Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici, predsjedniče Republike, predsjednice Vlade, ministri, pravosudni dužnosnici, gospodo iz diplomatskog kora, crkveni velikodostojnici, dame i gospodo. Danas kada proslavljamo 20. obljetnicu povijesne odluke Hrvatskog sabora o raskidu svih državnopravnih sveza RH sa republikama i pokrajinama koje su tvorile bivšu SFRJ, ne možemo a da se baš na ovom mjestu ne prisjetimo zaključka Hrvatskog sabora od 8. listopada 1991. godine kojim se utvrđuje da je na RH izvršena oružana agresija Srbije i tzv. JNA i kojima se JNA proglašava agresorskom, okupatorskom vojskom, kao i događaja koji su mu prethodili ali i onih koji su slijedili nakon toga. Raketiranje Banskih dvora u kojem je tada stolovao predsjednik Republike izvedeno samo dan ranije, bio je ustvari zločinački atentat, zločinačke posrbljene komunističke JNA na predsjednika dr. Franju Tuđmana sa nedvosmislenom namjerom zajedno s njime ukloni i osamostaljivanje RH. Spriječiti stvaranje neovisne, suverene i demokratske RH, zaustaviti je u posljednjem trenutku na putu slobode na koju je izveo dr. Franjo Tuđman, bio je strateški cilj velikosrpskog imperijalizma inspiriranom zloglasnim memorandumom srpske akademije. Višestoljetna borba hrvatskog naroda za svojom slobodom u svojoj slobodnoj državi bila je do tog trenutka na pragu svog ostvarenja. Propustiti taj trenutak značilo bi ne osjetiti i ne prihvatiti izazov povijesti, još više iznevjeriti i čežnje i očekivanja hrvatskog naroda ujedinjenog malo kada u povijesti u odlučnosti da napokon ostvari svoj višestoljetni san, čime je dokazao svijest o svom pravu na slobodu i spremnost da za nju po tko zna koji puta u povijesti podnese i najveće žrtve. I zaista ih je i podnio. U ovoj prigodi ne možemo i ne smijemo, a da se sa dubokom zahvalnošću ne sjetimo poginulih i preživjelih Hrvatskih junaka, Hrvatskih vitezova, Hrvatskih branitelja i Dragovoljaca pripadnika Hrvatske vojske i Hrvatskih redarstvenika. Klanjamo se njihovoj nesebičnoj žrtvi kojom su odlučujuće pridonijeli da taj višestoljetni san hrvatskog naroda postane stvarnost. Bez te njihove odlučnosti misao dr. Franje Tuđmana o slobodnoj Hrvatskoj bila bi neostvariva, kao što bi i njihova žrtva bila uzaludna bez vodećih uloga dr. Franje Tuđmana. Povjesnik i političar, znanstvenik i državnik, strateg i vizionar, prvi hrvatski predsjednik kao što će se ubrzo dokazati uspješno je nadvladao sve nepovoljne okolnosti kako domaće tako i međunarodne koje su objektivno bile ozbiljna zapreka ostvarenju samostalne i neovisne RH, dokazavši da je politika ostvarenja moguće samo za prosječne političare, dok je politika za državnike mijenjanje objektivnih nepovoljnih okolnosti u svoju korist i ostvarenje do tada nemogućega. A to što je do tada bilo nemoguće bila je slobodna i neovisna Hrvatska. Od godine 1102. od personalne unije sa Ugarskom, 1527. i ulaska u sastav Habsburške carevine Austrije, pa do '86., '87. o Austro-Ugarskoj monarhiji i najzad od 1918. u Kraljevstvu Srba, Hrvata i Slovenaca odnosno Kraljevini Jugoslaviji, te od 1945. u Federativnoj narodnoj Republici Jugoslaviji odnosno Socijalističkoj Republici Hrvatskoj, hrvatski narod mijenjao je kraljeve i države, vlasti i gospodare trpeći posljedice neslobode i podređenosti na svim područjima narodnog života unatoč formalnoj zasebnosti Kraljevine Hrvatske, Slavonije, Dalmacije u Habsburškoj monarhiji ili Narodne Republike Hrvatske u FNRJ i Socijalističke Republike Hrvatske u SFRJ. Samo taj više nego letimični pogled na hrvatsku povijest dovoljno je da shvatimo veličinu ulogu koju je u hrvatskoj povijesti odigrao doktor Franjo Tuđman ostvarivši ono što nikome prije njega nije uspjelo ostvariti. Tako se Hrvatska našla na povijesnoj prekretnici. Božićnim ustavom od 22. prosinca 1990. godine kojemu je inspirator bio prvi hrvatski predsjednik, Hrvatska je odbacila jednoumni komunistički sustav i uvela demokratski pluralizam u politički život zemlje koji je odmah zaživio u praksi unatoč nametnutom nam ratu sa srpskim agresorom i okupaciji velikog dijela države. Stotine tisuća izbjeglica i prognanika ne samo iz okupiranih dijelova Hrvatske nego i susjedne Bosne i Hercegovine, naša spaljena sela Ćelija, Škabrnje te razarani gradovi poput Osijeka, Dubrovnika, Zadra i posve razorenoga Vukovara otežavali su još uvijek stabilizaciju prilika u Hrvatskoj. Tek pobjeda u Domovinskom ratu nakon veličanstvene vojno-redarstvene akcije "Oluja" i mirne reintegracije hrvatskoga Podunavlja omogućila je daljnje ostvarenje hrvatsko-državno-političkih težnji, prije svega osiguranje Republike Hrvatske kod eventualnih novih oružanih izazova, … [[Ne razumije se.]] ulaskom u NATO savez, a zatim i skorašnje zauzimanje svoga mjesta u Europskoj zajednici, danas Europskoj uniji kojoj povijesno i civilizacijski oduvijek pripadamo. Tek u kontekstu svega što se ovdje ukratko navodi otkriva se dalekosežno značenje 8. listopada 1991. godine u cjelokupnoj hrvatskoj povijesti. Hrvatski je sabor toga dana donio odluku koja je označila početak novog, svjetlijeg razdoblja svoje povijesti. Promjene koje se tom odlukom impliciraju navedene su već u Izvorišnim osnovama Božićnog ustava, ali jedna od osnova, a to je pozivanje na odluke Zemaljskog antifašističkog vijeća Narodnog oslobođenja Hrvatske '43. godine zahtijeva … [[Ne razumije se.]] objašnjenje. Ta osnova Hrvatskog ustava ima isključivo državnopravnu, a ne ideološku dimenziju. Ta odrednica u Izvorišnim osnovama Hrvatskog ustava značila je ono poimanje antifašizma, značilo je da je Hrvatska, ova Hrvatska stvorena na temelju opredjeljenja u državnopravnom smislu ZAVNOH-a nasuprot NDH-a Nezavisne Države Hrvatske, ali nema ideološku dimenziju. Drugim riječima, Republika Hrvatska temelji se na kontinuitetu hrvatske državnosti od stvaranja hrvatskih kneževina u 7. stoljeću pa sve do odluke ZAVNOH-a, ali to ne znači preuzimanje i ideologije ZAVNOH-a i političko ustrojstvo ZAVNOH-ovske Hrvatske. Republika Hrvatska krenula je već od prvog dana kretanja na putu slobode u susret demokraciji, odbacivši svaki pa i komunistički totalitarizam koji se danas često kamuflira antifašizmom. Ali valja razlučiti, antifašizam da, ali komunizam ne. Raskinuvši sve državnopravne sveze Republike Hrvatske Hrvatski sabor '91. godine, prvo hrvatsko predstavničko tijelo izabrano na slobodnim demokratskim izborima na temelju općeg i jednakog prava glasa kao nositelj suvereniteta Republike Hrvatske, kao i na temelju rezultata referenduma od 19.svibnja 1991. godine savjesno je i odgovorno ispunio svoju povijesnu zadaću. Na taj čin hrvatski narod je čekao pune 73 godine. Ulazak Hrvatske u zajedničku državu sa Srbijom 918. bio je ilegalan jer Hrvatski sabor o toj odluci nikad nije imao prilike glasovati, a jedino je odluka Sabora mogla taj korak učiniti pravno utemeljenim i legalnim. Zahvaljujući tome danas imamo slobodnu državu koju smo stvorili vlastitom voljom i ogromnim žrtvama. Nijedan narod u povijesti nije tako skupo platio svoju slobodu kao što ju je platio hrvatski narod. Prepušten sam sebi, bez ičije pomoći, izvrgnut brutalnoj snazi daleko nadmoćnijega neprijatelja, razoružan i činilo se bespomoćan, suočen sa mogućnošću da bude zauvijek pokoren, pobijeđen, izbrisan sa lica zemlje, hrvatski narod osuđen na propast pobijedio je zahvaljujući samo svojoj … [[Ne razumije se.]] svijesti, duhovnoj snazi i odlučnosti da učini nemoguće. Republika Hrvatska danas slobodna, neovisna, demokratska, iako još uvijek nije ostvarila sve svoje ciljeve i težnje nije nikada rezignirala pa neće ni ubuduće. Domovinski rat u kojem je hrvatski narod izborio svoju slobodu bio je trostruki rat za Hrvatsku, rat sa srpskim agresorom, sa međunarodnim osporavateljima hrvatske neovisnosti i sa domaćim revizionistima i krivotvoriteljima hrvatskog puta u državnost, neovisnost i pobjedu, nametnutom, pravednom, obrambenom i osloboditeljskom, Domovinskom ratu. Prvi se vodio oružjem, drugi diplomacijom, treći promidžbom. Prva dva je dobio, treći još uvijek traje. Na nama je da i njega dovršimo isto onako kako smo završili i prva dva, pobjedom. Svim građanima i građankama Republike Hrvatske, hrvatskom narodu čestitam Dan neovisnosti Republike Hrvatske. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem gospodinu Vladimiru Šeksu, potpredsjedniku Hrvatskoga sabora. Molim zbor Hrvatske radiotelevizije da izvede skladbu "Moja domovina". - izvođenje skladbe "Moja domovina" Pljesak./ Gospođe i gospodo, poštovani laureati, cijenjeni uzvanici, dragi gosti. Sve vas srdačno pozdravljam u ime Hrvatskoga sabora i u ime članova Odbora za podjelu državnih nagrada za znanost, te vam želim toplu dobrodošlicu. Svečana podjela državnih nagrada za znanost događaj je od iznimne važnosti za cijelu Hrvatsku. Na taj način odajemo priznanje onima koji pridonose napretku i ugledu Hrvatske, te ujedno u široj hrvatskoj javnosti afirmiramo ulogu znanja, znanosti i istraživanja neophodnih za opstanak bilo koje nacije u suvremenom svijetu. Stoga je za mene osobita čast da vam danas mogu uručiti nagrade za vaša znanstvena postignuća do kojih ste došli uz mnogo truda, ustrajnog rada i odricanja. U današnjem svijetu stalno se govori o društvu znanja. Taj je pojam gotovo postao krilaticom modernih i razvijenih društava. Znanje je središnja pretpostavka društvenog razvoja i najvažniji čimbenik proizvodnje koji omogućava napredak i prosperitet. Znanje potiče razvoj osobnosti, no ono je istodobno postalo nekom vrstom globalne robe kojom se trguje kao i bilo kojim drugim proizvodom. Društveno blagostanje počiva na znanju i pratećim tehnološkim rješenjima. Znanstvena djelatnost i stvara nove proizvode, procese i usluge, te potiče zapošljavanje i gospodarski rast. Vodeće države svijeta poput Sjedinjenih država, Japana i drugih ulažu velike svote novaca u znanost i istraživanja, te stoga imaju najveći razvojni i ekonomski potencijal. Zahvaljujući uvjetima koje mogu ponuditi ove zemlje privlače znanstvenike iz cijeloga svijeta. No, rastuće ekonomije poput Narodne Republike Kine, Indije, Brazila i još nekih čiji znanstveno-tehnološki rezultati predstavljaju sve veći izazov i najrazvijenijim zemljama svijeta dokaz su da znanje u globalnom svijetu današnjice u sebi nosi golemi emancipatorski potencijal. Osim što pokreće razvoj znanost ima i ključnu ulogu u kreiranju političkih odluka, te rješavanju gospodarskih i socijalnih problema zahvaljujući tome što su aktivno uključeni u svjetsku razmjenu, znanstvenici promiču međunarodnu suradnju, mir i demokraciju. Ulaganje u znanje predstavlja dakle ulaganje u budućnost, te u političku, ekonomsku i demokratsku snagu društva. Stoga trajno ulaganje u znanost nema alternative. Republika Hrvatska je visoko na listi prioriteta stavila poticanje razvoja, obrazovanja i znanosti. Bez dinamičnog znanstvenog napretka teško je zamisliti ekonomski rast i otvaranje novih radnih mjesta, a još manje stvaranje novih proizvoda koji će Hrvatsku učiniti konkurentnom u globaliziranoj ekonomiji prije svega na zajedničkom europskom tržištu. Hrvatska ne može živjeti samo od trgovine tuđim proizvodima. Time se naime izlažemo opasnosti da postanemo krajnje ranjivo društvo ovisno isključivo o inozemnim čimbenicima i utjecajima s odljevom najvrjednijeg kapitala današnjice onog znanstveno-intelektualnog. Naša vizija Hrvatske podrazumijeva istraživanje i razvoj kao osnovni izvor proizvoda i usluga po kojima će se naša zemlja prepoznavati u svijetu. Naše su težnje i ciljevi trenutno, dakako daleko veći nego financijska sredstva kojima raspolažemo. jasno je da je ulaganje u znanost povezano sa financijskom snagom gospodarstva. Današnjom svečanom podjelom državnih nagrada za znanost želimo pokazati da Hrvatska itekako prepoznaje i cijeni uspjehe hrvatskih znanstvenika, te nastoji potaknuti kreativnost, preuzimanje rizika i pridobiti nove, mlade talente u znanosti. Znanje je naša imovina koju moramo sačuvati, zaštititi i razvijati da bude u korist za cijelo hrvatsko društvo upravo za zemlje poput Hrvatske znanje i znanost je područje na kojima se ona može natjecati i sa daleko većim i bogatijim od sebe. Poštovani znanstvenici, profesori, cijenjeni laureati. Vaši znanstveni rezultati služe na čast vama ali i vašoj domovini Hrvatskoj. Vašim ste dostignućima pridonijeli i napretku čovječanstva a Hrvatska vam državnim nagradama izražava zahvalnost, te vas potiče da nastavite širiti znanstvene spoznaje. Nadam se prije svega i u buduće na dobrobit Hrvatske i za njen svekoliki napredak. Gospođe i gospodo, poštovani laureati, dragi gosti. Sada vas molim da započnemo sa programom podjele državnih nagrada za znanost. Hvala.
Odbor za podjelu državnih nagrada za znanost imenovan odlukom Hrvatskog sabora na sjednici 19. lipnja 2008. godine u sastavu predsjednik Hrvatskog sabora i predsjednik Odbora za podjelu državnih nagrada za znanost, ministar znanosti, obrazovanja i športa i članovi odbora profesor doktor znanosti Petar Selem, akademik Milan Moguš, profesor doktor znanosti Ivan Pavić, profesor doktor znanosti Krešimir Pavelić, profesorica doktorica znanosti Dragica Kozarić Kovačić, profesorica doktorica znanosti Nada Čikeš, profesor doktor znanosti Antun Tucak, profesorica doktorica znanosti Marina Miličević Bradač, profesor doktor znanosti Josip Baloban, akademik Franjo Šanjek, profesor doktor znanosti Luka Sopta i profesor doktor znanosti Mario Kovač. Na temelju Zakona o hrvatskim državnim nagradama za znanost na 4. sjednici koja je održana 12. srpnja 2011. godine donio je Odluku o dodjeli državnih nagrada za znanost za 2010. godinu. Pozivam ministra znanosti, obrazovanja i športa, doktora znanosti Radovana Fuchsa i državnu tajnicu doktoricu znanosti Ivanu Mrkonjić da nam se pridruže.
Državnom nagradom za životno djelo nagrađuju se. Poziva se doktorica znanosti Biserka Kojić Prodić, umirovljena zaslužna znanstvena savjetnica instituta Ruđer Bošković u Zagrebu. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za cjelokupni znanstvenoistraživački rad u području prirodnih znanosti, posebice za djelovanje određivanja kristalnih i molekulskih struktura anorganskih i organskih molekula, te farmakološki i biološki aktivnih spojeva s ciljem praćenja odnosa strukture i svojstava. [[Pljesak.]] Poziva se profesor doktor znanosti Predrag Keros, profesor emeritus medicinskog fakulteta sveučilišta u Zagrebu. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za cjelokupni znanstvenoistraživački rad u području biomedicine i zdravstva za plodnu znanstvenu karijeru te za međunarodnu priznatu izvrsnost, jer su njegova istraživanja nezaobilazna u suvremenoj endoskopskoj kirurgiji u području prednje lubanjske jame, a Kerosova klasifikacija kao ključna riječ navodi se danas u svjetskim anatomskim, rinološkim, radiološkim, neurokirurškim, pa i oftamološkim časopisima, udžbenicima i priručnicima, kao i za značajna istraživanja razvojne i funkcijske morfologije kralježnice, posebice vratne kralježnice i nagiba zuba aksisa, te lumposakralnog prijevoja i biomehanički temeljenih operacijskih pristupa u kanalu kralježnice, a posebice i za gotovo pet desetljeća njegova zalaganja u zdravstvenom prosvjećivanju pučanstva, te nastojanja u promicanju hrvatskog medicinskog nazivlja. [[Pljesak.]] Poziva se profesor doktor znanosti Ognjen Bonacci, redoviti profesor u trajnom zvanju građevinsko-arhitektonskog fakulteta sveučilišta u Splitu. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za cjelokupni znanstvenoistraživački rad u području tehničkih znanosti, a naročito u području hidrologije krša, interdisciplinarnosti u istraživanjima, te objašnjavanju raznih fenomena u krškim okruženjima, s naglaskom na prezentaciji hrvatskih krških fenomena u svjetskoj zajednici. [[Pljesak.]] Poziva se profesor doktor znanosti Milan Oršanić dekan šumarskog fakulteta sveučilišta u Zagrebu koji će preuzeti nagradu za profesora doktora znanosti Branimira Prpića umirovljenog sveučilišnog profesora šumarskog fakulteta sveučilišta u Zagrebu. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za cjelokupni znanstvenoistraživački rad u području biotehničkih znanosti, polje ekologija i uzgajanje šuma. Dugogodišnji znanstveni nastavni i stručni rad, te javna djelatnost sublimirani su i zaokruženi u djelo trajne vrijednosti, noseći u sebi jasne i uvjerljive poruke pokoljenjima znanstvenika u šumarstvu. [[Pljesak.]] Poziva se profesor doktor znanosti Ratko Zelenika, redoviti profesor u trajnom zvanju ekonomskog fakulteta sveučilišta u Rijeci. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za cjelokupni znanstvenoistraživački rad u području društvenih znanosti, posebice što u svom znanstvenoistraživačkom i nastavnom radu ima više od 500 bibliografskih jedinica. Uveo je brojne nove kolegije, razvio nastavne programe i unaprijedio studije na sveučilištima u Republici Hrvatskoj i inozemstvu, kao i za to što je ostvario vrijedne i zapažene rezultate popularizirajući znanosti i istraživanje. [[Pljesak.]] Poziva se profesor doktor znanosti Ivan Pavić rektor sveučilišta u Splitu, koji će preuzeti nagradu za profesora doktora znanosti doktora honoris causa Duška Kečkemeta, umirovljenog redovitog profesora fakulteta prirodoslovno matematičkih znanosti i odgojnih područja sveučilišta u Splitu. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za cjelokupni znanstvenoistraživački opus u području humanističkih znanosti posebice što se njegova izvrsnost u vrednovanju hrvatske kulturne baštine očituje nizom objavljenih monografija, knjiga i studija kojima je valorizirao urbane cjeline, ambijente i krajolike naglašavajući njihovu važnost u inmentaru kulturne baštine Dalmacije, a posebice jer je isticao i vrednovao i manje sredine i naselja, poput Kaštel Sućurca i Vranjica. Bez njegovih kritičkih studija ne bi bilo moguće rekonstruirati povijest umjetnosti 20. stoljeća u Republici Hrvatskoj. [[Pljesak.]] Godišnjom nagradom za znanost nagrađuju se. Poziva se doktor znanosti Nevenko Bilić, znanstveni savjetnik instituta Ruđer Bošković u Zagrebu da preuzme nagradu. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće za doprinos u fizici elementarnih čestica teorije gravitacije i kozmologije, posebno problema masivnih crnih rupa u centrima galaksija, te tamne energije i tamne materije u svemiru. [[Pljesak.]] Poziva se profesor doktor znanosti Kristian Vlahoviček, izvanredni profesor prirodoslovno matematičkog fakulteta sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće za rad na području bioinformatike, poglavito metoda strojnog učenja primijenjenih u računalnoj … [[Govornica se ne razumije.]] Poziva se profesor doktor znanosti Zoran Vondraček, redoviti profesor u trajnom zvanju prirodoslovnog matematičkog fakulteta sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. /Pljesak. Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće za rad na teoriji vjerojatnosti posebno vjerojatnosnoj teoriji potencijala sa skokovima. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr.sc. Asja Čelebić, redovita profesorica Stomatološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće za istraživanja na području dentalne medicine i stomatološke protetike. Njezine objavljene znanstvene publikacije i visoka citiranost pridonijele su prepoznatljivosti hrvatske znanstvene stomatologije u svijetu. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr.sc. Marijan Klarica, redoviti profesor Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće za nove koncepte fiziologije i patofiziologije likvora, hidrocefalusa i interkranijskog tlaka te za publiciranje znanstvenih radova tijekom 2010. godine koji predstavljaju vrhunska znanstvena dostignuća i prekretnicu u navedenom području s izravnim implikacijama na klinički pristup i terapiju povišenog intrakranijskog tlaka i hidracefalusa. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr.sc. Nives Pećina Šlaus, izvanredna profesorica Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće u području genetike tumora središnjeg živčanog sustava čovjeka. Rezultati njezina istraživačkog rada u 2010. godini predstavljaju nastavak ukupnog znanstvenog, stručnog i nastavnog djelovanja što otvara nove vidike u primjeni spoznaja molekularne medicine u istraživanjima najznačajnijeg i najtajnovitijeg ljudskog organa čime je unaprijedila područje biomedicine i zdravstva. . [[Pljesak.]] Pozivaju se znanstveni suradnici prof.dr.sc. Vilko Žiljak, prof.dr.sc. Klaudio Pap, dr.sc. Ivana Žiljak Stanimirović sa Grafičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu i dr.sc. Jana Žiljak Vujić sa Tehničkog veleučilišta u Zagrebu da preuzmu nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za znanstveno otkriće kreiranje tiskarskih boja za vidljivi infracrveni spektar s kojima se uvodi nova varijabla u prostor boja koja označava apsorbciju nirvalnih duljina čime se otvara mogućnost primjene u sigurnosnom tisku, ali i općem grafičkom dizajnu. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr. Draženka Komes, izvanredna profesorica Prehrambeno-biotehnološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće za postignuća na području prehrambene tehnologije i analitike bioaktivnih sastojaka prehrambenih proizvoda. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr.sc. Neven Hrvatić, redoviti profesor Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za primjenu rezultata znanstveno-istraživačkog rada u odgoju, obrazovanju i integraciji Roma u RH. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr.sc. Nebojša Blanuša, prodekan za znanost Fakulteta političkih znanosti Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu za profesoricu Mirjanu Kasapović, redovitu profesoricu u trajnom zvanju Fakulteta političkih znanosti Sveučilišta u Zagrebu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće za knjigu "Politički sustav i politika Izraela" objavljena 2010. godine. . [[Pljesak.]] Pozivaju se znanstveni suradnici dr.sc. Amir Kapetanović, dr.sc. Dragica Malić i dr.sc. Kristina Štrkalj Despot sa Instituta za hrvatski jezik i jezikoslovlje u Zagrebu da preuzmu nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za primjenu zajedničkih rezultata znanstveno-istraživačkog rada za monografiju "Hrvatsko srednjovjekovno pjesništvo", pjesme, plačevi i prikazanja na starohrvatskom jeziku objavljeno 2010. godine. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr.sc. Mario Šlaus znanstveni savjetnik Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u Zagrebu da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za značajno znanstveno dostignuće, za izniman doprinos znanstvenoj grani srednjevjekovne arheologije što je svojim znanstvenim radom značajno pridonio bioarheologije, forenzičke antropologije, paleodemografije, paleopatologije , a posebice za osobiti doprinos identifikacije žrtava Domovinskog rata te analizi stabilnih izotopa u mezolitičkih i neolitičkih populacija RH. . [[Pljesak.]] Godišnjom državnom nagradom za popularizaciju i promidžbu znanosti nagrađuju se: poziva se prof.dr.sc. Saša Ostojić, izvanredni profesor Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Rijeci da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za izrazito uspješnu promidžbu i doprinos u znanstvenim granama genetika, genomika i proteomika čovjeka, a posebice za niz održanih predavanja tijekom Festivala znanosti u Rijeci. . [[Pljesak.]] Poziva se prof.dr.sc. Drago Šubarić, redoviti profesor Prehrambeno-tehnološkog fakulteta u Osijeku Sveučilišta "Josip Juraj Strossmayer" da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za doprinos popularizaciji znanstvenih i stručnih aktivnosti u zemlji i široj regiji, a posebice za znanstvenu organizaciju stručnog skupa "13-i Ružičkini dani" koji je održan u Vukovaru 2010. godine pod motom – Danas znanost sutra industrija. . [[Pljesak.]] Poziva se akademik Josip Bratulić, umirovljeni redoviti profesor u trajnom zvanju Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. . [[Pljesak.]] Nagrada se dodjeljuje za doprinos popularizaciji povijesti hrvatske kulture, posebice za vođenje glagoljaške škole nizom predavanja o hrvatskom glagoljaštvu i hrvatskim književnicima diljem RH kao i za autorstvo niza serija za televizijske i radio emisije s tematikom iz povijesti hrvatske književnosti. ./Pljesak. Godišnjom nagradom znanstvenim novacima nagrađuju se: Poziva se doktor znanosti Filip Najman znanstveni novak Prirodoslovnog matematičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. Nagrada se dodjeljuje na području prirodnih znanosti za rad na teoriji brojeva, posebno dijafantske jednadžbe i eliptičke krivulje. Poziva se Toni Brešković doktor medicine, znanstveni novak Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Splitu da preuzme nagradu. Nagrada se dodjeljuje u području biomedicinskih znanosti za iznimnu znanstvenu produkciju i objavu vrijednih radova u 2010. Godini. Poziva se doktor znanosti Vedran Podobnik znanstveni novak Fakulteta elektrotehnike i računarstva Sveučilišta u Zagrebu da preuzme nagradu. Nagrada se dodjeljuje u području tehničkih znanosti za znanstveni doprinos u području mrežnih agenata i tehnologija koji se vidi kroz brojne objavljene znanstvene radove u međunarodnim časopisima sa velikim impact faktorom. Poziva se Tatjana Šegvić-Bubić diplomirani inženjer znanstvena novakinja instituta za oceanografiju i ribarstvo u Splitu da preuzme nagradu. Nagrada se dodjeljuje u području biotehničkih znanosti za doprinos u istraživanju utjecaja aquakulture na morski okoliš. Poziva se doktorica znanosti Emilija Miščenić znanstvena novakinja Pravnog fakulteta Sveučilišta u Rijeci da preuzme nagradu. Nagrada se dodjeljuje za knjigu sadašnjost i budućnost ugovora o potrošačkom kreditu u Europskoj uniji i Hrvatskoj, preuzimanja direktive 87/102/EZ i direktive 2008/48EZ u Njemačko, Hrvatsko i Austrijsko pravo potrošačkog kredita. Pozivam profesora doktora znanosti Ratka Zeleniku dobitnika nagrade za životno djelo iz područja društvenih znanosti da se obrati u ime svih nagrađenih.
Poštovani gospodine predsjedniče Republike Hrvatske, poštovana gospođo predsjednice Vlade Republike Hrvatske, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta, cijenjeni zastupnici Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, dame i gospodo. Dopustite mi kazati nekoliko rečenica u ime dobitnika Državnih nagrada za znanost za 2010. Godinu. Znanost i znanje nema svoju domovinu, oni predstavljaju univerzalni svjetski potencijal, resurs, kapital, svjetsko bogatstvo i blagostanje. Ali znanstvenici imaju svoju domovinu, oni aktivno sudjeluju u mikro, makro i globalnim obrazovnim znanstvenim industrijama. Dobitnici državnih nagrada za znanost za 2010. Godinu predstavnici su tri naraštaja, ja bih rekao najljepših godina, to su znanstveni novaci koji su dobili Godišnju nagradu za znanosti. Najboljih godina, to su znanstvenici koji su dobili Godišnje nagrade za znanost, i da se pohvalim najzrelijih godina to su znanstvenici koji su dobili nagrade za životno djelo. Moje kolegice, kolege i ja nismo se bavili znanstvenim istraživanjem, pisanjem znanstveno stručnih i stručnih djela i znanstvenom djelatnošću radi nagrade i priznanja nego zbog profesionalnog odnosa i ljubavi prema znanju i znanosti kao nacionalnom i globalnom bogatstvu. Nagrade koje smo dobili nisu priznanja samo nama za doprinos razvoju, populariziranju i promidžbi znanosti i obrazovanja, doprinos razvoju gospodarstvu i društvu, doprinos individualnom društvenom blagostanju. To su istodobno priznanja cjelokupnoj akademskoj zajednici Republike Hrvatske, nositeljima obrazovne i znanstvene politike u lijepoj našoj, našim matičnim visokim učilištima i znanstvenim institutima ali i obiteljima, suradnicima i našim studentima. Ove državne nagrade predstavljaju za nas i nove obveze, nove izazove, zahtijevaju od nas nove intelektualne napore u stvaranju novih vrijednih dijela. U stvaranju društva znanja, u izgradnji društva blagostanja te normalno unapređenja, rasta, razvoja obrazovne i znanstvene djelatnosti. Neprijeporno je da ovakva državna priznanja djeluju motivirajuće na mlade članove akademske zajednice Republike Hrvatske, na naše sadašnje i buduće studente. Budući da je znanje temelj društva blagostanja, a znanost poluga održive egzistencije čovječanstva, u Republici Hrvatskoj koja uskoro postaje punopravna članica Europske unije, moramo u sljedećih 10-tak i više godina stvoriti suvremeno gospodarstvo i društvo, temeljeno na aktualnom i anticipiranom znanju, saznanju i vještinama koje bi u našu državu moralo transformirati u skupinu visoko razvijenih država, to bi praktično značilo sljedeće. Više od 30% visoko obrazovanog aktivnog stanovništva, više od 5% doktora znanosti od aktivnog stanovništva, više od 30 tisuća eura bruto-domaćeg proizvoda per capita, te više od 3% bruto-domaćeg proizvoda izdvajati za odgoj, obrazovanje i znanost i istraživanje. Sve se to može postići koncentracijom znanja i vještina kompetentnih i kreativnih Hrvatskih intelektualaca, ali prije svega mladih intelektualaca. I na kraju dopustite mi da se u ime dobitnika visokih priznanja državnih nagrada za znanost za 2010. Godinu najsrdačnije zahvalim onima koji su izravno i neizravno predstavljali intelektualnu logistiku u nastajanju naših znanstvenih djela, a osobito zastupnicima Hrvatskog sabora i članova Saborskog odbora za dodjelu Državnih priznanja za znanost koji su pridonijeli afirmaciji misije dodjeljivanja Državnih nagrada za znanost, te predsjedniku Republike Hrvatske, profesoru doktoru Ivi Josipoviću, predsjednici Vlade Republike Hrvatske gospođi Jadranki Kosor, predsjedniku Hrvatskog sabora gospodinu Luki Bebiću, ministru Ministarstva za znanost, obrazovanje i šport doktoru Radovanu Fuchsu i svima vama dame i gospodo koji ste svojom nazočnošću uveličali dodjeljivanje Državnih nagrada za znanost. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem profesoru doktoru znanosti Zeleniki i pozivam doktora znanosti Radovana Fuchsa, ministra znanosti, obrazovanja i športa da se obrati nazočnima.
Poštovani gospodine predsjedniče Republike Hrvatske, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, predsjednice Vlade RH, uvažene saborske zastupnice i zastupnici, poštovani dobitnici ovih naših državnih nagrada, cijenjeni uzvanici, kolegice i kolege. Velika mi je čast što vas mogu danas osobno pozdraviti na ovoj svečanosti dodjela Državnih nagrada za znanost znanstvenicima čije znanstveno istraživački rad ostavio osobito snažan pečat u 2010. godini. Državne nagrade za znanost važan su znak razvoja RH kao zemlje u kojoj su vrijednost i znanje, rad i izvrsnost. Ova nagrada koju dodjeljuje Hrvatski sabora predstavlja potporu znanosti i društvu temeljenom na znanju na najvišoj razini, a upravo je to osnovno opredjeljenje Vlade RH za našu zajedničku budućnost. Poštovani dobitnici nagrada, vi kroz svoja uspješna znanstvena postignuća vidljivo postavljate Hrvatsku na kartu Europe i svijeta i to u područjima novih spoznaja koja obuhvaćaju svjetski fundus znanja i doprinose razvoju društva i gospodarstva. Upravo smo kroz vas u međunarodnim okvirima prepoznati kao zemlja znanosti, te uspješno već danas stojimo uz bok zemljama članicama EU. Zadovoljstvo mi je istaknuti kako ova Vlada i Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa upravo znanost i istraživanje postavljaju kao jedan od temeljnih temelja održivog gospodarskog razvoja. Odlučni smo u namjeri da hrvatski znanstveni prostor i dalje strateški usmjeravamo prema još snažnijoj integraciji u europski istraživački prostor. Zbog toga, a pri tome uvažavajući primjere europske dobre prakse nastavljamo sa unapređenjem znanstveno-istraživačkog sustava, te aktivno potičemo sudjelovanje hrvatskih znanstvenika u programima EU za istraživanje i razvoj. Također pripremamo znanstveni sustav na još aktivnije sudjelovanje u novim programima EU kako bismo kao zemlja članica aktivno sudjelovali u ostvarenju Europske strategije gospodarskog razvoja "Europa 2020" sa ciljem jačanja gospodarstva utemeljenog na znanju i održivom razvoju. Uspjeh našeg znanstvenog sustava jasno je vidljiv kroz stalni rast broja međunarodno relevantnih i recenziranih znanstvenih publikacija. Brojki publikacija udvostručio se u razdoblju od 2004. do 2010. godine od 2 tisuće 860 publikacija u 2004. godini na 4 tisuće 966 u publikaciji 2010. godini. Dozvolite mi da istaknem trajni stav Vlade RH da ulaganje u znanost mora ostati dugoročni cilj RH. U tom kontekstu posebnu ulogu imaju danas predpristupni, a od 2014. godine strukturni fondovi EU. Od samih početaka predpristupnih fondova EU Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa uspješno je ulagalo u sredstva u izgradnju i jačanje kapaciteta na našim sveučilištima i institutima za transfer tehnologije i suradnju sa industrijom kroz instrument predpristupne pomoći IPA. Upravo su u tijeku natječaji Fonda za ulaganje u znanosti i inovacije čiji je osnovni cilj povezivanje znanosti i industrije u svrhu jačanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, te za izgradnju Inkubacijskog centra za bioznanosti i biotehnologiju u budućem i već postojećem Zagrebačkom kampusu Borongaj projekta vrijednog 16 milijuna eura koji će biti usmjeren ka pružanju potpore i podrške malim inovatnim poduzećima. To je dokaz da naša znanstvena zajednica ima snažan potencijal za povećavanje i usmjerenost k gospodarskom razvitku koji mora biti utemeljen na inovacijama, patentima, tehnologijama, jednom riječju na visokoj dodanoj vrijednosti. Stoga je Vlada RH uspješno pokrenula i završila projekt tehnologijskog razvitka kroz koji smo otvorili urede za transfer tehnologije na našim sveučilištima i institutima i povezali Hrvatsku znanstvenu zajednicu sa hrvatskim znanstvenicima u dijaspori, te financirali razvoj inovativnih tehnologija u mnogim malim poduzećima. Evo, nakon uspješno završenih pregovora, te skorog pristupanja EU, RH na raspolaganju će stajati i sredstva strukturnih fondova odnosno Europskog fonda za regionalan razvoj. Značajan dio tih sredstava bit će usmjeren u znanost i podizanje inovacijskog kapaciteta našeg sveučilišta i instituta i njihovu suradnju sa gospodarstvom poglavito u kontekstu ravnomjernog regionalnog razvitka. Konačno mogu zajamčiti kako ćemo unutar postojećih gospodarskih okolnosti nastaviti graditi društvo koje promiče vrijednost, znanja i obrazovanja kroz ulaganje u mlade ljude i znanost jer upravo je stalni razvoj društva u kojem je prioritet obrazovanje i znanje jedan od strateških ciljeva koje smo postavili. Na taj ćemo način u EU kročiti kao zaista ravnopravna članica i taj položaj ojačati i učvrstiti u godinama koje slijede. Da je tome tako, svjedoči i ovaj svečani trenutak i izuzetni rezultati istaknutih i mladih znanstvenika kojima je Hrvatski sabor danas dodijelio ove nagrade. Cijenjeni uzvanici, visoki gosti, dame i gospodo dozvolite mi da još jednom iskreno čestitam svim dobitnicima današnjih državnih nagrada. … [[Pljesak.]]
Zahvaljujem doktoru znanosti Radovanu Fuchsu, ministru znanosti, obrazovanja i športa. Srdačno vas pozdravljam i proglašavam svečanost dodjele Hrvatskih državnih nagrada za znanost završenom.
Hvala lijepa. Zahvaljujem također ministru gospodinu Radovanu Fuchsu, zahvaljujem gospođi Ivani Mrkonjić državnoj tajnici koja je čitala obrazloženje ovog dijela sažetka obrazloženja nagrada, kao što i zahvaljujem gospođi Mariji Šorši koja je ovu svečanost i vodila. Sada molim zbor Hrvatske radiotelevizije da izvede "Odu radosti". - Izvođenje skladbe "Oda radosti" - Gospođe i gospodo, još jednom zahvaljujem svima koji su se odazvali ovoj svečanoj sjednici u prigodi obilježavanja 20. obljetnice Dana neovisnosti Republike Hrvatske i dodjele Hrvatskih državnih nagrada za znanost 2010. godine. Ovim je svečana sjednica završena te vas sa zadovoljstvom pozivam na domjenak ovdje u susjedstvu ove Sabornice. Hvala lijepa.
Dobro jutro. Nastavljamo sa današnjim zasjedanjem, prema utvrđenom dnevnom redu kao što smo rekli počinjemo sa točkom 6. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, hitni postupak, drugo čitanje, P.Z. br. 800 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Barica Novosel, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Prvenstveni cilj ovih izmjena i dopuna Zakona o sudskim pristojbama je efikasnija i brža naplata sudskih pristojbi. Dosadašnjem zakonu prisilnu naplatu sudskih pristojbi provodila je Porezna uprava. Izmjenama ovog zakona predlaže se da prisilnu naplatu sudskih pristojbi provodi Financijska agencija čime će ta naplata biti efikasnija i brža. Drugi dio izmjena ovoga zakona uvodi se na uvođenje sudskih pristojbi na neke procesne radnje koje do sada nisu bile obuhvaćene Zakonom o sudskim pristojbama. To je sudska pristojba na presudu zbog ogluhe, na presudu na temelju odricanja, na imenovanje stalnih sudskih vještaka i stalnih sudskih tumača. I ono što je još bitnije to su sudske presude na upravne sporove. Naime, sa 1.1. u RH počinju sa radom 4 nova Upravna suda i bilo je potrebno regulirati visinu sudske pristojbe za upravne sporove. Ona je ista prema vrijednosti spora kao i na sudsku pristojbu u parničnom postupku. Jedna od novina u ovim izmjenama je povećanje sudske pristojbe na žalbu i reviziju iz razloga što se time pokušava destimulativno djelovati na stranke u parničnom postupku, na odugovlačenje, a s druge strane se oslobađa plaćanja pristojbe na nagodbe i u postupku mirenja kako bi stranke na taj način više rješavale sporove. U odnosu na prvo čitanje, ovaj drugi prijedlog ima jednu važnu izmjenu. Naime, u prvom prijedlogu je bilo povećanje pristojbi na zemljišno-knjižne postupke. Međutim, zbog sve prisutne gospodarske recesije i male platežne moći građana, Vlada je odustala od prijedloga za povećanje pristojbi u zemljišno-knjižnom postupku i vratila se ponovno znači zemljišno-knjižni izvadak je isto kao po starom 20 kn, a ne kao što je bilo u prvom prijedlogu 50 kn i svi postupci u zemljišno-knjižnom su vraćeni na ono staro. Hvala.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Na samom početku ću kazati da Klub zastupnika HDZ-a podupire ovaj prijedlog zakona i mislim da u smislu pozitivnom očitovanja u ovom prijedlogu zakona u prvom redu treba istaknuti tri stvari. Prvo je, dakle, s obzirom da sukladno Zakonu o sudovima i Zakona o područjima i sjedištima sudova od 1. Siječnja 2012. Godine počinju s radom upravni sudovi i Visoki upravni sud RH u Zakonu o sudskim pristojbama bilo je potrebno propisati sudsku pristojbu na tužbe u prvostupanjskom upravnom sporu na prijedlog za obnovu pravnog spora, na žalbu, kao i na prijedlog za ocjenu zakonitosti za podneske kojima se pokreće postupak pred Visokim upravnim sudom RH. Nadalje, kako pred upravnim sudom sud odlučuje na temelju usmene i neposredne realne rasprave. Dakle, imamo uveden institut tzv. Pune jurisdikcije. Vrijednost predmeta upravnog spora može biti procijenjen odnosno neprocijenjena predlaže se da se visina sudske pristojbe odredbi sukladno visini sudske pristojbe za tužbu, prvostupanjsku presudu i žalbu prema istim kriterijima kao i u parničnom postupku. Dakle, to je prva karakteristika, a vezna je za upravno sudovanje što se tiče same primjene ovoga zakona. Druga stvar koja apsolutno treba istaknuti odnosi se na nagodbe. Dakle, značajna novina u ovom zakonu da na sudsku nagodbu donesenu tijekom prvostupanjskog postupka se ne plaća sudska pristojba. Dakle, nema plaćanja ma kakvih sudskih pristojbi kada je spor okončan nagodbom u prvom stupnju. Ovom se odredbom želi potaknuti mirno rješavanje spora među strankama i sklapanje sudskih nagodbi na koji se način želi pridonijeti s jedne strane rasterećenju sudova, a s druge pak strane učinkovitosti pravosuđa općenito. Mislim da je ovo dobar i važan institut kojeg apsolutno treba naglasiti kada raspravljamo o ovom prijedlogu zakona. I treća stvar koju je apsolutno potrebno podvući, a državna tajnica je u svom uvodnom izlaganju isto tako se posebno na tu stvar osvrnula, a to je da u tarifi sudskih pristojbi potrebno je urediti plaćanje sudske pristojbe i za presude zbog ogluhe i za presude na temelju odricanja. Dakle, one nisu bile obuhvaćene dosadašnjim izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, a također spadaju u krugu tzv. presuda na temelju stranačkih dispozicija i zajedno s presudom zbog izostanka i presudom na temleju priznanja. Budući da donošenje takvih presuda ne prethodi cjelovit parnični postupak propisano je plaćanje pristojbe u manjem iznosu. Dakle, ovo je zakon koji je u drugom čitanju, mislim da su i odnosu na visinu sudske pristojbe koja se odnosi na specifične zemljišno-knjižne postupke su se isto tako uskladile dakle visine pristojbi uz ove tri osnovne karakteristike. Ovaj zakon apsolutno treba poduprijeti, a poglavito i naročito u onom segmentu i dijelu koji se odnosi na upravno sudovanje jer zapravo je u tom smislu i jedna od pretpostavki kako bi se i ti upravni postupci koji će zaživjeti od 1.1. iduće godine obuhvatili i ovim dijelom kako bismo zakonski regulirali i visine i one situacije procesno pravne prirode kada se plaćaju sudske pristojbe. Shodno svemu kazanom, još jedanput Klub zastupnika HDZ-a apsolutno podupire ovaj prijedlog. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama u drugom čitanju i ono što na početku valja pohvaliti u ovom zakonu je činjenica da je ovaj zakon jedan od rijetkih koji je doživio dosta kvalitetne promjene između prvog i drugog čitanja, odnosno da je puno primjedbi i sugestija iz prvog čitanja uvaženo i uključeno u sadržaj, odnosno u konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama. Da bi to zadovoljstvo bilo potpuno bilo bi potrebno ipak malo smanjit pristojbe jer pristojbe su povećane nesrazmjerno životnom standardu naših građana, nesrazmjerno dakle trenutku u kojem živimo. No kad se ide gledati koji smo dobili pluseve u ovoj priči, a to je prvo ostala je dobra motiviranost sa niskom cijenom pristojbi oko sređivanja zemljišnih knjiga. Tu sam naročito govorio u raspravi u prvom čitanju da je to dobro za birače koje ja predstavljam, za umirovljenike jer njihova je želja da ne ostavljaju probleme svojoj djeci nego da riješe zemljišne knjige, a sigurno da niska cijena pristojbi za sređivanje zemljišnih knjiga može u tome, odnosno zadržavanje te cijene može pomoći. Ono drugo što nas je isto tako zasmetalo no možda će i to donijeti kvalitetu, tu bih volio saslušati dileme u pravnoj struci. Mi smatramo u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika da je upravno sudovanje jedan od kontrolora djelovanja sustava i da možda ne bi trebalo postavljati na upravne sporove upravne pristojbe jednake visine, dakle jednakih iznosa kao na druge sporove, no predlagač zakona je bio mišljenja da to treba biti izjednačeno. Ajmo poštivati motiviranost predlagača zakona, ali ja i dalje tvrdim da jedno kontrolno sudovanje, odnosno jedna kontrola funkcioniranja sustava bi trebala biti pristupačnija građanima. Dalje, sigurno je dobra stvar u ovom zakonu i dobre su one odredbe koje motiviraju stranke u postupku na nagodbe, dakle da se i prije samog sudovanja spor riješi dakle na prvom ročištu, da se stranke nagode i sigurno je to stimulativna mjera da se pri tome ne plaćaju pristojbe. Isto tako, svoju odgovornost ovdje dobiva kroz pristojbe i presuda na temelju ogluhe odnosno odricanja. Svakako, ovaj zakon je u funkciji sprečavanja obijesnog parničenja i to je u finalu dobro i ono što bih htio reći, malo mi je uvijek nezgodan taj jezik pravnika, nekako je izvan konteksta uobičajenog govora, uobičajenog jezika. Pa sam pronašao na stranici 5 u članku 12. gdje ima jedna napomena koja mi tako zvuči čudno, odnosno iz nekih drugih vremena, jedna napomena koja kaže ovako: pod poluarkom se podrazumijeva list papira od dvije strane normalne uredske veličine. Pa mi već više od stoljeća imamo standardizirane formate papira i ovo o čemu se ovdje govori je standardni format A4. Pa zar se to ne može jednostavnim rječnikom i u dvije riječi upisati da je to list papira formata A4 i gotova priča. Ja znam da tu ima neke romantike za nekim pravnim rječnikom itd., ali mislim dajmo pojednostavimo ove pravne izričaje i ove napomene i pojašnjenja. Dakle, sve u svemu da ne duljim mislim da je ovo dobar put donošenja zakona da se može kroz ovaj zakon to tako i prikazati jer je doista ovaj zakon uvažio puno primjedbi iz rasprave, argumentiranih primjedbi i mislim da u suštini nikad neće biti nijedan zakon idealan, ali da ćemo u dva čitanja dobiti dobar zakon i mislim da će klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika u konačnici podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, uvažena gospodo zastupnici. Dopustite mi najprije da citiram neke dijelove ovog obrazloženja. Pa se tako ovdje kaže na strani 9 plaćanje pristojbe na žalbu, reviziju protiv presude te na žalbu protiv rješenja u sporovima zbog smetanja posjeda od sada se plaćala pristojba kao pristojba za podnesenu tužbu, protutužbu uvećanu za 100%. Ovim se izmjenama propisuje da pristojba na žalbu i reviziju protiv presude te na žalbu protiv rješenja u sporovima zbog smetanja posjeda naplaćuje se kao i pristojba za podnesenu tužbu i protutužbu ali uvećana za 100% itd. Pa se onda kaže na strani 12 da tu se dodaje tarifni broj 29 kojim se propisuje visina sudske pristojbe u prvostupanjskom upravnom sporu i to za tužbu ako je vrijednost predmeta spora procjenjiva. Tada se plaća pristojba prema tarifnom broju 1, ali ne manje od 200 kuna. Ako je vrijednost predmeta spora neprocjenjiva plaća se 500 kuna itd., itd. I jednom rječju možemo reći da sve te sudske pristojbe naprosto se rapidno povećavaju. A povećavanje bilo čega u ovo vrijeme, usuđujem se kazati pa kad je riječ i o sudskim pristojbama, je naprosto bezobrazluk jer ovo postaje deranje kože ionako osiromašenim građanima ili narodu. I onda se još lijepo zaključuje u ocjeni sredstava potrebnih za provođenje zakona na strani 13, citiram: "da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske za 2011. godinu jer se ovim zakonom predlaže povećanje sudskih pristojbi koje će ubuduće predstavljati dodatni prihod državnog proračuna" Ponavljam ovim se zakonom, citiram predlaže povećanje sudskih pristojbi koje će u buduće predstavljati dodatni prihod državnog proračuna. Jednom riječju želim kazati da bi i kada je riječ o ovakvom zakonu trebalo naprosto stati na loptu. Sudske takse ili pristojbe svejedno u ovakvom obliku danas postaju bezobrazluk. Bilježničke takse ili pristojbe također su bezobrazluk. Javnoovršiteljske pristojbe o kojima ćemo naknadno raspravljati također su bezobrazluk. Ovaj narod ili većina ovoga naroda je doslovce na rubu jedne izdržljivosti, da ne kažem opstojnosti i ne može mu se više uzimati jer mu se nema više ni što uzeti. Prema tome, pokušajmo jednom obrnutom logikom smanjivati ako je moguće takse, kazne prije svega, doprinose. Možda bi to dovelo do oporavka i ovako bolesne nam hrvatske ekonomije. No, sad pustimo to. Građani ne mogu ni naprijed, građani ne mogu nazad. Mi njima povećavamo pristojbe. Dobro je da su izbori relativno brzo i onda se barem drži cijena ovih komunalnih usluga na nekim postojećim razinama. Mislim ovdje na struju, mislim ovdje na vodu. Ali vidjet ćemo što će biti nakon izbora. Na strani 18. date su nam tarife sudskih pristojbi kod parničnog i ovršnog postupka pa se ovdje kaže jasno do 3000 kuna 100 kuna, 3 do 6000 kuna 200 kuna, 6 do 9000 30 itd. itd. Preko 15000 kuna plaća se pristojba u iznosu od 500 kuna i još jedan posto na razliku iznad 15000 kuna ali ne više od 5000 kuna. 5000 kuna u ovom trenutku je tako reći jedna prosječna plaća u Republici Hrvatskoj i doista mislim da bi trebalo imati neku mjeru glede svega toga. Još jedanput želim kazati da bi trebalo stati na zemlju jer tako više dalje ne ide. Jasno dobro je ovdje istaknuto jedno rješenje glede nagodbi gdje neće biti pristojbi sve s ciljem ubrzanja postupka, ekonomičnosti postupka, pokušaja jednog mirnog rješenja sporova. Znači, tu se želi stimulirati ljude da se nagode. A ako se neće nagoditi šta im čovjek može. Neka se upuste u spor. Međutim, trebaju znati da sudski spor košta i da na kraju će platiti i da će se vjerojatno istrošiti, pa možda hajde zbog ovoga dijela oko nagodbe ovaj Zakon treba podržati ali ostala rješenja su naprosto takva da treba razmisliti, a sve s ciljem da se sudske pristojbe pokušaju nekako staviti u kontekst vremena i prilika u kojim hrvatski građani žive.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Danas raspravljamo o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama koje su nužne radi promijenjenih postupovnih odnosa iz Zakona o parničnom postupku i uvođenja novih instituta sukladno Zakonu o zemljišnim knjigama. Treba naglasiti da se ove izmjene i dopune primarno odnose na ubrzanje postupka naplate neplaćene sudske pristojbe. Znamo da je zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima ubrzao postupak, stoga ove izmjene i dopune predlažu i da se postupak naplate neplaćene sudske pristojbe izmijeni na način da sud donosi rješenje o pristojbi koje sadrži nalog stranci da utvrđeni iznos pristojbe u propisanom roku uplati na račun državnog proračuna Republike Hrvatske, kao i nalog Financijskoj agenciji za provedbu ovrhe na novčanim sredstvima stranke sa svih njezinih računa i oročenih novčanih sredstava ukoliko stranka ne plati dužnu pristojbu. Konačni prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o sudskim pristojbama s obzirom na izmjene postupovnih propisa predlažu se izmjene u tarifi sudskih pristojbi. Tako se primjerice uređuje plaćanje sudskih pristojbi za presudu zbog ogluhe, presudu na temelju odricanja, plaćanje pristojbe na žalbu i reviziju protiv presude, na žalbu protiv rješenja u sporovima zbog smetanja posjeda. Važno je naglasiti da se na sudsku nagodbu donesenu tijekom prvostupanjskog postupka ne plaća sudska pristojba kako bi se potaknulo mirno rješavanje sporova među strankama i sklapanje sudskih nagodbi. Nadalje, prijedlogom se propisuje plaćanje sudske pristojbe za elektroničke podneske, za ispise iz baze zemljišno-knjižnih podataka, za ovjeru prijepisa ili presliku isprava i zbirke isprava sukladno Zakonu o zemljišnim knjigama. Isto tako propisuje se sudska pristojba na zahtjeve za imenovanje stalnim sudskim vještakom i stalnim sudskim tumačem, te pristojba na pohranu punomoći. Također ovim Zakonom predlaže se sudska pristojba na tužbe u prvostupanjskom upravnom sporu na prijedlog za obnovu upravnog spora, na žalbu, na prijedlog za ocjenu zakonitosti i podneske kojima se pokreće postupak pred Visokim upravnim sudom Republike Hrvatske sukladno odredbama Zakona o sudovima i Zakona o područjima i sjedištima sudova prema kojima od 1. siječnja 2012. godine počinju s radom upravni sudovi i Visoki upravni sud Republike Hrvatske. Slijedom iznijetoga podržavam donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama. Hvala.
Zahvaljujem. I kao zadnji pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo, pred nama je dakle Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama. Kao što je rečeno zakon je u drugom čitanju i njegovo donošenje odmah ću reći svakako podržavam. Također želim naglasiti kako je dobro da je predlagatelj pojedine primjedbe i prijedloge zastupnika izrečenih na plenarnoj sjednici kao i na sjednicama radnih tijela uvažio i one su sada sadržane u ovom konačnom prijedlogu zakona. Prije svega mislim tu na to da je zadržana ista visina sudskih pristojbi u zemljišno-knjižnom postupku, iako se u prvotnom prijedlogu nije radilo o nekakvim velikim povećanjima ali ona su postupno svakako izgledala prilično visoka, a s obzirom na situaciju dakle i u društvu i u državi mislim da je dobro da se ne ide na povećanje pristojbi. Što se pak tiče prijedloga za povećanje visine određenih pristojbi koje se predlažu ovim zakonom, kao što je povećanje visine pristojbe na žalbu i reviziju protiv presude, te na žalbu protiv rješenja o sporovima zbog smetanja posjeda, treba reći da se dakle njima želi destimulativno utjecati na podnošenje pravnih lijekova, i na taj način produljivanje trajanja postupka, dakle želi se poticajno djelovati na sklapanje sudske nagodbe kao mirnog rješenja spora. I upravo je to jedna od značajnih novina ovog zakona koje je važno naglasiti, dakle koju želim naglasiti, i to da se sudsku nagodbu donesenu tijekom, da se na sudsku nagodbu dakle donesenu tijekom prvostupanjskog postupka neće plaćati sudska pristojba. Također želim naglasiti isto tako što smatram zapravo najvažnijim i glavnim ciljem donošenja ovog zakona, odnosno izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, a to je ubrzanje postupka naplate sudske pristojbe, a vezano uz stupanje na snagu Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, prema kojem će od 1. siječnja 2011. godine ovrhu na novčanim sredstvima provoditi financijska agencija. Do sada je to dakle radila ispostava područnog ureda porezne uprave. U tom smislu se dakle predlažu i promjene u postupku radi naplate neplaćene sudske pristojbe. O načinu kako se predlaže riješiti postupak naplate bilo je već i govora i obrazloženo je vrlo detaljno i precizno u prijedlogu ovog zakona, pa ga neću ponavljati, već ću evo još jedanput na kraju ponoviti da podržavam donošenje ovog, ovih izmjena i dopuna zakona. Hvala.
Zahvaljujem. U ime, završno u ime predlagatelja uvažena Barica Novosel, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Ja bih se zahvalila na ovoj diskusiji, ali bih se osvrnula malo na jedan dio diskusije vezano za možda kritiku da su te sudske takse prevelike, a naročito vezano uz ovo povećanje zbog revizije i žalbe. Mi imamo jedan u odnosu na tu visinu žalbi Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći gdje je u jednom krugu ljudi koji su slabijih materijalnih mogućnosti omogućen kroz institut besplatne pravne pomoći pristup na sudu. Imamo još jednu kategoriju u Zakonu o sudskim pristojbama vrlo široku mogućnost oslobođenja od plaćanja sudskih pristojbi i prema imovinskom cenzusu ljudima koji su slabog imovinskog stanja, i prema određenim kategorijama, znači i branitelji, pa onda sva prava vezano za ostvarivanje iz Zakona o mirovinama, zdravstvenog, znači velika i vrlo široka lepeza postoji mogućnosti oslobađanja od sudskih taksi. Ovo povećanje u odnosu na žalbu i reviziju mi svi znamo da ima dosta postupaka u Republici Hrvatskoj i veliki su prigovori dugotrajno. Na neki način treba uvesti instrumente kako skratiti dužinu trajanja tog postupka. Ono što bi rekla vezano za to je da i u svim civilnim stvarima stranka koja izgubi spor je dužna drugoj stranci nadoknaditi, znači netko, cilj ovoga povećanja takse na sudske pristojbe na žalbu i reviziju da se spriječi objesno parničenje, da netko odugovlači postupak samim izjavljivanjem svih mogućih pravnih lijekova. Vezano za zemljišnoknjižne i ono što ste pohvalili, drago nam je, Vlada je ocijenila da možda nije trenutak bez obzira na to što je Vlada uložila velika sredstva, a i dalje ulaže, vidjet ćete jedan prijedlog sad sporazuma, da bi se sredile zemljišnoknjižno stanje i da bi ljudi imali i već i sad imaju preko Interneta pristup i mogućnost uvida u svoje zemljišnoknjižno stanje. Hvala vam još jedanput.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 800. Predlagatelj Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama. Molim uključimo se i glasujmo o konačnom prijedlogu zakona. Rezultat? Također je prihvaćen jednoglasno sa 77 glasova.
Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti. Prelazimo na točku 7. – - Konačni prijedlog Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama, drugo čitanje, P.Z. br. 861 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Barica Novosel, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Ovaj zakon se nastavlja na onaj prijašnji zakon koji smo imali. Naime svi znamo da je u Republici Hrvatskoj sa 1.1. kao rezultat reforme ovršnog sustava kreću sa radom javni ovršitelji. Javni ovršitelji su samostalni neovisni nositelji javne službe i imaju svojstvo javnog povjerenja. Znači država na javne ovršitelje prenosi dio svojih ovlasti. To, u tom postupku, u toj službi javni ovršitelji će naplaćivati javnoovršiteljsku pristojbu. Ta javnoovršiteljska pristojba je u principu ono što je do sad sud naplaćivao u postupcima ovrhe, iznosi te javnoovršiteljske pristojbe koju će javni ovršitelji naplaćivati u korist državnog proračuna, znači to nije nagrada za rad javnog ovršitelja, ovo je javnoovršiteljska pristojba koju će javni ovršitelji uplaćivati onaj prihod državnog proračuna na sve radnje koje su, će oni imati u postupku iznosi i visine tih javnoovršiteljskih pristojbi su isti kao što su dosad bili u Zakonu o sudskim pristojbama koje su naplaćivali suci u ovršnom postupku. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je dakle konačni tekst prijedloga zakona, odnosno Konačni prijedlog Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama. S obzirom da je ovaj zakon bio u Hrvatskome saboru 12. srpnja 2011. godine u konačnom prijedlogu zakona nema nikakovih izmjena, klub Hrvatske demokratske zajednice dakle podržava ovaj konačni tekst prijedloga zakona. Zakon koji je pred nama, Zakon o javnoovršiteljskim pristojbama dio je novog zakonodavnog okvira u funkciji uspostave javnoovršiteljske službe, ovaj zakon se naslanja na Ovršni zakon i Zakon o javnim ovršiteljima, a zakon je rezultat reforme ovršnoga sustava u Republici Hrvatskoj, i rezultat strateške studije za učinkovitiji način ovrhe i uvođenje javnih ovršitelja koji je Vlada Republike Hrvatske usvojila 30. srpnja 2009. godine. Ovaj zakon dakle imat će onaj cilj koji imaju i Ovršni zakon i Zakon o javnim ovršiteljima, a to je razvoj učinkovitijeg i djelotvornog sustava ovrhe te posebni cilj, a to je pojednostavljenje ovršnoga postupka, skraćivanje trajanja ovršnog postupka te rasterećenje sudova. Ovaj dakle zakon kao i stupanje na dužnost javnih ovršitelja od 01.01.2012. godine rezultat je promjena i reformi hrvatskoga zakonodavstva. Zakon će dakle dati svoj doprinos u tome što će se javnim ovršiteljima dati u nadležnosti naplata javne ovršiteljske pristojbe. Ovaj zakon nema nikakvih dodatnih tereta za državni proračun, on sam po sebi je dodatni prihod državnoga proračuna jer se na temelju naplata dakle uplaćuju sredstva u državni proračun. Kao što smo čuli u objašnjenju državne tajnice to nije nagrada za rad javnih ovršitelja nego je to dodatni prihod državnoga proračuna. Zakon o javnim ovršiteljskim pristojbama njime se uređuju obveza plaćanja javne ovršiteljske pristojbe, pristojbeni obveznici, vrijeme nastanka pristojbene obveze, način obračuna, institut oslobođenja od plaćanja pristojbi, postupak utvrđivanja vrijednosti radi naplate pristojbe, postupak radi naplate neplaćenih pristojbi, zastara, pravo na naplatu pristojbe, nadzor nad naplatom pristojbe, kaznene odredbe. A sastavni dio ovoga prijedloga zakona je i tarifa javnoovršiteljskih pristojbi. S obzirom da je zakon u istom tekstu kao i zakon koji smo imali u Hrvatskome saboru 12. srpnja klub HDZ-a podržava donošenje ovog konačnoga prijedloga Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je evo Konačni prijedlog Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama. Ono što se uvijek može zamjeriti je da taj zakon nije došao istovremeno kad i Ovršni zakon i Zakon o javnim ovršiteljima tako da se u jednom trenutku može vidjeti cjelokupna slika i funkcionalnost cijelog sustava. No, svakako nije zakasnio jer primjena počinje sa 1. siječnja 2012. godine, dakle cijelog sustava. Naravno da se svakom zakonu može naći neka zamjerka, međutim ovdje baš i nije slučaj jer je sustav dosta precizno utvrđen. Jedino što sa pozicije, dakle mojeg političkog djelovanja, mogu reći da u članku 11. mi nedostaje jedna kategorija i zbog toga što ona uopće u hrvatskom društvu ne postoji nisam je ni htio predlagati kao amandman, a o tome sam nešto jučer govorio. Dakle, fali nam jedno isključenje od plaćanja javnoovršiteljske pristojbe za sve osobe čiji su primici po osnovi dohotka i imovine ispod egzistencijalnog minimuma. Mi tu kategoriju kao ni kategoriju egzistencijalnog minimuma nemamo čvrsto nigdje definirano i zbog toga nisam dao amandman, ali ukazujem na potrebu definiranja jednog takvog instituta i taj egzistencijalni minimum se mora odrediti i po osobi i po članu obitelji da bi bio visoko vrijedan. I to je jednostavno, taj iznos egzistencijalnog minimuma ne bi se smio nikako narušavati. Zašto kažem to? Zato što u Zakonu o sudskim pristojbama postoji širok spektar oslobađanja od sudskih pristojbi, a ovdje se taksativno u članku 11. navode i strukture ili osobe koji su oslobođeni plaćanja javnoovršiteljske pristojbe. Pa prema tome smatram da bi to trebalo urediti. To nije moguće u ovom trenutku i to se ne može na juriš donijeti jer je to vrlo ozbiljna kategorija egzistencijalnog minimuma, ali mislim da bi i u tim i u svim zakonima gdje se spominje oslobađanje od određenog plaćanja kao jedan vjerodostojni element trebalo imati taj egzistencijalni minimum. Inače, drugo i nomotehnički i gledano sadržajno i razumljivo zakon je u redu. Naravno, sa svim tim zakonima polako i svuda postoji jedan udar na standard građana jer postoje određena plaćanja, ali kažem to je tako i kod sudskih pristojbi i kod javnoovršiteljskih pristojbi i u konačnici razumijemo potrebu za donošenjem ovog zakona. Klub HNS-HSU-a će podržati donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Ivo Grbić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Konačnim prijedlogom Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama o kojem danas raspravljamo dio je zakonodavnog okvira uspostave javnoovršiteljske službe uvedene Ovršnim zakonom i Zakonom o javnim ovršiteljima. Novim zakonodavnim okvirom napušten je model sudske ovrhe te je ista dana u nadležnost javnih ovršitelja. Zakon o javnim ovršiteljima propisao je da javni ovršitelji obavljaju javnoovršiteljsku službu kao samostalni i neovisni nositelji javne vlasti sa svojstvom osoba javnog povjerenja na koje je država prenijela dio svojih ovlasti. Nadzor nad pravilnošću rada javnih ovršitelja obavlja nadležno ministarstvo, dok će zakonitost njihova rada kontrolirati sudovi kroz institut pravnih lijekova. Zakonom se propisuje obveza plaćanja javnoovršiteljske pristojbe u postupku pred javnim ovršiteljem sukladno tarifi javnoovršiteljske pristojbe koja je sastavni dio zakona. Pristojba se plaća u državnim biljezima i gotovom novcu. Prihodi od javnoovršiteljskih pristojbi prihodi su državnog proračuna. Zakonom su propisani subjekti koji su oslobođeni plaćanja javnoovršiteljskih pristojbi. Javnoovršiteljska pristojba plaća se prema vrijednosti glavne tražbine ako je u postupku pred javnim ovršiteljem prethodila parnica. Kao vrijednost uzima se vrijednost predmeta spora utvrđena u parnici. Predlaže se mogućnost prigovora na previsoko naznačenu vrijednost glavne tražbine. Propisana je nadležnost javnog ovršitelja kada naplate nenaplaćene javnoovršiteljske pristojbe. S obzirom na činjenicu da se Konačni prijedlog Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama ne razlikuje od prijedloga Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama, a imajući u vidu iznijeto u raspravi, osobno ću podržati donošenje Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama. Hvala.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice, kolegice i kolege. Evo pred nama i Konačni prijedlog o javnoovršiteljskim pristojbama dakle zakon je u drugom čitanju i ono što je rečeno se ne razlikuje od Prijedloga zakona koji je bio pred nama u mjesecu srpnju dakle u prvom čitanju. I odmah ću na početku naglasiti kako ću kao i tada kada je zakon bio u prvom čitanju i sada podržati njegovo donošenje. Također želim reći da se ovaj zakon nastavlja na novi Ovršni zakon i Zakon o javnim ovršiteljima koje je Hrvatski sabor donio u studenom 2010. Dakle prošle godine i dio je ukupne reforme ovršnog sustava. Novim Ovršnim zakonom stvoren je zakonodavni okvir za novi način provedbe ovrhe, uvedeni su javni ovršitelji kao osobne javnog povjerenja koji će provoditi ovrhu na temelju ovršne isprave dok je provođenje ovrhe temeljem vjerodostojne isprave ostalo i nadalje u nadležnosti javnih bilježnika. Dakle uvođenjem javnih ovršitelja ovršni postupak bi trebao postati brži i efikasniji i što će u konačnici doprinijeti ukupnoj učinkovitosti našeg pravosudnog sustava. No, da bi se sustav javnoovršiteljske službe mogao u potpunosti uspostaviti za njegovo funkcioniranje potrebno je između ostaloga urediti sustav plaćanja javno ovršiteljskih pristojbi te utvrditi tarifu javnoovršiteljskih pristojbi koja je sastavni dio ovoga Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama. Što se tiče same visine pristojbi, dakle kao što je rečeno njihova visina ostala je na istoj razini kakva je bila kada su se naplaćivale u sudskom ovršnom postupku a uz tarifu ovim Zakonom se između ostalog uređuje vrijeme nastanka obveze plaćanja odnosno oslobođenje od plaćanja pristojbe, definiraju se pristojbeni obveznici kao i način obračuna pristojbene osnovice, definira se postupak naplate, zastara naplate te eventualno vraćanje pristojbe, također su uz određene, uz ostalo određenih kazni za javne ovršitelje koji ne naplaćuju odnosno neuredno naplaćuju pristojbu. Evo, dakle budući da je Zakon u drugom čitanju istovjetan onome kakav je bio u prvom čitanju što sam rekao podržat ću njegovo donošenje.
Zahvaljujem. I na kraju uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena tajnice, kolegice i kolege. Evo, ja ću uvodno kazati da svakako podupirem ovaj Prijedlog zakona iz svih onih razloga koje su kolege već istakli u raspravama koje smo imali prilike čuti. Naime, ovaj prijedlog zakona je jedan logičan slijed zakonskih prijedloga ili prijedloga zakona dakle iza Ovršnog zakona, Zakona o javnim ovršiteljima, imamo i ovaj Zakon kojim se zapravo zaokružuje jedan pravni okvir kako bi novi javnoovršiteljski sustav u potpunosti mogao zaživjeti i profunkcionirati od 1. 1. Iduće godine. Dakle, novi Ovršni zakon, novi zakon o javnim ovršiteljima i naravno Konačni prijedlog zakona o javnoovršiteljskim pristojbama će kada biti ta normativna podloga da se novi ovršni sustav u Republici Hrvatskoj uspostavi i dakle norme ovog Zakona počnu primjenjivati od 1. 1. Iduće godine. Kada uvijek govorimo o tarifama, o pristojbama naravno da se tu uvijek otvaraju ona pitanja o visini pristojbi, o socijalnom statusu građana, o onim obveznicima budućeg tog plaćanja, moje mišljenje je da ovaj zakon u tom smislu, ja ću ga nazvati umjeren. On zapravo odražava onu sliku kakvog smo već imali u ovršnim predmetima, ne od udara, ne povisuje te tarife na način da bi u bilo kom smislu primjena ovog zakona označavala ugrožavanje egzistencijalnog minimuma onih osoba koji će sudjelovati u Ovršnom postupku. Osim toga u ovršnom postupku i uopće kada govorimo o primjeni bilo sudskih, bilo ovršnih pristojbi i tarifa postoji čitav niz instituta i o njima smo imali prilike do sada čuti koji su razrađeni na način da uprave te osobe slabijeg imovinskog stanja, one koje su u tim socijalnim poteškoćama su izuzeti od plaćanja tarifa ili po nekim drugim kriterijima upravo tog socijalnog statusa ne plaćaju pristojbe bilo u sudskim, parničnim, ovršnim ili drugim postupcima. A čak smo vidjeli u prethodnoj raspravi kada smo raspravljali Zakon o sudskim pristojbama da postoje instituti, po meni vrlo bitni novi instituti kada se određene procesne radnje uopće nisu obuhvaćene plaćanjima sudskih pristojba poput nagodbi u prvom stupnju kada govorimo o parničnom postupku. Ne bih se ponavljao u smislu rasprava mojih prethodnika, dakle mojih kolega koji su isticali sve bitne novine u odnosu na sam Prijedlog ovog zakona, moje mišljenje je da je to jedan standardizirani prijedlog zakona koji će u tom tehničkom smislu omogućiti da ovrhe u smislu provedbe ili provedbe Ovršnog zakona ili zakona o javnim ovršiteljima se zapravo se ovršni postupci mogu provoditi, mogu se naplaćivati pristojbe, a ove pristojbe o kojima govorimo u smislu ovog zakona nisu pristojbe odnosno nekakvi novčani iznosi koji bi pripali javnim ovršiteljima odnosno prihod državnog proračuna, eto da u onom segmentu kada je država prenesla na javne ovršitelje da zapravo, u njezino ime kao osobe od javnog povjerenje obavljaju svoje poslove u tom Ovršnom sustavu. Dakle ovaj zakon apsolutno treba poduprijeti jer je njegovo donošenje predstavlja jednu nužnost u okruživanju procesa reforme ovršnog sustava i uz novi Ovršni zakon, uz novi Zakon o javnim ovršiteljima, ovaj zakon je točka na i, reforme ovršnog sustava koji će zaživjeti i koji će se primjenjivati u Republici Hrvatskoj od 1. 1. Iduće godine. U tom smislu još jednom potpora ovom Prijedlogu zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Završni osvrt u ime predlagatelja Vlade Republike Hrvatske uvažena Barica Novosel, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem vam na raspravi, uglavnom podršci ovom zakonu koji je i u prvom čitanju i u drugom čitanju, nije bilo nekih primjedbi na njega koji bi vlada sigurno usvojila. Malo bih se osvrnula samo ili pojasnila bilo je primjedbi da možda ovdje je trebalo uvesti imovinski cenzus vezano za oslobođenje od plaćanja javno ovršiteljskih pristojbi međutim postoji odredba da oslobođenje od plaćanja pristojbi u parničnom upravnom, kaznenom postupku se odnosi to rješenje koje je donio sud vrijedi i za postupak koji će provoditi javni ovršitelji. Ne treba se donijeti posebno rješenje, rješenje je donijeto u bilo kojem sudskom postupku kada će se kasnije provoditi ovrha vrijedi i za to. Vezano za imovinski cenzus, ono što sam već rekla, institut besplatne pravne pomoći u principu jedan od osnovnih kriterija je imovinski cenzus, da, dobivanje besplatne pravne pomoći, a taj institut će se koristiti i u oslobađanju i u postupku pred javnim ovršiteljima. Zahvaljujem vam još jedanput.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 861. Predlagatelj Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama. Molim uključimo se i glasujmo o konačnom prijedlogu zakona. Rezultat? Također je prihvaćen jednoglasno sa 77 glasova ovaj konačni prijedlog zakona.
Prelazimo na točku 8. dnevnog reda, a to je - Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekt implementacije integriranog sustava zemljišne administracije, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 883. Predlagatelj je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj i Odbor za financije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Barica Novosel, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Vlada RH je ovlastila ministricu pravosuđa da potpiše ugovor o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj koji je potpisala 17. kolovoza 2011. godine. Ovim ugovorom o zajmu u iznosu od 16,5 milijuna eura predviđa se daljnja implementacija integriranog sustava zemljišnih knjiga. Svi znamo da je Vlada RH ono što sam govorila i prije uložila velika sredstva uopće u sređivanje i razvoj zemljišnih knjiga na način, prvo su sve zemljišne knjige u RH već sa današnjim danom u elektronskom obliku. To znači da svi možemo preko interneta gledati i vidjeti stanje svojih čestica. Daljnji razvoj tog sustava je tzv. ZIS to je povezivanje zemljišno-knjižnog sa katastarskim stanjem i zajednička baza zemljišno-knjižnih. Da bi se taj projekt mogao provesti i uskladiti potrebno je uzeti sredstva iz ovoga zajma i Vlada predlaže da ga podržite. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekt implementacije integriranog sustava zemljišne administracije. Dakle, radi se o ugovoru koji je u ime RH već potpisan, a mi ovim zakonom potvrđujemo to kao međunarodni ugovor da bi postao da bi ušao u korpus domaćega zakonodavstva. Dakle, ovim ugovorom dalje se nastavlja sa projektom sređivanja zemljišnih knjiga. Kao što smo čuli radi se o zajmu Svjetske banke. Svjetska banka je jedan od financijskih institucija međunarodnih koja kontinuirano podupire gospodarski razvitak i reforme u RH prema najpovoljnijim uvjetima koje je moguće postići na svjetskom financijskom tržištu. Ovdje se radi o zajmu od 16,5 milijuna eura u svrhu modernizacije sustava zemljišne administracije na 20 godina uz poček na otplatu od 4 godine. Mi ćemo svakako podržati prijedlog ovoga zakona. I smatramo da ovaj zajam RH omogućuje u sljedećih 20 godina potpuno sređivanje stanja zemljišnih knjiga. Možda je ovdje prigoda da podsjetimo da je projekt sređivanja zemljišnih knjiga i katastra prvi u provedbi od 2003. godine, da se financira iz različitih izvora financiranja, dakle iz zajma Svjetske banke i fondova EU iz donacija i iz proračuna RH. Prvi zajam Svjetske banke i projekt trajali su od 2003. do 2010. godine, što su rezultati i što nas zapravo ohrabruje i potiče da nastavimo sa ovakvim projektima. Rezultati su da je u RH postignuta potpuna digitalizacija svih zemljišnih knjiga. Dakle, radi se o 4 milijuna 132 zemljišno-knjižna uloška koja su sada u digitalnom obliku na internetu potpuno transparentna i vidljiva od čega je 99% od ta preko 4 milijuna i verificirano, što znači da su potvrđeno potpuno točni podaci koji su na internetu. Nažalost u RH pa onda stoga i ima posla koji se treba financirati iz ovoga zajma, nažalost još uvijek za 231 katastarsku općinu od ukupno 3 tisuće 120 katastarskih općina nema zemljišnih knjiga. Temeljem ovog zajma prvog Svjetske banke 2004. godine počinje sustavna reforma zemljišnih knjiga. Možda smo svi i zaboravili da je u tom vremenu u 109 zemljišno-knjižnih odijela u RH bilo ukupno 360 tisuća neriješenih predmeta od čega je bilo preko 40% na Zagrebačkom sudu i možda smo zaboravili da je tada prosječno vrijeme trajanja rješavanja takvog zemljišno-knjižnog predmeta se procjenjivalo na otprilike 800 dana odnosno preko dvije godine. Za razliku od toga, nakon provedbe sustavne reforme zemljišnih knjiga u srpnju 2011. ukupan broj predmeta u radu je 60 tisuća od čega zaostataka, a pod zaostacima se računa ono što je više od mjesečnog priljeva je 34 i pol tisuće predmeta. Dakle, možemo vidjeti da je tu broj neriješenih predmeta smanjen gotovo za 10 puta u otprilike šest godina. Danas imamo potpunu ažurnost u radu u 78 zemljišno-knjižnih odjela, zadovoljavajuću u 23, a nezadovoljavajuću u 8. Naime, treba razumjeti da se tu radi uglavnom o velikim gruntovnicama, urbanim dakle u velikim gradovima, prije svega u Gradu Zagrebu gdje su ti zemljišno-knjižni odnosi i upisi posebno komplicirani. Naime ne čudimo se, mi provodimo zemljišno-knjižnu reformu sada otprilike sedmu godinu. Mnogo razvijenije zemlje poput Švedske i nekih drugih zapadnih zemalja s tim su se nosile preko 20 godina. Prema tome ne treba zaboraviti da kroz 40 godina, pogotovo u nekim dijelovima Republike Hrvatske zemljišno-knjižno stanje je bilo potpuno neodgovarajuće, nije odgovaralo stvarnom stanju iz razloga što ne zaboravimo, u vrijeme države Jugoslavije porez na promet nekretnina, dakle jer se to označavalo kao nešto nepodobno da se kupuju i prodaju nekretnina, porez na promet nekretnina iznosio je 45% od vrijednosti nekretnine. Svoju promjenu vlasništva u zemljišnim knjigama se nije moglo upisati ukoliko nije bilo potvrde o plaćenom porezu. Naravno da je to mnoge ljude poticalo na to naravno jer nisu mogli izdvojiti više od pola onoga što su platili za nekretninu da plate toj državi za porez, napominjem danas je taj porez 5% i nisu provodili kroz knjige svoje promjene vlasništva. Istovremeno sve su mogli obavljati, dakle i dizati kredite, mogli su i prometovat svojim nekretninama, mogli su gradit kuće, dobivat građevinske dozvole, a da pri tome im je katastarski izvadak bio sasvim dovoljan i naravno da nije bilo nikakvog razloga, odnosno ljudi nisu bili poticani na to da svoje zemljišno-knjižno stanje sređuju. Moram reći da u nekim dijelovima Hrvatske gdje je bila austrougarska tradicija je to nešto urednije bilo provađano, u drugim dijelovima još i gore. Dakle, danas kad kažem da smo postigli potpunu ažurnost da se zemljišno-knjižni predmeti u 78 zemljišno-knjižnih odjela da se postiže zemljišno-knjižni upis u roku sedam dana, a upis hipoteke i izvadak iz zemljišne knjige odnosno potvrda u roku od jednog dana, odnosno isti dan. Danas je upit na Internet stranice zemljišnih knjiga otprilike 20 milijuna upita godišnje. Dakle danas svatko svakodobno u svim zemljišnim knjigama u Hrvatskoj na internetu može izvršiti uvid i kopirati podatak bez ikakve naknade. Nadalje, uvođenjem e-pisarnice u svih 109 zemljišno-knjižnih odjela moguće je svakome svakodobno putem interneta vršiti uvid u status svoga predmeta, dakle da točno vidi kada je zaprimljen, gdje je, kako kola u ZK odjelu. Drugi projekt je zajednički informacijski sustav, dakle jedinstvena baza podataka zemljišne knjige i katastra, usklađivanje tih podataka. Znamo da često su parcelacije provađane tijekom godina u katastru, nisu provođene u zemljišnim knjigama dakle oblici, brojevi čestica nisu bili usklađeni u zemljišnim knjigama i katastru, stare izmjere u omjerima nisu mogle biti prilagođavane novim izmjerama itd., itd. To je jedan opsežan posao koji će biti proveden u implementaciji zajedničkog informacijskog sustava jedinstvene baze podataka od sada u razdoblju od 2011. do 2014. godine. Također je kroz taj projekt afirmiran i institut ovlaštenih zemljišno-knjižnih referenata, dakle to su zemljišno-knjižni referenti koji polažu posebne ispite, a nakon toga stječu pravo samostalnog rješavanja u postupcima osnivanja ZK uložaka, obnove i dopune zemljišnih knjiga čime se postupak znatno ubrzava, a i rasterećuju se suci od nesudskih predmeta. Tako je bilo do danas, govorila sam o znatnim pomacima koji su napravljeni, no budući da preostaje još dosta posla novi projekti u razdoblju od 2011. do 2014. su bilateralni projekt s Kraljevinom Nizozemskom 200 tisuća eura, donacije Europske unije 600 tisuća eura, IPA projekt 2008., IPA projekt 2010. gdje se za digitalizaciju arhiva postojećih zemljišnih knjiga predviđa iznos od 6 milijuna eura i donacija od 3,5 milijuna eura čime bi se potpuno sadašnje zemljišne knjige u digitalnom obliku arhivirale i pospremile. Ovaj zakon koji je danas pred nama potvrđuje Ugovor o daljnjem financiranju projekta sa Svjetskom bankom u iznosu od kako smo rekli 16 milijuna 500 tisuća eura kojim bi se osigurala sredstva za potpuni prijenos podataka i uspostava zajedničkog informacijskog sustava i centralne baze podataka za svih 109 zemljišno-knjižnih odjela i svih 112 katastarskih ureda sa svom IT opremom i edukacijom djelatnika i sa uspostavom novih funkcionalnosti zajedničkog informacijskog sustava. A to znači potpuni prijenos podataka i uspostava zajedničkog informacijskog sustava i centralne baze, uspostavljanje tih novih funkcionalnosti, dakle da se može pristupiti putem interneta i sa zahtjevom i sa rješavanjem svoga zahtjeva prema zemljišnim knjigama i katastru osigurao bi se centralni prijepis i dostava dokumenata iz ZIS-a, skeniranje svih ulaznih podataka u ZIS, skeniranje zemljišnih knjiga i zbirki isprava i upravljanje dokumenata putem ZIS-a, izrada edukacijskih normativa i programa za školovanje sudskih službenika sa posebnim ovlastima. Dakle, to su oni ovlašteni zemljišno-knjižni referenti, povezivanje ZIS-a sa centralnim državnim i sudskim registrima i automatizirana razmjena podataka i harmonizacija podataka zemljišnih knjiga i katastra kroz pojedinačno preoblikovanje otprilike 50% svih katastarskih čestica i njihov prijenos u bazu podataka. Dakle, kao što vidimo iz ovoga ogromna su sredstva uložena u sređivanje zemljišno-knjižne administracije. Kada bismo tu pobrojali to je preko 30 milijuna eura, dakle ali ta je cijena opravdana imajući na umu sve nemjerljive učinke koji su postigli ovi projekti u gospodarskom razvitku u sređivanju tržišta nekretnina ali i kao jedno izuzetno jako antikorupcijsko sredstvo budući da uvodi potpunu transparentnost u zemljišno-knjižne i katastarske podatke. Ja bih napomenula da svaki pomak tehnologije košta, košta u prvobitnoj investiciji ali moramo biti svjesni da on košta i u održavanju toga sustava i podršci tome sustavu. Stoga to možemo povezat evo i sa prethodnom raspravom o sudskim taksama, dakle i pitanje je vjerojatno će jednoga dana doći i bolja gospodarska i ekonomska vremena pa će bit i pitanje pristupa kako regulirati taj pristup od gotovo 20 milijuna ulazaka na Internet stranicu koju treba podržavati. Ali s druge strane ova tehnologija koja košta ostvarila je znatne uštede prije svega na smanjenju trajanja postupka i na smanjenju potrebnog broja djelatnika koji u tim postupcima radi. Stoga će Hrvatska demokratska zajednica podržat ovaj Zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi u pojedinačnoj raspravi je uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] Danas kada raspravljamo o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt implementacije integriranog sustava zemljišne administracije s konačnim prijedlogom zakona kao jednim od važnijih zakona kojima će se zaokružiti modernizacija sustava zemljišne administracije, cjelovitog projekta koji se u Republici Hrvatskoj provodi niz godina. Mišljenja sam da je opravdan zahtjev Vlade Republike Hrvatske da se ovaj Zakon donese po hitnom postupku kako bi se njegovim donošenjem mogla povući sredstva zajma. Prijedlogom se uspostavlja zajednički informacijski sustav zemljišnih knjiga, bolji pristup digitalnim informacijama kako bi se omogućilo podnošenje zahtjeva katastarskim uredima i zemljišno-knjižnim odjelima putem Interneta čime bi se smanjili troškovi i dodatno pogoršala usluga. Predviđa se realizacija projekta po dijelovima. Prvi dio je razvoj zemljišno-knjižnog sustava. Drugi dio je modernizacija sustava prostornih informacija i katastra. Treći dio je poboljšanje digitalnih usluga. I četvrti dio je projekt upravljanje, poduka i informiranje javnosti. Prijedlogom se također utvrđuje i način podmirivanja financijskih obveza koje nastaju za Republiku Hrvatsku. Propisuju se tijela državne uprave zadužena za provedbu ugovora o zajmu, način podmirivanja financijskih obveza, način i uvjeti financijskog upravljanja. Valja istaknuti da je Međunarodna banka za obnovu i razvoj najvažnija međunarodna financijska institucija koja podupire reformske projekte, a Republika Hrvatska ih koristi pod najpovoljnijim financijskim uvjetima koje Međunarodna banka postiže na međunarodnom financijskom tržištu. S obzirom na iznijeto podržavam donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt implementacije integriranog sustava zemljišne administracije. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Evo čuli smo znači otkako je Republika Hrvatska postala članica Svjetske banke, banka je pružala niz financijskih potpora. Znači 49 zajmova u vrijednosti od 2,3 milijarde eura i 51 darovnicu u vrijednosti od oko 72 milijuna američkih dolara. Evo mogu ponosno reći da je Zadarska županija koristila jednu od tih darovnica Svjetske banke 2001. godine za izradu vizije razvoja Zadarske i Šibensko-kninske županije i to u iznosu od 1 milijun dolara, a ta vizija i studija bila je upravo jedan dobar uvod u strateško planiranje razvoja i podloga naravno u strateško planiranje razvoja ove dvije prekrasne županije. A evo kratko ću reći kako ja vidim ovaj značajan zajam za Hrvatsku. Njegov značaj je upravo u tome što se on nastavlja. Ovo je nastavak na upravo završeni ili u tijeku sustav projekta Vlade. Znači, nacionalni projekt Vlade Republike Hrvatske sređivanje zemljišnih knjiga i katastra pod nazivom uređena zemlja kojom se pomoglo uspješnom dovršetku prve faze reforme na području zemljišnih knjiga i katastra u Republici Hrvatskoj. To je projekt koji se radi, znači koji radi Državna geodetske uprava provodi zajedno sa jedinicama lokalne i regionalne samouprave uz određeno sufinanciranje. Dakle, riječ je o jednom nacionalnom programu sređivanja zemljišnih knjiga i katastra Vlade Republike Hrvatske, a obuhvaća mnoge aktivnosti znači i Ministarstva pravosuđa, Državne geodetske uprave ali i mnoge aktivnosti na razini jedinica lokalne samouprave. Pa recimo samo na području Zadarske županije da nije bilo gotovo stoljeće i po sređivanja katastra i zemljišnih knjiga. Kažu naši gotovo od Austro-ugarske, da su katastarski planovi stari i preko 150 godina. Poslovi na izmjeri na području Zadarske županije, znači završeni su u Privlaci, Vrsima, Viru, Zatonu, Poljicima, Petričanima gotova je i u cijelosti općina Sukošan, znači uključujući Debeljak, Goricu i Glavicu, Diklo i Bibinje. U tijeku su projekti izmjere u Ražancu, Poličnicu, Svetom Filip Jakovu, Kolanu, Pašmanu, Posedarju, na području Pridrage, Kukljice, Sali i općine Preko. Evo nastavak znači nakon ove izmjere slijedi postupak sređivanja, odnosno modernizacije sustava zemljišne administracije, ali upravljanja zemljištem i nekretninama. Uređeno zemljište tek predstavlja značajan potencijal za razvoj i investicije, a htjela sam da na području, da ovim primjerom kako je na području Zadarske županije napravljeni značajni projekti da je to jedan osmišljen projekt Vlade Republike Hrvatske, znači da nakon ovog projekta slijedi sređivanje i modernizacija zemljišne administracije i u tome vidim značajnu, odnosno najznačajniju vrijednost ovog zajma. Stoga ću podržati ovaj projekt. Hvala.
Hvala. I gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo državna tajnice, štovane kolegice i kolege zastupnici. Neosporno je da zajednički informacijski sustav zemljišnih knjiga i katastra treba osuvremeniti, treba ga unaprijediti da bude učinkovit i funkcionalan, i naravno ažuran u svakom trenutku. Međutim štovana gospođo državna tajnice, kao što ste i vi spomenuli a i prethodnici u raspravi samo ste se referirali na zemljišne knjige i katastar. Što je sa ARKOD-om? Kako to da Agencija za plaćanje u poljoprivredi ima katastarsku bazu koja nije ažurna, dapače kaže nije niti službena. Pa to vam izgleda tako da kada dođete u Agenciju za plaćanje u poljoprivredi da prijavite svoja zemljišta u ARKOD, onaj zaista ljubazni službenik se skupa s vama muči da na satelitskoj slici preko koje je superponirana katastarska podloga pronađe vaše čestice, katastarska podloga uopće nije ažurna, i zapravo je sve to vrlo upitno koliko je to zapravo i točno. Notorna je činjenica da se potrošnja ekoloških ili kako to u zapadnoj Europi zovu organskih proizvoda u zemljama Europske unije je veća od ponude, i ekološka proizvodnja, ekološka poljoprivreda predstavlja jednu od vrlo velikih šansi hrvatskih poljoprivrednika. Međutim da se dođe do toga to je skoro pa noćna mora da svoju zemlju prijavite u ARKOD. Štoviše onaj ljubazni službenik u ARKOD-u vam može prema vašoj namjeri, vašim poslovnim planovima i promijeniti katastarsku kulturu iz oranice u voćnjak ili tako dalje, ali ako se radi o šumama to ne može zbog toga što je za šume nadležan Zakon o katastru. Pa onda morate ovlaštenog geometra izvoditi na teren, da bi on vidio da li je na nekoj čestici šuma ili ne, kao da nismo u 21. stoljeću pa se to ne vidi iz satelitske snimke. Osim toga ako želite svoje zemljište prenamijeniti iz livade, pašnjaka ili možda čak i oranice u šumu, pa to je još i dodana vrijednost, jer vi u biti državi omogućujete i dodatne resurse, dodatne mogućnosti u trgovanja kvotama ugljičnog dioksida, dakle smanjujete ugljični otisak, dajete šansu hrvatskoj industriji, ali pa čak je i Zakonom o poticajima u poljoprivredi predviđeno značajni poticaji za pošumljavanje, ali ne, vi to ne možete napraviti u Agenciji za plaćanje u poljoprivredi, prenamijeniti katastarsku kulturu, nego morate plaćati skupe geodetske elaborate kao da su geodeti šumari, a ne ono što jesu geodeti. Osim toga kad bi važila ili kad bi bila na uporabi dobra ažurna geodetska podloga, superponirana sa satelitskom snimkom koju a pro pos je Republika Hrvatska itekako platila da bude ažurna, pa nije ništa slabija od satelitske slike primjerice na google earthu, dakle u tom segmentu Hrvatska jest ušla u 21. stoljeće, ali ovom informacijskom tehnologijom nije spojila sve komponente, pa onda u biti se postavlja pitanje zašto to nije uredila, zašto ovim zakonom nisu obuhvaćene sve komponente zajedničkog informacijskog sustava, a ne samo katastarske knjige i zemljišne knjige. Zar Agencija za plaćanje u poljoprivredi nije dio hrvatske administracije ili ako ne uprave, onda barem para uprave koja bi trebala u svakom trenutku biti povezana i sa zemljišnim knjigama i sa katastrom, jer vi također u Agenciju za plaćanje u poljoprivredi morate nositi ove vlasničke listove i posjedovne listove, dakle odlaziti u predmetno zemljišni katastar ili u općinski sud, plaćati takse, i to ne možete izvaditi u bilo kojem katastru ili općinskom sudu, nego baš morate otići na mjesto gdje se vaša nekretnina ili fizički nalaze. Zašto se ljudima toliko komplicira život? Zbog onih 20 ili 50 kuna takse? Pa neka onaj službenik naplati taksu, virtualnu taksu na licu mjesta nakon što provjeri da li je stanje u katastru ili u zemljišnim knjigama onakvo kakvo je i kakvi se vi kažete i na osnovu ovih dokumenata što ste donijeli u agenciju da vam se provede to što želite. Drugim riječima, osim ovog integriranog zajedničkog informacijskog sustava još uvijek treba zaista mnogo poraditi da se napravi klik u glavama pa da se onda integrira i organizacijski, a ne samo papirnato informacijski ovi sustavi u jedinstveni sustav da poljoprivreda, ekološka poljoprivreda ne bude maćeha, da ljudi mogu slobodno raspolagati svojom imovinom u skladu sa odredbama Ustava, a ne da moraju prolaziti prave torture da bi dokazali da je na djelu njihove poljoprivredne površine šuma stara možda i 50 ili 100 godina. Zašto RH nema bazu podataka, važeću bazu podataka o šumama? Pa to bi joj olakšalo pregovore s EU vezano uz kvote zagađenja ugljičnim dioksidom i unaprijedilo čak i estetski vizualno naš okoliš jer bi se ljudi počeli brinuti i o tom gotovo potpuno zanemarenom segmentu privatnog vlasništva. Jer oko 23% šuma u RH je u privatnom vlasništvu i dobro je da je tako. Samo treba se o tome brinuti i prvi korak bi bio olakšavanje ljudima papirnatog upravljanja njihovim vlasništvom i njihovo ohrabrivanje, a ne zapravo obeshrabrivanje da svoje poljoprivredne površine koje jesu šume ili koje namjeravaju da budu šume zaista tako i u katastru prenamjene. A slično je i sa ostalim poljoprivrednim površinama. Dakle, štovana gospođo državna tajnice razmislite o načinu kako i Agenciju za plaćanje u poljoprivredi uvrstiti u ovaj projekt stvaranja zajedničkog informacijskog sustava. Hvala lijepa.
Hvala. I 5 minuta za klub, u ime kluba zaključno gospodin zastupnik Boro Grubišić, klub naravno HDSSB-a.
Naravno klub HDSSB-a. Da, još uvijek gospodine Markovinoviću, i ostat će i u tom dvostruko većem broju u budućem sazivu Sabora. Gospodine Franić dobro ste uočili, pardon gospođo državna tajnice, prije svega da pozdravim gospodina predsjednika Sabora i kolegice i kolege. Dobro ste primijetili ove probleme i dobro ste ih uočili. Evo jednog primjera da se katastarski izvadak, dakle i uvid, može uočiti na primjer evo na osobnom primjeru to mogu reći. Dakle, katastarska općina Novalja, … [[Govornik se ne razumije.]] a onda vlasnički list moram osobno doći na Pag u sud u Pagu vaditi. Dakle, prevaliti iz Slavonije na Pag jel', pogotovo kad je bura ovako u zimu za vlasnički list, a ne moći ga izvadit recimo isto tako kao što kažete virtualnom plaćanju takse ili internetskim plaćanjem takse Sudu u Pagu pa da to dobijem i u Slavonskom Brodu u sudu, zašto nema nikakvih razloga. Ali evo, još uvijek nije to sve skupa umreženo. Naravno da određena problematika postoji na relaciji ARKOD katastar dakle i sudovi, odnosno ajde da kažem kako to narod govori gruntovnice i onda nastaje problematika različitih vrsta. Ako bi htjeli prenamijeniti zemljište, recimo općina Novalja pripada Ličko-senjskoj županiji, Sud u Pagu pripada Zadarskoj županiji i imate silne odiseje upravo, ali nije u svemiru nego u Hrvatskoj. Sam kredit kao kredit tehnički ovdje piše u prijedlogu ovoga zakona da iznosi 16,5 milijuna eura da bi se uredile upravo ove relacije katastar-gruntovnica, da bi se uspostavio zajednički informacijski sustav ili integrirani informacijski sustav što je dobro, što je odlično. U svakom slučaju svakom građaninu RH bit će onda puno lakše, dostupnije ući na Internet i vidjeti i vlasničku strukturu i oblik zemljišta i namjenu zemljišta je li to oranica, je li to šumska površina ili pašnjak ili bilo što drugo. Međutim, kako Međunarodna banka za obnovu i razvoj daje kredit na 20 godina RH uz kamatnu početnu, piše početnu, pardon piše početna naknada 0,25% iznosa fiksna kamata na 20 godina, dakle do 2031. godine, jasno je kako će to biti našim građanima razvidno i dostupno svaki podatak o svakoj parceli u katastru i gruntovnici tako će to biti razvidno i europljanima, odnosno stanovnicima 500 milijuna stanovnika EU pa i šire. Zašto to govorim? Pa zato što za, prema potpisanom pristupnom ugovoru, dakle 7 godina je stanka u mogućnosti kupovine poljoprivrednog zemljišta u RH plus 3 godine možda bude, a možda ne bude. Upravo vrijeme za uređivanje ovoga, dakle ovoga zajedničkog integriranog informacijskog sustava je možda i pogodno ne samo za naše građane negoli i za one koji u Europi imaju i imat će uvijek novaca kako bi ostvarili i, kako bi ne samo naši građani ostvarili vlasnička prava i sve ono što može proisteći iz ovoga negoli i stanovnici, odnosno građani Europe. Kako će to izgledati i kako će izgledati vlasnička struktura nakon 10 godina u RH trebamo se svi zapitati. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Dame i gospodo htio bih vas zamoliti, budući da imamo svečanu sjednicu povodom Dana nezavisnosti u 12 sati kada će se dodjeljivati državne nagrade za znanost, imat ćemo dosta gostiju koje smo pozvali povodom Dana i zato vas molim da ne zamjerite što nećete svi sjediti na onim mjestima koja sada sjedite. Ipak smo svi mi domaćini skupa i svaki Saborski zastupnik ili zastupnica se može tako i osjećati, a kao domaćini ćemo dati prednost onima koji nam dođu kao gosti pa će oni sjediti u prvim klupama. Zato vas molim da to uvažite, ja mislim da će svaki imati mjesto samo ne na onom mjestu gdje inače sjedimo. Ja vas molim da materijal, zakone i papire sklonite ispod klupe, tako da se ne vide i mi u 12 sati dakle nastavljamo sjednicu sa svečanim dijelom sjednice, a onda ćemo nastavak sjednice imati u 15 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o ništetnosti određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ, i Republike Srbije, biti će hitni postupak P.Z. br. 889. Dakle u 15 sati ćemo nastavak sjednice redovne, dakle radnog dijela imati sa ovom točkom dnevnog reda. Molim vas da sklonite, ili vašim kolegama isto tako pomognete kojih nema ovdje da sklone ovo brdo materijala koji postoji na klupama. Evo, hvala vam lijepa znači u 12 sati se vidimo. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt "Implementacija integriranog sustava zemljišne administracije", hitni postupak, P.Z.E. br. 883. Predlagatelj Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt "Implementacija integriranog sustava zemljišne administracije". Molim uključimo se i glasujmo o konačnom prijedlogu zakona. Ovaj zakon je prihvaćen jednoglasno, sa 77 glasova.
Uvažene zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem i to sa točkom 10. - Konačni prijedlog Zakona o ništetnosti određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ i Republike Srbije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 889. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Davorin Mlakar, ministar uprave. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Vlada je na neki način ovim Zakonom pokušala reagirati na događaje koji su poprilično neuobičajeni u međunarodnoj praksi između država koje reguliraju kazneno zakonodavstvo. Dozvolite mi možda nije uobičajeno, ali iz ovog uvodnog obrazloženja zakona shvatit će se nakon izlaganja zbog čega sam to govorio. Pročitao bih iz deklaracije o proglašenju suverene i samostalne Republike Hrvatske koju je Sabor donio jedan pasus koji se tiče teme o kojoj ćemo danas govoriti. Na području Republike Hrvatske važe samo zakoni koje je donio Sabor Republike Hrvatske, a do okončanja razdruživanja i savezni propisi koji nisu stavljeni izvan snage. Sva pitanja koja u ovom trenutku ne mogu biti riješena kao što su položaj JNA, savezna diplomacija, razdioba zajedničkih prava i obveza bit će uređena posebnim dogovorom ugovorom između Republike Hrvatske i ostalih federalnih jedinica i SFRJ u postupku razdruživanja. Dok traje razdruživanje Republika Hrvatska priznaje samo one savezne institucije u kojima se odlučuje na osnovama pariteta i suglasnosti. Savezna tijela ne mogu djelovati na teritoriju Republike Hrvatske osim ako to Vlada Republike Hrvatske za pojedini slučaj privremeno ne odobri. Suprotno i ovom tekstu iz Deklaracije Sabora Republike Hrvatske iz '91. godine, suprotno i sporazumima koji su potpisani između Državnog odvjetništva Republike Hrvatske i Tužilaštva Republike Srbije Republika Srbija donijela je zakon kojim je odredila nadležnost pravosudnih tijela Republike Srbije. Ja ću citirati odredbu zakona: "Državni organi Republike Srbije određeni ovim Zakonom nadležni su za vođenje postupka za krivična djela iz člana 2. ovog Zakona koja su izvršena na teritoriju bivše Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije bez obzira na državljanstvo učinioca ili žrtve." Vlada Republike Hrvatske je uvjerena da je na ovaj način Republika Srbija svojim internim zakonodavstvom proširila jurisdikciju Republike Srbije na područje suverene, samostalne i nezavisne Republike Hrvatske, a to je i sukladno preuzetim međunarodnim obvezama i jedne i druge države i deklaracijama koje su potpisale i povelje Ujedinjenih naroda međunarodno pravno nedopušteno. S obzirom da time mislimo da je zadirano u suverenitet Republike Hrvatske, a da bismo omogućili pravosudnim tijelima Republike Hrvatske da na odgovarajući način reagiraju na akte koji bi se našli na području Republike Hrvatske doneseni od strane pravosudnih tijela Republike Srbije predlažemo zakon koji se, o kojem se radi pod ovom točkom koji bi rekao da stupanjem na snagu ovog Zakona se utvrđuje da su ništetni i bez pravnog učinka svi pravni akti bivše Jugoslavenske narodne armije, njezinih pravosudnih tijela, pravosudnih tijela bivše SFRJ i pravosudnih tijela Republike Srbije koji se odnose na Domovinski rat u Republici Hrvatskoj kojima su osumnjičeni, optuženi i/ili osuđeni državljani Republike Hrvatske za kaznena djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom iz glave 13. Kaznenog zakona. Ta djela se taksativno navode u zakonu koji je na vašim klupama. Posebno želimo napomenuti da prijedlogom ovog zakona i donošenjem ovog zakona ničim Republika Hrvatska ne dovodi u pitanje izvršavanje obveza koje Republika Hrvatska je preuzela Ustavnim Zakonom o suradnji Republike Hrvatske s međunarodnim kaznenim sudom, da ničim ne dovodi u pitanje svoje međunarodno preuzete obveze, i da je ovo zakon koji će jedino omogućiti da pravosudna tijela Republike Hrvatske štite propise Republike Hrvatske koji su na ovaj način postupanjem druge države ugroženi. Isto tako želio bih u ovom uvodu napomenuti da je Vlada uz predlaganje ovog zakona po hitnom postupku danas na svojoj sjednici utvrdila i prijedlog deklaracije koju bi uputila Saboru na donošenje, u kojoj deklaraciji bi se pozvalo Republiku Srbiju da na temelju međunarodno preuzetih obveza od povelje Ujedinjenih naroda do pojedinih međunarodnih dokumenata, međunarodnim ugovorom sa Republikom Hrvatskom riješi sva pravosudna pitanja vezana uz ova kaznena djela i na taj način de facto stavi izvan snage odredbe svojih unutarnjih propisa koje dovode do kolizije dva pravna poretka na prostoru Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospodo ministri, kolegice i kolege zastupnici. U razmatranju ovog prijedloga zakona mora se voditi računa o nekoliko grupa pitanja, među kojima su dvije najznačajnije. Što ovaj prijedlog zakona uistinu donosi u smislu zaštite i Domovinskoga rata i hrvatskih branitelja, te drugo što Vlada Republike Hrvatske misli poduzeti u smislu sprječavanja revizije Domovinskog rata koji dolaze ne samo izvana, već i od strane hrvatskih državnih i pravosudnih tijela i institucija. Pod pitanjem što ovaj prijedlog zakona uistinu donosi u smislu zaštite i Domovinskog rata i hrvatskih branitelja, treba voditi računa o sljedećem. Prijedlog ovog zakona je na retoričkoj razini tautološki, tj. ne donosi komparativno ništa novoga što već ne postoji i što nije poznato, niti poništava išta od postojećih s motrišta suverenosti Republike Hrvatske veoma negativnih propisa i prakse. Drugo, prijedlog zakona je sam u sebi kontradiktoran jer u članku 1. utvrđuje da su, citiram: "Ništetni i bez pravnog učinka svi pravni akti bivše JNA, njezinih pravosudnih tijela, pravosudnih tijela bivše SFRJ i pravosudnih tijela Republike Srbije.", a već u članku 2. stavak 2. ovog prijedloga zakona i u članku 2. obrazloženja navodi se kako se ovim zakonom, citiram: "Ne dovode u pitanje obveze koje je Republika Hrvatska preuzela ustavnim Zakonom o suradnji Republike Hrvatske s međunarodnim kaznenim sudom, te kako će Republika Hrvatska i nadalje ispunjavati sve zahtjeve za suradnju ili izvršenje pojedinih odluka međunarodnog kaznenog suda", završen citat. To znači da će predlagatelj zakona, dakle Vlada Republike Hrvatske i nadalje ispunjavati sve zahtjeve međunarodne zajednice, pa tako i zahtjeve iz Srbije, jer su i oni dio zahtjeva međunarodne zajednice koji su i formalizirani međudržavnim sporazumima i praksom. Treće, Hrvatski sabor je 17. listopada 2003. godine usvojio Zakon o primjeni statuta međunarodnog kaznenog suda i progonu za kaznena djela protiv međunarodnog, ratnog i humanitarnog prava, a u kojem u članku 10. stoji, citiram: "Prvo, počinitelje kaznenih djela iz članka 1. ovoga zakona počinjenih u Republici Hrvatskoj, počinitelje koji su državljani Republike Hrvatske, i počinitelji čije su žrtve državljani Republike Hrvatske progonit će se u Republici Hrvatskoj te će im suditi nadležni hrvatski sud. Drugo, osim počinitelja iz stavka 1. ovog članka u Republici Hrvatskoj progonit će se i drugi počinitelji kaznenih djela iz članka 1. ovog zakona, bez obzira na mjesto počinjenja i državljanstvo počinitelja, ako je počinitelj uhićen u Republici Hrvatskoj ili joj je izručen, a kazneni progon nije proveden pred međunarodnim kaznenim sudom ili pred sudom drug države." Ovim je jasno da Republika Hrvatska može i mora procesuirati ratne zločine bez obzira radi li se o njenim državljanima, i jesu li zločini počinjeni na njenom teritoriju. Međutim ovu odredbu statuta međunarodnog kaznenog suda zlorabila je Republika Srbija dajući sebi za pravo da ona sudi hrvatskim braniteljima za navodne zločine koji k tome nisu niti počinjeni u Republici Srbiji, već i ako su počinjeni na teritoriju Republike Hrvatske. Najsvježiji primjer je suđenje i presuda hrvatskom branitelju Veljku Mariću u Beogradu, koji je prema ovim odredbama statuta međunarodnog kaznenog suda trebao i morao biti izručen Republici Hrvatskoj, i to ne samo prema tim odredbama, već i prema sporazumu o suradnji u progonu počinitelja ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti i genocida, koji su u Zagrebu 13. listopada 2006. godine potpisali glavni državni odvjetnik Republike Hrvatske Mladen Bajić i tužitelj za ratne zločine Republike Srbije Vladimir Vukčević. Republika Hrvatska je svoj Zakon o primjeni statuta međunarodnog kaznenog suda donijela prema međunarodnom nalogu 2003. godine, ali je sada vidljivo da Srbija nije sjedila skrštenih ruku, pa je iste godine donijela spomenuti svoj zakon, Zakon o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine. S pogubnim posljedicama odredbi međunarodnog kaznenog suda po hrvatske branitelje na najgrublji način smo se suočili npr. u presuda hrvatskim generalima Anti Gotovini i Mladenu Markaču, ali je nevjerojatno da je hrvatskoj vlasti trebalo 8 godina da shvati i uvidi kakve opasnosti vrebaju od zakonodavstva države koja je ne tako davno počinila neviđena zvjerstva hrvatskome narodu. Ovime je Srbija na djelu pokazala istinitost izreke kako vuk dlaku mijenja, ali ćud nikada. I četvrto, zbog toga što ovaj prijedlog zakona po pitanju stvarne pravne zaštite hrvatskih branitelja od mogućih budućih srbijanskih optužnica ne nudi apsolutno ništa, ovaj prijedlog zakona je za nas najobičniji politički pamflet kakvih je bilo podosta i u ovoj, kao i u ranijim političkim kampanjama. U svezi s drugim pitanjem što Vlada misli poduzeti u smislu sprječavanja revije Domovinskog rata, koji dolaze od hrvatskih državnih i pravosudnih tijela institucija, mora se konstatirati sljedeće. Optužbama protiv hrvatskih branitelja koja dolaze iz Srbije, zemlje agresora na Hrvatsku uistinu se mora stati na kraj, ali jednako velika, a često i veća opasnost po Domovinski rat i hrvatske branitelje dolazi od strane hrvatskih pravosudnih tijela i institucija. U tom pogledu posebno se ističu DORH i hrvatski sudovi. Evo nekoliko primjera. Poznati je sramotan slučaj vezan za suđenje hrvatskim generalima Mirku Norcu i Rahimu Ademiju. U kaznenom postupku koji se protiv njih vodio pred hrvatskim sudom, županijsko državno odvjetništvo u Zagrebu za svjedoka optužbe protiv hrvatskih generala predložilo je Savu Štrbca. S druge strane, još nam je svima u svježem i bolnom sjećaju tragična smrt hrvatskog generala Đure Brodarca. On je bio optužen i pritvoren na temelju optužnice DORH-a, čiji se sadržaj u više od 80% navoda temeljio na podacima zloglasnog Veritasa, već gore spomenutog Save Štrbca. Treće, ono što se događalo u svezi suđenja osmorici hrvatskih branitelja iz vojno istražnog centra Lora spada gotovo u rubriku vjerovali ili ne, a u glavnoj je ulozi glavni državni odvjetnik Mladen Bajić. Naime, 12. lipnja 1992. godine na temelju prijave vojne policije Mladen Bajić tadašnji zamjenik vojnog tužitelja u Splitu podnio je vojnom Sudu u Splitu, citiram: "zahtjev za provođenje istrage protiv poimence 44 osobe" jer su, citat: "počinili krivično djelo oružane pobune protiv RH", završen citat. Stoga je sukladno svojim tužiteljskim ovlastima predložio da se svima njima, citiram: "bude određen pritvor", završen citat. Temeljem ovog zahtjeva Mladena Bajića vojni istražni sudac Vojnog suda u Splitu istog dana napisao je rješenje o provođenju istrage, odredio pritvor osumnjičenicima i izdao za njima tjeralicu. No, 10 godina poslije 2002. godine Mladen Bajić sada u statusu Županijskog državnog odvjetnika i tadašnjeg glavnog kandidata za novog Glavnog državnog tajnika RH iste je one osobe koje je sam 1992. godine optužio kao oružane pobunjenike i neprijateljske vojnike protiv RH i koji su temeljem njegovog zahtjeva kao takvi uhićeni, privedeni i pritvoreni u Lori 2002. godine Mladen Bajić je proglasio te iste osobe civilnim osobama koje su bez ikakvog pravnog osnova uhitili i držali uhićenima 8-rica hrvatskih branitelja zatvorskih vojnih čuvara u Vojno-istražnom centru Lora. Pod takvom optužbom Mladen Bajić podnio je tada i optužnicu protiv tih 8 hrvatskih branitelja, a ono što je nevjerojatno kao svjedoke optužbe ne samo da je koristio iste one neprijateljske srbijanske vojnike koje je on 1992. godine uhitio i pritvorio nego se po njih išlo i u Srbiju moljakati ih da dođu u Hrvatsku svjedočiti protiv hrvatskih branitelja garantirajući im k tome još i sigurnost od svake vrste kaznenog progona i odgovornosti za kaznena djela koja su kao pripadnici neprijateljske vojske počinili prema Hrvatima. Nažalost i na hrvatsku sramotu 8 hrvatskih branitelja je temeljem ovog salto mortalea Mladena Bajića i osuđeno na višegodišnje zatvorske kazne. Brojni su još primjeri koji svjedoče da su optužnice koje protiv hrvatskih branitelja podiže Državno odvjetništvo RH i Glavni državni odvjetnik Mladen Bajić često i opasnije od optužbi koje dolaze izvan RH. I konačno, dolazimo do primjera koji na posebno nevjerojatan način povezuje nedavne srbijanske optužnice i presude hrvatskoga pravosuđa. Evo primjera. Viši sud Republike Srbije iz Beograda u spomenutoj optužnici iz srpnja ove godine postrojbe ZNG-a, HV-a i MUP-a tijekom 1991. godine tretira izrijekom kao paravojne formacije identično kao i Županijski sud iz Zagreba u svojoj presudi Branimiru Glavašu iz svibnja 2009. koji utvrđuje da su sve hrvatske vojne postrojbe do 8. listopada 1991. bile nelegalne formacije. Drugo, u srbijanskoj optužnici hrvatski branitelji grada Vukovara terete se zbog otvaranja vatre tj. pucanja po jedinicama JNA, a Županijski sud u Zagrebu u presudi Branimiru Glavašu izrijekom konstatira da su do 8. listopada jedino regularne vojne postrojbe u Hrvatskoj bile jedinice JNA. Treće, srbijanska optužnica ratna zbivanja tijekom 1991. godine na području RH tretira kao oružanu pobunu radi rušenja ustavno-pravnog poretka SFRJ, a Vrhovni sud RH ta ista ratna zbivanja na području RH tijekom 1991. tretira citiram: "kao oružane sukobe koji nisu imali međunarodni karakter", dakle kao građanski rat, a ne kao agresiju na RH. U čemu je razlika? Nema je. I posljednje, na kraju nije čudno što srbijanska optužnica negira postojanje agresije tijekom 1991. godine na RH, ali je skandalozno da Vrhovni sud RH u svojoj presudi Branimiru Glavašu od 2. lipnja 2010. izrijekom utvrđuje kako je, citiram: "tek od 8. listopada 1991. godine svakoj drugoj državi i svakoj stranoj vojsci bilo jasno da vršeći ratne operacije na području RH vrši agresiju protiv RH", završen citat. I u prijedlogu zakona koji je danas pred nama u ocijeni stanja na str. 2. navode se zaključci koji sugeriraju da je tek od 8. listopada 1991. godine citiram: "na RH izvršena oružana agresija od strane Republike Srbije i tzv. JNA te da je tek od toga dana RH prisiljena braniti se od agresije svim raspoloživim sredstvima." A što se onda u RH događalo prije 8.10.1991.? Temeljno pitanje koje se iz ovih navoda, ali i iz ranije navedenih konstatacija Vrhovnog suda samo po sebi nameće jest pa kada je počela agresija u RH? Ako je agresija na Hrvatsku počela 8. listopada kao što izrijekom tvrdi Vrhovni sud RH postavljaju se nužno nebrojena pitanja. Što se onda u Hrvatskoj dogodilo na "krvavi Uskrs" 1991. godine? Je li Josip Jović prva hrvatska žrtva Domovinskog rata ili oružani pobunjenik protiv ustavno-pravnog poretka SFRJ? Što su bili 12 poginulih redarstvenika 2. svibnja 1991. godine u Borovu selu? Što su bili 39 mučki pobijenih Hrvata u Dalju 1. kolovoza 1991.? Što su od 25. kolovoza 1991. kad je počela srpska agresija na Vukovar pa do 8. listopada '91. bili svi poginuli, ali i preživjeli hrvatski branitelji grada Vukovara? Što se onda na kraju zbilo 7. listopada 1991. godine prilikom raketiranja Banskih dvora? Je li to bio čin agresije na RH i zločinački pokušaj ubojstva predsjednika Hrvatske države ili je to bila legalna upotreba zračnih snaga tada, citiram: "jedino legalnih jedinica JNA". Što su konačno do tog 8.10.1991. godine bili svi hrvatski branitelji diljem RH? Hrvatski heroji ili oružani pobunjenici i rušitelji ustavno-pravnog poretka SFRJ? Ovim stravičnim konstatacijama Vrhovnog suda RH moramo se svi najenergičnije i svim sredstvima suprotstaviti. Jer agresija na Hrvatsku nije započela 8. listopada već davno, davno prije. Pozivanje na mišljenje br. 11. Arbitražne komisije Konferencije o miru u Jugoslaviji od 16.07.1993. godine kojim se utvrđuje kada je RH po njihovom stavu postala u smislu međunarodnog prava suverena država u smislu određivanja trenutka kada je na neku državu izvršena agresija nema nikakvog učinka. Naime, definicija agresije koju je usvojila Rezolucija Generalne skupštine UN-a br. 3314 od 14.12.1974. godine glasi: "Agresija je uporaba oružane sile neke države protiv suvereniteta teritorijalnog integriteta ili političke neovisnosti druge države." I u ovoj definiciji termin država koristi se bez predrasuda na pitanje priznanja ili na pitanje da li je napadnuta država članica UN-a. Ovo je bio citat. Prema tome za određivanje datuma kada je na neku državu izvršena agresija nije od presudne važnosti da li je u tom trenutku država na koju je izvršena agresija bila ili nije bila priznata ili članica UN-a. Pravo i obveza, a sve očitije i nužnost da Hrvatska konačno nedvojbeno precizira kada je na Hrvatsku započela agresija Srbije, Crne Gore i JNA. Važnost 8. listopada u hrvatskoj povijesti je neizmjerna kao i važnost odluka Hrvatskog sabora od 25. lipnja 1991. godine kada na kraju krajeva slavimo i Dan državnosti. No, zar imamo pravo zaboraviti i na druge važne datume? Zar smo zaboravili "Balvan revoluciju" 17. kolovoza 1990-te godine kada je Milan Martić u ime tzv. "SAO Krajine", a potaknut od Srbije i velikosrpskih krugova u JNA proglasio ratno stanje? Zar smo zaboravili i "Božićni Ustav" od 22.12. kad je Hrvatski sabor donio Ustav RH i kad je pokojni predsjednik Franjo Tuđman sa saborske govornice utvrdio da je njegovo donošenje izniman povijesni čin, citiram: "radi toga što on čini temeljnicu u izgradnji pune nacionalno državne suverenosti Hrvatske." Tim je Ustavom Hrvatska određena kao jedinstvena, nedjeljiva, demokratska i socijalna suverena država. A mi više od godinu dana šutke prelazimo preko konstatacije Vrhovnoga suda da je tek 8. listopada započela agresija na Hrvatsku. Kada za 50-ak godina i više nikoga od nas ne bude među živima tada će jedina istina za buduće pokoljenje bit ono što će se moći naći u zapisima službenih dokumenata pa tako i naših sudova. Zaključno, ne zatvarajmo oči pred očiglednom istinom da na popisu optuženih ovaj put nije bilo gospodina Vladimira Šeksa ne bi danas bilo niti ovoga prijedloga zakona. Jer se postavlja pitanje zašto se ovakav zakon nije pojavio pred Hrvatskim saborom kada je uhićen bio Tihomir Purda, kada je bila optužena Vesna Bosanac ili kada je uhićen Veljko Marić. Sve dok besramne srbijanske optužnice nisu zakucale na vrata nekog i od danas visoko pozicioniranih HDZ-ovih dužnosnika nije bilo reakcije iz Vlade Republike Hrvatske, no na žalost niti današnji Prijedlog zakona ne rješava ništa bitno u pogledu stvarne zaštite Hrvatskih branitelja od sadašnjih ili mogućih budućih optužnica srbijanskog tužiteljstva. Ali nije dovoljno pokušati se oduprijeti se pokušajima revizije koji dolaze izvan Hrvatske, mora se oduprijeti onim pokušajima revizije koji dolaze iz Hrvatske. Ako uistinu želimo nešto u tom smislu učiniti za Hrvatske branitelje onda neka vlada predloži Zakon o ništetnosti svih presuda Hrvatskog sudstva koje se temelje na optužnicama glavnog državnog odvjetnika Mladena Bajića jer konstatacije koje se nalaze u njegovim optužnicama, sve to ima značajke nacionalne veleizdaje. Kao što imaju neke konstatacije koje se nalaze u presudama Hrvatskoga sudstva. Činjenice ne prestaju postojati ako ih se zanemaruje. Konstatacije navedene u presudi Branimiru Glavašu su opasnost za sve branitelje koji su stupili u obranu prije 8. Listopada. Nitko pa ni suci nemaju pravo skrivajući se iza trodiobe vlast i tzv. Neovisnosti sudstva svojim odlukama revidirati Domovinski rat i u pitanju ustavnopravne temelje samostalne Hrvatske. I na samom kraju, nekoliko riječi o prijeporima oko toga kada su stigle srbijanske optužnice i zašto se čekalo ne 34 već 41 dan s njihovom objavom. Ma znala je premijerka Jadranka Kosor i gospodin Šeks i ministar Bošnjaković za ove optužnice od prvog dana. Sve ostalo su priče za malu djecu, pa i igrokaz sa žrtvovanjem ministra Bošnjakovića kao Pedra koji treba platiti ceh. Vi ste stalno nečemu čudom čudite i kada su otkrivene afere … pljačke i sada kada su stigle besramne srbijanske optužnice vi ostanete … a Hrvatski branitelji se nalaze na srbijanskim tjeralicama. Ovoliko se nije načudila ni Alisa u zemlji čudesa nemojte nam mazati oči, srbijanske optužnice svjesno su skrivane kako bi ih se upotrijebilo u trenutku kada je trebalo skrenuti svjetla pozornice s novih afera u kojima je otkriveno kako se prljavi novac iz crnih HDZ-ovih fondova koristi…
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme uvaženi zastupniče, isteklo vam je vrijeme. Uvaženi zastupniče isteklo vam je vrijeme. Završite raspravu, isteklo vam je vrijeme. Hvala lijepa. Ja bih molio neću dodijeliti niti nikakvu opomenu niti ništa jer to nema nikakvu kočnicu, ali ovaj Sabor je donio svoja pravila mi smo ih izglasali i dajte da ih se mi držimo, kakav je to primjer ljudima ako mi ne držimo se svojih pravila. Molim vas, sve to što radimo ovdje je javnosti predočeno. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ne stoje tvrdnje gospodina zastupnika Dinka Burića kada je ustvrdio da je u presudi Vrhovnog suda koja se odnosila na slučaj optuženog Branimira Glavaša i drugih, da je utvrđeno da je datum agresije na Hrvatsku 8. Listopad niti je istinita njegova tvrdnja da u presudama Vrhovnog suda stoji i Županijskog suda u Zagrebu da su jedine regularne snage do 8. Listopada bile snage Jugoslavenske armije. Ja ovdje imam i obrazloženje i presudu i Vrhovnog suda i Županijskog suda i to uopće ne stoji. Drugo, niti u zaključcima Hrvatskog sabora od 8. Listopada 91. Godine, ne stoji da je na dan 8. Listopada da je naznačen kao dan agresije. U tim zaključcima stoji vrlo precizno, na Republiku Hrvatsku izvršena je oružana agresija od strane republike Srbije i tzv. JNA, prema tome nije određen datum, nego stoji u tim zaključcima da je na Hrvatsku izvršena oružana agresija od strane Srbije i tzv. JNA. Jasno je da je oružana agresija izvršena znatno ranije, da je ona počela već u kolovozu 90. Godine, i oružana agresija i oružana pobuna. Dakle, nije u zaključcima Hrvatskog sabora od 8. Listopada niti u obrazloženjima u presudama Vrhovnog suda i drugih sudova utvrđen datum agresije.
Imamo povredu Poslovnika uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Povreda Poslovnika po članku 209. Gospodin potpredsjednik Sabora, Vladimir Šeks, je ispravljao nešto što ja nisam rekao niti utvrđivao datum agresije. Ali kada već govorimo o tome gospodine potpredsjedniče, onda ne smijete se služiti neistinama jer citiram 25. Stranicu presude Vrhovnog suda, citiram: „Tek od 8. 10. Svakoj drugoj državi i svakoj stranoj vojsci bilo je jasno da vršeći ratne operacije na području Republike Hrvatske vrši agresiju protiv Republike Hrvatske, protiv njenih građana, njenog teritorija, dakle da vodi agresivni rat“. 4. Odlomak na 25. Stranici. Ne smijete se služiti neistinama i obmani hrvatske javnosti. A osim toga i u vašem obrazloženju vašeg zakona, citirali ste odluku da je na Republiku Hrvatsku izvršena oružana agresija i da tzv. JNA se proglašava…
Uvaženi zastupniče, hvala lijepa uvaženi zastupniče, nemojte praviti nered. Uvaženi zastupniče dodjeljujem vam opomenu zbog nepridržavanja Poslovnika. Hvala lijepa, izvolite sjesti. Idemo dalje sa raspravom, inače ovo nije bila nikakva povreda Poslovnika jer to ste vi rekli i to je ispravljeno, prema tome, uobičajena procedura u našem Saboru. Dalje na redu je Klub IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo ministri, gospodo zastupnici itd., ono što čovjek može reći da je danas jedan čudan dan, čudan način usvajanja ovog Zakona, jedna čudna procedura, sada nam se nameće usvajanje jedne čudnije deklaracije. Ovdje u ovom uvodu kaže da će zakon braniti gospoda Kosor i Jandroković, Pankretić, Dražen Bošnjaković, sada dobijamo Prijedlog zakona o ništetnosti, da će braniti gospodin Mlakar, nema gospodina Bošnjakovića, postavljamo si pitanje da li je možda pao u neku nemilost. S druge strane eto, malo prije ali sada nam je to pojašnjeno, čitam u Jutarnjem listu na portalu, to je negdje u 2 sata, Jadranka Kosor ustuknula nakon upozorenja EU, Vlada odustala od Zakona o ništetnosti, osudit će Srbiju deklaracijom, itd. Međutim evo zakon se usvaja. Da citiram Jutarnji list u dva sata. Eto. Iz tvornice laži kaže gospodine Šeks, evo da vidimo, dobro to sam čitao. Evo idemo dalje, čitam danas isto tako na portalima negdje oko 14 sati i jedna minuta točno, izjavu državnog odvjetnika, "Taj zakon apsolutno smeta. Ono što ja smatram da ovaj prijedlog zakona o ništetnosti i određenih pravnih akata bivše JNA je na određeni način korist će donijeti ratnim zločincima, a ostalima će donijeti štetu. Zašto ratnim zločincima? Jer nakon toga više nema razmjena informacija, dokaza svjedoka itd. time se prekida suradnja čvrst je u svom stavku bio glavni državni odvjetnik" i da ne nabrajam dalje. Lako za sve to, ajde da vam citiram, evo tvornica laži ako je Jutarnji vjerojatno nije Vjesnik. Od danas ili jučer gospodin Josipović kaže "Pravni učinci takvog zakona gotovo da ne postoje, a na sigurnost naših građana u inozemstvu djelovat će nepovoljno".
Gospodine zastupniče samo trenutak vi raspravljate o tome što misle drugi. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Vi govorite o tome da zakon neće biti u proceduri, a zakon je u proceduri, mi o njemu raspravljamo. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Pravni učinci, ajde idemo sada predsjednika Republike citirati "Ni političke poruke, a njih ne šaljemo samo Srbiji nego i svijetu nisu jednoznačne i mogu proizvesti ozbiljnu štetu. Predsjednik republike preporučuje Vladi i Saboru da se ne donosi takav zakon nego da se odmah krene u zaključivanje ozbiljnog međunarodnog ugovora koji će onemogućiti zlouporabu progona za ratne zločine, ali i osigurati da nijedan zločin ne ostane nekažnjen" itd. ističe u priopćenju pa da ne citiram sada i neka druga priopćenja i tome sl. Međutim, da, svi ćemo se mi vjerojatno ovdje složiti da zasigurno nema grada poput Vukovara i Srebrenice, jasno i Srebrenice koji su toliko prepatili tamo devedesetih godina. Točno, nećete me valjda ispraviti Vukovar je na neki način obranio Hrvatsku, bez Vukovara i hrvatska bi se povijest usuđujem se kazati drugačije pisala. Ljudi koji su branili Vukovar su zadužili sve nas i na tome im jasno velika hvala. Čak bi se usudio reći da bi Vlada sve strane delegacije koje dolaze u Hrvatsku trebala na neki način, ili veliku većinu od njih, primati u Vukovaru pa da vidi i svijet čime je Hrvatska bila izložena početkom devedesetih godina. Međutim, imam dojam evo ne zato što sam citirao predsjednika države da će ovaj Zakon o ništetnosti biti ćorak, a bogami i deklaracija koju ćemo nakon toga usvojiti da će biti pucanj u prazno. Znači, sada imamo zakon ili ćemo imati, imat ćemo nakon toga deklaraciju, a bojim se zapravo da nećemo imati nijedan efikasan zakon niti efikasnu deklaraciju. Mi bojim se rat nećemo okončati niti apsurdnim optužnicama koje dolaze u Hrvatsku niti ovakvim zakonima, već pregovorima razgovorima itd. Apsurdnim optužnicama se nećemo suprotstaviti nepravednim zakonima, nego moj je sud, razgovorima, sjedanjem za stol. Sa kime? Jasno i Beogradom, Sarajevom, Podgoricom, oni sa nama ili obrnuto svejedno. Međutim, pitanje je isto tako zašto svojedobno recimo i Hrvatska nije podizala optužnice protiv onih koji su razarali Vukovar. Zašto smo tada spavali ili je bila na djelu ona politika koja se mogla čuti prilikom otvaranja Visoke vojne škole "Ban Jelačić" kada je sam predsjednik republike pokojni Franjo Tuđman u ono vrijeme rekao ako mi dižemo optužnice i oni bi mogli dizati protiv nas. E sada, vidimo da Vlada nije odustala ovo što sam rekao iz Jutarnjeg lista, ali ja imam dojam da je ovaj zakon u velikoj mjeri jedan predizborni ajde da ga tako nazovem igrokaz. Mislim da se gubimo u bespućima kako to se kaže izborne zbiljnosti. Radimo propagandu, a znali smo da zakon zapravo neće donijeti nikakav efekt, nikakvu zaštitu bilo kome od onih koji su na popisu, a koji bi krenuli izvan RH. Tri su po mom sudu osnovna razloga zašto vidimo da nema neke euforije oko toga zakona, zato jer i sami hrvatski branitelji prepoznali su da im taj famozni zakon svejedno kako ćemo ga nazvati, ništa ne donosi. Tko s druge strane u ovoj zemlji ideološke optužnice koje su stigle ne bi odbacio? Pa svi bih odbacili, pa jasno tu nema nikakve dileme. Međutim, ova Vlada nas je ovim igrokazom kao što rekoh ili zemlju je dovela i te ljude u jedan inferiorni podređeni položaj. To je jednostavno po mom sudu ne može ni biti funkcija Vlade. Funkcija Vlade je da nudi ispravna rješenja na dobrobit svojih građana i da ne odustaje ako je ne znam uvjerena da je u pravu, nego da naprosto ide naprijed, a ne stalno rikverc. Međutim rekoh cijeli ovaj igrokaz je zapravo u funkciji predstojećih izbora. Isto tako slažem se s gospodinom Burićem koji je rekao da ne može proći teza. Ministar zna, predsjednica ne zna. Ne može to proći. Gospodo, imam dojam da ste sve znali, a igrali ste se i sa braniteljima i sa zemljom. Tko u Ministarstvu pravosuđa ili bilo kojem, ne bi izvijestio ministra da je protiv potpredsjednika Sabora gospodina Šeksa podignut optužni prijedlog? Ma da li vi mislite da u nekom ministarstvu ima takvog službenika i da bi zadržan bio na poslu duže od 24 minute nakon tog saznanja? Pa valjda bi taj ministar prije došao do gospodina Šeksa u Sabor no što bi išao izvijestiti gospodina Vekića u Osijek. Vidimo da je nakon ovih koliko 40 dana histeriziranja ili 20 nije bitno, 30, niti jedan branitelj nije spokojniji. Svi oni jako dobro znaju da nakon ovih optužnica ne da ne mogu u Trst, ne mogu ni u Livno. Ne da ne mogu u Breganu, ne mogu ni u Slavonski Brod itd., itd. Možda će ovakvim jednim zakonom kod ove braniteljske populacije HDZ nešto sitno dobiti, ali ja mislim u dugoročno zemlja od takve politike može imati samo štete. Ali lako recimo za HDZ, međutim šteta je ovdje činjena ili učinjena Republici Hrvatskoj i ajde odite sada gospodo ljudima koji ne smiju iz zemlje i recite da smo ili da će ovim zakonom ili sutradan deklaracijom ili rezolucijom nešto dobiti. Ja sam uvjeren da time se ne dobija ništa. Da se manje pleše, pjeva, arlauče vjerojatno bi se imalo više vremena i za Hrvatsku. Treći razlog, točno, gotovo gro branitelja su nepravedno optuženi, u to sam duboko uvjeren. Svi mi pratimo šta je HHO svojedobno donosio, pisao, Feral itd., ja sam 1001% siguran da nema šta se prozivati gospodina Šeksa, ali za jednoga tamo koji je spomenut, da ne govorim sada ime, e nisam siguran ili ne bih stavio ruku u vatru. Da ne spominjem njegovo ime jer svi znate na koga se to odnosi. Konačno, mi smo čak i na kraju saznali ali dobro neću to sada reći, itd., itd. Jasno je da ratni zločin ne zastarijeva, jasno je da nakon ovakvog jednog zakona pitanje je koja se šteta može Hrvatskoj isto tako donijeti, možda je to cilj. Ali isto tako, ako mi dozvolite, samo da citiram iz "Vjesnika", ne znam da li je i on, ne iz "Večernjaka", da li je on propagandno smeće kao što su rekli neki za "Jutarnji", gdje mi je sad, negdje imam. Sad sam se malo…
Uvaženi zastupniče budete to drugi put rekli. Nastavite.
Neću, da, da. Evo našao sam, sve smo našli, samo treba malo vremena i strpljenja. Srpski procesi na hrvatski zahtjev. 29 predmeta ratnih zločina, 53 osobe u postupku, 20 optuženih za ratni zločin, 13 osuđenih za ratni zločin, 5 pravomoćnih presuda itd., itd. I šta sad u konačnici jedan ovakav gospodo može naprosto ili ovakav zakon donijeti? Da li se sve to ili ta procedura, ta praksa ubuduće može dovesti u pitanje ili je to zapravo cilj nekome da se sve to i dovede u pitanje. Zašto smo se doveli u jednu ovakvu, kako bih rekao, blasfemičnu naprosto situaciju. Evo i danas smo čuli da je '91. Hrvatska vodila tri rata, onaj sa Miloševićevom Srbijom, sa JNA, apsolutno da, ali smo čuli da je vodila i jedan rat sa Međunarodnom zajednicom koja nas je priznala prije Češke odnosno Slovačke. Na koje se revizioniste mislilo ne znam, možda protiv njih je itd., itd. Bojim se gospodo da budem drzak, da sa jednim ovakvim zakonom, stupidnim zakonom na kraju ćemo ispasti stupidniji od ovih srbijanskih optužnih prijedloga ili optužnica. Utoliko sjednimo za stol sa susjedima pa i Srbijom, ima hiljadu problema između jedne i druge države, da ih ne spominjem, ali nemojmo donositi zakon za koji ćemo kazati zakon u Sabor, popodne zakon iz Sabora, ista meta, isto odstojanje, a vidimo da branitelji zapravo od svega toga neće imati neke velike koristi. Jednom rječju gospodo politika ujutro jedan zakon, popodne druga rezolucija, sutradan nešto treće pa na kraju će se sve naprosto svesti da ćemo imati jednu lošu politiku ili bolje rečeno ništa od te politike. Ono što je sigurno uvreda u ovim optužnim prijedlozima kad se govori da su neki ljudi tamo sa hrvatske strane počinili genocid. Genocid da, ali nad kime, nad vukovarskim žrtvama dominantno hrvatske nacionalnosti iako znamo da je među Hrvatima bilo i Srba koji su pružili častan otpor agresiji na Hrvatsku. Ali još jedanput mislim da će neka nova Vlada ili nova vlast morati riješiti te probleme sa susjednom državom. Za kraj bolje je vjerojatno preuzimati slučajeve nego izručivati ljude, ali možda je nekome u interesu nažalost ta praksa, ta politika evo dovela nas je do ovoga i bojim se da neće biti ni od ovog zakona puno kruha.
Hvala lijepo. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Đurđica Sumrak, izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Pa gospodine Kajin, ne stoji i nije istinita vaša tvrdnja da ovaj zakon je jedan igrokaz. Naime, to nije točno. Pravi igrokaz je ovo vaše izlaganje, pravi igrokaz je vaš program kukuriku koalicije koju ste kao pravi drugovi predstavili u šumi Golubinjak i tako krenuli u Hrvatsku.
I drugi ispravak, uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine potpredsjedniče. Ja bih isto ispravio igrokaz kolege Kajina u onom kontekstu kad je kazao da je ovaj zakon igrokaz. Dakle ovaj zakon je odgovor i zaštita hrvatskim braniteljima na teritoriju Republike Hrvatske što ne isključuje da će Hrvatska poduzeti sve kako bi zaštitila svoje nedužne ljude bilo gdje da se oni nađu. Konačno, ne može nitko iza ove govornice ovdje, bez obzira tko on je, ocjenjivati koja optužnica ima osnova, koja nema i niti ne daj Bože štiteći bilo koji zločin niti bilo koga tko ga je počinio ali treba pri tome imati na umu da je agresija pošla iz jedne državu na državu u kojoj mi živimo i da na koncu tih zločina koji su i napravljeni nažalost, ako ih je bilo, ne bi niti bilo da nije bilo te agresije. Prema tome dakle, nije odgovornost jednaka na svima i ne možete kazati za ovom govornicom i prosuđivati koja optužnica ima osnova i koja osoba možda ima ili nema … [[Ne razumije se.]] to je nedopustivo.
Hvala lijepa. I sada u ime predlagatelja uvaženi Davor Mlakar, ministar uprave. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Ja sam probao s dužnom pažnjom saslušati izlaganje uvaženog zastupnika Kajina i moram intervenirati zbog vaše ove nesređene dokumentacije, ali i ovih nesređenih misli. Vrlo mi je teško reći, ali mislim da ste potpuno promašili temu. Vi ste govorili o odredbama zakona a da zakon niste ni spomenuli. Ja nisam se referirao niti branio odredbe zakona koje bi slučajno izašle u dnevnim novinama. Vi ste citirali dvoje dnevne novine. Ja ne znam što tamo piše i mi o tim informacijama u ovom Zakonu nismo razgovarali. Ali moram otkloniti bilo kakve vaše sumnje i insinuacije na to da se radi o zakonu koji je predizborni trik ili igrokaz. Radi se o zakonu, a ja sam to uvodno i rekao koji će pomoći i donijeti mogućnost pravosudnim tijelima Republike Hrvatske da ne odgovaraju na provokacije ili na dokumente koje isporučuju svojim djelovanjem pravosudna tijela Republike Srbije. Vi ste to propustili reći i sasvim ste okrenuli priču i smisao ovog Zakona u drugom smjeru. Mislim da se moramo držati teksta koji je pred vama, a kao što ste vidjeli zakon nije povučen iz procedure bez obzira što pisalo u dnevnim novinama.
Zahvaljujem. Pardon, ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Vidović. Izvolite.
Ja bih molio da iz ovoga izlaganja kojeg ste sada imali jasno svima nama, pa i javnosti objasnite kakav će pravni učinak proizvesti ovaj Zakon. Vrlo jednostavno me zanima. Ispravljam tezu koju je iznio ministar da ovaj Zakon proizvodi učinak koji će zaštititi hrvatske branitelje. Konkretno, hoće li usvajanjem ovog zakona recimo kolega Šeks moći ići u Brežice na kavu ili u Nagykanizu na kobasice. To me zanima.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom. Na redu je klub SDP uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Idemo zaista u meritum problema. Predlagatelj Vlade deklarirao je ciljeve ovog prijedloga zakona o ništavosti pravnih akata ili ništetnosti, a riječ je o ništavosti pravnih akata organa, tijela Republike Srbije kako bi zaštitio svoje građane, dakle građane, državljane Republike Hrvatske. E sad, hajmo vidjeti je li to moguće, je li to podoban način kako bi to Vlada zaštitila svoje građane od akata druge države. Sa vjerojatno dobrom kvalifikacijom u obrazloženju ovog Zakona predlagatelj tvrdi da zakoni vrijede na suverenom području svake države. S time se mi slažemo, ali onda je ovaj Zakon nepodoban da učini ono što je Vlada deklarirala. Jer zakoni Hrvatske vrijede samo na području Republike Hrvatske. Drugim riječima, ono što Ustav odredio u članku mislim da je 10. da Republika Hrvatska skrbi o svojim državljanima sada ću reći bez obzira gdje su oni bili, da li grupa, da li nacionalna manjina ili entitet van Republike Hrvatske ovim zakonom se neće postići. Jer ni jedna druga zemlja nije dužna provoditi akte Republike Hrvatske. Drugo što želim reći. Kad je to tako, a to je tako moramo konstatirati da Republika Hrvatska i njena politika ostaje privržena dosljednoj primjeni načela koju smo mi usvojili da se svi zločini trebaju identificirati, da se trebaju sankcionirati i toj politici nema alternative. Ako tome dodamo i još jednu važnu pravnu činjenicu, riječ je o pravnim aktima Republike Srbije, odnosno o pravosudnim aktima Republike Srbije to i predlagatelj tvrdi, o pravosudnim aktima Republike Srbije onda Republika Hrvatska na pravosudne akte reagira političkim aktom, političkim aktom dakle zakonom koji je izraz političke volje uvijek, a mi smo se u Hrvatskoj dogovorili da je demokratsko načelo podjela vlasti. I ja mislim da to načelo mora ostati. Dakle, na akte koji su pravosudni treba reagirati pravosuđe Republike Hrvatske. Još jedan važan razlog za to je u članku 29. Ustava Republike Hrvatske, ne znam koji je stavak možda 4. ili predzadnji tvrdi Ustav a mi se moramo držati njega da nezakonito pribavljeni dokazi nisu valjani u sudskom postupku. I to je razlog da se odbace zahtjevi koji su došli iz Republike Srbije, a ako je riječ o nezakonito pribavljenim dokazima od naših državljana koji su bili u logorima u Republici Srbiji ili koji su pribavljeni od JNA koja je kod nas proglašena u vrijeme Domovinskog rata kao agresorska armija je još veći razlog da naša pravosudna tijela to sve prikupe kao argumentacija za razgovore sa Srbijom oko tih problema, za razgovore oko tih problema. Naime, moram i to reći. Republika Srbija zaista vodi određenu svoju interesnu politiku kroz podizanje optužnica prema državljanima svih zemalja bivše Jugoslavije, svih država i to jeste problem. Ovdje se navodi članak 3. Zakona iz Republike Srbije, ali ne zaboravimo da je interes Republike Hrvatske da Republika Srbija procesuira, utvrđuje i sankcionira ratne zločine koje su izvršili njeni državljani na području Republike Hrvatske. To je kako bih rekao vrhunski interes i Srbije i Hrvatske. Naravno da nije interes Republike Hrvatske da Republika Srbija procesuira počinitelje ratnih zločina državljana Republike Hrvatske, i oko toga treba voditi raspravu, ali za mila Boga ne možemo političkim aktom to regulirati, jer naš zakon i ne djeluje u Republici Srbiji, to je nesporno ako tome ponovo dodam da je opredjeljenje Republike Hrvatske da se svi zločini moraju identificirati i sankcionirati, onda je tema za razgovor već definirana. Moram spomenuti bez neke velike politizacije da je i način na koji Vlada se obraća građanima Republike Hrvatske oko datuma prijema optužnica iz Republike Srbije kompromitirajući za sam zakon. Naime nitko od prosječno obrazovanih građana Republike Hrvatske neće prihvatiti činjenicu da Vlada ne zna šta je došlo u Vladu ako je akt primilo njezino ministarstvo. Pa sastavni dio Vlade je ministarstvo. Vlada i djeluje kao kolektivno tijelo. To je kao kad bi u urudžbeni zapisnik neke firme došlo pismeno ili neki akt, onda direktor rekao ne oprostite ja ne znam za to. Pravna sigurnost se potpuno ruši. Datum dostave u urudžbeni zapisnik Sabora dostavljeno je u Sabor. Prema tome mislim da još jedan elemenat vrlo važan da zakon ne postiže efekte, a izaziva moguće loše posljedice, jer Republika Hrvatska ima međunarodne obveze koje je preuzela sporazumima, bilo prema susjedima, bilo međunarodnim institucijama. I moramo biti tu s razlogom nas upozoravaju vrlo osjetljivi, jer moramo biti na visokim demokratskim standardima kad preuzimamo obveze i poslije ih provoditi. Poslije ih moramo provoditi. Naime o tome se procjenjuje odgovornost pojedine države u međunarodnom pravnom prometu. Ima još da tako kažem pitanja na koje ovaj zakon nije odgovorio, niti može odgovoriti. Ne može odgovoriti, jer ako se držimo načela, a moramo se držati načela podjele vlasti, onda je vrlo važno za nas, a to moramo inzistirati i kod susjeda, pa i u Republici Srbiji da nezavisna tijela ocjenjuju je li nešto kazneno djelo, posebno je li ratni zločin. To je načelo koje stoji pred nama iz više razloga, iz naših akata od Ustava do međunarodno preuzetih obveza. Naravno ja mislim da je važno i to napomenuti da Srbija ima određenu, vodi određenu politiku kroz optuživanje hrvatskih građana i traži svoje tu interese, ali ne možemo zato što Srbija traži svoje interese reći da nećemo surađivati na onim stvarima koje smo preuzeli. Naš je interes da Srbija procesuira svoje državljane, bez obzira gdje su načinili ili kada su načinili ratni zločin, a o tome je riječ, kao što je naš interes da mi procesuiramo svoje državljane bez kako bih rekao političke odluke. Dakle vratimo se na povjerenje institucijama Republike Hrvatske, pravosudnim tijelima, državnom odvjetništvu, pozovimo se ono što Ustav kaže da nezakonito pribavljeni dokazi ne mogu biti korišteni u postupcima i da je to razlog za odbacivanje akata, mislim da je sasvim jasno da je nepodoban pokušaj da se zakonom zaštite branitelji Republike Hrvatske na ovaj način, jer zakon neće eliminirati buduće slučajeve, moguće slučajeve Veljka Marića, niti doktorice Bosanac, niti Purde, jer čim iziđu izvan Republike Hrvatske građani koji, na kojima visi optužnica ili optužni prijedlog ili bilo šta mogu biti ili mogu se naći u istoj situaciji kao što se našao Purda ili Vesna Bosanac. Mislim da je vrlo važno reći je li politika Vlade tu osmišljena, je li pravovremena, pravodobna, je li vodi aktivnu politiku u zaštiti interesa svojih građana, posebno branitelja na koje se poziva i kome ovaj zakon je adresiran, pa bez obzira je li točno ili nije točno a portali to prenose da je Vlada odustala od donošenja ovog zakona i da ide sa prijedlogom deklaracije. Dakle moramo to konstatirati da politika, državna politika, nacionalna politika u zaštiti nacionalnih interesa, posebno branitelja ne može biti formulirana od danas do sutra. Mi moramo raditi na zaštiti branitelja i svakog građanina, na njegovom integritetu, bez obzira je li sada sa boravištem u Republici Hrvatskoj ili nekoj drugoj državi, a to se može postići samo kad se radi, kad se uočava problem i kad se sa susjedima sjedne i razgovara i utvrde okolnosti pod kojima je Hrvatska vodila Domovinski obrambeni rat. Ta okolnost i naše opredjeljenje, načelna stajališta ne bi trebala biti da tako kažem u ishitrenom postupku utvrđena ili bi mogla štetiti interesima RH. Na to je važno ukazati, a ne razmišljati o izbornom rezultatu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo 2 ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa govoreći o opsegu ništetnosti pravnih akata ili koji su to ništetni pravni akti prijedlogom ovog zakona uvaženi kolega je netočno naveo da se radi samo o ništetnosti akata Republike Srbije. Naime, radi se o ništetnosti u smislu apsolutne ništetnosti, dakle bez ikakvih pravnih učinaka, svih pravnih akata bivše JNA i njezinih pravnih tijela, pravosudnih tijela bivše SFRJ i pravosudnih tijela Republike Srbije koji se odnose na Domovinski rat, a pravni akti u ovom smislu relativne ništetnosti su sadržani u stavku 2. u smislu iznimke i u smislu iznimke da se mogu prihvatiti ako su u suglasju sa pravnim standardima RH i to kazneno-pravnim standardima koji su već usklađeni znači sa pravnim standardima koji vrijede u EU. Dakle, postoji iznimka za ove pravne akte u smislu relativne ništetnosti koju ste zaboravili i pogrešno ste naveli da se u ovom smislu relativne ništetnosti
Hvala lijepa, isteklo je vrijeme. I drugi ispravak netočnog navoda, Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Leko navodi potpuno krive argumente protiv ovog zakona, citiram: "Srbija želi procesuirati svoje građane, svoje državljane na svom teritoriju bez obzira gdje su nešto učinili." Isto tako i Hrvatska želi procesuirati svoje ne znam bez obzira što su učinili. Međutim, riječ je ovdje o hrvatskim građanima i hrvatskom teritoriju i mislim da je potpuno kriva vaša tvrdnja. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo dalje sa raspravom. U ime kluba SDSS-a uvaženi zastupnik Milorad Pupovac, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Kad se donosi jedan zakon ili bilo koji drugi akt u ovom Saboru onda je po mojem mišljenju neophodno imati sve potrebne informacije zbog čega se to čini. A stvari u vezi sa ovim prijedlogom zakona stoje tako da mi tih informacija nemamo. Imamo bezbroj dezinformacija, imamo bezbroj onoga što su poluinformacije, a zastupnici i javnost nemaju informacije. Mi smo bili uskraćeni elementarnih informacija o tome kako je stvar započela i zašto je započela. Stvar je započela u kontekstu regionalne suradnje i stvar je započela u kontekstu suradnje s Međunarodnim sudom u Haagu. Stvar je započela zbog toga što je jedan dio ljudi nedostupan hrvatskom pravosuđu, a nalazi se na optužnicama hrvatskoga pravosuđa. Stvar je započela tako što jedan dio ljudi se nalazi na optužnicama hrvatskog pravosuđa, a ne bi se trebao nalaziti na optužnicama hrvatskog pravosuđa. I smatralo se da jedan od najboljih načina da se to pitanje riješi, dakle da svi oni koji bi trebali odgovarati, koji bi trebali biti dostupni hrvatskom pravosuđu, a ne naći utočište u susjednim zemljama budu dostupni. Da svi oni koji nisu odgovorni za zločine ne budu na našim optužnicama. Tako je započela suradnja između hrvatskog tužiteljstva i srpskog odvjetništva ili između hrvatskog odvjetništva i srpskog tužiteljstva. I zbog tih razloga je 2006. godine sklopljen sporazum. I taj sporazum je donio kao rezultat činjenicu da već imamo nekoliko optužnica izrečenih pred Ratnim sudom za ratne zločine u Srbiji za zločine počinjene u RH na temelju optužnica koje je Državno odvjetništvo, koje su odvjetništva RH poslala u Srbiju. Oni su ih proučili, vidjeli njihovu osnovanost, dopunili i sudili na temelju onoga što su dobili od nas i na temelju onoga što su dobili sami. Jesmo li mi imali prigovora na to? Nismo. Imale su žrtve koje su rekle da je možda trebalo izreći veću kaznu, ali mi nismo imali prigovor. Isto tako ja nisam čuo da je netko ovdje donio zakon da se ne smije optuživati one koji su nedužni. Tko je donio zakon da se zaštiti Editu, Ernsta Rađena iz Benkovca kojima je uništena karijera zbog toga što je netko kod njih podigao optužnice? Sjedili su u zatvoru, on je sjedio u zatvoru. Uništena mu je karijera kao košarkaškog trenera u Solunskom rukometnom klubu, nanesena mu ogromna šteta. Tko je donio zakon da ga zaštiti, tko je o tome progovorio? Tko je pitao tko je montirao tu optužnicu? Nije nitko. Prema tome, ovo što mi sada radimo mi zapravo vraćamo stvari na početak. Mi idemo u pravcu toga da sutra Srbija može reći u redu ako vi mislite da vi nećete kažnjavati one koje bi trebalo kazniti onda nemamo mi nikakvu obavezu da na temelju vaših optužnih prijedloga kažnjavamo one koje vi šaljete da treba kazniti, koji su na području RH. Ako vi promovirate princip nekažnjivosti o čemu onda vi možete očekivati da se mi držimo principa kažnjivosti? Ovo nije pitanje krađe kokošiju, ovo nije pitanje bespravnoga upadanja u tuđu kuću i otuđivanja tuđe imovine, ovo je pitanje međunarodnoga prava. A u međunarodnom pravu, kolegice i kolege, posebno u pitanjima ratnih zločina mi smo svi neophodni poštivati međunarodno pravo. Svi smo obavezni poštivati međunarodno pravo. E sada, što se tiče konkretnih slučajeva o tome se govori već jako dugo i prvi put se ovaj popis pojavio u vrijeme kada je vukovarski branitelj Purda se našao u nevolji i dospio u bosanski pritvor. Onda su počeli razgovori između ministra pravosuđa i ministrice pravosuđa, između državnog odvjetnika jednog i državnog tužitelja drugoga i dogovoreno je da se razmijene dokumenti, ovdje ima onih koji to bolje znaju od mene, a mene pitaju da kažem odakle ja to znam. A ja uglavnom znam iz novina i znam nešto malo iz onoga kako se to događalo jer mi je bilo u interesu da se ti razgovori vode. A oni koji znaju oni optužuju nas, mene, predsjednika države, ne znam koga drugoga, da mi dobivamo informacije odakle, ja bih naravno trebao dobiti informaciju iz Beograda, ne pada mi na pamet. Ja sam je pročitao u našim novinama i ja sam je pratio iz rada državnog odvjetništva i našeg ministarstva i naše politike kolegice i kolege. E sada, ove optužnice ili optužni prijedlozi koji su stigli su ništavni sve dotle dok državno odvjetništvo Republike Hrvatske ne uzme kao sastavni dio svoga materijala ili dok sudovi ili tužiteljstvo u Srbiji ne pošalje u međunarodni pravni promet to znači Interpol. Je li urađeno išta od toga, po mojim saznanjima nije ništa odrađeno od toga. Urađeno je nešto što se nije smjelo uraditi, zbog čega nitko ne postavlja pitanje ministru Bošnjakoviću kako je mogao sa jednom od tih optužnica otići do jednog od možda optuženih, zar je to njegov posao. Zar to nije posao državnog odvjetništva? Dakle, mi donosimo zakon o tome da je to ništetno, a to je ništetno samo po sebi, zato što nije tamo gdje treba biti. I kada ne bismo donijeli ovaj zakon ako ništa ne bismo poduzimali, ako se ne bi suglasili s tim, za Hrvatsko pravosuđe, odvjetništvo to bi značilo ništa. Zašto? Zato što je postignut takav dogovor i ja znam da je postignut. Dogovor je postignut da se kaže za što ima osnova da se to nastavi procesuirati uz potrebno prikupljanje dokaza. Ono što nema dokaza kao u slučaju Purda i Bosanac to je ništetno i ništavno. Prema tome, za većinu ljudi možda za sve ljude ja to ne znam je to trebalo biti tako riješeno. I oni koji kažu da mi držimo taocima većinu od tih 42 jeste njih držimo taocima, držimo taocima i mnoge druge koji nisu tamo. Zato što će ljudi početi misliti pa tko zna što oni tamo kuhaju, kao što su taoci bili izbjegli srbi protiv kojih je bilo podignuto hiljade optužnica pa su mislili da su svi i htio se stvoriti dojam da su svi. je li to trebalo? Nije. Je li ovo treba? Ne treba. Kao i vi i ja i moj Klub želimo da ljudi koji su hrvatski branitelji koji su nedužni, koji su čistog srca i časno se željeli boriti za ono u što su vjerovali da ne odgovaraju nikome, i da ih nitko ne vrijeđa i ponižava. Onaj tko u to ne vjeruje ne vjeruje u to više od mene, a ja u to vjerujem. I tako ću postupati i s tom idejom ću nastupati ali gospođe i gospodo, s ovim zakonom mi ćemo samo produbiti pravnu nesigurnost, sa deklaracijom za koju čujemo da ju Vlada danas usvaja i da će je uputiti Saboru, mi možda možemo stvoriti prostor da se Zakon povuče i da se nađe rješenje upravo onakvo kakvo treba naći rješenje, a to je da ono što nema osnove, ono što je urađeno protuzakonito, često ljudi spominju da su davali iskaze pod prisilom u zarobljeništvu, sasvim je jasno da to ne može biti uzeti kao valjan dokaz. Sasvim je jasno i nitko tako nešto ne može uzeti niti treba uzeti kao valjan dokaz. Ja govorim ono što je za mene kolegice i ono što sam sam spreman prihvatiti ili braniti. I kada ovdje neki kolege kao kolega Leko kaže vratimo to u pravni okvir, onda je to pravi odgovor na ovo, isključivo to iz političke sfere. Već je politička sfera bila činjenica da je ministar pravosuđa uzeo i otišao jednom od ljudi koji su se nalazili na tome, nije ni državni odvjetnik niti bilo tko drugi tko je nadležan za to nego je to uradio ministar pravosuđa, zašto? To nije njegov posao, a mi se sporimo o tome da li je ministar znao o tome da li su došle ili nisu došle, da li je trebao obavijestiti nekoga ili nije trebao obavijestiti nekoga, to su lažne priče, to su lažna pitanja. Prema tome, mi ćemo, usvojimo li ovaj zakon, a mi ga nećemo podržati, ne zato, što bi meni bilo milo i što bih htio, da bilo tko od nedužnih ljudi dođe pod bilo koju vrstu makar i sumnje a kamoli optužnice, jer ja znam što to znači, time se bavim godinama. Gospodin MIljević iz Gline je lažno optužen i povlači se po zatvorima, sudovima i mi se time ne bavimo. Dokazujemo kako su njihovi sudovi loši, pogledajte kakvi su naši u ovakvim stvarima, na žalost. Nas ne smeta činjenica da još nismo utvrdili tko je odgovoran za 20 i nešto ljudi ubijenih u Vukovaru prije nego što je počeo ratni sukob. Tko ih je odveo sa ulice? Tko ih je odveo iz trgovine sa vrećicom kruha? Tko ih je odveo iz kuće iz kreveta? Netko zna tko je to uradio, ja ne znam, ali za mene nisu krivi ovih 42, za mene će biti krivi oni za koje utvrde istražni organi, policija i državno odvjetništvo koji su krivi, to hoću, a to mi možemo bez Srbije ako hoćemo. Prema tome, ima nekih stvari koje trebamo sami, koje možemo sami, a ima neke stvari kao što su stvari da oni koji su izbjegli preko to nisu svi koji su izbjegli, to su pojedinci, to su neki ljudi koji su okaljali svoje ruke, i misle da im to biti utočište, da im može Bosna biti utočiste ili Amerika, kao što im nije Amerika utočište neće im biti ni Srbija. Ali onda mi moramo odgovoriti onako kako nalaže međunarodno pravo, a to je suradnjom, to je sporazumom koji već imamo, sporazumom koji u proljeće, kasno proljeće ove godine potvrđen između dvaju ministarstava. I na kraju kolegice i kolege, ima ovdje ljudi koji to bolje znaju od mene. Ja sam saborski zastupnik koji po prirodi posla trebam znati više nego što znam o stvarima o kojima godvorim. Ali oni jako dobro znaju staru latinsku izreku koju u hrvatskoj povijesti često se spominje u različitim situacijama, a mi je sada primjenjujemo u obrnutom pravcu "Regnum regno non praescribit leges", "Kraljevstvo kraljevstvu ne propisuje zakone".
Zahvaljujem. A sada imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa mislim da se mora ispraviti uistinu netočan navod uvaženog kolege koji je kazao, da ovaj zakon promovira princip ili načelo nekažnjivosti. To je apsolutno netočno. Ovaj zakon samo regulira upravo način na koji način doći do spoznaje ako ćemo to tako pod navodnike kazati da je netko počinio određeno kazneno djelo. I iz sfere dogovora, razgovora, informacija ovakvih ili onakvih cijelu problematiku pretače u zakon, dakle u propise. Ovaj zakon ne promovira nikakav princip nekažnjivosti i nikome ne može poslužiti da ga ekskulpira od kaznene odgovornosti.
Hvala. I drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Vladimir Šeks. Izvolite.
Kažete kolege Pupovac da ove optužnice koje su došle ništetne same po sebi. Nisu. Niste u pravu. Zašto nisu? Zato što vidite te optužnice koje su došle, koje sam ja kreirao kao potpredsjednik Vlade '92. godine, 28.9.1992. godine je naša Obavještajna služba došla do tih optužnica, gdje se nas 44 pred Vojnim sudom u Beogradu optužuje od strane vojnog tužioca JNA 10.8.1992. godine za kazneno djelo … na genocid. 42. … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] I onaj sud za ratne zločine u Beogradu od 27.7.2011. godine dostavlja Ministarstvu pravde Srbije … Ministarstvu pravosuđa Hrvatske, … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] I drugo sud u Beogradu za ratne zločine postavlja dnevnik branitelja … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]]
Privedite kraju.
… [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] I drugo. Molim vas dopustite, dajete mi sekundu jednu. … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Idemo dalje s raspravom. U ime Kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ana Lovrin. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Ana Lovrin, kaže.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Digla sam ja pločicu. Ali evo, niz je netočnih navoda bilo u izlaganju gospodina Pupovca vjerojatno pa možda i ne poznavanja sam pravne procedure, ali svakako potpuno je pogrešno protumačen sporazum tužiteljstava dviju država i da se vode postupci u Republici Srbiji za ratne zločine temeljem optužnice iz Hrvatske. To je netočno. U tom sporazumu razmijenili su se dokazi, poslani su materijali temeljem koje je RH odnosno Srpsko tužilaštvo za ratne zločine podiglo optužnice. Ovdje je jedna sasvim druga situacija u kojoj se putem međunarodne pravne pomoći tražila pomoć da se uruči optužnica, čekalo bi se prigovor, odgovor ili neodgovor na tu optužnicu da ona postaje pravomoćna u RH i u Republici Srbiji i Srbija bi i dalje nastavila voditi kazneni postupak protiv građana Hrvatske za kazneno djelo počinjeno na teritoriju RH. O tome se radi. To su dvije sasvim različite stvari.
Hvala lijepa. I sada u ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo ministri, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će donošenje Zakona o ništetnosti određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ i Republike Srbije. Kolegice i kolege, simbolika je da upravo danas u ovoj sabornici gdje smo pred sat vremena svečano proslavili 20. godišnjicu donošenja Odluke Hrvatskog sabora kojom od tog dana Hrvatska raskida sve državnopravne sveze na temelju kojih je zajedno sa ostalim republikama i pokrajinama tvorila bivšu Jugoslaviju, na dan kada smo ponosni na 20 godina naše samostalnosti, raspravljamo o zakonu kojim se zapravo branimo od ponovljene agresije ovoga puta pravne agresije. Ovaj Hrvatski sabor je 25. lipnja 1991. donio ustavnu Odluku o suverenosti i samostalnosti, donio Deklaraciju o proglašenju suverene i samostalne RH kojima aktima je jasno određeno da na području RH važe samo zakoni koje je donio Hrvatski sabor, a do okončanja razdruživanja samo oni savezni zakoni koji nisu stavljeni izvan snage odlukom tog istog Hrvatskog sabora. Odlukom o raskidu državnopravnih sveza od 8. listopada 1991. oduzet je legitimitet i legalitet svim tijelima Jugoslavije pa time i tijelima JNA. Sabor je također donio zaključke kojima utvrđuje da je na RH izvršena oružana agresija od strane Republike Srbije i JNA i da se ta JNA proglašava agresorskom i okupatorskom vojskom i da smjesta mora napustiti RH. Ovaj Sabor je također u listopadu 2000. donio Deklaraciju o Domovinskom ratu kojom je potvrđeno da je Republika Hrvatska vodila pravedan, legitiman, obrambeni i osloboditeljski rat u kojem se branila od velikosrpske agresije unutar svojih državnih granica pa je također tom deklaracijom utvrđeno da radi dostojanstva Domovinskog rata, ali i svih hrvatskih branitelja da je hrvatsko pravosuđe dužno procesuirati sve slučajeve pojedinačnih ratnih zločina, teških povreda humanitarnog prava i svih drugih zločina počinjenih u agresiji na Republiku Hrvatsku u oružanoj pobuni te tijekom Domovinskog rata. Odlukom Ustavnoga suda i mišljenjem Arbitražne komisije Konferencije o miru u Jugoslaviji dan 8. listopada 1991. nedvojbeno je utvrđen kao dan kada je Republika Hrvatska u smislu međunarodnog prava postala suverena i samostalna država. Time je Republika Hrvatska svakako postala i potpuno suverena u području kaznenopravnog zakonodavstva. Nažalost, Republika Hrvatska je donošenjem Zakona 2003. i njegovom novelom iz 2010. godine potpuno neprimjereno modernom kaznenom i međunarodnom pravu u svom kaznenom zakonodavstvu uvela načelo univerzalnosti na jedan sasvim čudan način. Dakle ja mislim u zakonodavstvu neviđen, ne šireći svoju nadležnost za suđenje za pojedina kaznena djela općenito izvan svojih granica već na točno određenom teritoriju republika bivše Jugoslavije odnosno SFRJ dajući time sebi na neki način ulogu nadsuca i nadpolicajca na tom teritoriju. I sada dolazimo do toga kako upravo temeljem toga zakona ovih dana stižu optužnice od srbijanskog vojnog tužiteljstva za ratne zločine temeljene odnosno prepisane optužnice vojnog tužiteljstva Jugoslavenske narodne armije, temeljene na iskazima i dokazima mahom iznuđenim od naših branitelja i civila zatočenih u srpskim logorima, optužnice protiv hrvatskih državljana koji se nalaze sada na teritoriju Hrvatske države za kaznena djela počinjena na teritoriju Republike Hrvatske. Upravo da bismo spriječili to buduće potrebno je donijeti ovaj zakon o kojemu raspravljamo da bismo zaštitili svoj suverenitet i svoje građane od kaznenog progona pravosudnih tijela druge države. Stoga se ovim zakonom utvrđuje, a time i odgovaram na pitanje da li politički odgovaramo na pravosuđe. Ne, ne odgovaramo politički na pravosuđe, odgovaramo politički na politiku jer Zakon koji je donijela Republika Srbija jest politika. Donošenje zakona je politika jedne zemlje. Na taj zakon mi odgovaramo ovim zakonom da bismo zaštitili suverenitet Republike Hrvatske i da bismo zaštitili svoje građane. Što smo mi rekli ovim zakonom i što zaštićujemo? Dakle, rekli smo da stupanjem na snagu ovog zakona se utvrđuje da su ništetni i bez pravnog učinka svi pravni akti bivše Jugoslavenske narodne armije, njezinih pravosudnih tijela, pravosudnih tijela bivše SFRJ i pravosudnih tijela Republike Hrvatske koje se odnose na Domovinski rat u Republici Hrvatskoj kojima su osumnjičeni, optuženi, osuđeni državljani Republike Hrvatske za kaznena djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom iz Glave XIII. Kaznenog zakona pa je tih 19 kaznenih djela tu i pobrojano ovim zakonom. Nadalje, u odnosu na akte pravosudnih tijela Republike Srbije stavak 2. propisuje relativnu ništavost, dakle propisujemo ovim zakonom da su apsolutno ništavni akti bivše JNA i SFRJ, ali relativno su ništetni akti pravosudnih tijela Republike Hrvatske. Dakle ovaj stavak 1. se ne odnosi na pravosudna tijela kada utvrde da udovoljavaju pravnim standardima iz kaznenog zakonodavstva Republike Hrvatske. Zakon također utvrđuje da samo pravosudna tijela Republike Hrvatske mogu pred hrvatskim pravosudnim tijelima procesuirati hrvatske državljane za kaznena djela iz stavka 1. Zakona. Važno je naglasiti da se ovim zakonom ni u kojem slučaju ne dovodi u pitanje izvršavanje obveza i suradnja sa Haškim tribunalom, dakle sukladno Ustavnom zakonu o suradnju Republike Hrvatske s Međunarodnim kaznenim sudom. I člankom 3. određeno je da pravosudna tijela Republike Hrvatske neće postupati po zamolnicama pravosudnih tijela Republike Hrvatske za pravnu pomoć u kaznenim predmetima koja se odnose na kaznena djela iz stavka 1. Zakona. Odmah da otklonim dvojbu da se ovim zakonom ni u kojem slučaju ni ovim odredbama ne povrjeđuje konvencija kojoj je pristupila Republika Hrvatska i koju smo potvrdili u međunarodnoj pravnoj pomoći jer u određenim slučajevima pod koje bi potpadali i ovi slučajevi države mogu odbiti pružanje pravne pomoći. Valja ovdje još nešto reći, da ovaj zakon nipošto i ničim ne ugrožava daljnju provedbu sporazuma Tužiteljstva Republike Srbije i Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. Naime, nedvojbeno je i mnogo puta iskazano jasno opredjeljenje Republike Hrvatske da dosljedno, objektivno i nepristrano progoni i sudi počinitelje ratnih zločina bez obzira na nacionalnost počinitelja i žrtve. Hrvatska je to, kolega Pupovac jako dobro zna pa evo možda će to i Srbija jednoga dana napraviti, Hrvatska je za vrijeme monitoringa OESS-a i Europske komisije kojim je nadgledan napredak u cilju objektivnog, nepristranog, učinkovitog procesuiranja ratnih zločina ne samo revidirala sve svoje optužnice iz ranih '90.-tih godina nego je dapače, sjetimo se toga, promijenila odredbe Zakona o kaznenom postupku kako bi omogućila revizije pravomoćnih sudskih odluka, pravomoćnih presuda koje su donijete i suđene u odsutnosti i to na način da samo tužiteljstvo može, ukoliko utvrdi nove okolnosti i nove dokaze, zatražiti obnovu postupka, a da nije nužno za tu obnovu postupka da se čeka ekstradicija osuđene osobe, ekstradicijski pritvor itd., naravno jer smo time htjeli ispraviti u nekim slučajevima i ovo o čemu ste vi govorili, a da neke optužnice ili neke presude iz ranih '90.-tih godina zaista nisu odgovarale pravnim standardima uređene pravne države. Naravno da sve to nije činjeno od strane ni Europske unije, ni OESS-a, a ni Republike Hrvatske da bi se spriječio progon ratnih zločina već upravo obrnuto da bi se suđenja provodila nepristrano, objektivno po najvišim pravnim standardima modernog kaznenog zakonodavstva. Republika Hrvatska tijekom pristupnih pregovora dokazala je da upravo ispunjava te visoke standarde. Dokazala je da je sposobna samostalno i nepristrano procesuirati ratne zločine. Mi smo nakon uhićenja našeg branitelja Purde, nakon razgovora dvaju ministarstava i tužiteljstava očekivali da će se pitanje spornih srpskih optužnica riješiti upravo na taj način da srpsko tužiteljstvo za ratne zločine uzme sve optužnice iz ranih devedesetih godina, da ih revidira, da utvrdi da li su ti zakoni pribavljeni zakonito ili nezakonito, dokazi zakonito ili nezakonito, da vide odgovaraju li oni standardima modernog kaznenog zakonodavstva pa da ih potom sami i povuku. Netočno je kako je jučer rekao tužitelj za ratne zločine Republike Srbije da oni ne mogu podrapati te optužnice, pa sad ne znaju šta, nego ih moraju uručiti da bi bilo šta s njima mogli. Mogu itekako, jer je tužiteljstvo stranka u postupku i dok postupak nije završen može odustati od optužnice u svakom trenutku i to smo očekivali od Republike Srbije. Ali na žalost to se nije dogodilo. Napominjem da ovaj Zakon još jedan puta ne utječe na suradnju dvaju država i na suradnju dvaju tužiteljstava na učinkovitom procesuiranju ratnih zločina sa obje strane. Naime, sporazum se odnosi i točno ste rekli da je do sporazuma došlo 2006. godine zato što su se počinitelji ratnih zločina imajući dvostruka državljanstva, utičući se u svojim državama i znajući za ustavnu nemogućnost međusobnog izručenja mislili da su zaštićeni. Da tome ne bi bilo tako tužiteljstva su zaključila sporazum kojim su se obvezala na razmjenu dokaza koje posjeduju da jedni drugima dostavljaju. I stoga bi po tom sporazumu da se postupalo od strane tužiteljstva u Srbiji ovi dokazi kakvi jesu da jesu bili dostavljeni Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske gdje bi se to moglo smatrati kao kaznena prijava gdje bi ih onda Državno odvjetništvo razmotrilo, procijenilo ima li osnove za kazneni progon ili ne pa ga nastavilo ili ga pokrenulo odnosno ga ne bi pokrenulo. Ali ne bi putem pravne pomoći tražila uručenje ovih optužnica. I stoga ja smatram da mi ovaj Zakon moramo donijeti radi zaštite suvereniteta i naših državljana, a Srbija na svom teritoriju neka se bavi procesuiranjem svojih državljana za počinjene ratne zločine pa i one u srpskim logorima na teritoriju Republike Srbije, ali i onima na teritoriju Republike Hrvatske, a Hrvatska će kao i do sada prema najvišim kazneno-pravnim standardima nepristrano i objektivno otkrivati, progoniti, suditi počinitelje ratnih zločina na svom području koji su joj dostupni. Na žalost sporazum imamo tužiteljstava, ali sporazum tužiteljstava se nije ispunio. Evo u tom sporazumu piše na primjer da će sudionici u roku od 30 dana od potpisivanja se međusobno obavijestiti o svim predmetima iz točke 1. Sporazuma. Prošlo je koliko pet godina, a mi vidimo da hrvatskim državljanima stižu optužnice o kojima nemaju pojma. Dakle, da su se ispunjavale odredbe Sporazuma, onda bi se o svim tim predmetima već odavno znalo i moglo bi se i daljnjim razgovorima tužiteljstava, država, ali i sukladno zakonima Republike Hrvatske sve ove slučajeve riješiti. Evo iz svega što sam rekla, zbog svega što sam rekla klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj Zakon.
Hvala lijepa. Samo obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme u 16,10 za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. A sad imamo tri ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnica Lovrin rekla je kako je ovaj prijedlog zakona reagiranje Republike Hrvatske na zakon koji je donijela Republika Srbija. Republika Srbija donijela je svoje zakone 2003. pa su oni mijenjani 2004., pete, sedme i 2009. Ako je reakcija onda je zakašnjela. Ali je stupanje na snagu 1.1.2010. Ali je on donesen 2009. godine. Stupio je na snagu 1.1.2010. Kako god bilo reakcija je zakašnjela, a problem je u tome što su naša državna tijela, Ministarstvo pravosuđa Republike Hrvatske potpisivali sporazume upravo dajući na značaju srbijanskim državnim tijelima o pitanju ovih optužnica i time dodatno nas opteretili kao jednu stranu koja se treba oslobodit tereta ovih optužnica.
Hvala lijepa. Drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
To su sve rasprave u javnosti što nije realno za očekivati ali u Saboru bilo ovakve kakve je imala kolegica Lovrin bez obzira na razlike u argumentima lako bismo došli do nekog mogućeg zajedničkog stajališta. Točno je kolegice Lovrin da Srbija u ovom slučaju nije provela reviziju, ali je isto tako točno da to u konačnici ovisi o našem Državnom odvjetništvu. Prema tome, to što Srbija pošalje i uradi za Odvjetništvo Republike Hrvatske je obvezujuće tek onda kad ga ono prihvati kao optužni prijedlog jednako tako kao i za njih.
Zahvaljujem. I na kraju uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolegice Lovrin, govorili ste o sporazumu državnih odvjetništava gospodina Vukčevića i gospodina Bajića ali ste nešto ili zaboravili ili niste htjeli reći. Naime, radi se o ispravku da je sporazum donesen zbog osoba koje se kriju u jednoj ili drugoj državi pa nisu dostupne, pa je onda. Ne, netočno je. U tom Sporazumu kojeg imam ovdje piše da se sudi, dostavljaju podaci o zločinima učinjenima u jednoj ili drugoj zemlji. Pa ja vas pitam koji su to zločini učinjeni u Srbiji? Tako piše u Sporazumu gospođo Lovrin, tako piše u Sporazumu. I dakle, niste to. Dalje kažete da, samo malo, ispravak je netočnog navoda ovaj mjesec dana rok za dojavu našem državnom odvjetništvu osoba koje su osumnjičene kako to piše za genocid čak.
Hvala lijepa.
Samo malo. Jedna činjenica.
Vrijeme isteklo.
10. siječnja 2011. godine imao sam u rukama … [[Govornik se ne razumije.]]
Privedite kraju, vrijeme vam je isteklo.
Evo ako hoćete da vam dam taj popis.
Ajde to poslije raščistite. Sad je na redu klub HNS-a, HSU-a, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Jedan od najtežih oblika ratovanja svakako je specijalni psihološki rat. Uz ono što se radi na bojišnici, uz ono što se radi u pozadini najgore djeluje na svijest protivnika psihološki rat. I nema nikakve dvojbe da je podizanje optužnica od strane pravosudnih tijela bivše JNA, od strane bivše SFRJ, ali i od strane našega pravosuđa u jednome dijelu slučajeva bilo u funkciji toga. To se pokazuje već iz same prakse da su brojni slučajevi koji su ekspresno rješavani kasnije bili revidirani, povlačeni, ali su sudbine bile uništene, imena okaljana, jer su ti ljudi, ti živi ljudi, naši sugrađani morali platiti cijenu neke više ideje. Posve je jasno da su '91. i '92. godine pravosudna tijela JNA multipliciranjem optužnica protiv građana Republike Hrvatske, da su dakle pokušali između ostaloga relativizirati i zločine koje su počinili ljudi u njihovim uniformama i u ime njihove strane, i tu nema spora. Ali jednako tako nema spora niti da se takva situacija može raščistiti samo isključivo poštivanjem međunarodnoga prava, poštivanjem ideja koje dovode do regionalne suradnje u ovim pitanjima, i razmjene informacija. Jedan od najtežih dana u mome životu bio je prije nekoliko godina kada se jedan branitelj u mome gradu htio ubiti. Polio se benzinom i uzeo upaljač. I nakon nekoliko sati uvjeravanja da odustane, htio je da ja dođem razgovarati s njim. Povod je bio taj što je nepravedno optužen i što su istražitelji iz jedne policijske uprave počeli razgovore s ljudima iz njegove postrojbe, kaneći obaviti razgovor i s njim o počinjenju jednoga zločina, ako se dobro sjećam u Vinkovcima. Sama činjenica da je protiv nedužna čovjeka pokrenu takva vrsta istražnoga postupka, sama činjenica da vas netko progoni u ovom konkretnom slučaju tek da bi s vama razgovarao, ali vi nemate dovoljno informacija što iza toga stoji, ponižava čovjeka. Ali na moje pitanje jesi li to doista učinio, kad je rekao nisam, ja sam pristao otići s njim, ja sam bio nazočan kad je došao na razgovor sa policijskim istražiteljima, naravno izvan prostorije, jer sam želio dijeliti njegovu sudbinu u tome času. Čovjek pod PTSP-om falila je dlaka da se ubije, i hvala Bogu nije. I zato mislim da imam pravo reći da mi se čini da mogu prepoznati kako se osjećaju nevini ljudi protiv kojih se provode postupci, pa makar oni bili i potpuno bezizgledni. Ali s druge strane tko god to radi, i tko god to upreže u kola politike, sudionik je specijalnoga rata. Mi smo suočeni kao jedna od strana u Domovinskome ratu sa svim mogućim posljedicama koje rat kao najveće zlo čovječanstva donosi, pa između ostaloga i to da naši građani budu izloženi ovakvim oblicima pritiska. Ali nema drugoga načina da se taj teret skine s njihovih leđa od toga da se držimo principa da tko god je počinio ratni zločin mora i odgovarati, a tko god nije mora se omogućiti da dokaže svoju nevinost, i da se taj teret i ta drama iz njegova života zauvijek otkloni. Kako je to moguće činiti, to je moguće činiti kroz čitav niz postupaka, pa i ono što su potpisala dva tužitelja, odnosno odvjetnika, gdje je omogućilo da od 2006. do danas pred lice pravde izađe čitav niz ljudi koji su bili nedostupni upravo hrvatskome pravosuđu. Treba li podsjetiti da je baš zato što su surađivala dva odvjetništva Hrvatska Srbiji ustupila 29 predmeta protiv ukupno 53 osobe, dakle osobe koje nisu dostupne pravosudnim tijelima Republike Hrvatske, koji se nalaze na teritoriju Republike Srbije. Dosad je podignuto 20 optužnica, sudovi su donijeli 20 presuda, od čega je 8 pravomoćnih. Nama je u cilju, nama je u interesu da tko god počini zločin mora prije ili poslije odgovarati, i da nema te zemlje u koju se on može skriti pa bila ona i Srbija, jednako kao i u interesu svakoj žrtvi da se ime počinitelja svakoga zločina otkrije i kazni. Način na koji je Vlada ušla u pripremu ovoga prijedloga, kako ga je plasirala javnosti i kako ga donosi pred Sabor i kako dopušta da se u javnosti spekulira o njegovoj sudbini krajnje je neprihvatljivo. Prije svega ovaj zakon je trebala braniti premijerka ako je toliko važan, i ako ga tako dižemo na tu razinu važnosti i dalekosežnosti. U najmanju ruku ministar pravosuđa. Njih nema. Je li to neka vrsta poruke? Je li neka vrste poruke i to što Vlada razmatra mogućnost donošenja deklaracije pa i što se špekulira da će prijedlog ovog zakona u konačnici biti povučen s glasovanja, i da se na koncu o njemu uopće neće ni odlučivati. Treba li nam to? Je li ova tema zaslužila da bude predizborna tema? Je li ova tema zaslužila da bude povod da odemo tri koraka unatrag u odnosu na ono sve što smo postigli zadnjih 5 ili 6 godina ne samo na pitanjima regionalne suradnje nego na pitanjima učvršćivanja uloge RH kao stabilizirajućega faktora u regiji? Ja želim, moja stranka želi, a ja sam siguran da i vi to želite da Hrvatska bude predvodnik u svemu što je dobro, u svemu što je pozitivno i da drugi budu u nas upravljeni, da mi njima budemo motivi, idoli ili barem poticaj da budu bolji. I kad god odemo korak, dva ili tri unatrag mene to boli. Trebamo li ono što smo dosegnuli u 5 ili 6 godina vođenja jedne sustavne vanjske politike suradnje u regiji sada otvarati ovako razgovore sa jednom susjednom državom koji zapravo znače manjak razgovora, manjak suradnje. Je li to konzistentna politika? Hoćemo li zbog predizbornih interesa na neki način ugroziti i nacionalne interese? Pa zašto pristajemo na tu priču da je ovakav pristup zaštita branitelja i njihova dostojanstva, njihovoga digniteta? Pa znamo, vrlo dobro znamo da ovaj dokument oformljen kao zakon i prijedlog koji je ispred nas ako i bude usvojen neće imati nikakvoga učinka osim negativnog. Nijedan od hrvatskih branitelja, od hrvatskih državljana koji se boji da ga je propagandna mašinerija JNA, SFRJ ili Srbije uvrstila u krug potencijalnih ratnih zločinaca nakon ovakvog akta neće moći preći granicu RH. Budimo iskreni i recimo to našim ljudima. Da je ovaj zakon bio na snazi prije slučaja Purda, Purda kući došao ne bi. To je problem. Da je ovaj zakon bio na snazi u doba kada se teretila gospođa Vesna Bosanac kako bismo skinuli taj teret s nje? Ako državni odvjetnik i njegov zamjenik explicite na sjednici Odbora za pravosuđe i u javnosti kazuju da će ovaj zakon otežati rad i da će svakako zaustaviti čitav niz poslova suradnje zar nam to nije dovoljno da dobro promislimo što radimo? Šteta može biti ogromna, a korist nažalost nikakva. Tko može garantirati nakon donošenja ovoga zakona da će bilo tko od ljudi koji su sudjelovali u Domovinskome ratu biti siguran pri prelasku državne granice? Tko daje tu garanciju? Nitko. Zamagljujemo stvari. Pogledajte što kaže prijedlog ovoga zakona explicite u svome članku 1. – stupanjem na snagu ovog zakona utvrđuje se da su ništetni i bez pravnog učinka, pa navodi dalje i onda kaže pravni akti Republike Srbije koji se odnose na Domovinski rat u RH. A zar nisu optužnice i presude u slučaju gonjenja ratnih zločina počinjenih u Hrvatskoj presuđeni pred srpskim sudovima u zadnjih 6 godina, pa zar to nisu pravni akti? Hoćemo li reći da ih ne uvažavamo? Što će se dogoditi sutra kad se pojavi neka nova optužnica? Kažemo s jedne strane Državnome odvjetništvu ne vi niste u pravu, vi ćete i dalje moći surađivati. Na čemu će surađivati kad bilo koji papir koji dobiju s tim u svezi u startu je ništetan prema predlagatelju ovoga zakona. Ako se kaže sve ono što su donijela pravosudna tijela JNA, SFRJ i Republike Srbije u odnosu na Domovinski rat je ništetno onda svaki takav dokument koji dospije u obliku zahtjeva za pravnu pomoć ili zahtjeva Državnome odvjetništvu da napravi izvide se mora ignorirati jer je pravno ništetan. Nažalost, zakon je pravno štetan. Ništa nam pomoći neće, zamutit će vodu, nikoga zaštiti neće, stvorit će tek predizborni privid da Hrvatski sabor i Vlada skrbe o hrvatskim braniteljima, a onda jao i kuku kad se ponovi novi slučaj Purda, kad bilo tko pređe granicu i kad ga se privede zbog toga jer mu njegova RH nije omogućila da u normalnoj proceduri kakva je i dosada bila njegovo Državno odvjetništvo provede potrebne radnje, razmijeni informacije i omogući Državnome tužiteljstvu Republike Srbije da odustane od njegove optužnice. Što ćemo onda? Tko će tada biti kriv? Tko će tada ići dovoditi Purdu kući? Hoćete li vi koji predlažete ovaj zakon na sebe preuzeti tu odgovornost? Nažalost nećete, jer da ste tu vrstu odgovornosti imali ne bi ni predlagali ovakav zakon.
Hvala lijepa. I sad imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Ovim … [[Govornik se ne razumije.]] govorom niz netočnosti je rekao kolega Beus pa tako da su to predizborni interesi ove Vlade. To je prije svega netočno. Pa zar bi, kolega Beus, vi ste zadovoljni time što hrvatske građane ovakvim optužnicama se i dalje ponižava bez ikakvih dokaza optužnica se šalje bez dokaza, znači ne postoje dokazi
Bez dobacivanja. Nemojte dobacivati iz klupe.
Hrvatski građani su branili svoj dom, pa nisu bili agresori, agresor je došao ovdje. Znači, ovo su optužnice bez dokaza. Vi se zalažete da jednostavno se i dalje optužuju hrvatski građani bez ikakvih dokaza? Pa to je vaša ova posmrtna tu priča koja je mogla rasplakati i mrtvaca, a gdje ne nas.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Apsolutno je netočna teza gospodina Beusa da će šteta biti ogromna i neispravljiva. Naime, šteta je učinjena hrvatskim braniteljima i hrvatskim građanima jer se nije poštivalo međunarodno pravo i međunarodni zakoni. Nije se poštivala Konvencija UN-a od 24. listopada '70-e godine. Republika Srbija nije mogla upotrebljavati i dizati optužnice nad građanima RH za počinjenje djela koja su bila u RH koja su priznanja iznuđena maltretiranjem, premlaćivanjem, prijetnjama ubojstvima. Time Srbija zasigurno je pristupila i prekršila sve međunarodne norme i umiješala se u pravosudni sustav republike Hrvatske. Neovisnost Republike Hrvatske daje i pravosudnom sustavu da bude neovisan i tako se treba ponašati. Vaša težnja je kao da želite i dalje da vam bude centar moći u Beogradu.
Hvala lijepa. Petar Mlinarić ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Netočan je navod da ovaj zakon ne valja ovaj zakon zaštićuje nas hrvatske branitelje, zar nije Srbija obmanjivala sve nas da optuži naše branitelje da su oni zločinci, tenkovi su išli iz Beograda u Vukovaru, Ovčara je u Vukovaru, preko 3 tisuća ubijenih je samo u Vukovaru, sve zločini i agresori. Jedan dio srpskog življa je ubijen u Vukovaru za koje se sada traži da se sudi Hrvatima. Prema tome, mi smo mirno čekali tenkovi, nismo gledali da li ćemo sačuvati živote, a gospodine ja bih vas pitao da su vaši prijatelji ubijeni, da je vaš grad razoren i skoro cijela Hrvatska i sada na kraju Hrvati su krivi, trebaju odgovarati, pa tko će odgovarati za prekomjerno granatiranje, kada je netko spomenuo u Vukovaru milijun granata. Hvala lijepo.
Imamo ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega je netočno kazao da će ovaj Zakon i temeljem ovoga Zakona automatski doći u pitanje suradnja dvaju državnih odvjetništava, a i netočno je interpretirao stav predstavnika državnog odvjetnika na sjednici odbora za pravosuđe. Pa u tom smislu mislim da treba ponovno citirati odredbu stavka 2. Članka 1. I to korektno da se tu ne politizira jer su ovo stručni i pravni izrazi ali ih je bitno korektno citirati da znamo o čemu se radi, a radi se o tome da iznimno ništetnost pravnih akata pravosudnih tijela Republike Hrvatske ne odnosi se na akte za koja pravosudna tijela Republike Hrvatske dakle, naša pravosudna tijela utvrde da udovoljavaju pravnim standardima iz kaznenog zakonodavstva Republike Hrvatske. A što bi značilo suprotno da se slažemo s onim pravnim aktima koji su u suprotnosti sa našim kaznenim ili procesnim kaznenim pravom. To bi druga interpretacija bila ovog drugog stavka članka 1. Dakle, nekorektno se citiraju jasne odredbe Zakona.
Hvala lijepa. Sada je na redu ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Nevio šetić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, želim ispraviti, doduše trebalo bi puno navoda gospodina zastupnika koji kaže da ovakva rasprava nije konzistentna i šteti odnosima između Hrvatske i Srbije ali ja sam bar očekivao i to bih želio ispraviti barem da kaže da si je Srbija uzela za pravo i potegnuti sa optužnicama na području bivše Jugoslavije na temelju vojnog tužiteljstva iz 91. I činjenica govori da je barem u nekoliko dijelova povrijedila međunarodno pravo prvo teritorijalnosti, univerzalnosti ali i načelo općeg prava gdje Republika Srbija nije postupila s namjerom koja postoji kod univerzalnog načela to je zaštita interesa međunarodne zajednice. Prema tome mislim da Hrvatska itekako treba ukazati i ustati ovakvim zakonom da bi zaštitila svoje dostojanstvo i da spriječi ovakvu agresiju.
Zahvaljujem. I na kraju uvaženi Vladimir Šeks potpredsjednika doma i saborski zastupnik, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Ne stoji tvrdnja kolega Beus da Vlada špekulira sa povlačenjem ovog Zakona, Jutarnji list, portal Jutarnjeg lista danas je plasirao tu dezinformaciju da je Vlada na užem kabinetu donijela odluku o povlačenju ovog Zakon. To je jedna diverzija Jutarnjeg lista koji je poznat po takvim i sličnim potezima. Drugo netočna je vaša tvrdnja da ovim zakonom se ugrožava regionalna suradnja. Zar mislite da bi trebalo tu regionalnu suradnju temeljiti na time da se poštuje i priznaje pravosudna agresija na Hrvatsku i da Hrvatski branitelji trebaju ići u pritvore, u Beograd, da trebaju ići i prihvaćati optužnice i suđenja. Dakle, nema govora da bi se s time ugrožavala regionalna suradnja. I treće, uporno se zaboravlja ono što je istaknuto nekoliko puta da postoji stavak 2. Članka 1. Iznimno nisu ništetni akti pravosudnih tijela Republike Srbije ako su u skladu sa pravnim standardima Hrvatskoga kaznenog zakonodavstva to znači ako je Srbija optužila i ako sudi krvnicima sa Ovčare ili sa Lovasa, to će ako to bude suđenja korektno u pravnim standardima to će biti priznato, to je ključna bitna razlika koju treba uočiti.
Hvala lijepa. I sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ja bih vas molio da date znak, jer vi ovako napravite ja to stvarno ne vidim. U redu uvažena zastupnica Ana Lovrin ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ja ću kao zastupnik u Hrvatskom saboru ovaj Prijedlog zakona podržati ne zato što vjerujem da će on pomoći Hrvatskim braniteljima, da će on pomoći zatočenom praktično otetom Veljku Mariću, nego zbog toga što u njemu vidim nadu da će doći do promjene jedne politike suradnje između tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije, a koja neobično mjesto koristi Republika Srbija kako bi ostvarivala svoje nacionalne interese pa i temeljem korištenja ovih optužnica. Ove optužnice nisu jedine i to treba u Hrvatskoj otvoreno reći. U srbiji postoji nekoliko stotina optužnica protiv hrvatskih branitelja u procesima koji se jednako tako poput ovoga vode. Ali ono što Hrvatska zapravo je pogrešno učinila, Hrvatska je suradnjom između dva ministarstva pravosuđa dopustila Srbiji da njihove optužnice dobiju na značaju. To je teška pogreška Hrvatske bila. Hrvatska je učinila nekoliko grešaka kroz sporazume između hrvatskih ministara pravosuđa prvo Šimonovića, a potom Bošnjakovića sa srbijanskom ministricom pravosuđa. I upravo su kroz te sporazume njihove optužnice osnažene. Tu je Hrvatska također pogriješila, a jednako je tako pogriješila što je dopustila srbijanskim istražnim tijelima da na hrvatskom tlu ispituju vukovarsku heroinu Vesnu Bosanac. Zbog takvih uvjeta na koje nije pristala pred 1. svjetski rat Srbija, izbio je 1. svjetski rat jer je Srbija tada smatrala da je to ugrožavanje suvereniteta jedne države. A mi smo na to pristali, naša Vlada je pristala na takve odluke koje su dovele u konačnici do jedne ovakve situacije. Naravno, ovo treba odbaciti, ali treba i puno snažnije, treba jedan diplomatski pritisak kako bi se promijenilo ponašanje Srbije prema RH. Kakav on može biti? Deklaracija, dapače, a mi smo propustili iskoristiti priliku i prihvatiti deklaraciju koju sam podnio Hrvatskom saboru o položaju i zaštiti Hrvatske nacionalne manjine u Autonomnoj pokrajini Vojvodini. S kojim obrazloženjem? Da je potrebno voditi računa o trenutnoj političkoj situaciji RH u širem i užem okružju kao i trendu približavanja pristupanja RH EU a u navedenom kontekstu svakako je značajno pitanje uređenih i uzlaznih bilateralnih odnosa sa državama u okružju posebno sa Republikom Srbijom. To je greška. Mi trebamo adekvatnim diplomatskim sredstvima odgovarati, mi možemo zaprijetiti uvođenjem viznog režima za građane Srbije. Time inzistirati na promjeni njihovog ponašanja, a ne dopuštat njima da praktično različitim ovakvim štosovima osnažuju svoju poziciju i time i nas dovode u situaciju da mi slabimo. I postavlja se još jedno pitanje. Naši su najviši državni dužnosnici govorili već o tome kako će Hrvatska kada postane članica EU učiniti sve da i Srbija što prije postane članica EU. A kako će se u tom slučaju ponašati prema hrvatskim braniteljima koji će biti optuženi na srbijanskim sudovima i prema kojima će ići optužnice i zahtjevi za uhićenjem temeljem europskog uhidbenog naloga koji će biti obvezan za obje zemlje. Dakle, posljednji je trenutak da Hrvatska promijeni svoju politiku i bilateralne odnose prema Republici Srbiji i da se na taj način zaštiti od ovih optužnica. Ovaj proces će se u suprotnom nastaviti do toga da ćemo mi sami morati ponovno hapsiti hrvatske branitelje, a to je neprihvatljivo. Hrvatska jednostavno mora promijeniti svoju politiku u odnosima prema Republici Srbiji kao način da zaštiti svoje nacionalne interese od realno postojeće pravosudne agresije. I u tom svjetlu kao odgovor na pravosudnu agresiju, ja smatram da ovaj zakon treba podržati. Ne zbog toga što će on omogućiti zaštitu hrvatskih branitelja, neće, ali Hrvatska treba odgovoriti na pravosudnu agresiju. To želim. Hvala lijepa.
Hvala. Uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Pa evo uz uvažavanje dobrog dijela ovo što je rekao kolega moram reći da treba ispraviti ovo da je Hrvatska pregovorima s pravosudnim tijelima Srbije osnažila svoje optužnice. To nisu optužnice Srbije, to su optužnice JNA. A Srbija izgleda je nastavila tradiciju JNA da se bori protiv Hrvatske.
zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega Markovinović, nisam imao priliku da replikom ili ispravkom odgovorim na ovu vašu zadnju rečenicu, optužbe JNA. Lijepo piše Republika Srbija Viši sud u Beogradu. E sad, jel to sud JNA ili Republike Srbije, ja ne znam. I imam i popis 44. ali ne bih htio zbog digniteta tih naših branitelja izgovarati ta imena koja su branila prije svega istočnu Slavoniju, dakle Vukovar, Borovo naselje i područje našeg Podunavlja. Što je u govoru ranije rekao gospodin Srb, točno je da smo mi zapravo sporazumima s Republikom Srbijom koje su potpisivali olako valjda uz nekakve ćufte u Beogradu ili tako nešto ćevape, ministri pravosuđa, a onda 2006. godine i državni odvjetnici ili tužilac Republike Srbije Vladimir Vučković i naš gospodin Mladen Bajić u kojemu piše da se dostavljaju podaci, dokumenti, razmjena dokaza. Imam ovdje dokument od Tužiteljstva Republike Srbije. Dakle, ne dostavljaju se optužnice, nego se dostavljaju podaci čijim se temeljem eventualno mogu podići optužnice odnosno postaviti zahtjev drugoj državi s kojom je potpisan sporazum da se podignu optužnice. Nažalost to nije učinjeno tako nego se išlo odmah s optužnicama protiv ovih 44. za ove optužnice zna se već godinama. Gospodin Šeks je sam rekao da zna već od '92. godine. Ja sam o tome govorio i objavljeno je u Večernjem listu još u siječnju ove godine. No, s obzirom na takve sporazume, na takve ja bih rekao nesposobno dogovaranje ili neodgovorno prema našim braniteljima, pročitao bih jednu pjesmu pošto je ovih dana popularno u Saboru čitati pjesme. Kratka je, nije ona dugačka kao ministra Milinovića. Pjesma je Mire Vukojević koja je živjela u Dubrovniku u vrijeme rata, a kaže i zove se "Opomena". "Hrvate ne treba optuživati svijet, oni se optužuju sami. Za to su trebale godine vježbe, stoljeća, cijelo tisućljeće, tisućljeće vježbe podilaženja. Oni za sve moraju pitati svijet da ne zaborave na svoje ropstvo". Nažalost, pjesma je vrlo odgovarajuća ili primjerena kako se to može reći i u ovom trenucima kada i sam Županijski sud u Zagrebu i Vrhovni su RH izriče nebulozno objašnjenje za presudu našem generalu Branimiru Glavašu. I pitam se i gospodina Šeksa pitam ovdje, kada je izgovorio one znakovite riječi bez grča na licu da treba akcijskim planom locirati, identificirati, uhititi i transferirati…
Uvaženi zastupniče, to nije tema zakona. Molim vas govorite o zakonu.
Tema su ratni zločini i tema su gospodine…
Nemojte izlaziti van teme. Izvolite.
Nemojte me ometati u mom istupu. Ovo je moje vrijeme i ne možete mi ga oduzimati i zapamtite to već jedanput. Ovdje nemamo ni dva glagola još od ona prva dva, da sad ne spominjem te glagole značajne, znakovite, a evo zašto, pitam se zbog čega kada se zna godinama i kada se znalo još od uhićenja Tihomira Purde, suđenja, nitko ne spominje gospodina Marića Veljka koji je dobio 12 godina prije dva tjedna na sudu u Beogradu. Kada je objavljeno da su presude odnosno optužnice stigle, ove 44, isti dan, ali par sati prije toga na hrvatskim glasilima, radiju, televiziji izrečena je jedna vijest da je čini mi se u Zadru ili Šibeniku suđen jedan iz neprijateljske vojske, da kažem srpske agresorske koji je u Škabrnji počinio zločin. Je li tako gospođo Lovrin? To je bilo par sati prije. Kao da kompenziramo jedno s drugim. Pa to je nevjerojatno. Sada u predizborno vrijeme umjesto da se bavimo i osmišljamo kakva će biti hrvatska budućnost i kako toj našoj djeci, mladeži osigurati posao, stan, bolji život, mi se evo ovdje cijelo prijepodne sa ovakvom jednom stvari koja ne kažem da nije važna, ali evo koja se povlači od '92. Zbog čega Hrvatska nije putem svog Ministarstva pravosuđa, putem svog tužiteljstva tražila kad već ima listu od nekoliko stotina kako kaže Srb branitelja, da Srbija dostavi dokaze ako već ima, ako ne neka već jedanput skine s dnevnog reda na hrvatski zahtjev i hrvatske diplomacije i hrvatskog Ministarstva pravosuđa i hrvatskog državnog odvjetnika da se skinu s dnevnog reda ovakve da kažem nebulozne optužnice i ovakve stvari koje se događaju. Nažalost ili je u pitanju nesposobnost ili je ova opomena hrvatske dodvorničke nekakve politike, hrvatskog kako pjesma kaže ropstva, ja zaista ne znam. Klub HDSSB-a se već preko gospodina Burića izjasnio o glasovanju u svezi ovoga zakonskog prijedloga, ali na sve ovo treba upozoriti. Kako je moguće da Hrvatska koja nijedan vojnik nije prešao granicu Srbije uopće se dogovori da istražitelji Srbije u Hrvatskoj istražuju hrvatske branitelje. Kako je moguće da nijedna granata i metak nije ispaljen na Srbiju, ovakvi se sporazumu dogovaraju između dva državna odvjetništva. Kako je moguće da netko sudi hrvatskim braniteljima koji su bili i u logorima u Srbiji, u Srijemskoj Mitrovici, Stajićevu i gdje sve ne. Pa kao da je Hrvatska vršila agresiju, a ne da su branili svoje dvorište, svoj Vukovar, svoje Borovo naselje, svaku stopu, svaku ulicu. Znamo kako je to bilo mi koji smo bili tada u ratu. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu povredu Poslovnika, uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Vladimir Šeks. Izvolite.
210. stavak 1. Poslovnika. Gospodine Grubišiću, već ne znam po koji puta vam treba nešto objasniti, vašem sudrugu kraj vas. Neprekidno mi stavljate u usta i izričete da sam ja izrekao riječi akcijskog plana u odnosu na generala Gotovinu, identificirati, locirati, uhititi i transferirati. Ja ne znam po koji puta treba vama objasniti, vidjeli ste i dokumente, vidjeli ste sve, da sam ja prenio sadržaj zaključka sa sjednice Vijeća nacionalne sigurnosti, prenio sam zaključak na ovaj način. Na prijedlog predsjednika Vlade Ive Sanadera i predsjednika Republike Stjepana Mesića Vijeće za nacionalnu sigurnost donijelo je zaključke kojim obvezuje sve sigurnosne službe da intenziviraju svoje aktivnosti usmjerene na identificiranje, lociranje, uhićenje i transferiranje generala Gotovine u Haag. Dakle, meni imputirati da sam ja autor tog plana kad jako dobro znate, kad je stotinu puta već dokazano i ukazano da sam ja jednostavno prenio prepričano zaključke sa sjednice toga Vijeća nacionalne sigurnosti krajnje je klevetnički i nadam se da ćete jedanput od toga konačno odustati jer inače vam doista će pripasti jedna vrlo laskava titula, kao i zastupniku Buriću.
Hvala lijepa.
Vrlo laskava titula jedna.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Povreda Poslovnika gospodine potpredsjedniče po člancima od 209. do 214. jer ovo što je zadnje izrečeno to je prijetnja zastupniku od strane drugog zastupnika. A ovo što ste rekli gospodine Šeks, vi ste bili punoljetan čovjek kada ste prenosili mišljenje predsjednika Republike, vi ste mogli ali niste htjeli reći ja to neću izreći. Nažalost vi ste rekli. Vi niste bili mala beba da vas netko nagovara da izreknete to što ste izrekli. Hvala lijepo.
Hvala. Nije povreda Poslovnika i mislim da ne treba ići dalje sa povredama jer nećemo nikud doći jer to jednostavno što ste vi sada metnuli kao povredu Poslovnika nije. Dajte onda repliku jedni drugima i to. Ajmo idemo dalje. Povreda Poslovnika opet. Uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Vladimir Šeks.
Kolega Grubišić, nisam ja bio mala beba ni onda ni sada pa iz te činjenice kao da vi sada negdje na konferenciji za tisak kažete na sjednici Hrvatskoga sabora donijet je takav i takav zakon. To je ista situacija u kojoj sam ja bio. Na konferenciji za tisak na kojoj sam ja kao predsjednik Sabora na upit što je bilo na sjednici Vijeća za nacionalnu sigurnost rekao sam donijeti su zaključci po prijedlogu ova predsjednika, ti i ti takvi zaključci. Prema tome, to je istina pa dajte to jedanputa shvatite i prihvatite. Šta vas to toliko muči da to ne prihvaćate.
Hvala lijepa.
Ne muči mene, muči generala Antu Gotovinu, a ne muči mene, znate.
Hvala. Bez dobacivanja. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa. … /Upadica Grubišić: Muči hrvatski narod to. Idemo dalje sa raspravom. Uvaženi zastupnik Ratko Gajica. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Ali onda je na redu uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Prisutan i izvolite.
Hvala lijepo. Pa prije nego što kažem nekoliko riječi o samom prijedlogu zakona dopustite mi da evo pročitam dvije vrlo bitne stvari i mislim da ćemo se s tim u ovoj sabornici svi složiti. Dakle, nesporno je i utemeljeno pravo Republike Hrvatske da kao samostalna i suverena demokratska država uređuje gospodarske, pravne i političke odnose na svom teritoriju. Niti jedna država nema pravo donositi zakone ili na drugi način uplitati se u pitanja koja su u isključivoj jurisdikciji svake suverene države. To se bez iznimke odnosi na sva pravna područja uključujući i područje kaznenog zakonodavstva. I drugo, Republika Hrvatska ima legitimno pravo i dužnost, dakle i dužnost zaštititi kako svoj suverenitet i samostalnost tako i svoje građane od kaznenog progona pokrenutog od strane pravosudnih tijela koji se provodi na temelju zakona koji predstavlja nedopustivo miješanje u pitanja isključive nadležnosti svake države na način nepoznat, a i neprihvatljiv u međunarodnom pravu. Dakle, to je ustavna podloga i mislim, podloga za raspravu u ovom prijedlogu zakona. I osnovne primjedbe na sam ovako predloženi tekst zakona iz dosadašnjih nekih rasprava to proizlazi možemo sažeti u tri točke. Prvo, da je ovaj Zakon u suprotnosti sa Sporazumom dvaju državnih odvjetništava i da će štetiti regionalnoj suradnji. Drugo, da se protivi načelu univerzalnosti. I treće da uvodi neposredno, a i indirektno načelo neodgovornosti. Dakle, izbjegavanje krivnje za specifična kaznena djela. Pažljivim iščitavanjem ovog Zakona poglavito stavka 2. članka 1. i stavka 3. koji se referira na odnos Republike Hrvatske naspram Haaškog tribunala sasvim je jasno i razvidno da ovaj Sporazum ne samo da neće dovesti u pitanje, nego da ga zapravo možda dovodi ono što se kaže na pravne temelje da se on i dalje, ali na pravi način po međunarodno prihvaćenim standardima može realizirati. Kada govorimo o pitanjima načelo univerzalnosti uvijek se to načelo treba staviti i sagledavati u odnosu na kazneno pravo načelo teritorijalnosti s jedne strane, a apsolutno ne stoje sve one, sva ona mišljenja, svi oni stavovi koji idu za tim da temeljem ovoga zakona bilo tko u bilo kom smislu može izbjeći kaznenu odgovornost za počinjena kaznena djela. Ali ja ponavljam kada se to temeljem dokaznog materijala na pravi, na zakonit način temeljem standarda kaznenog prava Republike Hrvatske kao takvo može ne samo dokazati nego i procesuirati. I zašto bježati od te činjenice. Pa mi smo izvršili reformu kaznenog prava, zapravo uskladili kazneno i procesno i materijalno pravo, uspjeli smo poglavlja 23. sa svim dakle standardima ne samo Europske unije, nego to su odredbe našeg kaznenog i materijalnog prava su apsolutno prave ono što se kaže suvremene norme temeljem kojih treba zapravo inzistirati da se odvija kazneni postupak. Zašto bježimo od toga kad se inzistira ovim Zakonom. Da, u redu optužni prijedlozi, dokazni materijali, svi pravni akti. Oni su valjani ako su u skladu i sa tim našim Kaznenim zakonom bilo procesnim bilo materijalnim i kada pravosudna tijela Republike Hrvatske opet u postupku ocjene da je to sve skupa u redu. Zar možemo prihvatiti činjenicu ako je to u suprotnosti sa našim bilo postupovnim, bilo materijalnim kaznenim pravom da onda možemo slijegati ramenima reći dobro to nije u skladu sa našim propisima ali smo mi u realizaciji nekog sporazuma pa možemo to prešutno prihvatiti. Mišljenja sam da ne možemo prešutno prihvatiti i mišljenja sam da se i u ovoj raspravi barata sa stručnim izrazima koji su dijametralno suprotni i trebamo ih lučiti. Jedno je dokazni materijal, drugo je optužnica. Jedno je nekakav pravni akt, a drugo je optužnica koja se po zamolnici uručuje nekome i taj netko je u situaciji, dakle da piše prigovor. Ta optužnica može postati pravomoćna. Jedno je znači, a ta optužnica je pisana, zapravo prepisana na temelju dokaznog materijala i postupka kojega je vodila bivše JNA, odnosno sudbena tijela bivše JNA. Čemu ako to sada reguliramo zakonom da se te situacije ne mogu dešavati, ne mogu se ponavljati. Kome takva odredba zakona, kome takva norma smeta da provodi bilo kakav sporazum ili da provodi bilo kakav kazneni progon za specifična kaznena djela temeljem odredbi kaznenog procesnog, kaznenog materijalnog prava. Mislim da ne. Mislim stvarno da se puno što se toga tiče i politizira iz ovih i onih razloga. Mislim da puno ljudi koji govore o ovom zakonu ga nisu imali u rukama, nisu ga iščitavali. Volio bih da i u krajnjoj liniji struka i katedre kaznenog prava kažu svoje vezano za ovaj zakon pogotovo za stavak drugi članka prvog. O tome smo imali puno, o tome smo isto tako dosta čuli. Zaključno. Dakle, ja apsolutno podupirem ovaj prijedlog zakona. Ovaj Zakon regulira na jedan dobar, precizan način nešto što je do sada bilo regulirano temeljem Sporazuma, temeljem dogovora, temeljem suradnje. Ali kad imate dva subjekta bez obzira o kome se radi, pa to se odnos uspostavlja temeljem suradnje, temeljem razgovora, temeljem dogovora uvijek će se doći u poziciju ako nešto nije zakonom precizno definirano da može doći do ovakvog ili onakvog tumačenja. Ali u svakom slučaju ne možemo prihvatiti da optužni akt, optužnica može biti uručena na sudu, bilo kom u Republici Hrvatskoj koja je utemeljena na činjeničnom i pravnom supstratu bivše SFRJ, bivše JNA i njenih pravosudnih tijela. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dalje na redu uvaženog zastupnika Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo ministri, kolegice i kolege zastupnici. Nalazimo se u ozbiljnim trenucima za Hrvatsku, u trenucima kada ćemo za dva mjeseca potpisati pristupni ugovor za punopravno članstvo naše zemlje u Europskoj uniji. Danas smo se svečano sjetili i obilježili 20 godina hrvatske neovisnosti, 20 godina od oproštaja sa bivšom državom, sa pokojnom Jugoslavijom i njezinom vojskom koja se raspala. Ta država sigurno ne spava spokojno. O pokojnicima se kaže pokoj vječni, ali ova na duši ima 45 godina ugnjetavanja hrvatske neovisnosti, 45 godina pljačkanja Hrvatske, a od Domovinskog rata tisuće i tisuće branitelja, nedužnih civila koji su svoj život položili za Hrvatsku i svoje živote, svoj mir ugradili u budućnost za 2 mjeseca europske Hrvatske siguran sam da danas naši građani koji prate Hrvatski sabor i njihova djeca imaju i razloge da budu i tužni, ali da budu i sretni. Sigurno su tužni jer nemaju sretne Božiće, nemaju sretne Uskrse, nemaju svoje roditelje, nemaju čvrstu ruku doma, nemaju koga da ih potapša po ramenu i kaže u krivu ste ili ste u pravu. Danas je sramotno što je s ove strane SDP-a i oporbe prazna sabornica, prazna je kada se štite interesi Hrvatske, kada se štite interesi hrvatskih državljana, naših građana koji danas žive slobodno i samostalno i mirno i zdravo zahvaljujući onima koji više nisu s nama. I zato je dobro što je u sabornici danas ministar branitelja, koji sigurno najbolje poznaje i razumije živote onih koji su svoje srce i svoju dušu dali za samostalnu Hrvatsku. Danas govorimo o zakonu kojima proglašavamo ništetnima pravne akte pravosudnih tijela bivše države, bivše Jugoslavije i njezine vojske koja je uništila Hrvatsku, ali Republike Srbije koja bi trebala postati kandidat za punopravno članstvo u Europskoj uniji. Mi ćemo kao ozbiljna suverena europska država sigurno podržati članstvo Srbije u Europskoj uniji, ali pozivamo i tu zemlju kao našeg susjeda da na svoju pravnu stečevinu i svoja leđa ne preuzima nešto što toj zemlji ne pripada, a to je da se obračunava sa pravosudnim sustavima bivših sastavnica Jugoslavije. Ona nije nasljednica Jugoslavije, ona je samo nasljednica nečega što je loše, i nečega što je oduzela Hrvatskoj, a to je imovina i sve ono što je vrijedno bilo u Hrvatskoj 45 godina. Mi s ovim zakonom politički odgovaramo Republici Srbiji na zakon koji ta država također donijela. Mi s ovim zakonom želimo dobro prije svega državljanima Republike Hrvatske, da imaju pravnu sigurnost, da imaju ustavno zajamčeno pravo na svoju slobodu u zemlji i da imaju pravo mirno živjeti i poštivati zakone Hrvatske u okviru naše suverenosti. Svojim potezima i svojim pokretanjem optužnica Republika Hrvatska se našla u jednoj nezavidnoj situaciji, zato je nužno donijeti ovaj zakon. Našla se u situaciji kada Republika Srbija optužnicama protiv hrvatskih državljana traži određena postupanja na temelju niti jednoga međunarodno utemeljenoga kaznenoga prava, niti jednoga utemeljenoga dokaza, nego kao da se radi o nečemu da se želi psihološki uznemiriti stabilnost Hrvatske u jednom vrlo važnom trenutku, a to je trenutak kada naša zemlja ulazi u Europsku uniju. Ovim zakonom se utvrđuju neka nova načela međunarodnoga kaznenoga prava, a to je da se može zadirati u pravni sustav suverenosti druge države na temelju neutemeljenih dokaza, na temelju nepostojećih međunarodnih ugovora, na temelju nečega što u međunarodnom pravu ne postoji. E to ovaj Visoki dom, ovaj časni Sabor ne smije dozvoliti. Mi smio suverena država, priznajemo međunarodne ugovore, priznajemo sve sporazume koje smo potpisali sa svim bivšim susjedima, sa svim zemljama, pa tako i s Republikom Srbijom. Na temelju zahtjeva hrvatskom državnom odvjetništvu Republika Hrvatska, njezina pravosudna tijela su postupala u skladu sa međunarodnim pravom, unutrašnjim pravnim poretkom, ali sa dugim poveljama, pa tako i poveljama Ujedinjenih naroda. Naša zemlja po tome pitanju nije učinila ništa loše, nije prekršila niti jedan zakon, niti jedan međunarodni akt, nego je postupala u skladu sa onim kako postupa jedna suverena demokratska i europska država. Ovaj zakon je nužnost, ovaj zakon nije predizborni zakon, jer sve što smo u ovom Saboru u proteklih mjeseci dobro napravili, sve su proglasili ovih kojih danas nema, ove prazne klupe su proglasile predizbornim. Pa ovo je poruka hrvatskoj javnosti što se misli kada se štite hrvatski interesi, i što se misli kada se želi poslati jasna poruka svima onima koji danas 20 godina od samostalnosti Hrvatske zadire u suverenitet Republike Hrvatske. E pa dosta je toga bilo, mi smo svjesni svoje ozbiljnosti, svjesni smo trenutka u kojem donosimo ovaj zakon i svjesni smo da smo europska zemlja. Pozivam kao zastupnik i Republiku Srbiju da se u skladu sa međunarodnim pravom postupa prema svima onima koji su nedužni, i prema onima koji niti jednim svojim postupkom nisu prekršili niti jedno međunarodno pravo. Ne može nitko biti uhićen na granici ako nije odgovoran za ništa. Prošla su vremena straha, prošla su vremena da se bojimo kuda trebamo hodati i što trebamo reći, ovo je trenutak za Hrvatsku vrlo ozbiljan, ja ovaj zakon podržavam, ovaj zakon je temelj pravne sigurnosti i stabilnosti, i ovaj zakon je zakon zaštite naših državljana, zaštite Republike Hrvatske, a zaštite i svih onih i njihovih obitelji koji su svoje živote položili u temelje neovisne i samostalne Hrvatske. Smatram da nije ugrožena suradnja i da će dobronamjerni susjedi to sigurno najbolje razumjeti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Tak je i prije 20 let bilo isto, kad su bili u pitanju nacionalni interesi. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Pa evo za repliku sam se javila samo kolega Salapić da doista dam punu podršku vašem ovom izlaganju, i doista ga potpisujem. Tako ste lijepo govorili o svemu, a ono što sam htjela samo još dodati vezano uz ovu lijevu stranu, SDP-ovu, upravo ovo što je rekao gospodin predsjedavajući, pa 25. lipnja znamo što se desilo u Hrvatskom saboru, njih jednako tako nije bilo. Kolega Salapić mi to znamo, ali hrvatski narod zna. Oni nemaju ni poštenje, ni odgovornost, a domoljublje koje svi nosimo u srcu njega nemaju. Njima domoljublje ne znači ništa, njihovo domoljublje je negdje drugdje, oni ga traže izvan granica Hrvatske, a mi danas evo donosimo kao što ste rekli ovaj zakon da bi zaštitili interese i hrvatskih branitelja i kao što je rekla naša predsjednica hvala ti Bože više po pitanja nećemo odlaziti niti u Srbiju, niti nigdje, jer ovo je slobodna i demokratska Hrvatska svih nas Hrvata i domoljuba. Eto čestitam još jedanput kolega Salapić.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Samo kratko, zastupnica Sumrak je rekla da je kada se stvarala Hrvatska napuštena sabornica, i nije se htjelo podržati samostalnost Hrvatske. Kolegice zastupnice i danas je prazna sabornica, i to hrvatski narod i hrvatski građani trebaju znati. I prije nekoliko mjeseci na Odboru za Ustav kada smo prava hrvatskih branitelja htjeli dići na ustavnu razinu, nije bilo članova oporbe na tome odboru, a rekli su da nemaju informaciju o tome. Danas njih nema ovdje, smatram da ih ne treba biti nikada ni na vlasti u Hrvatskoj, jer hrvatski narod je zaslužio odgovornu, časnu i poštenu Vladu, Vladu Republike Hrvatske, a to je naša Vlada, mi danas ovdje sjedimo zbog naših građana, a prazne klupe su i prazne glave i prazna srca. Hvala lijepo.
Hvala. Suzana Bilić Vardić, replika. Ali ja bih vas molio, kada se javljate za repliku ili ispravak dajte neki znak, a ne vi dignete, spustite, nitko ne vidi. Pa to morate. Evo, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Salapić, slažem se s vama, evo i s ovim što je rekao potpredsjednik, nije to podsjećanje na ove prazne, prvo samo da se osvrnem na ove prazne klupe u lijevom dijelu sabornice, nije to bilo samo prije 20 godina nego kroz, nije ispravak netočnog navoda, ali je nadopuna, kroz svih ovih 20 godina kad god se ovdje raspravljalo o nacionalnim interesima RH te stolice, te fotelje, te klupe bile su prazne. Kolega Salapić, inače podržavajući sve što ste rekli, čini mi se da danas većina zastupnika i onih koji su ovdje govorili sa lijeve strane, kao da nisu čitali zakon nego su čitali portale i dnevne novine. Ali me još više čudi danas visokoga dužnosnika hrvatskoga koji izjavi da bi donošenjem ovoga zakona bila prekinuta svaka suradnja sa Republikom Srbijom. Čudi me,kolega Salapiću, i zanima me vaš stav kao pravnika i kao stručnjaka za ovo područje, o čemu se radi kad je Republika Srbija donošenjem svojih zakona ugrozila suverenitet RH, odnosno dala si jurisdikciju koju nema da sudi građanima RH i nakon toga je RH kao demokratska, visoko civilizirana europska država išla i razgovarala, dogovarala, sklopila sporazume i postupala po njima, zašto bi, tim više mi je čudnija ova izjava visokoga hrvatskoga dužnosnika kao da nije pročitao ovo što piše u obrazloženju na str. 5 u kojim slučajevima se ne odnosi, na koje slučajeve se ove odredbe ovoga zakona ne odnose. I mislim da je to također jedna loša poruka hrvatskoj javnosti, a pozdravljam i ono što je Hrvatska vlada najavila donošenje
Hvala lijepa, vrijeme. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Salapić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Bilić Vardić upravo danas zbog toga i o ovom zakonu govorimo. Nikakva suradnja neće biti prekinuta, nikakav pravni temelj nije ugrožen, niti sporazum sa Republikom Srbijom, ovo je naš politički odgovor. Iz Hrvatskog sabora se daju politički odgovori na postupanja koja nisu u skladu sa međunarodnim uvriježenim kaznenim pravom, sa međunarodnim propisima, sa miješanjem u suverenitet druge zemlje. Ovo je jasna poruka jednoj budućoj kandidatkinji za članstvo u EU od buduće europske države za 2 mjeseca da se ponaša u skladu sa međunarodnim pravom i da se niti jednom hrvatskom državljaninu ne dešava ovo što se desilo s ovim optužnicama koje su došle u Hrvatsku na način koji nije poznat u suvremenom međunarodnome pravu. Ne smije biti straha za niti jednog državljanina RH, a isto tako naša zemlja jamči sigurnost svim susjedima, svim članicama EU pa tako i državljanima Republike Srbije da mi ovakve postupke neutemeljene na niti jednom zakonu, niti jednom međunarodnom pravu nećemo učiniti. Mi smo ozbiljna, pravna, suverena, moderna država i nećemo si dozvoliti da niti jedan naš susjed sa strahom treba prijeći našu granicu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nastavljamo pojedinačnu raspravu i sada je na redu uvaženi zastupnik i potpredsjednik Doma Vladimir Šeks.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo i gospodo zastupnici. Čemu ovaj zakon, zašto ovaj zakon, kakvi su njegovi dometi i da li ovaj zakon može doprinijeti onoj svrsi koja je predviđena u prijedlogu zakona? Prvo bih rekao da je ovaj zakon, prijedlog ovog zakona je odgovor na agresiju samo drugim sredstvima, pravosudnu agresiju ne oružanu nego pravosudnu agresiju na RH od strane Republike Srbije. Kada je došlo do aktiviranja ovoga zakona Srbije iz 2003. godine? 2003. godine, u proljeće 2003. godine koalicijska vlada SDP-a, ministar vanjskih poslova Tonino Picula. Veleposlanik Hrvatske u Beogradu iz SDP-a. I umjesto da veleposlanstva Hrvatske u dijelovima bivše Juge prate zakonodavnu aktivnost, posebno da prate zakonodavnu aktivnost Republike Srbije, Narodne skupštine Republike Srbije i da upozore kad se donose zakoni koji tangiraju Hrvatsku nisu to radili, nisu se tako organizirali, nisu to pratili i donijet je taj zakon za kojega Hrvatska službeno nije znala da ga je Skupština Srbije donijela 2003. godine, a kojim zakonom je Srbija sebi uzurpirala da bude Haški sud. Zakon o suradnji sa Međunarodnim kaznenim sudom i Međunarodni kazneni sud za bivšu Jugoslaviju i Ruandu je Međunarodnom kaznenom sudu u Haagu davao kompetencije i ovlasti da progoni sve za ratne zločine, zločine protiv ratovanja, pravila ratovanja, sve bez obzira iz kojih su dijelova bivše Jugoslavije. Srbija sebi člankom 2. i 3. toga zakona uzima sebi pravo da ona umjesto Haškog suda da ona sudi, procesuira, proganja bilo kojega državljanina bilo koje države republike nastale raspadom SFRJ. Dakle, ili državljanina Makedonija, Crne Gore, BiH, Hrvatske, Slovenije neovisno gdje je to djelo počinjeno. Da li je počinjeno u bilo kojem području republika
Uvaženi zastupniče moram vas upozoriti da upozoravaju iz tehnike da se ne čuje u fonogramu i da morate se više okrenuti prema mikrofonu. Izvolite.
O blago tehnici, da dobro. Hvala, vodit ćemo računa o tehnici, da. I dakle, Srbija sebi dakle preuzima to pravo da će ona progoniti za kaznena djela … [[Upadica se ne razumije.]] Samo gledam iz estetskih razloga u vas. Da će progoniti … [[Upadica se ne razumije.]] Iz estetsko i još nekih razloga, da će progoniti za kaznena djela predviđena statutom Međunarodnog kaznenog suda za ratne zločine i još neka kaznena djela počinjena od 01.01.1991. godine. Svi, neovisno tko su žrtve, tko su počinitelji, čijeg su državljanstva. Dakle, to se uzima tu, uzurpira si takvu aktivnost. Da je Hrvatska znala, trebala je znati, ali koja, SDP-ova vlast trebala je na to upozoriti Hrvatsku i Hrvatska bi tada trebala reagirati. 2010. godine Srbija aktivira dva članka toga i stavlja u primjenu ta dva članka, 2. i 3., 01.01.2010. godine. Tada počinje ubrzo i slučaj Purda počinje lov na generala armije BIH Divjaka u Beču, Ganića člana ratnog predsjedništva BIH u Londonu, Purde ovdje, priznaje se Kosovo, Srbija priprema argumente za protutužbu za genocid protiv Hrvatske, a da bi imala valjane argumente treba reaktivirati optužnice za genocid protiv Hrvatskih državljana, pa onda dolazi do reaktiviranja tih optužnica iz 92. Godine, do reaktiviranja gdje se ja optužujem sa optužnicom od 10. Kolovoza 92. Godine zajedno sa Ivanom Vekićem, da smo podstrehači na genocid. Branimir Glavaš kao sekretar obrane u Osijeku, Tomislav Merčep kao sekretar obrane u Vukovaru, naš četvorica, četveročlana banda se udružila da stvara uvjerenje prema 40 pripadnika zbora narodne garde, MUP-a, hrvatskih branitelja, svi su oni iz Vukovara, nekoliko iz … daklem uglavnom svi iz Vukovara da smo njih podstrehavali, poticali da izvršavaju kaznena djela usmjerena na to na protjerivanje i zastrašivanje srba iz cijele Hrvatske, a posebno sa osvrtom na Vukovarku općinu dakle da provodi se nad Srbima teror zastrašivanjem, prijetnjama itd., pa ako to ne uspije kao plan A. da se onda krene u realizaciju plana B. to su fizičke likvidacije. I to stoji u toj optužnici. Zašto sada pitanje, to je mirovalo 20-tak godina, nitko te optužnice nije uzimao ozbiljno, SFRJ se raspala, Jugoslavija se raspala, poražena i pobijeđena JNA nestala propala i najedanput te optužnice koje sam ja i predsjednik Tuđman i drugi dobili smo ih 92. Godine, ja sam ih dobio kao potpredsjednik Hrvatske vlade, obavještajnom djelatnošću Hrvatsku, sam dobio te optužnice nitko na to nije reagirao. Zašto to rade sada, zašto su sada išli? Išli su zato da izjednače, traže jedan omjer krivnje i na Hrvatskoj strani, da se to nekako raspodjeli ta ravnoteža iz svih onih razloga koje sam malo prije govorio. Pitanje, koji su dosezi da li ovaj zakon može zaštititi hrvatske branitelje ako se Srbija odluči da ih progoni, da ih sudi, da ih optužuje i da ih sudi u Srbiji ili da budu po nekim tjeralicama uhićeni i predani Srbiji. To ovaj zakon ne može, ovaj Zakon ima drugu svrhu, drugi jedan cilj, da bude jedan snažan pritisak, da bude jedna poluga pritiska na Srbiju da odustane od toga svoga Zakona, od tih odredbi članka 2. I 3. Zakona gdje se postavljala kao generalni pravosudni žandar na cijelom području bivše Jugoslavije, da Hrvatska donošenje ovog Zakona zajedno sa Makedonijom, zajedno sa bosnom i Hercegovinom, zajedno sa Crnom gorom, pa i slovenijom da pritisne se Srbija da odustane od toga zakona jer je u najvećem neskladu sa međunarodnim pravom. To je dakle svrha i osnovni cilj kojim se ovaj Zakon može postići i to vjerujem da će se postići. Prema tome, svi ti sporazum i aranžmani bili između dva tužiteljstva zašto ih je ovaj Srpsko tužiteljstvo srušilo, bilo je to se rješavao se slučaj Bosanac i neki drugi, najedanput su nahrupile ove optužnice zato što su odlučili polučiti određene ciljeve u toj pravosudnoj agresiji na Hrvatsku. Nitko ne priča ono što je govorio Emil i drugi da se i dalje nastavi ta pravosudna suradnja između dva ministarstava i između dva tužiteljstava, da se to rješava, da se čiste ti repovi iz 91. I 92. Godine, ali ovaj Zakon treba donijeti da pokažemo da smo suverena država, da štitimo svoje građane i da nećemo dopustiti Srbiji da bude pravosudni žandar i da progoni Hrvatske državljane u cijelom svijetu. Ne samo u Srbiji nego da ih lovi po cijelom svijetu na osnovu tjeralice. Zato ovaj Zakon treba usvojiti i donijeti.
Imamo jedan ispravak netočno navoda uvaženi zastupnik Dinko Burić izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, ispravio bih netočan navod potpredsjednika Šeksa a u svezi tvrdnje da je isključiva odgovornost na tome što se nije znalo za ovaj Zakon koji je Srbija donijela još 2003. Godine na onoj bivšoj vlasti. Od tada je prošlo 8 godina i nitko ne može nikoga uvjeriti nikakvim argumentima da ova Vlada u ovih 8 godina ne snosi jednako tako veliku odgovornost kao i ona prethodna Vlada kada je taj Zakon u Srbiji donijet. Za 8 godina što je radilo Ministarstvo vanjskih poslova, koliko se veleposlanika promijenilo, koliko dužnosnika, gospodine Šeks to je trebala znati i ova vlada ovih 8 godina. Ali ne čudi to, vi ste toliko neprekidno iznenađeni, začuđeni, toliko razinu začuđenosti pokazujete da sve više ličite na čudnovatog kljunaša. Ja ne znam što bih rekao.
Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik i potpredsjednik doma.
Članak 214. Neću to da sam čudnovati kljunaš to je meni kompliment, u pravu se čudnovati kljunaš smatraju elementi nekih pravnih sustava i zakona koji su spojeni hibridi dvaju pravnih sustava. To je jedan kompliment kada se kaže čudnovati kljunaš u pravu. Ja razumijem da to vi niste znali to nije ipak vaša oblast. Samo da kažem još ovo kolega, vi ste bili dio te vlasti u ovih 8 godina, u zadnje tri niste, vi ste bili dio te vlasti, bili ste i zastupnik u Hrvatskom saboru Hrvatske demokratske zajednice, vi ste podržavali Vladu, najžešći koji je podržavatelj Vlade i predsjednika Ive Sanadera bio je Dinko Burić, ja se sjećam tih vatreni plameni govora, pa da ste uzdizali, kovali u zvijezde kao genija, kao mesija Ivu Sanadera. Pa dajte malo, okrenite se malo prošlosti.
Dobit ćete riječ. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] članak 209. Uvaženi gospodine potpredsjedniče, ja ne znam šta vas ustvari pati, jedna visoka doza amnezije. Vi neprekidno pokazuje visoku dozu ne samo nervoze nego i nezaboravnosti. Upravo ste rekli veliku neistinu kako sam ja bio zastupnik u Hrvatskome saboru, a zastupnikom Hrvatskoga sabora sam postao 24. rujna 2010. godine kao zamjenik hrvatskog generala Branimira Glavaša, dakle tada sam prvi puta sjeo u zastupničke klupe. Glede toga da sam bio toga sustava i dio HDZ-a, to je sasvim točno, uopće ne stidim svoga članstva u HDZ-i koja je bila do vremena kada ju je preuzeo Ivo Sanader. A ono što ste napravili od HDZ-a u ovo vrijeme.
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme. Hvala lijepa.
Evo završit ću sada. Uopće nema nikakve veze sa HDZ-om iz devedesetih godina. I na kraju evo samo da dam jednu ekskluzivnu vijest za vas koji niste znali. Nije tri godine, nego upravo 8. listopada dakle u subotu ćemo 6. godišnjicu osnutka HDZ-a.
Hvala lijepa. Isteklo vam je vrijeme. Molim vas, ovo više nisu nikakve povrede Poslovnika i predlažem da to prekinemo i da idemo dalje. Još imamo jednu pojedinačnu raspravu, pa predlažem da ipak Josipu Đakiću damo riječ. Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo pred nama je zakon koji je zasigurno kvalitetan i koji je potreban kako bi se otklonile sve optužbe koje dolaze iz Srbije na račun hrvatskih branitelja pa uostalom i na račun bivših ministara i dužnosnika hrvatske Vlade. Zasigurno bitku za Hrvatsku neovisnost smo dobili u ratu, no pravnu bitku danas moraju odraditi i pravnici kako bi i međunarodno pravo ali i pravo i pravosudna tijela RH bila u funkciji na cijelom teritoriju RH i prema njihovim građanima. Prijedlogom ovoga zakona propisuje se da su ništetni i bespravnog učinka svi pravni akti bivše JNA njezinih pravosudnih tijela i pravosudnih tijela bivše SFRJ, te pravosudnih tijela Republike Srbije koji se odnose na Domovinski rat u RH, a po kojima su osumnjičeni, optuženi ili osuđeni državljani RH za kaznena djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom počinjenja na teritoriju RH. Naime, jasno je definirano da ne mogu biti prikupljeni. Hvala lijepo, kolege na strpljivosti, da ne mogu biti prikupljeni dokumenti prisilom, prijetnjom, zatvaranjem, logorom, biti na bilo kojim sudovima po međunarodnom pravu relevantni čimbenik u dokazivanju nečije krivnje. Jasno je to definirano i UN deklaracijom koja govori o tome, no međutim Srbija si je dala pravo i nužnost je ovog trenutka donošenja ovoga zakona je da se prekine sa takovim falsificiranim optužnicama koje dolaze na teret hrvatskih građana. Hrvatski građani imaju svoju domovinu, imaju svoj Ustav, imaju svoje zakone, imaju svoja pravosudna tijela i čak bi se složio Srbovom izrijekom da je izvršena pravosudna agresija na RH, tj. Na njezine građane. Vjerujem da neće biti nikakvih zamrzavanja odnosa niti prestanka suradnje kao što to tvrde neke kolege iz oporbe i koji to ne žele podržati zapravo. Vjerujem da će ovako stvarno i dosljedno štititi RH svoje građane, štititi Domovinski rat, da će svojim pravosudnim tijelima jasno dokazivati nečiju krivnju ili nevinost i da će Republika Srbija poštivati donešene zakone i norme u RH i da neće moći teritorijalno djelovati jer za to nema nikakvih adekvatnih mjerila i bilo kakvih zakonskih sredstava. Sporazumi koji su potpisani zasigurno ne jamče i ne omogućuju nikome da može biti nečija ekspozitura. Ne dozvoljava se nikakvom Višem sudu iz Beograda da bi sudilo i dizalo optužnice protiv hrvatskih građana za Domovinski rat, kao da su hrvatski građani prešli preko Dunava i došli u Republiku Srbiju, kao da smo ratovali u Beogradu, kao da smo njihovu teritorijalnu cjelovitost ugrozili. Tako se oni ponašaju kao da su i dalje beogradske vlasti nadležne za Hrvatsku. Pa to je prekinuto davnih godina, to je prekinuto odlukom o odcjepljenju i odlukom o samostalnosti i neovisnosti za koju je danas Hrvatski sabor također jasno kako je to bilo i kako se to dogodilo. Propisuje se da se nadležna pravosudna tijela RH neće postupati po zamolnicama pravosudnih tijela Republike Srbije za pravnu pomoć u kaznenim predmetima ukoliko se zamolnice odnose na akte iz članka 1. predloženog zakona odnosno kaznena djela navedena u Zakona o organizaciji i nadležnosti državnih organa u postupku za ratne zločine budući je postupanje po njima u suprotnosti sa pravnim poretkom RH i šteti njezinoj suverenosti i sigurnosti. Ovakav napad optužnicama na 40-ak hrvatskih građana zasigurno je ocijenjen i kao napad na suverenitet i sigurnost RH. I stoga je bilo nužno da se ne donese ovaj zakon, bilo je nužno da se donese deklaracija koju je danas Vlada na svojoj sjednici priprema i daje u proceduru i zasigurno ćemo ovako pokazati da smo vjerodostojni i da imamo pravne norme i akte koji su usklađeni sa međunarodnim pravnim sustavom koji je potvrdila i završetak pregovora te zatvaranje poglavlja 23. Vjerujem da nikome neće više past na pamet da se protivi jer vidio sam i na Odboru za ratne veterane gdje smo jednoglasno donijeli i prihvatili ovaj prijedlog zakona, gdje je i kolega Kotromanović kojega danas nema u raspravi, žao mi je što nije jasno iskazao svoj stav o ovom. Tamo je glasovao za ovaj zakon, nadam se da će glasovati i ubuduće jer i on je hrvatski branitelj i trebao bi imati razumijevanja prema svojim prijateljima i suborcima. Svi oni koji se protive vjerojatno žele i dalje da Beograd bude njihov glavni grad, da Visoki sud u Beogradu bude njihovo nadležno tijelo i svi oni koji se protive zapravo nemaju nikakvih opravdanih razloga nego imaju čisto politikantstvo. Želim naglasiti da moje uspoređivanje ili stavljanje u isti koš pojedinaca koji se protive donošenju ovog zakona zasigurno proizlazi iz stava da se poistovjećuju sa krvnicima sa Ovčare, sa četnicima, agresorima i svima onima koji su bili, učestvovali, planirali ili izvršili agresiju na Republiku Hrvatsku ne bi trebalo smetati nikoga jer u tim optužnicama baš su krvlju ispisane i životima tih ljudi koji su stradali su ispisane pod prisilom batina, optužbe prema hrvatskim braniteljima. I to je ono zastrašujuće da potpredsjednik Vlade ne glasuje o tom zakonu u Vladi, iznalazi rješenja i mogućnosti kako će opravdati svoje neglasovanje, zapravo u prijevodu pravnici bi to mogli bolje reći, štiti one koji su pisali te optužnice ili štiti one koji su mlatili, ubijali, silovali, zatvarali i pod takvom prisilom iznudili potpise onih koji danas su jedni od tih na optužnici. Purda kao čovjek koji bi trebao dobiti nagradu državnu zato što je bio toliko human da je jugoslavenskoga desetara nosio u bolnici i spašavao mu život ranjenomu, njega zatvore, zato što su ga batinali dok nije potpisao, da su ga zaklali ili ubili. Pa naravno, na ćirilici napisane izjave su im dali, potpišite ili ćemo vas likvidirati. To kad netko takva djela štiti zasigurno se poistovjećuje sa onim koji ih je počinio. Ja ga drukčije ne mogu nazvat niti imam razloga ga opravdavat. Stoga vjerujem da će ovaj zakon otkloniti više daljnje napade i agresiju na hrvatske branitelje, da će u daljnjem slijedu zasigurno funkcioniranje pravnog sustava i suradnje, razmjene podataka o ratnim zločinima između tužiteljstava ili ministarstava biti još u boljoj funkciji, ali ne inscenirao, ne protupravno i ne agresivno, bez argumenata prema hrvatskim braniteljima u Domovinskom ratu, neovisnosti i cjelovitosti Republike Hrvatske. To si ne može dozvoliti niti Sabor ni Vlada ni bilo koje pravosudno tijelo, da ne postupa i ne pomaže onima koji su zapravo ugroženi ovim optužnicama.
Hvala lijepa. Imamo tri replike. Prvo je uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Nije mi bila namjera širiti raspravu, međutim vaše spominjanje Beograda i spominjanje falsificiranih optužnica me ponukalo da vam pokušam pročitati brzo jedno pismo koje je stiglo iz Vlade Republike Srbije Vladi Republike Hrvatske 4.listopada 1991. godine. Dakle Vlada Srbije piše Vladi Republike Hrvatske: "Upoznati smo s opasnostima kojima je izloženo civilno stanovništvo i Grad Dubrovnik koji predstavlja deo istorije srpskog i hrvatskog naroda kao i veličanstveni spomenik svetske kulturne baštine. Vaša odluka da u gradu od neprocenjive istorijske kulturne vrednosti smestite vaše paravojne formacije, Crne legije i mnogobrojne strane plaćenike i da sa tog prostora započnete oružane napade na naseljena mesta u Hercegovini i Boki kotorskoj predstavlja krajnje necivilizovan, nehuman i nedostojan čin. Nadamo se da ste i sami postali toga svesni i da ćete uložiti potreban napor da sprečite te vaše oružane formacije da razdore Dubrovnik kao što ste to učinili sa mnogim drugim gradovima. Upućujem vam ovaj poziv da sprečite razaranje Dubrovnika. Vlada Republike Srbije izražava čvrsto uverenje da će se svi pripadnici Jugoslavenske narodne armije, jedinice teritorijalne obrane uložiti maksimalne napore da sačuvaju ovaj istorijski grad." Toliko o licemjerju. Mislim da je ovo pismo predsjednika Dragutina Zelenovića koji je bio predsjednik Vlade Republike Srbije školski primjer licemjerja. Ovo sam izgovorila više radi fonograma, više radi povijesti i više radi podsjetnika što se događalo i što možemo očekivati, što smo mogli očekivati i što se možda može očekivati s te strane.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa naravno ovo je stvaran dokaz licemjerstva i perfidnosti koje je Srbija tada radila, a i danas radi. Laž, izmišljanje i opravdavanje svoje agresije ovakvim pismom Vladi Republike Hrvatske tada '91. godine, kada je otpočela agresiju i razaranje Dubrovnika, kada je počelo granatiranje Dubrovnika predsjednik Vlade ovakvim lažnim panfletom upozorava Vladu Republike Hrvatske. Što možemo očekivati danas, jedino vidim još da je Bajić ostao taj koji vjeruje srpskim istražiteljima, koji vjeruje srpskim državnim organima i protivi se ovom zakonu i to je ono što ne mogu razumjeti. Ovo su dokazi. Sve one optužnice, otvorite Internet na stranicama, pogledajte što tamo piše. Pa to su nebulozne gluposti, izmišljanja i perfidne podvale. Jedino tako se mogu nazvati. Ovo je dokaz još jedan na ćirilici potpisan od predsjednika tadašnje Vlade Srbije kako su željeli svoj napad na Dubrovnik, svoje razaranje Dubrovnika pretvoriti u ustaško legijaški napad na Dubrovnik. Pa to je nešto nad čim se treba zgroziti cijeli svijet, svjetska javnost međunarodna kako su bili perfidni onda, kako su i danas. Zbog toga donosimo danas ovaj zakon kolegice, zbog toga je nužno postupati u svim državnim tijelima kako bi otklonili ovakva perfidna izmišljanja, podmetanja, laži i obmane koje dolaze iz Srbije.
Hvala. Druga replika, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa evo htjela sam se pridružiti samo u jednome. Vidite kolega Đapić, vi ste branitelj i još puno ima branitelja koji danas ovo sigurno gledaju. Na ovoj strani nema nikoga na strani SDP-a. Vrlo dobro se sjećate kada je Vlada SKH Ivice Račana predala oružje teritorijalne obrane. Oružja nije bilo. Tada je na milost i nemilost ostavila Hrvatsku jugovojsci i srpskim agresorima. To je po, ne po prvi put. Kroz 50 godina povijesti puno puta, a do neovisnosti naše Hrvatske koju sad imamo htjeli su evo vam, razorite ju, uzmite ju, mi nemamo interesa. To nije naša domovina. I tako se je to kroz ove godine ponavljalo. Ali evo ovaj Zakon donosimo kao što ste lijepo rekli u zaštiti i branitelja i domoljublja, ali i nacionalnih interesa jer u Europsku uniju ulazimo ponosno sa svojim Domovinskim ratom, sa svojom domovinom, ponosni u srcu da možemo svagdje reći da smo Hrvati i kao što kaže predsjednica i naš hrvatski jezik bit će sastavnica europske civilizirane Unije.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa da kolegice, dobro ste me podsjetili na ta vremena pripreme za obranu. Tada kada je Hrvatska imala oružje teritorijalne obrane zapovjeđu gospodina pokojnoga Račana predano je u kasarne JNA. Tada smo opet ponovo morali nabavljati, snalazit se, naoružavat se i oslobađat te iste vojarne u koje su došli rezervisti i dobili oružje građana Republike Hrvatske. I danas kada nisu prisutni u ovoj raspravi, kada ih ne interesira vjerojatno su otišli kao i sve druge kokoši ranije spavati jer smatram da njihovo ponašanje je anacionalno, njihovo ponašanje je sigurno protivno želji, volji hrvatskih građana da završi sa tom epizodom koja se zove Domovinski rat ali časno i pošteno ne podmetanjem, ne falsificiranjem povijesti, neizjednačavanje žrtve i agresora, ne sigurno zaboravljanjem toga da nisu željeli čak u ovom Domu kad ste me podsjetili ni hrvatsku zastavu, ni hrvatski grb i to su nazivali tada da je isto tako kao što i Srbi u ovom pismu nazivaju da to nije Hrvatska nego da je to ustaška i da neće glasovati za odcjepljenje i neovisnost Republike Hrvatske. Tada su napustili Sabor. I danas kada raspravljamo o ovim falsifikatima napuštaju Sabor. Oni su također falsifikatori povijesti.
Hvala. I imamo još jednu repliku uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Kolega Đakiću, ja bih rekao da se neki nisu nikada ni probudili. Kad je u pitanju ovaj Zakon moram spomenuti dva imena. Jedno je ime Vesne Bosanac, žene koja je simbol obrane, patnje Vukovara Hrvatske. I podići optužnicu protiv nje bi bilo jednako, isto jednako da je Savezna Republika Njemačka nakon poraza podigla optužnicu protiv jednog Židova u Varšavskom getu koji je ustao i branio se i borio se. E vidite, to se nije moglo dogoditi u jednoj Njemačkoj jer je Njemačka demokratizirana. Međutim, to se može dogoditi u Srbiji jer ona niti teži tome da bude demokratska država niti to je. To se iz svega ovoga vidi i to me jako brine. Jer kad govorimo o regionalnoj suradnji za koju ja jesam, na koncu živim u Bosni i Hercegovini stalo mi je do mira i do reda i da i Bosna i Hercegovina bude sutradan dio onog paketa sa Hrvatskom u mirnoj, sigurnoj, prosperitetnoj Europi. Međutim, iste ove sudbine naši ljudi doživljavaju u Bosni i Hercegovini od strane što službene Banja Luke što službenog Beograda. Kako se može voditi regionalna politika, regionalna suradnja ako nije temeljena na istini i na poštovanju jedni i drugih. Međutim, to se ne događa. I još konačno, još više me brine to što naše neke institucije također se ne bude nego još uvijek spavaju, odnosno neki ljudi u njima. Sjetimo se velikog imena, velikog hrvatskog novinara pokojnog Gordana Lederera koji je ubijen od strane čovjeka koji je znao da je novinar, koji je znao snajperom ga pogoditi i još se pohvaliti da ga je ubio. I nakon toga sudovi u Hrvatskoj punomoćno oslobode tog ubojicu i puste ga na miru [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju, vrijeme.]] Sudovi u Hrvatskoj punomoćno oslobode tog ubojicu i puste ga na miru i taj čovjek je slobodan čovjek. Prema tome, ljudi moji ovo je veliki problem ne samo izvan Republike Hrvatske nego i nekih glava i u Republici Hrvatskoj koji ne znaju se očigledno nositi ni sa prošlošću ni sa sadašnjošću, a štetit će sa takvim ponašanjem i budućnosti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega u pravu ste. Vidljivo je da je do sada prikupljenim podacima 71 postupak koji Republika Srbija vodi prema hrvatskim građanima. U tih 71 26 ih je odbačeno kao neosnovano. Mislili smo da će tada odbaciti sve te optužnice kao neosnovane jer nisu ih smjeli ni primjenjivati s obzirom na međunarodni pravni zakon i na međunarodne deklaracije koje su donesene. Ne može se nešto što je iznuđeno primijeniti i po tome se suditi. Stoga želimo da ovim se otkloni sve ovo, nikakav pamflet predizborni ni bilo šta. Ovo je bila nužda s obzirom da nisu do sada učinili ni jedan korak koji bi odbacio te sve 71 optužnicu koju imaju. Moralo se ići ovim zakonom. Predloženim zakonom ne dovodi se u pitanje izvršavanje obaveza koje Republika Hrvatska preuzima Ustavnim zakonom o suradnji Republike Hrvatske s Međunarodnim kaznenim sudom. Dapače, donošenjem predloženog zakona ukazuje se hitnim kako bi se izbjeglo neprimjerno, nedopustivo postupanje prema hrvatskim državljanima i zaštita njihova ustavna prava i pravni interesi od strane tijela druge države. Zbog toga je ovaj zakon će sigurno biti u ovom Saboru sutra izglasan i sigurno će biti primijenjen kako je u njemu i opisano u svim člancima i neće narušiti nikakve odnose sa Republikom Srbijom ukoliko će poštivati pravne institucije Republike Hrvatske i željeli s njima dalje surađivati.
Zahvaljujem. I na kraju uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo govorim svoj zadnji politički govor u ovoj svetoj prostoriji nakon 20 godina pred praznom dvoranom. Govorio sam pred punom, ali onda mi je srce bilo puno, a danas mi je vjerujte prazno jer donosimo zakon po kojem ćemo zamoliti agresora da ne sudi žrtvi u njegovoj vlastitoj domovini, i to nakon 20 godina što postoji naša hrvatska država. I zato ću se uzdignuti iznad pravnih okvira o kojima slušamo već nekoliko dana pa i sada nekoliko sati, jer smatram da se pravni okviru u povijesti, cijeloj povijesti i svim zemljama moraju uklopiti u političke i realne društvene okvire u kojima se ti zakoni donose, a mi imamo zakone po kojima agresor sudi žrtvi i to na području žrtve. To je definitivno pogreška ne prava, nego politike, i to je pogreška koju smo učinili svi mi u proteklih 20 godina, jer Srbija je agresor. Kakav agresor? Prljavi agresor koji je pobio preko 8 tisuća civila u Republici Hrvatskoj, po evidenciji ratnog stožera kojem bio na čelu, agresor koji je uništio i napravio ratnih šteta za 40 milijardi dolara, agresor koji je uništio do temelja 6 bolnica što je neviđen zločin u daljoj povijesti, i takav agresor danas sudi našim braniteljima, i zahtijeva procesuiranje branitelja iz Republike Hrvatske. Dakle tko je ovdje kriv? Kako mogu zločinci suditi Vesni Bosanac? Kako može heroina Domovinskog rata Vesna Bosanac doživjeti da na hrvatskom sudu nju ispituje srbijanski istražitelj iz Beograda, a mi o tome šutimo? Vesna Bosanac koju sam mobilizirao prije 20-ak godina i danas zbog toga patim jer je doživjela osobnu i obiteljsku tragediju koja na žalost i dalje traje, plače i pita me je li moguće da će iz Beograda doći srbijanski tužitelj i u mom Vukovaru kojeg sam branila me ispitati? I to se dogodilo. I naravno mi smo to prešutili. Pa jasno bilo je odmah sam rekao možemo očekivati sljedećih 40 i dočekali smo 40 optužbi kako je bilo protiv Vesne Bosanac. I ako ne donesemo ovaj zakon slijedi nam 400 novih. I do kada ćemo mi političari dozvoliti da na takvim, na temelju takvih loših zakona i ugovora trpi žrtva, trpi hrvatski branitelj? To bi bilo otprilike kao da su nacisti nakon poraza '45. sudili britanskom vojniku u Londonu, ili da su fašisti nakon povijesnog poraza sudili bilo kojem vojniku pripadniku antifašističke pobjedničke koalicije. Nema apsolutno nikakve povijesne razlike. Zašto onda postoje pravne razlike? Zašto sada optužnice? Zbog toga što se događa druga faza srpske agresije na Hrvatsku. Događa se kroz memorandum … [[Govornik se ne razumije.]] broj 2, kojeg možete gospodine predsjedniče, vidim da protestirate, pročitati na internetskim stranicama. Možete ga pročitati na internetskim stranicama i nitko ga nije do sada demantirao. Po memorandumu … [[Govornik se ne razumije.]] 2 citiram Srbija postavlja glavni cilj spasiti Srbiju nakon svih teških poraza i staviti ju u ravnopravni položaj sa susjednim zemljama. U tom memorandumu se naravno preporučaju i metode, i metode su upravo ove o kojima sad raspravljamo. Prva metoda je umanjiti zločine Srbije kao agresora, a druga potencirati, procesuirati i pokrenuti zločine branitelja i to na teritoriju njihove vlastite zemlje, i to se odnosi na Hrvatsku i na Bosnu i Hercegovinu. I glavna strelica tog memoranduma, i glavni cilj je zamagljivanje vlastitih zločina, i sa ovim ovdje optužbama, 40-ak hrvatskih državljana Srbija zamagljuje svoje zločine. I zato se ne slažem da je to pravna problematika, to jest politička problematika, jer do toga nije dovelo pravo, do toga su doveli zakoni koje smo mi političari proizvodili. I to je teret koji imamo na svojoj duši. I zato se moram pitati jesmo li mi kroz ovih desetljeća koji su iza nas bilo što naučili? Jesmo li politički slijepi ili smo politički gluhi? Ili smo politički možda glupi, pa smo zaboravili kada se u Beogradu sudilo hrvatskim muževima, '45., '46., '48., 50-ih godina, sve smo to zaboravili, a onaj koji zaboravlja svoju povijest taj ju kao mi danas mora ponoviti. I zbog toga smatram da treba danas ovdje zaključiti da je ovaj zakon minimum koji možemo napraviti da bi zaštitili žrtvu, da bi zaštitili branitelja, da bi zaštitili dignitet Hrvatske. Poraženi agresor pobjedniku ne propisuje kaznene prijave, nikada i nigdje se to dogodilo nije do naše hrvatske države. I zato mi moramo postignuti u Hrvatskoj konsenzus i reći Srbija je agresor, agresor koji mora ponizno priznati svoju agresiju i ispričati se, agresor koji samo sa te pozicije može praviti miroljubivu koegzistenciju sa svojim žrtvama koje je do jučer klao, silovao i zatvarao. Dok ne postignemo to suglasje, a bojim se da ćemo ga u Hrvatskoj teško postići, dotle ćemo imati rasprave o našim zakonima, o našim međunarodnim ugovorima sa Srbijom, a problemi puno više iznad tih zakona i iznad tih ugovora. Problem je u našim glavama, u našim srcima, u našoj politici. I zato moja poruka vama koji ostajete morate revidirati ovu laž o povijesti i poruka glasi da ne bi trovali budućnost provedimo higijenu povijesti. Hvala.
Zahvaljujem. I sad imamo još tri replike. Prvi je uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem se gospodine profesore Hebrang na vašem izlaganju, i želim samo osvrnuti se na njega na način da zapravo citiram ovdje nedavno na aktuelnom satu izrečenu misao gospodina ministra Karamarka, koji je kazao kad smo pitali što je sa procesuiranjem komunističkih zločina, koji ni po čemu nisu drukčiji od bilo kojih drugih zločina, ni manje vrijedni, nego su još opsežniji, brutalniji i teži, onda je gospodin Karamarko kazao ako se sjećate na žalost u Hrvatskoj još ne postoji politički konsenzus oko tog pitanja. Htio je kazati osim jedne stranke koja postavlja ta pitanja, koja otvara ta pitanja, u Hrvatskoj još uvijek ima onih koji sve to stavljaju pod tepih i ne osvrću na to. Za mene je to apsolutna poveznica između ovog o čemu ste vi govorili, između ovog zakona kojeg sad donosimo protiv čega se zapravo borimo, zbog čega donosimo zakon i takvih stavova. Dakle, neovisno o tome je li netko ovog ili onog nacionalnog predznaka. I svakako neshvatljivo je, neprihvatljivo je, ja znam da ljudi ne vole o tome govoriti, izbjegavaju o tome govoriti međutim kamenje će gorit. Ne može bivši predsjednik dati intervju u beogradskim novinama i optužiti predsjednika Tuđmana kao drugoga čovjeka za odgovornost u ratu na ovim prostorima. To je žalosno, to je jadno, a mi smo tom predsjedniku između ostaloga osigurali da doživotno ima ne znam ni ja sve što uz njega ide od osiguranja do ne znam čega. A takva jedna izjava bi trebala pozvati takvoga tipa i oduzeti mu sve što ima, a ne da trpimo još i taj teror te proizvoljnosti i neozbiljnosti i rada izravnoga protiv Hrvatske države, a još iz pozicije bivšeg predsjednika. Pa to je strašno.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Andrija Hebrang, izvolite.
Hvala lijepo. Štovani kolega Bagariću odlična je poveznica između zločina agresora Srbije i komunističkih zločina jer žrtva je u krajnjem slučaju uvijek onaj hrvatski građanin koji ništa drugo ne želi nego svoju Domovinu, ravnopravnost u toj Domovini i ravnopravnost sa ostalima, a to nikada nije postigao pa evo niti sad nakon Domovinskog rata. I zbog toga je ova poveznica vrlo dobra, kao što je dobra poveznica sa izjavom nažalost bivšeg predsjednika, nažalost predsjednika ne bivšeg gospodina Mesića koji je optužio Franju Tuđmana i stavio ga uz bok Slobodana Miloševića kao uzročnika rata. Ali nije kriv Mesić, jer oprosti mu Bože al' ne zna što čini. On zbog svoje mržnje i osvete prema Tuđmanu prekraja hrvatsku povijest. Ali smo krivi svi mi jer iz RH nije izašla nijedna osuda njegove izjave. Dakle da ponovim krivi smo mi, a ne on jer ne zna što radi, jer iz RH nije stigla nijedna osuda te njegove izjave. Znači, krivci smo mi i ne treba tražiti krivce u tuđim redovima nego u našim.
Zahvaljujem. Druga replika, Ivan Škaričić uvaženi zastupnik. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja se slažem sa dr. Hebrangom da postoji jedan kontinuitet srpske politike i da će se to sigurno i nastaviti vezano za optužbe koje idu prema braniteljima iz Domovinskog rata. I to nije ništa drugo nego izjednačavanje agresora i žrtve jer Srbija koristi taj svoj položaj međunarodno priznate države. I smatram da i politika naša hrvatska mora na to naći adekvatan odgovor. Međutim, htio bih ovdje nešto istaknuti, koliko o ponašanju Srbije danas, službene Srbije. 1942. godine dogodio se zločin u selu Gata u … [[Govornik se ne razumije.]] Republici, Omiško zaleđe, gdje su četnici popa Đujića, a pod zapovjedništvom Mane Rukvića, a pod patronatom talijanskih fašista koji su ih doveli na taj prostor ubili 96 ljudi, žena, a među njima i djece od kojih su neki bili od 8 mjeseci i godine dana. I '46. godine je u Beogradu suđeno Draži Mihajloviću, između ostalog i za taj zločin i znamo da je on osuđen na smrt. Nikada nitko nije od strane službene Srbije priznao umiješanost ili se ispričao za taj zločin. Mi smo ove godine imali slučaj da je talijanski veleposlanik došao u Gata, a bio je pozvan i srpski, i ispričao se Hrvatima, hrvatskom narodu i narodu sela Gata za taj zločin. Slušajte me dobro kolegice i kolege, talijanski veleposlanik, ovo je vijest za Europu. Međutim, u našim medijima nije se to praktički spomenulo. A na našoj televiziji o tome je bilo 10 sekundi, a da se to nije spomenulo. Dakle vidite, višeslojan je ovaj problem. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo kolegi Škaričiću na prilici da još o tome malo raspravimo evo u ove sitne sate. Ali ja bih opet rekao mi smo krivi što žrtve srpske agresije nisu doživjele ispriku, mi smo krivi što slušamo o isprikama onih koji su činili zlodjela prije više desetljeća, a nismo dobili ispriku od onih koji su činili jednaka takva zvjerstva prije nepunih 15-ak ili 18 godina. Zašto smo krivi? Zato što nismo procesuirali još niti jednoga ubojicu 8 tisuća civila. Ponavljam, po ne znam koji puta to u medijima nećete čuti taj citat srpski agresor je ubio 8 tisuća civila. To je više nego vojnika, to je prvi rat u novijoj povijesti koji sam pratio i analizirao u kojem je među ubijenima više civila nego vojnika. Koliko smo mi podnijeli kaznenih prijava protiv tih počinitelja, a znamo tko je pucao po brodu …, znamo tko je pucao po Dubrovniku, znamo tko je pucao po Sisku, po Karlovcu, po Zadru itd. Koliko smo pokrenuli optužnica? Niti jednu ili neznatni broj. Koliko smo pokrenuli optužnica protiv onih koji su granatirali bolnice hrvatske što je najveća povreda Ženevskih konvencija? A znamo imena zapovjednika koji su pucali i po pakračkoj bolnici i po brodskoj itd. Niti jednu optužnicu nismo digli. Dakle kad tražimo krivca molim vas okrenimo se prema sebi i korigirajmo svoje stavove, a ne stavove onih koji Hrvatsku ne vole jer oni svoje stavove nikad neće promijeniti.
Zahvaljujem. I Branko Kutija uvaženi zastupnik, izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Profesore Hebrang mislim da je bitno ovo na kraju što ste kazali sada vezano uz broj civilnih žrtava. Ja isto tako potječem iz toga prostora gdje na području bivše općine Benkovac ubijeno 235 civila. Osim Zorane Banić nitko nije osuđen za niti jedan zločin. S druge strane, kolega Pupovac je danas govorio u ime kluba SDSS-a i naravno da je spominjao civilne žrtve, ali isključivo srpske nacionalnosti. Ja bih volio da kolega Pupovac govori isto tako s obzirom da se rodio kao i ja u Benkovcu i o tim žrtvama. Znači, njemu nikako preko usta da pređe brojka od 235 civila, a jako je revan spominjati žrtve s druge strane. Samo 2 civila srpske nacionalnosti, ne samo nego to je statistika jel', da je dvoje civila srpske nacionalnosti ubijeno na području bivše općine Benkovac. Za jedno počinjeno djelo se zna tko je napravio, ljudi su dobili višegodišnje kazne, a za ovo drugo djelo se ne zna. Doista je nevjerojatno da pored tolikoga broja povratnika nitko ništa ne zna i na koji način su se desila ta ubojstva. To je za Guinnesovu knjigu rekorda. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Kolega Kutija nažalost oko 1000 nestalih koji još nisu otkriveni, zakopani su u jamama u Hrvatskoj, a oni koji su ih ubili i zakopali žive s nama, dijele ovaj život s nama, i ne žele otkriti čak ni to da bi njima omogućili ne poštivanje žrtve nego poštivanje onih obitelji koji su patili zbog tih žrtava. I opet se pitamo tko je tome kriv, krivi smo sami jer smo donijeli aboliciju koja je tako elastična da se lako može zloupotrijebiti i sada ću nešto reći što je bogohulno, nema ispravljanja prošlosti, ili što ja zovem higijenom povijesti bez korekcije Zakona o aboliciji. Pod tim Zakonom mnogi ratni zločinci skrivaju se kao pod kišobranom ispod kiše lijepo nam se smješkaju, žive s nama, dijele ovu sudbinu, jedu Hrvatski kruh, a nisu priznali ono što su učinili. Korekcija Zakona o aboliciji je jedina mogućnost za higijenu povijesti.
Zahvaljujem. I imamo pet minuta u ime kluba uvaženi zastupnik Dinko Burić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, s obzirom da je obznanjeno da će biti na temi dnevnog reda i točka vladinog prijedloga deklaracije o suradnji očito da ćemo o ovoj problematici hrvatskih branitelja i srbijanskih optužnica još imati prilike govorite, stoga ću ja odustati od ove završne riječi jer ćemo zasigurno imati priliku raspraviti o tome. NO dozvolite mi na kraju reći nešto u svezi rasprave uvaženog zastupnika profesora Hebranga. Poslije ove vaše rasprave gospodine Hebrang ja moram reći da mi je žao što niste i ranije s takvim stavovima izlazili ali je svejedno lijepo što ste smogli snage reći ono o čemu su se ovdje u Hrvatskom saboru nekoliko puta, puno puta progovaralo od strane drugih zastupnika među ostalim i zastupnika HDSSB-a kada je u pitanju ono što smo sami napravili i naš dio krivice za situaciju u kojoj se nalaze Hrvatski branitelji, prije svega mislim na Zakon o aboliciji. Dobro ste rekli, mnogi od onih koji su rušili i palili i klali po Hrvatskoj danas ne samo Hrvatskom slobodno šetaju neki od njih na žalost sjede i u Hrvatskom saboru. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se i dajem riječ ministru Davorinu Mlakaru u Ministarstvu uprave da završno u ime predlagatelja kaže završni osvrt.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, puno toga je u raspravama bilo rečeno, bilo je kritika na relativno kratak zakon, na žalost svi oni koji su ga jako kritizirali nisu imali strpljenja ili volje ostati pa barem da raspravimo neke od primjedbi koje su oni u svojim govorima iznijeli. Zbog toga bih ja još jednom ponovio ukratko oko što je vodilo Vladu da ide s ovakvim rješenjem. Vlada Republike Hrvatske svjesno je i onih maksima koje su se iznosile da kraljevstvo kraljevstvu ne propisuje zakone i zato je predložila Zakon koji vrijedi samo isključivo na prostoru Republike Hrvatske. Istovremeno susjedne države donose zakone kojima svoju jurisdikciju šire na područje cijele bivše Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije mada na to nemaju po međunarodnom pravu nikakvog prava i to je bio razlog zašto je Vlada Republike Hrvatske Hrvatskom saboru predložila zakon kojim bi na neki način obezvrijedila akte koji dolaze u određenim pitanjima iz Republike Srbije ili točnije oduzela im bilo kakvu snagu da se po njima ne mora postupati u našim tijelima koja provode zakone Republike Hrvatske pa naravno i one međunarodne sporazume kojih je Republika Hrvatska strankom odnosno članicom. Točno je također da Republika Hrvatska ima potpisane sporazume na razini ministarstava pravosuđa sa Republikom Srbijom i na razini državnog odvjetništva Republike Hrvatske odnosno tužilaštva Republike Srbije, ti sporazumi ne znače da Republika Hrvatska nema pravo zakonima urediti pitanja osobito ona na koja se odnosi na žalost Srpsko zakonodavstvo. Sporazumi o suradnji između tijela ne znače da se ti sporazumi u potpunosti izvršavaju. I zbog toga je nastao problem, 44 optužnice, ja neću govoriti o imenima koje su došle u Republiku Hrvatsku i po kojima se mora postupiti su dostavljene tijelima Republike Hrvatske nakon što su potpisani sporazumi i nakon što bi se ti sporazumi trebali provoditi. Da stvar bude tragičnija na tim optužnicama osam je osoba koje su u međuvremenu preminule. Neke optužnice terete ljude koji su već jedanput bili suđeni, pa su onda razmijenjeni u razmjeni zarobljenika za vrijeme trajanja agresije na Republiku Hrvatsku. I zbog toga je Vlada odlučila da takvo stanje ne može tolerirati i da će donijeti Zakon koji će omogućiti pravosudnim tijelima Republike Hrvatske da ne postupaju po takvim dokumentima koji dolaze iz Republike Srbije. A u čemu je temelj zbog čega je Vlada donijela takav Zakon? Ne u onome što se danas često u raspravi tu govorilo o datumu priznanja nezavisnosti Republike Hrvatske ili bilo koje druge bivše republike bivše države. Bivša država je raspadom prestala postojati i to su utvrdila međunarodna tijela, to nije ideja Republike Hrvatske. Rezolucije Vijeća sigurnosti rezolucije opće skupštine Ujedinjenih naroda potvrdile su da se SFRJ raspala i da je prestala postojati kao država i također su potvrdile da sve Republike te bivše države su slijednici te države, ali ni jedna univerzalni ili isključivi slijednik. Što znači da ni jedna od bivših republika, sada samostalnih republika nema pravo u ime te bivše države provoditi bilo koji postupak uključujući postupke o kojima mi danas govorimo a to je postupanje po dokumentima bivše SFRJ, bivše JNA njihovih tužilaštva i sve ono što se u tim kaznenim predmetima našlo. Istovremeno Vlada je svjesna da to nije dovoljno jer da naši zakoni djeluju po načelu suvereniteta i hvala Bogu zbog toga što se držimo međunarodnog prava i svojih preuzetih obveza samo na prostoru RH. Stoga je danas predložila da bi se dodatno osiguralo da nam se ne ponovi nešto slično da se na neki način taj problem i internacionalizira. Jedino do čega smo mogli doći odnosno jedini instrument koji nam stoji na raspolaganje je prijedlog Vlade Saboru da donese deklaraciju, deklaraciju kojom će pozvati susjednu državu da ono što sada čini da je to povreda međunarodnog prava da se uzdrži od toga činjenja da se počne ponašati kao i sve ostale uljuđene države da ne govorim da su izvori međunarodnog prava i pravna načela priznata od civiliziranih naroda, pa neka se iz toga zaključci. I stoga bih ja samo za na neki način argumentaciju ovoga što sam rekao pročitao i prijedlog nije dugačka, deklaracije koja bi se trebala zvati deklaracija o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela RH i Republike Srbije u kojoj bismo ovo o čemu sam govorio pretočili u sljedeći tekst. Polazeći od činjenice da je suverenitet RH neotuđiv, nedjeljiv i neprenosiv, podsjećajući da su sve samostalne države nastale raspadom bivše SFRJ njezine pravne sljednice, zauzimajući se za dosljednu primjenu načela međunarodnih prava sadržanih osobito u povelji UN-a, Deklaraciji o načelima međunarodnog prava o prijateljskim odnosima i suradnji između država u skladu s poveljom UN-a i Deklaraciji o nedopustivosti miješanja u unutrašnje poslove država. Ustrajni u namjeri da se sukladno preuzetim međunarodnim obvezama i unutarnjem pravnom poretku procesuiranju i kazne svih ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti i genocida počinjenih na području RH, te odlučni u uvjerenju da nitko ne smije ostati nekažnjen za počinjen ratni zločin, zločin protiv čovječnosti i genocid, Hrvatski sabor donosi sljedeću deklaraciju. Donošenjem zakona kojom je proglasila svoja tijela nadležnima za vođenje postupaka za određena kaznena djela koja su izvršena na teritoriju bivše SFRJ Republika Srbija proširila je svoju jurisdikciju na područje RH, te na taj način povrijedila suverenitet RH. S ciljem izgradnje daljnje suradnje, povjerenja i dobrosusjedskih odnosa RH poziva Republiku Srbiju na sklapanje međunarodnog ugovora kojim će se pitanje nadležnosti za ratne zločine, zločine protiv čovječnosti i genocida urediti na cjelovit način sukladno načelima međunarodnog prava. Ovo je prijedlog deklaracije koju bi Sabor trebao donijeti. To je instrument kojim se može djelovati u međunarodnim odnosima, upozoriti susjednu državu da ovo što čini nije u skladu sa međunarodno preuzetim obvezama i na taj način doći do rješenja koje će biti naravno zadovoljavajuće za obje zemlje, s time da do sada izgleda štetne posljedice dosadašnje suradnje trpi isključivo RH. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti. Usput da … sutra u 12 sati je predviđeno glasovanje pa molim da se svi odazovete i da budete tu. Nastavljamo sutra ujutro u 9,30 sa točkom 9., a to je Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o primjeni Statuta međunarodnog kaznenog suda i progona za kaznena djela protiv međunarodnog ratnog i humanitarnog prava, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 884. Laku noć.
Molim vas kolege i kolegice, sada ćemo nakon što provjerimo da li ima kvoruma u sabornici, prijeći na. Malo ćemo pričekati, nemojte se udaljavati, nego dolazite a ne odlazite, i nakon što utvrdimo kvorum odlučivat ćemo o prijeđenim točkama dnevnoga reda koje smo raspravili i zaključili. Molim da pripremite i ključiće kako bi se mogli identificirati i kako bi mogli utvrditi tko je nazočan na ovoj sjednici Sabora. Pozdravljam kolege i kolegice koje nismo vidjeli iz raznoraznih razloga u zadnje vrijeme, drago mi je da ih vidim, drago mi je da vidim Branka Vukelića, drago mi je da vidim našega dragoga Marka Turića, pa onda drago mi je da vidim gospodina Čehoka, pa gospodina Tankovića i sve vas mi je posebno zadovoljstvo i drago mi je da vas mogu vidjeti tako čile i dobrog raspoloženja. Dame i gospodo molim da se uključimo da bi utvrdili postojanje ili pak ne postojanje kvoruma. Rezultat. Molim vas, uključimo se gospođo Šuica i ne znam tko još nije, i gospođa Klarić isto se nije uključila. Nije evidentirano, provjerite ono crveno. Da vidimo sada kakav je rezultat? 77 zastupnica i zastupnika. Dame i gospodo, imamo kvorum i prelazimo na odlučivanje. Prvo, Konačni prijedlog zakona o ništetnosti, određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ, Republike Srbije. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 889. Vlada Republike Hrvatske je predlagatelj. rasprava je zaključena, nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandman. Sukladno članku 166. Poslovnika ovako podnesen amandman mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanu Vlade? Molim da digne ruku radi? Evo većina. Ima li protiv? Suzdržan? Nema. Utvrđujem da smo jednoglasno odlučili sprovesti raspravu o amandmanu Vlade Republike Hrvatske pa molim ministra Dražena Bošnjakovića da obrazloži ovaj amandman.
Hvala gospodine predsjedniče. Na Konačni prijedlog zakona Vlada podnosi amandman i to na članak 3. koji se mijenja i glasi: Pravosudna tijela Republike Hrvatske neće postupati po zamolnicama pravosudnih tijela Republike Hrvatske za pravnu pomoć u kaznenim postupcima ako je postupanje u takvim zamolnicama u suprotnosti sa pravnim poretkom Republike Hrvatske i šteti njenoj suverenosti i sigurnosti. Odluku o postupanju po takvim zamolnicama donosi ministar pravosuđa Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu o amandmanu Vlade. Ima li interesa? Nema. Zaključujem raspravu, dajem na glasovanje amandman Vlade, molim dizanje ruku. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Ima li protiv? Nema. Suzdržan? Jedan suzdržan. 76 za i 1 suzdržan. Utvrđujem da smo većinom glasova ovo prihvatili. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona ništetnosti određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ i Republike Srbije, molim uključimo se i glasujmo o Konačnom prijedlogu zakona. Molim provjerite da li vam se zacrvenilo tamo gdje namjeravate. Ne znam ja što vi namjeravate, ja samo govorim. Hvala. Jeste li provjerili rezultat. Đurđa. Je li sada? Molim rezultat. 72 zastupnika za, 5 suzdržanih, ništa protiv. Usvojen je ovaj Zakon.