ovaj zakon uopće nije upitan meritum samog zakona, a on je zapravo sadržan u onim dodacima i u onim tablicama i grafikonima i to naravno nije ništa sporno. Ono međutim što moram priznati mene žalosti s jedne strane, a s druge strane uznemiruje, a mislim da bi trebalo i sve uznemiravati pa i žalostiti je činjenica da je sad pred nama u drugom čitanju zakon koji je praktički identičan onome u prvom čitanju. Dakle, osim par minimalnih korekcija efemerne prirode sve ostalo je potpuno jednako kao da se rasprava u prvom čitanju uopće nije održala, kao da nitko nije imao nikakvih primjedbi na cijelu stvar. Naravno da se primjedbe ne moraju sve uvažiti, naravno da one možda uvijek ni ne odgovaraju konceptu ali baš da se niti jedna jedina primjedba ne uvaži mislim da to nije dobro jer to nije uopće pitanje, pa ni ovaj zakon, nije uopće pitanje jedne ili druge političke opcije. Ja osobno uvijek mislim da su neka pitanja u ovoj državi, a obrazovanje, znanost, zdravstvo su sasvim sigurno par exellance pitanja koja ne bi trebala biti, ja sam svjestan i realan čovjek i znam da nažalost to jest tako ali ne bi trebala biti predmet prijepora između političkih opcija i da bi se tu trebao, barem tu, naći određeni konsenzus. Međutim, sad svjedočimo činjenici da je održana rasprava i da apsolutno je irelevantno što se u toj raspravi govorilo jer sve što je u toj raspravi bilo rečeno je a priori bilo odbijeno i nije našlo niti najmanjeg odraza u ovoj nazovi drugoj verziji zakona. To je po meni zapravo zabrinjavajuće, a velim i žalosti me, jer odražava jedan odnos ne prema oporbi, ja vam kolege posebno vladajući želim reći to nije stvar odnosa prema oporbi to je stvar odnosa prema Saboru. I svi, i vi bi trebali biti zabrinuti zbog toga jer to je odraz i činjenice da je u prošloj godini ovaj Sabor raspravljao o 190 zakona, od kojih 154 po hitnom postupku. Ja bih se ne samo sa strane oporbe nego i sa strane vladajućih jako zabrinuo nad tim, svjestan te činjenice. Ali kad gledam ovaj zakon koji se uopće praktički nije ničim izmijenio u odnosu na prvu verziju pa onda se pitam pa zašto se mi uopće gnjavimo sa dva čitanja zakona ako ionako je stav predlagača taj da što god se tu priča nije važno i da se ionako će napraviti onako kako se želi, a vi ćete uredno dići svoje ruke vezani stranačkom stegom za bilo šta što se predloži. Pa onda stvarno i ne trebamo možda imati dva čitanja. Pa napravimo sve po hitnom postupku, riješimo to sve i što gubimo tu vrijeme uopće svi skupa? Ne znam, mislim da bi se trebali ipak svi, naglašavam svi, a ne samo oporba nad time zamisliti jer to što ja govorim zapravo je priča o ulozi ovog Sabora u hrvatskom društvu, o dostojanstvu ovog Sabora, ne priča o vlasti i oporbi nego priča o ulozi parlamentarne demokracije. Budući da doslovno niti jedna jedina primjedba koja je bila dana potpuno nevezano od bilo kakvih političkih stavova u svezi prvog čitanja ovog zakona meni samo preostaje zato da se to snimi, iz nikakvog drugog razloga. Ja znam da ćete vi sve to izglasovati, ali naprosto da ponovim da su dane određene primjedbe za koje ja mislim, neke su bile dane od vladajućih neke od oporbe, da su zapravo mogle da su bile prihvaćene poboljšati ovaj zakon, a nije trebalo puno. Podsjetimo se bile su primjedbe, neke od njih je i uvaženi zastupnik Kolman rekao, o operativnosti Nacionalnog vijeća koje je sad sastavljeno od 25 članova. Dakle, logika je tu potpuno jasna htjeli su se zapravo objediniti reprezentanti svih dvaju strana da tako kažem, onih koji koriste nešto i oni koji daju nešto. To je stari model … [[Govornik se ne razumije.]] koji je postojao, stariji će se sjećati prije puno godina. Nije on bio sam po sebi loš, bila je loša njegova provedba kao i mnoge druge stvari. Međutim, izvjesno je da tijelo koje ima 25 članova ne može biti operativno i da će imati ogromnih problema sa svojim funkcioniranjem. Naravno da to nije isto bilo prihvaćeno. Bile su primjedbe vezane uz uvrštavanje predstavnika osnovnog, srednjeg i strukovnog obrazovanja. Jer kad su svi mogući predstavnici svega i svačega unutra čudno je da unutra nema predstavnika koji zastupaju osnovno i srednje obrazovanje. Pa meni se čini da je to itekako ogroman i važan segment u sustavu obrazovanja, ovdje ih nema. Odgovor predlagača u ovim na kraju što ste mogli pročitati zašto taj, ta primjedba nije bila prihvaćena jer da zapravo je to zastupljeno kroz sudjelovanje predstavnika agencije nadležne za odgoj i obrazovanje itd. Ma, pa svima nam je jasno, pa šta je agencija, agencija je organ vlasti, Vlade prema tome nije on neki neovisni organ koji će zastupat sad interese tog sektora. Pa nemojmo se zavaravati, to nam je svima jasno. Prema tome, naprosto nije mi jasno zašto se nije htjelo unutra uvrstiti predstavnike osnovnog i srednjeg obrazovanja u sustav nacionalnog vijeća. Zatim, nije prihvaćena o tome da treba na neki način, makar ne razraditi, ali barem indicirati kriterije odabira 3 predstavnika reprezentativnih udruga, sindikata više razine i 3 predstavnika reprezentativnih udruga poslodavaca više razine. Kako će se oni odabrati? Po zakonu će ih biti 5 takvih, kako ćete od 5 odabrati 3? Tko će to odabrati? To nije ovdje riješeno. Ono što, također nije prihvaćeno, naravno je bila rasprava jedna koja nije ulazila u nekakve konkretne, možda detalje i nije možda ni trebala biti, a to su pitanja ovlasti Nacionalnog vijeća koje su strašno široke i strašno velike. Dobro, taj koncept može takav ostati i može bit možda prihvaćen, ali on je jedan veliki izazov, a i to je spomenuo uvaženi zastupnik Kolman. On je jedan veliki izazov u provođenju i sigurno će tu biti problema. Jednako tako kao što će sigurno biti veliki izazov, stvaranje jedinstvenog registra, ogroman jedan posao, silno zahtjevan posao koji ima tri pod registra koje vode različita ministarstva. Mi znamo kako smo dobri u koordinaciji različitih organa u ovoj državi i kako to funkcionira. Nije prihvaćeno ni jedna primjedba vezano uz kompatibilnost informacijskog sustava koji se ovdje uvodi u odnosu na postojeće informatičke sustave. Nije prihvaćena primjedba da je upis u registar vrlo kompliciran i da kad imate jednu kompliciran sustav onda treba detaljno razraditi procedure, način funkcioniranja itd. U odgovoru je napisano to će se riješiti Pravilnikom. Pa mi znamo opet kako stvari se rješavaju pravilnikom. U pravilu se to čeka silno dugo na te pravilnike jer se oni ne stignu napraviti. Onda oni nisu pod nadzorom niti Parlamenta, ni nikoga, naprave se bolje ili lošije, onda se ispravljaju svako toliko kao što se to kod nas voli reći u hodu i onda opet sve završi u neredu. Jedna od stvari koja također nije uopće prihvaćena su rezerve koje su bile iskazane u svezi mogućnosti efikasne provedbe zakona vezano uz podjelu ovlasti i odgovornosti između ministarstava koje su involvirana u ovoj, u ovom zakonu. Nije uopće prihvaćena primjedba niti vezana uz povezivanje HKO-a sa europskim kvalifikacijskim okvirom gdje valja osigurati određeni mehanizmima, a mislim da je to vrlo važno to da ne dođe do odlaska školovanih mladih ljudi iz Hrvatske. Prema tome, to, ti mehanizmi bi na neki način morali biti naznačeni makar ovdje jer u protivnom naravno ćemo imati problema. Bilo je također u raspravi rečeno da bi se razina 7 trebala podijeliti u 2 nivoa kako bi se napravila jasna distinkcija između sveučilišnih diplomskih studija i specijalističkih diplomskih stručnih studija s jedne strane i posljediplomskih specijalističkih s druge. Niti to nije prihvaćeno. Dakle, ja sam vam sad nabrojao jedan cijeli niz primjedbi po kojima se raspravljalo, a nijedna jedina od tih nije prihvaćena. A držim da su one bile sve rečene u dobroj namjeri, u želji da se poboljša taj sustav, sustav koji vrlo kompliciran, sustav od kojeg svi puno očekujemo i sustav koji bi se sa malo dobre volje da je pokazana, ja vjerujem mogao napraviti još boljim, ali ovako je samo ostala jedna demonstracija ignoriranja bilo kakvih primjedbi jer se naravno može ovdje većinom ruku izglasati bilo što. Pa će se tako izglasati i ovaj zakon. Ja ponavljam, to nije problem, ja vas uvjeravam, samo oporbe to je problem svih koji ovdje sjedimo. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Repliku ima Marija Lugarić. Izvolite kolegice.
Poštovani akademiče Reiner istine radi zakon je u drugom čitanju doživio 10 promjena u ukupno 7 članaka, od ukupno 23 članka zakona, a koji uključuje i uvodne, i prijelazne i završne odredbe, radi se o malom zakonu. 7 članaka je promijenjeno u odnosu na prvi tekst čitanja. Drugo, vi ste ovdje spomenuli neke stvari koje su po vama trebale biti promijenjene i nisu. Ja sam sigurna da su bile koherentno argumentirane da bi bile promijenjene i ja se nadam da ćete naći amandman kojim bi udovoljili vaše traženje da se primjerice Nacionalno vijeće za razvoj ljudskih potencijala smanji broj članova, a da se istovremeno dodaju i dva nova i ako nađete tu matematiku plus 2, a da je u zbroju manje od onog što je predloženo, da će takav amandman biti i prihvaćen. Također, istine radi razdvajanje razine 7 u dvije pod razine nije bila primjedba iznesena u prvom čitanju zakona niti na sjednici matičnog odbora, niti ijednog drugog odbora, niti na plenarnoj sjednici. Ona je spomenuta od 2 osobe tek prilikom rasprave u 2 čitanju na sjednici matičnog odbora. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku potpredsjednik Reiner.
Hvala lijepo. Pa uvažena kolegice Lugarić, je ima više primjedbi. Ja ću vam pročitati njihov karakter, dakle u članku 12. stavku 2. podstavku 2. briše se riječ "i po sektora" . U stavku 3. brišu se riječi "podsektora te", a u podstavku 7. briše se riječ "podsektorske". Mislim da to dovoljno govori o fantastično važnim promjenama koje su unesene u ovu drugu verziju zakona. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Kada smo u klubu HDSSB-a odlučivali tko će govoriti o ovom konačnom prijedlogu Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru jako smo se dvoumili jer smo ga svi skupa čitali, a i dalje nakon svih čitanja smo zaključili da je to zapravo gotovo bih rekao samoubojstvo mozga i logike i suvislosti jer nakon silnih čitanja i ne puno članaka i ne velikog po obimu materijala nismo mogli biti dovoljno da kaže mudri da složimo o ovome i da proniknemo zapravo što ovaj zakon govori. Iako kako reče kolega Reiner sam i meritum i ono što bi on trebao, mislim da bi čak trebao nositi oznaku e jer radi se zapravo o nekakvom usklađivanju hrvatskog kvalifikacijskog okvira sa onim što je normalno u tom istom smislu i u tom istom području učinila već Europa i zajednica odnosno unija kojoj pristupamo prvog srpnja nadam se. No eto zapelo me mene na kraju da ja obrazložim stavove kluba HDSSB-a jer sam i u prvom čitanju u one kasne noćne sata 15. studenog 2012. godine relativno ovako važnu materiju o kojoj se radi ovdje a obuhvaća dakle sve segmente našega obrazovanja i kvalifikacija koje ljudi mogu steć u Hrvatskoj. Dakle vrlo važna materija, ta smo raspravljali kažem u kasne noće sate pred relativno vrlo, vrlo malim brojem zastupnika. Pa evo i ovaj puta po drugi puta o ovoj istoj temi. Ja ću početi svoje izlaganje sa citatima. Naime jučer sam došavši od silne glavobolje o poljoprivrednom zemljištu u stan, upalio televizor i ugledao Keruma koji je dao izjavu da on nema tu što raditi u Saboru jer što god i kaže ili predloži ništa mu nije usvojeno pa je zapravo on tamo i ovdje nepotreban. Nepotreban je ovdje, šta će on ovdje? Ima posla u Splitu. Puno važnijega posla. Tako je rekao gospodin Kerum. Pri tome ne mislim da je puno ni uvrijedio sve nas skupa koji ovdje sjedimo i raspravljamo. Dakle nećemo uzeti za ozbiljno te njegove riječi. Ali kada se malo bolje analizira ili raščlani zapravo je Kerum donekle u pravu. Ja mislim da mi trebali razmisliti zbog štednje, a evo se navodno razmišlja o štednji, administraciji da se ukine oporbeni dio sabora. To je točno, tako je. Odlično to će župan ukinuti kad bude u Osijeku postao župan a to neće biti nikada. Dakle gospodin Hajduković, mislim, jel on nek ukine oporbu tamo u Osijeku može ali teško. E dakle s obzirom na sve ono što je i govornik prije mene izrekao i na onu neku primjedbu koju sam ja izrekao u ime kluba HDSSB-a ako ja ama baš ništa nismo prihvaćali, nismo ni morali dobivati novi tekst konačnog prijedloga jer je on potpuno identičan onome starome. Pa prema tome, ono ja bih rekao pomalo da je Kerum eto donekle je bio i u pravu. Ne samo po pitanju ovoga zakona, glasali smo mi ovdje i za neki dan kada je ostala sama pozicija na glasovanju a oporba je izišla jasno zbog određenih opravdanih nezadovoljstava u raspravi. No kako je tvrdoglavo isključivo tumačenje zdravstvenog odgoja u našim školama, tako je isto tako tvrdoglavo isključivo predlaganje ovog konačnog prijedloga zakona. Neću sad ulazit u ovu što sam spomenuo tematiku. Dakle to je svatko ima svoje mišljenje kako bi rekao ministar Jovanović s tim se i slažem jel, ali mislim da je rasprava razgovor, dogovor i ostalo puno važnije od bilo čega drugoga. Dalje, drugi citat koji napominjem a to su dvije osobe izrekle od prilike u istom smislu podižući tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] nakon potpisivanja dakle pristupnog ugovora bivša premijerka je rekla na pitanje novinara što će to značiti Hrvatskoj, u prvi red je stavila da će značiti našim mladima mogućnost odlaska i rada u Europi. Isto to na jednom skupu u Zagrebu kojemu sam bio nazočan a bili su nazočni neki engleski ili britanski dužnosnici gdje je gospođa ministrica vanjskih poslova, aktualna ministrica vanjskih poslova rekla upravo to da se očekuje dakle priličan broj odlazaka naših mladih školovanih ljudi u Europu. Ja nisam shvatio i ne želim shvatiti da je ovaj zakonski prijedlog u konačnom obliku upravo sredstvo, jedno od sredstava putem kojega će se to ostvariti. Ne bih to želio ni u primisli da se dogodi a zapravo će se dogoditi. Već sada i kad nemamo hrvatskog kvalifikacijskog okvira to se događa. Već sada po statistikama koje nikada nisu objavljene ali po statistikama Državnog zavoda za statistiku se smatra doduše neslužbeno da je deset tisuća mladih ljudi iz Hrvatske svake godine odlazi izvan Hrvatske potražiti posao. Prije svega ili pretežito u zemlje EU. Deset tisuća ljudi godišnje, deset tisuća mladih, školovanih za koje su naši porezni obveznici i ova država platili školovanje. Očekujemo mi njih kada završe svoj radni vijek u Europi nazad pa da od Hrvatske prema riječima ovih citiranih postane najveći starački dom Europe sa ugodnom klimom i sa relativno ugodnim životom i klimatskim i svim ostalim. Je li to cilj ove Vlade, ove države i vladajućih? Je li to cilj svega to? je li to skriveni ili prikriveni cilj toga? Ne kažem da je ovaj zakon baš taj koji to omogućava ali niz drugih mjera pa i ovo stanje u državi koje je ovakvo kakvo je sa gotovo 4000 nezaposlenih upravo pogoduje tome i nerješavanje već evo ne optužujem tu isključivo ovu Vlada koja je na vlasti 13, 14 mjeseci negoli i onu prethodnu. Što se to radi hrvatskim mladim ljudima i hrvatskim građanima? Kamo to ide Hrvatska? E sada neću više citirati ni Keruma ni gospođu Kosor ni Vesnu Pusić nego ću krenuti na ovaj konačni prijedlog zakona koji ponovno iziskuje da spomenemo sami iako ne oznaku E sve je prevedeno dakle … [[Govornik se ne razumije.]] preveden kompletno počevši hrvatski kvalifikacijski okvir i svi pojmovi ovdje imaju nekakvo značenje su prevedeni jasno i na engleski jezik pa moglo bi i francuski, francuski je isto jedan od svjetskih jezika. Ali ono što sam i prošli puta upozorio dakle nemam ja nikakve primjedbe na ovih 8 stupnjeva ili 8 vrsta koje su ovdje navedene, ajde da se tamo izrazim samo da ih nađem ovdje dakle stupnjevanje kvalifikacije koje se stječu od osnovnog obrazovanja, strukovnog, pa do 8.stupnja poslijediplomskog, znanstveno, magistarskog studija ili sveučilišnih doktorskih studij 8.2 … /Govornik govori engleski./ … kako bi rekli englezi da i to možemo prevesti na engleski nego bih se ponovno osvrnuo na Nacionalno vijeće za razvoj ljudskih potencijala koje je središnje strateško tijelo RH za razvoj hrvatskog kvalifikacijskog okvira. Kaže se ovdje u članku 10.da to vijeće ima predsjednika i 24 člana predloženih od strane institucija kako slijedi. I onda se nabraja to, jasno da nije razumljivo da ovdje nema predstavnika osnovnog i srednjeg obrazovanja pa da njih predstavlja agencija. Dobro da nije inspekcija ih predstavlja, ne znam tko bi trebao predstavljati a ne neposredni ljudi koji rade u srednjem ili osnovnom obrazovanju. Mandat predsjednika i članova nacionalnog vijeća je 5 godina, kao američki predsjednik ili francuski. Obično su mandati počinjali i završavali i naš predsjednik, obično su počinjali i završavali sa jednom garniturom političkom i sa njihovim krajem političke vladavine ili pak se netko nada da će se to produžiti, ne znam, ali dobro. Nadalje se govori o financiranju odnosno naknadi za rad u nacionalnom vijeću. Govorimo o državi koja, evo baš jučer, prekjučer Linić govori o rezanju svih tih dodataka itd. a mi osnivamo nacionalna vijeća, sektorska vijeća koja imaju po jednog plus deset dakle 11 članova, nacionalno vijeće 24+1, 25 itd. i onda na kraju kada se govori o sredstvima koja su potrebna za financiranje provođenja hrvatskog kvalifikacijskog okvira, jasno tu se uključuje i sredstva troškova rada i sektorskih vijeća i nacionalnog vijeća. Pa se kaže kao što sam rekao i prošli puta ali da ne ponavljam godinu za godinom 2012., 2013., 2014. to je ukupno oko milijun eura plus sredstva koja bi trebala doći iz IPA fondova. To su ogromna sredstva u ovoj situaciji za Hrvatsku državu. Jeli moglo drugačije? Jeli moglo s manjim brojem članova, da bi bilo još djelotvornije da ne kažem stranim izrazom efikasnije? Pitajmo se svi zajedno. I zbog toga evo zaista i prošli put sam se osvrnuo na ovaj zakonski prijedlog u prvom čitanju i iznio iste argumente, međutim ništa se nije postiglo niti se šta tu može postići. Prema tome dobro je Kerum rekao ili on kao član oporbe, mislim da je, zapravo je nepotreban kao jedinka ali jesmo li mi svi skupa potrebni ovdje? I nije ovo samo prvi slučaj. I zakon koji dolazi u konačnom obliku a neizmijenjenog prvobitnog oblika odnosno onoga u prvom čitanju. Što reći? Ja znam da je potreba i usklađivanje normiranja svega pa i onog strukovnog i obrazovnog sustava u RH sa normama EU i znam da je to gotovo neizbježno iako ovaj zakon čudnovato ne nosi oznaku E dakle nego samo PZ ali zbog toga, a zbog da kažem izrazito isključivosti i tvrdoglavosti klub HDSSB-a s obzirom na meritum koji je potreban da se napravi da bismo se ujednačili sa zvanjima i sa svim ostalim kvalifikacijama u EU to je potreba biti za, a opet kada pogledamo ovaj drugi dio o kojem sam govorio sastavu nacionalnog vijeća, strukovnih vijeća i svemu onom što prati ovaj zakon, tu bi bio protiv. I što onda napraviti? Pa najbolje biti suzdržan u svezi ovoga. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike. Domagoj Hajduković.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega kada ste počeli izlaganje malo mi je trebalo da vas prepoznam, ali fali mi nešto na vama onda sam shvatio da je to bedž. Ne znam možda ste ga izgubili. Dakle kada samo govorili o kolegi Kerumu ispravite me ostale kolege ako se ja dobro ne sjećam ali jedino što je kolega Kerum u ovoj sabornici rekao je prisežem. Ja ga nikad ništa drugo nisam čuo reći, prema tome i da smo imali najbolju namjeru prihvatiti njegove sugestije mislim da smo za njegove sugestije ostali uskraćeni. Dosta ste toga iznijeli, ostat ćete konstruktivno suzdržani što me uopće ne čudi za vas jel vi to tako obično i radite, ali mislim da je hrvatski kvalifikacijski okvir kao što ću kasnije reći u svojoj pojedinačnoj raspravi jedan od najvažnijih zakona koje donosimo u ovom sazivu Sabora. Evo kako je uvaženi akademik Reiner isto rekao i njegov klub prepoznaje potrebu za ovako nečim. I to je jednostavno, usudio bih se reći životna tržišno-gospodarska potreba koja nema veze s Europskom unijom jer Hrvatska će i dalje imati autonomiju u uređivanju svog obrazovnog sistema, naravno prihvaćajući određene europske norme. Što se trajanja mandata tiče, 4 ili 5 godina ili 7 godina. Predsjednički mandat traje 5, u Francuskoj recimo predsjednički mandat traje 7 godina. Ovo nije političko tijelo, znači to ne govorim o političkim tijelima nego o stručnim tijelima koja će jednostavno provoditi zakon. Ja tu ne vidim ništa sporno budući da će ta tijela egzistirati neovisno o vladama. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Gospodine nepostojeći župane, zaboravili ste reći pri tome aleluja, a ono što ste vi rekli za konstruktivno suzdržan to je umotvorina tvoga ili vašega predsjednika koji je kada se govorilo o sporazumu sa Slovenijom onda je bio konstruktivno suzdržan. Pa vi malo popamtite povijest, a niste bili, još se niste, možda ste bili da ne kažem u pelenama kad je on to izjavio ili u špilhoznama. Ali malo proučite saborske sjednice i malo uđite u fonograme pa ćete vidjeti tko je konstruktivno suzdržan počevši od vašeg predsjednika stranke i premijera sadašnje Vlade. Dakle to je njegova umotvorina pa se vi služite i dalje s time. A što se tiče samog sadržaja vaše replike, nema se šta ni odgovoriti jer zaista je bespredmetna.
Kolega, jučer sam vas zamolila da ipak malo vodite računa da govorite u Hrvatskom saboru. Govorite i temperamentno i kritički kako god želite ali nemojte na razini dobne ili spolne diskriminacije govoriti. Sljedeću repliku ima Zlatko Komadina.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ja spadam u one koji su fascinirani ovim našim Poslovnikom koji je omogućio npr. da Zakon o poljoprivrednom zemljištu traje 15 sati rasprave. Javio sam se razmišljajući hoću se javiti po tom istom Poslovniku za ispravak krivog navoda gospodinu Grubišiću, ne znam što mi dižete repliku, još nisam ništa rekao, ili ću se javiti na repliku. Pa sam se javio na repliku da kažem prvo da je gospodin Grubišić povrijedio Poslovnik 12 minuta govoreći o nečemu što uopće nije tema dnevnog reda, od ovih 20 koje ste govorili. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro 15, onda znači 3 minute ste govorili o temi. Ali kao što ste i sad u replici kolegu kojeg je gospodin Đakić neki dan nazvao balavcem vi ste ga još poinfantinili pa ste ga nazvali da je u pelenama. To je isto toliko kao doprinosu temi. Mislim ja znam da je zapravo pozicija oporbe frustrirajuća na neki način, ali ne bi trebala biti. Strpljivo, mukotrpno itd., kao što smo mi strpljivo i mukotrpno nešto predlagali. Svaka pametna vlast u pravilu prihvati ono što je pametno ako je zakon u prvom čitanju pa tako vjerujem da radi svaka vlast. Ja se sjećam '97. kad sam ovdje, ne tu nego tamo preko sjedio u tom našem Saboru koji je bio tad dvodomni, da smo imali puno konstruktivnih prijedloga pa nisu prošli. Ja ću vam samo reći, sjećam se dva moja. Kad sam se usprotivio podjeli Hrvatske pošte i telekoma na Telekom i Poštu i privatizaciji Telekoma pa sad imamo šta imamo. Ili npr. privatizaciji banaka pa sad imamo šta imamo. Želim reći da nemojte posustajat, morate bit ustrajni i strpljivi.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepa. Gospodine Komadina, nisam znao da je privatizacija banaka tema i Telekom danas, pa evo vi ste me poučili da je to danas na dnevnom redu pa sad sam ja malo pametniji. Ali vi ste kad govorite o frustraciji što smo oporba, pa vi ste već toliko isfrustrirani, ja ne znam što vi od frustracije možete jer ste čekali vlast 8 godina. Prema tome kad sam govorio o frustracijama morali bi onda ocjenjivati dob koja je djelovala na ljude zbog frustracija. A što se tiče toga, ja podržavam i uvijek ću podržavat vašu autocestu Križišće-Žuta Lokva koja je eto vas jako frustrirala. Hvala lijepo.
E sad smo čuli svašta o kvalifikacijskom okviru. Na redu je Klub zastupnika SDP-a i kolegica Marija Lugarić.
Poštovana gospođo potpredsjednice Sabora, predstavnici Ministarstva, kolegice i kolege. S osobitim veseljem i zapravo interesom pozdravljam u ime kluba SDP-a činjenicu da na raspravi imamo konačni prijedlog zakona čija će primjena imati trajne, potrebne i strukturne promjene u sustavu obrazovanja u Republici Hrvatskoj. Hrvatski kvalifikacijski okvir ide čak i preko ili zapravo izvan samog obrazovnog sustava i imat će značajnih posljedica i na tržište rada i na njegovu dinamiku. Iz nekih rasprava koje su bile do sada, ali i nekih rasprava koje su bile u prvom čitanju i na sjednicama odbora postalo je razvidno da se zapravo radi o jednom novom konceptu u smislu i uspostavljanja koncepta, ali i njegove primjene. Stoga prije odgovora na pitanje zašto je važno uspostaviti kvalifikacijski okvir jedan mali uvod. Iako je obrazovanje vrijednost za sebe i egzistira i kao javno dobro, neophodno je a to je jedna od važnijih i ako ne najvažnije, ponavljam svakako ne jedina funkcija obrazovnog sustava, neophodno je da obrazovanje priprema stručnjake koji će uspješno odgovoriti na stalno mijenjajuće ekonomske izazove te dinamično i šireće tržište rada. To ujedno znači i definitivno raskidanje … obrazovanju kao jednom periodu života koje ima svoj početak i kraj. Obrazovanje i učenje postaje i jest cjeloživotni proces, konstanta ljudskoga života. To znači da je sukladno tome potrebno prilagoditi i obrazovne sustave u širem smislu. Također u ujedinjenoj Europi utvrđena je nužnost sustavnog vrednovanja obrazovanja u svakoj državi i njihovo uspoređivanje s obrazovnim sustavima u drugim državama na osnovi zajedničkog određenog referentnog europskog okvira, odnosno mete okvira. Europski kvalifikacijski okvir za cjeloživotno učenje ima za cilj olakšano uspoređivanje transparentnih kvalifikacije i kvalifikacijskih razina što omogućava mobilnost na tržištu rada, uspostavljanje koncepta cjeloživotnog učenja i osiguranje kvalitete obrazovanja. Strateški cilj europskog kvalifikacijskog okvira za cjeloživotno učenje jest osigurati da kvalifikacije zadovoljavaju osobne, društvene i ekonomske potrebe svakog pojedinca, svake zemlje i EU u cjelini. Europski kvalifikacijski okvir jamči da iza svake kvalifikacije stoji osigurana kvaliteta i na fleksibilan se način omogućava svakom pojedincu i pojedinki horizontalni i vertikalni napredak kroz kvalifikacijsku ljestvicu. Jezgre europskog kvalifikacijskog okvira se sastoji od 8 zajedničkih referentnih razina u kojima se klasificiraju znanje, vještine i kompetencije postignuti kao ishodi učenja. Ovih 8 razina kvalifikacijskog okvira generički obuhvaća sve razine i tipove obrazovanja i učenja, te djeluju kao sredstvo prepoznavanja, razumijevanja i uspoređivanja kvalifikacija unutar zemalja EU. Ja se nadam da je nakon ovog uvoda kolegama kojima nije bilo jasno o čemu se zapravo radi sad ipak nešto jasnije. Ili još možda jednostavnije. Hrvatski kvalifikacijski okvir predstavlja bitan uvid za uređenje sustava cjeloživotnog učenja koje čini okosnicu društva znanja i socijalne uključivosti. On se zasniva na hrvatskoj obrazovnoj tradiciji, obuhvaća sadašnje stanje, te potrebe razvoja gospodarstva pojedinca i društva u cjelini. Istovremeno uvažava odrednice europskog kvalifikacijskog okvira, europske smjernice i međunarodne propise. Izgradnja konkurentnog europskog a time i hrvatskog gospodarskog prostora zahtijeva pokretljivost kompetencija što znači pokretljivost građana, te njihovo prepoznavanje i korištenje na dobrobit radnika, poslodavaca i cijele zajednice. U tom smislu hrvatski kvalifikacijski okvir ima za zadaću povezati ishode učenja koji se postižu u svim obrazovnim institucijama ili posebno naglašavam na bilo koji drugi način, te ih postaviti u međusobne odnose u Republici Hrvatskoj i na međunarodnoj razini. Njime se postavljaju jasni kriteriji kvalitete stjecanja skupa kompetencija za koje sudionik obrazovanja može očekivati da će ih imati nakon završenog obrazovanja za kvalifikaciju određene razine i obujma. Važnost se HKO-a ogleda i u kvalitetnijem povezivanju potreba tržišta rada s provođenjem školskih i obrazovnih programa, te u vrednovanju svih ishoda učenja. Dostupnost sustava obrazovanja svim pojedincima tijekom cijelog života istaknuta kao jedan od specifičnih ciljeva HKO-a. HKO se dizajnira i gradi upravo da bi stvorio osnovu za izgradnju prihvatljive, nužne i pravedne dostupnosti sustava obrazovanja. Što to sve skupa znači konkretno i kako će se to sve postići? Prvo oko smještanja kvalifikacija po razinama. Za svaku je razinu zakonom određeno i propisano koliko je ukupno radno opterećenje potrebno za stjecanje kvalifikacije iskazano bodovima. Jedan bod je 60 minuta radnog opterećenja, te na kojoj razini trebaju biti kvalitativno postignuti ishodi učenja koji su također svrstani po opisnicama u razine. To će omogućiti da se točno zna kvaliteta, opseg i postignuće za svaku kvalifikaciju na svakoj razini. Više nećemo pretpostavljati koje to kompetencije ima na primjer auto mehaničar sa završenom srednjom Obrtničkom školom ili primjerice magistar kroatologije. Za svaku je razinu ujedno propisan i minimalni uvjet pristupanja. To znači da se pojednostavljeno na primjer ne može fakultet upisati nakon osnovne škole već da je za upis u fakultet potrebno završiti srednje obrazovanje. Osim cjelovitih kvalifikacija bit će moguće prepoznati i djelomične kvalifikacije što će u praksi značiti da primjerice apsolvente na tržištu rada ne prepoznajemo kao završene srednjoškolce kao što to činimo danas, iako su oni stekli puno više kompetencija od srednjoškolaca. Dakle, osoba koji imaju završenu četvrtu razinu obrazovanja već će im se moći priznati djelomična kvalifikacija na šestoj ili sedmoj razini. HKO naprosto prepoznaje i vrednuje sve što netko zna i sve kompetencije koje pojedinac posjeduje. To se načelo posebno ogleda u priznavanju neformalnog ili informalno stečenih kompetencija i vrednovanju radnog iskustva. Naime, mnoge su razvijene zemlje shvatile da su za izgradnju društva znanja i socijalne uključenosti izuzetno važni svi oblici stjecanja kompetencija ne samo i isključivo formalni oblik. Svaki je oblik stjecanja znanja i kompetencija ima svoju temeljnu ulogu i vrijednost. Neke od tih kompetencija se mogu prepoznati, izdvojiti kao cjeloviti stup kompetencija koji su temeljne za društvo, imaju trajniju vrijednost od drugih. Neke druge mogu pripadati na primjer skupu kompetencija koje su podložne brzim promjenama i različitim potrebama društva i pojedinca. I očito je opravdano stjecanje temeljnih i trajnih kompetencija koje su svima dobro poznate organizirati uglavnom dobro uređenim formalnim oblikom stjecanja kompetencija, formalnim učenjem ili obrazovanjem. To je na primjer, to su sve one kompetencije koje se stječu u školama ili na sveučilištu. Takav sustav uključuje točno određene ustanove koje su ovlaštene za taj posao, određene programe koji su odobreni uključujući i odobreni sustav vrednovanja, ocjenjivanja stečenih kompetencija pojedinca. Ostale kompetencije pojedinac može stjecati u različitim više ili manje organiziranim prilikama. Neke kompetencije je moguće ostvariti organiziranim aktivnostima koje ne završavaju formalno društveno prihvaćenim vrednovanjem i ocjenjivanjem to je poznato kao neformalno učenje, dok neke kompetencije čak i potpuno neorganizirano u svakodnevnim aktivnostima. To je informalno učenje. Ovdje posebno ističem da je važno što ovaj prijedlog zakona dobro prepoznaje da neformalno informalno učenje nije potrebno pretvarati u formalne oblike učenja da bi se stečajne kompetencije nekog pojedinca vrednovale i priznale. Ukoliko je to iz određenih razloga važno nekom pojedincu tada je u tu svrhu potrebno osigurati postupke i instrumente kojima će se provesti i formalno vrednovanje neformalno-informalno stečenih kompetencija, te izvršiti njihovo priznavanje na jasno uređen način. Razumljiv prikaz obrazovnih postignuća postiže se na osnovi izgradnje jasnog i jednostavnog prikaza svih svojstava kvalifikacija, a HKO je instrument koji to uređuje. Ili drugačije rečeno, HKO uređuje kvalifikacije na način da su u središtu ishodi učenja, a ne postupci kojima se do ishoda učenja došlo. Iako se možda na prvi pogled čini drugačije HKO konačno fokus stavlja na sadržaj a ne na formu obrazovanja. Treće, opći cilj HKO-a je osiguravanje povezanosti i koordinacije svih dijelova kvalifikacijskog sustava u što je uključeno i tržište rada. Time se održiva zapošljivost pokazuje kao jedan od specifičnih ciljeva koji se ostvaruju neposredno iz općeg cilja tijekom provedbe HKO-a. Kako se to konkretno postiže? Za svako se zanimanje određuje standard zanimanja, odnosno skupovi potrebnih kompetencija za odgovarajuće zanimanje. Nakon vrednovanja nadležnog sektorskog vijeća to ulazi u podregistar standarda zanimanja u registru HKO-a. Skupovi ishoda učenja te ovlaštenih pravnih i fizičkih osoba za dodjelu potvrda o stečenim skupovima ishoda učenja ulaze u podregistar skupova ishoda učenja, također temeljem mišljenja stručnog, nadležnog sektorskog vijeća a standardi kvalifikacije programa za stjecanje kvalifikacije ovlaštenih pravnih osoba za dodjelu ispravnosti o stečenoj kvalifikaciji ulaze u podregistar standarda kvalifikacije. Dakle, imamo podregistar skupova ishoda učenja, standarda zanimanja i standarda kvalifikacija. Stjecanje pojedine kvalifikacije može se odvijati putem više programa, naravno uvažava se autonomija i kreativnost obrazovnih ustanova, ali svi programi moraju biti u skladu sa odgovarajućim standardom kvalifikacije. I posve praktično, primjenom ovog mehanizma će se osigurati da se analizira potražnja prije nego što se planira obrazovna ponuda te će se izbjeći opravdani prigovori da iz primjerice škola ili fakulteta izlaze osobe koje ne znaju raditi posao za kojega su školovane jer će biti nužno postići suglasje standarda kvalifikacije i standarda zanimanja. I to je jedno od većih važnosti HKO-a. Dosada su svi iz obrazovanja mogli samo nagađati pa bi u tom nagađanju više ili manje pogodili koje to kompetencije treba polaznik imati nakon završetka pojedinog obrazovnog programa kako bi mogao dobro funkcionirati na tržištu rada. Uz postavljanje standarda zanimanja i multisektorskom suradnjom kroz sektorska vijeća više neće trebati nagađati već će se moći dizajnirati programi za stjecanje kvalifikacija prema točno određenim standardima i kvalifikacija i zanimanja. I najbolje od svega nakon završenog obrazovnog programa svatko će točno znati što svjedodžba, diploma ili potvrda znači i koje kompetencije osoba posjeduje. Dosta je ovdje bilo razgovora o sastavu Nacionalnog vijeća za razvoj ljudskih potencijala. Da, radi se o novom konceptu koji je potpuno multisektorski postavljen. Ja ću ovdje parafrazirati jednu izreku koja kaže da se teški problemi koje trebamo rješavati ne mogu rješavati na isti način razmišljanja koji su bili kada su problemi nastali. Meni se čini kada govorimo o nekim kompleksnim problemima iz ne samo obrazovnog sustava nego onih koji se protežu kroz više sektora doista moramo i mi izaći iz uvriježenih načina i razmišljanja i uvriježenih ili uhodanih načina rješavanja problema i smisliti neke nove. Upravo je to koncept koji se predviđa kroz primjenu HKO-a, naravno uz sve one pa i opravdane bojazni hoće li ili neće to biti moguće provesti. Rasprava koja je bila dosada tijekom svih ovih zadnjih nekoliko godina gdje su svi oni ključni dionici oko toga doista senzibilizirani daje za nadu reći da ono što je u zakonu zapisano će doista na taj način biti i provedeno. HKO i ovaj sustav nosi i niz dodatnih vrijednosti. Primjerice jednostavnost, vrednovanje i priznavanje inozemnih kvalifikacija izvest će kao neposredan rezultat provedbe HKO-a europskog kvalifikacijskog okvira te kvalifikacijskih okvira drugih zemalja. U tom smislu priznavanje hrvatskih kvalifikacija u inozemstvu bit će olakšano provedbom HKO-a. Poštovane kolegice i kolege ovaj zakon imanentno sadrži nekoliko važnih načela. Znanje je temelj konkurentnosti, koncept posla za život se zamjenjuje konceptom znanje za posao te se prepoznaje utjecaj tehnologije i globalizacije. Primjenom ovog zakona svi će imati koristi. Hrvatski građani s kvalifikacijama će lakše dobiti posao ili nastaviti daljnje obrazovanje. Njihove će kvalifikacije biti prepoznate i na hrvatskom i na europskom tržištu rada, a ukoliko žele nastaviti obrazovanje priznat će se i prethodno učenje i formalno i neformalno i informalno, ali uz snažan sustav osiguranja kvalitete. Korist za poslodavce – razumljivije kompetencije koje su stečene i provjerene prije stjecanja kvalifikacija te kompetencije usklađene s potrebama tržišta rada. A korist za obrazovne ustanove na svim razinama je povećana atraktivnost kroz provjerenu i priznatu kvalitetu ustanova i programa te uređen sustav kvalitete obrazovanja. I na kraju SDP će kao i u prvom čitanju podržati ovaj konačni prijedlog zakona. Ovaj zakon ocjenjujemo jednim od najvažnijih reformskih zakona koji će imati dalekosežne posljedice i želimo snažno podržati sve koji će u provedbi zakona raditi, ali i pozvati kao i u prvom čitanju na politički konsenzus oko donošenja oko ovog zakona. Naime, stručni konsenzus, odnosno stručno politički konsenzus oko ovog zakona već postoji. U samoj pripremi zakona je usuglašena i Gospodarska komora i Obrtnička komora i Udruga poslodavaca i sindikati po svim mogućim razinama, Vijeće veleučilišta i visokih škola, Rektorski zbor, Zajednica osnovnih i srednjih škola. Dakle postoji taj vrlo široki stručni konsenzus jer se doista radi o projektu koji je daleko izvan ili preko jednog političkog mandata ili zapravo samo jednog resora. Možda u toj njegovoj kompleksnosti se čini jedan dio njegove nerazumljivosti no međutim smatramo da iako možda većini nerazumljivo ili možda slabije razumljivo novi inovativni koncepti tim više trebaju dobiti potporu ovdje u Visokom domu koji zapravo bi trebao biti iznad takvih graničnih ili da tako kažemo slabih argumenata. Zahvaljujem.
Hvala. Repliku ima Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Uvažena ili poštovana kolegice Lugarić evo pošto mi ništa ne razumijemo ja bi vama postavio jedno praktično pitanje da mi ne ulazimo u teoretiziranje. Naime, zanima me kako će se u registar upisati čovjek koji ima dobra znanja i vještine, prof. je povijesti, živi na Trešnjevci u Zagrebu a najbolji je kažu svi u kvartu istraživač kontejnera i tražilac plastičnih boca kako bi prehranio svoju 5-članu obitelj? Hoće li u registru biti ovo njegovo informal learning ovo drugo zanimanje ili non-formal learning dakle ovo pretraživanje kontejnera? Jer tu kažu da je fantastičan. Drugi prof. informatike dakle ima izvrstan, evo čak sam bio i njegov pomoćnik kada je lijepio parkete, laminat jel' i pločice. Evo sad kad je bilo ovo zimsko ferije bio je na Viru, zaradio je 2, 3 tisuće kuna kako bi i on prehranio svoju 4-članu obitelj. Pa ne znam, s obzirom da je stekao ta znanja da li je on to stekao u obliku non-formal learning ili informal learning. Meni je to sasvim nejasno, evo da vam kažem. Kako ćete ga u registar upisati kad čovjek ima znanja i vještine, pored informatike, a ovaj prvi je prof. povijesti i zemljopisa a znaju raditi fantastične stvari? Ovaj sam prvi rekao da je istraživač explorer of kontejner a ovaj drugi je fantastičan house majstor. Dakle lijepi pločice, laminate i sve. Hoće li i ta vještina njemu, iako nije to formalno njegovo obrazovanje biti upisana u registar? Evo praktično pitanje, neću ja puno o ostalom.
Odgovor na repliku Marija Lugarić.
Kolega Grubišić, počeli ste svoje pitanje kako će se čovjek upisati u registar? Čitanje s razumijevanjem, a čak i bez razumijevanja samo čitanje članka 13. i 14. kaže da se fizička osoba ne upisuje u registar i da ste pročitali zakon to biste znali. Na ovaj drugi dio vaših komentara neću odgovarati, jer pokazuje da zapravo nisu dostojni da se njih komentira kada govorimo o sustavu obrazovanja i k tome reformskog sustava obrazovanja. Jer kada se budemo čudili zašto su državi neke stvari dobar dio odgovora krije se upravo u ovakvim politizacijama važnih tema.
Josip Salapić, replika.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora. Uvažena zastupnice Lugarić da ne ispadne da mi u klubu HDSSB-a nismo razumjeli potrebu donošenja ovog zakona. Svakako ta potreba cijeloživotnog učenja u Hrvatskoj na kraju našeg teškog puta, ulaska zemlje u EU postoji. Ali da je ovo jedan od važnijih zakona je točno. Kako je on nomotehnički, metodološki napisan to sada ovisi od onoga tko ga je pripremio zastupnicima. Netko ga može razumjeti bolje, neko manje bolje, neko više ovisno o tome ko vlada kojom temom. I nije za, sramota reći da se neke stvari ne razumiju, razumije se namjera zakonodavca a to je potreba cijeloživotnog učenja, potrebu usklađivanja hrvatskog kvalifikacijskog okvira sa onim Europskim. A ono što je stvarna briga, za nas ne bi trebala biti, osim što je naša intencija države i zemlje mora biti da imao što više obrazovanih ljudi bez obzira u kojim fazama života oni bili. Neki nažalost ne mogu upisati fakultete jer im roditelji nemaju novaca, ne mogu financirati njihovo školovanje i da je situacija u zemlji teška, to kad budemo svi zajedno pristali i priznali sebi da je teško onda ćemo to lakše shvatiti sve probleme. Jer bez stabilnih državnih financija, bez investicija, bez gospodarstva, bez novih radnih mjesta ovaj naš hrvatski kvalifikacijski okvir brzo će preći europski, a bili smo svjedoci posljednjih mjeseci da su granice RH zrakoplovima napustili mnogi mladi, upravo obrazovani ljudi koji se više nažalost zbog problema u državi nisu mogli zadržati u našem državnom i graničnom teritoriju. I to je naša briga, koja bi trebala biti briga svih zastupnika. Dakle, ne odskakanje od teme da ovo nije potrebno. Klub HDSSB-a, gospodin kolega Grubišić je govorio mi podržavamo donošenje ovog zakona, izrazili smo naše bojazni u određenim dijelovima kad je u pitanju Nacionalno vijeće, autonomija sveučilišta, strukovna vijeća. To je ono što su komentari kluba zastupnika, a svi se zajedno trebamo priznati da je to samo jedan od bitnih zakona koji bi u na onom vremenu, koje je nadam se i nadamo se svi od 1. srpnja trebamo živjeti, treba biti poveznica za bolji život u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Marija Lugarić.
Kolega Salapić da apsolutno se slažem da nije sramota reći da se nešto ne zna, dapače to je u tome je veličina čovjeka, no međutim sramota je onda u tome što se ne zna iznositi kategoričke argumente. Ovom ostalom neću odgovarati na repliku jer se ne tiče samog ovog prijedloga zakona jer ne želim na taj način podržavati ono što inače radite. Na svaku temu pričati o svačemu. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista, Branko Vukšić.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Eto kad je kolegica Lugarić u Saboru i kad je kolega Jovanović u Saboru trebamo paziti što govorimo. Ovako, svako veliko djelo je veliko po tome što je jednostavno. Sve ono što je jednostavno napisano i literaturi, bilo kojem drugom području. Svaki govornik koji se razumije je dobar govornik, odličan govornik, sve ono što moramo odgonetavati i što prosječan čovjek ne može razumjeti to je promašeno. Stil ovog zakona je u potpunosti promašen. Znači ovaj zakon definitivno nije veliko djelo, to ne znači da se ne treba donijeti, vi ćete ga ionako u petak izglasati, ali neće zaživjeti u praksi. Sad je pitanje kako opozicija reagira, kolegica Lugarić je maloprije rekla da neki klubovi, uvrijedivši, ali potpredsjednica Sabora nije imala potrebe reagirati, da neki klubovi uvijek govore o istom, nije mislila ovaj puta na nas, ali vjerojatno će poslije ovog govora misliti i na nas. Kada se, kada neki klub predloži 17 zakona u godinu dana ili amandmana i kad se ne predloži niti jedan zarez, tada je dužnost, opozicijski klub mislim normalno, ne pozicijski, tada je dužnost tim političarima da odašilje s ove pozornice političke poruke svojim glasačima, da upozori na ono što vlast radi, da upozori na ono što nije dobro jezikom koju građani razumiju, koji građani razumiju i načinom na koji smatra da je najbolji. Prije je gospodin Grubišić s ove govornice rekao, govorio je nešto o tome što Kerum misli u politici, što Kerum misli o vlasti? Mislim da gospodin Kerum ne misli ništa, Kerum je uvrjeda i za politiku i za političare i za one koji su ga doveli u Sabor. S tim da ukinuti oporbeni dio Sabora bilo bi najlakše. Jedno vrijeme, sjetite se upravo ova strana koja danas vlada, koja se ponaša onako kako se ne bi smjelo ponašati je jedno vrijeme izbivala iz Sabora, oni koji duže pamte, jer HDZ nije uvažavao njihove prijedloge. Mi bi smo lako, zapravo kad bi smo postupali kao što postupaju oni mi bi smo se trebali dići u siječnju prošle godine i doći valjda za 3 godine kako bi oni mogli obnašati vlast kako žele. Evo toliko u uvodu, tiče se i ovoga. Znači ovo sam shvatio iz početka, s tim da kolegicu Lugarić smatram vrlo kvalificiranom u ovoj temi ne dopuštam bilo čemu se govori, pozorno je slušam i na Odboru i u Saboru ali dociranje ne dopuštam a ovo je bio docirajući tko razumije, taj je zna se što. Ja to neću reći. Govorio sam silom prilika jer gospodin Vuljanić je u Europi i u prvom čitanju ovoga zakona govorim i sada i zakon iz prvog čitanja je gotovo prepisan a to dovoljno opet govori koliko Kukuriku koalicija drži do javne rasprave i do drukčijeg mišljenja i do stava opozicije koja je ovaj puta slažem se s kolegom Reinerom nije djelovala političkim porukama iz svoje busije. Kada smo prvi puta govorili o ovom zakonu nismo govorili politikantski. Govorili smo o suštini, o meritumu, međutim ništa nije prihvaćeno. I što nam je sad činiti, govoriti isto, pa u petak će se izglasati ovo što se želi. U raspravi zakona u prvom čitanju laburisti su bili mišljenja da treba izdvojiti načela i ciljeve jer definitivno između načela i ciljeva se ne može staviti znak jednakosti, niti se može strpati u isti koš. Založili smo se da se razdvoje znanja i vještine. Govorili smo nešto to je govorio i kolega Kolman iz HNS-a sjećam se mada je to bilo prije nekoliko mjeseci. Razine hrvatskog kvalifikacijskog okvira dovesti će do pomutnje koliko god se mislilo suprotno zbog toga što kako kaže kolegica Lugarić je to tako nama laicima nerazumljivo, ja bih volio da je to razumljivo. Izjednačila se gimnazijsko i strukovno obrazovanje, izjednačava se sveučilišni i stručni studij, preddiplomski i diplomski. U članku 9. Koji određuje tijela i dionike u razvoju i primjeni hrvatskog kvalifikacijskog okvira navodi se i nacionalno vijeće za razvoj ljudskih potencijala. O tome smo govorili i o prvom čitanju. Još jedno novo valjda i vjerujem plaćeno tijelo. Molio bih ministra Jovanovića da pojasni što će to tijelo za razvoj ljudskih potencijala raditi? Pročitao sam što piše u zakonu ali stvarno me zanima da mi to još malo pojasni pošto nisam razumio. Možda mi bu bio bolji naslovi ili naziv uzevši u obzir jednu godišnju praksu Kukuriku koalicije Nacionalno vijeće za razvoj stranačkih ili još bolje koalicijskih potencijala. Nacionalno vijeće procjenjuje i vrednuje javne politike. Daje preporuke, predlaže, prati, vrednuje, daje mišljenja. Nacionalno vijeće ima 24 člana i predsjednika plaćenog naravno. Postoji sektorsko vijeće dakle još jedno tijelo plaćeno, ništa od opozicije što smo predlagali konstruktivno niste niti u ovom zakonu, niti u jednom zakonu o kojem se u ovom saboru raspravlja možda pogrješkom je nešto uvaženo. Prema tome sasvim sigurno vas ni ne zanima kako ćemo glasati.
Hvala lijepa. Gordana Sobol ima repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa samo biti istine radi, kolega Vukšić vi ste na početku svog izlaganja rekli kako je sadašnja vlast sadašnja opozicija da smo napustili rad ovog Sabora zbog toga što vlast nije uvažavala naše prijedloge. Ja podsjećam da je SDP tada napustio krajem 2011. godine zasjedanje Hrvatskog sabora, izašli smo iz dvorane i nismo se više vraćali do kraja zbog toga što je tadašnja vlast HDZ sa svojim koalicijskim partnerima unijela ponovno verbalni delikt u ovaj Hrvatski sabor. Naime upravo tada su izglasali skidanje imuniteta današnjem ministru Jovanoviću zbog izgovorene riječi ovdje u Hrvatskom saboru. Zbog toga smo mi napustili a inače sve godine u opoziciji moglo se izaći ono tražeći pauzu pa izađeš van pa se vratiš ali jedino kad smo stvarno izašli nismo se vraćali do kraja zasjedanja Sabora dakle do kraja tog saziva, to je bilo uvođenja verbalnog delikta. A sa svojim zakonskim prijedlozima smo uvijek iznova uporno izlazili pred tada vladajuću koaliciju.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Uvažena kolegice ne mogu sada reći tko je to koji datumi bili, bili ste jedan duži period van Sabora, niste dolazili u sabornicu. To ću vam izvadit pa ću vam dati na papiru. Ne mogu, stvarno ali se sjećam dobro, pratio sam tada kao novinar. Mi uporno isto predlažemo, da nismo uporni ne bismo predlagali dalje, poslije prvog puta bismo odustali, ali mi smo ovdje upravo zato da vas upozoravamo da radite krivo po našem mišljenju, to ne znači da vi radite krivo, možda smo mi u krivu, to ću na kraju kao što vi znate dobro prociniti građani RH na izborima. Međutim nije mudro toliko ignorirati opoziciju kada opozicija nešto predlaže. Nije mudro, naprosto sad ste govorili da je ovo jedan stručan zakon i da tu ne bi trebalo biti politikanstva i da se ne bi trebalo iz političkog rakursa gledati na ovaj zakon [[Upadica Zgrebec: Odgovarajte kolegici Sobol, ona nije o tome govorila.]] Govorilo se prije. Oprostite ja bih onda molio da isto kad SDP kad netko skrene s teme da ga isto upozorite. Ja se ispričavam ništa. Hvala.
Boro Grubišić replika.
Hvala poštovana potpredsjednice Sabora ja sam u zadnji čas zaista ali na vrijeme sam digao pa vidim da ste to uvažili i puno vam hvala na tome. Replika gospodinu Vukšiću. Dakle gospodine Vukšiću, vi ste govorili o određenoj nejasnosti izričaja ovdje i onda je vrlo mi lako je palo na pamet jedna izreka što bi bilo jednostavno ako može biti komplicirano. A drugo razumili mi to ili ne, ako netko i misli da netko nešto ne razumije ja i dalje nisam dobio odgovor na moj upit dakle na ono što sam pitao kako ćemo ocijeniti znanja i vještine tih evo mojih poznanika profesora koji rade to što rade to što sam rekao i što sam naveo unatoč tome što se deklarativno stalno govorio o tome kako treba zaštititi dostojanstvo prosvjetnih djelatnika i hoće li njima tim profesorima u tom dostojanstvu pomoći hrvatski kvalifikacijski okvir? Ili hoće li nakon toga prestati postavljati parket ovako na crno ili u sivoj ekonomiji? Hoće li prestati tražiti boce po kontejnerima plastične? E to sam tražio odgovor ali ga nisam dobio. Očito onaj kome sam ja to pitanje postavio to ne razumije.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Vrlo kratko kolega, ne smijete skrnaviti ovaj prijedlog zakona situacijama iz svakodnevnog života pa onda kada je riječ o tome da profesori ili doktori nauka kopaju po kontejneru. Ne narušavajte ovo plemenito djelo.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi na redu je Domagoj Hajduković.
hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo poštujući ministrovo vrijeme ja ću se držati teme i pokušat ću naglasiti neke stvari koje mislim da kolege prije mene i kolegice nisu. Kolegica Lugarić je dalaj edan jasan presjek onoga što hrvatski kvalifikacijski okvir želi postići i koji su to načini kojima želim. Međutim ja bih htio ponovo naglasiti da donošenje hrvatskog kvalifikacijskog okvira nije nužno uvjetovano samo našim skorim nadamo se ulaskom u EU. Naime, okolnosti koje vladaju u modernom društvu prilike koje vladaju na modernom tržištu rada, a tržište rada je tu bilo puno puta spominjano su jednostavno drugačiji izmijenjeni puno dinamičniji nego što su bili prije 20, 30 ili više godina. Stvara se potreba obrazovanja tijekom cijelog života. Ponekad iz jednostavnog razloga što neka zanima jednostavno izumiru za radnog vijeka određenih ljudi. Dakle oni koji su se školovali za određeno zanimanja ona polako izumiru, nestaju i zamjenjuju ih nova, jednostavno to su potrebe i zahtjevi modernog društva tržišta i tržišne ekonomije. Formalno obrazovanje često ne može pratiti te trendove barem ne tako brzo i ne može se tako brzo prilagođavati potrebama tržišta. Možemo analizirati razloge zašto je tome tako, možda je sustav formalnog obrazovanja pretrom, jednostavno da bi promjene koje se događaju na bazi od 5 do 10 godina mogao kvalitetno popratiti. No to se upravo pokušava riješiti hrvatskim kvalifikacijskim okvirom. Potreba za vrednovanje i usustavljivanje izvaninstitucionalnog neformalnog i informalnog obrazovanja, puno puta zbog toga što se jednostavno pojavljuju nova zanimanja potreba za novim djelatnostima koja do tada nisu postojala nisu bila prepoznata unutar formalnog sustava obrazovanja i jednostavno kadrova koji bi te poslove mogli obavljati nema. Samoobrazovanje je također jedan od bitnih elemenata koje moram uzeti u obzir prilikom donošenja ovoga zakona. Naime, mi često kažemo da je netko samouk. Da li je samouk u sviranju gitare primjerice ili u stranom jeziku ali pri tome mislimo da je netko sam svojim naporima naučio, stekao određene vještine, naučio određenu materiju. Upravo zbog toga mislim da je vrijednost hrvatskog kvalifikacijskog okvira to što je ministar prije spomenuo da stavlja naglasak odnosno fokus na ishodište procesa, a ne sam proces. Dakle ako netko može na kraju procesa učenja sviranja gitare dokazati da zna svirati gitaru potrebno mu je dati i formalnu kvalifikaciju kako bi se mogao time baviti i možda u profesionalne svrhe. No ono što posebno želim naglasiti i što mislim da je do sada također promaklo u raspravi su nekoliko načela i ciljeva hrvatskog kvalifikacijskog okvira koje smatram izuzetno važnim i za hrvatsko društvo odnosno tržite i ekonomiju u cjelini ali posebno u ovim uvjetima puno novina s kojima ćemo biti i s kojima ćemo se susretati ulaskom na veliko europsko tržište između ostalog i tržište rada ali i nove okolnosti koje vladaju na globalnom tržištu rada i vladale bi posredno u Hrvatskoj bez obzira na naše pristupanje EU. A to su sljedeći: osiguravanje gospodarskog rasta temeljenom na znanstvenotehnološkom razvoju, jer puno pričamo o Hrvatskoj kao zemlji znanja i stremimo tome, dakle ovo je jedan korak k tome, jačanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva koja se temelji na ljudskim potencijalima i postizanje zapošljivosti pojedinačne i gospodarske konkretnosti te usklađenog društvenog razvoja temeljenog na obrazovanju. Mislim da hrvatski kvalifikacijski okvir to upravo i radi i ja bih upravo na ove tri stvari stavio fokus. To je ono što Hrvatskoj treba kažem i zbog globalnog tržišta i zbog europskog tržišta ali i zbog nas samih kako bi se što kvalitetnije mogli prilagoditi i etablirati na svjetskom tržištu rada ali i svakom ostalom. Hvala lijepa.
Hvala. Boro Grubiši replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Evo kolega Hajduković vidite kako se mi lijepo znamo i složiti kako u svezi ocjene vještina i struka i svega ostaloga. Evo pa pošto ste me i pitali za moj bedž evo vidite ja imam još jednu vještinu da poznajem ćirilično pismo i moj bedž piše ovdje na ćirilici heroj a ne zločinac, evo pogledajte na ćirilici piše fino heroj a ne zločinac.
Povreda Poslovnika kolega Dragan Crnogorac.
Mislim mi smo radio ovoga prekidali sjednice ali ja moram pošto vi niste kao predsjedavajuća pošto je s ovim kolega Grubišić povrijedio pa mene kao pripadnika Srpske nacionale manjine ste povrijedili … [[Upadica se ne razumije.]] a je da to vi kažete. I ja vas molim da s obzirom na ovo na moju sugestiju da je povrijedio Poslovnik da ga opomenete.
Niste mi dali ni priliku jer ste odmah podigli pločicu a ja vam moram po poslovniku odmah dati riječ. A kolega Grubišiću molim vas vodite računa kako istupate. Odgovor na repliku Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Drago mi je da ste stavili bedž, teško mi vas je prepoznati bez njega. Ja isto znam ćirilicu, a vjerujem da će hrvatski kvalifikacijski okvir mi dati način da to implementiram danas-sutra u svoj profesionalni rad. Hvala.
Hvala. I na redu je za raspravu kolegica Ivanka Roksandić.
Hvala, gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa evo uvođenjem hrvatskog kvalifikacijskog okvira uređuje se cjelokupni sustav kvalifikacije na svim obrazovnim razinama i nesporno je da je ovo jedan od vrlo važnih dokumenata u našem sustavu obrazovanja. Ali zbog onih koji su danas započeli svoju raspravu kako nigdje ništa nije dobro i kako ova Vlada ima zadatak uvesti red i rad u sustav, ja sam razumjela cjelokupne države, a poglavito obrazovanja, ja ću nas malo vratiti u ne tako davnu povijest pa podsjetiti što je to sve činjeno u reformi obrazovanja pa ajmo negdje tamo od 2005. godine kad je donesen Plan razvoja sustava odgoja i obrazovanja 2005.-2010., kada su velike promjene se desile u zakonskoj regulativi. U spomenutom razdoblju donesen je i implementiran Hrvatski nacionalni obrazovni standard koji je uveden školske godine 2006/2007 u sve osnovne škole. Koliko je bio dobar ili nije, o tome će reći stručnjaci. I dalje se radi po tome, dakle ne znam da nije dobro. U području srednjeg školstva započelo se 2006. godine s prvim nacionalnim ispitima kao pripremom za vođenje državne mature, uvođenje koje je ujedno značila i vanjsko vrednovanje obrazovanja kao objektivnog pokazatelja kvalitete srednjoškolskog obrazovanja. Nacionalnim se ispitima osigurala ujednačenost obrazovnih postignuća učenika, a učenici su na svim razinama odgojno-obrazovnog sustava trebali raditi u jednakim uvjetima. Pa ako se sjećate, dosta se ovdje vodilo rasprava oko uvođenja državnih pedagoških standarda na svim razinama, od predškolskog, osnovnog i srednjoškolskog. Sigurno da financijska situacija i mijenja te pedagoške standarde u stvarnosti, ali to je i jedan vrlo značajan dokument koji uz ovaj dokument o kojem danas raspravljamo isto čini jednu onu malu kockicu u ovom mozaiku u obrazovanju. Isto tako moram spomenuti posebno da se vodilo ovih godina i da su se najznačajnije promjene desile u razvoju strukovnog obrazovanja. Mi i sada imamo podatak da 70% naših srednjoškolaca upisuje strukovne škole, dakle nalazi se u tom strukovnom obrazovanju koje moramo priznati doživjelo je najviše reformskih procesa. Osnovni ciljevi te reforme bili su redefiniranje obrazovnih strukovnih sektora pa redefiniranje zanimanja po obrazovnih strukovnim sektorima, definiranje izlaznih znanja, vještina i kompetencija za svako zanimanje, izrada modernog kurikuluma za svako zanimanje. Moram vam reći da smo mi smanjili broj zanimanja sa 1400 negdje na 323 u svim sektorima, da su smanjeni i obrazovna područja sa 13+1 ono umjetničko. Dakle sve je to činjeno na tragu ovoga što danas imamo, što smo doveli do prijedloga ovog dokumenta. I zato ne mogu se složiti sa kolegom Kolmanom koji kaže da ništa nije bilo, ništa se nije radilo i da se ovakvim reformskim zakonima stvaraju prije svega novi, bolji uvjeti i bolji rad. Mislim da to nije dobro, nije dobro zato što ma koliko mi zadovoljni uvođenjem sustav bolonjskog procesa na naše studije i na naša sveučilišta, veleučilišta, mi smo ga uveli, pomaknuli smo se jedan korak. Jesmo li zadovoljni ili nismo, jesmo li se dobro pripremili za to ili nismo, to je zaista predmet još uvijek i evaluacije i rasprave. Hrvatska se odredila u ovom periodu za još nešto, za cjeloživotno učenje koje je vrlo važan oblik obrazovanja, prije svega zato što i kolega je Hajduković sada nešto rekao, promjenama u tehnološkim, tehnologijskim promjenama, u gospodarstvu mijenjaju se zanimanja, mijenjaju se zahtjevi izlaznih kompetencija i zato je to cjeloživotno učenje koje je upravo uvedeno vrlo važno i vrlo veliki korak kod dovođenja ovog zakona koji je pred nama. Cilj donošenja hrvatskog kvalifikacijskog okvira je između ostalog, a rekao je to i ministar, rekao je i akademik Reiner, povećana mobilnost studenata i radne snage što je dobro i mislim da se moramo time voditi da otvaramo vrata našim radnicima, našim učenicima, našim studentima ali moramo pokazati jednu bojazan da danas-sutra zbog toga što ne podržavamo upravo one koji bi se željeli baviti znanosti, što ne podržavamo mlade znanstvene novake može nam se desiti da ćemo u jednom periodu ostati, u jednom razdoblju ostati bez znanstvenika. Vidim da u raspravu ide novi Zakon o visokom obrazovanju i znanosti i mislim da neke stvari u njemu ste prihvatili, ali mislim da ćemo morati još o tom zakonu dosta razgovarati. Vezan je on i uz ovaj nacionalni kvalifikacijski okvir. Značajnu dakle ulogu u provođenju politike cjeloživotnog učenja pripada i obrazovanju odraslih koje je bilo tradicija u Hrvatskoj i samo ovo cjeloživotno učenje ja bih rekla da je nastavak te dobre tradicije, ali i nešto što nije bilo u ovom obrazovanju odraslih. Sada mi priznajemo i oblike informalnog i neformalnog učenja. Do sada to nismo priznavali, do sada to naši budući radnici, naši budući, oni koji sudjeluju u gospodarstvu nisu mogli upisivati takve stvari ni u radnu knjižicu ni u vrednovanje ali, postoji jedan ali, ali mi još uvijek moramo naš gospodarski sustav prilagoditi tome. I na Odboru za obrazovanje i kroz sve moguće rasprave oko ovoga Zakona došlo se do zaključka da svi mi u obrazovnim strukturama ćemo se naviknuti i neće biti puno nerazumijevanja ili razumijevanja oko kvalifikacija. Ali što ćemo učiniti sa tzv. gospodarskim sustavom, sa poslodavcima koji na žalost u praksi ne prepoznaju ni razine obrazovanja, niti prepoznaju ja ću reći zanimanja da svi razumiju. Tu trebamo još zajedno sustavno raditi i dobro je da je u ovo sve uključena su različita ministarstva. Jer ono Ministarstvo rada mora nositi veliku odgovornost pa i Ministarstvo gospodarstva. Hrvatska gospodarska komora, Hrvatska obrtnička komora itekako je zadatak tih komora moraju one nositi tu, taj zadatak na svojim leđima da tako kažem, da objasne poslodavcima i cjelokupnom gospodarstvu, cjelokupnom sustavu koje zanimanje što znači, koja kompetencija je za određeni posao potrebna. To neće moći ni Ministarstvo znanosti i obrazovanja i sporta. To će morati oni na terenu. I mislim da tu što se tiče razumijevanja nema problema. Žao mi je ministre što niste zaista neke dobre po nama dobre primjedbe prihvatili iz prvoga čitanja. Mislim da ma koliko se mislilo da nije meritum stvari u ovom Zakonu Nacionalno vijeće za razvoj ljudskih potencijala a ono bi trebalo nositi isto tako ovo o čemu sam ja malo prije pričala mi smo iskazali bojazan da je ono preglomazno tijelo i rekli smo, netko je rekao tu u ovoj raspravi da, ali ste i tražili dodatak da se nadopuni sa još nekim predstavnicima. Pa gledajte, ako ste rekli da u tom sustavu od 25 ljudi jedan predstavnik agencije je nadležan za odgoj i obrazovanje, jedan predstavnik agencije nadležan za strukovno obrazovanje, jedan predstavnik za znanost i visoko i tako dalje, neću sve zbrajati, onda zaista ne bi bilo loše jer se radi o ljudima koji su direktno vezani uz obrazovanje da ovdje budu predstavnici osnovnih i srednjeg obrazovanja, a to možemo uvesti kroz samo dva još instituta. Mi imamo aktive ravnatelja osnovnih, imamo predsjednike koji su na nivou nacionalnom, zajednica ravnatelja osnovnih i srednjih škola. Možda će oni biti ta najbolja poveznica između onih koji obrazuju buduće srednjoškolce, buduće radnike nazovimo i oni. I uvažavam znanje i sposobnost agencije, ali to su ljudi koji su zaista korak izvan sustava, onog realnog sustava koji provodi obrazovanje. Kad smo već imali 25 i niste prihvatili smanjenje onda ste trebali barem prihvatiti ovu našu inicijativu da povećamo sa ovim ljudima koji direktno sudjeluju u sustavu obrazovanja. I molit ću vas jedan odgovor koji sam pitala i predstavnike na [[Upadica Batinić: Vrijeme. Izvolite.]] Evo samo još to pitanje. Predstavnike na odboru, dva predstavnika područne, regionalne samouprave vodeći računa o uravnoteženoj regionalnoj zastupljenosti na prijedlog Ministarstva nadležnog za regionalni razvoj. Ja pretpostavljam šta će bit vaš odgovor. Hrvatska se dijeli u dvije regije, pa će biti ti predstavnici. Ali mislim da za sada to nije još dobro.
Kolegice Roksandić vrijeme vam je isteklo podosta. Imamo jednu repliku Marija Lugarić. Izvolite kolegice.
Poštovana kolegice Roksandić, slažem se sa mnogim stvarima koje ste izrekli u svom izlaganju. Posebno mi je drago što ste spomenuli Zakon o strukovnom obrazovanju koji je donesen u prošlom mandatu čini mi se konsenzusom, barem mi iz SDP-a smo bili za zakon. Vi iz većine ste bili za zakon zato što u jednom smo velikom dijelu tehnologije da tako kažem ovaj Zakon o HKO-u kopira odnosno unapređuje nedostatke koje uspostavljen mehanizam kroz Zakon o strukovnom obrazovanju upravo bogatiji za iskustvo primjene Zakona o strukovnom obrazovanju. To je s druge strane na neki način i jamstvo da zamišljeni mehanizmi sa standardima kvalifikacija kroz sektorska vijeća, Nacionalno vijeće itd. je nešto što koliko god se činilo novo zapravo i nije toliko novo već je donekle pod navodnicima isprobano kroz jedan sustav pa se nadam da i ova vaša rasprava pa onda i ova moja replika na neki način će razuvjeriti kolege koji su do sada razgovarali koji dovode na neki način u pitanje takvu vrstu mehanizma. Drugo, također u tom zakonu je dosta zanimljivo postavljeno Vijeće za strukovno obrazovanje od 17 članova koje i po svome sastavu i po načinu imenovanja predstavlja upravo suprotno onome što se za sada zalažete. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Kolegice Roksandić, izvolite.
Točno kolegice Lugarić, vi znate da smo donijeli ovaj Zakon konsenzusom. On je u primjeni i zaista da je najbolje vidljiva njegova primjena na terenu i ovaj zakon nadopunjuje. No međutim, vrlo važan dokument na čijem se donošenju radi već od početka 2005. i čija primjena neće imati svrhu to je ovaj o kojem danas govorimo ako svi dionici ne sudjeluju u stvaranju Strategije potreba tržišta rada, a to nisam uspjela reći u svojoj raspravi. Naime, sve će ovo pasti u vodu ako mi nećemo imati strategiju potreba tržišta rada, ako nećemo od lokalne razine do državne znati što nam je sutra potrebno, a ovaj dokument to neće riješiti.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Dunja Špoljar, izvolite kolegice.
Hvala potpredsjedniče, ministre sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Za obrazovanje zasigurno ne postoje lake odluke i za obrazovanje nema nevažnih zakona. Ipak neki su od strateške važnosti. Upravo je takav Prijedlog zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru. HKO će omogućiti vertikalnu i horizontalnu prohodnost, regulirati ili još bolje reći reformirati sustav na način da će urediti kvalifikacije, tako će se utvrditi koje su kompetencije potrebne na hrvatskom, ali i na europskom tržištu rada te će te iste kvalifikacije konačno postati razumljive svim poslodavcima i u Hrvatskoj i u Europi slijedeći strateške prioritete Vlade RH i EU. Ključni pojam je dakle usklađivanje. Usklađivanje na razini različitih ministarstava, Hrvatskog sabora, obrazovnih ustanova, akademske zajednice, studentskog zbora, strukovnih komora, poslodavaca i Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Tako je rezultat buduće primjene HKO-a i partnerstvo između navedenih institucija. Svaki roditelj preispituje odluke o svojoj djeci jednako kako i svako dijete, odnosno svaki mladi čovjek preispituje vlastite odluke. Jesam li učinio dovoljno, jesam li motivirao dovoljno, jesam li pomogla dohvatiti sve potrebne informacije, hoće li životni put mog djeteta, odnosno moj vlastiti biti lak i plodan ili već unaprijed predodređen za neuspjeh? Zato nimalo jednostavno nije odabrati buduće zanimanje i zvanje, upisati školu ili fakultet koji garantira životni uspjeh. Deset najtraženijih poslova na svijetu 2010. godine 2004. godine uopće nisu postojali. Danas bi učenike u školama morali pripremati za poslove koji još uopće ne postoje i da koriste tehnologije koje još nisu izumljene s ciljem da rješavaju probleme za koje još ne znamo postoje li i koji još nisu ni nastali. Današnji prosječni svjetski učenik do svoje 38. godine promijenit će ukupno 14 poslova. U takvom civilizacijskom okruženju sustavnost je nužna, a upravo to HKO nudi. HKO stvara pretpostavke da se odredi koja su zanimanja, znanja i kompetencije potrebne hrvatskom društvu za brži razvoj. Za razvoj konkurentnog gospodarstva nužno je integrirati politiku obrazovanja, zapošljavanja i regionalnog razvoja. Europsko pa tako i svjetsko tržište rada naša je realnost za koju će HKO stvoriti temelje za vrednovanje ishoda neformalnog učenja, na primjer kroz tečajeve, te osigurati podizanje zapošljivosti i konkurentnosti hrvatskih građana na europskom tržištu rada. Prije svega naša djeca moraju usvojiti činjenicu da je cjeloživotno učenje nužnost te savladati vještine učenja kroz cijeli život. Samo tako bit će spremni za europsko tržište rada. Samo tako slijedeći HKO više nećemo školovati mlade ljude za Burzu rada nego za cijenjena, dobro plaćena i trajna radna mjesta. Zakon je prošao dva čitanja, izbrušen je i spreman za implementaciju. Ona neće biti ni laka ni kratkotrajna, očekuje se da će trebati oko 2 godine da HKO zaživi. U konačnici HKO će osigurati uvjete za kvalitetno obrazovanje i učenje u skladu s potrebama osobnog, društvenog i gospodarskog razvoja, osigurat će mogućnosti i socijalne uključivosti te će garantirati ukidanje svih oblika diskriminacije. Ponovno ću podvući i u ovoj raspravi prihvaćanjem i provođenjem HKO-a pomoći ćemo da naša djeca, da naši građani imaju jasno određene vlastite obrazovne životne ciljeve da cijeli život uče te da tako postanu i ostanu učeni što je zaista važno jer učen je u cijelom svijetu učen dok je kralj samo u svom kraljevstvu kralj. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Boro Grubišić. Izvolite kolega.
Uvažena kolegice ja se gotovo u cijelosti slažem sa vašim izlaganjem. Jedan je pisac rekao od kolijevke pa do groba najljepše je đačko doba jel' – Branko Radičević rođen u Slavonskom Brodu inače. Dakle, bit ćemo mi, tako ćemo učiti cijeli život i bit će nam najljepše jer ćemo biti cijeli život u đačkom dobu jel'. Ali, ono što mi se ne dopada u vašem govoru, ne da mi se ne dopada nego je simptomatično je to da kažete da ćemo se obrazovati za europsko tržište rada. Ja bih puno više volio kada bi se mi ovaj hrvatski kvalifikacijski okvir i ono što se dakle u tome sadrži, što se sastoji da bude za hrvatsko tržište rada. Dakle, da ovdje ta djeca nađu radno mjesto, da ovdje ostanu. Da takve prilike budu ovdje ekonomske i gospodarske da bi oni upravo putem toga HKO-a našli posao u Hrvatskoj. Ja nisam protiv pokretljivosti kako reče gospođa kolegica Lugarić jel' pokretljivosti ili mobilnosti rada. To je jasno da u Europi postoji i mi ćemo biti dio Europe. Ali bih puno više volio da ti naši ljudi sa svojim znanjima i vještinama, naša djeca, ostanu ovdje. O tome se radi. Evo, samo toliko. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolegica Dunja Špoljar. Izvolite.
Lako je dati odgovor na repliku kad započinje ja se u potpunosti s vama slažem. Dakle, hvala vam za repliku. Naime, samo upozoravam na onu nužnost i realnost a to je da će Hrvatska biti dio Europe pa tako i hrvatsko tržište dio europskog tržišta rada. Hvala lijepa.
Hvala. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Gvozden Flego. Izvolite kolega.
Nacionalni kvalifikacijski okviri saobrazni su sa europskim kvalifikacijskim okvirom i stoga je usvajanje ovog zakona zapravo usvajanje jednog sistemskog zakona koji će urediti tržište radne snage, urediti sustav obrazovanja i zapravo omogućiti potpunu integraciju Hrvatske u EU i što se tiče ovoga. S obzirom da su glavne premise EU omogućiti, stvoriti područje u kojem će biti omogućena cirkulacija radne snage ljudi, roba i ideja onda zapravo ovaj zakon tu omogućuje. I tu zapravo nastupa nešto što bismo mogli nazvati novi mentalni sklop. Neće više biti samo hrvatskog tržišta radne snage. Biti ćemo dio europskog tržišta radne snage ukoliko je tržište radne snage uopće adekvatan izazov što pod tim mislimo. Ovim se zakonom zapravo reguliraju razine odgovarajućih zanimanja i faktički dovode obrazovni sustav u odgovarajuće obaveze spram onoga što piše u ovom zakonu i obaveze da se transformira prema onim odredbama koje taj zakon sobom donosi. Taj zakon je, osim što je sistemski u tom smislu i reformski, on je u tom smislu i reformski. On se ne bavi procedurama, nego se mnogo više bavi sadržajima i zapravo taj popis razina kompetencija, odnosno znanja i vještina jeste popis koji je građen na ishodima učenja, dakle na krajnjim rezultatima. I u tom smislu dolazi do izražaja njegova novina i njegova inovativnost. Mi moramo naučiti, mi mislim u Hrvatskoj, naravno ne samo mi u Hrvatskoj, da na drugačiji način pristupamo kvalifikacijama uopće. S jedne strane će postojati razina kvalifikacija, s druge strane će postojati odgovarajuće specifikacije koje se više neće posebno normirati u pod razinama, a o tome je bilo najviše razgovora na radnim tijelima, nego će se zapravo specificirati nečim što se zove dodatak diplomi ili u formalnom redovitom učenju, odnosno popis kompetencija. Stoga će se u nečemu što će se zvati, ne znam elektronička radna knjižica ili kako god hoćete nalaziti popis kompetencija koje će poslodavac gledati i odabirati one kandidate koji mu najviše odgovaraju. I u tom smislu zakon donosi inovacije. Da bismo međutim taj sistem naučili hodati, nakon donošenja zakona potrebne su mnoge još radnje i razgovori i dogovori sa poslodavcima i sa njihovim udrugama, je jedan od dosta složenih, pokatkad i čvornatih poslova pa bih ja volio da osvijestite ono što nam prethodi, dakle da se razgovara sa poslodavcima, da ih se upozna sa novim sustavom što nažalost nismo napravili prilikom uvođenja bolonjskog procesa i prvostupnici su uletjeli praktički u vakuum i na taj način da se omogući ljudima koji će po ovim kvalifikacijama uči u, na tržište rada da im se omogući da se zapošljavaju. Još dvije manje-više usputne ili izvanjske primjedbe. Žao mi je da nema gospođe Roksandić. U prošlom mandatu smo mi kako opozicija dolazili na odbor sa amandmanima i pokatkad ako se sjećate su, je odbor usvojio i 30 i nešto naših amandmana. Dakle, mislim deziderativi su jedno, a realnost je drugo, nažalost niste iskoristili tu mogućnost, ona će isteći za 2 minute kada ja prestanem govoriti, jer sam zadnji govornik i molim vas ubuduće koristite one poslovničke mogućnosti koje vam stoje na raspolaganju. Druga izvanjska primjedba je zahvala i ministru i onima koji su vodili posao kod donošenja zakona. Jer je u donošenju zakona sudjelovala ne samo velika ekipa raznovrsnih stručnjaka i zainteresiranih strana ili stay holdera nego jednako tako je sudjelovalo, sudjelovali su i predstavnici zakonodavne vlasti. Možda nismo uvijek iskoristili sve vaše pozive, ali smo ih dobivali i ja se nadam da bi to mogla postati zaraza u vašem ministarstvu. I da nas i na sljedeće vaše zakonske projekte pozivate, a mi ćemo se odazivati koliko budemo mogli ili koliko budemo bili zainteresirani. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. I ministar Jovanović zaključno. Izvolite ministre u ime predlagatelja.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, hvala svima koji su diskutirali u ime klubova ili pojedinačno. Evo krenuo bi sa ovim zadnjim što je rekao uvaženi zastupnik Flego. Dakle, zašto je naš tekst u prvom čitanju bio tako kvalitetan pa ga nije ni trebalo iznijeti toliko do drugog čitanja zato što on nije rađen niti u laboratoriju SDP-a, niti bilo koje druge stranke, nego na temelju struke i znanosti kroz čitav niz radionica u kojima su sudjelovali predstavnici i sindikata, i akademske zajednice, i osnovnih i srednjih škola, dakle svi koji su bili zainteresirani. Temeljem tih prijedloga izrađen je prvi tekst koji je bio ovdje u raspravi i na koji smo mi dobili određene primjedbe. Sve suvisle primjedbe koje su značile poboljšanje teksta mi smo u tekst ugradili. Sve primjedbe smo testirali ponovno u razgovoru sa dionicima ovog procesa i akademskom zajednicom, i sindikatima, i gospodarsko-socijalnim vijećem. Meni oporba, iako tako neki ne misle jako puno znači, mene oporba potiče da moji prijedlozi budu još bolji i još kvalitetniji. I mi u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta u analizi prijedloga koje dobivamo imamo jednu posebnu metodu, mi sve prijedloge koji stižu stavljamo na papiriće i ne piše ko ih je predložio i onda analiziramo te prijedloge da bi dobili najkvalitetnije rješenje. Prema tome, oporba nam je potrebna da, ali kvalitetna i konstruktivna oporba koja će amandmanima kao što je rekao uvaženi zastupnik Flego predložiti konkretna poboljšanja teksta. Zastupnik Kolman je govorio o Nacionalnom vijeću i neki drugi zastupnici su se osvrnuli na to da li će broj 25 članova vijeća biti kompliciran za rukovođenje. Ako je netko nesposoban ne može rukovoditi i sam sa sobom. Osoba koja bude izabrana za predsjednika Nacionalnog vijeća na temelju kriterija siguran sam da će imati sve one vještine koje su potrebne da Nacionalno vijeće svoj posao odradi kvalitetno pri čemu je posebno značajan rad sektorskih vijeća koja će biti ključna za provedbu ovog zakona. Naravno, rokovi koje smo dali po nama su dovoljno dugi da učinimo sve što je potrebno da se zakon implementira, to sam rekao i kod prvog čitanja. Ovo je najlakši korak, najlakše zapravo donijet zakon, treba ga provesti u praksi. Zašto je jako bitan ovaj zakon? Neki su rekli da je taj zakon zapravo nepotreban. Drage kolegice i kolege ovaj zakon je preduvjet povlačenja sredstava iz Europskih fondova, ogromnih sredstava koja su nam na raspolaganju i koja će omogućiti onda da naš sustav obrazovanja bude kvalitetniji i da naša poveznica sustava obrazovanja sa tržištem rada bude bolja i kvalitetnija. Nema zastupnice Roksandić. Ona je nabrajala što je sve učinjeno u proteklom periodu. Puno toga je dobro učinjeno ali koji su nam rezultati. Evo ako pogledate danas od svih učenika koji završe strukovne škole manje od 50% njih uspije naći posao u okviru koji koriste znanja stečena tokom, tijekom obrazovanja. Pa to vam je dokaz da nam treba hrvatski kvalifikacijski okvir koji će povezati obrazovanje, tržište rada, potrebe hrvatskog društva u narednim godinama. Upravo to je zadatak hrvatskog kvalifikacijskog okvira i zato kažemo da je to temeljni reformski instrument koji naravno nije počeo sa izgrađivanjem onog dana kada sam ja postao ministar, to sam rekao na početku ali smo mi u ministarstvu sebi to dali kao prvi zadatak i nastavili ono što su učinili oni prije nas da bi danas imali ovaj tekst ovdje na stolu i da bi taj tekst omogućio da u Hrvatskoj imamo veću zapošljivost i veću socijalnu uključivost naravno ja želim da što više onih koji završe školu rade u Hrvatskoj ali zašto mi sa ovim zakonom ne bi omogućili da rade i u EU čiji ćemo mi dio biti 1.7. dakle mi ćemo biti svi Hrvati ali ćemo biti svi i Europljani. Prema tome ovim zakonom mi našim građanima omogućuju da budu ravnopravni sa svima u EU a ne da budu građani drugog reda u EU. To je zadatak i ovog Sabora i hrvatske Vlade i svih nas kao političara. Prema tome čovjek koji nešto hoće uraditi nalazi načine da to učini, onaj koji neće nalazi izgovore. Ja sam u ovoj grupi koja će naći načine da provede u djelo za koje smatra da se ova Vlada svojim programom obvezala. Zahvaljujem se svima u raspravi i molim vas da jednoglasno podržite ovaj zakon u petak.
Hvala ministre. Imamo jednu repliku Branko Vukšić izvolite.
Uvaženi ministre Jovanoviću, slažem se s vama. Treba napisati amandmane, treba dati prijedloge, raspravljati. Međutim mi ne samo da smo napisali 30 amandmana do sada i 50 ne znam trebam zbrojiti. Mi smo napisali i zakone. Napisali smo jedan zakon koji je bio puno bolji od zakona Vlade. Napisali smo ga prije same rasprave u Hrvatskom Saboru, dva mjeseca prije. Što je Vlada napravila? Zakon je svoj davala na dnevni red, izglasala, nakon dva mjeseca je na dnevni red došao naš zakon. Riječ je o zakonu o HRT-u. to ponašanje, ovo je samo deklarativno da, vi dajte predlažite ništa se ne prihvaća u Saboru. To ne znači da je kod vas, to ne znači da vi ne radite drukčije kao što ste rekli metodologiju. Ne pišite čiji je prijedlog, nego je to prijedlog vama svejedno ja sad ovaj puta jer ne znam ali često je desna strana, s moje desne strane ne znam da li je to lijeva ili desna strana to oni sami znaju govori da mi laburisti govorimo demagoški. Demagogija je upravo to, pištite, pišite jer znate da nećete ionako ni pročitati a ni uvažiti ono što piše.
Nemamo odgovor na repliku. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem ministru sa suradnicom. Glasovat ćemo u petak.
Konačni prijedlog zakona o Hrvatskom kvalifikacijskom okviru, drugo čitanje, P.Z. br. 183. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 85 glasova za, 1 glas protiv i 32 glasa suzdržana donesen Zakon o hrvatskom kvalifikacijskom okviru u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim pravima predsjednika RH po prestanku obnašanja dužnosti, drugo čitanje, PZE br. 146 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja pozdravljam zamjenika ministra gospodina Štubelja sa suradnicom. Izvolite zamjeniče ministra.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Donošenjem predloženog zakona predsjedniku RH po prestanku obnašanja dužnosti osigurava se odgovarajuća ravnopravna zaštita s obzirom da mu se omogućuje pravo povratka na rad kod poslodavaca kod kojeg je bio u radnom odnosu na neodređeno vrijeme i kao poslodavaca s kojima je zaključio poseban ugovor. Zahtjev za povratak podnijeti treba u roku od 15 dana od prestanka obnašanja dužnosti, a poslodavac mu mora donijeti odluku o povratku na rad u roku od 45 dana od dana prestanka obnašanja dužnosti. Nakon prestanka obnašanja dužnosti po povratku na rad ima pravo na naknadu najviše do iznosa dvije plaće sukladno posebnim propisima ako poslodavac nije donio odluku o povratku na rad u propisanom roku od 45 dana ili odluku o povratku na rad predsjednik nije prihvatio ima pravo na naknadu plaće od dana nakon prestanka obnašanja dužnosti. Omogućuje se ostvarivanje prava na mirovinu čija se svota određuje kao starosna mirovina po zakonu o mirovinskom osiguranju. Omogućuje se da se i dalje ima pravo na ured, dva državna službenika za obavljanje službeničkih odnosno administrativnih i ostalih poslova za rad ureda te osobnog vozača i službeno osobno vozilo. Ograničava se korištenje prava na ured, dva državna službenika, osobnog vozača i službeno osobno vozilo na razdoblje od pet godina po prestanku obnašanja dužnosti predsjednika. Predsjednik RH koji sada koristi pravo iz zakona nastavlja korištenje ostvarenog prava u istom opsegu i može ih koristiti trajno i nakon stupanja na snagu ovog zakona. Koje su razlike između rješenja koja su predložena ovim konačnim prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona dakle iz prvog čitanja? Ima pravo povratka na rad i to ne samo kod poslodavaca kod kojeg je bio u radnom odnosu na određeno vrijeme prije početka obnašanja dužnosti nego i kod poslodavaca s kojim je zaključio poslovni ugovor. Rok za podnošenje zahtjeva na povratak je skraćen sa 30 na 15 dana te je propisana obveza poslodavca da u tom zahtjevu donese odluku u roku od 45 dana od podnošenja zahtjeva. Od prestanka obnašanja dužnosti do povratka na rad predsjednik ima pravo na naknadu plaće sukladno Zakonu o obvezama i pravima državnih dužnosnika ali najviše do iznosa dvije plaće odnosno dva mjeseca dok se ne realizira povratak na rad. Međutim ako poslodavac nije donio odluku o povratku na rad u propisanom roku ili odluka o povratku na rad predsjednik nije prihvatio ima pravo na naknadu plaće od dana nakon prestanka obnašanja dužnosti. Precizirano je da se svota mirovine određuje kao starosna mirovina prema Zakonu o mirovinskom sustavu. Evo to su novine i prijedlozi koje vam predlažemo na raspravu i donošenje. Hvala.
Zahvaljujem zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista Dragutin Lesar. Izvolite kolega Lesar.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. U ovom zakonu uvode se tri novine. Prva je pravo predsjednika Republike nakon prestanka mandata na rad kod poslodavca kod kojega je radio prije stupanja na dužnost i u zakonu koji je iza ovog na dnevnom redu koji se odnosi na druge državne dužnosnike također se to navodi kao novina. Jedna opaska da se ne radi o novom zakonodavnom rješenju pravu povratka državnih dužnosnika pa i predsjednika Republike na vraćanje na rad kod poslodavca s kojeg je otišao na tu dužnost jer je takva odredba i takvo pravo prije bilo zapisano u Zakonu o radu koje je vrijedilo čini mi se sve do da li '98.ili 2003. Vraćamo se na rješenja koja su iz nekih drugih razloga, pobuda, situacija u državi bila napuštena, vidjelo se da to nije dobro i sada i za bivšeg predsjednika odnosno predsjednika kojima je prestao mandat dajemo mu mogućnost da odluči da li će se vratiti na rad kod poslodavca kod kojega je prije radio ili će ostvariti pravo, a to jeste novo pravo ode u mirovinu. Ova odredba u članku 2.izmjena i dopuna za neke je dosta nejasna i sporna i na Odboru za Ustav o tome je bilo dosta razgovora, rasprave i tumačenja takve odredbe, načina na koji će se obračunati iznos mirovine. Ako netko sa 45 godina nakon što mu prestane mandat predsjednika Republike odluči otići u mirovinu, a mi smo sada u situaciji da svi predsjednici do sada po dobi i po radnom stažu su bili iznad toga, ali možda će doći vrijeme kada će u Hrvatskoj za predsjednika Republike biti izabran netko tko nije star 60, 70 ili 80 godina. Ove promjene su prihvatljive s obzirom da isto pravilo primjenjujemo i za ostale državne dužnosnike dakle kada je u pitanju pravo povratka na rad kod bivšeg poslodavca izuzetak je bivši predsjednik Republike koji ostvaruje pravo na mirovinu bez obzira na dužinu radnog staža. Dakle radi se o jednom pravu a na ostvarenje prava na mirovinu bez obzira na opći mirovinski propis što se uvjeta za mirovinu tiče, a iznos mirovine prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. Ono što je nama sporno je odredba članka 6. Koja se odnosi samo na jednu osobu u RH, samo na jednog čovjeka, a to je bivši predsjednik RH za koje je predviđeno da odredbe oko prava na ured, sredstva, osiguranje, vozača, ne vrijedi ono ograničenje od pet godina što znači da će vrijediti dosmrtno. U obrazloženu tako ponuđenog rješenja predlagatelj dakle Vlada pozivala se na stečeno pravo. I na Odboru za Ustav na kojem su bili prisutni profesori ustavnog prava upozoravali su, a i ja sam na to upozorio da takvo obrazloženje o stečenom pravu naprosto ne drži vodu. I mi smo u ovom Saboru barem jedno stečeno pravo mjesečno u prosjeku ukidali nezaposlenima, zaposlenima, sirotinji, beskućnicima i uvijek je bio argument ili kriza ili štednja promjene okolnosti, novi uvjeti. Međutim, kad smo došli kod bivšeg predsjednika republike sada argument stečenog prava koristimo kao jedan jedini argument. To nije prihvatljivo nego se iza toga zapravo krije politička odluka da u ovom trenutku bivšem predsjedniku republike ne želimo ukidati prava koja su bila i postojala u trenutku kad je on prestao biti predsjednik republike i počeo koristiti prava iz zakona. Netko se može ljutiti, negodovati, izražavati svoja osobna stajališta jer se radi o Stipi Mesiću, ali ova odredba članka 6. odnosi se samo na Stipu Mesića i nikad se više ni na kog drugog neće moći primjenjivati. Koji su to razlozi ekonomske, financijske, gospodarske ili bilo koje druge osim političke da to pravo koje je tobože stečeno, koje se više ne može mijenjati ostaje. Ako smo sve druge odredbe Zakona o pravima državnih dužnosnika pisali i prilagođavali ekonomskoj, gospodarskoj i socijalnoj situaciji u ovoj zemlji, ako smo i pravo predsjednika, budućih predsjednika, povratka na rad kod bivšeg poslodavca i pravo na mirovinu bivšeg predsjednika regulirali drugačije zašto samo ta odredba ostaje pod izgovorom stečenom prava, osim takve političke odluke. Ja osobno protiv gospodina Stipe Mesića nemam apsolutno ništa, ali zašto bi on trebao biti jedina osoba u ovoj državi kojem u zakonu uvodimo odredbu koja se odnosi samo na njega i nikad se više neće moći ni na kog drugog primjenjivati i produživati određena prava koja neće moći koristit nijedan budući, bivši predsjednik Republike Hrvatske. Nijedan budući, bivši predsjednik Republike Hrvatske. Njemu nisu dirana mirovinska prava i ta prava mu ostaju i pravo na ured i sve beneficije, pet godina kao i svakom budućem bivšem predsjedniku Republike Hrvatske. Što je u tome ponižavajuće za instituciju predsjednika republike? Ako svi budući bivši predsjednici imaju po ovom zakonu jednaka propisana prava povratka na rad, pravo na mirovinu bez obzira na staž osiguranja i mirovinski staž i 5 godina prava na ured i beneficije, zašto to ne primijenimo i na danas bivšeg predsjednika republike. Nijedan argument koji bi bio razumljiv, prihvatljiv, osim političkog stava da je vladajuća većina tako odlučila, nisam čuo. Ni pravno, ustavno, socijalno, društveno, pravedno, nitko nije iznio. Ili je u pozadini takve odredbe paranoja i strah da na taj način želimo se zaštititi da recimo gospodin Mesić se slučajno ne bi aktivirao na predstojećim lokalnim izborima pa napravio nekome nered, pomrsio račune pa na taj način amortiziramo i te mogućnosti. Nećemo podržat ovaj prijedlog zakona ukoliko u njemu ostane odredba članka 6. Nedozvoljivo je da Hrvatski sabor donosi zakon u kojem postoji odredba za jednog jedinog čovjeka, bez obzira na njegove zasluge, vrijednosti, doprinose. Ako reguliramo, a ovim zakonom reguliramo prava svih budućih bivših predsjednika Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Davorin Mlakar. Izvolite kolega Mlakar.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo u ime kluba Hrvatskih laburista kolega Lesar je govorio o nečemu o čemu je već bilo riječi i u prvom čitanju zakona i evo ja ću reći da će ovo biti vjerojatno kao vapaj žednoga u pustinji jer smo o istim argumentima čini mi se dosta uvjerljivo govorili kada je ovaj zakon bio u prvom čitanju. Nažalost, osim nekih kozmetičkih popravaka čini se da zakon nije doživio bitne promjene i da se i u konačnom tekstu može govoriti o istim stvarima i o istim primjedbama o kojima smo govorili kada je ovaj zakon bio u prvom čitanju, osim možda donekle izmijenjenog članka 2. Pa ću zamolit predlagatelja da nam onda proba to i zorno pojasniti pa da razumijemo po prilici njegov doseg kada bi se radilo o recimo osobi koja je s 35 godina života izabrana za predsjednika Republike Hrvatske kojoj mandat prestaje u dobi od 40 godina u kojoj dobi taj čovjek ima, ta osoba ima recimo 15 godina mirovinskog staža ili staža osiguranja i 40 godina života. Prema ovako stipuliranoj odredbi zanimalo bi me kada bi taj čovjek, ta osoba odlučila otići u mirovinu nakon mandata, kolika bi bila njegova mirovina. Bojim se računati, ali pretpostavljam da kada bi se ovaj članak primijenio da bi ta mirovina bila negdje u visini od danas 1200 kuna. I zbog toga mislimo da je ovaj zakon u stvari jedna karikatura koja je došla iz radionice Vlade, a reći ću nešto i o tome iz potpuno krivog izvora. Naime, uvažavajući vašu dužnost da ovdje branite taj zakon kao što ga je Vlada i predložila i kao što vas je navela osobe koje će pred Parlamentom branit zakon upitat ću sebe a i sve vas zašto baš Ministarstvo rada i mirovinskog sustava uopće predlaže ovaj zakon. A s obzirom da se držimo propisa uputit ću vas i na Zakon o djelokrugu ministarstava pa mi probajte objasniti zašto recimo to ministarstvo, a ne Ministarstvo uprave kojemu u djelokrug spada predlaganje ovakvih propisa nije ministarstvo koje je taj Zakon predložilo. Ako treba možemo i iščitati djelokrug i jednog i drugog ministarstva, pa ćemo probat odlučiti koje bi trebalo biti predlagatelj ovog zakona. To govorim zato što mislim da je prema materiji koju ovaj zakon regulira bilo prirodno da za Vladu pa onda i za Parlament taj zakon izradi Ministarstvo uprave. Ali bez obzira na to vi ste došli sa sličnim tekstom zakona kakav ste nam ponudili i u prvom čitanju. I u tom zakonu koji je kratak u stvari postoje samo dvije bitne stvari. Jedna je da način povratka na rad onima kojima prestaje dužnost sada unosite i u ovaj zakon a to ste činili i s drugim propisima. I drugo da uvodite jednu potpuno novu kategoriju. Sada postoji prema ovom Zakonu u Hrvatskoj tri vrste predsjednika Republike. Onaj koji je na dužnosti predsjednika, onaj koji je bio na dužnosti a više to nije, nego je sada predsjednik po prestanku obnašanja dužnosti. I treći ovo što je govorio kolega Lesar samo jedna jedina osoba u Republici Hrvatskoj, a to je gospodin Stipe Mesić. I mislim da je ovaj zakon ako hoćete pravno gledajući i njemu na štetu, jer on je jedina osoba na koju se neke odredbe ovog zakona imaju primijeniti. On je jedina osoba koja sukladno ovom zakonu može doživotno uživati neke ako hoćete privilegije koje će od stupanja na snagu ovoga Zakona drugima koji su bili na njegovoj dužnosti biti uskraćene. I to mislimo da nije korektno niti prema njemu, niti naravno prema svim ostalim predsjednicima koji će jednog dana postati predsjednici po prestanku obnašanja dužnosti predsjednika Republike. Mišljenje je kluba HDZ-a pod jedan, da ovaj Zakon ne može uvoditi takve razlike među onima koji su obnašali dužnost predsjednika Republike. Isto tako je mišljenje kluba HDZ-a da ne treba raditi zbog licemjerja karikaturu donošenjem zakona u kojima ćemo reći da će predsjednik Republike bit osoba koja će pod određenim okolnostima imati mirovinu od 1200 kuna. Vi time vrijeđate i dužnost predsjednika Republike i vjerojatno dostojanstvo svake dužnosti, a mi ćemo se zalagati da postoji neko dostojanstvo tih ljudi koji su bili izabrani na najviše državne dužnosti i da to dostojanstvo ne trebate umanjiti predlaganjem ovakvih propisa. Zalagat ćemo se za to pa čak i u članku 2. da se to točno odredi, da svaki predsjednik Republike po prestanku obnašanja dužnosti ima pristojnu mirovinu koja je naravno sukladna i gospodarskim mogućnostima zemlje, ali ne da to bude nešto što je ispod svake razine ljudskog dostojanstva. Jer po ovim odredbama on bi mogao imati bitno nižu mirovinu i od onih koji idu u mirovinu po općim propisima o mirovinama. Stoga predlažemo da kada već postoji jedan dužnosnik u Republici Hrvatskoj koji ide u mirovinu različito od svih ostalih jer je jedini on u mogućnosti po prestanku obnašanja dužnosti odlučiti da neće se vratiti kod prijašnjeg poslodavca i da neće koristiti druga prava nego da će otić u mirovinu, da onda ta mirovina bude adekvatna dužnosti koju je obavljao dok je bio Predsjednik Republike. To je prvi prigovor ovom zakonu. A drugi, vraćam se ponovo na to i klub HDZ-a će ako naravno vas ne možemo, a za sada smo mišljenja da vas nikad nismo uspjeli uvjeriti svojim argumentima da rješenja u zakonu nisu dobra. Mi ćemo ponuditi i amandman da brišete članak 6. jer ako već postoji predsjednik danas ili sutra koji je prestao obnašati dužnost predsjednika i ako će pravo na ured, da dalje ne govorimo službenike koji mu stoje na raspolaganju, vozilo i troškove imati 5 godina nakon prestanka dužnosti onda bi to pravilo trebalo vrijediti za sve koji se nađu u toj situaciji. To naravno znači da predsjednik nema pravo na dva državna službenika, nego da njegov ured vjerojatno može zaposliti do dva službenika. Ali to je već tehnika izričaja koju se može popraviti. Ovakav zakon držimo duboko vrijeđa i dužnost predsjednika Republike i ni na koji način ne stvara sustav za koji bismo se trebali zalagati, a to je sustav u kojem će se moći vrednovati svaka dužnost počevši od dužnosti predsjednika Republike i da njemu trebate osigurati pristojan način rada dok radi, ali isto tako po prestanku dužnosti. I ako je zaključak, a može se usporediti s praksom mnogih europskih zemalja da on to pravo uživa stanovito vrijeme ako ste se odlučili da je to vrijeme pet godina koliko je bilo i trajanje jednog mandata onda bi bilo logično da po prestanku tih pet godina prestane bilo kakvo korištenje tih prava kao što ste predvidjeli člankom 16. Kolega Lesar je govorio da se to tiče samo jedne osobe s obzirom da donosimo propise koji trebaju vrijediti za sve jednako onda bi bilo logično da tako predložite i u ovom zakonu i da po prestanku pet godina nakon prestanka dužnosti prestane i ova mogućnost koju sada uživa bivši predsjednik Republike. Iz tih razloga ponovno ćemo apelirati da promijenite ovaj zakon, da ne radite još razlike i kod bivših nositelja visokih državnih dužnosti. Ako ne možemo vas uvjeriti na ovaj način nudit ćemo svoja rješenja ali držimo da ovime bitno povrjeđujete i dosadašnje zakone, ali i ustavne kategorije jednakosti svih pred zakonom pa tako i bivšeg predsjednika Republike. Iz tih razloga HDZ neće podržati ovaj zakon.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a Ivo Jelušić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, poštovana pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Mi smo zemlja koja nažalost nema veliku dugogodišnju demokratsku tradiciju kao što to neke druge zemlje imaju pa su ta pitanja davno riješili i oko toga se više ne spore već desetljećima i godinama. Mi nažalost nismo imali takvu sreću da smo imali demokratsku tradiciju dugo godina, dugo desetljeća pa da smo to davno riješili eto rješavamo to sada. I što ustvari želimo? Želimo pronaći dobru mjeru kako kad predsjednik prestane s mandatom ne bude kao faraon zaštićen i smješten ali isto tako da ne bude na Burzi rada. Želimo pronaći dobru mjeru. Mi mislimo da je ovo što smo predložili otprilike ta dobra mjera. Pri tome nije dobro da pred svojim očima imamo aktualnog predsjednika bivšeg predsjednika pa ni onog koji je bio prije njega. Dakle, ni Josipovića ni Mesića ni Tuđmana. Imam osjećaj da oni sad koji se zalažu za dokidanje nekih prava koje sad bivši predsjednik ima da se to dogodilo kojim slučajem da je prvi predsjednik RH doživio da ide u mirovinu da to ne bi ni slučajno tražili, nego dapače da bi to još više pojačali njegova prava da je to doživio predsjednik Tuđman. Mislim da nije dobro da gledamo osobe nego da napravimo nešto što će biti trajno rješenje bez obzira tko je predsjednik da ima ista prava iz bilo koje opcije dolazio bilo koja osoba da to je. Ajmo pokušati naći takvo rješenje. Dakle, što je cilj ovog zakona? Da predsjednik se bavi zanimanjem kakvim hoće, bude izabran i nakon toga da mu se omogući prvo da se vrati u to zanimanje na to radno mjesto koje je radio i prije. To ovaj zakon kaže. Dakle, bio si građanin, postao si predsjednik ponovno ćeš biti građanin i imaš priliku vratiti se raditi ono što si radio dosada. To omogućava ovaj zakon. Ne vidimo u tome ništa sporno. Međutim, ako predsjednik to ne želi kažemo mu dobro, jedini pod navodnicima "privilegij" koji ima, a to je da može ići u mirovinu, prijevremenu mirovinu, a da za to ne mora imati 61, 62 godine ili već koliko će kad predsjednik koji bude tad trebao ići u mirovinu koliko će tada zakon propisivati. Da može ako ima i koju godinu manje. I ništa drugo. Bilo je u nedavnoj prošlosti u Europi zemalja gdje su predsjednici, evo … [[Govornik se ne razumije.]] u Poljskoj došao je iz brodogradilišta. Kad je odradio mandat nije se vratio u brodogradilište. Prema tome … [[Upadica se ne razumije.]] Ok, bio je sindikalac ali je bio u brodogradilištu. Što hoću reći dakle? Mislim da se slažemo oko toga da trebamo omogućiti predsjedniku prvo da ako želi da se zaista vrati u zanimanje i na radno mjesto na kojem je bio kao i svi drugi dužnosnici, kao i svaki drugi dužnosnik što je tema sljedećeg zakona ali isto tako ako to ne želi da može ići u prijevremenu mirovinu. I ništa više i ništa manje od toga. Naravno u mirovinu ide po uvjetima koje ima iz mirovinskog osiguranja. Gospodin Mlakar je sad u ime kluba HDZ-a karikirao na neki način pa to sa mirovinom od 1200 kuna, bivši predsjednik od potencijalno 40 godina teoretski je to naravno moguće. Međutim, ja ne znam da je u Europi, a mi smo u Europi, u itijednoj zemlji je predsjednik države tako mlad sa 30, 35 godina nekog izabrao za predsjednika države. Ja se barem toga ne sjećam, a nije mi poznato ni iz literature. Jer nije uobičajeno. Ne vjerujem da će se i kod nas, barem ne u narednih 20, 30 godina dogoditi da netko sa 30 godina bude izabran za predsjednika države. Teoretski je moguće naravno, nitko to ne osporava. Ali ako se to nigdje nije događalo, ako to nigdje nema pa valjda neće ni kod nas. Al' dobro. E sada, postavlja se ovdje pitanje retroaktivnog djelovanja sada aktualnog bivšeg predsjednika. Dakle, da li se treba ovaj zakon odnositi i na njega ili ne dirati njegova stečena prava? 90. godina kada je HDZ činio dobar dio ove sabornice uvedene su ogromne privilegije za sve koji su ovdje u Saboru bili. Pa je neko za nešto sjedenja dana ovdje ili mjeseci, nije pritom morao ništa ni reć, vrlo lako išao u vrlo visoku dužnosničku, saborsku mirovinu. Mi smo to ukinuli ove godine, dakle nema više dužnosničkih mirovina, nema više saborskih mirovina prema tome kad tko završi mandat u Saboru vraća se na svoj posao koji je radio i nastavlja raditi, nema toga više, to smo uveli. Pri tome nismo retroaktivno ukinuli svim tim bivšim saborskim zastupnicima mirovine, pravo da uživaju te saborske mirovine jer su ih jednom stekli. Nikome od bivših saborskih, bivših dužnosnika nije ukinuta ta dužnosnička mirovina koji je stekao prije 5, 10 ili bilo kada godina iako je bio i mlađi, iako je možda imao i 50 godina, i 52, gdje je bio u Saboru par mjeseci ili tako dalje. E sada, dakle njima ne treba ukidati retroaktivno, a predsjedniku države treba, zašto? Zato što mi se ovi sviđaju ovi ne, budimo principijelni. Prema tome, mislim da smo ovim zakonom pronašli ili tražili dobru mjeru, prema tome svi dužnosnici kad dođu na dužnost imaju se pravo vratiti na svoje bivše radno mjesto, tako i predsjednik države, izjednačen je sa svim drugim dužnosnicima. Pri tome jedino dakle što može ići u … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da je to dobra mjera, da samo dobro to odmjerili dakle. Nikakva prevelika prava, ali nikakva ni premala prava i mislim da je to u redu. Nakon toga što bivši predsjednik odradi mandat, bez obzira bio on 1, 2 mandata koliko mu Ustav dozvoljava ima pravo 5 godina da mu država osigura ured, 2 službenika vozača i auto. Mislim da se i oko toga ni ne sporimo, dakle. 5 godina dakle i još jedan mandat. Prema tome, nismo zato da se predsjednik kad završi mandat vraća na burzu, omogućavamo mu da se vrati na posao koji je radio, na isti posao. Nismo zato ni da ide radit ako ne želi, a ima dob koju on procjenjuje da bi trebao, da bi mogao ići u mirovinu ali nema baš 62 godine, ide u prijevremenu mirovinu i zato će mu ona bit bitno manja nego da je dočekao pravu mirovinu, to je njegovo pravo izbora i to mu omogućavamo, i imat će ured za 5 godina. Mislim da smo odredili pravu mjeru, ono što predsjednik, bivši zaslužuje, predsjednik je institucija, dakle ne na burzu nego može ići u mirovinu ako hoće i imati svoj ured. I mislim da je to rješenje koje bi moglo potrajati niz narednih mandata, niz narednih desetljeća bez obzira tko bio predsjednik, iz koje opcije dolazio i da mislim da ćemo na ovaj način uredit ova pitanja kao što su to uredile mnoge države koje su puno demokratskije od nas i koje imaju puno dulju demokratsku tradiciju. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Rasprava je izazvala 7 replika. Prvi se javio Dragutin Lesar. Izvolite kolega Lesar.
Štovani kolega Jelušić rekli ste da smo zemlja bez velike pravne tradicije, demokratske tradicije, tako nekako je li? Prvo, znate li kada je Zakon o pravu, pravima bivših predsjednika republike usvojen u Hrvatskom saboru? 3 mjeseca prije isteka prvog mandata Stipe Mesića, jer do tad Hrvatska takav zakon nije imala. I tada se navrat nanos na zadnjoj, posljednjoj sjednici prije izbora, predsjedničkih u Saboru usvojio takav zakon, slučajno ali evo baš tada. Prije Hrvatska takav zakon nije imala. I dobro je da zakonodavno reguliramo prava bivših predsjednika republike. Nitko nije osporavao regulativu posebnog prava, ali do karikature su dovedene pojedine odredbe oko prava iznosa na mirovinu, vi to ne razumijete, meni je to jasno, ali možemo se s time nadmudrivati. Treće, nije problem prava budućih, bivših predsjednika nego sadašnjeg bivšeg. I na kraju, privilegirane mirovine saborskih zastupnika koje ste spomenuli, to je jedan od rijetkih zakona u Hrvatskoj od 1990., svibnja koji nije usvojen na prijedlog Vlade, nego na prijedlog potpisa 58, ako se ne varam zastupnika u Hrvatskom saboru među kojima napamet znam 8 zastupnika SDP-a, recimo prvo prezime koje se dobro sjećam je sadašnja ministrica socijalne skrbi koja je također predlagala taj Zakon o uvođenju privilegiranih mirovina za zastupnike, a kasnije su oni postali prava Vlade i suce Ustavnog suda.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Jelušić. Izvolite.
Pa kolega Lesar vi ste ustvari potvrdili ono što sam ja rekao, rekli ste, vi se toga eto i sjećate da je zakon donesen o pravima bivšeg predsjednika 3 mjeseca prije nego što mu je istekao mandat. Pa ja sam isto to govorio, nažalost mi to nismo uredili prije jer nemamo demokratske tradicije, nismo to rekli, zašto to nismo, onda donijeli takav zakon 98. mogli smo, ko nam je branio, nismo ga donijeli, zašto? O tome bi se dalo razgovarati. Ali donesen je tada kad je donesen i upravo ja zato kažem zakon, nemamo demokratske tradicije idemo donijeti zakon koji će piti vode za naredni par mandata, za narednih par predsjednika i oko čega ćemo postići manje-više konsenzuse. I mislim da je to ovaj upravo zakon uredio. I oko toga vidim da nemamo velikih razmimoilaženja. Imamo razmimoilaženje oko toga dali je retroaktivno da se primjenjuje na postojećeg predsjednika. Ja sam rekao ali zašto to nismo primijenili na sve ostale dužnosnike, saborske zastupnike koji su 90-tih odlazili u mirovinu, 2000. Ajmo i njima ukinuti sve te saborske mirovine. Prema tome, ali je procjena da se u stečena prava ne dira. Prema tome ako je stečeno pravo onda ga ne treba dirati i ne dira. Ali ajmo urediti za ubuduće. Zakoni se donose za ubuduće, ne za prošlost. Kad donosiš zakon, uređuješ budućnost i sadašnjost. A ne prošlost. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeća replika Davorin Mlakar. Izvolite kolega.
Uvaženi kolega Jelušiću vi ste se počeli baviti metafizikom nego odgovorom na konkretne stvari. Naime vi ste se pitali kako bi to prijašnja saborska većina uredila prava i kakve bi sve privilegije dala pokojom predsjedniku Tuđmanu a sad vas je demantirao kolega Lesar jer ste čuli od kojeg predsjednika kao što vi kažete aktualnog bivšeg uopće taj zakon uopće postoji. Pa ću vas upozoriti da u nekadašnjim rješenjima Ustava koje ste vi mijenjali 2000. Godine postojao i županijski dom Sabora u kojem je svaki predsjednik države po prestanku mandata postajao doživotni član i time je bio dobro i kvalitetno, sigurno kvalitetnije nego danas riješen njegov status. Tako da se ne morate pitati kako bi to se riješilo prije jer rješenje je postojalo u Ustavu. Vi ste promijenili Ustav, izbrisali ste županijski dom Sabora pa je onda kao posljedica toga bio problem i kako ćete riješit bivšeg odnosno kaka kažete aktualnog bivšeg predsjednika Republike. A što se tiče tih ogromnih privilegija na bazi stečenih prava koja ste tako vehementno ukinuli saborskim zastupnicima ja ću vas podsjetiti da je naš privilegij i to da nas 6 sjedi zajedno u jednoj radnoj sobi, da za mnoge zastupnike nema ni adekvatnog prostora radnog gdje bi morali radit pa je jako veliko pitanje kakve su to silne privilegije uživali saborski zastupnici za koje ne tvrdite da su imali stečena prava između ostaloga i na mirovinu, a za bivšeg aktualnog predsjednika Republike mislite da bi to stečeno pravo trebalo zadržati. Što se tiče retroaktivnosti to nema veze to je povratno djelovanje zakona a bivši aktualni predsjednik Republike vam je još uvije u tom dodatnom mandatu od pet godina prema tome nema retroaktivne primjene ovog zakona.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Jelušić izvolite.
Kolega Mlakar ja neću etiketirati vaš govor kao vi moj nego ću probati argumentima govoriti. Da županijski dom je ukinut i držimo i dalje da je to trebalo napraviti jer Hrvatska nije federalna država. Nema potrebe da bude zastupljeni, nikakve njene sastavne jedinice, Hrvatska je kao država unitarno uređena, prema tome nema razloga za drugim domom. Drugi dom se u pravilu uvode u zemljama koje su više svoje, koje su federalne, konfederalne itd. Ali jedini razlog ovoga zbog kojeg je trebalo ostaviti vidim iz vaše argumentacije što je bivši predsjednik kad mu prestaje mandat trebao ostati doživotni član županijskog doma. Ako je to jedini razlog da treba ostati, onda zaista smo bili u pravu da to treba ukinuti. Što se tiče privilegija zastupnika, sad vi govorite kako zastupnici eto nemaju ni svoje urede ovdje. Točno i nije dobro. ali mi smo tek godina na vlasti. Pa šta ste radili svih ovih dvadeset godina, zašto to niste napravili? Pa bolje da ste odradili, dali zastupnicima urede da rade nego privilegirane prijevremene dužnosničke saborske mirovine. Ali vama je Sabor služio zato da ljude uhljebi da im lijepo bude, da poslije budu dobro situirani nego da ovdje rade.
Sljedeća replika Jadranka Kosor. Izvolite kolegice Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Molim vas, moje vrijeme je počelo teći, pa onda molim da imate uvažavanja. Kolega Jelušić je spomenuo demokratsku tradiciju. Ne slažem se, Hrvatska naravno ima itekako demokratsku tradiciju od trenutka osamostaljenja, dakle od trenutka uvođenja višestranačja i demokratskih izbora. Naravno sve je to dio demokratske tradicije. Ali ono što, čemu se vi čudite dakle i kažete da nema ništa sporno u ovim izmjenama zakona. Ima vrlo jednostavno ću pokušati objasniti. Dakle ovim izmjenama i dopunama zakona mi ćemo dobiti bivšeg predsjednika RH prvog reda i bivšeg predsjednika RH drugog reda. Dakle ne govorim o imenima. Govorim o drugom izabranom predsjedniku republike i govorim o trećem izabranom predsjedniku republike. Jedan će imati doživotno naravno sva prava i privilegije koje će se financirati iz državnoga proračuna, drugi odnosno treći izabrani će imati to samo pet godina. I onda će se dogoditi, može se dogoditi, ja vjerujem da će se to zaista dogoditi, da ćemo moći o tome raspravljati da će ovom trećem izabranom predsjedniku isteći taj mandat od pet godina u kojima će uživati povlastice bivšeg predsjednika RH a da će drugi izabrani predsjednik RH i dalje uživati prava koja su dakako puno veća od treće izabranog bivšeg predsjednika Republike Hrvatske. I napokon obrazloženje u ovom zakonu da za ova prava predsjednika koji se uvode sada dodatno od pet godina neće biti potrebno izdvojiti dodatna sredstva iz državnog proračuna. Naprosto ne stoji jer ćemo financirati sadašnjega bivšeg predsjednika RH i njegova prava ali dodatno i novog bivšeg predsjednika u pet godina ali svejedno to su znatna sredstva iz državnog proračuna i o tome se zapravo radi i to je predmet spora.
Hvala. Prije nego dam priliku kolegi Jelušiću da odgovori na repliku. Naime dužan sam kolegi Mlakaru jedno pojašnjenje na njegovo uvodno izlaganje. Predlagatelji su Ministarstvo uprave i Ministarstvo rada. Ispričavam se nisam uvodno rekao ali u materijalima imate. Vi ste u diskusiji kazali da kako nije Ministarstvo uprave predlagatelj? Odgovor na repliku kolega Jelušić. Izvolite.
Veli gospoda Kosor da će ovo imati posljedice na proračun, da ćemo imati dva bivša predsjednika. Da to netko drugi kaže ne bih se čudio, dok kaže osoba koja ima dugogodišnje iskustvo u politici ovdje u Saboru, dapače bivša predsjednica Vlade onda zaista ne znam što da kažem. Gospođo Kosor mi smo donijeli proračun za 2013.godinu kako stvari stoje ne dao Bog nešto se ne dogodi mi ćemo imati u 2013.godini još jednog predsjednika. Prema tome mi imamo jednog bivšeg predsjednika i drugog koji je na vlasti i ne ističe mu mandat u 2013.godini prema tome molim vas da me ne prekidate. Ja vas molim da gospodu iz HDZ-a malo smirite. Dakle to nema utjecaja na proračun prema tome vidite iz ovoga što sam rekao. Što se tiče više bivših predsjednika nismo jedina država koja ima više bivših predsjednika. Prema tome nije ni kod nas čudo ako se dogodi da ima više bivših predsjednika, dao Bog da požive što duže, svaki čovjek a pogotovo bivši predsjednik. I svi će ubuduće predsjednici zakon donosimo od sada pa na ubuduće imati samo 5 godina dakle jedan mandat na … itd. i u perspektivi će se uvije događati da imaš jednog na vlasti 5 godina. Ako je netko dva mandata predsjednik dakle drugi njegov mandat neće biti bivšeg predsjednika koji će imati određena prava od sada pa ubuduće.
Hvala. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče na razumijevanju. Kolega Jelušić u obrazloženju zakona kada se govori o potrebnim sredstvima onda se govori o sredstvima koja su potrebna u trenutku kada zakon stupi na snagu. I nema veze sa proračunskom godinom nego se radi o fiskalnom učinku zakona, a fiskalni učinak zakona točno se zna prema određenim odredbama kada nastupa. Prema tome kada ovaj zakon stupi na snagu temeljem njegovih odredbi će se morati osigurati dodatna sredstva u proračunu jer ga nećete moći primjenjivati. I to je istina i činjenica i to nema nikakve veze sa 2013. Ali ne daj Bože da on stupi 2013.na snagu onda bi se morala osigurati 2013. Prema tome elementarne stvari iz zakona o proračunu i onoga PFU obrasca i neki drugi bi trebali znati. A također bih želio da vama u klubu SDP-a kada ne znate što ćete onda se uvijek sjetite pokojnog predsjednika Tuđmana. Uspoređivati pokojnog predsjednika Tuđmana i njegove zasluge u Hrvatskoj uz puno poštovanje prema ovim ostalima je mislim deplasirano.
Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Jelušić. Izvolite.
Mi smo proračun napravili onako kako mislimo da će biti i da ga neće trebati rebalansirati barem u ovom dijelu, a to znači da smo osigurali sredstva za jednog bivšeg predsjednika i njegove troškove i mislimo da to neće trebati mijenjati. Proračun za 2013.godinu. A kada budemo donosili proračun za 2014. ili 2015.onda ćemo unutra ugraditi ono što ćemo smatrati da će biti tada. A mi smo vjerojatno dobro isplanirali kao i druge stvari puno bolje nego što ste vi planirali ministar i dok ste bili u Vladi. Kako ste vi planirali o tome već svi znaju i posljedice osjećamo i dan danas. Ovo sve što nam se danas lošega događa je posljedica vaših "dobrih planiranja".
Hvala. Kolega Šuker digli ste povredu Poslovnika, da čujemo.
Sada više koji statut ovdje koji ovdje … članak 214.kolega Jelušiću ako nemate argumenata nemojte vrijeđati, molim vas.
Recite što je povrijedio. Kolega Šuker.
A o tome tko je kakva bio kada budete uopće došli u poziciju da budete ministar onda možemo razgovarati.
Kolega Šuker ja vas molim nema potrebe za korištenjem instituta povrede Poslovnika jer je nije bilo. Ispravljate mišljenje i na mišljenje kolege idete sa povredom Poslovnika, mislim da nam to ne treba u ovom Domu. Sljedeća replika Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Jelušić ja ću vas malo zaštititi. Niste vi krivi što ne razumijete tu fiskalnu politiku, drugačije se to u Holdingu kod nas u Zagrebu vodilo jel tak? Tamo je to tako bilo. E ja sam vam htjela samo jednu napomenu reći, slušajte me kolega Jelušić. Rekli ste čitajući ovaj zakon spomenuli ste idući koji imamo Zakon o državnim dužnosnicima i rekli ste svi smo isti. E nismo svi isti,nismo svi isti. Morate čitati kolega zakon i znati o kojim se državnim dužnosnicima radi u idućem zakonu, a kojem će se raditi ovoga o čemu vi govorite. Nismo svi isti, ne.
Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Jelušić. Izvolite.
Na ovo koliko ja razumijem neću na to odgovarati, ja ću ponoviti samo još jednom. Napravili smo proračun onako barem što se tiče ovog dijela troška bivšeg predsjednika nego onako kako smatramo da će biti i neće se to vjerojatno mijenjati gotovo izvjesno i u to sam siguran. Ako se to dogodi ja ću vam se ispričati da nismo dobro planirali. A inače nismo u ovom Saboru svi isti normalno da nismo svi isti, mi smo različiti i dobro je da smo različiti i dobro je da različito mislimo. Problem je samo u tome što ono što mi mislimo često vama ne paše ali nismo ovdje da mislimo kako vama paše nego smo tu da mislimo kako mi mislimo da je dobro i kako misle građani da je dobro a to su potvrdili na izborima.
Hvala. Sljedeća replika Miroslav Tuđman. Izvolite. Oprostite kolega Tuđman digli ste. … [[Upadica se ne razumije.]] Evo vrijeme će vratiti, ja samo molim nemojte povredu Poslovnika raditi sa dizanjem pločice povrede Poslovnika. Kolega Tuđman izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kada se govori ako se želi argumentirati onda treba ići sa argumentima, a ne sa ovakvom tezom da je predlagatelj odnosno vladajuća koalicija našla pravu mjeru pa se onda argumentira da nema toga primjera u Europi da je netko sa 35 godina postao, ali onda treba biti dosljedan pa i nema toga primjera da se netko nakon svog mandata vratio na radno mjesto. Pa ste naveli … pa se vratio, odnosno nije vratio u brodogradilište. Prema tome dajte budite tu dosljedni. Kad se radi o tome da smo svi isti, kao što je kolegica htjela reći, nema toga u zakonu ovom što slijedi da se zastupnici mogu vratiti na svoje prethodno radno mjesto jer je to izostavljeno u ovome zakonu. Kad ste već izvukli ovu briljantnu misao da mi nismo federalna država pa zbog toga nemamo dvodomni sabor, to bi ja volio možda gospodin Kregar može to objasniti ali sumnjam da će se u to upustiti, ali demokratsku tradiciju o tome da se riješilo pitanje predsjednika preuzelo se, recimo Italija ima da predsjednik postaje doživotni senator u Italiji što je u tradiciji demokratskih zemalja. A ono što dalje još imate kao problem, što ni ovaj zakon ne rješava, što ako predsjednik da ostavku iz ovog ili onog razloga nakon godinu, dvije, tri mandata, da li su onda isti uzusi. Ili da potegnemo jedno drugo pitanje što u američkom slučaju američkih predsjednika ima da oni imaju pravo na svoju arhivu, na svoju čitaonicu, odnosno knjižnicu koja onda ide sa njima, a kod nas vidjeli smo kakve se nezakonitosti događaju sa arhivom, pa to bi ovakvom zakonu trebalo biti perfektuirano što naprosto nema ni traga toga.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Jelušić. Izvolite.
Kolega Tuđman, zakon o kojem ćemo sljedećem imat ovdje na raspravi upravo govori o tome, o pravima i dužnostima dužnosnika i saborskih zastupnika. Jedno od tih je da potvrđuje se zakonska mogućnost da se vrate na svoje mjesto odakle dolaze, da se vrate na ono mjesto koje su obavljali. To je problem sljedećeg zakona o kojem ćemo razgovarati. … [[Upadica se ne razumije.]] Prema tome, mi polazimo od toga da… … [[Upadica se ne razumije.]] Mi polazimo od toga dakle da političko zanimanje nije trajno životno zanimanje i opredjeljenje, a ni predsjednika države. Ali uvažavajući to da je predsjednik države institucija ne treba ga se na neki način dovodit u poziciju da on nema drugog izbora nego da se mora vratit na to mjesto, dakle omogućit mu da, neka to bude slobodna njegova volja. Ako radi čovjek određeno dignitetno zanimanje koje mu je interesantno raditi nakon predsjedničke dužnosti zašto mu to ne omogućiti. Ali ako to ne želi omogućiti da ide u prijevremenu mirovinu. Mislim da to dignitet funkcije predsjednika zaslužuje i ja ne vidim oko toga nikakvih problema.
Hvala. I zadnja replika… … [[Upadica se ne razumije.]] Ja vas molim kolegice i kolege, ako već komentirate onda budimo tiši. Kolega Zlatko Tušak, replika izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Jelušić, vi ste u svojoj diskusiji bili kontradiktorni. Rekli ste mi smo ovim zakonom osigurali ni prevelika ni premala prava, a da bi u daljnjoj svojoj diskusiji rekli da postoji teoretska mogućnost da predsjednik države ima mirovinu od 1200 kuna. E sad ne znam koja je to sredina, jel su to mala prava ili velika prava. U daljnjoj diskusiji ja bivšem predsjedniku Mesiću želim dug život, želim mu dobro zdravlje, on ima preko 78 godina i teoretski može biti u svom životu i 20 i 30 godina živjeti. Ne znam da li će mu trebati kancelarija, dvije osobe da rade sa njime i da li će mu trebati te sve privilegije koje su mu date u ovom zakonu pa onda ne znam da li su i u tom dijelu premala ili prevelika prava. Mislim da vaša diskusija u dijelu branjenja zakona nema osnova.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Josip Salapić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Pa moramo priznati da je ova rasprava današnja i rasprava u prvom čitanju započela sa onim početkom obnašanja vašeg mandata kada smo odmah stavili na dnevni red mirovine povlaštene, mirovine saborskih zastupnika pa smo onda u dobroj namjeri doveli na stup srama mnoge brojne kolege zastupnike koji su od stvaranja Hrvatske države i samostalnosti vjerujem časno i pošteno obnašali svoju dužnost u Hrvatskom saboru. Nekad i dobra namjera može imati loše konotacije pa tako smo uz brojne važnije probleme u Hrvatskoj od rastućeg broja nezaposlenih do ljudi koji rade ne primaju plaću došli i do pitanja koja vjerujem javnost u ovom trenutku baš previše i ne zanimaju, ali isto tako smo dali svoj doprinos tome da i posao koji i sami radimo postane nečastan zato što smo govoreći o nama samima doveli na to da je Hrvatski sabor i zastupnici negdje kad se pojavite postalo nečasno biti zastupnikom jer svi smatraju da ono što mi radimo Hrvatskoj ne treba, da ono što je dužnost političara na bilo kojoj razini osnovi pada sve u vodu jer Hrvatskoj ništa ne valja. Pa smatram da smo evo prije nego što se osvrnem i na ovu temu u ime kluba sami doprinijeli tome da naš status i naš posao i ono što bi mi trebali raditi u javnosti se krivo gleda i taj posao saborskog zastupnika i političara postaje najomraženija dužnost u Hrvatskoj. To je nažalost doprinos ovog 7. saziva Sabora. Što se tiče predloženog zakona i prava predsjednika Republike Hrvatske nakon isteka mandata, mi u klubu HDSSB-a s obzirom da smo tako započeli ovaj mandat oko rezanja stečajnih prava i povlastica političarima na bilo kojim razinama pa tako i ovdje u Hrvatskom saboru pa onda i dalje. Mi podržavamo, dakle ovaj prijedlog da se predsjedniku nakon isteka mandata ograniče prava jer je to trend koji smo započeli početkom saziva ovoga Sabora. Stečajno pravo je povlastica. Ukidanjem povlastica svim dužnosnicima, državnim, visokim dužnosnicima treba ukinuti dakle te povlastice i predsjedniku Republike Hrvatske. Tu ne treba praviti nikakove razlike, a vidimo da se i sam predsjednik u svojim javnim istupima i komentarima na ovaj prijedlog zakona i sam složio sa time. Ono što nije dobro ne treba spominjati imena, tu niti bivšeg predsjednika, sadašnjeg predsjednika, budućeg predsjednika. Bitno je da je stečeno pravo ono pravo koje se isto tako može promijeniti jer se radi samo o jednoj osobi ili samo o drugoj osobi koja će postati bivši predsjednik. I mi smo suglasni sa time da treba ukinuti to stečeno pravo i onom jednom predsjedniku koji je ostao da bi se i ovaj postojeći predsjednik ne bi našao u diskriminiranom položaju. Predsjednik je institucija, ali je političar fizička osoba koja tu dužnost obnaša. Pa da bismo dakle bili u skladu sa svim pravilima i sa zakonima koje sami želimo provoditi smatramo da bi to bilo pošteno i da bi to bilo u duhu demokracije Ustava Republike Hrvatske. Prije nego što sam došao ovdje za govornicu kolega iz kluba laburista je rekao, a gdje će se vratiti predsjednik koji ako bude izabran nezaposlena osoba, kud bi se taj predsjednik trebao vratiti ako je u dan izbora zatečen kao nezaposleni. Dakle, tu se otvaraju neka brojna pitanja, nedoumice i teoretske mogućnosti, a ono što je najvažnije da je namjera zakonodavca nakon onog što smo pokrenuli takva, da se povlastice svim političarima, pa tako i u ovom slučaju predsjedniku Republike Hrvatske ukidaju. One se ograničavaju na pet godina da može ostvarivati svoja prava, a sad to formalno-pravno hoće li se predsjednik Republike Hrvatske vratiti na svoje radno mjesto sa kojega je došao, da li je on bio u državnom, javnom sektoru ili privatnom to je vjerojatno manje moguće s obzirom na iskustva i na praksu koja se pokazala ne samo u Hrvatskoj nego i u europskim zemljama. Hoće li se to pravo iskoristiti i sadašnji predsjednik ili neće mi to ne možemo znati. Ali u svakom slučaju ne možemo podržati prijedlog zakona koji u svojoj, dakle konačnici u svom meritumu jedno pravo nekome daje, a drugo pravo nekome ograničava. Smatram da kad smo već došli do ove rasprave mi u klubu HDSSB-a nećemo podržati ovakav prijedlog zakona jer se ne odnosi jednako prema svakom predsjedniku koji obnaša dužnost. Ali isto tako smatramo da i ovaj zakon koji će doći poslije ovoga isto tako dovodi u pitanje i u diskriminirajući položaj neke osobe, pa već kad predlažemo zakone onda trebamo voditi računa o tome da bi oni trebali biti jednaki za sve. Po ovom prijedlogu zakona mi smatramo da to nije tako i u ovakvom čitanju ne možemo podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime kluba HNS-a Jozo Radoš. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodo iz ministarstva. Evo ovo je završni čin jednog procesa skidanja svih mogućih i nemogućih pogodnosti ili privilegija političkih dužnosnika za račun zahtjeva javnosti, a da cijelo to vrijeme, svih tih 10 godina, svih tih silnih stotina i tisuća stranica pitanje da li neki zakon, neka promjena pozitivno utječe na obnašanje javne dužnosti i zagovaranje i zaštitu javnih interesa ni jednog časa se nije našla na dnevnom redu. Da li smo dakle tim, tom demontažom učinili da naši dužnosnici bolje obnašaju svoje dužnosti i tako naravno štite i grade javni interes ta tema nikada ni na trenutak se nije našla u fokusu javnosti niti pak u fokusu, pogotovo ne u fokusu medija. I vrlo je teško odgovoriti da li je nakon ove demontaže skidanja, dakle tih svih mogućih i nemogućih potrebnih i nepotrebnih pogodnosti, da li je naš politički život bolji i da li je ova institucija i druge institucije koje iz nje proistječu sposobnija štititi i zagovarati i osiguravati javni interes. Ja o tome imam svoje mišljenje ali ga neću ovdje iznositi. No, ostaje činjenica da najvažnije pitanje, meritum je svih tih godina ostalo zapravo po strani i neka to ovdje bude rečeno. I ovo je završni čin i u ovoj raspravi se zapravo pokazuje sav defekt našega odnosa prema tom pitanju. I naravno ja govorim u ime kluba, pa svakako da ću podržati u ime kluba ovaj prijedlog zakona. Ali bih iskoristio ovu prigodu pa iznio neke svoje osobne stavove na tom tragu dakle potpunoga ukidanja svih mogućih i nemogućih pogodnosti. Pa ako smo išli tako onda smo trebali zapravo otići stvarno do kraja. Kakvog smisla ima predsjedniku Republike koji je primio 48 plaća još dati 2 plaće dok traži posao. Pa ukinimo mu i tih, te dvije plaće. Šta će mu to? Kakvog smisla ima predsjedniku Republike osigurati pravo na mirovinu koja s obzirom na njegovu plaću koja je visoka za tih pet godina i relativno prosječnu plaću prije može biti prosječna mirovina ili nešto malo više od prosječne mirovine i sa takvom mirovinom ostaviti predsjednika Republike da živi. Kakvog to smisla ima? Pa onda mu ukinimo i to pravo. U potpunosti ga izjednačimo sa dužnosnicima, pa ukinimo i njima to pravo da se vrate na svoj posao, pa dovedimo stvar do kraja i zaboravimo tu priču kad smo već zaboravili temeljnu priču da li je naš politički život i sposobnost izabranih dužnosnika da obnašaju svoju dužnost u interesu građana ove zemlje da li je ona bolja, viša ili nije. Kad smo tu temeljnu temu zaboravili, onda izvršimo i tu i završni čin, zakucajmo taj čavao i završimo jedanput tu priču. Inače, osobno smatram da kada smo već vršili tu demontažu da smo za predsjednika Republike, jedinog dužnosnika u ovoj zemlji koji je izabran neposrednim izborima od svih njenih građana, takvoga više nema upravo trebali sačuvati i taj nekakav materijalni dignitet da bi kao na tom izoliranom slučaju sačuvali i dignitet uopće toga što on simbolizira tu vrijednost izbora koja se naravno tiče i zastupnika i svih ostalih jer danas u Hrvatskoj vrijedi pravilo da su izbori najviša vrijednost ali izabrani dužnosnici nisu vrijedni ni zadaća koja im je dana ni poštovanja. To je danas takva situacija u Hrvatskoj. Izaberem te, proglasim te gadom i očekujem da riješiš sve moje probleme. I mi smo stvorili takvu situaciju i naravno da građani to tako gledaju jer smo im dali i povoda za to. I kada je taj dignitet izbora i mandata svetosti toga mandata do te mjere pogažen pa onda ga zapravo po mom osobnom dakle stajalištu trebalo ga je pogaziti do kraja i ostaviti potpuno iste uvjete i za dužnosnike i za predsjednika Republike, a to znači da nakon obnašanja dužnosti nemaju ama baš ništa jer ovo što sad imaju to je ništa ili gotovo ništa. I trebali smo biti do kraja i naravno nećemo očito napraviti taj korak, ostat ćemo ovdje na nekakvom prilično bijednom polovičnom rješenju, ali što je tu je. Dakle, ovo su bila moja osobna stajališta, to sam si priuštio u ovoj prigodi ovog komornog sastava ovdje ali Klub zastupnika HNS-a će podržati ovaj zakon koji zapravo nije dostojan vremena koje smo na njega potrošili. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio Dragutin Lesar. Izvolite kolega Lesar.
Kolega Radoš ja se s vama slažem da je ovo blijedo i polovično rješenje ali predložila ga je Vlada. Mi ga imamo mogućnost prihvatiti ili odbiti, ili pokušati popraviti amandmanima. I vi kao klub zastupnika također imate mogućnost podnijeti amandmane i ovo blijedo i polovično rješenje popraviti. Nije kasno, evo još par minuta rasprava traje pa se i amandmani mogu podnositi. Drugo, rekli ste jednu netočnost ukidanje svih mogućih povlastica. Nije baš tako. Ako ste mislili na mirovine po posebnim propisima koje su '95. temeljem prikupljenih potpisa zastupnika, a ne Vlade ili kluba zastupnika u Hrvatskoj uvedene kada se o tome u Saboru raspravljalo na prijedlog vaše Vlade ilustrirao sam to primjerima iz demokratskih, uređenih i dugovječnih demokracija da su takvi standardi postojali i postoje ali nigdje tri vrste odjedanput i pravo i uvjeti prava na mirovinu i visinu te mirovine. I nakon ekstremno velike privilegije onda je ova Vlada došla s prijedlogom da nema ničeg. I sada se vraćamo rješenju iz Zakona o radu iz '95. pravo povratka na posao. I završavam, ako u ovom zakonu reguliramo prava bivših predsjednika RH za sve na jednak način to je jedini zahtjev. A uvjeren sam da vi kao promatrač u Europskom parlamentu ćete se složiti sa mnom da je to načelo, taj pristup uvijek najpravedniji.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Radoš. Izvolite.
Pa kolega Lesar ja nisam govorio o ili sam govorio o načelnim stvarima pa nisam govorio o ovom problemu ili pitanju stečenog prava. Ovdje u Hrvatskom saboru se s punim pravo o stečenom pravu govori kao o svetinji. Samo naravno to ne vrijedi onda kada vam stečeno pravo ne odgovara zbog ovih ili onih razloga, personalnih, ideoloških. Inače je to načelo i to je svetinja. Pa ne može se takvo načelo primjenjivati na jednoga, a ne primjenjivati na drugoga i zapravo tu ne bi trebalo ništa ni stajati o tome. Sama činjenica da je stečeno pravo bi trebali po nekim pravnim uzusima i poštivanju načela značiti da se to pravo dalje osigurava. Što se tiče rješenja u drugim državama ima vrlo raznolikih rješenja. Mi smo sada na najradikalnijem tragu. Ima rješenja i to u vrlo razvijenim demokracijama koja idu na neku vrstu zaštite osiguranja. Zašto? Da bi se osigurala nezavisnost, izvjesnost i sigurnost egzistencije koja onda treba biti u temelju obnašanja dužnosti, a ne zato da bi se to tumačilo kao nekakva posebna privilegija. Nakon ukidanja mirovina, nakon ukidanja prijevoza znamo kako imamo poteškoća sa parkiranjem treba prihvatiti stav da treba ukinuti i plaće i onda ukinuti i političke stranke, a bilo je i takvih bajnih prijedloga pa one tekovine demokracije za kojih je poginulo nekoliko stotina milijuna ljudi u zadnjih 200 godina treba ukinuti u ime demokracije. Pa idemo i to napraviti, pa valjda će nam biti bolje.
Hvala. Sljedeća replika, Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Radoš vi ste se upitali u svojoj raspravi kakav smisao sve ovo ima? Sasvim legitimno i lijepo ste to objasnili i zaista kakav smisao ovo ima? Ja ga ne vidim osim u nekakvom jeftinom populizmu koji će stvoriti razliku u iznosu od 14 tisuća kuna u odnosu na bivšeg predsjednika i ovog sadašnjeg koji će otići u mirovinu. Ovaj je imamo 22 tisuće kuna, sadašnji predsjednik kad ode u mirovinu moći će imati maksimalno 8 ili 9 tisuća kuna. To je jedina razlika, a sve ostalo je apsurd. Apsurd je da mi u oporbi ovo ne podržavamo, da vi na vlasti ovo podržavate, to je apsurd. Apsurd je da će kolega Kajin koji je bio u predsjedničkoj kampanji kad ode u mirovinu imati veću mirovinu nego izabrani predsjednik koji je pobijedio u toj kampanji i to je apsurd. A ne znamo mi oče li on ići ili neće, ali to su vam apsurdi. I onda slušamo razno razna objašnjenja i cijelo vrijeme se pitamo gdje sve ovo vodi. Sami sebe već godinama institucionalno degradiramo, sve vrijednosti koje su se vremenom pojavljivale, a sve samo zbog toga što stvaranje države počinje svaki puta ispočetka dolaskom svake neke nove vlasti. I svi mi onda nešto novo znamo i zaboravimo na neke vrijednosti koje su temeljne, one od početka postavljene kako treba. I to su jedine činjenice, a sve ove ostale, pa ovo je jedini smisao, ja ovdje vidim u činjenici da se radi o jeftinom populizmu gdje sada SDP to provodi a cijelo vrijeme, recimo to nameću taj populizam jednoj drugoj oporbenoj stranci, pa dobro Laburisti. Eto toliko.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Radoš izvolite.
Ja ne znam kolega Boriću da li postoji skupi populizam, čini mi se da su svi populizmi jeftini populizmi. Ali slažem se s vama da je ovo apsurd, ovo je apsurd, naravno da je apsurd. Imate činjenicu da direktor javnoga poduzeća u gradu nekom ili u državi koji to nije postao temeljem svojih zasluga nego po političkom imenovanju, koji je upropastio poduzeće jer ga nitko nije kontrolirao i taj dobije 12 otpremnina i ne znam kakve još sve beneficije temeljem ugovora koji je potpisao i koji je odobrila Vlada RH, a predsjednik republike Hrvatske koji je izabran voljom svih građana i koji je zastupao zemlju 5 godina, dakle ima najviši legitimitet ono što on dobije je manje od toga što ostvari nekakav trećerazredni menadžer u nekakvom javnom poduzeću sa ne znam 50 zaposlenika. Zar to nije apsurd? Naravno da je apsurd, ali zato sam rekao da bi bilo dobro kad smo već u tom apsurdu, da smo ga doveli do kraja pa da se više s njime ne suočavamo. Da odemo u apsurd i da se više s njime ne opterećujemo. A to bojim se opet nismo učinili, jer ćemo opet naći razloga da tu temu vratimo nazad i da umjesto da se bravimo pravim pitanjima bavimo se dakle tim izvedenim pitanjima i problemima.
Hvala. I zadnja replika Mladen Novak. Izvolite kolega Novak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Radoš spomenuli ste da se u ovakvim raspravama, odnosno ovim raspravama od strane oporbe ruši dignitet institucije predsjednika sa priličnom dozom ironije ste pričali o ukidanju svih mogućih prava. Spomenuli ste brojne mrtve kroz povijest koji su se borili za neka demokratska načela. Onda ste spomenuli ukidanje prijevoza, parkirališnih mjesta, ali ste trebali spomenuti i ukidanje prijevoza, ukidanje božićnica i svih tih ostalih, to su isto također bila stečena prava. A što se tiče rušenja digniteta institucije predsjednika upravo ovaj prijedlog ga najviše ruši, ruši ga zato što stvara dvije kategorije. I umjesto da se borite za to da pred Ustavom barem one kategorije koje su usporedive, da budu jednake, da budu iste. Vi postavljate upravo neku čudnu tezu, ajmo sad sa hrpom ironije, ajmo sad ukidat sve. Pa to nije nitko postavio pitanje. Govorite zamaramo se sa nebitnim stvarima, nije nebitna stvar prijedlog zakona koji daje Vlada. Ali su nebitne stvari da je danas 370 tisuća ljudi bez posla, da oni nemaju stečen prava, da nemaju čak ni ono Ustavno pravo na rad. E to je populizam, točno kolega i ja vas lijepo molim drugi puta, vidite da nije bilo teško izgovorit tu riječ Laburisti.
Hvala. Imamo odgovor na repliku kolega Radoš. Izvolite.
Šta sam ja izgovorio riječ Laburisti? Dakle, Laburisti je riječ kao i svaka druga, nemam ništa protiv niti Laburista. Pa Hrvatska je, Laburisti su politička stranka koja ima svoje poglede s kojima se ja uglavnom ne slažem, ali kolega Novak da smo se više bavili onim pitanjima kojima se trebamo baviti, da jeftini populizam na ovoj temi i na nizu drugih tema nije tako vladao Hrvatskim političkim životom, od medijskoga prostora što je dijelom razumljivo do političkih elita, što je manje razumljivo. Tada bi možda se više bavili onim stvarnim pitanjima pa ne bi broj nezaposlenih bio 370 tisuća nego bi bio manji i ne bi došlo do ukidanja božićnice nego bi politički dužnosnici koji su dobili zadaću da upravljaju ovom zemljom svoju energiju ili posvećivali toj zadaći da građanima osiguraju boljitak i tada se to možda ne bi dogodilo. I ta božićnica i tih 370 tisuća nezaposlenih ljudi u Hrvatskoj je jednim dijelom žrtva jeftinog populizma.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom, Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra i poštovana pomoćnice ministra, kolegice i kolege. Ja podržavam ovaj prijedlog zakona. Mislim da je našao dobru mjeru između svih onih povlastica koje su priznate u svijetu svim bivšim predsjednicima ali i našli neke ekonomske situacije. Naime mene čak ni ne čude oporbena razmišljanja i čak mislim da nisu politikantska nego da izviru iz njihovog iskustva, iz onih što su oni imali kao svoje prijedloge koji su dolazili za najveće državne pozicije. Istina je takvo je bilo vrijeme i to su bili stariji ljudi pa su mnogi bili u zakonu pa sam nekako već navikla da predsjednik mora doći iz zatvora i onda ili umrijeti ili kao bivši šef Vlade ići u zatvor. Mi nismo naučili ali ćete se naučiti gospodo da predsjednik države može doći s fakulteta i da ode na fakultet. Do dolazi jedno normalno stanje i to će tako uskoro, uskoro i biti. Dolazit će mladi predsjednici, dulje se i živi i to je nešto što treba normalno shvatiti. Pitanje je svi smo više-manje nije nitko bio imun od toga da o bilo kojoj temi kažemo pogotovo kada smo u opoziciji o bilo kojoj temi a na vlastito kad se radi o nama samima. E građani nam loše žive i tako. Da mi ovdje svi besplatno radimo, da predsjednik također države radi volonterski svoj posao, dakle nije plaćen za to, kako bi se snalazio to uopće nije sada pitanje i da se ne radi za dobrobit ljudi. Pitanje kakve bi koristi građani imali od toga? Građani nemaju ništa od toga da su političari dobro plaćeni ali da rade u njihovom interesu i to je nešto što ova Vlada pokušava raditi. I mislim da je odgovornost svih da dobre stvari naravno i konstruktivna kritika ide samo u prilog kvalitete rješenja. Ono što kažem da mi volimo državu a da ne volimo njezine institucije, to također proizlazi iz iskustva, iz negativnog iskustva koji imaju građani tijekom svih ovih godina, da su očekivali i zato postoji država i njezine institucije ne samo da im se plaća porez, nego da ih zaštiti u svim teškim životnim situacijama u kojim čovjek u koje građanin upada. Ponovno ću napomenuti onu slavnu rečenicu kako je Rim i kako je ponosno biti građanin Rima i kada su horde nahrupile na Rim oni su govorili, Rimljanin je govorio i nije bilo lako poslati rimski državljanin, brige me ja sam rimski građanin. Mene će moja država zaštiti. Međutim građanin naš ima negativno iskustvo nažalost više nego pozitivnih iskustava da mu je štetu su mu nanijele institucije umjesto i te iste institucije ne one samo represivnog aparata nego one koje su bile pozvane da ga zaštite. Zato je na svima nama da se život politike kao općeg dobra uzvisi i institucija stabilizira i uzvisi a ne unizi i opravdana kritika također ide u tom pravcu. Ovdje je također bilo riječi naravno da u cilju da se omalovaži i ponizi ovaj prijedlog zakona pa je tako jedan govornik rekao da je ovaj prijedlog zakona izašao iz vladine radionice. Ja kad malo bolje pomislim onda radionica i nije loša stvar iako je taj govornik htio uvrijediti Vladu jer iz radionice uvijek dobro nešto izađe. Kamo sreće da nismo uništili radionice i industriju. To nam tek sada i predstoji. Da to nam predstoji. Međutim činjenica je već ja bi tog govornika uputila na to da je u to vrijeme dakle pojedini vladin ured, središnji ured uprave čak i prije Ministarstva uprave bio mjesto alkemijskih laboratorija u kojem su se izborni porazi pretvarali u izborne pobjede. Međutim to su vremena prošla nadam se zauvijek bez obzira na koji će biti kadrovska kombinacija ili kombinacija u vlasti ili određenih koalicijskih rješenja. Dakle ovakvo jedno rješenje koje daje određena prava, povlastice, ne bojim se tog izraza ni beneficije bivšim predsjednicima i svim predsjednici do sada s obzirom na vrijeme u kojem su djelovali dali su velik doprinos za Hrvatsku i svaka zemlja koja imalo drži do sebe, ako držimo do sebe držimo i do institucije predsjednika. Zar mi mislimo da ćemo poniziti bivšeg predsjednika ili sadašnjeg, sebe uzvisiti nećete gospodo pogotovo zato što ste političari. To je dozvoljeno običnom građaninu ali ne i političaru jer je onda licemjeran. Evo primjer recimo ne samo Amerika nego mnoge druge zemlje naše veličine nakon naših ekonomskih prilika i neprilika nažalost i mnoge zemlje u Europi te njihovi građani teško žive, dakle njihovi bivši predsjednici imaju pravo većina od njih kažem imaju pravo na ured, imaju pravo na otpremninu, imaju pravo na putne troškove, imaju pravo na službu zaštite, njihova udovica ima pravo na mirovinu, imaju pravo na medicinske troškove oni, njihove supruge, odnosno bračni drugovi i maloljetna djeca ako takvu imaju. Imaju pravo također i na državni pogreb. Prema tome ova mala prava koja su ovdje pitanje je ne samo zaštite i integriteta takvih osoba nego nas kao građana i poštivanja vlastite države za koju smo, toliko smo ponosni za državu a rušimo njezine institucije. Institucije treba uzdizati, treba ih kritizirati kad loše rade ponavljam na taj način izaziva, ali na ovakav način pristupiti tome dakle postavlja se pitanje ovdje oko jednog članka, mislim da nije vrijedno takvog truda da sebi nanesemo štetu takvim raspravama. Evo ja glasujem i podržavam ovaj prijedlog zakona ali mislim da taj prijedlog zakona je jedno dobro rješenje kažem u odnosu na poštivanje … [[Govornik se ne razumije.]] u odnosu na naše ekonomske prilike odnosno neprilike.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolegice Antičević vi ste se upitali u svojoj raspravi kakve koristi imaju građani od političara. I onda ste odgovorili, bilo bi koristi kada bi oni radili u korist njih. To je jedno pitanje na koje bi se dalo zaista poširoko raspravljati. Međutim činjenica jest da od ovog zakona građani neće imati nikakve koristi, apsolutno nikakve. Štetu će imati sadašnji predsjednik jer će imati mirovinu 14 tisuća kuna manju nego sadašnju, bivši predsjednik. To je njemu šteta. A građani uvijek sve plate kao i do sada. moraju platiti svaki račun, moraju platiti porez, moraju platiti sva davanja i to je njihova jedina ustvari zadaća u svemu. I mi umjesto da kroz nekakve rasprave možda pričamo o povećanju ovlasti predsjednika koje je on sam zatražio kao jedno pitanje koje možda treba otvoriti jer se osjeća po strani, osjeća da ne može utjecati na neke aktivnosti koje gleda oko sebe, posebice izvršne vlasti i s pravom se upitao mogu li ja kao takav dobiti neke druge ovlasti jer se smatram možda i nekorisnim na ovakvoj funkciji. A vi ga onda na kraju kaznite i smanjite mu mirovinu koju je po meni trebao imati jednaku kao i svi predsjednici do sada. i nitko se na to ne bi ljutio, građani sigurno o tome ne bi ništa loše rekli i vjerojatno ne bi ni zamjerili. Bez obzira s koje strane dolazio i kakav mandat odradio. Ali kažem to je vaše pravo da ukinete predsjedniku kojeg ste vi iznjedrili iz vaših redova. Sve ono što vi mislite da treba ukinuti pa vidjet ćemo. Možda neka nova vlast to sve vrati na neki drugi početak. Hvala.
Hvala. Ovime smo završili raspravu. Pozdravio bi i ministra Miranda Mrsića. Da li želite ministre zaključno? Kratko nadam se jer i tekst prijedloga zakona je kratak. Hvala.
Hvala lijepo. Dakle rasprava je bila očekivana i ono što smo očekivali da će se lomiti koplja, ali i dalje smatramo da neka stečena prava koja su stečena prije po nekim zakonima nema potrebe da se ovim zakonom derogiraju. I s druge strane ovim zakonom reguliramo stvari ubuduće i postavljamo neke principe koje su … europskih standarda da nam se više ne desi ono što nam se dešavalo prošlih godina. Hvala vam lijepo na raspravi i ja se nadam da ćemo usvojiti zakon u petak tako da i to poglavlje koje smo otvorili u prvim danima sazivanja ovog Sabora, sa saborskim mirovinama da i ovo poglavlje povlaštenih mirovina na ovaj način zatvaramo, a što se tiče predsjednika Republike nakon prestanka obnašanja mandata i njegove mirovine, njegova mirovina će biti u skladu sa mogućnostima države, sa mogućnostima proračuna i sa onim što se izdvajalo tijekom života. Jer ne zaboravite da budući predsjednici Republike će imati mirovinu iz dva segmenta, a vjerojatno iz tri, a to je iz prvog mirovinskog stupa iz drugog mirovinskog stupa i iz trećega ako počnu štedjeti u trećem mirovinskom stupu kada se zaposle jer vjerojatno njihovo prvo zaposlenje neće biti predsjednik Republike nego će biti nešto drugo. Prema tome kada tome gledamo i kada gledamo o toj mirovini onda je to pošteno prema svima onima koji u ovom trenutku izdvajaju u prvi i u drugi mirovinski stup.
Zahvaljujem ministre. Kolega Boriću izvolite, replika.
Evo samo bih pitao ministra zar zaista mislite da je ova mirovina u skladu sa mogućnostima države? 8 tisuća kuna? I ustvari kakva je to država ako je to mogućnost da osigura predsjedniku države takvu malu mirovinu? Pa nismo imali 700 predsjednika ili 15 tisuća takvih. Pa imamo samo do sada tri predsjednika. Pa mislim da takva objašnjenja to jednostavno ja ne mogu vjerovati.
Hvala. Ministre izvolite, odgovor na repliku.
Žao mi je što moram ukazati da pogledate zakon. dakle ni naše mirovine, a i vaša mirovina i moja mirovina se isplaćuje iz Mirovinskog zavoda temeljem uplata, dakle onoga što i vi i ja uplaćujemo tijekom našeg radnog vijeka što ja se nadam da i vi uplaćujete u drugi mirovinski stup gdje će kada odemo u mirovinu i vi i ja ćemo imati tu mirovinu. Prema tome to je ona snaga države da mirovine koje bude isplaćivanje iz prvog i drugog mirovinskog stupa budu primjerene pa i mirovina predsjednika Republike. Prema tome to je dio onog mirovinskog sustava koji gradimo u RH.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim pravima predsjednika Republike Hrvatske po prestanku obnašanja dužnosti, drugo čitanje, P.Z. br. 146. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Klub zastupnika HDZ-a. Molim predstavnika Vlade poštovani zamjenik ministra Božidar Štubelj. Izvolite poštovani zamjeniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Vlada amandman ne prihvaća iz razloga jer se radi o stečenim pravima predsjednika i predlaže se da se nastavi.
Molim predstavnika predlagatelja, klub HDZ-a. Izvolite, Davorin Mlakar.
Poštovani gospodine predsjedniče smisao amandmana koji je podnio klub Hrvatske demokratske zajednice na ovaj Zakon je da se ne može na različit način uređivati prava predsjednika Republike jednom kad prestane obnašati svoju dužnost. Smisao vašeg zakona je da mi imamo sada tri vrste predsjednika u Republici Hrvatskoj. Jednog koji je aktivan mandatima, jednog koji će biti bivši predsjednik nakon što mu prestane mandat i jednog koji je već sada bivši predsjednik Republike i sva svoja prava i privilegije će ostvarivati do kraja života. A predsjednik koji je trenutno u mandatu kada prestane biti aktivni predsjednik, ta prava će uživati samo pet godina ili trajanje jednog predsjedničkog mandata. Ovdje bi se mogli pitati ono što su se pitali neki veliki političari europski gdje prestaje interes za državu, a počinje ljubav prema privilegijama. Na žalost Vlada se to nije pitala i podnijela je jedan zakon koji je prvo napravio razliku između dvije osobe koje su obnašale istu dužnost. Istovremeno ovim zakonom u stvari degradirala funkciju predsjednika Republike smanjujući mu materijalna prava odnosno prava na mirovinu nakon prestanka obnašanja dužnosti i konačno zaštitila sada već bivšeg predsjednika Republike da uživa prava koja ima temeljem dosadašnjeg zakona do kraja svog života, a ovaj koji će doći u tu poziciju će ta prava imati samo 5 godina. Time ste napravili razliku između dva da tako kažem kolokvijalno bivša predsjednika što prvo mislimo da nije dopušteno i da nije ustavno uputno ovako odraditi, odnosno držimo da nije čak ni u skladu sa ustavnim načelima.
Hvala lijepa.
Oprostite, samo još sekundu. I s obzirom na to ustvari je deplasirano nakon svega što je ova Vlada u ovom mandatu radila da se sada poziva na teoriju stečenih prava u ovom slučaju, a tu istu teoriju niste primijenili kada ste donosili neke druge propise. Molim da se glasuje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Utvrđujem da nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite tko je za konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 85 glasova za, 27 glasova protiv i 7 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim pravima predsjednika RH po prestanku obnašanja dužnosti u tekstu kako ga je predložio predlagatelj bez prihvaćenog amandmana. Dobro, hvala lijepa na upozorenju.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, drugo čitanje, PZ br. 117 Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom. kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. U ime predlagatelja ministre izvolite, ministar Mirando Mrsić.
Poštovane gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, dakle između prvog čitanja i sada konačnog prijedloga zakona postoje dvije razlike. Dakle jedna je da smo bolje definirali ono vrijeme kada državni dužnosnik treba se vratiti na posao od tamo gdje je došao dakle onog radnog mjesta na neodređeno vrijeme gdje je bio. Dakle taj dio instituta usklađujemo. Također usklađujemo i sa onim institutom 6+6, dakle 6 mjeseci puna plaća, 6 mjeseci pola plaće i na taj način smatramo da smo ovaj dio što se tiče dolaska sa radnog mjesta na neodređeno vrijeme na državnu dužnost i vraćanja na tu državnu dužnost riješili. Naravski da kad govorimo o državi kao poslodavcu ili poslodavcu iz tzv. realnog sektora da smo morali te dvije stvari razdvojiti tako da se u onim slučajevima kada je država poslodavac se državni dužnosnik vraća na radno mjesto bez javnog natječaja s time da mu se mora ponuditi isto radno mjesto ili slično radno mjesto. Što se tiče dolaska na državnu dužnost iz realnog sektora potrebno je potpisati sporazum između poslodavca i to državnog dužnosnika u kojem se reguliraju međusobna prava i obveze kod povratka na radno mjesto nakon završetka dužnosti. Također smo, obzirom da u ovom zakonu su i koeficijenti koji su vezani uz državne dužnosnike, to je izazvalo dosta medijske pažnje, dakle željeli smo uskladiti koeficijente za pojedine ravnatelje zavoda sa time da se ti koeficijenti usklade sa onim što je stvarno stanje i stvarni rad tih ravnatelja. I kada smo gledali koeficijent onda smo shvatili da pojedinih državnih dužnosnika koji stvarno jesu državni dužnosnici nije bilo, dakle oni su bili na određeni način skriveni. Pa recimo ravnatelj REGOS-a znači Središnjeg registra osiguranika koji je izuzetno važno tijelo koje sada će postati čvorna točka mirovinskog osiguranja sa Europom ga nije bilo u državnim dužnosnicima. Jedan od razloga što je nečijom milosti ravnatelj REGOS-a imao koeficijent 5.27. Ali nije to samo u tom slučaju nego kad pogledamo raznorazne agencije koje su osnovane u državi smo vidjeli da recimo ravnatelj Pravosudne akademije ima koeficijent 5.12, bruto plaća 25000 kuna, da ravnatelj Agencije za obalni i linijski prijevoz ima 5.64, 28000 kuna, da ravnatelj Agencije za sigurnost željezničkog prometa ima 5.27 it., itd., toliko agencija, na dvije strane su, toliko različitih koeficijenata koji nisu bili pod kontrolom nikoga i dodjeljivali su se na vrlo čudan način. Između ostaloga smo kad smo krenuli u sređivanje situacije u agencijama vidjeli da na istim radnim mjestima koje su radna mjesta i u državnoj upravi i u javnim službama recimo SSS ima koeficijent 1.60, 1.70, ako vas mogu podsjetiti koeficijent za SSS je maksimalno 1.10. Shvatili smo da u tom sređivanju stanja treba neke stvari jasno reći, da oni koji trebaju, koji rade sa skoro polovicom proračuna koji imaju veliku odgovornost da im treba to na neki način i honorirati i zbog njihove uloge u samom redefiniranju sustava, reformama i odgovornosti u kojima je, a da onim ravnateljima kojima to nije slučaj, da njima treba smanjiti koeficijente. I s druge strane smo, onda smo pojedinim zakonima uveli pomoćnike ravnatelja, a da su ravnatelji već bili državni dužnosnici, smatrali smo da je u redu da i njih stavimo kao državne dužnosnike. Samo da napomenem da ravnatelji o kojima je sada riječi i o kojima će vjerojatno biti diskusije su ravnatelji koji se biraju javnim natječajem tako da je i time osigurana transparentnost. Mijenjanjem koeficijenata u agencijama uštedili smo na godišnjoj razini preko 20 milijuna kuna, a da ovim promjenama koje su sada pred vama smo uštedjeli negdje otprilike oko pola milijuna kuna iz razloga što u HZZO-u umjesto sedam pomoćnika ima samo tri, što smo neke pomoćnike ravnatelja koji do sada ih je bilo dvanaest smanjili smo na pet. Iz svih tih razloga je ova mjera koja je jasno dočekana vrlo medijski značajno i eksponirano je u krajnjem slučaju donijela i samu uštedu u budžetu države. I kad govorimo o masi plaća sa ovim promjenama, masa plaća ostaje ista, odnosno je i manja s obzirom na uštede koje ćemo proizvesti. Da samo kažem da kad govorimo HZMO-u da smo u 2012. postigli uštede na materijalnim troškovima na preko 60 milijuna kuna, bez da su se dirali materijalni troškovi. Iz svega toga promjene koje provodimo, koje ponekad nisu dobro primljene su promjene koje moramo napraviti da bi u cijelom sustavu postavili transparentnost i hijerarhiju pa tako i u HZMO-u gdje smo ravnatelju povećali koeficijent će doći i do povećanja koeficijenata SSS, a razlog tome je predviđene uštede u broju rukovodećih mjesta. Između ostaloga, od 168 raznoraznih rukovodilaca u HZMO-u njih će biti negdje otprilike oko 80, 90, dakle upola skoro manje, a da će sam proces rada biti isti i s time nam se stvara mogućnost da onda podignemo koeficijente i plaće za one koji stvarno rade i koji nose HZMO, a to su zaposlenici. Dakle promjene koje su pred nama su promjene koje se moraju desiti jer jednostavno sustav moramo pojeftiniti i da onaj proizvod koji treba biti, a to je zadovoljan građanin Republike Hrvatske da nas što manje košta, dakle materijalne troškove i plaće treba svesti u razumnu mjeru. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama ministre. Tri replike imamo prijavljene. Đurđica Sumrak, izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima. Evo u svojoj replici postavila bih vam i zamolila da mi odgovorite na neka pitanja. Zanima me kad ste govorili o ovom zakonu koji je sad pred nama da ste ovim Zakonom riješili državnim dužnosnicima i povratak na posao i riješili ste situacije kad rade u realnom sektoru, kad rade u privatnom sektoru. Zanima me da li se ovaj Zakon odnosi i na nas saborske zastupnice, zastupnike sve zajedno i da li smo i mi isto državni dužnosnici?
Hvala. Imamo odgovor, izvolite ministre.
Dakle, razlika je između saborskih zastupnika i državnih dužnosnika je što su državni dužnosnici imenovani, saborski zastupnici su izabrani. To su dva posebna zakona. Ako pitate o Zakonu o pravima i dužnostima saborskih zastupnika on je povučen na dodatnu doradu.
Hvala. Sljedeća replika Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre vrlo interesantna jedna mantra koju vi mlatite već mjesecima. Ne upravlja ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje sa polovicom proračuna. Dapače, on niti ne upravlja sa onih 36 milijardi. To su rješenja koja se donose temeljem pozitivnih zakonskih propisa. I 97, 98 posto tih rješenja uz ona usklađenja koja ide su iz godine u godinu potpuno identična. S obzirom da ide isplata preko riznice po vašem rezonu koliku plaću bi trebali imati ljudi u Poreznoj upravi, u Državnoj riznici koji raspolažu sa pet puta većim sredstvima. Dakle, odgovornost definitivno postoji. Ali nemojte se ljutiti ja smatram da vi niste ekonomista pa da neke stvari ali govorite o nekim stvarima koje naprosto ne stoje. Taj čovjek ima odgovornost za funkcioniranje jedne institucije. On nema skoro što se tiče ove isplate itd. to s tim skoro pa nema nikakve veze. To je tehnički posao. Vi kad podnesete zahtjev za mirovinu vama to odradi nekakav referent u nekakvoj ispostavi, nije bitno kojoj. To rješenje se unese u sustav i njegova mirovina se isplaćuje. To sa ravnateljem Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje nema nikakove veze. Ali da je on odgovoran za funkcioniranja sustava institucije to stoji. Međutim, vrlo interesantno je kad ovako vi brkate malo kruške, malo jabuke one koje su na proračunu, pa koje nisu na proračunu. Također govorite i o ravnateljima agencija. Pa ne možete reći da recimo ravnateljica Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja ili HANDA-e koja je bila do sad ovakva možete usporedit sa nekakvom agencijom koju ste i vi osnivali, koje praktički nisu ništa napravile. I nije dobro govoriti da nekome dižete plaću zbog ovoga, a s druge strane pogledajte si kolegice i kolege u kojem rangu su po tim koeficijentima saborski zastupnici. Ne želim uopće govoriti da mi imamo male plaće, nego vam samo govorim koliko je tih navodno odgovornih ljudi u ovoj državi izvan saborskih zastupnika.
Hvala. Odgovor ministar Mrsić. Izvolite ministre.
Dakle, kad govorim o odgovornosti nije odgovornost samo upravljanje sa pola proračuna. Odgovornost je i samoupravljanje sa 3800 ljudi, a da upravljanje sa sustavom ne bi se desilo to što se dešavalo za vrijeme vaše vlasti, a to je afera Rubala. A s druge strane imate 150000 umirovljenika koji primaju mirovinu a da nemaju OIB-a. To vjerojatno znate ili ne znate. Prema tome, je to nešto što je stvar ravnatelja koji to mora. … [[Upadica Šuker, ne razumije se.]] [[Upadica Batinić: Molim vas kolega Šuker.]] Ja sam vas slušao [[Upadica Batinić: Kolega Šuker molim vas niste dobili riječ. Izvolite ministre.]] Ja sam slušao uredno. Prema tome to su stvari, to su fakti. A kad govorimo o agencijama onda Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju koeficijent je bio 5,27 26000 kuna je taj ravnatelj imao. Pa sad recite da li je to jednako i da li je to u redu prema ravnatelju Zavoda za mirovinsko osiguranje? [[Upadica Šuker: Bruto ili neto?]] Bruto sam rekao. … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]]
Kolega Šuker molim vas. Oduzimam vam riječ. Kolega Šuker nemojte, nemojte. Pa nema riječi, ali nemojte govoriti više, molim vas. Ministre izvolite. Završili ste? Hvala. Ja vas lijepo molim kolege nemojte bez da dobijete riječ govoriti. Mislim da nema potrebe. Sljedeća replika kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, u svom izlaganju rekli ste da ste uštedjeli kroz novu klasifikaciju 20 milijuna kuna na broju državnih dužnosnika itd. E sad, vi kažete da ste uštedjeli. A ja pitam a gdje su završili svi oni ravnatelji koji su bili u sustavu državne uprave i došli su iz te državne uprave na ravnateljska mjesta temeljem natječaja. Ostali su vam u sustavu. Njih ne računate u plaćama, a oni vam svi imaju plaće negdje između 7 i 8000 kuna jer su voditelji sektora. Oni su ti najveći operativci velika većina njih što god vi rekli. Poznam sustav jer sam radio. Drugo, niste rekli koliko koštaju oni koji su u kabinete 20 ministarstava ušli temeljem zakona bez javnog natječaja. O kolikom broju osoba govorimo, a pretpostavljam 20 ministarstava neka su samo 4 ili 5 takvih. To vam je 100 ljudi i milijun kuna mjesečno. 12 mjeseci, 12 milijuna kuna, 4 godine skoro 50 milijuna kuna na prosječnoj plaći od 5000 kuna. Kako možemo pričati o uštedi kad nam sve stavke proračuna po svim ministarstvima na masi plaća povećavaju iznose iz godine u godinu. To nije točno. Točno je. Pišite, pogledajte u proračun. I zato ministar financija kaže idemo sada obračunavati plaće sve na jednom mjestu, da on sazna tko se tu po ministarstvima kreće. To je jedina istina. Nema ušteda. Troši se više. Ovo je skuplji sustav sa potkapacitiranim rukovodećim kadrom, zbog toga imamo problema i u pregovorima što, ne u pregovorima nego u ispunjavanju zadaća EU ali i u operativnim programima. To je jedina činjenica. A možete vi govoriti da ste vi uštedjeli, ali to nije istina.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, ministar Mrsić. Izvolite ministre.
Malo ste polupali lončiće. Kad sam ja govorio o agencijama, agencije nemaju veze sa ravnateljima uprava. Kad govorimo o uštedama na državnim dužnosnicima vi ste imali preko 150 ravnatelja raznoraznih uprava. Dakle, sa dolaskom pomoćnika je smanjen taj broj. Ušteda je negdje 2, odnosno 4 milijuna mjesečno. A kad govorimo o tome da se povećava masa plaća, da jer imate 0,5 po godini radnog staža. Svake godine vam je samo u državnoj službi koja im masa plaća raste za otprilike 200 milijuna a da niste nikoga niti zaposlili niti otpustili. Prema tome, masa plaća mora rasti ali mora rasti na način da bude kontrolirano i ono što sada i radimo. Dakle, temeljni Kolektivni ugovor za državne službenike i namještenike je potpisan, potpisan je i za javne službe i sve ono što ste u vaše vrijeme potpisivali kolektivne ugovore da unutra pišu prava koja se ne mogu ostvariti. Neki su čak morali davati i ostavke što svaka čast jer nisu htjeli potpisati ono što nisu mogli ostvariti.
Hvala. Prelazimo … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Šuker prekršili ste odredbe Poslovnika članak 216. Izričem vam opomenu. … [[Upadica se ne razumije.]] Zato, čuli ste. Konzultirajte Poslovnik. Molim vas nemojte moje strpljenje stavljati na kušnju. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Šuker izričem vam drugu opomenu, oduzimam vam riječ po ovoj točki dnevnog reda. Otvaram raspravu. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatskih laburista kolega Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege ponukan prijašnjim ministrovim istupom o drugom stupu mirovinskog osiguranja za početak rasprave samo jedan podatak. U ovom trenutku je situacija takva da osoba koja plaća drugi stup 25 godina i ima bruto plaću od 28 tisuća kuna će imati mirovinu 3300 kuna. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ja ću sačekati da završi sjednica kluba SDP-a pa ću onda nastaviti.
Kolega Lesar možete slobodno govoriti.
Gospodine predsjedniče ja imam pravo na svojih 15 minuta. Da li ću šutjeti ili govoriti to je moje pravo. Čekam da sjednica završi.
A znači dobro, znači nemate dugo izvješće, odnosno izlaganje. U redu, hvala.
Kraće nego vaše oduzimanje riječi. Dakle, to je što se tiče, da inače se to zove neprimjereno ponašanje u Parlamentu, ali to se ne sankcionira na ovoj strani. Ja osobno sam potpuno rasterećen svih ovih odredba ovog zakona jer ništa od toga ne mogu koristiti jer sam otprilike u poziciji kao i kolega Jelušić kad bih se morao vratiti odakle sam došao on bi morao otići Bandiću, a ja u Međimursku županiju što je neostvarivo. Dakle, ovim se zakonom uvode nove kategorije državnih dužnosnika pa tako osim ravnatelja Mirovinskog zavoda za zapošljavanje i zamjenik i njegov pomoćnik postaju državni dužnosnici. Pa ravnatelj Središnjeg registra osiguranika, ravnatelj i zamjenik ravnatelja Središnje agencije za financiranje i ugovaranje programa i projektima EU i predsjednik Savjeta za nacionalne manjine. Dakle, oni dosad nisu imali status državnih dužnosnika, a prijedlog je da sad imaju status državnih dužnosnika. O koeficijentima neću ništa jer je ministar rekao da su uštedjeli toliko novaca da imaju i viška za to. Članak 3. izmjena i dopuna, članci 15.d i 15.e stvaraju opet dvije kategorije imenovanih dužnosnika. Međutim, doista dolazi do jedne zabune jer u članku 1. ovog zakona jasno piše da se ovaj zakon primjenjuje i na saborske zastupnike i to se ovim izmjenama ne mijenja. Dakle, članak 1. nabraja tko je sve državni dužnosnik i između njih su i saborski zastupnici. Ali ovaj zakon sad regulira pravo povratka na rad ka bivšem poslodavcu za imenovane državne dužnosnike, ne izabrane, imenovane. Dakle, članak 3. izmjena, a sa novim člancima 15.d i 15.e se odnosi samo na imenovane državne dužnosnike. I on predviđa sljedeće, da oni koji su imenovani iz redova državne službe, dakle državne uprave i javne službe, imaju pravo povratka bez ugovora, dakle silom zakona je tijelo državne uprave, javne vlasti nakon isteka mandata mora primiti natrag. Za imenovane državne dužnosnike koji su došli iz privatnog sektora od privatnog poslodavca to pravo povratka ovisi o jednoj sitnici koja u ovom članku prolazi nikome zamijećena, a to je ugovor. Ugovor između dužnosnika i bivšeg poslodavca pobliže će se odrediti uvjeti ostvarivanja prava iz stavka 1. ovog članka. A stavak 1. ovog članka govori o pravu povratka. Zakon o radu kada je regulirao to pravo povratka i izabranim i imenovanim dužnosnicima, ali ne samo državnim nego i lokalnim je bio jasan. Takozvano čuvanje radnog mjesta i pravo povratka bilo je ograničeno na 5 godina. Ovdje tog ograničenja nema. Dakle, koji su imenovani iz državne službe jednostavno se moraju u roku 15 dana prijaviti i reći ja se vraćam. Rukovoditelj državne službe u roku od 45 dana mora donijeti odluku o rasporedu i točka. Međutim, ako je imenovan iz privatnog sektora onda je ključna riječ ugovor. Što ako ugovora nema? Odnosno privatni poslodavac prilikom odlaska ne želi potpisat ugovor jer u zakonu ne piše da ga mora potpisat, ne postoji zakonska obaveza privatnog poslodavca da potpiše, niti pak može postojati. I upravo zbog takve odredbe 95. Zakona o radu prve presude takve su već 97. i 98. bilježene, da to pravno nije bilo ostvarivo. Jer nitko privatnog poslodavca, pa i odredbom ovog zakona ne može prisiliti, narediti mu da takav ugovor sklopi. Dakle, i ovim zakonskim intervencijama ćemo imati dvije kategorije državnih, imenovanih dužnosnika u kontekstu pravo povratka na rad ka bivšem poslodavcu. Ako je to pravo ili je želja da se to pravo uvede za sve imenovane, zašto ne istim pristupom? Zašto različitim metodama, zašto u državnoj službi ne mora biti ugovora, a u privatnom sektoru mora biti ugovor? Što se sve u državnoj službi za 15 do 20 godina, kako netko može bit imenovani državni dužnosnik može promijeniti i nameće mu obavezu prava njegovog povratka bez ugovora u kojem će se regulirati uvjeti koje on mora zadovoljiti da bi se vratio na radno mjesto na kojem je radio. Ta upozorenja i sudske prakse koje u Hrvatskoj imamo, imamo sudsku praksu u primjeni takvih pravila igre kada su postojala i svih problema koji su iz njega izlazili se ne žele saslušat kad se upozorava na odredbe ovog zakona, da pravo povratka u privatni sektor bez ugovora neće moć bit realizirano. Kako god se mi sad nadmudrivali sa replikama ovdje, odluke suda, presude suda su bitne. I nije bitno što ministar i ja mislimo, kako on i ja čitamo ove odredbe, nego sudska praksa, sudska presuda. I završavam sa sljedećim, uvijek se u zakonodavnoj regulativi, kada su se obuhvaćali državni dužnosnici, bilo imenovani, bilo izabrani na isti način regulirala prava pa i obaveze lokalnih dužnosnika. Dakle, općinski načelnika, gradonačelnika, župana i ostalih koji po posebnim propisima imaju taj status. U ovom zakonu obuhvaćamo samo državne imenovane dužnosnike, dakle parcijalno rješenje. I upravo zbog toga i nervoza, upravo i zbog toga različita rješenja, naročito zbog toga što su i očito različita ministarstva matična za nuđenje zakonodavnih rješenja. Uvijek smo u problemima s tim pravima. Zar je doista tako teško unutar Vlade postići koordinaciju i dogovor da na jedan način, isti za sve imenovane i za sve izabrane dužnosnike na teritoriju RH imamo isti propis i isti standard uz dodatak da se općinski načelnici, gradonačelnici i župani kao i njihovi zamjenici također biraju neposredno od građana? Uz napomenu da pitanje pročelnika upravnih odjela, upravnih tijela u općinama, gradovima i županijama smo toliko unakazili čestim promjenama, nejasnim definicijama da stvaramo problem uvijek kada je primopredaja vlasti na lokalnim izborima problem. I to svjedočimo uvijek iznova i uvijek umjesto sustavnih rješenja i iste zakonodavne regulative nudimo parcijalna rješenja. I kada na to upozoravamo i velimo da to nije dobro, odmah kreće ljutnja, podsmjehivanje, ništa vi ne razumijete, vi ste populisti. A samo želimo upozoriti na to da nije dobro da na jedan način rješavamo prava imenovanih državnih dužnosnika, na drugi način izabranih državnih dužnosnika, na treći način izabranih lokalnih dužnosnika i četvrti način imenovanih lokalnih dužnosnika. Pa zar je doista moguće da u ovoj državi nema ljudi taman da su iz različitih resora da objedine zakonske propise, istovremeno u saborskoj jednom te reguliramo i riješimo. S obzirom da ovaj problem ugovora i nikad dobivenog smislenog odgovora osim podsmjehivanja, pa čak i na odboru mi smo dobili protiveći se različitih, stvaranja različitih kategorija imenovanih državnih dužnosnika samo zavisno tome odakle je došao na tu dužnost a i zbog činjenica da rang državnih dužnosnika dobivaju i pomoćnici zamjenika možda će i sekretarice, tajnice sutra biti državni dužnosnici. Nećemo podržati ovaj prijedlog zakona tako dugo dok se ne ponudi jedan vrlo jednostavan sustav da znamo svi u ovoj zemlji kakva prava a kolega Radoš je s pravom prije upozorio da se s ovim temama često neozbiljno ponašamo, ovo je također jedna od tema gdje je neozbiljno pripremljena intervencija u zakonu sa različitim kriterijima u zakonodavnoj regulativi. A možda ćemo za dva, tri mjeseca možda opet raspravljati o pravima izabranih državnih dužnosnika. Pa nakon dva, tri mjeseca o pravima izabranih lokalnih dužnosnika umjesto da smo danas riješili i bivše predsjednike, saborske zastupnike, dakle izabrane državne, imenovane državne, lokalne a naročito zbog toga što su u svibnju izbori. Ako je taj zahtjev pretežak, neostvariv, ne prihvatljiv za pravnu sigurnost svih koji ulaze u to. onda se ispričavam to doista nije područje dalje polemike koje bi sa ministrom rada želio voditi.
Zahvaljujem. Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Davorin Mlakar. Izvolite kolega Mlakar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo prvo dozvolite mada možda nije uobičajeno ali čestitao bi čelništvu parlamenta na ideji da otvorimo raspravu u 19,30 ili nešto ranije o zakonu o izmjenama i dopunama o obvezama i pravima državnih dužnosnika, čestitam vama koji ste imali strpljenja dočekati ovu raspravu. Znamo svi da direktnog televizijskog prijenosa nema nakon 15 sati. Vi ste sasvim sigurno točno procijenili da hrvatsku javnost uopće ne zanima ovaj zakon ni problematika kojom se bavimo i da ćemo samo suhoparno prenijet ako išta prenesemo s ove rasprave i da jednostavno u drugom čitanju ovaj zakon sa svim ovim idejama prođe što bezbolnije i sa što manje osvrta u hrvatskoj javnosti. Ja ću ponoviti nešto što sam rekao i za prethodni zakon na što su neki od kolega iz SDP-a imali primjedbi da je ovo iz radionice vladine. To nije imalo nikakav posebni značaj, radionica. Puno značajnija je bila primjedba da je onaj prvi zakon licemjera a tu ocjenu bih gotovo mogao upotrijebiti i za ovaj zakon o kojemu sad govorimo. Zašto mislim da je ovaj zakon licemjeran? Prvo zbog toga što je ovaj zakon posljedica udovoljavanja nekim pojedinačnim zahtjevima koji se mogu iščitati u koeficijentima koje ste predložili u ovom zakonu. Mogu iščitati zbog toga što i u prvom čitanju zakona kada smo iznosili argumentirane primjedbe na ovaj zakon vidimo da ih niste razmotrili, ili ste razmotrili, ali niste uvažili jer ste zadržali ista rješenja kao i u prvom čitanju a tiču se nekih temeljnih prava i važnih pitanja i ja ću od toga i početi. Ovaj zakon na neki način nameće obvezu ne samo tijelima državne i javne uprave nego čak i privatnim poslodavcima da primaju u radni odnos ljude koji su odrđeno vrijeme bili na dužnostima po prestanku njihovih dužnosti poslodavci bi ih trebali primiti natrag u radni odnos. Prvo ono što ste iznosili do sada u argumentaciji a što ću vam ponoviti. Taj članak koji namećete mogućnost da razriješeni dužnosnik nakon prestanka dužnosti zaključi ugovor sa svojim bivšim poslodavcem je stvar koja je moguća jer ugovorna sloboda tih poslodavaca i radnika i bez da ste to u zakon napisali. Drugim riječima ako sam radio u privatnoj kompaniji i imenovan sam na dužnost ja sam mogao i do sada bez obzira na ovaj zakon imati ugovor sa svojim poslodavcem da se po prestanku dužnosti mogu vratiti na rad k tom poslodavcu. To je ugovorna sloboda stranaka i to niste trebali propisati zakonom. Ali kad ste već propisali stvorili ste obvezu tom privatnom poslodavcu da me primi natrag nakon prestanke moje dužnosti i to je ono što je mislim nedopustivo zadiranje u oblast privatnih poslodavaca kojima inače ne pomažete a tu im namećete obvezu da ljude po prestanku dužnosti moraju primati natrag u radni odnos. I vjerujem da takva odredba zakona ne može otrpiti ni jednu ozbiljnu kritiku i da bi bilo Vladi puno pametnije da to nije ni upisala. Drugo što sam rekao a ticalo se radionice to je činjenica da je ovo po materiji koju obrađuje zakon koji je širi od radnih odnosa pa bi po toj logici stvari trebali pripasti u nadležnost Ministarstva uprave koje se ovdje tek toliko navodi u onim predstavnicima koji će braniti onaj zakon ali vidimo konstantno da taj zakon brane kolege predstavnici Ministarstva rada i mirovinskog sustava. Zašto to ponovo napominjem? Zato što mi se čini da Ministarstvo rada i mirovinskog sustava ovim svojim intervencijama u zakone koji su prije radila neka druga ministarstva, umjesto da uređuje sustav ono svojim intervencijama sustav dodatno razgrađuje, a to mislim prije svega s obzirom na ono što ste ovim zakonom promijenili, a to je da ste ljude koji su do sada bili u rangu državnih službenika pretvorili u dužnosnike. I to samo po sebi što se ranga ili ako hoćete i ugleda tih mjesta tiče ne bi bio problem da taj problem nema jednu širu dimenziju, a nju sagledavamo u činjenici da za dužnosnike prigodom imenovanja ne vrijede isti kriteriji koji vrijede za državne službenike. Pa tako dužnosnikom može postati svatko tko je politički podoban bez da je dužan ispunjavati formalne uvjete koje moraju ispunjavati državni službenici da bi se našli na tim mjestima. E u tom grmu leži zec. Dakle, prvo ćemo drugačije urediti imenovanja tih ljudi zato je bitno da oni postanu dužnosnici, da budu bez ikakvih mjerljivih kriterija primani na ta mjesta, a onda ćemo još urediti i njihova primanja. Kako? Tako da ćemo reći oni vode velike sustave, oni su odgovorni za raspolaganje velikim sredstvima pa je onda logično da ravnatelj HZZO-a umjesto dosadašnjeg koeficijenta koji nije zanemariv, a iznosio je 4,55 stupanjem na snagu ovog zakona ima novi koeficijent koji iznosi 5,70. To je kao što sam čuo u uvodu i do sada ušteda koju će Vlada postići povisivanjem plaće tako imenovanih dužnosnika. Ali zanimljivo da ravnatelj HZMO koji je imao isti koeficijent 4,55 po novom neće imati koeficijent 5,70 nego 5,50. Zašto? I zašto je razlika u tih 0,20 u ta dva koeficijenta? Vjerojatno zato što u mirovinskom osiguranju ili vodi manji sustav ili raspolaže s manjim sredstvima nego ovaj u zdravstvenom osiguranju. Ali je isto tako zanimljivo da njihovi zamjenici i u mirovinskom i u zdravstvenom sustavu imaju isti koeficijent. Koliko je to logično to samo vjerojatno predlagatelj razumije. I ja ću reći ono što se mnogi ustručavaju reći jer su saborski zastupnici očito dodatno iziritirali javnost, sramota je kolege iz pozicije da dozvoljavate, a često govorite o dignitetu saborskih zastupnika, o kvalitetnom obavljanju posla i o tome da mi zavređujemo stanovite radne uvjete da bismo kvalitetno odradili svoj posao, sramota je da dozvoljavate Vladi uporno da snižava rang jedino saborskih zastupnika. Pa je tako sada koeficijent ravnatelja HZZO-a 5,70 a saborskog zastupnika 5,27. To su neki već komentirali, mi smo na rangu pomoćnika ministara ali kada bih uzeo sve ostale koeficijente iznenadili bi se kako Vlada dobro misli o našim primanjima o našim plaćama pa onda i o koeficijentu za obračun plaće. I ne možemo se složiti s namjerama Vlade da svakom izmjenom zakona dodatno šalje poruku Saboru da zastupnici vrijede sve manje i manje uspoređujući ih s izvršnom vlašću. A ono što je ova Vlada napravila u tim silnim uštedama je činjenica naravno da do svih podataka ne možemo doći, da trenutno ima 421 dužnosnika, prema onom što smo uspjeli pobrojati, a da u te dužnosnike nismo pribrojali ove nove koje sada stvarate s ravnateljima, zamjenicima i pomoćnicima ravnatelja. Ali isto tako tu nisu ni pobrojani oni dužnosnici koji se imenuju u kabinete ministara i čiji mandat će trajati dok traje i mandat pojedinog ministra. Dakle priča o tome da ste smanjili broj dužnosnika u RH je laž. Činjenica da one koji su bili na razini rukovodećih državnih službenika kojima ste snizili rang pa umjesto ravnatelja onih silnih upravnih organizacija o kojima ste pričali su postali recimo voditelji sektora, niste izgubili kao teret kojima morate isplaćivati plaće samo ste im smanjili plaće i istovremeno ste na njihov koeficijent 4,2 doveli nove ljude bez kriterija, bez natječaja, proglasili ih pomoćnicima ministara i odredili im koeficijent saborskog zastupnika 5,27. Nikada do sada u ovih 23 godine saborski zastupnici uspoređujući ih sa izvršnom vlašću nisu imali tako nizak koeficijent. Pa stoga plediram na sve kolege iz pozicije i iz opozicije da kada se govori o dignitetu saborskih zastupnika možemo reći ne bruto plaću jer to najčešće ljudi ne razumiju nego neto iznos plaće koje mi primamo da je to negdje 14 ili 15 tisuća kuna, a sve ovo što ste sada ponudili izmjenama zakona znatno premašuje i koeficijente i iznose o kojima smo govorili. I na kraju kada bismo mogli prihvatiti da ravnatelj ali samo od nekih zavoda budu državni dužnosnici, onda je jako veliko pitanje zašto to moraju biti ne samo njihovi zamjenici nego čak i njihovi pomoćnici. Taj broj državnih dužnosnika dodatno će opteretiti državni proračun. Mogu vam reći za izmjene koje ste u zadnje vrijeme donijeli da nepotrebno, glavni tajnik Vlade ima isto tako koeficijent 5.70 kao i glavni ravnatelj policije, da ste digli koeficijent glavnog državnog rizničara, ravnatelja državnih upravnih organizacija pa tako i predstojnika Ureda predsjednika Vlade, dužnost koja nije ni postojala do ove vlasti itd., do ravnatelja Carinske uprave, ne bih htio nikoga uvrijediti ali može se uspoređivat, čiji je kao i ravnatelja Porezne uprave današnji koeficijent 5.50. I to je bila svrha ovog zakona, nije bila svrha zakona riješiti pitanje radnog odnosa. Zahvaljujemo vam se na tome i niste se trebali time baviti. Ono što je naše mišljenje da se ne može na ovaj način stvarati obveza privatnim poslodavcima da moraju primat ljude nakon prestanka obnašanja dužnosti, a svi oni koji se vraćaju u sustav iz kojega su stupili na dužnost sada su dobili jednu novu kvalitetu u svom radnom odnosu jer su mogli biti imenovani bez ikakvih kriterija, a još će imati prav po prestanku dužnosti vratiti se na mjesta s kojih su na dužnost stupili. To je zaštita puno više samo nekih kategorija dužnosnika koji su imenovani od strane Vlade, to nije reguliranje svih prava i obveza državnih dužnosnika. Jedina je sreća što je Vlada uspjela zaustaviti da nam dođe s ovako pametnim prijedlogom i za saborske zastupnike. Ali sudeći prema našem dosadašnjem iskustvu siguran sam da ćete doći s takvim zakonom koji ćemo jednako tako s gnušanjem odbaciti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike. Prvi se javio Josip Borić. Izvolite kolega.
Kolega Mlakar, s pravom ste otvorili ovu priču o koeficijentima unutar sustava državnih dužnosnika. Pa članak 1. tog zakona navodi koji su sve dužnosnici u smislu zakona i onda je prvi predsjednik republike pa onda predsjednik i potpredsjednici Hrvatskog sabora i treći zastupnici u Hrvatskom saboru, a onda idu ovi svi. A o koeficijentima prvi je predsjednik republike pa Sabora, a zastupnici na 35.mjestu, 5.27 i nije to mala plaća i mislim da je ok. Ali ja pitam šta rade svi ovi iznad 30. Pa mi imamo glasnogovornika Vlade jednako saborskom zastupniku, imamo pomoćnika ministra jednako saborskom zastupniku, predstojnik državnog ureda ima 5.70 čak, zamjenici ministra 5.70, a onda unutar saborskih zastupnika te kategorije državnih službenika imamo nekoliko kategorija pa neki imaju 5.70, neki imaju 6.42 itd. Pa naravno da pogled naroda prema ovom domu nije ništa bolji od one dvojke koju dobivamo stalno u onim anketama jer kako izvršna vlast razmišlja o nama, a mi to sve lijepo ovdje uredno izglasamo, takav status i imamo. I nemamo se mi tu šta bunit, samo je pitanje zbog čega. Zbog čega? Zašto se Predsjedništvo Sabora ne zalaže za hrvatske zastupnike na jednak način kao što se izvršna vlast uz pomoć zakonodavne i ovog doma zalaže za izvršnu vlast i zato jesmo u ovom odnosu da moramo gledati svisoka sve tj. nas se gleda svisoka, ne smijemo ništa pitat, nama se postavljaju pitanja itd. Ništa to ne čudi i jednog dana vjerojatno ćemo završiti na koeficijentu načelnika sektora koji je već sada 3.20, možda i on završi već sada s obzirom da ovaj 3.96, ovaj pomoćnik zamjenika. Mislim da ovo zaista otvara jednu široku temu.
Vrijeme. Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa uvaženi kolega Borić, ako počnem uspoređivat onda će ispast da licitiramo koeficijentima samo saborskih zastupnika, vidim da je ministar koncentriran kao i do sada. Ono što vrijeđa, vrijeđa činjenica da nas uporno i sustavno izvršna vlast želi upozoriti gdje smo mi s obzirom na ono kako nas oni vide, a u isto vrijeme oni koji nam to predlažu imaju sljedeće mogućnosti. Imaju mjesta recimo ministara, paralelno zadržavaju mjesta, radna mjesta, određen postotak radnog vremena u bolnicama ili na fakultetima. I to nije sporno i nakon prestanka mandata svi imaju još zaštićenu mogućnost vraćati se na poslove s kojih su imenovani, a mi ćemo malo po malo tonuti jer nitko od pozicije neće ni dići glas da kaže da ovaj način inzistiranja izvršne vlasti da ponizi na svaki način saborske zastupnike i dalje traje i mi to stalno mirno slušamo, uspoređujemo koeficijente i ništa se ne događa. Ovo je ionako vapaj bez da izvršna vlast o tome ozbiljno želi misliti. Evo žao mi je da nisam mogao dobit ministrovu pažnju jer su ga zvali, bilo je hitnije.
Hvala. I još jedna replika, Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Pa kolega Mlakar, bili ste jako oštri prema Vladi, prema predlagatelju i ministru, nemojte tako. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, nije dobio opomenu jer je on to na pristojan način bio oštar. A oni se popravljaju, evo ministar nas je upozorio da pazimo kad raspravljamo, a sigurno ćemo o jednom dužnosniku sad raspravljat pa da nas unaprijed upozori da se taj dužnosnik, a to je pretpostavljam ravnatelj HZZ-a, da je on eto izabran javnim natječajem pa je transparentnost osigurana. Gledaj, sad osiguravaju transparentnost nakon što se postavilo sve one pomoćnike ministara u svim ministarstvima, sve one zaposlenike u kabinetima ministara, dakle bez natječaja po političkom izboru jer će oni doći i otići, nakon što se srozao demokratski doseg i nakon što se srozala depolitizacija državne uprave koja je postignuta pa se na najmanju moguću mjeru kako to priliči demokratskim društvima smjenjive dužnosnike svelo na dva ranga. Sada su to svi pomoćnici ministara itd. Ali kaže ministar šta to što ste vi birali natječajem to su vam i tako bili sve narihtani natječaji, sve ste to po političkoj podobnosti imenovali, a mi smo sad pošteni i mi odmah kažemo mi njih po političkom ključu biramo i oni odlaze. I gle čuda. Bio je izbor predstojnik se to mislim zove podružnice Zavoda za zapošljavanje u Zadru i koliko imam čut čitam da su bile 4 prijave i eto baš je odabrana jedna sa iskustvom u struci, profesorica hrvatskoga jezika koja ima iskustvo na poslovima zapošljavanja do sada. I gle čuda baš to je političarska i vijećnica SDP-a u Gradskom vijeću ili Skupštini županijskoj u Zagrebu.
Hvala. Sljedeći za raspravu u ime kluba zastupnika, pardon. Kolega Mlakar, izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Ali kolegice Lovrin o tome smo razgovarali i koliko sam ja razumio s početka mandata ove Vlade a to su nam dosta puta ponovili puno je transparentniji način kad vas imenuju tako da vas imenuju po političkoj liniji, političkoj podobnosti nego kad prođete te natječaje koji su svi bili frizirani i unaprijed osuđeni da izaberete baš onog kojeg ste si unaprijed zacrtali. Međutim, činjenica je da i lošeg kandidata kojeg izaberete a ispunjava kakve takve kriterije meni se čini još uvijek da je to bolje nego kad imenujete nekog bez ikakvih kriterija. Međutim, tek su počeli padat ovi prvi koji su bez kriterija došli. Pitanje je gdje će pad se zaustaviti.
Hvala. I nastavljamo sa raspravom po klubovima. Peđa Grbin u ime kluba SDP-a. Izvolite kolega.
Zastupnik sam u ovom Domu tek nešto više od godinu dana, ali još uvijek me iznenadi, pomalo i nasmiješi kada čujem od HDZ-a kako govori o političkom o kadroviranju i o tome kako je zastrašujuće kad ga netko drugi radi. Ali dobro. Nećemo o tome. Svi znamo. Mi smo naravno iz SDP-a oduvijek bili najgori, mi smo jedini koji u ovoj državi politički kadroviramo. Nitko drugi to nikada nije radio. Ovih 20 godina je prošlo vjerojatno u nekakvom zimskom snu. Ali vratimo se ovom zakonu. Dakle, ovim zakonom se uređuje jedno pravo a to je pravo dužnosnika, imenovanog dužnosnika da se po okončanju svojeg mandata na koji je imenovan vrati na svoje prethodno radno mjesto. Taj je institut ovim prijedlogom uređen na potpuno isti način kada se radi o dužnosniku koji je imenovan sa radnog mjesta gdje je radio kod poslodavca u javnom sektoru i u privatnom sektoru. I naravno da to mora biti riješeno na isti način. Naravno, jer je to u skladu sa našim Ustavom koji jamči jednakost. Jer ne možemo dovoditi u povoljniji položaj one koji su prethodno radili u javnom sektoru od onih koji su često marljivo, odgovorno, teško, mukotrpno radili kod svojih privatnih poslodavaca. Da li se time poslodavci dovode u nepovoljniji položaj? Pa ne previše. Naprosto kada im se dužnosnik vrati, vratit će se na radno mjesto koje je radio ili neko drugo koje je ugovorio. A kako su sporazumno ugovorili da se vrati tako sporazumno mogu i svoj odnos raskinuti. E sad zašto se taj institut uvodi? Da li zato da se pogoduje političarima? Neki će reći naravno da da, ionako smo svi mi političari zaštićena kasta koja ima previše prava, pa sada svi uvodimo još jedno. Ali to nije tako. Ovaj institut postoji sa jednim vrlo jasnim razlogom, a razlog je sprječavanje korupcije. Upravo zastupnik koji ima i svoje radno mjesto na koje će se vratiti u svojem radu može biti potpuno samostalan, samostalan od brige za nekakve poslove i novce koje će zarađivati nakon što prestane sa dužnosti i samostalan i od svoje političke stranke da može govoriti što god hoće. Možete se uvaženi kolega Mlakar čuditi, ali to je doista tako. Nadalje, točno je ovim zakonom se korigiraju određeni koeficijenti i to oni koeficijenti koji su više-manje utvrđeni, odnosno definirani onim izmjenama ovog zakona donijetim 16. veljače, pardon u veljači 2004. godine u Narodnim novinama br. 16/2004. Dakle, netom nakon što je tadašnja Vlada stupila na dužnost što je napravila, promijenila je koeficijente. I kolega Boriću tada je ta Vlada uvela na primjer da državni tajnici imaju istu plaću, odnosno isti koeficijent kao saborski zastupnici. Tako je. Znači sada to ne vrijedi kada se radi. Zamjenici su drugo. Državni tajnici imamo i pomoćnike. Je, bio je znači samo jedan u ministarstvu, samo jedan državni tajnik u svakom ministarstvu. Ministar će me vjerojatno ispraviti ako griješim, ali bilo ih je puno, puno više od jednog po ministarstvu. Hvala. Dakle, jedino što se nama u SDP-u može zamjeriti i tu kritiku bih mogao i prihvatiti je da interveniramo u zakon koji je donijet još '98. godine i da radimo ono što su ne bez vraga radile i druge vlade kada su pokušavale urediti sistem upravljanja i vođenja RH. Jer jedan od tih sistema je i raspored tko će što raditi i koliko će za to biti plaćen. I doista je u pravu ministar kada kaže da ravnatelj Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i ravnatelj Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje imaju veliku odgovornost koja opravdava koeficijente koji su im dodijeljeni. Ja ću sada odgovorno reći oni imaju daleko veću odgovornost nego što ju ja imam, ali i dalje im je plaća manja od moje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prva se javila Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Grbin ovo na početku kad ste rekli kako se smješkate gledajući naše negodovanje na vaša imenovanja jer smo to mi politički radili. Pa ja mislim da bi se vi danas trebali napraviti jednu groznu grimasu boli i reći zašto moja stranka to radi, a to nije bilo dobro. Danas dižete ruke za to i tome aplaudirate. Pa to je strašno. Pa kolega Grbin ja ne znam da li vi isto kao ni kolega Jelušić niste pročitali ovaj zakon i unatoč i usprkos tome što vam je ministar rekao da se ovdje ne radi o saborskim zastupnicima vi njih navodite ovdje ponovno, a ne razumijem ni ja više zašto to radite. Kakav vam je interes? Javnosti, novinara, što? Koji vam je interes govoriti da se u ovom zakonu radi i o saborskim zastupnicima?
Hvala. Imamo odgovor. Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. U ovom zakonu se između ostalog radi o saborskim zastupnicima u jednom dijelu naravno tog zakona jer u članku 1. su pobrojane osobe koje se smatraju dužnosnicima kada se govori o saborskim zastupnicima. Dakle, u Zakonu o obvezama i pravima državnih dužnosnika radi se i o saborskim zastupnicima. Radi se o saborskim zastupnicima i kada mislim u članku 7. se ukidaju pojedine odredbe Zakona o sprječavanju sukoba interesa. I on se na neki način odnosi na saborske zastupnike. Primjerice one saborske zastupnike koji su nakon poraza HDZ-a na izborima od strane tadašnjeg ministra vanjskih poslova kojima je potpisano da se uredno mogu vratiti na svoj posao po isteku svog mandata u Ministarstvo vanjskih za 4, 8, 12 ili više godina. U tom dijelu se odnosi. U dijelu koji se tiče novopredloženih članaka 15.e i 15.d on se ne odnosi na saborske zastupnike jer se vrlo jasno navodi da se radi o imenovanim dužnosnicima, a ne o izabranima. A nisam ja počeo govoriti o koeficijentima saborskih zastupnika. Kolega Borić je bio taj koji je gotovo i rekao da je plaća saborskih zastupnika mala. Nije, ona je dobra, ona nam omogućava za život. Kolega Borić je bio taj koji je rekao da su koeficijenti neujednačeni. Naravno da nisu, oni su uredno posloženi. Ali evo kolega će me naravno kroz povredu Poslovnika ispraviti i ja mu na tome unaprijed zahvaljujem. Hvala.
Hvala. Prije nego što dam repliku kolegi Mlakaru, kolega Borić izvolite. Povreda Poslovnika? Koji članak Poslovnika je povrijeđen?
… [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]] omalovažava mene kao zastupnika jer je svjesno izgovorio nešto što nisam rekao. Ja sam rekao da je 5,27 ali da je još uvijek velika plaća i da je takvu prihvaćam. I ovo je bilo namjerno jer je kolega koliko vidim u izbornoj kampanji. On je jedan mladi lavić kako sam pročitao nedavno SDP-a, a doduše u politici još malih zubića ali dozvoljavam i vrijeđanje, ali ću uzvratiti bez problema. Ne sekirajte se.
Dobro, ja moram tumačiti
A vi potpredsjedniče nemate iste kriterije, nažalost. Gospodinu Šukeru ste dali dvije opomene, lijevoj strani se ne daje nikada opomena, a pogotovo ne za ovo vrijeđanje koje traje već punih godinu dana.
Ovako, kolega Boriću nije bilo povrede Poslovnika. Mišljenja ne možete kazati. Ono što je činjenica … [[Upadica se ne razumije.]] Dozvolite, ono što je činjenica, činjenica je kolega Grbin kolega Borić u svojoj raspravi rekao je da saborske plaće nisu male. Tu ste pogriješili. Kolega Grbin tu ste pogriješili. Neću prosuđivati da li je bila namjera ili ne, ali tu ste kolega Boriću u pravu. Međutim, to je moglo se reći i kroz repliku ne povreda Poslovnika jer povreda Poslovnika je malo teža kvalifikacija. Kolega Grbin, kolega Borić je tu bio u pravu. Izvolite kolegice Antičević povreda Poslovnika.
… [[Govornici isključen mikrofon, ne razumije se.]] povrijedio Poslovnik član 215. nazivajući, očito je ljubomoran, na mladost gospodina Peđe Grbina i na njegov uspjeh pa ga onda želi omalovažiti nazivajući ga malim lavićem.
Kolegice Antičević, oprostite. Nije članak 215. i nije bilo povrede Poslovnika. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne nije bilo povrede Poslovnika. Ja bih prije svega rekao da je to jedna predizborna retorika koja ne vidim razloga zašto se ne bi mogla koristiti. Ali isto tako mislim da se kolega Grbin koliko sam vidio prema izrazu lica nije uvrijedio na ovu kvalifikaciju i nemojte zlorabiti Poslovnik na onaj neprimjeren način. Sljedeća replika, kolega Davorin Mlakar. Izvolite.
Bojim se da ne zaboravim reć, pa poštovani kolega Grbin, ja nikad nisam osobno govorio u ime kluba, niti se obraćao bilo kome od vas što se kaže ad personom, pa ne znam što je vas smetalo moje čuđenje. Ali ja ću vam probat to na jednom lijepom, brzom primjeru objasniti. Ne slažem se,a vjerujem da kad bi ste vi dobro promislili, možda bi se i suglasili. Ne slažem se s nametanjem obveze firmi x koja ima 200 ljudi, da njen šef računovodstva ili direktor financija bude postavljen za državnog dužnosnika i da se toj firmi stavi obveza nakon 4 godine da se taj šef računovodstva i direktor financija u tu firmu mora vratiti, a da kroz to vrijeme ta firma vjerojatno ako je imala direktora financija mora naći nekog drugoga i time de facto radite dodatno zapošljavanje nekom kome niste ni pomogli previše u država u savladavanju svih prepreka, ajde da kažem malog ili srednjeg poduzetnika. I mislim da to mora ostati u sferi ugovornih sloboda poslodavca i tog dužnosnika da li će se ili neće dogovoriti o mogućnosti povratka. A da to sprječava korupciju, duboko sumnjam. Ja bih mogao izvesti suprotan zaključak da će takav dužnosnik raditi sve s ciljem ili sa ciljem da pomogne svom poslodavcu kojem bi se jednog dana morao vratiti, a može mu se dogodit sukob interesa, to smo svjedoci iz dana u dan.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Grbin izvolite.
Što se tiče kolege Borića, rekao sam gotovo da je rekao, a ne da je rekao. Tako da ako je on smatrao da sam ga uvrijedio, evo ja se ispričavam, ali dobro.
Odgovarate na repliku kolege Mlakara. Izvolite.
Evo sad ću, ispričavam se. Kolega Mlakar, ovo što ste izrekli je ustvari kontradikcija sama po sebi. Jer ako sumnjate da će taj dužnosnik svojem bivšem i bivšem i budućem poslodavcu raditi usluge dok je dužnosnik, onda itekako za tog poslodavca nije uopće otegotna okolnost što je dužnosnik postao to što je. Međutim, to naravno nije tako. Naš interes je da državni dužnosnici dok obavljaju svoju dužnost žive od svoje plaće utvrđene upravo ovim zakonom, a ne da moraju brinuti kao neki za svoju budućnost tako što će malo grabiti sa strane i raditi si nekakve zalihe za trenutak kad prestanu biti državni dužnosnici. I da, ovo je upravo transparentno radi toga. Svatko će znati ko je odakle došao, gdje se vraća. Svako će moći provjeriti da li je dužnosnik u svojem radu učinio bilo što za uslugu svojem bivšem ili budućem poslodavcu. I upravo to je još jedna od stvari koje se ovim zakonom pokušavaju postići, jedna transparentnost i jedna promjena svijesti. Mi odgovaramo za ono što radimo, odgovaramo, a ako ne budemo radili dobro kaznit će nas birači na prvim slijedećim izborima. Hvala.
Hvala i vama. I zadnja replika Josip Borić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Grbin, ja vama s te strne ne vjerujem ništa pa ni ono što sam ja rekao. Što se tiče toga što ste vi rekli da sam ja rekao. Drugo, što se tiče vaših stavova iznesenih u raspravi, rekli ste imaju ravnatelj zavoda za zapošljavanje i njegov zamjenik veću odgovornost i zato treba imat veći koeficijent, to ste rekli. Kako se mjere odgovornosti ako je broj nezaposlenih odgovornost, to je sada 370 700 i nešto danas, ok odgovorni ste, veća plaća. Slažem se, nema problema. Pa ste uspoređivali koeficijente državnih tajnika i zamjenika ministara rekli, bilo ih je puno više, jest bilo ih je puno više i ja ovdje stalno ističem podkapacitiranost rukovodećeg kadra aktualne vlasti. Ako jedan pomoćnik ministra u regionalnom razvoju može voditi brigo o 550 općina u Hrvatskoj, a to je činjenica pitam se kako radi taj posao? A znam i kakvi su rezultati, ne možete dobiti ugovor ni po 6 do 7 mjeseci. Ugovor koji ste mogli dobiti temeljem državnog proračuna i koji je već u 3 mjesecu ili u 2, ajmo reć na neki način određen. To su problemi i zašto ne uzeti još jednog pomoćnika pa ubrzati posao, nisam protiv tog, nisam, protiv samo ovakvih rezultata. A što se tiče vaše tvrdnje o korupciji, znači da političar je već po vokaciji korumpirana osoba ako ima nizak koeficijent, odlično, odlično, jer je očito kod nas korupcija pitanje zanimanja ne morala. Sasvim krivo, sasvim krivo to je kategorija morala. I ostavimo se tih pitanja vezano uz određena zanimanja, jer ako ćemo o visini plaća i o visini koeficijenata kao izvoru korupcije, a šta je onda sa svim drugim profesijama? Ima li tamo korupcije ili nema? Mislim da je to totalno deplasirano. Što se tiče ovih mojih izjava o plaći.
Vrijeme.
Nije naša plaća mala, nego je očito od nekih drugih koji su ušli u prijedlog zakona puno veća od onoga što bi trebalo biti i zato sam naveo da smo 3 u 1. članku, a 34. u ovom 2., 12. članku, to je jedina razlika.
Hvala kolega Boriću. Imamo odgovor na repliku, kolege Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa prije svega nisam govorio o ravnatelju Hrvatskog zavoda za zapošljavanje zato što se on nalazi na mjestu rangiranom ispod saborskih zastupnika i po novom prijedlogu zakona. Govorio sam o ravnatelju Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje je institucija koja raspolaže ogromnim sredstvima i mjesto ravnatelja tog zavoda nosi ogromnu odgovornost. I ja neću reći da smo mi kako saborski zastupnici neodgovorni, daleko od toga. Ali mislim kolega da ćete se složiti a i ako se ne varam bili ste državni tajnik pa znate da se nekad u izvršnom sektoru gdje se moraju odluke donositi na dnevnoj bazi koje se tiču velikih novčanih iznosa da je odgovornost znatno veća nego ovdje. No odgovorit ću i na ovaj drugi dio i u biti slušajući vašu repliku shvatio sam da ste donekle u pravu. Doista koeficijent nije u uzročno-posljedičnoj vezi sa korupcijom jer smo nažalost svi bili svjedoci da je koeficijent predsjednika Vlade od 7,86 ne sprječava korupciju. Ali to nije jedino pitanje. Pitanje je transparentnosti i prikazivanja onoga što radimo u jasnom svijetlu. Ovo što mi radimo je vrlo jasno. Čovjek je došao iz jedne firme, u nju se vraća, nema usluga, nema ispod stola. Svako njegovo pogodovanje tom poslodavcu bit će jasno vidljivo i sankcionirano bilo državnog odvjetništva bilo od ureda za reviziju, povjerenstvo za sukob interesa. Ako sve te državne institucije manu bit će sankcionirano od strane birača. Hvala vam lijepa.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba HDSSB-a Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici, nas je ovaj kasni sat sve manje i manje pa nekako i rasprava postaje prisnija i mislim da nema tu sada previše toga da bi se mogli sukobljavati i trebali jer treba uzeti prvenstveno u razmatranje to da je po prijašnjem zakonskom propisu članak 8.0 9. i 10. omogućavao slično rješenje. Ovo je modificirano da se osoba koja je izabrana u ovom slučaju ovaj zakon kaže imenovana može ako se sklopi ugovor vratiti na radno mjesto poslodavca ovisno o procijeni poslodavca i potrebama ali se vraća u firmu u kojoj je radio. Taj zakon ćemo ukinuti ovim zakonom. Dakle već je postojala nekakva mogućnost da se političar koji obnaša dužnost na određenoj razini može vratiti na svoje radno mjesto nakon proteka mandata. Hoće li se netko vratiti ili neće to prije svega ovisi u ovom slučaju i o izborima i o odluci onih koji trebaju ocjenjivati rad dužnosnika a to su građani RH tako da će oni najbolje znati procijeniti kome je mjesto da bude u visokoj politici, kome ne? To će dakle ovisiti o izborima. Ono što Klub HDSSB-a također kod ovoga zakona, dakle mi nismo protiv da se donese riješnje da se imenovani dužnosnik može vratiti sukladno zakonu na radno mjesto s kojega je otišao na dužnosti za koju se zadire. Kod isto tako nismo ni protiv da se kod izabranih državnih dužnosnika što će biti rasprave u zakonu kada ćemo govoriti o saborskim zastupnicima isto tako to omogući zakonom. Ono što je za nas sporno po ovome prijedlogu zakona bez obzira na obrazloženje u zakonu da se radi o preuzimanju odgovornosti za prije svega velika financijska sredstva kojima se radi u određenim institucijama. Svi mi na određenim razinama ovisno o tome što radimo preuzimamo odgovornost pa tako i odgovornost za funkcioniranje države. Ono što nije dobro po nama a to su predloženi ovi koeficijenti koji se povećavaju kažem bez obzira da li se radi o zamjeniku ravnatelja Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, da li se radi o ravnatelju, zamjeniku ravnatelja, pomoćnika ravnatelja Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, ravnatelja središnjeg registra osiguranika, ravnatelju, zamjeniku ravnatelja Središnje agencije za financiranje i ugovaranje projekata EU ili predsjednika Savjeta za nacionalne manjine. Mi smo u klubu protiv povećanja koeficijenata s obzirom na situaciju u kojoj se nalazimo. A mi smo izgubili nekoliko sati o tome da smo raspravljali o pravima i obvezama predsjednika RH nakon isteka mandata gdje isto tražimo o tome, ne znamo točno koliko će biti ta ušteda ali bit će neka ušteda pa tražim uštedu o tome. Išli smo na ukidanje određenih povlastica, na smanjenje plaća, na uvođenje novih poreza i slično, pa s obzirom na princip da se nalazimo u teškoj gospodarskoj situaciji gdje je teško pronaći radno mjesto a da je sve veći broj nezaposlenih, trebao bi biti princip da su svi ovi koeficijenti nekako uravnoteženi s onim postojećima u kategorijama u kojima je to podnošljivo. Svaka povišica, svako povećanje koeficijenata u ovoj situaciji odstupa od onog načela prema kojem i treba ići ova Vlada a to je da se dakle treba štedjeti, rezati tamo gdje se može s obzirom na situaciju u kojoj se nalazimo. Pomalo je bilo možda i neprimjereno da smo mi danas u nekoliko navrata spominjali i nas same zastupnike s obzirom na situaciju u kojoj se država nalazi. Jednostavno takvi su zakoni bili pred nama pa smo tako i raspravljali. Mislim da postoje mnogo teže situacije gdje danas netko i ne može pronaći posao. Dakle mi smo za da se zakonom uredi pitanje koje se tiče dakle mogućnosti imenovanih dužnosnika da se mogu vratiti na radna mjesta s kojima su otišli. S ovim formalnim rješenjima vremenom 15 dana, 45 dana da li će koristiti ona dva mjeseca plaće ili neće, dal će se on zaista vratiti, dal se može u privatnom sektoru, u realnom sektoru dati nekome zakonska obveza da se zaposlenik vrati ne može. To dakle ovisi o sporazumu, po ovom zakonu se daje mogućnost da se sklopi sporazum a ne može se nikome dati obveza posebno u toj kategoriji privatnog sektora da se zaposlenik odnosno dužnosnik vraća na mjesto u kojemu je radio. Dakle to je zakonska mogućnost ali nije zakonska obveza. Ono što se mi ne slažemo to je stav našega kluba da se u ovim trenucima, u trenucima kad se trebamo boriti za svako radno mjesto i bez obzira na težinu odgovornosti da se koeficijenti povećavaju smatramo da ako dođu bolja vremena a vjerujemo da će takva i doć u Hrvatsku, da onda treba razmatrati o svemu, pa tako i o ovim kategorijama. Za sada je to trebalo ostati u nekim realnim okvirima i mi dakle ne možemo podržati ovaj dio zakona. Što se tiče ovih drugih rješenja mi to dakle nismo za to da se osobe nakon dugog obnašanja dužnosti bilo u ministarstvima, bilo institucijama, bilo u javnim poduzećima i slično nađu na ulici. Dakle svatko je odgovaran za osao koji radi, ako je netko dobro radio svoj posao ne treba mu zabraniti da i dalje radi svoj posao da se može vratiti na radno mjesto sa kojega je otišao jer vjerujemo da su svi dužnosnici bar bi tako trebalo biti, to je naša obveza i zastupnika i dužnosnika da svoj posao rade časno u skladu sa zakonom i sa propisanim pravnim propisima RH tako da nema spora da u ovom dijelu to treba podržati ali kažem ne slažemo se s ovim da se povećavaju koeficijenti i mi zbog toga ćemo biti suzdržani kod glasanja o ovom zakonu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Završili smo sa raspravom po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se javila Ingrid Antićević-Marinović. Izvolite kolegice.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Podržavam ovaj prijedlog zakona ali njega sam namjeravala drugačije početi. Međutim rasprava od strane nekolicine zastupnika HDZ-a govore da je ovaj prijedlog zakona suma sumarum, njihova rasprava bi se mogla svesti na to uhljebljujete svoje, iako se radi o dužnosničkim mjestima. Molim, tako se javila gospođa Ana Lovrin, molim vas odakle? Iz Zadra odakle sam i ja. Dok su propadali i dok propadaju svjetske burze u Zadru cvjeta burza rođaka, prijatelja, stranačkih kolega naravno sve iz HDZ-a i to je nešto sasvim normalno. Tko je dan danas na čelu podružnice FINA-e u Zadru? HDZ-ovac član gradskog vijeća. Direktori svih gotovo gimnazija HDZ-ovci, kada idu u školska vijeća HDZ-ovci. To je sasvim normalno. Pa kako se vi usudite pobijediti i tamo netko slučajno i član SDP-a da bude uopće negdje nešto pa iako je kvalificiran, a često i prekvalificiran? Pa to je drskost, pa vi ste izgubili svaku realnost. Molim vas, gospođa bivša državna tajnica desna i lijeva ruka gospođe Ane Lovrin ovo uopće ne bih reka da ona nije rekla koju po portalima dan danas vidjeti gdje svjedoci u teškom jednom procesu, Marina Dujmović Vuković, imena više nisu mrska, pa ćemo tako o imenima govoriti, spominje je svjedok u teškom jednom procesu u procesu pokušaja podmićivanja sudaca. Ja ne znam da li je to istina, sud će ocijeniti jeli ili nije. I molim vas dolaskom nove vlasti ona više nije državna tajnica, promijenila se vlast. E sada treba zbrinuti. I izmisli se neupražnjeno pročelničko mjesto u županiji za prijateljicu gospođe Lovrin. I ta i takva se usudi ministru nešto ovdje spočitnuti.
Kolegice Antičević ja vas molim da se držite teme.
E to je tema gospodine potpredsjedniče. Kada je bila tema Irena Dragić jedna jedina onda su tema sva ova imena. A ja mislim gospodine potpredsjedniče da ste trebali reagirati kada je gospodin Joso naš kolega rekao da se radi o bijednom zakonu o onom prošlom. A ja ne mislim da se radi o bijednom zakonu, mogu biti samo bijedni koji glasaju za to što misle da je bijedan. Idemo dalje. Ja se vraćam na temu.
Ja predlažem da se vratite na temu.
Je vratit ću se na temu. Toliko jer je ovo bila dužnost moja reći jer ne bih dobro spavala da sam nešto trebala reći, a nisam rekla. To je moja dužnost da govorim. Naravno to sve ima svoju cijenu ali to su najljepše stvari koje su za mene dragocjene. Vidite se, govori se ovdje kolega Mlakar govori molim vas, o ovom prijedlogu zakona tu su izmišljena nekakve dužnosti kako bi postala činovnička službenička mjesta postala dužnosnička mjesta da bi se uhljebili dužnosnici sa visokim koeficijentom. Pa znamo da dužnosnici traju koliko traje i vlast. A što se radilo prije? A to je bilo prije puno mudrije. Tamo na zatečena mjesta naravno promjenom vlasti imenovani su pomoćnici. Ali onda su pomoćnici zapravo ukinuta su pomoćnička mjesta i postali su ravnatelji uprava. Dakle imenovani su bez natječaja, vlast se promijeni ali oni su osigurali svoje ljude jer to su mjesta koja nisu promjenjiva. Donesen je i zakon o nepromjenjinovsti i nepremjestivosti njihove. Naravno da je takav zakon promijenjen. Istina je kažu oni na ovakvu primjedbu ali mi smo raspisali natječaje za ta mjesta. I gle čuda svi koji su imenovani prije pomoćnicima postali su ravnatelji. Nije istina, kažu oni da nije istina. Dobro. Ja mislim da ovim prijedlogom zakona stvari su pojednostavljene iako je bilo dosta u javnosti prijepora oko toga da se čak nekima i povećava plaća. Ali nije bilo dovoljno rečeno kojem broju ljudi su se smanjile plaće. O tome je ministar govorio. Kolike su uštede primjenom kolike će biti uštede primjenom ovog zakona. To su neoborive činjenice. Ne bih ovdje ponavljala ono što je vama svima jasno. Podržavam ovaj prijedlog zakona. Mislim da je on sveo jednu politiku, politiku čistih računa ali i kada se tumači da jedno određeno mjesto poziva sebe na odgovornost, onda je to odiozno uopće u politici govoriti o toj riječi odioznosti odgovornosti, to je odiozna riječ. Međutim mi tu riječ trebamo češće upotrebljavati i davati joj taj sadržaj a vjerujem da će to ova Vlada i učiniti. Hvala.
Hvala i vama. Imamo prijavljene tri replike. Prvi se javio Josip Borić. Izvolite kolega Borić.
Hvala lijepo. Pa kolegice Antičević mislim da nije lijepo da mi u ovom Saboru u ovom našem Domu govorimo o kolegici koje trenutačno nema pa ona ne može ni uzvratiti, a optužbe pljušte sa svih strana. Ali dobro, svatko ima pravo reći šta hoće pa i vi. E sada priča Zadar i tamo ne možete naći nijednog SDP-ovca. A što je sa pričom o Rijeci? Tamo je SDP na vlasti. hoćemo na toj razini voditi rasprave? što ćemo sa Zagrebom? Evo Holding čitam na naslovnici posluje u minusu, a počastili se s tri milijuna kuna više. Pa to je normalno valjda. Ali je ako je s jedne strane onda je uredu, ako je s druge onda to ne valja. Pa naravno da tu nema istine, ona postaje individualna i svatko je doživljava na svoj način. Ja u Rijeci ne mogu naći nijednoga ni u jednoj službi, nigdje, koji ne da ne pripada HDZ-u nego bilo kojoj drugoj stranci osim SDP-u, tu i tamo možda netko iz HNS-a, sve SDP. I tamo su takva pravila i što se može, ništa, grad propada, sve ide prema dolje, ali ljudi će reći da li je to dobro ili to nije dobro. To su istine također i to treba reći onda, ne samo …, ima i drugih sredina gdje je SDP na vlasti. E da ste vi drugačiji, da vi možete tamo naći nekoga iz HDZ-a onda bi ja rekao imate to zaista pravo kad ste rekli i za …. To su temeljne razlike između nas i vas. U oporbi govorite jedno, a na vlasti sasvim nešto drugo pa i po ovom pitanju. Ja znam da nije lako braniti ovakav prijedlog zakona i to uvijek dopadne ja ću reći vrlo simpatičnog ministra, za mene, koji ovdje zaista sjedi sa nama cijeli dan i sutra će valjda sjediti s nama cijeli dan itd., ali netko mora i nije to lako obraniti, ali mislim da ovo posezanje za uvredama ne doprinosi nikakvoj kvalitetnoj raspravi.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Kolegice Marinović izvolite.
… [[Govornica nije uključena.]] a to je gle li čuda iz kojeg grada gdje ne možete uopće, to je teško uopće pojmiti koji su to razmjeri nepotizma i klijentelizma i vi onda niste ništa govorili vašoj kolegici. Dakle o tome je bila riječ. A onda sam ja rekla ja, prema tome to je bila moja dužnost da kažem o tome. Prema tome nemojte se čuditi.
Hvala. Sljedeća replika Jozo Radoš. Izvolite kolega Radoš.
Pa evo kolegice Ingrid ja ne znam da li sam rekao da se radi o jednom zakonu ili da se radi o jednom rješenju, ali u svakom slučaju mislio sam na to da se radi o jednom kontinuitetu loših rješenja, a konkretno zakonsko rješenje mora u sebi sadržavati sve te moguće negativne procese koji su se događali prije toga pa onda ne mora nužno biti bijedno. Što se tiče glasovanja zastupnika, oni također svojim glasovanjem na neki način moraju pokriti sve ono što je loše bilo u svim mogućim i nemogućim razvojima jednog zakonskog rješenja u zadnjih 10-tak godina i zato ne smatram da je glasovanje za taj zakon jedno postupanje zastupnika.
Hvala. Sljedeća replika, Ante Babić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa poštovana kolegice Martinčević, mislio sam možda početi drugačije ali mi je kolega Borić zapravo uzeo ono o čemu sam mislio govorit kad ste spominjali Zadar. Žao mi je što govorite o imenima, kolegica nije tu i ne može se braniti ali to ste poslije odgovorili njemu i mislio sam spomenuti Rijeku, ali u trenutku kad ste počeli govorit osjećao sam se kao na peškariji, a ne u Hrvatskom saboru. S obzirom da ste vi dva ili tri mandata ovdje u Hrvatskom saboru to me iskreno čudi. Ja sam ovdje prvi mandat i došao sam kao zamjena i vjerujte mi da kao i svi građani Republike Hrvatske ili gotovo svi imao sam percepciju o Hrvatskom saboru skroz drugačiju. Dolaskom u ovaj Hrvatski sabor ja sam se nemalo iznenadio o iznimno lošoj organiziranosti ove kuće, saborskih zastupnika, svega onoga što oni predstavljaju pa ako hoćete i onome što smo danas govorili o plaćama. Ja ne mogu reći da je moja plaća ali je meni nedostatna. Živjeti na dva mjesta, obitelj na jednom, ja ovdje, telefona potrošim 1600, 1700 kuna, imate svoj laptop, koristite sve ono što morate platiti, a da vam ne govorim recimo da ljudi iz moje izborne jedinice koji dođu ovdje upravo zbog toga jer mi imamo velike plaće, svima moram platit piće, moram platiti ručak ovdje i ja jednostavno izbjegavam te ljude jer te troškove ne mogu podmirivati, to nije velika plaća. To govorim s čuđenjem zbog toga što ste vi i promatrač u Europskom parlamentu i vrlo dobro znadete kako to stvari tamo funkcioniraju. Ja ću vam reći u Bundestagu njemačkom vi, s obzirom da ste treći ili četvrti mandat vi biste imali sedam savjetnika, a ja kao mladi zastupnik…
Vrijeme kolega.
Šta sam već gotov?
Gotovi ste, da, žao mi je.
A htio sam polemizirati.
Možda je uvod bio predugačak, žao mi je. Imamo odgovor na repliku, izvolite kolegice Antičević-Marinović.
Kolega, vi meni ništa niste replicirali nego ste ovdje iskoristili svoje vrijeme za repliku da plačete kao saborski zastupnik nad svojom sudbinom kako vam je teško, a ja bih vas uputila na Miroslava Krležu koji je lijepo rekao da plakati nad svojom sudbinom nije dostojno nijedne babe, a kamoli jednog političara.
Nadam se da je ovo kolegice Antičević-Marinović, nadam se da je ovo bio citat. Hvala. Nastavljamo sa raspravom. Kolegica Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo danas je pred nama prijedlog zakona o državnim dužnosnicima i to samo nekim državnim dužnosnicima, odnosno onima koji su imenovani. Današnju raspravu javila sam se iz jednostavnog razloga što sam željela da i javnost ukoliko netko sluša to, ali i novinari konačno shvate o čemu se ovdje radi jer kao što vidimo i neki zastupnici iz klubova SDP-a još uvijek ne znaju o kojem zakonu govore i što se ovim zakonom rješava. Znaju da zakon trebaju braniti pa onda govore sve i svašta. Gospodine ministre, prije nego što počnem moram vam reći da vas jako cijenim kao liječnika, ali možda ste i vi u nekoj nezavidnoj poziciji sa ovim. Ja sam vam na dva odbora postavila isto pitanje zašto se u javnosti i nitko ne plače kao baba kad govori o sebi, nitko kad kulturno govori ne plače kao baba. Ali morate znati kolegice Ingrid da mi danas kao saborski zastupnici ovdje želimo iskreno progovoriti, konačno iskreno. I da, žao mi je što se da kolegice Ingrid iskreno. Žao mi je što se Predsjedništvo Hrvatskog sabora nije malo više angažiralo oko nas jednako tako saborskih zastupnika kao što se angažiralo oko nekih državnih dužnosnika. Odmah da kažem, ne smeta mi ni njihovi koeficijenti, niti njihov povratak na njihova radna mjesta. Mislim da je to u redu. Ne želim više komentirati kako je tko došao na koje radno mjesto, da li je imenovan ili je došao na natječaj. Ne želim tu raspravu spuštati dalje na još niže grane, ali ono što želim reći molim vas pokušajte i vi gospodine ministre, dakle Vladi reći, želimo vratiti mi dignitet nama saborskim zastupnicima ovdje. Sutra će na radiju novinari prenesti sljedeće: da ste vi rekli da mi imamo 27000 kuna plaću, ali niste rekli ministre da je to bruto neka plaća od nekoga. Mi nemamo, moja plaća je 14500 kuna, 14500. Nemamo ni prijevoz neki, nemamo ni povlaštene karte, nemamo ništa i ne bunimo se. Ja sam bila preponosna kad sam došla u ovaj Hrvatski sabor kao zastupnica, a nisam došla, nisam došla s ceste, nisam došla zato kaj sam se cijeli život bavila politikom, nego sam došla sa svog radnog mjesta. Došla sam sa svog radnog mjesta koji sam si svako radno mjesto, a dva sam promijenila sama našla na pošteni natječaj. Nisam radila nigdje gdje vodi firmu znači HDZ. Grad Zagreb znate tko je na vlasti, a prije toga sam bila na terenu. Prema tome, preponosna, preponosna. Ali ja imam 54 godine i zastupnice koje su ovdje možda su mlađe od mene. I one su došle najvjerojatnije s nekog drugog radnog mjesta, ali i zastupnici jednako. Možda oni mladi koji su došli direktno za ruku ovdje u Sabor drugačije razmišljaju. O kome moramo bit ovisnici? O predsjednicima naših stranaka. O kome? Gdje da se mi vratimo nakon što naš mandat završi? Gdje? Nigdje. Na burzu sa 56 godina? Tko će nas primit više? Tko? Na milosti i nemilosti, o tome vam govorim. Ne žalimo se. Pošteno radimo svoj posao. Danas je 20 do devet. Kolegica Ingrid je došla već u pola 9 jer je imala odbor. Mi smo neki došli kasnije. Ovdje smo ponekad do 10, pola 12. To se ne prenosi. Iz ovog Sabora se isključivo prenose samo gluposti. Kad netko nekog nazove ne znam debilom ili ne znam balavcem to se prenosi, a ono što je dobro i što neki zastupnici i zastupnice govore u redu to se ne prenosi. Pa mi smo na najnižim granama. Pa vjerujte da kad se ide van kad kažete da ste saborski zastupnik ili zastupnica pa ljudi se smiju. Ma daj! Pa to, što se čini s time? Ne treba se sramiti onog što se radi, ne treba se pogotovo sramit kad se to radi odgovorno, kad se svoj posao smatra da je to časno i odgovorno. Ali dozvolite nemojte niti vi dozvoliti da se nas vrijeđa. Nismo svi u istom položaju, a metnite nas da svi budemo u istom položaju. Zašto ne bi bili? Barem to malo, ništa drugo. Hvala.
Hvala i vama. I zaključno u ime predlagatelja ministar Mirando Mrsić. Izvolite ministre.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici evo 20 do devet, vrijeme je da završimo. Ja neću dugo diskutirati za kraj. Jedino bih napomenuo dvije stvari da kada se diskutira onda se treba biti pošten i pogledati iza sebe i pogledati ispred sebe. Pa kad govorimo oko ovog instituta ostanka ili povratka na radno mjesto, dajte se u HDZ-u dogovorite dal' vi za to jeste ili vi za to niste. Prema tome, institut povratka na radno mjesto je hvale vrijedan institut. Nije samo kod nas i u drugim zemljama je. Što se tiče saborskih zastupnika, saborski zastupnici imaju poseban zakon kao što sam već i napomenuo s obzirom na diskusiju koja je bila oko prvog čitanja tog zakona. Mislimo da je hvale vrijedno da izvršimo još neke dodatne konzultacije da bi taj institut uredili na pravičan način da zadovolji sve one koji su diskutirali u prvom čitanju. Što se tiče samog ravnatelja Hrvatskog zavoda za zapošljavanje on je greškom ispušten kad smo donosili Zakon o izmjeni zakona u veljači ove godine. Prema tome, ravnateljica nije nova dužnosnica. Pogledajte izmjene zakona, pa ćete vidjeti da ona je bila dužnosnica već godinama. I kad govorim o tome da li zapošljavamo po partijskoj ili stranačkoj dužnosti ili pripadnosti gospođa Ankica Paun Jerelah je bila ravnateljica Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i u vrijeme HDZ-a. Bio je natječaj. Izabrana je i ravnateljica je tog zavoda i u vrijeme SDP-a. Tako kad govorimo o političkom kadroviranju. Mi smo stali na stanovište da je potrebno da se ravnatelji biraju natječajem i svi ovi ravnatelji koji su bili tu se biraju javnim natječajem. Prema tome, svatko ima šansu i mogućnost da se javi, da zadovolji kriterije i da bude izabran. Što se tiče ravnatelja REGOS-a nije novi dužnosnik. Dakle, on jednostavno je ravnatelj REGOS-a, odnosno ravnateljica. Smatramo da je potrebno da bude dužnosnik s obzirom da ima razloga da bude unutra. Ali vidi vraga! To je dužnosnik kojeg uvodimo unutra, al' mu smanjujemo i koeficijent. Prema tome, nije da im samo podižemo koeficijente. Kad govorimo još jednom za kraj da kažem HDZ-u da se dogovori jer neki vaši saborski zastupnici imaju taj ugovor o povratku na radno mjesto kojeg su potpisali onda kada su bili državni dužnosnici i neki od njih će se vjerojatno vratiti na to radno mjesto. I za kraj, a onda konačno smo dojadili svima sa brojkama ali bilo je 140 ravnatelja uprava, sad ima 80 pomoćnika. Brojke su vrlo jasne. Bilo je 60 državnih tajnika, skoro kao i saborskih zastupnika, sada je 20 zamjenika. Ono što je rekao kolega Grbin da je bio jedan državni tajnik i jedan zamjenik. Mi bi rekli alal vera to je tako, ali očito da kad govorimo o brojkama ajde pogledajmo brojke pa ćemo onda vidjeti koje smo uštede napravili. I za kraj, povećanje koeficijenata neće dovesti do probijanja mase plaća nego će masa plaća i zbog ušteda koje smo napravili u sustavu biti manja. Hvala lijepa.
Hvala i vama ministre. Imamo jednu repliku, Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi gospodine ministre po, ja mislim sad već četvrti put, vam govorim, vi meni spominjete klub HDZ-a i pojedine zastupnike unutar kluba HDZ-a koji imaju neke ugovore. Pa da li vi ovaj zakon radite zbog toga, zbog tih, baš zbog kluba HDZ-a, zbog stranke HDZ ili vi želite napraviti neki pošteni zakon koji bi vrijedio za sve? Mislim ja to sad više ne razumijem uopće. Ali, uporno govorite, pa mislim što imaju ne znam kolegice kojih sad momentalno nema ili neke druge sa nekim kolegama koji i iz SDP-a i iz HDZ-a imaju neke ugovore u ministarstvima potpisane gdje su radili? Što oni imaju s tim kad oni nisu tamo radili nego su radili na nekim drugim radnim mjestima? Pa zar taj zakon za njih radite? Za koliko vremena onda da znamo. Mislim pa ne znam, pa nemojte tako gospodine ministre. Bože!
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Izvolite ministre.
Ja nisam rekao da radimo zakon za nekoga, ja sam samo napomenuo da se dogovorite u HDZ-u kako će se glasati oko zakona i da već neki zastupnici imaju taj institut ugrađen već sada. Mi smo temeljem rasprave koja je bila nakon prvog čitanja odlučili da je potrebno još dodatno uskladiti nekakve termine i da taj zakon je povučen. Doći će u saborsku proceduru kada uskladimo stajališta.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu. Sutra počinjemo u 9,30 sa točkom prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU za 2013. godinu. Laka vam noć i do sutra.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, drugo čitanje, P.Z. br. 117. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 85 glasova za i 33 glasa protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika u tekstu kako ga je predložio predlagatelj. Poštovane kolegice zastupnice u Hrvatskom saboru, poštovane kolege zastupnici u Hrvatskom saboru. Nastavljamo sa radom plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora. Na redu je: - Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2013. godinu. Prijedlog plana dostavila je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Na donošenje plana primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koje se odnose na drugo čitanje zakona, to su odredbe članka 155. do 157. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o planu su proveli Odbor za europske integracije, Odbor za pravosuđe, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za zaštitu okoliša i prirode i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, također i Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora. Izvješće ovih radnih tijela primile ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana ministrica Europskih i vanjskih poslova Vesna Pusić. Izvolite poštovana ministrice.