Poštovani predsjedniče Sabora, s obzirom da je danas Dan grada Osijeka ja bih zatražio stanku u ime kluba HDS, HSLS-a i HDSSB-a da bi još jednom hrvatsku javnost upozorio na teško stanje demografsko i gospodarsko u Osječko-baranjskoj županiji i u Slavoniji i Baranji općenito. Tražim stanku od 10 minuta.
Zastupnica Lukačić.
Gospodine predsjedniče u ime kluba HDZ-a tražim stanku povodom sutrašnjeg Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom kako bismo progovorili o tome. Hvala.
Hvala. Zastupnik Sinčić.
Predsjedniče Hrvatskoga sabora u ime kluba tražim stanku kako bih progovorio o problematici Imunološkog zavoda.
Hvala. Zastupnik Lacković.
Zahvaljujem predsjedniče. Dakle ja ću u ime kluba zatražiti stanku da bih ukazao na posljedice ovog nemilog događaja smrti malog Mirka Vidovića od koje je 50 dana prošlo a mi nismo izmijenili niti jedan pravilnik. Govoriti ću o zdravoj i zdravstveno ispravnoj hrani i ono što jedu naša djeca u dječjim vrtićima. Hvala.
Ima li još netko od zastupnika? Zastupnica Strenja-Linić.
Tražim stanku u ime kluba MOST-a Nezavisnih lista kako bih progovorila o položaju mladih liječnika u Hrvatskoj.
Hvala. Ima li još netko od zastupnika ili klubova zastupnika koji traže stanku? Ne. Odobravam stanku od 10 minuta. Hvala. STANKA U 9,35 SATI Nastavljamo s radom nakon stanke. Prvi se javi zastupnik Josip Salapić u ime Kluba zastupnika HDS, HSLS i HDSSB-A. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Danas je Dan grada Osijek i kao zastupnik koji dolazim iz toga grada imam potrebu još jednom prije svega čestitati svojim sugrađanima dan našega grada ali i vas zastupnice i zastupnike upoznati sa pravom situacijom u gradu Osijeku, u Osječko-baranjskoj županiji a iskreno i na cijelom području Slavonije i Baranje i istočne Hrvatske. Grad Osijek i naša Slavonija i Baranja u bivšoj državi bila je jedna od najbogatijih regija bivše Jugoslavije. Nakon Domovinskog rata nažalost i ratnim stradanjima propadaju im gospodarstva, Osijek je postao pusti grad. Danas kada dođem vikendima kući navečer u 9, 10 sati u centru Grada Osijeka imate nekoliko ljudi koji šetaju u nekoj tišini. Osijek je kao grad postao svojom snagom prije četvrti grad u našoj zemlji, a danas nešto sasvim drugo. Čitao sam podatke 2013. godine 6 tisuća ljudi se je prijavilo za odlazak iz Osijeka, Osječko-baranjske županije u Irsku, Njemačku, Švedsku i druge zemlje EU. Istina je da smo se borili za ulazak Hrvatske u EU ali isto tako naša država plaća školovanje tim ljudima, mi plaćamo njima diplome a nakon toga moji sugrađani napuštaju Slavoniju i Baranju, svojim stručnim znanjem kao visokoobrazovani ljudi idu raditi u druge zemlje EU. Osobno nema ništa protiv tih zemalja, ali smatram i čvrsto vjerujem da će nova Hrvatska vlada prije svega projektom Slavonija ali i drugim projektima za našu zemlju konačno ispraviti nepravdu a to je ravnomjerni razvoj čitave naše zemlje a posebno Slavonije i Baranje, Srijema i Podravine. Poštovane kolegice i kolege Slavonija i Baranja naša zemlja, neobrađeno tlo moglo bi hraniti ne smo cijelu našu zemlju nego i zemlje EU. Mi imamo toliko neobrađene zemlje, toliko uništenih poljoprivrednih gospodarstava da vjerujemo da će naša Vlada pod vodstvom Andreja Plenkovića pronaći način da mi pomognemo ako treba i darivamo neobrađena zemljišta mladim obiteljima, da im pomognemo u nabavci strojeva i da proizvodimo za razliku od one hrane koja je otrovana, koju mogu slobodno nazvati smeće ljudi moraju kupovati u trgovačkim centrima. Naši ljudi na selima imaju zdravu hranu, nažalost nemaju uvjete da je više proizvode. I to je zadatak svih nas poštovane kolegice i kolege da u ovom vremenu, novom sazivu i ovog Hrvatskoga sabora i Vlade pomognemo Slavoniji i Baranji. Nužno je izmijenit nekoliko zakona, zakona u sferi poljoprivrede, OPG-ima. A kažem i ponavljam, trebamo naći načina da pomognemo našem kraju da hrani cijelu zemlju. Samo za usporedbu kada pričamo o ravnomjernom razvoju BDP po glavni stanovnika u Gradu Zagrebu iznosi 140 tisuća kuna, a u slavonskim županijama 40 tisuća, u Primorsko-goranskoj županiji u području Istre to je negdje oko 100 do 120 tisuća kuna. Ako ćemo iskreno i realno moja je dužnost i obveza da kao zastupnik iz Slavonije i Baranje u ovom Visokom domu u ime kluba HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a progovaram sve do onoga trenutka kad ne budemo zaista pomogli našoj zemlji. Ja sam od onih zastupnika koji se zalažu uvijek da se manimo populizma. Mi smo odgovorni ljudi, svako je došao sa svojih radnih mjesta i svojih domova i zavičaja u ovaj Visoki dom i Hrvatski sabor zajedno sa Hrvatskom vladom treba pronaći načina kako ćemo pomoći našoj zemlji. Sva istraživanja su pokazala da je svaki treći Slavonac i Baranjaca siromašan čovjek. Ako dođemo kući i pogledamo ljude koji od nas zastupnika očekuju neke promjene, ovo što se događa zadnjih dana mi želimo mijenjati porezne zakone, donosimo reformu koja je nužna a nas se zastupnike proziva da radimo samo za sebe a ne za svoje krajeve. Ja sam uvjeren da to nije tako i siguran sam da će porezna reforma koju ćemo danas izglasati a i novi državni proračun biti promjena. Naš novi premijer je najavio dubinsku promjenu u ponašanju u hrvatskoj politici. Zato pozivam sve stranke ne samo iz vladajuće većine nego stranke iz oporbe da konačno u bitnim nacionalnim temama pronađemo zajednički politički konsenzus o nacionalnog interesa da našim ljudima ne da im sufinanciramo karte za povratak kući iz Dublina u Osijek, nego da im pomognemo da se vrate kući i zauvijek ostanu u svojoj domovini. Tamo su mnogi živi dani za našu zemlju, mnogi su grobovi na Svisvete posvećeni, posjećeni od obitelji i djece stradalih branitelja, a vjerujem da će naša zemlja pronaći načina da oživimo Slavoniju i Baranju a ne da bivša zemlja imala je zlatnu žitnicu a da nova Hrvatska domovina to nema. Još jednom želim svojim sugrađanima sretan dan grada a vas sam kolegice i kolege što mi je dužnost izvijestio o stanju u Slavoniji i Baranji i čvrsto vjerujem da će nova Hrvatska vlada i mi svi zajedno donijeti ispravni državni proračun i konačno na pravi način pomoći ljudima koji to od nas očekuju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem zastupniku Salapiću. Slijedeća zastupnica koja se javila za stanku u ime Kluba zastupnika HDZ-a je zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici sutra je 3. prosinca Međunarodni je Dan osoba s invaliditetom. Ovaj dan osobe s invaliditetom obilježavaju na različite načine diljem cijele RH. Obično najčešće upozoravaju na svoje probleme, na svoje teškoće s kojima se susreću. Malo je onih situacija u kojima iznose i neke pozitivne primjere. Osobe s invaliditetom u RH nisu osobito zadovoljne svojim statusom stoga je na nama velika odgovornost i obveza da taj status poboljšamo. Ja vjerujem da ćemo to uspjeti. Već u prvim danima ove Vlade imali smo priliku vidjeti kako je resorno ministarstvo brzo, promptno riješilo problem osobnih asistenata. Tako moramo raditi i tako to osobe sa invaliditetom očekuju. Ovdje želim istaknuti kako je jučer, a povodom Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom predsjednik Vlade RH primio osobe sa invaliditetom, predstavnike njihovih krovnih organizacija, saveza i pravobraniteljicu za osobe sa invaliditetom. Oni su jučer predsjedniku i ministrima koji su bili nazočni na prijemu istaknuli probleme sa kojima se susreću u ovom trenutku. Probleme koji su u ovom trenutku rekla bih gorući. Premijer je osobama sa invaliditetom putem njihovih predstavnika koji su bili nazočni na prijemu obećao jedan aktivni partnerski odnos. To je ono što smo godinama očekivali. Obično povodom Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom političari i mediji rekla bih druže se sa osobama sa invaliditetom i obećavaju kako će njihove probleme rješavati. Vjerujem da od sada to tako neće biti, a to nam evo pokazuje i ovaj jučerašnji primjer premijera Republike Hrvatske. Obećao je osobama sa invaliditetom kao što sam rekla jedan kvalitetan aktivan partnerski odnos i ponovni susret za godinu dana kako bismo povodom sljedećeg Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom u 2017. godini rezimirali što smo to učinili u godinu dana. U ovom trenutku poštovane kolegice i kolege u Gradskoj skupštini Grada Zagreba predsjednik Gradske Skupštine gospodin Andrija Mikulić također je pozvao osobe sa invaliditetom na prijem kako bi također povodom Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom čuo s kojim problemima se to susreću osobe sa invaliditetom u Gradu Zagrebu. Nemojmo zaboraviti da osobe sa invaliditetom koje žive u Gradu Zagrebu, rekla bih imaju privilegiju jer žive u jednom velikom gradu gdje se problemi lakše rješavaju. I zaključno želim reći kako ćemo i u ovom Visokom domu na jedan primjeren način obilježiti Međunarodni dan osoba sa invaliditetom 13. prosinca Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku imat će tematsku sjednicu, sjednicu povodom 10. obljetnice donošenja Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom i obilježavanja Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom. Hvala vam.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Živog zida govoriti uvaženi Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedničke Hrvatskog sabora. Sazvao sam ovu stanku kako bi progovorio o problematici Imunološkog zavoda. Ovo svakako nije prvi puta da je tražena stanka na ovu temu u ovom Visokome domu. Kao što znamo, Imunološki zavod je bio tehnološka tvrtka koju je Vlada zaboravila. Zaboravljena su imena njegovih grobara. Uskoro nam dolazi proračun za 2017. godinu, pa apeliram na Vladu, apeliram na ministre kojih se ovo tiče, a tiče se Ministarstva zdravlja, Ministarstva financija, Ministarstva državne imovine i Ministarstva gospodarstva, da uvrste Imunološki zavod u proračun i projekcije 2017. godinu. Imunološki zavod je tvrtka koja proizvodi cjepiva i krvne pripravke, te bi po svemu trebala biti strateška firma za Republiku Hrvatsku. Ali političke elite koje vode ovu zemlju godinama se ponašaju baš suprotno. Tako jedna firma osnovana davnih 1890. sada je na rubu uništenja. Vlasti su uništile Imunološki i do danas se za to nitko, ama baš nitko kolegice i kolege nije odgovarao. Vrijeme je da se to napokon dogodi. Jer ako ne saznamo imena grobara Imunološkog i ako zbog toga nitko ne bude odgovarao ova tvrtka ne može graditi svoju budućnost i ne može nastaviti proizvodnju. Baš suprotno, svjedočimo devastaciji i kadra i nekakvom hladnom pogonu zapravo koji ne vodi nikamo. Samo jedno tiho propadanje, a desetljeća prolaze. Imunološki je već davnih godina prije devedesetih proizvodio za svjetsko tržište i bio je respektabilna firma koja je bila važan partner Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji. Opet se vraćamo na korupciju, nemar i neznanje kao uzroke njegovog propadanja od devedesetih do danas. '98. godine Imunološki zavod je izgubio prava da plasira svoja virusna cjepiva na svjetsko tržište i tu su kola krenula nizbrdo, a možemo se vratiti još i na pretvorbu iz '93. Od onda Imunološki zavod sustavno je uništavan od onih koji su ga vodili i onih koji su na direktorske funkcije i u Nadzorne funkcije stavljali svoje političke namjesnike. Odgovornost snose sve Vlade i HDZ-a i SDP-a, HNS-a. Ta gospoda nisu štitila interese Imunološkog, nisu štitila interese zdravlja hrvatskih građana već svoje privatne interese, vrijeme je da hrvatska javnost sazna imena i prezimena svih bivših direktora Imunološkog zavoda od Becka akademika Vlatka Silobrčića, Sabine Rabatić, Tatjane Sindik Milošević, Gajskog i drugih. Njihovu odgovornost treba ispitati Državno odvjetništvo ali ne samo Državno odvjetništvo kolegice i kolege zastupnici, već i saborsko Istražno povjerenstvo. Treba ispitati odgovornost onih koji su ih štitili iz politike, a i danas neki od njih sjede ovdje u Saboru iz reda HNS, SDP, HDZ-a i nekih drugih stranaka. Posjedujemo opsežnu dokumentaciju o ovoj tematici, više o tome na konferenciji za novinare u 11 sati. Ponavljam opet, ovo nije prvi puta da je ova tema ovdje otvorena, međutim Živi zid neće na ovome stati, mi ćemo pokrenuti inicijativu sukladno Zakonu o istražnim povjerenstvima da se pokrene saborsko Istražno povjerenstvo da se dođe do istine u ovome slučaju i da se napokon kazne krivci i da se pokrene proizvodnja i da se vrati Imunološki na svjetski vrh gdje je nekada bio i gdje zaslužuje biti. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisnih zastupnika govoriti uvaženi zastupnik Željko Lacković. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle, prvo bih se želio pridružiti čestitka svim Osječankama i Osječanima vezano na njihov dan grada i poželjeti im sve ono što im je poželio njihov zastupnik kolega Salapić. Ono što sam htio danas debatirati i upozoriti hrvatsku javnost je činjenica da niti 50 dana od smrti malog Mirka Vidovića iz Bregane koji je umro od trovanja salmonelom iz hrane, naše institucije nisu u stanju se pokrenuti niti donositi bilo kakve mjere koje bi trebali izvući iz ovog slučaja. Dakle ono što smo vidjeli je bilo nastojanje ministra poljoprivrede da makne svu onu zdravstvenu neispravnu robu iz trgovačkih centara, ali ono što nismo vidjeli, a što smo morali vidjeti to je donošenje novih pravilnika i veliki angažman ministra zdravlja gospodina Kujundžića koji prema Zakonu o hrani recimo koji se u ovom prvom članku navodi 11 direktiva i odredbi koje sadrži u sebi je zajedno sa ministrom za poljoprivredu nadležan za provođenje svih mjera oko sigurnosti hrane. Dakle mi smo maknuli lošu hranu iz trgovačkih centara, ali ju nismo maknuli iz dječjih vrtića, iz osnovnih škola, iz studentskih menzi, iz staračkih domova, mi i dalje imamo kriterij najniže cijene što će se jesti i mi kao nacija ne možemo biti zdravi ukoliko nećemo jesti zdravu hranu. Postoji razlika između zdrave i zdravstveno ispravne hrane i to se treba regulirati putem pravilnika i zaštiti zdravlje naše djece i svih nas upravo propisujući da u temeljnoj ishrani svi jedemo zdravu hranu jer za to postoje preduvjeti. Mi ulažemo svake godine sve više u državne poticaje za poljoprivredu, proizvodimo sve manje, a to ima i svoje razloge. Razlozi leže u ne donošenju pravilnika kojima bi se regulirala kakva to hrana dolazi u RH, pa tak recimo možete uvesti plećku izvana u Hrvatsku … ne možete izvesti van iz jednostavnog razloga jer se kod nas provode samo bakteriološke analize, a ne providi se kemijska analiza hrane. Mi ne provodimo kontrolu oksidacije stanica i hidrolize masti i kada to izostane vi možete nešto što je svježa hrana, koje ne znate, svježe meso kasnije zamrznuti, kasnije ga pretvoriti u Jeger, kada Jegeru izađe rok trajanja pretvoriti ga u tirolsku salamu i to sve uz blagoslov i zbog činjenica da mi nismo propisali kemijsku analizu hrane. Pozivam sve nadležne institucije da smrt ovog djeteta bude pokretač da se zaštitimo da nemamo povećanu pretilost, da nemamo povećan dijabetes kod mladih, da nemamo reproduktivne probleme i da izbjegnemo sve one bolesti koje nam se javljaju i onda kasnije svi zajedno moramo kroz zdravstveni sustav liječiti. Jasno da bi to značilo i benefite za našu poljoprivredu. Nekada se '59. godine skoro milijun goveda tovilo u Hrvatskoj, 760 tisuća konja, danas je to svega 300 tisuća. Mi imamo kapacitete za proizvodnju dva milijuna goveda i tržište od 500 milijuna ljudi i možemo samo na proizvodnji goveda izravnati deficit koji imamo u hrani. Između ostaloga želio bih još iskoristiti ovu priliku da se osvrnem na neistine koje je jučer u medije plasirala gospođa Anka Mrak Taritaš, naša kolegica, nje nema ovdje, ali ona je govorila o meni kada mene nije bilo tamo da sam iz proračuna Grada Zagreba financiran moj ulazak u Hrvatski sabor. To je čista neistina i laž. ja nisam iz proračuna Grada Zagreba popio jednu kavu. Ja svoje kampanje financiram sam, ja 30 godina boravim u Zagrebu ovdje imam dvije tvrtke, poduzetnik sam cijeli svoj život. Zadnjih sedam godina sam samo s jedne vrste poreza u gradsku blagajnu uplatio 911 tisuća 188 kuna i 20 lipa. Nisam koristio niti naknadu za dijete koja mi pripada, a HNS je upravo ta stranka nepotizma koja je Hrvatsku elektroprivredu pretvorila u HNS-u elektroprivredu. Ja pozivam sve institucije da vide da li postoji tvrtka u javnom vlasništvu koja je u toj mjeri politizirana. Sva tamo zaposlenja direktora su namještena i politički motivirana. Gospođa Mrak Taritaš je osobno se iskazala kao vješta u nepotizmu. Oni u gradskoj organizaciji su darovano zemljište za bolesnu djecu preprodali i na tome zaradili i za to kazneno odgovarali. Dakle riječ je o stranci koja ima vrlo izraženi stav za masovno zavlačenje građanima ruke u džepove. Oni su iskonstruirali i toplinske razvodnike, oni su iskonstruirali i legalizaciju nepotrebno štancanje, more papira na osnovu kojih su ulazili građanima u džepove, oni su prodavali 53 lipe skuplji plin nego što su ga po dampinškoj cijeni morala dobiti od INA-e, stvorili su sustav elektrana i ušli svim građanima u džepove, sada valjda iz ambicije gospođe Taritaš da postane gradonačelnica Zagreba. Hoće Zagrebački Holding [[Upadica Reiner: Hvala.]] pretvoriti u HNS-ov holding. Zahvaljujem.
Hvala. Vrijeme isteklo. Hvala vam lijepo.
I ovo ću joj ponoviti svaki puta kada ju ovdje vidim.
Izvolite kolegice Puh, povreda Poslovnika. Koji je članak povrijeđen?
Poštovani povrijeđen je članak 238. jer ne vidim ovo zadnje kako je imalo veze sa salmonelom i dječakom koji je nažalost preminuo od salmonele a bilo je prisutno i vrijeđanje drugih zastupnika i ostalih.
Što se tiče toga da nije imalo sa salmonelom veze, naravno da nije imalo nikakve veze ali nažalost institucijom ovih stanki mi smo ovo pretvorili u ionako u zapravo svojevrsne konferencije za tisak. I to svi koristite, i vi koristite i drugi koriste, itd. Prema tome, ja ne mislim nikome predbacivati kada govori sa ove govornice šta mu padne na pamet za vrijeme tih stanki. Ja ne mislim da je to dobro, ja ne mislim da je ta institucija dobra i ja ću se osobno zalagati da se ona malo izmijeni u našem Poslovniku jer se svatko od nas, svaka stranka može sazvati konferenciju za medije i reći što misli u nekoj o prostorija Sabora ali evo ga, u ovom času je tako kako je. Hvala lijepo. I zadnja će biti, dakle ne zadnja, ni u kojem slučaju ali za vrijeme stanke, uvažena zastupnica Ines Strenja-Linić u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista.
Gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, zastupnici, poštovani građani. Nekako je situacija kada dođete ovako iza svih vidite da su dotaknute i teme koje su isto tako interesantne, kolega Lacković, zaboravio je spomenuti vjetroelektrane. Ali isto tako bih mu rekla da je s obzirom na ovu situaciju i zbilja sazvana tematska sjednica Odbora za poljoprivredu i Odbora za zdravstvo gdje želimo sjesti za isti stol i ministra zdravstva i ministra poljoprivrede i vidjeti što, gdje smo sada, što su poduzeli, koje aktivnosti zapravo očekujemo da ćemo vidjeti na djelu u sljedećih nekoliko mjeseci koje će promijeniti stav prema sigurnosti hrane u Hrvatskoj koja očito treba temeljitu promjenu. Željela sam danas nešto reći o položajima, o položaju mladih liječnika u Hrvatskoj. Jer čitajući medije ovisno o tome tko piše ne možete vjerojatno i shvatiti zapravo koliki je problem danas mladih liječnika nego samo parcijalno ovisno o tome tko zastupa nekakav svoj stav. Ja ću vam iznijeti stav liječnika u Hrvatskoj koje predstavljam ali posebno danas želim progovoriti u ime mladih liječnika u Hrvatskoj. Dakle u javnosti se već duže vrijeme spominju liječnici iz specijalizacije a sve u pravilu u negativnom kontekstu u odnosu na liječnike. Nepoznavanje sustava specijalizacija, ne samo u općoj javnosti već i u dijelu medija građani su stekli potpuno pogrešan dojam a liječnici izuzetno negativno okarakterizirani. Dozvolite mi dakle slobodu da potpuno jasno upoznam i ovaj visoki dom i javnost što su to specijalizacije i tko to liječnike i zašto danas stigmatizira. Specijalizacija nije samo učenje i edukacija u klupama. Specijalizacija nije studiranje, mi smo svoje fakultete završili prije toga, niti je organizirana kroz predavanja i tečajeve. Jednom riječju specijalizacija je stjecanje iskustva uz rad, provjera stečenog zvanja, iskustva i posvećivanje određenoj disciplini u medicini. Liječnici koje ustanove zapošljavaju u tim ustanovama zbilja i rade. Od trenutka kada se prijavi ministarstvu započinje praćenje njegovog rada, provjera što su to radili kroz 5 godina u pojedinoj disciplini, neurokirurzi 7 godina i potom ispred komisije ministarstva na ispitu pokazuju svoje znanje. Ključna je tu činjenica kako oni rade. Poštovani građani, to su liječnici koji vas i ovog trenutka pregledavaju u hitnim službama svih naših bolnica, oni koji vas kod prijema u bolnicu prvi kontaktiraju, pitaju o vašim bolestima i koji svojim starijim liječnicima, specijalistima spremno prikazuju vaše stanje i vaše potrebe. To su mladi liječnici. To su i liječnici koji vas noću čekaju u svojim dežurstvima kako bi vam pomogli i pružili toliko potrebnu zdravstvenu skrb. Oni rade. Zašto to napominjem? Na nedostatak liječnika, pogotovo opće obiteljske medicine ali i sve više i specijalista u općim i županijskim bolnicama stručna javnost upozorava već više godina. Mladi liječnici na radni odnos čekaju i po godinu dana a kada konačno dobiju priliku za rad i započnu specijalizaciju dočekuje ih odnos kakav se ne pamti još od robovlasničkog vremena. Ustanove im daju ugovore prema kojima nakon rada od 5 godina na specijalizaciji i polaganja ispita moraju još ostati u ustanovama i po 5, 10 ili 15 godina. Međutim, uvjeti rada i napredovanja u pravilu su sustavno onemogućeni što lošom organizacijom, što je uzrokovano i politikom ili bolje rečeno politikanstvom. Radno vrijeme se ne poštuje a prekovremeni sati se ne plaćaju. Nameću se normativi koje je gotovo nemoguće kvalitetno ispuniti a što u konačnici može ugroziti i pacijente koji su najbitniji, koji su glavni čimbenik našeg sustava. Mladi liječnici željni znanja i stručnog napretka nalaze svoju budućnost kroz javni sustav u većim zdravstvenim ustanovama, klinikama i KBC-ovima. Kada zbog pokazane velike stručnosti za to dobiju i priliku javlja se sustav. Matične ustanove terete ih odštetnim zahtjevima u kojima kada nema drugih mogućnosti razvidno prikazati eventualne troškove zato što su oni radili, od liječnika traže povrat isplaćenih bruto plaća za 5 godina specijalizacije. I ustanove traže dakle da ti liječnici vrate ne isplaćene već bruto plaće, što znači da su oni 5 godina radili besplatno a da još moraju platiti i ono što je država i ostali od plaća što su im oduzeli. Govorimo ovdje o milijunskim iznosima. Kod jednog kolege to se popelo na 5 milijuna kuna i praksi nepoznatoj za koje bi on trebao raditi 35 godina da bi ih vratio. … [[Govornica se ne razumije.]] Govorimo ovdje o milijunskim iznosima i o praksi nepoznatoj i u totalitarnim režimima u povijesti i danas [[Upadica Reiner: Hvala.]] Zamislite, radite 5 godina i krenete dalje a od vas se traži da vratite to što ste radili. Mogu li samo kratko da završim?
Već ste jako premašili vrijeme. Mislim da ste poruku dali ali evo završite. Izvolite.
Dakle odlaskom u Austriju, i Mađarsku i Sloveniju mladi liječnici se specijaliziraju i po završetku specijalizacije nastavljaju raditi gdje za njih postoji potreba bez ikakvih ograničenja. Dakle, rješenje postoji ali ona mora biti čvrsto obvezujuće i u nemogućnosti izbjegavanja primjene i u oštrim kaznama. Dakle Vrhovni sud je 2011. godine na zahtjev jedne kolegice donio odluku da je plaća isplaćena na specijalizaciji plaća za određeni rad. I to je osnova po kojoj danas liječnici žele da se napravi pravilnik prema kojima oni trebaju vratiti samo neposredne troškove svoje specijalizacije a ne kompletno bruto svoje plaće. Jer liječnici nisu problem, liječnicu su rješenje.
Zastupnik Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine predsjedniče. Klub zastupnika SDP-a sukladno članku 248. Poslovnika Hrvatskog sabora traži stanku u ime kluba kako bi se još jednom sastali vezano uz glasovanje oko ove cjelovite porezne reforme, budući su odbijeni apsolutno svi amandmani koje smo predlagali. Mi smo do rasprave ove o amandmanima još uvijek imali nade da se ova porezna reforma može popraviti, ali s obzirom na vaše stajalište molimo deset minuta kako bi se još jednom dogovorili u ime kluba kakav ćemo stav ubuduće zauzeti. Hvala lijepa.
Hvala zastupnik Grbin. Utvrđujem stanku od deset minuta. Za deset minuta nastavljamo s radom. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,22 SATI]] Nastavljamo sa radom. Klub zastupnika SDP-a zatražio je stanku. Molio bih njihovog predstavnika da da obrazloženje. Zastupnik Branko Grčić.
Uvaženi gospodine predsjedniče, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Mi smo imali potrebu na negdje polovici glasovanja o ovim amandmanima reagirati jednostavno zato što mislimo a i ove dane smo o tome govorili da je ovo duboko nepravedna reforma, dakle reforma koja preraspodjeljuje i dohodak i bogatstvo u Hrvatskoj državi prema naravno onim koji imaju više, prema bogatijim slojevima. Ovdje smo pokušali to amandmanima u različitim segmentima popraviti ali izgleda da se to popraviti ne da. Jednostavno ne vidimo svrhu o ovome da predlažemo amandmane i da se oni redom svi listom da odbijaju. Dakle ja samo želim spomenuti da imamo problem činjenice da će svega 2% ljudi profitirati iz promjena u porezu na dohodak, da se u području poreza na dobit ukida potpuno regionalna politika i poticaji koji su do sada bili poduzetnicima u manje razvijenim područjima, da se ukida olakšica za kupnju prve nekretnine, uglavnom mladim ljudima, da se kroz ovu reformu na određeni način ide, radi ustupak bankama u smislu priznavanja njihovih otpisa dugova kao poreznih olakšica a da istovremeno nemamo garanciju da te iste banke neće tužiti hrvatsku Vladu i državu u slučaju švicarskog franka, itd., itd., da ne ponavljam sve ono što smo ovdje danima već govorili. Međutim, vrhunac priče jeste ovaj odnos prema jednom jedinom sektoru koji bi trebao platiti ovu reformu preko milijardu kuna a to je sektor turizma i ugostiteljstva. Zar ne zvuči apsurdno da u trenutku kada objavljujemo stopu rasta za 3 kvartal 2016. godine koja je najviša do sada i kojoj je u najvećoj mjeri doprinio upravo turistički sektor da taj isti sektor u ovom trenutku ovom reformom kažnjavamo. I da on jedini treba snositi trošak ove reforme. Prema tome, očekivali smo puno više od vas, očekivali smo da ćete barem ove kompromisne prijedloge prihvatiti jer jednostavno je neprihvatljivo da s jedne strane u smjernicama fiskalne politike planirate čak 5 milijardi rasta rashoda u idućoj godini a da istovremeno se milijarda kuna uzima sektoru koji je najviše investirao, najviše zapošljavao i najviše doprinio gospodarskom rastu u zadnjih godinu, dvije dana. To je poruka i hrvatskoj javnosti i ovdje nama koji sjedimo, to nije dobar pristup. Dakle, poseban problem je za one ljude koji su ovih godina ulagali, koji otplaćuju kredite i koji jednostavno ne mogu sada jasno planirati kako će te kredite vratiti jer će im se uzeti najmanje dakle 12% od njihovih prihoda kroz povećani PDV. Dakle jedna nova nesigurnost, jedna nepovoljna situacija koja će sigurno taj sektor vratiti korak unazad. Dakle te investicije koje su duplo porasle u par godina sa 2 na 4 milijarde kuna i više od toga sada će sigurno ići opet dolje. Ja mogu samo poručiti, ne znam kada će to biti i zaista bi bilo neodgovorno prognozirati ali onog trenutka kada ćemo mi eventualno moći o tome odlučivati mi ćemo sigurno ovu stopu vratiti na staru razinu, na razinu 13 ili manje posto. A ono isto što smo sigurni da treba napraviti a to je da treba smanjiti i PDV u sektoru smještaja. To je politika prema sektorima pobjednicima, prema sektorima koji predstavljaju ključni oslonac politike gospodarskog razvoja u ovoj zemlji. I zato ja samo mogu reći u ime ovdje kluba SDP-a da smo zaključili da jednostavno nema smisla sudjelovati u ovoj priči jer znamo da će i svi ostali amandmani koji slijede biti odbijeni. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem zastupniku Grčiću.
Evo molim vas. Hvala lijepo. Ja vas molim da se držimo vremena. Sada ćemo preći napokon na prvu točku kako smo to i zamislili po našem programu. Prva točka je: - Konačni prijedlog Zakona o mjerama za smanjenje troškova postavljenih elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.41. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prilozi uz prijedlog nisu umnoženi već se nalaze na web stranici Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu a njihova izvješća ste primili na sjednici. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi ministar mora, prometa i infrastrukture Oleg Butković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici pred vama je kao što je rekao potpredsjednik nacrt prijedloga Zakona o mjerama za smanjenje troškova postavljenih elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina. Ovim se zakonom u pravni poredak RH prenosi direktiva 2014/61 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. godine o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina čim se hrvatsko zakonodavstvo usklađuje s pravnom stečevinom EU u području elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina kako bi se uklonile prepreke postavljanju tih mreža koje se ponajprije odnose na velike troškove građevinskih radova na neučinkoviti i nedostatno korištenje postojeće infrastrukture koja u prvom redu nije namijenjena postavljanju elektroničkih komunikacijskih mreža na nepostojanje jedinstvene baze podataka o postojećoj fizičkoj infrastrukturi, te na nekoordiniranost prigodom izvođenja građevinskih radova za postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina. Navedene prepreke najviše pogađaju operatore javnih komunikacijskih mreža te pravne ili fizičke osobe koje daju na korištenje fizičku infrastrukturu namijenjenu pružanju usluga proizvodnje, prijenosa ili distribucije plina, električne i toplinske energije, vode i otpadnih voda kao i upravitelje fizičke infrastrukture namijenjene odvijanju željezničkog, cestovnog, riječnog, pomorskog i zračnom prometa tzv. mrežne operatore. Ovim zakonom uređuju se slijedeća temeljna pitanja: uvođenje obveze davanja pristupa fizičkoj infrastrukturi mrežnih operatora, pogodno je za postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina na temelju zahtjeva operatora javnih komunikacijskih mreža, uvođenje dostupnosti i transparentnosti osnovnih podataka o postojećoj fizičkoj infrastrukturi putem jedinstvene informacijske točke što će davati i osiguravati Državna geodetska uprava, uspostava koordinacije građevinskih radova prigodom izvođenja građevinskih radova koji su u potpunosti ili djelomično financirani javnim sredstvima, uvođenje obveze transparentnosti podataka o planiranim građevinskim radovima stavljanjem na raspolaganje osnovnih podataka o tim radovima na ciljanom području putem jedinstvene informacijske točke, objedinjavanje informacija o uvjetima i postupcima izdavanja dozvola za građevinske radove putem jedinstvene informacijske točke što će osiguravati Ministarstvo graditeljstva i propisivanje postupaka rješavanja sporova u vezi s pristupom i zajedničkim korištenjem fizičke infrastrukture, pristupom podacima o fizičkoj infrastrukturi i podacima o izvođenju građevinskih radova te zahtjevom za koordiniranje građevinskih radova pri HACOM-u kao tijelu nadležnom za rješavanje tih sporova. Donošenjem ovog zakona postiže se temeljni cilj smanjenje troškova i olakšavanje postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina što dodatno potiče i ubrzava ostvarivanje utvrđenih ciljeva iz Digitalne agende za Europu. Također postižu se i posebni ciljevi zajedničko korištenje postojeće fizičke infrastrukture mrežnih operatora što će znatno smanjiti potrebu za izvođenjem građevinskih radova, smanjenje nepotrebnog umnažanja građevinskih radova, povezanih troškova i utjecaja na okoliš, povećanje transparentnosti podataka, povećanje konkurentnosti i kakvoće pruženih usluga na tržištu elektroničkih komunikacija te ostvarivanje digitalizacije javnoga sektora uz smanjenje troškova za javnu upravu i pružanje djelotvornijih digitalnih usluga građanima. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Vi vjerojatno niste pretpostavljali ali ima i replika. Prva replika je uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine ministre. Ono šta je našim sugrađanima najvažnije i o čemu ovdje treba biti riječi i možda nešto šta je u vašem resoru jedna od najvažnijih stvari uz naravno cestovnu infrastrukturu prometnu je i ova infrastruktura. Hrvatska u ovom trenutku ima najsporiji pristup internetu u Europskoj uniji. Treći najsporiji u cijeloj Europi, jedino Albanija čini mi se i Kosovo imaju sporiji Internet od nas. I sa te strane informacija koja hrvatske građane zanima i bila bi dobra da je dobijemo u ovom trenutku kolika je brzina pristupa internetu, a kolika će biti u narednim godinama i koji su planovi. Ja bih iskreno bio najsretniji kada bi recimo premijer Plenković to stavio kao jedan od prioriteta svoje Vlade i kada bi sazvao sastanak sa operaterima da se vidi kako da povećamo brzinu jer znamo da je, evo i vi ste dali u podacima da hrvatski građani kao građani EU i da je plan EU do 2020. godine da imamo pristup internetu od 30 megabita u sekundi. A najmanje 50% kućanstava da ima pristup internetu i pretplatu sa najmanje 100 megabita u sekundi da vam kažem u Hrvatskoj se te brzine kreću oko 5 i ispod 5. Usred Zagreba infrastruktura nije korektna da bi uopće podržala veće brzine jer imamo još uvijek desetke tisuća naših sugrađana u gradu Zagrebu koji su spojeni bakrenim žicama. I tu ako je veći promet pušten on nije stabilan. Znači, to je ono što nas zanima i to je podatak koji biste vi nama trebali reći. Koliku brzinu imamo danas, a koliku brzinu ćemo imati za četiri godine.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi ministar Oleg Butković.
Hvala lijepo gospodine zastupniče. U pravu ste kada kažete da je brzina interneta u Hrvatskoj nije zadovoljavajuća i da smo tu pri dnu EU. Prema podacima Hrvatske regulatorne agencije za mrežne djelatnosti za rujan 2015. samo 52,09% kućanstva u RH koristi se brzinama pristupa od 2 megabita [[Upadica Reiner: Molim vas malo tiše da ministar može odgovoriti.]] pri čemu se manje od 1 i pol posto kućanstava koristi velikim brzinama pristupa od 30 megabita po sekundi i više. Znači, trenutna situacija nije dobra. Vlada je u šestom mjesecu donijela strategiju i okvirni program, a i ovaj zakon koji je danas pred vama je cilj provedbe ovoga zakona je osim smanjenja troškova i olakšavanja postavljanja mreža velikih brzina kako bi se postigla ciljevi digitalne Agende do 2020. pristup internetu brzinama od najmanje 30 megabita po sekundi. To je osnovni cilj. I drugi da najmanje 50% kućanstava RH koristi pristup internetu brzinom najmanje od 100 megabita po sekundi. Sada to u ovom trenutku izgleda možda vrlo optimistično, ali evo i ovo donošenje ovoga zakona će olakšati da se i odnosi među operatorima, ali i sama implementacija strategije i okvirnog programa ubrzaju. Tako da evo ja vjerujem da ćemo u narednom razdoblju sve ove ciljeve u naredne četiri godine i ostvariti. Hvala lijepo.
Hvala. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Nikole Grmoje.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Znači ja imam jednu primjedbu koja bi se mogla možda u ovoj hitnoj proceduri kroz amandman riješiti. Znači između članak 5. između stavka 9. i stavka 10. trebalo bi dodati stavak na sljedeći način. Agencija će pri određivanju cijena voditi brigu o ujednačenosti cijena svih mrežnih operatora za korištenje fizičke infrastrukture, te je u tu svrhu obvezna donijeti poseban pravilnik u roku od 60 dana od stupanja ovog zakona na snagu. A obrazloženje je znači kako bi se izbjegla nepredvidivost cijene korištenja fizičke infrastrukture od različitih mrežnih operatora potrebno je donijeti Pravilnik koji će obuhvatiti sve realne troškove mrežnih operatora, te temeljem tih informacija odrediti ujednačenost cijena korištenja na području cijele Republike Hrvatske imajući u vidu mogućnost predviđanja krajnje cijene usluge operatora javne komunikacijske mreže. Znači, cijene bi trebale biti ujednačene jer se na taj način osigurava osnovna namjera digitalne Agende da se svima treba pružiti jednaka usluga. A ako cijene nisu ujednačene na primjer u Zagrebu, Sinju, Metkoviću, Petrinji može se dogoditi da se ne isplati ulagati u razvoj mreže u tim sredinama i onda nismo sa ovim zakonom ništa riješili. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi ministar Oleg Butković.
Što se tiče vašega prijedloga on je suvisao i da kažem pod navodnicima drži vodu. Ali moramo vidjeti da li je u skladu sa direktivom, jer nikako ne možemo dovesti u pitanje da ovaj zakon ne bude u skladu sa direktivom. Tako da evo, žao mi je da je taj vaš prijedlog došao u ovom trenutku jer je zakon praktički tu. Ali evo, ako postoji mogućnost razmotrit ćemo to pa do glasovanja da se to sve skupa ugradi. Ali bih vas molio da to dostavite.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, gospodine ministre. Kao što je rekao potpredsjednik Sabora možda niste očekivali replike, ali možda je bilo bolje da je bilo replika kada se naše telekomunikacije hrvatske predale u strane ruke ono što su generacije stvarale. Na žalost vrlo malo se čulo u Hrvatskoj tada replika. Naravno da treba poboljšati telekomunikacije, da treba omogućiti da se na istoj trasi omogući svima onima zainteresiranima da mogu postaviti kabele. I moje pitanje ministru koliko od prava služnosti od tele operatera ili onih koji daju usluge građanima, koliko je od prava služnosti Hrvatska Republika u državni proračun uprihodi i koliko uprihodi u lokalne samouprave i da li je uopće riješeno kud idu trase za komunikaciju teleoperatera, da li je uopće riješeno imovinskopravni odnosi i u kojem postotku su riješeni? Jer je činjenica da po zakonu i gradovi i pravna osoba i država u svom vlasništvu ima pravo tražiti pravo na naplatu služnosti na tom području kud prolazi. Možete li mi odgovoriti jel ovo je vrlo bitno? I u konačnici, da li će ovo sve skupa biti krajnjem korisniku jeftinija cijena usluge, što je vrlo bitno? Hvala lijepo.
Odgovorit će poštovani ministar Oleg Butković.
Znači odgovor na vaše pitanje koliko je uplaćeno u proračun RH po podacima HAKOM-a, negdje više od 900 okvirno oko 900 milijuna kuna je uplaćeno. Međutim ja se slažem s vama da pitanje lokalnih samouprava i prava služnosti treba riješiti jer mnogi gradovi i općine nemaju još te prihode i mi smo zajedno sa HAKOM-om i sa operatorima koji su dužni plaćati služnost otvorili razgovore i tražimo rješenja da se u što skorijem roku jer budući da su mi se mnogi gradonačelnici i načelnici obratili kako su izgubili prihode zbog raznoraznih udara koje su proživjeli ovih godina, ovo bi im bio jedan značajan prihod i u tom smislu se traži rješenje da se iznađe što prije, a postoji zakonska mogućnost odnosno obveza zakonska da se to što prije riješi, tako da ja vjerujem da u narednim mjesecima ćemo imati odgovor kada bi gardovi i općine mogli računati na te prihode, iako oni već i sada imaju pravo na to. Neki od njih to već i ostvaruju. A što se tiče, cilj je i ovog zakona da krajnji korisnik plati što manju cijenu.
Hvala. Sada ćemo prijeći na klubove zastupnika i prvi je onaj HNS-HSU-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnikom. HNS i HSU će podržati ovaj prijedlog zakona. Pokušat ću vrlo kratko reći naš stav o predloženom zakonu. Osim što je on naravno usklađivanje sa direktivom EU on se prije svega, mi prije svega moramo ovaj zakon podržati zbog nas samih i zbog mogućnosti da primjenom ovog zakona ubrzamo procese izgradnje širokopojasne mreže u RH jer kao što je već i naglašeno u komentarima pojedinih kolega. Naime, Hrvatska iz onog nekog vremena gdje se jako puno ulagalo u tu infrastrukturu prije nego što je Hrvatski telekom prodan, do današnjeg dana u nekakvom razmaku od više od desetljeća nije došlo do bitnih ulaganja u tu infrastrukturu prije svega u ovu optičku. Iz toga proizlazi i razlog što tako u ovom trenutku zaostajemo za nekakvim prosjekom EU. Da ne bi temu previše širili jer naravno tema je široka, a i vrlo interesantna sa različitih pozicija prije svega sa pozicije korisnika naših građana, a to je da u jednom dobrom dijelu Hrvatske znači u ovim rubnim ruralnim područjima gdje ne postoji nažalost komercijalni interes za investiranje u takvu mrežu, se moraju iznaći hitno rješenja da se ta mreža jednostavnije, jeftinije i uz potporu i države i lokalne samouprave, ali prije svega mogućnosti povlačenja sredstava iz EU da se takva mreža uvede, kako bi i na tim ruralnim područjima, rubnim područjima mogli dobiti kvalitetnu širokopojasnu mrežu odnosno širokopojasni Internet i kako bi tim ljudima upravo na tim područjima omogućili da se uključuju pa i u gospodarske poslovne procese koji su vrlo usko vezani danas uz Internet i mogućnost da na tim mjestima, rubnim područjima ostanu i rade određeni posao tamo gdje jesu. Ti projekti su u pojedinim dijelovima Hrvatske već u dosta uznapredovaloj fazi. Neke od županija, neke od regija su se kroz lokalnu i regionalnu samoupravu već uključile i izradile i strategije i projekte. Znam konkretno u mojoj regiji primorsko-goranskoj i u Istri je to već u dosta visokoj fazi i u mogućnosti smo vrlo skoro aplicirati te projekte za sredstva EU. Međutim susrećemo se upravo sa ovim problemima ili sličnim problemima, znači nije ovo samo problem toga da kada se gradi neka druga javna mreža, znači da li je to plinovod, da li je to vodovod, kanalizacija, da se onda istovremeno ne odrađuju i ovi radovi vezano za postavljanje optičkih kabala. Problem je što mi još uvijek ne možemo uskladiti na području naših jedinica lokalne samouprave niti ovo što sam spomenula, znači kada se radi voda da se onda paralelno odrađuje još nešto ako je potrebno znači ili plinska mreža ili nešto drugo, znači da radimo poslove istovremeno. Pa onda ono na što su naši građani najčešće se raspamećuju na području lokalne samouprave da ona napravimo novu cestu pa da najprije polažemo vodovod, pa nakon pola godine plinovod, pa onda struju, telefon i ne znam šta, pa se kopa tri, četiri, pet puta pa nakon pet godina nemamo cestu nego imamo kaldrmu. Ali to je manji problem, veći problem je što su to veliki troškovi i što gubimo vrijeme. Tako da u svakom slučaju sve što bude išlo u praksu toga da se to uskladi, ali ne samo na pitanju polaganja ove optičke mreže nego na pitanju kompletne infrastrukture, da se to uskladi i da se to ubrza i da se to maksimalno pojednostavi jer znajući kakve su situacije konkretne kada se radi bilo kakva infrastrukturna mreža, bojim se da ovaj dodatak sada i ovaj zakonski prijedlog će unijeti dodatnu pomutnju, odnosno komplicirati opet stvari, znači moramo provedbene upute kako će se to raditi napraviti što kvalitetnije kako se ne bi na terenu događali problemi odnosno kako se pojedini projekti ne bi zaustavljali radi ovog zakona. Znači moglo bi se dogoditi da se zaustavljaju. Ja sam konkretno imala nedavno primjer jer i sada postoji naime obaveza traženja suglasnosti HAKOM-a kada se polaže bilo kakva infrastruktura u trup ceste. Pa evo nedavno smo imali upravo taj problem da da li je ili nije u projektu ucrtana telekomunikacijska mreža i zaustavljanje ustvari građevinske dozvole za sasvim nešto drugo. Znači ta koordinacija se sa nekakvim uputama unutar Ministarstva i graditeljstva ali i ostalih nadležnih ministarstava treba kvalitetnije definirati kako bi se cijela stvar ubrzala. Nižu cijenu, nadamo se svi nižoj cijeni ali ono što, odnosno pojeftinjenju troškova, pa naravno u konačnici i nižoj cijeni. Međutim, kolega mislim da je tu sada već naglasio u replici, taj odnos između države ustavi, politike države u odnosu na naše operatere, možda nema sasvim jasan, jasan, nema jedan sasvim čvrst stav. Naime, mislim da su svi ti operateri u obavezi što se tiče komercijalnog dijela ulagati u infrastrukturu. Ovim zakonom će im se to sigurno pokušati olakšati. Međutim, onaj dio gdje oni to izbjegavaju, gdje je sada taj cijeli sustav već toliko opterećen sa više operatera na istoj mreži i sa međusobnim njihovim ucjenama, pa naši građani po mjesec i dva dana čekaju kada trebaju s jednog operatera preći na drugog operatera, kada je kvaliteta usluga neujednačena, kada operateri, svi operateri nemaju jednaku poziciju, mislim da je to nešto što je stvarno hitno za rješavati sa pozicije nadležnost ministarstva. No bez obzira na to ne bih dalje puno širila, mislim da je ovo jedan mali korak, ali korak ka tome da se ubrzaju ti procesi i da se konačno dogode brže investicije jer često upravo operateri kažu nemamo podršku države, nemamo podršku sustava pa nismo u mogućnosti odraditi investicije za koje smo se obvezali. Evo ovo je jedan mali korak gdje će se ajmo reći takvi argumenti im izbiti iz ruku. No još je cijeli niz stvari koje treba učiniti kako bi se kompletno ta mreža u Hrvatskoj digla na jednu višu razinu, odnosno na jedan standard kojeg u prosjeku ima EU. Posebno kažem, naglašavam u onom trenutku kada se dogode ustvari javne investicije, odnosno ovi projekti, neki od ovih projekata regionalnih koji su već pripremljeni, tzv. E-županije gdje bi trebalo u tim našim ruralnim područjima, rubnim područjima koji nisu komercijalni postaviti tu mrežu. U svemu tome mislim da država mora imati proaktivan stav, mogućnosti su velike, sredstva su na neki način već i rezervirana u fondovima EU. Prema tome, mislim da je zadnji čak da pojednostavimo priču i da omogućimo javnom sektoru, znači jedinicama lokalne samouprave da investiraju u tu mrežu. Čak i pojednostavljenjem ishođenja dozvola za prekope, odnosno za postavljanje same mreže. Evo kolegica Taritaš je tu ona možda ponešto malo drukčije od mene misli ali uistinu su ti infrastrukturni zahvati na polaganju takvih mreža relativno mali, znači nisu obimni u smislu kopanja velikih kanala. I ako bi tu jedinice lokalne samouprave bile investitori uz pomoć sredstava europskih fondova mislim da se na tim prostorima mora omogućiti što jednostavnije izvođenje tih radova i pribavljanja dozvola za te radove jer je već ono što se kaže 5 iza 12 a ne 5 do 12 što se tiče te infrastrukture na takvim područjima. Evo, podrška ovome i razmišljanje u pravcu toga da se čim prije i nadopuni novim nekim zakonskim prijedlozima, ne samo iz Ministarstva pomorstva nego i Ministarstva graditeljstva da se te, takvi poslovi i takve investicije ubrzaju pogotovo kada investitor bude de facto javni sektor. Hvala lijepa.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Turina-Đurić, evo čini mi se a evo i iz rasprava jučer kada smo govorili o porezu nekretnina i danas kada govorimo o ovom zakonu a ovaj zakon svakako treba podržati, čini mi se da vrijedi ona izreka, nema hitnih stvari, ima samo ljudi koji su zakasnili. Mi smo nacija koja je mala ali je, uspješni smo u sportu, uspješni smo jako i u znanosti, možda se to ne zna. Prije 30 godina tadašnja tvornica Jugoturbina je, pazite prije 30 godina uvodila optičke kablove za prijenos digitalnih podataka i da to, takva vrsta prijenosa nije bila osjetljiva na zavarivanje, dakle na one smetnje koje su se javljale prilikom zavarivanja. I ovaj zakon kada govorimo u načelnom smislu on je dobar. Međutim, u tehničkom smislu biti će teško provediv. Kolegice Turina-Đurić, vi kažete da trebaju jedinice lokalne samouprave se zauzeti jer nije teško iskopati rov, međutim uvjeravam vas, jako je teško, da bi iskopali rov, neovisno šta u njega stavljate morate poštivati određenu proceduru. A ono što je najveći problem, ja ga tako vidim je problem javne nabave tako da netko dobio posao a onda uzme kooperante, pa onda jedan kooperant ode u stečaj, pa dođe drugi kooperant, pa onda taj drugi kooperant neko vrijeme radi, pa zaobiđe projekt jer tamo je malo teže kopati uz cestu, pa će on tamo malo uz potok. Dolazimo do situacije da više ne znamo gdje vodovi opće idu. To je veliki problem u RH. Ne znam jel u svim sredinama, u Slavoniji znam da je tako. I u tom smislu tu će biti malo otežavajuće okolnosti za ovaj zakon ali zakon treba svakako podržati. I na kraju samo da kažem vidite mi smo zemlja po svemu specifična, kažem u mnogim stvarima zaostajemo, jedino što smo napredni u svijetu kod nas menadžeri dobiju veće bonuse nego što to dobiju oni koji zaslužen Nobelovu nagradu. Hvala.
Hvala. Evo odgovorit će uvažena zastupnica Turina-Đurić.
Naravno poštovani kolega ja mislim da sam i u svojoj raspravi naznačila moguće i probleme, mislim moguće probleme, naime mi kao što to često biva kod nas imamo u mnogo resora odlične zakone, vrhunske zakone ali ih nažalost ili nedosljedno ili ponekad sa željom da činimo dobro ne provodimo na onaj način kako bi to trebalo. Zato sam i upozorila da osim zakona znači u samom postupanju, znači uvijek je pitanje kako će se sad po zakonu dalje ići postupati. I to je kad dođete do one faze da se nekakav projekt radi na terenu, da se provodi neka druga mreža nebitno koja. I danas imate tu situaciju da znači morate tražiti određene suglasnosti. Ako će ovo ubrzat cijelu priču a naravno prijedlog je da hoće onda to treba podržati. Međutim, treba i u provođenju zakona ići na to da znači do onog zadnjeg doslovno referenta koji radi na tome se sasvim jasno zna što mu je činiti da se taj proces radi što brže i što kvalitetnije, efikasnije i da smisao zakona upravo bude u tome da se projekt provede što prije. Naravno bit će sigurno u početku problema, ali evo moramo biti uvijek optimisti. Donosimo zakone nas evo EU prisiljava da činimo ono, ja sam naglasila u svojoj raspravi da mi još nismo često usklađeni između naših komunalnih tvrtki koje izvode određene radove na mreži, pa evo možda i to bude poticaj da neke stvari uredimo na tom djelu iako postoji, ja znam da postoji obaveza da se međusobno usklađujemo. Međutim, ono što jest na terenu je to da vidimo da se nažalost ili teško usklađuju a ponekad i nikako.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolegice Turina Đurić slažem se s vama poglavito za ove ruralna područja tj. nerazvijene krajeve koji su…
Kolega Bulj niste vi jedini Miro. Ja sam zamolio kolegu Miru Totgergelaia a vi ste iza njega.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Hvala i kolega Bulj. Uvažena kolegice pa s većinom onoga što ste rekli se slažem. U jednom trenutku ste rekli da bi ovaj zakon mogao uvest pomutnju ili tako nešto slično, sad već kroz ovaj odgovor na repliku ste se malo korigirali. Mislim da ustvari zakon je jako dobar i on daje mogućnost. A to da li će biti pomutnje ili ne ovisi i od dobrog vođenja nekad jedinica lokalne samouprave. Oni koji su dobro vodili projekte koji su već u tijeku ti su i predvidjeli i pozvali sve operatere da sudjeluju u tim projektima zajedno s njima. Pa onda ni neće imati problema kad ovi, kad ovaj zakon stupi na snagu jer su djelom većinu što je sad ovdje propisano da se radi i sami radili. Ja recimo znam da u nekim gradovima prije desetak godina bio je problem opće nagovorit lokalnu samoupravu da u neku rekonstrukciju ceste uđu svi operateri zajedno i da smanjimo ukupno troškove. U današnje vrijeme mislim da u tim istim gradovima kroz desetak godina već su došli do toga da ustvari pozivaju operatere prije nego što kreću u investiciju kako bi svi zajedno odradili pojedinu dionicu ceste ili prometnice. I samim tim svi skupa međusobno si smanjili troškove.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Turina-Đurić.
Da poštovani kolega upravu ste. Upravo aktivnost i proaktivnost lokalnih samouprava je možda tu ključni moment da prije svega jel pripreme, planski se pripreme za takve investicije koje će se dogoditi na njihovom terenu ali isto tako da i na neki način inzistiraju ovo o čemu smo, sam ja govorila i neki kolege prije spominjali a to je da se kad se radi na području određenih jedinica lokalne samouprave pokuša obuhvatit cijeli prostor tih jedinica lokalne samouprave jer nažalost ova infrastruktura mrežna o kojoj ovdje govorimo ona se upravo radi i najčešće se radi u ja bih rekla centralnim dijelovima, a vrlo rijetko ili rjeđe na ovim rubnim dijelovima. Pa onda u ovom zakonu to neće biti toliko obuhvaćeno ali sa projektima koji nam se nude odnosno mogućnostima apliciranja projekata koji se nude upravo za ta rubna područja. Mislim da jedinice lokalne samouprave imaju veliku važnost zajedno sa županijama kako bi kvalitetno isplanirale, pozvale operatere ako postoji interes. Nažalost na jednom dobrom djelu ne postoji ali pripremile projekte i nakon toga aplicirali te projekte prema EU i fondovima odnosno zajedno s ministarstvom odradile taj veliki posao kako bi se u narednih 4, 5 godina značajno digla kvaliteta te infrastrukture na području RH. Hvala.
Hvala. Evo sad će riječ uzeti uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice složio bi s vama da u područjima poglavito ruralnim ili rubnim područjima apsolutno i nema mogućnosti interneta ako ima to je vrlo slab Internet, Internet koji jednostavno pada i spor je toliko da jednostavno je neupotrebljiv a poglavito za vrlo bitne stvari kao što je jedan brzi Internet bitan za razvoj gospodarstva, pa i za svakog građanina. Činjenica je da u Hrvatskoj i svim gradovima to ste dobro isto također kazali, za svaka dva mjeseca vidimo da se prokopaju ulice. Jednostavno nevjerojatno! Ja mislim da se to ne događa nigdje drugo i svaki, znači uvijek izgledaju uredne ulice zbog toga što se asfaltira ono što se ne bi trebalo asfaltirati. Onda se svi žale kako nema sredstava u proračunu. Zbog toga je ova intencija zakona dobra. Međutim, moramo znati da je vrlo bitan ovaj segment za lokalnu samoupravu, a to je ono što sam napomenuo prvi put a to je pravo služnosti. Vrlo malo mi uzimamo od onih koji su dobili od naših tajkuna koji su kasnije postali čak i šefovi poslodavaca, … [[Govornik se ne razumije.]] besplatno dobili su komplet infrastrukturu telekomunikacija. I jednostavno gradske, općinske, lokalne samouprave jednostavno nemaju dovoljno sredstava za nekakve određene stvari, a kamoli za nekakve nove investicije. Ali da se plaća pravo služnosti u skladu sa propisima i zakonima zasigurno bi imali sredstava i komunalna poduzeća da se uvežu sa razno raznim poslovima koje bi bilo tribalo objediniti da se samo jednom kopa, a ne da se svako dva mjeseca kopa poglavito u turističkoj sezoni to je najinteresantnije kada vidimo da je najaktivnije u turističkoj sezoni uz obalu. Eto, sa većim dijelom se slažem ali dok se pravo služnosti ne dovede na tu razinu da se ta financijski ima koristi lokalna samouprava i dok se, a imamo i slučajeva baznih stanica, posebno u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Turina Đurić.
Kolega Bulj, pa znate nisu uvijek krivi oni drugi nekad su krivi i ovi prvi. Ne? Znači jedinice lokalne samouprave definitivno imaju alate s kojima mogu utvrdit poziciju telekomunikacijske mreže na svom području. Svaka uprava gradska, odnosno općinska se može obratiti ili bi trebala se čak obratiti HAKOM-u za pomoć. HAKOM ima pravo tražiti od operatera što mi direktno nemamo, ali HAKOM ima. Tražiti od operatera sve podatke o njihovoj mreži na njihovom području. Nakon što se ti podaci izvuku, nakon toga kreću pregovori sa naravno operaterima o cijeni, odnosno o pravu služnosti. Jedan dobar dio ja mislim jedinica lokalne samouprave barem u mojoj regiji koliko ja znam su taj posao odradile. Nisu to baš tako velika sredstva i takve naknade sa kojima bi vi mogli graditi novu mrežu. Ali za početak su barem utvrđene činjenice i određeni prihodi dolaze i kontinuirani su. Tako da evo nisu samo krivi. Naravno da s njima ti pregovori nisu baš jednostavni, oni uvijek pokušavaju uštediti ili zaraditi kako god hoćete jer su na tržištu. Međutim, ako imate dovoljno ustrajnosti i znanja, a i volje sigurno to možete uspjeti. Znači, sve jedinice lokalne samouprave koje to nisu još napravile imaju tu mogućnost. To traje jedno pola godine koliko ja otprilike znam ovisno naravno o veličini, ali jedno pola godine. I na kraju se postignu dogovori ako ima razuma i volje sa jedne i sa druge strane. A bez toga, bez tih temeljnih podataka taško da će se ići u neki razvoj ako se to nije već napravilo. Tako da evo, sa ovog mjesta i apel prema lokalnoj samoupravi da oni koji to nisu da to u nekakvom narednom razdoblju učine.
Hvala. Sada će u ime kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Miro Totgergeli. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, pred nama je danas prijedlog zakona o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina s konačnim naravno prijedlogom zakona. Suvremeno gospodarstvo sve se više oslanja na poslovanje utemeljeno na elektroničkim komunikacijskim uslugama koje je nezamislivo bez razvijenog širokopojasnog interneta, odnosno bez dobro izgrađene mreže širokopojasne. Kakvo je stanje kod nas u Hrvatskoj? Pa evo nešto se malo već o tome danas i govorilo. Dakle, prema podacima HAKOM-a za rujan 2015. godine samo 52,09% kućanstava u Republici koristi Internet brzine 2 megabita u sekundi i više. A od tih 52,09% svega 1,5% kućanstava koristi Internet brzine 30 megabita i više. Ova navedena činjenica je u stvari posljedica nezadovoljavajućeg napretka uvođenju pristupnih mreža sljedeće generacije ili elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina gdje je ta brzina u ovom trenutku definirana sa nekih 30 megabita u sekundi. Prema podacima Europske komisije u prosincu 2014. godine Republika Hrvatska se nalazila pri dnu gdje smo imali zastupljenost sa 47,5% područja koja imaju mogućnost pristupa brzom internetu dok je to recimo u EU 68%. Međutim, ono što posebno zabrinjava to je upravo činjenica da je većina toga uglavnom u urbanim sredinama dok ruralni prostori imaju mogućnost pristupa brzom internetu za svega 10,19% i tu se javlja određeni tzv. digitalni jaz između ruralnih i urbanih područja. Šta nam je cilj? Pa i o tome je nešto već malo bilo govora, ministar je to spomenuo, cilj nam je do 2020. godine da svi naši žitelji, svi stanovnici naše države imaju pristup internetu od 30 mg/s, a ono što nam je drugi cilj, a to je da 50% kućanstava bude i spojeno na Internet kojem je minimalna brzina 100 mg/s. Dakle šta mi radimo ovim zakonom? Mi ustvari ovim zakonom u pravni poredak RH preuzimamo odredbe Direktive 2014/61 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. godine, a naša obveza je bila da to preuzmemo do 1. siječnja 2016. godine. Da smo to napravili do tada možda bi ovi podaci o kojima sam govorio danas bili značajno bolji, možda. Prema podacima operatera elektroničkih komunikacijskih mreža, prilikom gradnje novih mreža troškovi koje oni za to imaju otprilike 80% tih troškova otpada na građevinske radove, na složeni proces usklađivanja izgradnje elektroničke komunikacijskih mreža s prostornim planovima, na rješavanje imovinskopravnih odnosa i na pribavljanje dozvola nadležnih tijela. Ovim zakonom uređujemo neka najvažnija pitanja, a ona upravo idu k cilju smanjenja ovih 80% troškova. Dakle uvođenje obveze davanja pristupa fizičkoj infrastrukturi mrežnih operatera pogodnoj za postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina, te jasno i taksativno navođenje razloga u kojima je dopušteno odbijanje pristupa postojećoj fizičkoj infrastrukturi, uvođenje dostupnosti i transparentnosti osnovnih podataka o postojećoj fizičkoj infrastrukturi, uspostava koordinacije građevinskih radova i uvođenje obveze koordinacije prigodom izvođenja građevinskih radova koji su u potpunosti ili djelomično financirani javnih sredstvima, uvođenje obveze transparentnosti podataka, građevinskih radova, ubrzavanje postupka izdavanja dozvola potrebnih za postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina, objedinjavanje svih značajnih informacija u postupku izdavanja dozvola za građevinske radove putem jedinstvene informacijske točke, propisivanje posebnih postupaka rješavanja sporova u vezi s pristupom i zajedničkim korištenjem fizičke infrastrukture, pristupom podacima o fizičkoj infrastrukturi i podacima o izvođenju građevinskih radova kao i sa zahtjevom za koordiniranje građevinskih radova, te određivanjem HAKOM-a tijelom nadležnim za rješavanje navedenih sporova. Uređivanjem spomenutih pitanja očekujemo povećanje korištenja postojeće fizičke infrastrukture mrežnih operatora kao što su infrastruktura za prijenos i distribuciju plina, električne i toplinske energije, prijenos i distribuciju vode, te ispuštanje i pročišćavanje otpadnih voda, kanalizacijskih sustava i sustava odvodnje, kao i infrastruktura namijenjena odvijanju željezničkog, cestovnog, riječnog, pomorskog i zračnog prometa. Namjerno ovo sve navodim jer svi ti mrežni operatori već imaju izgrađenu infrastrukturu koja može koristiti i operatoru za izgradnju novih odnosno postavljanjem uređaja na ove mreže i na taj način ostvarivanjem i izgradnjom širokopojasne mreže na određenim područjima. S druge strane koordinacijom građevinskih radova, već je ovdje bilo govora malo o tome, potiče se ali i daje mogućnost i intencija ovog zakona i je prije svega da kod izgradnje novih elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina se ti radovi odvijaju zajednički sa drugim mrežnim operatorima koji izvode svoje radove, međutim ovaj zakon kada u potpunosti zaživi i kada krene u primjenu on daje mogućnosti i drugim mrežnim operatorima da prilikom svojih izgradnja novih mreža, koriste ove podatke i usklade se sa drugim mrežnim operatorima ili jedinicama lokalne samouprave i na taj način smanje i svoj trošak u izgradnji mreža na tim prostorima. Ovdje je još bitno naglasiti da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, niti u proračunu jedinica lokalne (regionalne) i područne samouprave. Naravno da klub HDZ-a u potpunosti će podržati ovaj zakon i nadamo se da će i operatori elektroničkih komunikacijskih mreža prepoznati sve što im ovaj zakon donosi, iskoristiti to, ali isto tako da će i lokalne zajednice, lokalna samouprava i svi ostali operateri, mrežni operateri iskoristiti sve prednosti ovoga zakona i smanjiti cijene u izgradnji novih infrastruktura na našim prostorima. Hvala.
Hvala lijepa. I na vaše izlaganje imamo nekoliko replika. Prva je uvažene zastupnice Anke Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Totgergeli, vi ste u vašem izlaganju dosta detaljno prošli kroz sve elemente zakona, pa imam potrebu da možda se još jedanput naglasi transparentnost odnosno uvjeti koji su propisani za transparentnost, to su vam odredbe članka 7., 8., 9. O čemu zapravo hoću reći? Hoću reći da se prvi put u jednom prijedlogu zakona u skladu sa direktivama navode tijela koja moraju davati informacije. Mi smo imali prilike proći kada je riječ baš o operaterima jedan dosta mučni put jer nismo bili spremni na opcije postavljanja, govorim prvo i osnovno o antenama, dakle kada su došli teleoperateri svatko naravno želi na svom mobitelu imati sve u realnom vremenu i onda oko postavljanja antene su bila različita tumačenja o prihvatima i na kuće i na samostojećim i to je uvelo veliku zbrku, što u prostor, što u način postavljanja, što u sve ostale elemente. Tako je zapravo pohvalno i to koristim ovu priliku da još jedanput naglasim. Ovaj zakon ima tri odredbe koji kaže koje je mjesto gdje bilo koji investitor koji dolazi dobiva informacije koje mu dozvole, koje su vam potrebne i koje su suglasnosti, to vam je odredba članka 9. Odredba članka 8. govori za radove koji će se vezati zajedno sa zakonom koji je iza ovog dolazi a vezano je uz katastar i uz obavijesti. I ono što treba reći, dakle zakon je dobro postavio stvar, dobro je detektirao što treba i kako treba, no međutim tu ostaje uvijek problem provedbe u naravi. Dakle na onom na čemu trebamo inzistirati, trebamo inzistirati da zaista ovaj zakon poštuju svi. Ali tu ima nekoliko tijela, dakle važna su i nadležna tijela za izdavanje dozvola, nadležno je i katastar a nadležno naravno i Agencija koja je zadužena za to. I svi trebaju vrlo brzo i vrlo promptno sve informacije stavljati na svojim internetskim stranicama da bi to moglo funkcionirati. Hvala.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Slažem se s vama uvažena kolegice. Ono što je možda još i više u ovom zakonu od onoga što nas traži direktiva a to je da osim zajedničke informacijske točke gdje ustvari sve ovo o čemu ste vi govorili treba sjesti na jedno mjesto mi u zakonu propisujemo i dalje obvezu i svima ostalima da na svojim internetskim stranicama objavljuju sve podatke i o postojećoj fizičkoj mreži i o planiranim građevinskim radovima i o svemu onome što misle raditi kroz određeno vrijeme. Tako da na neki način još uvodimo i dodatnu u odnosu na ono što nas sama direktiva traži. Hvala.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Darka Parića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega gledajući mi smo počeli razgovarati o ovom zakonu negdje oko 10 sati jutros i vjerojatno s obzirom na prijavljene ćemo za idućih pola sata biti gotovi. Znači za ovaj zakon je Saboru trebalo sat i 45 a ajmo biti široke ruke i reći 2 sata da ga usvoji. A zašto ste me potaknuli na repliku jer ste rekli da je zakon trebao biti usvojen 1. siječnja 2016. što je trebao biti usvojen ali da smo eto kao propustili priliku da to zajedno napravimo. Nismo propustili priliku mi nego ste propustili priliku vi. Koliko je meni poznato, vaša stranka je od siječnja pa do danas vrši vlast ili upravlja državom, danas je 2. prosinac, ako se ne varam, znači točno 11 mjeseci i dva dana je bilo ispred nas da odvojite 2 sata u ovom Saboru i usvojite ovaj zakon. Ovaj zakon je kao što je već rečeno stečevina EU i kao takav se, automatski se određenim izmjenama prenosi u naše zakonodavstvo. Tako da evo čisto istine radi sam morao reagirati da vas zamolim da taj grijeh ne prebacujete cijelome Saboru. Hvala.
Hvala. Odgovoriti će poštovani zastupnik Totgergeli.
Uvaženi kolega ne mogu se složiti s vama. Naime, kao što znamo Europski parlament je direktivu donio u svibnju 2014. godine i imali smo do 1. siječnja 2016. godine vrijeme od godinu i pol dana kada je upravo vaša Vlada mogla pokrenuti izradu ovog zakona. A isto tako moram spomenuti istine radi da je javna rasprava provedena tek u veljači 2016. godine. Znači ni taj dio nije bio pripremljen pa da je zatekao HDZ-ovu Vladu, HDZ-ovu i MOST-ovu Vladu pa da su mogli odraditi ovo o čemu vi sada pričate. Prema tome, ne mogu se s vama složiti i mislim da postoji veći dio vaše odgovornosti u tome da smo taj zakon mogli usvojiti sa 1. siječnjem 2016. Hvala.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Kolega govorili ste u postocima koliko tko ima brzi internet u EU a koliko u Hrvatskoj. Činjenica da mi teleoperaterima koji su uglavnom u stranom vlasništvu služimo kao … [[Govornik se ne razumije.]] polje i najveća dobit po glavi stanovnika je u RH. A to što mi po postotku nemamo Internet brzi to njih uopće nije briga jer da ih je briga oni na dobiti mogli su i sami do sada ulagati ali jednostavno sve politike do sada su im pogodovale, bile spore i njima je sasvim apsolutno svejedno. Međutim, što se tiče ovoga zakona postavio bih pitanje ujedno i da čuje i ministar i kako, općenito ključno je pitanje čime će se stvarno jamčiti ovim zakonom da će se ubrzati digitalizacija, to bi trebalo pojasniti. Isto tako pitanje za HAKOM, koji je rok za izmjenu zakona o elektroničkim komunikacijama koji je vezan uz ovaj zakon i direktive te na koji način su odredili visinu kazni koju izriče inspektor za nepoštivanje odredbi i obaveza. Znači ovaj zakon će biti ako se ovo sve ne stavi na svoje mjesto mrtvo slovo na papiru a hrvatski potrošači će biti njima samo eksploatacijsko polje gdje će oni stvarati velike dobiti. Hvala lijepa.
Odgovoriti će poštovani zastupnik Totgergeli.
Uvaženi kolega jednim dijelom ste vi možda i u pravu ali što se tiče samog ovog zakona ako o njemu pričamo onda nadležan za provođenje u smislu inspekcije ovog zakona je HAKOM. Čitajući ovaj zakon pitao sam se, kada recimo govorimo o infrastrukturi fizičkoj koja je već izgrađena drugi mrežnih operatera kao što je plin, struja, voda itd., da se može u nekom trenutku pojaviti problem da recimo inspektori HAKOM-a koji su ustvari vezani isključivo uz telekomunikacije, radiokomunikacije ne budu dovoljno dorasli da procjene da li je netko stvarno uskratio sa razlogom ili bez razloga provođenje ovog zakona. međutim, čitajući primjedbe tijekom javne rasprave primijetio sam da ustvari nitko od ostalih mrežnih operatera nije ništa takvo stavio u primjedbe pa sam onda zaključio da oni smatraju da kroz osnovne zakone koji pokrivanju njihovu djelatnost, što ovaj zakon naravno i uvažava mogu dovoljno zaštiti sebe u nekom trenutku ako neki od operatera hoće nešto pod svaku cijenu provesti na podruju koje ustvari smeta osnovnoj djelatnosti. Dakle postoje odredbe u ovom zakonu kako taj zakon provoditi. Ali ono što ću još jednom naglasiti, ovaj zakon prije svega i osnovna mu je intencija da daje mogućnost svima koji sudjeluju da lakše se grade mreže. Ovaj zakon neće nikoga natjerati da brže gradi mreže na nekim područjima, on daje mogućnost da izgradnja tih mreža bude jeftinija.
Hvala. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Darko Parić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre, poštovani kolege iz struke, kolegice i kolege ja ću prije svega na početku reći da će klub SDP-a podržati svakako ovaj zakon jer je ovo jedan definitivno od pozitivnih zakona i iskoraka u zakonodavstvu i na kraju krajeva organizacijskom funkcioniranju naše države po ovom pitanju izgradnje optičkih mreža. Moram reći da ono što je nekad bila elektrifikacija odnosno uvođenje električne energije, ono što je nekad bila plinofikacija ili uvođenje plina to je danas fajberizacija ili optifikacija odnosno uvođenje optičkih kabela. To je naša sadašnjost, to je naša apsolutno budućnost i to je nešto bez čega niti možemo, niti možemo pobjeći, jednostavno nešto u što moramo ići. Ovaj zakon direktno utječe na buduću zastupljenost širokopojasnog interneta u RH za koji smo već čuli da ni u kojem slučaju nije dobra, a zastupljenost širokopojasnog interneta definitivno direktno utječe i na gospodarski razvoj, i kvalitetu života, i privredu i sve što u ovoj državi se dešava. Kada ogolimo ovaj zakon jasno je nekoliko stvari, ovim zakonom se ustvari za izgradnju budućih optičkih mreža pored dosadašnje tradicionalne DTK infrastrukture daje i sva ono što je pogodno i u što je moguće stavljati, trpati ili kako god hoćete reći optičke kabele od kanalizacije, od plinskih mreža, vodovodnih i svih ostalih. Jer danas postoje tehnologije da se takve stvari mogu raditi. S druge strane ovaj zakon po prvi puta uvodi ajmo to tako reći javne baze podataka i koordiniranje svih građevinskih radova koji se dešavaju pazite u cijeloj RH, u svim lokalnim sredinama, svim lokalnim upravama, samoupravama kako god. Ovaj zakon po prvi puta uvodi jedinstvene baze podataka dostupne svim mrežnim operatorima, o svim optičkim i sličim kabelima koji se negdje nalaze. E sad, to je ogromna stvar, organizacijski ovo je strašno, za ovako nešto napraviti potrebno se ekstremno puno u cijeloj našoj državi organizirati. To je ono čega se ja najviše bojim jer nama Hrvatima nikad nije bilo u prirodi da se tako lako i jednostavno organiziramo. Tako da misli da je problem ovoga zakona njegova provedba. I moram priznati i volio bih i od ministra da čujem objašnjenje da je ocjena potrebnih sredstava za provođenje zakona gdje kaže za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu RH niti u proračunu jedinica lokalne i područne regionalne samouprave. Baš ne razumijem u potpunosti taj dio jer sve ono što je potrebno u ovom smjeru napraviti da se osiguraju te kako ovdje piše pristupne točke, da se osiguraju koordinacija građevinskih radova i sve, to su uistinu ogromni organizacijski radovi. Da se iskoordinira građevinski radovi samo u jednom gradu tipa Split potrebno je puno organizacije između ostalog i sredstava za nekakve informacijske infrastrukture koje će to omogućiti. A ovaj zakon ako ga dobro iščitavam ustvari traži da se to radi na području cijele RH. Ono što definitivno kako što rekoh je odlično što po prvi put ovim zakonom svi mrežni operateri ako iskažu interes mogu polagati optičke kabele i u plinovode, i električne instalacije, toplinske, sustave za prijenos vode, kanalizacije i sve ostalo. Dosada to tako nije bilo moguće. Nadalje, najbitnije stvari koje ćemo sutra dobiti provedbom ovog zakona koja po meni sam čin pisanja zakona je puno jednostavniji od same provedbe zakona, po meni je samo provedba ovoga zakona će biti teška ali definitivno mislim da ministarstvo mora istrajati na tome jer ako uspijemo u potpunosti to napraviti dobrobiti za ovu zemlju će biti u svakom slučaju višestruke. Ono što je najskuplje uvijek bilo kod bilo kakvog oblika polaganja optičkih kabela su građevinski radovi. Kažu čak da je 9/10 same cijene izgradnje nečega su građevinski radovi. Sa ovim zakonom ako uistinu uspijemo iskoordinirati sve te građevinske radove, ako uspijemo sve ovo iskoristiti ovo je ogroman iskorak i ovo je nešto što će u svakom slučaju donijeti sve ono što piše u ovom zakonu a to je povećanje konkurentnosti na tržištu elektroničkih komunikacija, a posljedično i kakvoće pruženih usluga na zadovoljstvo krajnjih korisnika. Ako ovaj zakon se povede onako kako treba krajnji korisnici će biti još i zadovoljniji time što će im krajnje usluge biti veće, raznovrsnije i jeftinije. Jer to je posljedica provođenja jednog ovakvog zakona. I onda druga stvar ostvarivanje digitalizacije javnog sektora, nove elektroničke usluge i sve ostalo. Jer kao što je već spomenuto RH kad je u pitanju zastupljenost širokopojasnog interneta je totalno heterogena sredina, čak sjećam se jadnom davno 90.tih je postojao jedan politički grafit koji je govorio, ili politička parola, panflet kako hoćete „Dobar život svima a ne samo njima.“ Kad je u pitanju Internet ako izuzmemo nekoliko velikih urbanih sredina ostatak Hrvatske bukvalno može govoriti dobar Internet svima a ne samo njima. Jer u ovih naših 26 godina u Zagrebu danas u Zagrebu, Splitu, Rijeci i većim gradovima možete dobiti bilo koji oblik interneta na bilo koji način kroz optike, žice, zrak, što god vam padne na pamet jeftin je, pristupačan ili relativno jeftin. Možete dobiti bilo kakve usluge od televizije, telefona ili bilo čega. Međutim, čim se maknete jako malo od grada Zagreba ili od grada Splita ili ne daj Bože odete na otoke ili odete u Liku, pitanje interneta postaje stvar privilegije ili pitanje interneta postaje nešto što tamo definitivno nije dostupno ni blizu u ovakvim aspektima kako je ovdje. I definitivno po tom pitanju se mora nešto učiniti. Ovaj zakon ide u tom smjeru. Ja ću isto tako spomenuti da je negdje u 2014. godini ondašnja Vlada donijela jednu odluku, jedan veći projekt koji je upravo išao u rješavanju i pomaganju da se riješi ovo pitanje. Naime, kad gledate optičke mreže i cijelu tu priču postoje nekakve mreže koje se zovu agregacijske, postoje mreže koje se zovu pristupne. Ove agregacijske spajaju gradove, a ove pristupne u gradovima spajaju korisnike. Ono što je ondašnja Vlada RH napravila i taj iskorak koji je bio napravljen mi smo tada i danas imamo dosta državnih tvrtki u vlasništvu države koji su imali jako puno optičke infrastrukture, optičkih kabela u svome vlasništvu od HAC-a, ARZ-a, JANAF-a, PLINACRO-a, HEP-a, HŽ-a i još nekih manjih. Radi se negdje oko 8500 km različite optičkih kabela, optičke infrastrukture, kanala i svega ostaloga koji su bili raštrkani po cijeloj Hrvatskoj, negdje i dosta redundantno, koje su te tvrtke radile tako da su sa tim osiguravale same sebi da mogu funkcionirati i da mogu raditi. Ono što je ondašnja Vlada napravila objedinila je jednom odlukom Vlade i moram isto tako priznati da su to i prethodne Vlade isto tako imale namjeru napraviti, tako da ondašnja Vlada de facto nastavila jedan postupak ili jedan projekt koji je bio u tijeku, tako da moram reći da je taj projekt čak bio jedan politički konsenzus u cijeloj toj priči koji je kroz niz godina kao takav išao. Cijela optička infrastruktura je stavljena, ta državna u jedinstveno upravljanje u državnu tvrtku, isto tako Odašiljači i veze. I njih cilj i njihov zadatak je bio da kompletnu infrastrukturu od 8 i 500 tisuća kilometara, to je ogromna u principu infrastruktura privedu svrsi i da na taj način omoguće da i drugi gradovi, sredine, mjesta i sela u Hrvatskoj imaju adekvatnu uslugu interneta kao građani Zagreba, Splita, Rijeke ili nekih drugih gradova. Evo kolega Bulj me gleda. U principu sve ono za što se vi zalažete upravo je ideja i cilj i ovoga projekta bio. Tvrtka Odašiljači i veze je dobila pod upravljanje sve to zajedno. I ideja i intencija je bila da putem sredstava EU, znači svih onih sredstava do 2020. godine, onoga što će bit dalje, da se upravo radi na tome. Jer ono što su sve Vlade u RH do tada jednoglasno zaključile da stanje nije zadovoljavajuće i da dotadašnje ulaganje u telekom infrastrukturu je bilo jednostavno parcijalno i heterogeno, odnosno telekomi su ulagali tamo gdje im se isplati i gdje će im se novac vratiti. Jer ako moraju uložiti ogroman novac da dovedu optičku infrastrukturu do nekog otoka, a tamo živi 5000 stanovnika jednostavna je računica da će se to isplatiti u narednih 50 godina. Za nešto što će se isplatiti u narednih 50 godina nitko po nekakvom poslovnom principu neće ulagati. Zato tu služi država, država u tom aspektu ne treba gledati koliki je povrat investicije i ne smije gledati koliki je povrat investicije. Država je obvezna svim svojim građanima na svaki način omogućiti isti standard života komunalni i bilo koji. U ovom aspektu danas Internet i pristup internetu u nekim zemljama je postao ustavno pravo. Vrlo vjerojatno tijekom vremena ćemo i mi otvoriti jednu takvu temu i pristup interneta je uistinu postao nešto što se podrazumijeva. I zbog toga je ondašnja Vlada, a kao što rekoh i prijašnje Vlade krenula u tome smjeru. I ja bih volio danas tijekom vaše završne riječi ili kako god da nam čisto u Saboru izvijestite što u kojem smjeru i gdje je došao danas taj projekt i uopće kako sve zajedno danas sve to izgleda zato što smatram da je infrastruktura koju je država već uložila kroz sve te državne tvrtke ogromna, da je ta infrastruktura jako skupo plaćena. Građena je s razlogom, naravna stvar, ali mislim da bi bio grijeh i da bi bilo veliki propust ove države da je ne iskoristimo za dobrobit naših građana jer sav novac koji možemo dobiti kroz strukturne fondove za izgradnju ovakve infrastrukture je u tom slučaju puno veći ako već krećemo sa neke početne točke. A ako sve to zanemarimo u nuli smo, a sa ovim smo na nekoj početnoj točki, na skali od 0 do 10 recimo na 5. Tako da taj naš iskorak u razvoju širokopojasne infrastrukture, u zastupljenosti širokopojasnog interneta može biti puno veći i puno brži. I do 2020. što je na kraju krajeva i naš plan i plan digitalne Agende EU možemo uistinu puno više skočiti nego što je to bilo planirano. Tako da ja bih sa ovim završio. Još jednom kažem u ime Kluba SDP-a pozdravljam ovaj zakon. Mi ćemo ovaj zakon podržati i nadam se danas na sjednici usvojiti. Ali bih evo upozorio još jednom da je ovaj zakon bilo puno, puno lakše napisati nego sprovesti jer je ovaj zakon organizacijski za samu sprovedbu strašan. To znači da sva lokalna uprava i samouprava mora imati pristup toj nekakvoj bazi podataka gdje će koordinirati sve građevinske radove. To znači da sva moguća DTK infrastruktura uključujući i kanalizaciju i sve ostalo isto tako mora biti u nekakvoj bazi podataka od kompletne Hrvatske. To je uistinu ogromna stvar. Mi imamo definitivno i DGO i Ministarstvo graditeljstva i sve one koji tako nešto mogu provesti, pa me isto tako zanima u kojoj fazi smo pripreme ovakvih stvari. I druga stvar, volio bih čuti što se danas događa sa projektom objedinjavanja optičke infrastrukture, dokle smo stigli i što su daljnji planovi ministarstva i Vlade u tom smjeru. Evo hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Parić u svojem izlaganju rekli ste da bi provođenje ovog zakona moglo biti jedna od kočnica i lokalna samouprava i njena inertnost. Ja mislim da to nije tako, meni je jasno da se i ovaj zakon alat za daljnji gospodarski razvoj i privlačenje investicija, ali i očuvanju života u ruralnim prostorima jer mi imamo danas naselja, sela, zaselaka kojima je jedina veza sa svijetom ili TV signal ili Internet. I zato svakako da trebamo raditi na donošenju ovog zakona, donijeti ga danas, nije dobro da dvije, dvije i pol godine je trebalo da ga donesemo. A s druge strana u provedbi moramo učiniti sve da upravo do onog zadnjeg krajnjeg korisnika dođe ta brza Internet veza jer želimo da svaka kuća ima Internet jer nam je to jedina veza je i HTV nije izgradio tornjeve da ima signal u svakom naselju, pošta je zatvorila svoje ispostave u tim selima, Vjesnik i Tisak su zatvorili svoje kioske jedina veza im je u budućnosti taj Internet i zato naravno da podržavamo mi iz HSS-a i ja donošenje ovog zakona. A da lokalna samouprava mislim da neće biti kočnica. Imamo svjetle primjere grad Nova Gradiška, Općina Nova Kapela, Staro Petrovo selo pa do Okučana, znači deset općina se ujedinilo u jedan projekat, već su šest mjeseci u tim aktivnostima, imaju idejni projekt i blizu ishođenja lokacijske dozvole. Znači da lokalna samouprava čeka ovakve zakone da budu alat za brže donošenje i apliciranje takvih projekata na sredstva EU i nacionalne izvore financiranja. Ima još takvih primjera u RH samo se mi moramo konačno shvatiti da mi budemo pomoć, a ne da im otežavamo zbog sporosti donošenja zakona i čestim mijenjanjem zakona, donošenje i realizacije takvih projekata. Hvala.
Hvala. Odgovorit će poštovani Darko Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja se ispričavam ako ste me tako shvatili, nije mi bila intencija uopće na taj način postaviti stvar. Ja sam htio jasno reći da je uistinu problem provedbe ovog zakona kompletna lokalna uprava i samouprava. Ne samo manje, problem je možda čak već, problem je Zagreb nego neke manje lokalne uprave i samouprave. Možda je veći problem Split nego neke manje lokalne uprave i samouprave jer je ovdje šuma svega toga ogromna. Ali uistinu da bi se ovaj zakon na pravi način sproveo, onda cijela država, sve jedinice lokalne uprave i samouprave trebaju jedinstveno klapat u toj priči, a to je vrlo teško napraviti. Ako tako nešto napravimo što se ja nadam zbilja da hoćemo, to bi bio fantastičan primjer za sve ostale stvari, to bi uistinu prvi put se na nekoj razini organizacijskoj, informatičkoj kako god hoćete po prvi put sinkronizirali svi radili na jednak način. To bi bila vrhunska stvar. U tom slučaju druge mogućnosti za druge stvari su uistinu onda nevjerojatne. Evo samo toliko. Mislim nisam imao negativnu konotaciju toga. Hvala.
Hvala. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Parić, nemam ja primjedbi na vašu raspravu, ona je stvarno bila konkretna, korektna i stručna u krajnjem slučaju. Javio sam se za repliku samo za jednu malu možda još jedanputa apostrofiranje problema koji ste i sami locirali, a to je problem tih ruralnih prostora. Evo baš sam neki dan bio na razgovoru sa poduzetnicima i obrtnicima, bio je i ravnatelj škole osnovne u jednoj maloj Općini Gornja Rijeka tamo kod mene i čovjek meni kaže ovako, dajete nam pomozite mi ne možemo uvesti našu školu u ovaj program e-škola jer nemamo mrežu, naša su djeca diskriminirana. I sada gledajte što se nama događa većinom u Hrvatskoj, radimo neke predkorake koji kasnije stvaraju probleme. Znači išli smo napraviti nešto, s čime se ja slažem da se napravi, a nismo omogućili svim građanima RH da to mogu konzumirati. Konkretno ovo na školama, ovo je stvarno jedna ružna situacija koja se dogodila, krenulo se u taj program i napravili smo opet diskriminaciju između ruralnih krajeva i urbanih krajeva. I to je jedan strašan problem, tako da apsolutno ja isto podržavam. Danas sam i konzultirao se malo, mi smo isto u tom programu već prije krenuli u gradu Križevcima i okolnim općinama, nadam se da će se on početi dalje razvijati i da će doći do toga, ali nekako morali bi paziti dok nešto donosimo i zakone i kada krećemo s nekim programima da onda dobro izvidimo da li su ti programi provedivi za sve stanovnike RH.
Hvala. Odgovorit će poštovani Darko Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo upravo ta koordinacija kao što rekoste, naime radi se o jednom divnom i ogromnom projektu Ministarstva znanosti odnosno Hrvatske akademske istraživačke mreže uvođenja e-škola da u nekakvoj perspektivi do 2023. sve osnovne, srednje škole u RH budu spojene na širokopojasni jako veliki brzi gigabitni Internet, da sve škole imaju tablete, informatiku i sve ostalo. A mi danas postavljamo pitanje kao što rekoste, pitanje škola koje nemaju niti bazičnog interneta, a kamoli ovako velikih naprednih stvari. Međutim, to je ono pitanje kada nam treba ustvari koordinacija, kada bi upravo država trebala se postaviti u situaciju koordinirati jedan, drugi, treći projekt i ovu priču ajmo reći pogurati malo više u smjeru izgradnje optičke infrastrukture i drugih tehnologija … danas nema. A ne da ih gradimo ponovo oko Splita, oko Rijeke ili oko Zagreba jer tu ima i previše toga. A isto tako bi dodao u ovom zakonu ono što nije spomenuto, ovdje se radi samo o izgradnji one prave bazične u zemlju stavljene ili kanale kako god optike i optičke infrastrukture. Za povezivanje na Internet postoje bežične tehnologije, postoje mobilne tehnologije, svi danas surfamo jako brzo i jako dobro putem mobitela iz mnogih dijelova ove zemlje, tako da se sve to može koristiti kao ekstenzija kao nastavak u cijeloj ovoj priči. I ja mislim da mi kao zemlja imamo uistinu jako dobre pretpostavke i predispozicije da u perspektivi od pet, šest do sedam godina možemo u ovom području napraviti čuda, definitivno. Izgraditi novo, koristiti ono što imamo, a već sam spomenuo da imamo jako puno toga, jako puno toga izgrađeno od privatnih telekom operatera, jako puno toga našega i dodati još ovih par stvari zbilja možemo doći daleko. U potpunosti ste u pravu moramo se bolje koordinirati u svim aspektima, definitivno da bi stvari radile kako treba. Hvala.
Hvala lijepa. I sada će pojedinačnu raspravu imati uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Danas govorimo jednoj izuzetno važnoj temi, radi se o nečemu što će omogućiti da infrastruktura u RH pogotovo jedna od ključnih infrastruktura u povećanju gospodarskog rasta, povećanju zapošljavanja, mogućnosti ja bih rekao otvore i neke nova tržišta da se do znanja jednostavno dolazi, unaprijedi, odnosno da pokušamo napraviti nešto po čemu nažalost Hrvatska danas u Europskoj uniji je na začelju. Ono što bih ja očekivao od svakog hrvatskog premijera je da nakon izbora prvi dan nazove teleoperatere u RH i kaže im ljudi sjednimo, idemo vidjeti kako u 4 godine možemo povećati pristup internetu hrvatskih građana, kako možemo povećati brzinu prosječnu pristupa internetu hrvatskih građana, kako to sve skupa može pomoći hrvatskom gospodarstvu. To je ono što ja očekujem od onoga tko je najodgovorniji u RH. To je u biti prava reforma i o toj reformi bih volio da neki koji su uvjetovali podršku HDZ-u u Hrvatskom saboru da su o njoj govorili, da je recimo MOST izašao sa tom pričom kako pomoći da se širokopojasni Internet u Hrvatskoj proširi, kako, da nemamo samo 22,86 na stotinu ljudi koji imaju pristup širokopojasnom internetu odnosno preko nepokretne mreže, kako da povećamo brzinu, to je reforma, znači kako da povećamo brzinu pristupa internetu nije brzina, nije reforma kako napraviti jednodnevni show u Saboru i raspravljati oko određenih stvari koje će zabaviti javnost nego je problem u tome da li naši građani imaju infrastrukturu da pristupe internetu ili nemaju. Nažalost oni to nemaju, brzina je niska. Kada gledamo u EU Hrvatska je na samom začelju. U Europi među svim zemljama Europe, znači kada uključujemo one koji nisu ušle u EU, samo dvije zemlje imaju spori prosječni pristup internetu nego Hrvatska. Radi se o Albaniji i Crnoj Gori. I to je problem o kojem ovdje moramo govoriti i to su reforme koje trebamo pokrenuti. Nije reforma prebaciti stranačkog kolegu iz jedne ustanove u ministarstvo u 20 dana. To nije reforma. Znači da ga nađemo i da ga zaposlimo i da ga za 20 dana prebacimo za tajnika kabineta ministra. Znači to nisu stvari o kojima bi se trebali zastupnici i stranke u Hrvatskom saboru baviti. Nažalost vidimo da su to upravo teme koje dominiraju. Prebacivanje iz HAMAG-a u Ministarstvo uprave, afera „kum“ to su stvari koje nažalost danas dominiraju u Hrvatskom saboru. Ajmo pričati, ajmo pričati o tome kako da ljudima omogućimo kvalitetni Internet, kako da ljudi imaju mogućnost da dođu do znanja, da dođu do posla, da se na taj način pomogne da se dio ljudi u Hrvatskoj koji su siromašni, koji nemaju posao sutra zaposle i da im se omoguće perspektive. Rekao sam, osim Albanije i Crne Gore Hrvatska ima u ovom trenutku nasporiji Internet u Europi a u Europskoj uniji daleko najsporiji. Što se tiče cijena, tu se slažem sa kolegom Buljem koji je pričao o tome da strani operateri više brinu o profitu. I ovaj sektor me ponekad podsjeća na bankarski sektor jer su stranci privatizirali ili stvorili neke kompanije u Hrvatskoj, omogućila im je infrastruktura za koju su se hrvatski građani borili i izdvajali godinama. I sada imamo 30% višu cijenu za pristup internetu odnosno uslugama, internetski uslugama i vezi, 30% višu cijenu nego što je to primjerice u EU. zanimljivo je da je prosječna cijena megabita u Rumunjskoj svega 0,71 dolar, odnosno nekih 3,5 do 4 kune, dok je to u Hrvatskoj 4 puta više. Primjerice, da našu prosječnu brzinu povezanosti sa internetom pretočimo u cijenu mi bi za mjesečni račun plaćali 30-ak kuna u Hrvatskoj je ta cijena nažalost stotinu i više kuna. Za tu istu cijenu ljudi u Rumunjskoj imaju 180 puta veću brzinu. Znači imaju tisuću megabita za 122 kuna mjesečno. E sada vi meni recite mislite li da ima povezanosti između gospodarskog rasta i te infrastrukture. Ja apsolutno mislim da ima, mislim da nije bez razloga i tu Rumunjska odmakla ispred nas, vidite da smo po određenim kretanjima i u BDP-u da Rumunjska ima pozitivnije trendove od nas, ona je sada čak i na čelu EU. Znači to je također jedna sastavnica koja je omogućila da se rumunjsko gospodarstvo puno bolje oporavlja nego što se recimo oporavlja hrvatsko gospodarstvo. Nužno je bez ikakve odgode dati podršku donošenju ovakvog zakona, nužno je da se operaterima postave jasni rokovi uz penale ukoliko želite naplaćivati od hrvatskih građana određene usluge, ukoliko želite imati mogućnost zarađivati 30% više u Hrvatskoj nego u svojim zemljama morate napraviti infrastrukturu kako bi ta usluga bila bolja nego što je to danas. I tu ne trebamo imati nikakve iznimke i tu trebamo postaviti visoko standarde, i postaviti određene ja bih rekao i penale ukoliko se to ne desi u narednih nekoliko godina. Nedopustivo je da u središtu grada Zagreba imamo još uvijek Internet vezu na bazi bakrene parice koja ne može podnijeti veću brzinu nego 2, 3 megabita u sekundi. I s te strane padaju veze, nesolidne su, ljudi ne mogu kvalitetno koristiti uslugu koju bi inače trebali koristiti. Sa te strane molio bih ministra da u budućnosti posebno obrati pažnju na to kako se i kojim kvalitetom usluga isporučuje hrvatskim građanima. I još jedna stvar koja je zanimljiva da smo nešto iznad prosjeka EU u biti u pokretnom znači dijelu, u povezanosti putem mobitela sa internetom i da većina mladih ljudi u Hrvatskoj koristi smartphone kako bi došla do informacije. Mnogi od njih ne mogu zamisliti više ni život ni jedan dan praktično bez korištenja smartphone-a. I sa te strane mislim da moramo posebno voditi pažnju i o infrastrukturi u tom djelu. Mi smo imali dosta problema, evo sjećam se i zastupnik Bulj je u prošlom mandatu bio glasan oko baznih stanica pa me zanima u kojoj fazi smo s tim. Jako puno ljudi u Hrvatskoj prigovara na postavljanje baznih stanica. Sjećam se prošle godine čini mi se da je to bilo negdje u travnju, svibnju kada se tražilo da se u pravilniku pooštre kriteriji da se mora konzultirati sa jedinicama lokalne samouprave itd. Apsolutno se slažem sa time, ljudi ne smiju imati straha za svoje zdravlje, ali moraju imati ja bi rekao mogućnost dobiti kvalitetnu uslugu. Evo zanima me ako može ministar odgovoriti možda ima informaciju, sigurno ima informaciju vezano i za ministra graditeljstva kakva je tu situacija, odnosno da li su se pooštrili uvjeti za postavljanje antenskih stupova i antena odnosno baznih stanica, da li su se obistinile najave koje je tražio zastupnik Bulj jer tu ga u tom djelu apsolutno podržavam da se mora konzultirati sa jedinicama lokalne samouprave odnosno kakva je situacija po pitanju toga. Na kraju, bez ikakve zadrške ću dati podršku ovom zakonu. Nadam se da ćete u budućnosti biti odlučniji kako bi ljudi koji u Hrvatskoj traže kvalitetnu infrastrukturu odnosno bolji pristup internetu to smo ustvari i imali. Želim da se uspjeh vašeg grada mjeri i po tome da li smo za 4 godine još uvijek na začelju EU odnosno da li je prosječni pristup internetu u RH kvalitetniji odnosno duplo brži, tri puta brži nego što je to danas. Evo hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo više replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Darka Parića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras rekli ste nedopustivo je da u Gradu Zagrebu na bakrenim paricama na brzini od 2 do 3 Mb postoje korisnici koji se služe internetom. Ja ću reći dopustivo je itekako u ime ostatka Hrvatske da ajde barem u ovom jednom malom segmentu interneta ili čega da jedan dio Zagreba suosjeća i vidi kako izgledaju neke stvari u ostatku Hrvatske. A reći ću vam i zašto je to tako. U tom djelu Zagreba je tako zato što ne postoji veliki broj korisnika koji bi isplatili ulaganje u uvođenje optičkog kabela. U tom djelu Zagreba identična situacija kako što je recimo u Hrvacima kod Sinja ili u Panju kod Sinja ili na otoku Braču, na nekom mjestu ili kako god hoćete. To je situacija, to je pitanje svega. Znači bukvalno je pitanje svega kog se nešto privatnim operaterima isplati napraviti. U tom djelu se ne isplati i zato imamo to što imamo. Kako to riješiti? S državom. I postavljanje pitanja povezanosti i zastupljenosti širokopojasnog interneta i gospodarskog razvoja. Po svim studijama su direktno povezani i viša zastupljenost širokopojasnog interneta daje veći gospodarski rast u državi. A pitanje kako doći do toga? Mi kao što sam već rekao imamo sve što nam je potrebno. Imamo vrlo razvijenu infrastrukturu privatnih telekom operatera. I imao razvijenu infrastrukturu optičku države i državnih telekom operatera i onih koji to nisu. Imamo i jako puno novaca koji su predviđeni baš za to pitanje iz sredstava fondova EU i imamo između ostalog upravo i ovaj zakon koji ide, čija intencija da krenemo u tom smjeru i da nešto napravimo. I ako koristimo ovaj zakon, ako koristimo projekte objedinjavanja optičke infrastrukture i sve ono što imamo i ako ministarstvo zajedno sa HAKOM-om i svojim agencijama stane na čelo sve te, cijele te priče. Mislim kao što sam rekao da u idućih 5, 6 do 7 godina možemo uistinu jako puno toga napraviti. Zato ja evo apeliram još jednom ministre, Vlado molim vas da po tom pitanju nešto učinite jer je ovo zbilja pitanje, nacionalno pitanje. Hvala lijepa.
Hvala. Evo odgovorit će uvaženi Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Parić, pa iako ste sami primijetili da možda nije isplativo u nekim dijelovima Hrvatske napraviti konekciju kao što je to primjerice u djelu Zagreba gdje u jednom neboderu živi 5 stotina ljudi. Ali onda država može postaviti standarde, ako ovdje zarađuješ 30, 40, 50% više e moraš napraviti infrastrukturu i u Hrvacima. I to je ono na čemu ja inzistiram, znači želim da se operateri stisnu jer ja vidim koje oni rokove imaju po određenim zakonima ali nisam optimističan da će ih ispuniti ne samo u Zagrebu, nego u cijeloj Hrvatskoj. Ukoliko zarađuješ u Zagrebu, ukoliko zarađuješ u Splitu ili u Rijeci i to zbilja dobro i to 30% više nego u EU u Italiji, Španjolskoj, Njemačkoj, Engleskoj onda imaš napraviti infrastrukturu u Hrvacama. I sa te strane to sam tražio, to sam tražio od ministra i na tome treba inzistirati. To je jedino što želim reći.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pa evo slušao sam kolegu Marasa i uistinu sve što je on rekao u suštini stoji. Međutim, postavlja se jedno ključno pitanje o kojem nitko prilikom ove rasprave nije razmišljao a to je da sve što mi radimo, sve regulative, sve ajmo reći pozitivne mjere npr. ova da su se ubrza Internet postoje zbog ljudi i radi ljudi. Ali ljudi je u ovoj našoj zemlji svakog dana sve manje i imamo negativne i demografske i migracijske trendove i nalazimo se u situaciji kao da radimo nešto a zapravo ne radimo za u konačnici svoj vlastiti narod već za nekog drugoga tko će očito ovdje doći poslije nas jer je plan ove Vlade plan koji je u interesu globalnih elita, a mi očito njima na ovom prostoru smetamo.
Hvala. Dogovorit će uvaženi zastupnik Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Pernar apsolutno sam siguran da ukoliko se poboljša infrastruktura pa i u ovom dijelu kada bi Vlada poreznom reformom stimulirala proizvođače u ICT sektoru, da bi bilo kada bi potpisala Sporazum o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja sa SAD-om apsolutno sam siguran da bi se manje ljudi iseljavalo, da bi manje ljudi otvaralo tvrtke u zemljama koje mogu normalno poslovati na tim velikim tržištima kao što je SAD. Znači, naša Vlada na žalost tu ulaže vrlo malo ili gotovo pa nikav napor. I sa te strane to trebamo promijeniti i onda će se i manje ljudi iseljavati. Danas mladi ljudi za posao trebaju nekoliko stotina kuna, trebaju Internet vezu i trebaju ideju i treba im omogućiti da rade. I ja sam uvjeren da postoji velika perspektiva pred našim mladim ljudima pogotovo u ICT sektoru s obzirom da imamo jako kvalitetno sveučilište odnosno Elektrotehnički fakultet u Zagrebu koji proizvodi kvalitetne stručnjake koji na žalost onda moraju odlaziti iz Hrvatske.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog Mara Kristića.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras, imali ste primjedbu vezano za zapošljavanje odnosno kako smo mi jednu osobu premjestili iz ministarstva u ministarstvo, a vi ste to radili lopatama. Sad ću vam ja navesti popis. Dakle, Tomislav Šerić predsjednik uprave HEP-a HNS-ovac i prijatelj ministra Vrdoljaka. Prije dolaska u HEP 5 godina je vodio piceriju u Osijeku. Krunoslava Grgić Bolješić, članica uprave jedina iz kvote SDP-a. Ljiljana Čule, direktorica HEP operator distribucijskog sustava d.o.o. članica HNS-a iz Zagreba. U HEP-u je zaposlena pune 32 godine, ali je napredovala sa dolaskom Kukuriku koalicije. Damir Kovačević, direktor Elektre Požega predsjednik HNS-ove podružnice Požega. Branko Mohorić, direktor Elektre Karlovac, predsjednik HNS-a Karlovačke županije. Ozren Nadoveza, direktor Elektre Šibenik, HNS-ovac iz Šibenika. Danijel Ivić, direktor Eletro Slavonije, došao u mandatu ove Vlade iz Osječke mljekare. Zovu ga Megle. Član je Glavnog odbora HNS-a. Osijek Jadran Šundić, direktor … [[Govornik se ne razumije.]] Dubrovnik koji je na toj poziciji izdržao samo nekoliko mjeseci. Također bivši predsjednik Županijskog HNS-a Želimir Piberčnik jedan od 5 direktora Sektora za informatiku i telekomunikacije koji je u međuvremenu smijenjen ali je ostao u sustavu i to u Elektri Varaždin, član HNS-a. Lidija Gašparović, došla je u HEP sa HRT-a gdje se natjecala za ravnateljicu ali je izgubila, po zvanju diplomirana veterinarka, u HEP-u je postala i direktorica Sektora za ljudske potencijale. Nije članica HNS-a ali ju je u HEP doveo Radimir Čačić i danas jedna od najmoćnijih ljudi kompanije. Karolina Juzbašić, direktorica društva HEP Oodmor i rekreacija. Dolazi iz Čakovca gdje je imala salon za vjenčanice. Zaposlena je 2012. a diplomirala je 5. travnja 2013. Članica je regionalnog Saveza županijske skupštine HNS-a. Natalija Žetko, referentica u HEP Odmori i rekreacija. HNS-ovka iz Varaždina i bliska Čačićeva prijateljica. Mladen Ružman, direktor Sektora za integralnu sigurnost. HNS-ovac koji je nekad bio član užeg vodstva stranke. Dubravko Ponoć na čelu HEP-ove tvrtke program Sava, član HNS-a u gradu Sv. Ivan Zelina. Damir Pečušak, dolazi iz HEP-a sa novom vlašću te nakon tri mjeseca postaje direktor. Predsjednik je HNS-ove gradske četvrti Industrijska četvrt u Osijeku. Sonja Ivoš premještena u HEP nakon što je Vrdoljak u Ministarstvu gospodarstva počistio Čačićeve kadrove, članica Međimurskog HNS-a. Alenka Dučić, HNS-ovka [[Upadica Reiner: Hvala.]] došla u HEP na poziciju glasnogovornice iako taj posao u praksi obavlja Mirela Klanac.
Hvala. Mislim da smo svi shvatili što želite reći [[Upadica Kristić: Kad bih mogao u ime kluba ne bih mogao završiti.]] Hvala. Evo odgovorit će uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Gospodine Kristić, hvala vam lijepa na ovoj sugestiji. Po kvaliteti članka vidim da je sa nekog portala a la DIREKTNO ili DNEVNO.hr. Ti su obično vrlo pouzdani i točni. S druge strane djelovali ste mi kako mi u Zagrebu kažemo dosta … [[Govornik se ne razumije.]] Ali sad moram reći da sam malo zabrinut za vas. Ne znam da li vi shvaćate da ja nisam iz HNS-a. Ne? Ja bih više mogao te ljude nazvati MOST-ovim ljudima nego mojim. Pa oni su godinu dana marljivo i vrijedno radili za vašeg ministra Panenića. Pa to su vaši ljudi. Dajte mi još jednom pročitajte da ih znam zapamtiti da su to MOST-ovi ljudi. I još uvijek tamo rade. To su ljudi ministra Panenića koji je s njima vrlo uspješno. Jeste sa Šerićem surađivali? Jel' vam to bio najbliži suradnik? Pa vi ste mu bili nadležni kao skupština. Jel' tako? Jedan od najboljih suradnika vam je gospodin Šerić bio. S obzirom da su to ljudi koji su radili sa MOST-om i za MOST ja se zbilja vama čudim zbog čega ih meni spominjete. Ja s tim ljudima nemam nikakve veze, mada iskreno žao mi je što ljude ovdje prozivate, a možda su zbilja i kvalitetni ljudi. Oni su više MOST-ovi ljudi nego što su vezani sa mnom. Znači, vaš kolega Panenić je direktno odgovoran za te ljude.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Totgergelija. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Maras, pa evo drago mi je da ćete podržati ovaj prijedlog zakona. U svojoj raspravi detektirali ste da je ovaj zakon jedna od perspektiva za brži rast gospodarstva, poduzetnika itd. Dali ste određene prijedloge današnjem premijeru i stvarno želim vjerovati da ste iskreni u tim prijedlozima. Ono što me u stvari zanima je dok ste bili ministar, zašto niste te prijedloge dali i tadašnjem premijeru. Jel' to znači da niste imali dobru komunikaciju ili vas on nije htio slušati. U čemu je u stvari kvaka? [[Upadica Reiner: Molim vas malo se utišajmo da može kolega Maras odgovoriti na pitanje.]] Hvala vam lijepo. Uvijek je nezgodno odgovarati kad je 12,00 sati. Ne? U petak jer se onda svi skupe, glasanje i počne žamor, ali reći ću vam ja sam davao te prijedloge ne samo ja nego ih je davao i gospodin Parić koji je bio, ne znam da li je još uvijek digitalni šampion. Znači evo koliko je efikasna Vlada MOST-a i HDZ-a još uvijek je gospodin Darko Parić koji je ovdje zastupnik godinu dana zadužen za digitalizaciju RH. To je HDZ i MOST. I onda meni spominju ljude iz HEP-a. Pa to su vaši ljudi. Evo gospodin Parić digitalni šampion još uvije u ime MOST-a i HDZ-a. Ja znam da je njemu neugodno, ali nažalost čovjek je odgovoran ne želi dati ostavku. Pa godinu dana, dajte se pokrenite malo ljudi. Pa ništa ne radite.
Molim vas dajte se malo stišajte. Kolegice i kolege, možemo se utišati.
Dopustite da se završi replika bez obzira šta mnogo od njih dođu samo sada odglasati i onda odu. Ja se ispričavam gospodinu Miloševiću što smo mu uzeli ne znam da li gablec, ručak ili odmor nije ga bilo cijelo jutro, a sada je nervozan pa meni dobacuje u prolazu zbog tog što smetam da odglasa i da ode. Pa gospodine Milošević morat ćete se još malo strpiti.
Kolega Maras molim vas, to nije način da se komunicira i vi to znate. Ja vas lijepo molim. Sada će završni osvrt dati uvaženi ministar mora, prometa i infrastrukture Oleg Butković. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Današnja rasprava oko ovog zakona je bila vrlo korisna. Zahvaljujem svim klubovima koji su podržali, svi su podržali ovaj zakon, ali i na raspravi koja je bila vrlo poučna i vrlo korisna za nas koji smo pripremili ovaj zakon. Dužan sam odgovoriti na nekoliko pitanja. Prvo, što se tiče izmjene Zakona o elektroničkim komunikacijama, on ide u prvom kvartalu 2017. godine. Drugo, jamstvo da će se omogućiti izgradnja digitalnih mreža je upravo i ovaj zakon nakon Nacionalne strategije okvirnoga plana i prijedloga ovoga zakona sa tri temeljne odrednice, a to je omogućavanje pristupa i zajedničkog korištenja infrastrukture i osnovnih informacija o toj infrastrukturi. Drugo je koordiniranje građevinskih radova koji se izvode u cilju izgradnje mreža velikih brzina i treće, ubrzavanje i olakšavanje postupaka izdavanja građevinskih dozvola. Troškovi. Cilj ovoga zakona nije ni bio da troškovi pređu na lokalnu samoupravu na općine i gradove nego upravo da troškove snose mrežni operatori s jedne strane, a s druge strane investitori tzv. telekom operatori. Dužan sam reći nešto oko projekta, kolega Parić je rekao objedinjavanju svjetlovodne infrastrukture čiji su nositelji Odašiljači i veze. On je u fazi provedbe, on se ne zaustavlja i on ide svojim tokom. Poduzeća koja imaju infrastrukturu njih je točnije osam, oni imaju ugovor sa Odašiljačima i potpisali su ugovor da Odašiljačima i vezama gdje će po modelu podjele prihoda da Odašiljači i veze upravljati viškovima njihove komunalne infrastrukture, a mi ćemo pisano dati u kojoj je fazi ovaj trenutni projekt. I evo još jedanput zahvaljujem svima na raspravi i želim vam uspješan rad dalje. Hvala.
Zahvaljujem ministru Butkoviću. Ovim zaključujem raspravu. Sljedeća točka je Konačni prijedlog Zakona o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 41. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Molim predstavnika predlagatelja ministra mora prometa i infrastrukture Olega Butkovića da se očituje o podnesenim amandmanima. Prvi amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora.
Amandman se ne prihvaća s obrazloženjem. Amandman Odbora za zakonodavstvo kojim se predlaže brisanje izraza u najkraćem mogućem roku u odredbama o postupanju nadležnog tijela iz članka 5., 6., 7. i 8. konačnog prijedloga zakona ne može se prihvatiti iz razloga što smatramo kako nije riječ samo o nomotehničkom pitanju već se radi o izričitim odredbama Direktive 2014/61 EU koja se prenosi ovim zakonom, te bi izostavljanjem navedenog dijela odredbe moglo doći u pitanje ispravno prenošenje sadržaja direktive u odgovarajuće odredbe konačnog prijedloga zakona.
Predstavnik odbora? [[Upadica: Ne tražim glasovanje.]] Amandman je povučen. Drugi amandman podnio je Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista.
Amandman se djelomično prihvaća. Amandman Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista kojim se u članku 5. konačnog prijedloga zakona predlaže dodavanje novog stavka kojim bi se Hrvatsku regulatornu agenciju za mrežne djelatnosti obvezalo na donošenje pravilnika o ujednačavanju cijena svih mrežnih operatora za korištenje fizičke infrastrukture djelomično se prihvaća u izmijenjenom tekstu koji glasi: u članku 5. stavka 9. dodaje se druga rečenica koja glasi, prigodom određivanja te cijene agencija će u najvećoj mogućoj mjeri voditi računa o ujednačenosti cijena pristupa i zajedničkog korištenja fizičke infrastrukture svih mrežnih operatora.
Želi se predstavnik predlagatelja amandmana očitovati? Izvolite [[Upadica Kristić: Ne tražimo glasovanje.]] Prihvaćate izmijenjeni amandman? Da. Hvala. U tom slučaju drugi amandman je prihvaćen u izmijenjenom obliku. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina. Molim glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom glasova 122 glasova za, 1 suzdržana i bez glasova protiv donijet Zakon o mjerama za smanjenje troškova postavljanja elektroničkih komunikacijskih mreža velikih brzina zajedno s prihvaćenim amandmanima.