Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Prije svega bih se osvrnuo kratko na neke od primjedbi koje su iznijeli zastupnici ovdje a s obzirom na to što je Vlada uputila u hitnu proceduru neke izmijene i dopune zakona. Pa ću tako reći i rad hrvatske javnosti da je Zakon koji smo uputili o Izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost upravo došla inicijativa iz onih o kojima se to radi. Dakle, riječ je o turističkim djelatnicima, o agencijama, o hotelijerima koji su inzistirali da se ispravi nešto što je do sada bila praksa. A praksa je bila da hrvatski državljani plaćaju PDV od 22% na turističke usluge a strani državljani plaćaju 0%. I onda se dogodilo to da je naprosto hrvatski državljani da su išli u druge zemlje uplaćivati, uplaćivati turističke aranžmane kako bi izbjegli plaćanje PDV-a na 22% i onda bi platili 0%, a praktički je riječ isto o hrvatskim državljanima, samo su uplatili aranžman u inozemstvu. Da bismo to izbjegli, da bismo izbjegli taj ne sklad ali i tu praksu, došla je upravo inicijativa iz turističkih krugova da se ide na ispravu, na ispravku te prakse, te da se promijeni Zakon u tom smislu da se ujednači porez na dodanu vrijednost na 10% i za domaće i za strane. I mislimo da time činimo jednu veliku uslugu i pogotovo što je riječ o tome da, a ne kako je uvaženi zastupnik Markov kazao, riječ je o tome znači da se Zakon primjenjuje od 1. siječnja 2006. što je bio i prijedlog turističkih djelatnika koji će to uvrstiti onda u svoje turističke aranžmane u 2006. godini. Što se tiče nas, izborno zakonodavstvo koje smo uputili po hitnom, koje smo uputili u Hrvatski sabor, budući da su izborni ciklusi gotovi može se slobodno što se Vlade tiče, može se slobodno raspraviti što se nas tiče, ali naravno Sabor o tome odlučuje i na jesen ukoliko se ne stigne na ovoj sjednici. Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja mora se raspraviti jer je riječ o tome da ratifikacija ide apsolutno u korist našim građanima koji žive uz, u području uz granicu sa Slovenijom, koji rade tamo ili koji primaju mirovine i mislim da tu bi trebao postojati konsenzus da taj, da tu ratifikaciju donesemo, usvojimo što prije u Hrvatskom saboru, a ja očekujem od slovenskih kolega da isto to učine u slovenskom Parlamentu jer bez ratifikacije u slovenskom Parlamentu ne može se primjenjivati ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Evo toliko nešto i prijedlog nas iz Vlade. Mi smo išli dakle u usklađivanje s Europskom unijom kad je riječ o porezu na dobit, a onda se, a onda su tehničke izmjene u ovim drugim zakonima dakle odredbama Zakona o brdsko-planinskim područjima, gradu Vukovaru, o područjima od posebnog, državne skrbi i o slobodnim zonama jer ono što je bilo u porezu, u Zakonu o porezu na dobit prebacuje se samo u te zakone. Ništa se drugo ne mijenja. Dakle to se može čak raspraviti što se nas tiče i u paketu. A sad o rebalansu. Prije svega dame i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora Vlada Republike Hrvatske odlučila se u razdoblju vrlo burnih ekonomskih promjena ne europskom tržištu koje su povezane sa rekordnim porastom cijene nafte i nakon oporavka gospodarske aktivnosti u Hrvatskoj u drugom kvartalu predložiti rebalans Proračuna za 2005. godinu. Odmah bih istakao najvažnije ekonomske trendove u prvih 5 mjeseci ove godine. Industrijska proizvodnja kao indikator realne ekonomske aktivnosti zabilježila je u prvih 5 mjeseci porast od 3,2% na što je posebno utjecao rast u travnju od 6,3% i u svibnju 8,2%. Segment prerađivačke industrije je zabilježio u pet mjeseci stopu rasta od 4,4% što je posebno ohrabrujuće. Trgovina na malo kao drugi i značajan indikator ekonomske aktivnosti je zabilježila nominalni porast u 5 mjeseci od 5,6% a samo u svibnju je zabilježen porast od 9,8% nominalno. Noćenja turista su u 6 mjeseci porasla za 4% što je dobar predznak za turističku sezonu koja je već započela. Uz to bih napomenuo da su porezni prihodi u drugom kvartalu porasli za gotovo 10% što je također nagovještaj dobrih ekonomskih trendova. Inflacija unatoč intenzivnom rastu cijena nafte na niskoj je razini. Tako je prošli tjedan objavljen indeks proizvođačkih cijena zabilježio godišnji porast u svibnju od samo 2,4%. Uz povoljne gospodarske pokazatelje podsjetio bih uvažene zastupnike da je ovaj Proračun obilježen i ostvarenjem onog starog hrvatskog projekta, a to je dovršetak auto-ceste Zagreb-Split. Posljednji kilometri koje smo gradili ove godine ugrađeni su u ovaj rebalans koji predlaže Vlada bez promjena. Tu nije bilo nikakvih promjena i to će tako i ostati. Proračun neizostavno bilježi visok udio investicija, a istovremeno ne zaobilazi niti socijalnu sferu. Investicije osim u auto-ceste bit će provedene i u cestu, i u ceste u iznosu milijardu i 300 milijuna kuna. Hrvatskim željeznicama bit će alocirano oko 2,9 milijardi kuna, a obnova će se nastaviti prvotno predviđenim tempom od milijardu i 400 milijuna kuna zatim tu su izgradnje škole i drugih manjih infrastrukturnih projekata. Dakle sve investicije u infrastrukturu koje su izuzetno važne za ekonomski rast i razvoj Hrvatske bit će i dalje dio rebalansa, plana Državnog proračuna za 2005. godinu. U izradi rebalansa Proračuna Vlada unatoč ograničenjima i sporijem rastu nije odustala od ispunjavanja svojih ciljeva. Pet je značajnih i jednakovažnih ciljeva rebalansa Proračuna za 2005. godinu. Prvo, već naglašena potpora makroekonomskoj stabilnosti kroz snižavanje deficita Državnog proračuna i konsolidiranje javnih financija. Štoviše snižavanje deficita će općenito osigurati manji pritisak na rast kamatnih stopa tj. cijene kapitala od čega će korist imati svi gospodarski subjekti te se smanjenjem udjela državne potrošnje ostavlja više prostora privatnim poduhvatima i privatnim poduzetničkim inicijativama. Drugo, potpora gospodarskom rastu se osigurava na nekoliko načina. Rebalans proračuna za 2005. stvara uvjete za fiskalno i financijski odgovorno provođenje značajnih infrastrukturnih projekata koje smo već naveli. Strateški ekonomski cilj Vlade je poticati ekonomski rast na načelima poticanja domaće proizvodnje i izvoza te poticanje stranih direktnih investicija u proizvodnju. Strane direktne investicije u proizvodnju će izravno potaknuti zdravi ekonomski rast temeljen na proizvodnji, a ne samo na potrošnji. Uz to strane direktne investicije će poticati rast zapošljavanja i robnog izvoza što je ključno za smanjenje deficita robne razmjene i bolji životni standard hrvatskih građana. Vlada je u Proračunu za 2005. godinu za poticanje izvoza namijenila 428 milijuna kuna kroz različite programe i aktivnosti. Treće, Vlada je stavila poseban naglasak na reformu obrazovnog sustava u cilju kreiranja konkurentne buduće, buduće generacije. To ujedno podrazumijeva i razvoj bolje povezanosti između obrazovnih institucija i sektora poslodavaca kako bi se zadovoljila potražnja za stručnim i obrazovnim kadrovima koji su potrebni na tržištu radne snage. Ekonomija zasnovana na znanju «nolidge base economy», to je ta formula oko koje se ujedinila i Europa, a i Hrvatska treba uhvatiti korak. U skladu s tim u rebalansu Proračuna za 2005. godinu ukupni rashodi za znanost i obrazovanje i ovo je sad posebno važno dame i gospodo jer inače po stavkama u Proračunu kad se gleda nema se uvida u kompletnu sliku. Ona koja ide po, po drugim stavkama, dakle ukupni rashodi za znanost i obrazovanje se kreću oko 8,8 milijardi kuna ili oko 9,7% Proračuna. Četvrto, društvena odgovornost Proračuna vidljiva je i u povećanim izdvajanjima za mirovine, za branitelje, rodilje isto kao i otvaranju novih programa za socijalno ugrožene kategorije. U skladu s programom Vlade RH Proračun potiče demografsku obnovu i čini prvi korak u borbi protiv demografske devastacije hrvatskog društva. Nakon 1. srpnja prošle godine povećala se visina porodiljnih naknada koja je vraćena na razinu koja je postojala od 2000., u 2000. godini. Prema tome rebalansom Proračuna Vlada predlaže povećanje na rashodnoj strani u korist socijalnih prava koja su nepovrediva i zajamčena hrvatskim Ustavom. Vlada je prema tome uštedama u materijalnim i drugim rashodima odlučila povećati rashode za mirovine i branitelje, rodiljne naknade i druge socijalne rashode o kojima će ministar financija reći nešto više u svom izlaganju. Konačno u Proračunu se jasno podupiru tijela državne uprave odgovorna za jačanje hrvatske sposobnosti u bržem približavanju i usklađivanju s Europskom unijom. Prema tome kada gledamo hrvatsku, hrvatsko gospodarstvo u okvirima Europske unije važno je istaknuti da proces približavanja Uniji pred Hrvatsku postavlja nove izazove i ciljeve koji se trebaju ostvariti kroz sveobuhvatne reforme gospodarstva. Osim jačanja hrvatskog gospodarstva na način da se može nositi s konkurentskim pritiscima i tržišnim zakonitostima Unije i usvajanja cjelokupne pravne stečevine Unije Hrvatska će morati ojačati kapacitete pravosudnog sustava kako bi ispunila političke i administrativne kriterije ali i svoje ciljeve. To konkretno znači da se u najkraćem vremenu trebamo orijentirati na pojednostavljenje administrativnih postupaka. Važno je uložiti maksimalan napor kako bi se postiglo skračivanje vremena trajanja sudskih i stečajnih postupaka što osigurava jačanje uloge vjerovnika u samom stečajnom postupku. U sklopu gospodarskih reformi značajnu ulogu igra proces privatizacije državnog portfelja. U tom smislu naša strategija predviđa intenziviranje dinamike u procesu privatizacije kako bi se osigurala bolja konkurentska snaga i profitno usmjerena aktivnost poduzeća na domaćem tržištu. Dakako da privatizacija multiplikativno utječe i na privlačenje stranih investicija dovodeći svježi kapital i nove tehnologije. A naš krajnji cilj dame i gospodo u privatizacijskom procesu je povećanje učinkovitosti i produktivnosti, smanjenje uloge javnog sektora u gospodarstvu i naposljetku smanjenje troškova države. Također u kontekstu institucionalnih prilagodbi bitno je osigurati efikasni nadzor nad ne bankarskim sektorom što će izravno utjecati na stabilnost cijelog financijskog sustava u zemlji. Realnost pretpostavki na kojima počiva rebalans proračuna za 2005. godinu stvara pretpostavke za kvalitetnu, fiskalnu i ekonomsku politiku u sljedećim godinama koja će uskoro biti objavljena u trogodišnjim fiskalnim projekcijama. Što više, Rebalans proračuna za 2005. godinu pokazuje odlučnost hrvatske Vlade da provodi održivu fiskalnu i sveukupnu ekonomsku politiku koja podupire makroekonomsku stabilnost Hrvatske i njezin put prema europskom integracijama. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Poštovani predsjedniče, članak 210. Poslovnika kaže: «Govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja i prema utvrđenom dnevnom redu. Ako se govornik udalji od teme dnevnog reda, predsjedatelj će ga opomenuti da se drži dnevnoga reda.» Na početku svoga izlaganja premijer je pet minuta govorio o Zakonu o PDV-u, o izmjenama Zakona o jedinicama lokalne samouprave, o svemu drugome samo ne o rebalansu proračuna, temi o kojoj ste … … [[Upadica se ne čuje.]] Ja vas molim da mi dopustite da izađem za govornicu ako će mi članovi vašeg kluba isključivati mikrofon. Time ste svjesno i namjerno prekršili članak 210. pokazujući da vam nije stalo do Poslovnika. Vi taj članak poznajete, da vam nije stalo do Poslovnika, do njegovih odredbi i do ovoga Sabora. Istovremeno gospodinu Kapraljeviću niste dopustili da vam iznese primjedbu na broj zastupnika i na kvorum kada ste izglasavali dnevni red, a on je odozgo izbrojao da kvoruma niste imali, to će vam vjerojatno utvrditi i … [[Ne razumije se.]]
Poštovani zastupniče Stazić, predsjednik Vlade je govorio o temi koja je, dnevnog reda, o rebalansu državnoga proračuna, a vi ste povrijedili Poslovnik javeći se za povredu Poslovnika koje nije bilo pa vam ja izričem opomenu. Drugi je poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodin predsjednik Vlade je u svom izlaganju …
Predsjedniče ja bih vas molio riječ u ime kluba.
Mir molim vas! Izvolite gospodine Markov.
Predsjednik Vlade Republike Hrvatske je u svom uvodnom izlaganju ustvrdio da uvođenje diferencirane stope od 10% odnosno ukidanje nulte stope će na jednoj strani osnažiti turistički razvoj i da za to ima podršku svih relevantnih struktura turističke industrije, odnosno strukovnih udruga. Držim da je netočna prva i druga teza iz razloga što organizirani promet koji je do sada bio po nultoj stopi čini najvažniji segment ukupnog turizma. On generira i individualni turizam i turizam uopće. U posljednjih godina od kada je uvedena nulta stopa, upravo organizirani razvoj koji čini na razini države između 36 i 40% a u pojedinim dijelovima naše zemlje jug i Dalmacija i preko 55% je upravo učinio da se generira ukupan razvoj turizma. Prema tome netočna je ta činjenica, a postoji također dio industrije turističke koji se protivi uvođenju ovako diferencirane stope od 10%.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević u kojem svojstvu?
U ime kluba.
Vi ste što u klubu?
Po ovlaštenju predsjednika kluba, tražim riječ u ime kluba.
Nema toga, jer po članku 223. može predsjednik ili potpredsjednik kluba ili drugi zastupnik, a oni nisu nazočni, a vaš i predsjednik kluba i potpredsjednik kluba su nazočni prema tome ne možete dobiti riječ u ime kluba. Hvala lijepa.
Nisu nazočni, ja ne vidim nikog, ni predsjednika …
Nazočni su bili tu pa su otišli. Itekako su nazočni.
Ali nisu u sabornici, znači da nisu nazočni. Ja ne znam šta vama znači nazočnost. Da su u Zagrebu ili da su u Hrvatskoj? Da li to predstavlja nazočnost?
Nazočni su tu. Nazočni su, dajem vam objašnjenja, ako niste zadovoljni upućujem na Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Predsjedniče lažirali ste kvorum ovdje u sabornici.
Molim vas izvolite sjesti. Ništa ja nisam lažirao.
Jeste.
Sa klevetama i uvredama ste poznati po tome. Molim u nastavku ministra Šukera da podnese dodatno izvješće o raspravi o rebalansu državnog proračuna. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, dakle ovaj proračun se predlaže u okolnostima oporavka ekonomskih aktivnosti u drugom kvartalu, a oporavak ekonomskih aktivnosti su obilježeni u sljedećim makroekonomskim pokazateljima. Dakle industrijska proizvodnja je za prvih pet mjeseci rasla za 3,2%, promet u trgovini na malo je rastao 5,6%, neto plaće su rasle u prva četiri mjeseca 4,6%, porast izvoza ovdje ću dati dva podatka, jedan je bez uvrštene brodogradnje i drugi je sa brodogradnjom zato što oni ukazuju na popriličnu razliku. Dakle porast izvoza u prva četiri mjeseca kada je uključena brodogradnja je 4,9%, a bez brodogradnje je 13,6%, dakle kad se komparira u odnosu na prošlu godinu. Također imamo porast uvoza od 7,7 u četiri mjeseca. Turizam u prvih pet mjeseci bilježi porast od 3%. Imamo inflaciju u prvih šest mjeseci 3,1%. Ono što je također vrlo bitno napomenuti je da su prihodi zabilježili značajan porast u drugom kvartalu tako da su prihodi tijekom prve polovice godine porasli 6,% čemu su znatno pridonijela naplata poreznih prihoda i to je prije svega jasan pokazatelj da smanjeni prihodi koji su bili u prva tri mjeseca što se inače događa s obzirom gledajući fiskalno, prva tri mjeseca su uvijek najneizdašniji što se tiče poreznih prihoda, no gledajući za prvih šest mjeseci dakle prihodi su rasli 6,5% u odnosu na prošlu godinu. Dva su osnovna razloga zašto Vlada predlaže ovaj rebalans proračuna. Prije svega kao što smo već rekli spori je rast ekonomskih aktivnosti u prvom kvartalu 2005. godine od očekivanoga, no na svu sreću makroekonomski pokazatelji u 4., 5. i 6. mjesecu su se znatno promijenili i doveli su do toga da su i prihodi značajnije rasli. Dakle i potrebna promjena u strukturi rashoda kao što ste vidjeli u predloženom rebalansu proračuna se ne predlaže niti praktički povećanje ukupnih prihoda i rashoda nego samo njihovo drugačije strukturno raspoređivanje. Također predlažemo izmjenu dopuna plana prihoda gdje se predlaže smanjenje od 786 milijuna kuna. Na rashodovnoj strani se zbog potreba osiguranja dodatnih sredstava za rashode poslovanja mijenja struktura rashoda kao što sam već rekao, dakle rashodi za nefinancijsku imovinu od 295 milijuna i povećanje rashoda poslovanja u iznosu od 308 milijuna kuna. Prihodi su u državnom proračunu prema prvotnom planu porasli, prema prvom planu bili planirani sa 86 milijardi 357 milijuna. Kako je početkom 2005. godine kao što sam već rekao, to je jedan od razloga zašto se i predlaže rebalans ovog proračuna, bilo zabilježeno usporavanje gospodarskog rasta, ministarstvo predlaže novi plan prihoda državnog proračuna. Novi plan proračunskih prihoda temelji se na realnom gospodarskom rastu od 3,7% te nominalnom rastu 7,2% u odnosu na prethodnu godinu kao i dosadašnje ostvarenje prihoda u 2005. godini. Ono što bih želio napomenuti kada govorimo prihodima proračuna da su prihodi proračuna za 2005. godinu ovim rebalansom proračuna, predviđeno je za nešto oko 5 milijardi povećanje u odnosu na 2004. i predviđeno je povećanje u 11 milijardi u odnosu na 2003. godinu. I tu možemo odmah dati odgovor da li se prihodi dobro naplaćuju ili se dobro ne naplaćuju. Ako smo 2003. imali gospodarski rast od 4,2, ako smo 2004. imali gospodarski rast od 3,8, ako je plan prihoda u 2005. godini planiran na nivou od 3,7%, a mi smo povećanje prihoda u 2004. godini u odnosu na 2003. godinu imali 7,7% a ovim proračunom se predviđa povećanje od 6,3% dakle ova razlika je jasan pokazatelj povećane financijske discipline i povećane naplate poreznih prihoda u državni proračun i to je jasan pokazatelj da određeni projekti koje je poduzela ova Vlada u projektu smanjivanja sive ekonomije su već u proračunu 2004. a naročito u proračunu 2005. dali znatne rezultate jer kažem povećati prihode proračuna bez uvođenja novih poreza u dvije godine za 11 milijardi kuna ili to je negdje povećanje skoro od 15% samo može govoriti o tome da je vlada uspjela koliko toliko stati, uokviriti sivu ekonomiju isto tako da su nadzorne službe kako državnog inspektorata tako Ministarstva financija, mnoge prihode koji su do sada išli mimo državnog prorčačuna usmjerila ka državnom proračunu. Dakle, što se tiče rashoda predviđa se smanjenje materijalnih rashoda u iznosu od 223 milijuna, financijskih rashoda u iznosu od 74 milijuna, subvencija u iznosu 84,5 milijuna, pomoći dane u inozemstvu unutar opće države 149,8 milijuna, naknade građanima i kućanstvima 111 milijuna, donacije i kapitalne pomoći 9,1 milijun, rashodi za nabavu ne financijske imovine 225 milijuna i ostali rashodi 59 milijuna, dakle predviđa se smanjenja po pojedinim vrstama rashoda ukupno milijarda i 6 milijuna, a istovremeno se predviđa povećanje rashoda dakle za mirovine civilne 340 milijuna, mirovine branitelja 129,4 milijuna, poticajno stambenu štednju 70 milijuna, plaće 346,4 milijuna, dodatni porodiljni dopust 38, 7 milijuna, trajna prava hrvatskih branitelja 35 milijuna, i naknada za nezaposlene 60 milijuna, i ovdje kada govorimo o ovoj poziciji naknade za nezaposlene kada pogledamo koliko je u proračunu predviđeno sredstava koji se trebaju transferirati u Fond za razvoj i zapošljavanje kao sredstva za poticaj zapošljavanja, onda je jasno da se akcijski plan za poticaj zapošljavanja mora promijeniti jer nelogično je da se godišnje za poticaj zapošljavanja iz državnog proračuna izdvaja 400 milijuna, a istovremeno svake godine treba tražiti dodatna sredstva za pokriće naknade za nezaposlene jer te dvije, ta dva iznosa bi morala imati međusobno suprotni trend dakle ako se povećavaju sredstva za poticaj zapošljavanja onda bi sredstva koja se isplaćuju kao naknada za nezaposlene trebala imati trend pada, međutim, na žalost kod nas je situacija upravo obrnuta. Dakle, ono što bih želio istaći kao glavne prioritete po ovom proračunu to je reforma pravosuđa, reforma javne uprave, znanosti obrazovanja, nastavak infrastrukturnih projekata, trajne nasadi u poljoprivredi, dakle u proračunu se nalaze sve najavljene reforme i sva obećanja vezana što se tiče i porodiljnih naknada i prava hrvatskih branitelja i indeksacije mirovina Hrvatskim umirovljenicima. Ukupan deficit proračuna je u proračunu bio 3,7% bruto-domaćeg proizvoda što je fiskalna prilagodba od 2,6%-tnih poena u odnosu na deficit 2003 koji je bio 6,3%, dakle ukupan deficit opće države za 2005. godinu predlaže se ovim rebalansom proračuna da bude 4,2% bruto-domaćeg proizvoda što je fiskalna prilagodba od 2,1% u odnosu na deficit 2003. ili 0,7% u odnosu na deficit 2004. godine. Također su u proračunu predviđeni privatizacijski prihodi u iznosu 4 milijarde kuna čime se potpuno pokriva deficit, u slučaju neostvarivanja privatizacijskih prihoda Ministarstvo financija će se morati zadužiti za adekvatan iznos. I ovdje kada govorimo o deficitu, pokrivanju deficita onda mislim da je bitno napomenuti da se deficit može financirati samo iz dva izvora, jedan je novim kreditima drugi je od prodaje imovine i zato kada govorimo o rastu javnog duga onda u svakoj godini u kojoj se govori o rastu javnog duga mora se uključiti ikoliko je te godine bilo prodaje i koliko se te godine od prodaje državne imovine financirao deficit. Evo ga, dame i gospodo toliko za uvod, vjerojatno ćemo još mnoge pojedinosti tijekom rasprave raščlaniti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda prvi je gospodin zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Netočna je tvrdnja ministra Šukera da se prihodi dobro naplaćuju. Osnovna karakteristika ovog rebalansa proračuna je smanjenje prihodovne strane za 786 milijuna kuna. E sada, ako se smanjuje prihodovna strana onda se ona smanjuje ili zbog toga što je loše planirana, planirali smo da ćemo prikupiti a prikupili nismo, to je zato što nismo znali planirati pa smo pisali makar šta, ili zbog toga što se smanjila gospodarska aktivnost, a ako se smanjila gospodarska aktivnost to znači da Vlada ne zna voditi politiku ove zemlje na način da se gospodarska aktivnost…/Govornik se isključio./
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa MIlanka Opačić izvolite.
Ispravljam netočan navod ministra Šukera koji je rekao da u ovom proračunu su osigurana sva sredstva za sve reforme. Potpuno netočno, na primjer za Ministarstvo znanosti i obrazovanja ovdje je pokazatelj da nema ni "r" od reformi zbog toga što ste skinuli na primjer novce u 90%-tnom iznosu za mreže škola i projekt jednosmjenskog rada, nema ništa od izrade pedagoškog standarda i pravilnika, nema ništa od izrade novih programa u sustavu srednjeg obrazovanja, dakle nema kurikularne reforme, i nema isto tako niti uređenja centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja što znači da nema niti projekta državne mature, eto toliko o novcima koje ste poskidali na svim stavkama koji se tiču reforme dakle nema reforme.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Netočno je i nekorektno uspoređivati deficit iz 2005. sa deficitom iz 2003. godine. Naime, i u proračunu za 2004. i 2005. značajan i velik prihod proračuna su isplaćene dividende državnih poduzeća, za razliku od 2003. godine kada je to iznosilo svega 108 milijuna kuna i 2005. godine kada to iznosi milijardu i 530 milijuna kuna.
Hvala lijepa. Sve je to na granici rasprave a ne ispravka. Idemo dalje. Jedna obavijest prije nastavka. 34. sjednica Odbora za financije i državni proračun održat će se danas 12. srpnja u 13 i 30 sati u dvorani "Ante Starčevića". Žele li izvjestitelji radnih tijela? Izvolite, gospodin zastupnik Furio Radin u ime Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskoga sabora razmotrio je danas na svojoj 25. sjednici Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu. Odbor je proveo raspravu kao zainteresirano radno tijelo i to u dijelu koje se odnosi na raspodjelu sredstava proračunskim korisnicima koja se koristi za zaštitu ljudskih prava i za financiranje određenih potreba nacionalnih manjina u zemlji kao i onih u inozemstvu. U raspravi je konstatirano da se prijedlogom izmjena i dopuna državnog proračuna ne mijenjaju sredstva koja su u Državnom proračunu za 2005. godinu predviđena za sufinanciranje programa udruga i ustanova nacionalnih manjina kao ni sredstva predviđena za odgoj i obrazovanje na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Smanjuju se međutim sredstva predviđena za stručnu službu Savjeta za nacionalne manjine i Ured za nacionalne manjine čime ukupna sredstva predviđena za nacionalne manjine dijele sudbinu ostalih proračunskih korisnika. Što se tiče sredstava koji su u izravnoj vezi s ostvarivanjem ljudskih prava za neke je predloženo smanjenje a za neke povećanje sredstava. Tako je predloženo smanjenje sredstava Uredu za ravnopravnost spolova 10,2%, pravobraniteljicu za djecu 6,9% i pravobraniteljici za ravnopravnost spolova manje 13,6% dok je Uredu pučkog pravobarnitelja predloženo povećanje stredstava od plus 19% i Uredu Vlade Republike Hrvatske za ljudska prava od plus 6%. Povećanje za potrebe novoga Centra za ljudska prava. Ova smanjenja prema obrazloženju predstavnika predlagatelja ne bi trebala utjecati na ostvarenje predviđenih prava jer se smanjenje odnosi na troškove za plaće i materijalne troškove, a ne na programe. U raspravi je posebno upozorenje na smanjenje sredstava namijenjenih osobama sa invaliditetom, osobito kada je riječ o Fondu za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom koji još nije ni profunkcionirao i kontinuirano mu se smanjuju sredstva za rad iako je Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom donesen još 2002. godine. Ukazano je i na financiranje centara za socijalnu skrb kod kojih je također predviđeno smanjenje proračunskih sredstava iako su u posljednje vrijeme u javnosti naglašeni problemi u njihovom funkcioniranju. Upozoreno je i na smanjivanje jednokratne novčane pomoći građanima i kućanstvima na poziciji Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi sa 79 milijuna 69 milijuna 250 tisuća kuna. Znači, za 12,3% smanjenje što može pogoršati položaj najosjetljivijih kategorija stanovništva. Pri tome treba imati u vidu da je značajan dio poljoprivrednog stanovništva uslijed vremenskih nepogoda doveden u izuzetno tešku situaciju, baš sada u posljednje vrijeme, ovih dana te je potrebno predvidjeti sredstva kako bi im se pomoglo. Nakon provedene rasprave odbor je sa 7 glasova za, 2 suzdržana i 1 protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese izmjene i dopune Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Odbora za pomorstvo, promet i veze gospođa zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine raspravio je Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom pod brojem 08 od 5. srpnja 2005. godine. Odbor je Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu razmotrio kao zainteresirano radno tijelo sukladno odredbi članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je istaknuo da su osnovni razlozi izmjena i dopuna Državnog proračuna u 2005. godini sporiji rast ekonomske aktivnosti u prvom kvartalu i promjenom u strukturi rashoda. U raspravi je istaknuto da je Rebalans državnog proračuna rezultat pogrešne procjene kao i da sredstva treba koristiti za razvoj a ne za potrošnju. Izraženo je i mišljenje da je na području iz djelokruga ovog odbora došlo do smanjenja sredstava primjerice od 57 milijuna zajma za projekt obnove infrastrukture i modernizacije sustava signalizacije i telekomunikacije na dijelovima koridora 5C paneuropskog koridora iz EIB-a broj 21051 i 64 milijuna osuvremenjivanje pruge na 5C isto tako iz EIB-a čime će se usporiti razvoj i modernizacija državnih poduzeća. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora većinom glasova 5 za i 4 protiv predlaže Hrvatskom saboru da donese izmjene i dopune Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. U ime Odbora za financiranje i državni proračun gospodin Šime Prtenjača predsjednik Odbora.
Gospodine dopredsjedniče, gospodo ministri, kolegice i kolege! Dopustite da vas izvijestim o stavu Odbora za financiranje i državni proračun. Odbor je razmotrio Izvješće, raspravio o Prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2005. , Prijedlog izmjena i dopuna Financijskog plana Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Prijedlog izmjena i dopuna Financijskog plana Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, zatim Financijskog plana Hrvatskih voda, Državnog proračuna, financija i planova izvanproračunskih korisnika konsolidirano i također nekonsolidirano. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 33. sjednici održanoj 11. srpnja 2005. Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2005. koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada RH aktom od 5. srpnja 2005. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravio je Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2005. godinu kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade RH istakao da su sporiji rast ekonomskih aktivnosti u prvom kvartalu 2005. od očekivanog u vrijeme pripreme proračuna kao i potreba za promjenom u strukturi rashoda osnovni razlozi izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2005. godinu. Predmetnim zakonom predlaže se smanjivanje plana prihoda Državnog proračuna za 786 milijuna itd. tako da prema novom planu za 2005. ukupni proračunski prihodi iznose 85 milijuna 570 tisuća kuna. Na rashodovnoj strani Državnog proračuna RH za 2005. zbog potrebne za osiguranjem dodatnih sredstava za rashode poslovanja mijenja strukturu rashoda. Predlaže se smanjenje rashoda ukupno oko milijardu i 6 milijuna. Pored ostalog za nabavu nefinancijske imovine u iznosu od 295 887 142 tisuće, smanjenje materijalnih rashoda od 222 tisuće 939 itd., smanjenje subvencija za 84 milijuna 519. Navedeno smanjenje je nužno zbog osiguranja dodatnih sredstava radi isplate zajamčenih prava za civilne mirovine 340 milijuna kuna, mirovine branitelja 129,4 milijuna, plaće 346,4 milijuna, subvencije za stambenu štednju 70 milijuna, dodatni porodiljni dopust 38,7 milijuna, trajna prava hrvatskih branitelja 35 milijuna i naknade za nezaposlene 60 milijuna što ukupno iznosi milijardu 19,5 milijuna. Nakon uvodnog izlaganja predstavnika Vlade RH u raspravi je na odboru iznijeta su sljedeća mišljenja, primjedbe i prijedlozi. Predloženo povećanje rashoda ukupno u iznosu od milijardu i 19,5 milijuna kuna namijenjenih civilnim mirovinama, mirovinama za branitelje, poticajima za stambenu štednju, plaćama, dodatnim porodiljnim dopustima, trajnim pravima hrvatskih branitelja i naknada za nezaposlene, znatno će utjecati na donošenje Državnog proračuna za 2006. godinu budući se radi o stavkama i obavezama koje će znatno smanjiti manevarski … [[Govornik se ne razumije.]] financijskoj, odnosno fiskalnoj politici u narednom razdoblju. Upozoreno je na vrlo visok udio javnog duga RH u GDP-u, oko 58%, te treba nastojati da se navedeni postotak smanji. Predlažemo također da se dug umirovljenika uključi u javni dug, međutim, navedeni prijedlog je prema mišljenju člana odbora, dakle, jednog, neprihvatljiv iz razloga što dug umirovljenika ima neutralan učinak na državni proračun. Naime, formirati će se potreban fond iz kojeg će se osigurati sredstva za povrat duga umirovljenika. Rashodovna strana proračuna opterećena je također problemima sa osnova isplata plaća tj. obveze iz kolektivnog ugovora koji još država nije isplatila iako postoje pravomoćne sudske presude itd., što i su, i one koje će vjerojatno uslijediti. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova 7 za i 1 protiv odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2005. godinu zajedno sa sljedećim amandmanom. Člankom 4. Prijedloga izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2005. godinu, članak 4. mijenja se i glasi: Izmjene i dopune Državnog proračuna RH stupaju na snagu danom objave u Narodnim novinama. Dalje stoji obrazloženje, naime, bilo je predviđeno da se Izmjene i dopune proračuna stupe na snagu 8 dana nakon objave u Narodnim novinama. A da Zakon o izvršenju stupa istog dana u objavi. Što je nelogično. Dakle, moraju oba stupati i ostali zakoni stupiti na isti dan. Prema tome, ovaj amandman je logičan i Odbor predlaže da se on prihvati. Također se predlažu i ovdje ovi izvanproračunski fondovi koji su unutar predloženi. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Žele li predstavnici drugih odbora? U ime Odbora za turizam gospodin zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, Odbor za turizam Hrvatskoga sabora razmotrio je na 22. sjednici Odbora, održanoj 11. srpnja 2005. godine Prijedlog izmjena i dopune državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu koju je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 5. srpnja 2005. Odbor za turizam razmotrio je ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno obrazloženje i razloge zbog kojih se predlaže izmjene i dopune državnog proračuna u ime predlagatelja podnio je gospodin Niko Raić, pomoćnik ministra financija. U obrazloženju pojedinih pozicija i stavaka u sektoru turizma pojašnjeno je da se radi o preraspodjeli raspoloživih sredstava u korist programa poticaja za uspjeh, obiteljski hoteli. A zbog produljenja rokova, otplata kredita i subvecioniranja organiziranost turističkog prometa koji su se programi do sada pokazali uspješnim. Gospodin Robert Pende, pomoćnik ministra u Ministarstvu mora, turizma, prometa i turizma, izvijestio je o predloženoj preraspodjeli sredstava te izrazio zadovoljstvo zbog učinkovitog ostvarenja programa poticaja za uspjeh kao i poticanja i subvencioniranja organiziranost turističkog prometa. Učinak rečenih mjera vidljiv je u povećanju organiziranog turističkog prometa u podsezoni, subvencije se inače odobravaju za predsezonu i possezonu čime je postignuto da ova godina nije, da ove godine nije došlo do tradicionalnog izostajanja turističkog prometa početkom srpnja. U raspravi je izražena dvojba glede nerealno postavljene stope deficita koja je proecirana na 4,2% što će biti teško održati na toj razini. Također je konstatirano da stopa rasta industrijske proizvodnje iznosi svega 1,8%, a predloženi rebalans ne može, ne predlaže instrumente koji bi zaustavili negativne trendove. Ovim rebalansom javna potrošnja će se još više povećati jer se povećavaju izdaci. Konstatirano je da je smanjena ekonomska aktivnost ali se pozdravljaju pozitivni pokazatelji u turizmu koji bilježi povećani broj dolaska i noćenja u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Na temelju provedene rasprave i obavljenog glasovanja 4 za, 4 protiv, Odbor je bio podijeljen glede predloženih izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske. U pogledu Konačnog prijedloga o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju državnog proračuna, ništa onda, hvala.
Hvala lijepa. Ima li još netko od Odbora? Nema. Otvaram raspravu. U ime Kluba HSS-a, gospodin zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre. Nama ovdje u Saboru je zapravo jako jednostavno, ovaj rebalans proračuna je već prihvatio međunarodni monetarni fond, to smo čuli na konferenciji za tisak u Dubrovniku a prema Zakonu o izvršenju državnog proračuna rebalans nam dalje neće niti trebati jer Vlada će znati i bez Sabora, samo u roku od 15 dana će nas izvijestiti koje pozicije su promijenili i Sabor Vladi što se tiče državnih financija više ne treba. Ja se nadam da će barem tih 15 dana biti od momenta značajnijeg trošenja državnog novca bez Sabora a ne u idućoj godini. Zapravo kada govorimo o ovomu rebalansu, možemo upotrijebiti onu staru narodnu "prelijevanje iz šupljega u pravno", najveća dobit kod ovoga rebalansa je zapravo što ćemo vidjeti koliku potporu ima ovdje Vlada u Saboru, koliko ruku će se dignuti za ovaj Proračun i to je zapravo utvrđivanje potrebne većine. Analitičari koji se bave ovim brojkama mogu samo potvrditi da će se ponoviti one već jako poznate činjenice. Vlada se usredotočila u prošlom razdoblju na politiku prema ulasku u Europsku uniju. Međutim, očito je da je taj priključak izgubljen, očito je da se ne može računati na novac pretpristupnih fondova, a očito je da smo izgubili i priključak što se tiče rasta i pozitivnih kretanja društvenog bruto proizvoda. Jer prema zadnjim pokazateljima prestigle su nas i one zemlje sa kojima smo se do sada barem nosili zajedno kao što su Bugarska, Rumunjska i još neke druge. Najvažnije kod ovoga rebalansa a zapravo i kod svih drugih proračuna o kojima smo ovdje raspravljali, da on nije razvojan, da on nema strukturne reforme, niti donijete a kamoli da se one provode. Potpuno je sigurno da nisu niti započele, što smo konstatirali kod prvog proračuna nove Vlade kada se odustalo od smanjene stope PDV-a. Potpuno je sigurno, a ovdje vidimo kod makroekonomskim pokazatelja a i iz samog obrazloženja premijera i ministra da smo i korigirali stopu rasta. Mi smo za ovu godinu planirali stopu rasta negdje oko 5%, očito je da će ona biti ispod 4, planirano je 3,7, vjerojatno će biti i niža. Hrvatskoj trebaju stope rasta između 6 i 8%, Hrvatska treba razvoj zasnovati na zapošljavanju, međutim, očito je da ovoj Vladi to ne uspijeva, očito je da ova Vlada nema niti ciljeve koji bi vodili hrvatsku ekonomiju, gospodarstvo u tome pravcu, a pogotovo nema instrumente i načine kako bi ostvarila te ciljeve. Mi svi znademo da inozemni dug raste. Govorimo ovdje u obrazloženju rebalansa kako je on zaustavljen. Međutim Hrvatskoj ne treba zaustavljanje inozemnog duga. Hrvatskoj treba smanjivanje inozemnog duga, a pogotovo unutarnjeg duga o kojemu se ovdje previše i ne govori a znamo da je on rastao puno više nego vanjski dug i mene bi zanimalo, a i sve nas u Klubu HSS-a da upravo nam ministar kaže nešto što se dogodilo sa unutarnjim dugom u Hrvatskoj kako države prema domaćim bankama i svima drugima tako da nam nešto kaže i o nelikvidnosti koja se događa u Hrvatskoj jer svaki dan čujemo gospodarstvenike kako se plaćanje pomaknulo sa 120 dana na 200 i nešto dana i ta pojava zaslužuje pažnju da mi ovdje u Saboru posvetimo nešto vremena. Međutim kada govorimo o inozemnom i domaćem dugu važno je kako smo ga mi utrošili. Potpuno je sigurno da kredite i taj novac nisu dobili izvoznici. Potpuno je sigurno da ih nisu dobili oni koji se bave proizvodnjom i sigurno da ih mi nismo utrošili za kupnju one robe koja se zove tehnološka oprema zadnje generacije kako bi pokušali na taj način pokrenuti proizvodnju i pokrenuti Hrvatsku da upotrijebim onaj stari, već potrošeni i istrošeni slogan. Neuspjeh u povećanju izvoza je očit. Očito je da kod revitalizacije proizvodnje nismo uspjeli napraviti ništa. Očito je da nismo uspjeli ništa napraviti kod jačanja malih i srednjih poduzetnika. Mene bi na primjer zanimao samo jedan dio te priče gdje je nestalo onih 500 zona za male i srednje poduzetnike o kojima smo govorili u Proračunu za ovu godinu i u Proračunu za prethodnu godinu? Mene bi zanimalo a to danas nismo čuli i kakav je interes stranih ulagatelja za Hrvatsku jer očito je da bez inozemnih investicija, inozemnog kapitala ne možemo računati sa značajnijim porastom društvenog bruta, društvenog bruto proizvoda. Interesantno je kada razmišljamo na primjer u Slavoniji ukoliko želimo postići 10 tisuća dolara po stanovniku koliko bi nam trebalo vremena i koja bi nam trebala stopa rasta? U Slavoniji da bi došli do tih 10 tisuća nam treba stopa rasta od 15% i to u razdoblju od narednih 5 godina. Mene posebno ovdje razočarava što je očito da se u Proračunu odustaje od projekata. Ništa mi ne spominjemo plinifikaciju Hrvatske. Ništa ne spominjemo kapitalna ulaganja u poljoprivredu i prodaju poljoprivrednog zemljišta. Ništa ne govorimo o navodnjavanju. Opet smo zaboravili na jaku hrvatsku banku. Mi ne spominjemo više ni Poštansku, ni Croatiu banku kao domicilne, domaće banke. Naprotiv mi smanjujemo temeljni kapital HBOR-a za 5 milijuna kuna koji je jedini nešto napravio u zadnje vrijeme kako bi pratio izvoznike. Međutim ja smatram da Hrvati nisu zaboravili i predizborna obećanja. Jednako tako smatram i da Hrvati nisu zaboravili raditi. Međutim tko duže radi u Hrvatskoj ga čeka manja penzija. Tko ne radi, zapravo njega ne čeka ništa osim čekanja na Zavodu za zapošljavanje. Tko dočeka rješenje o povratu duga za mirovinu pitanje je hoće li prema priloženom modelu dočekati i isplatu? Osim prema Europskoj uniji Hrvati su zapravo u jednoj velikoj čekaonici, u jednom velikom iščekivanju, a uz ovakovu Vladu Republike Hrvatske trebali bi dočekati čudo pa da se riješe neka od egzistencijalnih pitanja kao što su posao, kao što je stan na primjer i sve ostalo. Međutim kada govorimo o Vladi Republike Hrvatske koja je obećala i još uvijek upotrebljava slogan «Manja a učinkovita, učinkovitija» onda posebno zaslužuje komentar brojka od 346 milijuna kuna koja će biti za povećanje plaća upravo u tome sektoru. Ono što je najvažnije u ovom rebalansu Proračuna je da je on potpuno netransparentan. Mi ne možemo vidjeti a tako i kompletna javnost što se događa kod smanjenja pozicija u pojedinim ministarstvima odnosno u ustanovama. Mi ne znamo što je izvršeno i zbog čega nije izvršeno? Mi ne znamo da li ova Vlada ima dovoljno projekata ili nije uspjela kreirati projekte pa odustaje od njezinog provođenja. Međutim potpuno je sigurno da je glavna karakteristika ovog Proračuna loše planiranje. Rebalans ne predviđa rješenja koja bi zaustavila negativne trendove, a tu mislim na mali rast bruto društvenog proizvoda, na izvoz, tu mislim na zapošljavanje i na ono što nama najviše treba rast proizvodnje. Potpuno je sigurno da će se kroz ovaj rebalans javna potrošnja još više povećati. Ona će se i dalje povećavati, a najnoviji makroekonomski pokazatelji koji navodno govore o oporavku gospodarstva su zapravo kontradiktorni sa ovim Proračunom. Najavljujemo očekivanu stopu rasta društvenog bruto proizvoda. Najavljujemo velike skokove u oporavku gospodarstva u drugom tromjesječju, a istovremeno računamo sa puno manjim prihodima u punjenju državnog proračuna. Međutim upitno je na ovaj način da li će biti i dostignuta projekcija rasta društvenog bruto proizvoda od 3,7% iz jednostavnog razloga jer mi nemamo rješenja kako bi tu stopu ostvarili, a kamoli da bi došli do one koja nama i treba između 6 i 8%. Zapravo mi nemamo odgovore na ona temeljna rješenja koja muče Hrvatsku državu kao što nemamo odgovor na primjer niti na nagle skokove nafte na svjetskim tržištima pa niti u Hrvatskoj. Ja se nadam da nećemo imati ovakav tehnički proračun koji će, još jedanput da to napomenem biti samo preljevanje iz šupljeg u prazno nego da ćemo konačno dobiti razvojni proračun sa kojim svi računamo da će se pojaviti u zastupničkim klupama i nadam se da sve rebalanse ubuduće neće raditi Vlada kao što je to predviđeno i zakonom a bez potpore i rasprave u Saboru. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvo gospođa zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Pecek iznio je niz netočnih navoda. Ja ću ispraviti samo ono što smatram najvažnije, a to je rekao da ovoj Vladi industrijska proizvodnja i zapošljavanje ne uspijeva. To je naime netočno jer je industrijska proizvodnja u prvih pet mjeseci je rasla za 3,2%, a što se tiče stope nezaposlenosti 2003. je bila 14,3 a 2004. 13,8 odnosno u svibnju 2005. jedanaest tisuća devetsto dvadeset i, sedamdeset i dva nezaposlena su manje što je 3,7% manje u odnosu prvih 5 mjeseci ove godine. I evo samo ovaj dio ispravljam netočne navode kolege Peceka, netočni su. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče ispravit ću netočan navod kolege Peceka gdje je ustvrdio da je ovaj rebalans pretakanje iz šupljega u prazno i moram reći da je to sasvim netočna tvrdnja, a da je točno da je ovim rebalansom se vrši racionalizacija sredstava u svim segmentima, a ne rasipništvo kakvo je vladalo dok ste vi bili na vlasti. Naglasit ću samo da se rasipništva tiče ono avansno plaćanje rođacima kao i protuzakonita dodjela namjenskih sredstava koja je vršena za vrijeme vaše vlasti.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Klub, prije toga predstavnik Vlade i ministar financija, gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa s obzirom da je uvaženi zastupnik govorio o određenim odredbama Zakona o izvršenju proračuna i vjerojatno će to biti tema tijekom današnje rasprave vrlo često spominjana, dozvolite mi samo da citiram nalaz Državne revizije Proračuna za 2003. godinu gdje kaže da je izvršena preraspodjela 3 milijarde bez znanja Hrvatskog sabora što je doduše postojećim zakonom, a evidencije o tome nisu usklađene te je otežana kontrola. Isto tako nalaz Državne revizije Proračuna za 2004. godinu što se tiče preraspodjela, citiram: Revizijom Državnog proračuna 2003. bilo je utvrđeno da su pojedinačne odluke o preraspodjelama nepotpune, odnosno osim pojedinačnih povećanja, odnosno smanjenja planova po stavkama nemaju iskazane ukupno zbrojeve povećanja i smanjenja iako odluke imaju po nekoliko stranica stavaka što je u 2004. godini ispravljeno. Toliko oko odredbi Zakona o izvršenju proračuna. To nije nikakva novina, to je posljedica stanja u javnim financijama Republike Hrvatske i dakle nije to ništa što je ova Vlada izmislila, a Zakon o državnom proračunu je donesen 2003. godine i sjećam se jednog amandmana oko 700 milijuna strukturnih reformi u poljoprivredi koji nikada u ovome Saboru nije bio obrazložen. A također što se tiče javnog duga. Govoreći o podacima, službenim podacima Hrvatske narodne banke, dakle što se tiče javnog duga Republike Hrvatske zna se što je javni dug. Javni dug je praktički financiranje deficita u jednoj godini, a kao što sam rekao i u svom uvodnom izlaganju deficit se može financirati samo iz dva izvora. Jedan je kreditno zaduženje, a drugi je prodavanje kapitalne imovine, dakle imovine države i na takav način financirat deficit. Pa je tako deficit 2000. financiran u ukupnom iznosu od 16 milijardi, 13 milijardi i 900 je bilo zaduženje, porast javnog duga. 2 milijarde i 867 milijuna iz prodaje. 2001. ukupno 12 milijardi 236 milijuna, a od toga 7 milijardi i 995 milijuna financiranja novim zaduživanjem, tj. povećanjem javnog duga, 4 milijarde 241 privatizacijskim prihodima. 2002. godine 9 milijardi i 969 u potpunosti deficit financiran povećanjem javnog duga, dakle zaduživanjem. 2003. godine ukupno financiranje deficita 12 milijardi 946 milijuna od toga 9 milijardi i 591 milijun novim zaduživanjem tj. porast javnog duga i 3 milijarde 355 milijuna iz privatizacijskih prihoda, a 2004. 10 milijardi 91 milijun u potpunosti financiran novim zaduženjem. Dakle toliko što se tiče povećanja javnog duga pa ćete vidjeti kada se isključe privatizacijski prihodi da na svu sreću taj trend rasta javnog duga, tj. fiskalna prilagodba je u pozitivnom trendu, tj. deficit se iz godine u godinu smanjuje. E sada da li se on smanjuje onakvim tempom kakvim bi mi željeli to je drugi par cipela, ali isto tako ovi podaci Hrvatske narodne banke o tome kako se financirao deficit u prethodnoj godini jasno govore i u prilog našim raspravama o tome koliki je deficit koje godine bio. A što se tiče vanjskog duga Republike Hrvatske onda moram reći da trend zaduživanja unutarnji dug je u Republici Hrvatskoj prošle godine rastao, ali je zato vanjski dug smanjen, govorim u kunama, sa 45 milijardi i 830 milijuna na 44 milijarde i 400 milijuna. Znači vanjski dug Republike Hrvatske je u 12. u odnosu na 4. mjesec 2005. godine, smanjen za milijardu i 400 milijuna kuna i odmah ću odgovoriti na tezu koja se vrlo često čuje u hrvatskoj javnosti, da Hrvatska država odlukom da se zadužuje na domaćem tržištu potiče domaće banke da se zadužuju vani i na takav način posredno preko domaćih banaka se zadužuje vani. To je jednostavno notorna neistina iz razloga što najveći kupac obveznica Republike Hrvatske su osiguravajuća društva, fondovi i poduzeća. Banke vrlo malo kupuju obveznica, prema tome nije istina da se hrvatske banke zadužuju da bi mogla se država zadužiti kod njih. Pogledajmo svaku emisiju «Obveznica Republike Hrvatske» pa ćete vidjeti tko su najveći kupci tih obveznica. Dakle ono što je trend u Republici Hrvatskoj u zadnjih godinu i pol dana, da se država zadužuje doma, da na domaćem tržištu, da smo na takav način ono što je vrlo bitno, osnažili, oživjeli financijsko tržište u Republici Hrvatskoj pa smo na takav način došli i do toga da je Republika Hrvatska, zapravo Vlada Republike Hrvatske početkom ove godine mogla izdati kunske obveznice bez valutne klauzule. To jasno ukazuje na stabilnost i financijskog sektora, a isto tako i na stabilnost javnih financija. Svi pokazatelji pokazuju da izvoz raste brže od uvoza pa čak i kad najveći generator da tako kažem, kad se vidi najveći udio brodogradnje, kada se ona isključi van onda su pokazatelji što se toče rasta izvoza puno bolji nego kada je uključena brodogradnja. Također kada pogledamo poziciju u Hrvatskoj banki za obnovu i razvoj pa će onda vidjeti da je prošle godine izdvojeno preko 250 milijuna kuna sredstava za subvenciju kamata za izvoznike. Dakle toliko što se tiče određenih poticaja iz proračuna. A što se tiče rasta bruto domaćeg proizvoda ja bih bio sretan kada bi mogli čarobnim štapićem reći da mi želimo bruto domaći proizvod između 6 i 7. To na žalost nije uspjela niti ova Vlada prije nas, vrlo teško je i nama to ostvariti. U onom trenutku kada su investicije iz proračuna bile osnovni i glavni generator rasta bruto domaćeg proizvoda to je bilo u 2002. godini i zato te godine jesmo imali gospodarski rast 5,3% međutim već sljedeće godine kad investicije iz proračuna više s obzirom na mogućnosti što se moglo iz proračuna izdvojiti za kapitalne investicije nisu se mogle povećati već sljedeće godine, dakle 2003. je gospodarski rast bruto domaći proizvod je pao sa 5,3 na 4,2% i to jasno ukazuje na nešto drugo, da se moraju stvoriti preduvjeti za investicije kako izravne domaće tako izravne vanjske i da mora doći do promjena odnosa javnog i privatnog sektora i da privatni sektor mora konačno preuzeti palicu i biti generator većeg i snažnijeg rasta bruto domaćeg proizvoda dok god bruto domaći proizvod bude najviše ovisio o kapitalnim investicijama iz proračuna mi na žalost možemo samo sanjati o ovim veličinama o kojima ste govorili i vi gospodine Pecek, ali na žalost niti Vlada u kojoj ste vi bili nije došla niti blizu ovih pokazatelja, a ja se nadam da će ova Vlade ove i sljedeće godine stvoriti preduvjete za direktne strane investicije i da će to biti osnovni generator rasta bruto domaćeg proizvoda.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvo gospodin Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodin ministar iznio je niz netočnih navoda, prije svega, prvi je da je bivša Vlada imala stopu rasta puno veću nego sadašnja, to je točno i to svi znamo. Drugi netočan navod je da je vršena preraspodjela proračuna u 2003. godini. Gospodine ministre, gospodinu Đakiću ja vas molim izađite iz 2003. godine jer ako ćete biti u 2003. godini i dalje onda stopu rasta od 6% nećemo imati niti narednih 5 godina. Ja vas molim budite u 2005. ako ne već 6. i u 9. godini kao što bi mi trebali danas raspravljati. Jednako tako gospodine Đakić dajte se posvetite malo HVIDRI i proračunu i dividendi koji ja završila u proračunu umjesto da su 240 milijuna dobili…/Govornik se isključio./… Ovdje u Saboru o tome šutimo, naravno te teme bi trebalo otvarati, nemojmo novac usmjeravati u proizvodnju i nemojmo prelijevati iz šupljega u prazno.
Vi ste se javili za ispravak netočnog navoda ministru Šukeru, a ne Đakiću a isto tako nije spominjano ništa oko branitelja i tako, tako da ste vi otišli. Međutim, toj e tako u ovom Saboru ići će i dalje ovako kako je do sada, ja samo konstatiram činjenice. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Josip Leko, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre. Netočna je tvrdnja da se Hrvatska na domaćem tržištu novca zadužuje najviše od fondova i mirovinskih društava, jer prema vašoj informaciji najviše se zadužila kod banke. Samo jednoj traži za pokrivanje duga drogerijama, država se zadužila za 800 milijuna kuna, doduše ne znamo koji je oblik tog duga, pa bih molio samo da to kažete. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Eto iz istupa premijera i ministra gospodina Šukera nije tako izgledalo ali imam dojam da čitajući i listajući ove brojke a to one pokazuje da je Hrvatska u problemima. Možemo se mi zavaravati gospodo koliko god hoćemo ali si moramo priznati da je Hrvatska u problemima. Hrvatska nije u živom blatu ali u problemima zasigurno jeste. Zašto? Pa zato jer su gotovo svi parametri 2005. bili lošiji nego što su bili 2004. a 2004. su bili lošiji ni što su bili 2003. Istina je što govori ministar da deficit opće države je manje, to je dobro 2003. bio je 6,3%, 2004. 4,9, ove godine biti će Daj Bože 4,2%, međutim, nakon ovog skokovitog skoka cijene nafte nakon udara na London, nakon gospodarskih prilika u Njemačkoj koje su rezultirale padom Schroederove Vlade prijevremenim izborima u Njemačkoj, krize identiteta u Europskoj uniji, bojim se da se ni nama ne piše dobro. Dobro je očigledno ovo povećanje prihoda od 11 milijardi kuna o kojim je u dvije godine, koje je u dvije godine ostvario proračun. Točno treba i to priznati naši problemi su isključivo naši, nitko se nema pravo pozivati na druge ali moramo se otrijezniti i moramo sebi priznati da već 10 godina od okončanja rata na ovamo živimo iznad mogućnosti bruto-društvenog proizvoda, živimo iznad mogućnosti našeg gospodarstva a očigledno je da će se takva politika nastaviti voditi i u godinama koje su pred nama. Mi ćemo trošiti više nego što ćemo zarađivati a onda ćemo jasno štedjeti na najslabijima, ali o tome kasnije. Što se tiče ovog rebalansa, on je po mišljenju Kluba IDS-a tehničke prirode, on je na neki način iznuđen međutim, on šalje jasnu gospodarsku poruku, loš. Je da se sada ljudi pitaju u ovom parlamentu ako se u lipu moglo planirati za 6 mjeseci kako to da se tako grubo sa gotovo 1 milijardu kuna pogriješilo kada su u pitanju penzije, braniteljske mirovine i još neki drugi izdatci, no slažem se u ovom trenutku je rebalans neophodan. Jasno je da će s druge strane opozicija biti protiv njega, danas kada se brišu na neki način razlike između lijevih, desnih naročito nakon zadnjih lokalnih izbora, malo toga ostaje na političkoj sceni gdje ćete se politički razlikovati, ali jedan takav dokument gdje mora se ispoljiti ta opoziciona, poziciona razlika očigledno je rebalans proračuna, i opozicija tu mora biti protiv. Što je bit proračuna, smanjuju se znači rashodi, materijalni financijski rashodi, subvencije, to je jedna jasna poruka brodogradnji, pomoći dane u inozemstvu unutar opće države, itd., a povećavaju se mirovine civilne 340 milijuna kuna, mirovine za branitelje 129 milijuna kuna, stambena štednja plaće dodatni porodni dopust trajna prava Hrvatskih branitelja za 35 milijuna, naknade za nezaposlene 60 milijuna kuna, ukupno milijarda i 19 milijuna kuna, ali za mene je međutim bit smanjenje sredstava za investicije, nema ovdje ministra Ljubičića u zdravstvu i to za 226 milijuna kuna, i povlačenje dobiti iz javnih poduzeća što će reći da će i ovako skroman rast bruto-društvenog proizvoda od 1,8% a najveći poslodavac je država time dobiti još jedan udarac. Dopustite mi sada kada je problem bilo preciznije planirati isplatu mirovina, da izrazim malu skepsu u povrat duga umirovljenicima kako se predlaže. Jasno je da odluku Ustavnog suda valja ispoštovati, dug penzionerima postoji tu nema spora, ali bit se ogleda u sljedećem da ako se promijeni način usklađenja primjeni sa rastom plaće, prijeđe na tzv. Švicarsku formulu da će u 10 godina računa se proračun uštedjeti 27 milijardi kuna, a samo 2006., 2007. više od 2 i pol milijarde kuna, što će reći da će si penzioneri sami vratiti dug ili još bolje onih 250 tisuća koji neće dobiti ništa jer su im penzije do 1500 kuna što je sramota vraćat će za one koji imaju više mirovine i drugo ovo se može pretvoriti u mehanizam jedne potpune rasprodaje Republike Hrvatske gdje će se prodajom naprimjer Croatia osiguranja, 15% INA-e, HT-a itd., budućoj Vladi oduzeti poluge relativno lake zarade kojom se recimo može puniti proračun. Istina treba se priznati da su se penzije počele usklađivati s rastom plaća 2004. da to ranije nije bio slučaj ali je danas ta varijanta nepovoljnija u odnosu na usklađenje rasta penzija s troškovima života. Međutim, bit je u sljedećem, penzije je lako vratiti, prodate nešto vratite, ali je teško recimo sanirati brodogradnju ili pokrenuti rast GDP-a u Republici Hrvatskoj. 129 milijuna kuna pronašlo se za normalno servisiranje braniteljskih mirovina, to se mora naći, to je nužno i doista nije se ovim rebalansom usmjeravao novac u ništa što nije nasušno potrebno, dapače. Međutim, jednoj kategoriji građana usprkos svim deklaracijama o antifašizmu, govorima predsjednika Sabora, na dan 22. 6. nikako da svanu bolji dani. To su borci NOB-a svi nešto dobijaju, sa time nešto nitko nije jasno zadovoljan, ali borci NOB-a ništa nisu dobili niti će dobiti, da se vratim sada na gospodarske parametre, Hrvatska je u krizi. Bilo bi sigurno zanimljivo izaći sa makroekonomskim pokazateljima i po Hrvatskim županijama pa da se vidi sav ta tragedija gospodarskog trenutka Republike Hrvatske. Na primjer, nezaposlenost u Istri je 6,1%, u Zagrebu 7,8%, u Primorsko-goranskoj županiji 12,7%,hrvatski prosjek je 18 do 19%, u Slavoniji preko 30%. Danas čitam u Jutarnjem listu da je bruto društveni proizvod u Zagrebu 23 tisuće eura. Jedino Zagreb i Istra imaju brutoproizvod iznad republičkog prosjeka, s time da u Istri kažu 10 tisuća. Malo su čudne te disproporcije. U Primorsko-goranskoj županiji 7 tisuća. Zagreba je, gospodo, vidimo usisao Hrvatsku. Centralizacija će pojesti Hrvatsku. Paralela, ono što smo nekada čuli, slušali prije 30 godina "Kosovo radi Beograd se gradi" može se prevesti Zagreb se gradi, ne znam drugi krajevi rade. Te regionalne razlike gospodo lome Hrvatsku, dok je Istri možda najbitnije da radi Slavonija ne može bez državne pomoći ali Vlada mora shvatiti da bez decentralizacije neće biti mira. Dobro, Vlada više neće imati prosvjednike tu na Trgu Svetoga Marka ali to ne znači da usprkos ovoj nagodbi sa sindikatima nezadovoljstvo neće ključati u hrvatskom radništvu pa i usprkos dogovoru Vlade i sindikata da i oni koji nisu članovi sindikata plaćaju sindikalni doprinos. To je po meni neustavno, to je tako utvrdio Ustavni sud, to je taksa za sindikalnu birokraciju koju ne vidim zašto bi netko financirao ako radi a to ne želi. Ono što je međutim najbitnije a o tome su govorili i premijer i ministar financija da shvatimo da ili će kapital doći ovamo ili će hrvatski građani za tim kapitalom. U petak smo se svi složili da više kapitala iz Hrvatske izlazi put Europske unije kroz bankarsku dobit, dobit HT-a itd. no što kapitala dolazi u Hrvatsku. Taj neokolonijalizam kojega smo sami izabrali onda kada smo odlučili prodati sanirane banke, naglašavam sanirane banke to je sigurno bila najkrupnija greška HDZ-a nakon BiH. Kako će se to sada izraziti recimo nakon isplate ratne štete u Konavlima o tome drugom prilikom. Istina je i to da ove strane banke su nas s druge strane i to treba biti pošten i priznati, lišile straha od bankrota tih institucija ali dugoročno su nas porobile i zato barem sačuvajmo ove dvije preostale banke, Poštansku i Croatia banku. Želim citirati dio obrazloženja iz ovoga materijala kojega smo dobili. Rast bruto domaćeg proizvoda u prvom tromjesječju 2005. godine iznosio je 1,8%. Usporavanju rasta pridonijele su gotovo sve komponente bruto društvenog proizvoda, naročito investicije i kapital i izvoz. Privatna potrošnja usporila je rast na 2,4% dok se državna smanjila za svega 0,1%. Znači, tko je usporava? Privatna potrošnja. Za razliku od istog razdoblja 2004. kada je zabilježen rast investicija u kapital od 8,9% u prvom tromjesječju 2005. njihov je rast iznosio 0,3%, izvoz je porastao za 1% za razliku od 5,8% u zadnjem tromjesječju 2004. godine itd., itd. I to je katastrofa. To je na neki način, čovjek može reći, mrak. Otrijeznimo se i shvatimo. Ili će kapital u Hrvatsku ili će građani Hrvatske za tim kapitalom. Jedna Slovačka, ja stalno ponavljam za ovom govornicom, izvozi gotovo 30 milijardi dolara, Hrvatska svega 8 milijardi dolara. Izvoze četiri puta više nego građani Republike Hrvatske. Slovenci po stanovniku izvoze 6 puta više od Hrvata i sada se stvarno postavlja pitanje što Hrvatska čeka. Osim privatizacije sada vidimo, to je interesantno, MMF traži iako nije bitan MMF već smo si sami za sve krivi, smanjenje subvencija i socijalnih prava. To pogađa prije svega brodogradnju i socijalu, participacije u zdravstvu. To je onih pet, deset kuna, promjenu formule indeksiranjem mirovine, to je ta švicarska mirovina, dogovor o plaćama u javnom sektoru. To čak traži HSU. Znači, ne možete s jedne strane, da se tako izrazim, glasati za ovaj rebalans bez obzira što je on tehničke prirode, bez obzira što on ne sadrži u ovom trenutku neku političku poruku. On možda čak nije sporan politički ali ovaj rebalans koji je iznuđen šalje jasnu gospodarsku priliku i to govori i on najbolje govori u kakvim se Republika Hrvatska u ovom času nalazi, pogotovo što u proračunu za 2006. mi moramo ispoštovati ovaj dogovor s MMF-om a to će onda značiti smanjenje subvencija, smanjenje socijalnih prava, participacija u zdravstvu, promjena indeksiranja mirovina, dogovor o plaćama i to će jasno onda imati jasne političke, socijalne a ne samo gospodarske implikacije. I zato treba Hrvatsku decentralizirati, debirokratizirati, deregulirati. Hrvatskoj, ja želim i to reći, danas 2005. nisu potrebni još jedni sada prijevremeni parlamentarni izbori. Ma ne zbog toga što na njih nitko nije spreman ni financijski ni ne znam kako, a pogotovo na njih nisu spremni građani već zbog toga što bi treći izbori u ovoj godini doslovce, znači nakon predsjedničkih, lokalnih, da se tako izrazim, upropastili Hrvatsku jer bi to bila potpuno izgubljena godina. Cijelu 2005. bavili smo se jedni drugima, da ne kažem sami sa sobom i potrebno je sada pozabaviti se sa stvarnim problemima stvarajući uvjete za rad, potičući rad, stvarati atmosferu da se u Hrvatskoj isplati raditi jer kad su izbori vodite socijalnu politiku da vam ona ne stvara izbornu štetu. Za kraj rebalans je tehničke prirode, preraspodjele sporne su u IDS-u kod zdravstva. Ministarstvo zdravstva ostaj bez 226 milijuna kuna, investicija u bolnice. Ne treba se čuditi malom rastu GDP-a kada mi gotovo sav novac usmjeravamo u potrošnji. Ono što boli boli da će to vjerojatno trpjeti štetu i Pula i novi KBC u Rijeci. I konačno, kada nema stranih investicija treba investirati država a ona ne vodi politiku razvoja već socijalnog mira. Međutim, gospodarski parametri su loši za prvih pet mjeseci koji su se eto poklapali sa predsjedničkim i lokalnih izborima. I konačno, doći će vrijeme kada ćemo svi morati više razmišljati kako stvoriti novac a ne samo kako ga potrošiti. I završavam time, da nam ni okruženje od nafte, terorizma u Londonu, kriza identiteta Europske unije, izbora u Njemačkoj, recesije u Italiji itd. nisu sklone. Dvije hiljade biti će gospodo teška godina. Međutim, ili ćemo se svi mi okrenuti budućnosti ili će Hrvatska naprosto ući u teško razdoblje. Nakon sedam, usuđujem se reći, relativno dobrih godina, lakih godina za Vladu, ne pojedince, za Vladu doći će sedam teških godina ne samo za pojedince već i za one koji će voditi ovu našu Vladu. I ta biblijska metafora možda je najbliža onome što nas čeka. Vlada nastavlja izvlačiti novac iz javnih poduzeća 849 milijuna kuna što će reći da će za tekuće potrebe potrošiti milijardu 530 milijuna kuna u dividendi ali i to će utjecati na rast GDP-a. Zato gospodo povucite plina kopno. Planira se povećanje zaduživanja za 640 milijuna kuna ali ako se ne ostvare prihodi od privatizacije to će biti puno više, padaju trošarine na pivo, alkohol, vratite onih 0,5 promila. Padaju trošarine na benzin, preskup je, ljudi se ne voze. Gubi država, smanjite marže i trošarine ali najgore je što zdravstvo ostaje bez 226 milijuna kuna za investicije. To nije dobro, nije dobro da se investicija u ovom času odričemo a najveći investitor poslodavac, poduzetnik je država i nemate na koga nego na nju se osloniti.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite!
U inače nadahnutom izlaganju gospodina Kajina potkrala se jedna kriva percepcija u tumačenju.Naime, on je kazao da je isplata dividenda stranim vlasnicima razlog za smanjenje fiskalnog potencijala ili proračunskih sredstava. To je netočno. Točno je da je razlog za moguće smanjenje svih fiskalnih potencijala nedostatak ili neadekvatni broj proizvodnih potencijala i rasprave ozbiljne o tome ako znamo kakav je fiskalni potencijal naše zemlje da jedino toliko i u toj mjeri možemo naći i na drugoj strani one koji će trošiti to. A razvojni karakter isključivo generira uspješnost fiskalnog potencijala jedne zemlje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sada bih začas prekinuli ovu raspravu o rebalansu proračuna i prešli na Izvješće mandatno imunitetnog povjerenstva o prestanku zastupničkog mandata zastupnika Mate Štimca i početku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Tomislava Tomića. Prelazimo na raspravu o rebalansu proračuna. U ime Kluba HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Mi bi ovdje mogli raspravljati o svim stavkama rebalansa proračuna koje su u najmanju ruku neobične, što ću naravno i učiniti. Ali ono što čovjeka najviše zabrinjava jest kontekst u kojem ovo raspravljamo. S jedne strane u javnosti brojni neovisni analitičari uočavaju činjenicu da je Hrvatska u teškom gospodarskom stanju, međutim, iz Vlade nitko ne odgovara javno na takve katastrofalne procjene. Govori se o pojedinim stavkama, govori se o tome kako nam je teško puniti proračun, a posve ležerno se prelazi preko činjenice da dolazi zapravo do gospodarskog usporavanja Hrvatske. Dakle, gospodine ministre prije bilo čega, prije bilo kojih daljnjih rasprava, dužni ste obrazložiti koji su razlozi ovakvog gospodarskog usporavanja. Je li to pokretanje Hrvatske, je li to gospodarski rast koji je najavljivan ili nije? Jer ako se ovdje iz vaših podataka jasno vidi da je bruto, da je rast bruto domaćeg proizvoda u prvom tromjesječju 2005. samo 1,8%, ako je očito da rast bruto domaćeg proizvoda pada već godinu za godinom onda se netko mora zapitati jesu li mjere gospodarske politike koje provodi ova hrvatska Vlada one koje su doista bile potrebne ili to nisu. Štoviše, to pokazuje još jednu žalosnu činjenicu a to je da je bila potpuna zabluda planirati rast ovog proračuna temeljem nekakve vizije rasta bruto društvenog proizvoda. To je pogreška koja se u ovoj državi sustavno radi, a to je da netko zafantazira gospodarski rast, a da se onda temeljem tog izfantaziranog gospodarskog rasta vuče rast državnog proračuna pa se onda u drugoj polovici godine svi odjednom iznenade i eto ti rebalansa, to je ustvari tehnologija. No, ono što je interesantno jest to da svake godine, kada se usvaja proračun se ministar financija kune da nema šanse da bude promjene, nema šanse da se usvoji bilo koji amandman jer je proračun tako fantastično smišljen da ne dopušta promjene, to je jedno savršeno djelo ljudskog uma, da bi onda nakon 6 mjeseci se tvrdilo da to ipak treba promijeniti. Sada se čovjek pita je li savršeno djelo ljudskog uma ono na početku godine ili ovo sada. Navesti ću jedan konkretan primjer. Dakle, i mi smo davali amandmane i niti jedan nije prihvaćen. U razdjelu MORH-a, međunarodna suradnja tražili smo svojedobno smanjenje tog iznosa sa 55,7 milijuna kuna, 12 milijuna kuna niže. Nije prihvaćeno, ni govora! Ma ni govora, nema teorije! Da bi sada bilo smanjeno za 8 milijuna kuna. I sada jedino sve dobro, savršeno! U čemu je problem? Mi smo htjeli taj višak, tu razliku, sada se to pojavljuje kao višak, tu razliku prebaciti recimo na modernizaciju brodovlja za obalnu stražu, to nije učinjeno! Hoće li sada bit? Ne znam. Možda ćemo na jesen imati još jedan rebalans, možda je ovo samo tehnički rebalans. Ali ono što je očito jest to da se do jučer kune u nepromjenjivost nekih brojki u proračunu da bi se onda 6 mjeseci jednako tako zdušno mijenjalo. Ne moram ni spominjati koje su sve dramatične rasprave u Saboru bile iznošene o modernizaciji Hrvatske vojske, ali evo ovdje se za opremanje i modernizaciju HV-a, smanjuje stavka u proračunu za 51 milijun kuna. Dakle zašto se smanjuje? Smanjuje se zato jer je očito netko procijenio da Hrvatskoj vojsci ne trebaju tenkovi, da Hrvatskoj vojsci ne treba moderna oprema i da je sve što je potrebno od Hrvatske vojske jest nekoliko satnija sa nešto lakih oklopnih vozila i nešto helikoptera koje ćemo slati naokolo u misije ISAF i slično. Ali činjenica je da se to može iščitati iz ovako sročenog hrvatskog proračuna. I još jedna stvar koja jednostavno bode oči. Ovdje se govori o tome kako je Vlada mislila na hrvatske branitelje. Govori se o povećanju izdvajanja za hrvatske branitelje ali dopustite mi da postavim jedno temeljno pitanje. Što je sa novcima od dividendi HT-a za Fond hrvatskih branitelja? Što je sa tim dividendama? Što je sa dividendama od dionica INA-e koje su namijenjene za Fond hrvatskih branitelja? Odgovorna Vlada bi o tome vodila računa. Odgovorna Vlada bi to predvidjela u ovom rebalansu. Odgovorna Vlada ne bi davala odgovor kakav je dobio moj kolega iz Kluba, Vlado Jukić da to nije nužno poštivati. Dame i gospodo u Zakonu o privatizaciji jasno stoji da ona dionica koja je predviđena za prijenos nekome recimo vlasnicima nacionaliziranih nekretnina da se ta dionia rezervira i da njezin prihod od njezine dividende ostaje u Fondu. Ali kod Zakona o privatizaciji INA-e i kod Zakona o privatizaciji HEP-a vidjet će i prve, napravljena je iznimka. Napravljen je «leg specialis» u kojem ta dividenda mora biti upućena u Fond hrvatskih branitelja odnosno čuvana da bi se uplatila u Fond hrvatskih branitelja kad bude formiran. Ovdje to nije učinjeno. I samo na taj način je Fond hrvatskih branitelja oštećen samo za HT 140 milijuna kuna. Ali o tome nema spomena u ovom rebalansu. Mi smo u tom smislu dali zahtjev za vjerodostojno tumačenje Sabora. Ja očekujem da će Sabor o tome se također očitovati. Da se zna da li je doista trebalo poštivati zakon ili nije? Ili smo došli doista u neobičnu situaciju da možemo imati zakone kojih se doduše ne treba držati? Pa onda to ne treba ni predviđati u Državnom proračunu. Isto vrijedi i za dionice INA-e. Dakle samo iz tog naslova je u Proračunu moralo biti predviđena ta razlika od skoro 300 milijuna kuna. Ovdje je naravno i čitav niz ostalih neobičnih stavki. Ministarstvo gospodarstva. Ono smanjuje izdvajanja za poboljšanje konkurentnosti. Možda je to razlog od toga što nam je konkurentnost ove godine pala odnosno što je Hrvatska skliznula na, niže na ljestvici konkurentnosti no to isto Ministarstvo gospodarstva smanjuje i izdvajanja za poticanje izvoza i za promociju naših proizvoda u izvozu što također može biti objašnjava zašto tako očajno stojimo u vanjskotrgovinskoj bilanci. Jednako tako smješno su mala i izdvajanja za Hrvatsku agenciju za malo gospodarstvo i za, jamstva za mala gospodarstva. Na stranu to kako djeluje HAMAG? Na stranu to koju kalvariju mora proći mali gospodarstvenik dok od HAMAG-a dobije jamstvo. Na stranu to da se čovjek u tom vremenu tisuću puta zapita što mu je to sve skupa bilo potrebno, ali je činjenica da radeći na takav način ne možemo modernizirati naše malo gospodarstvo niti gospodarstvo općenito i ne možemo postati konkurentni i to onda objašnjava ovako očajan gospodarski rast. Mogli bismo ovdje govoriti i o Ministarstvu poljoprivrede. Pazite, Ministarstvo poljoprivrede za proučavanje biološkog bogatstva mora odvaja godišnje samo milijun kuna. Možda bi tu stavku onda bilo bolje nazvati stavka praćenja uništavanja biološkog bogatstva mora. Ja podsjećam ovdje na činjenicu da pregovori sa Italijom o ribarstvu još nisu počeli, a nisu počeli zato jer nitko sa hrvatske strane nije definirao šta su to vrste koje žive na morskom dnu i spadaju u naš epikontinentalni pojas dakle ne spadaju u gospodarski pojas i ne spadaju u kvote koje ćemo možda dati Talijanima temeljem članka 62. Konvencije o pravu mora. Da bismo to mogli znati netko mora pratiti biološko bogatstvo mora. Je li nam milijun kuna za to dovoljno godišnje? Tvrdim da nije i tvrdim da se neodgovorno ponašamo prema zaštiti našeg biološkog bogatstva mora. Također zanimljiv je podatak da je Ministarstvo poljoprivrede smanjilo stavke za uništavanje mesno-koštanog brašna, opasne tvari, izazivača kravljeg ludila sa 4 i pol milijuna kuna na samo 720 tisuća kuna. Jesmo li doista se rješili svih zaliha mesno-koštanog brašna ili se to rješava na neki nama nepoznat način. Da ne govorimo o tome da je za višegodišnje nasade Ministarstvo poljoprivrede smanjilo razdjel od 80 na 63,8 milijuna kuna. Potpuno je jasno da se ne može povečavati broj trajnih nasada nakon ulaska u Europsku uniju. Svaka zemlja koja počinje pregovore mahnito sadi višegodišnje nasade. Ne. Ovdje se smanjuje i izdvajanje za višegodišnje nasade sa 80 na 63 ... [[Govornik se ne razumije.]] milijuna kuna. Ne znam je li to štednja, ali ako je to štednja onda je to gospodarsko samoubojstvo u područje poljoprivrede i onda je to potpuno kriva strategija. I to je ono pitanje koje se nama u Klubu provlači kroz cijeli ovaj Proračun. Ima li Vlada doista konzistentnu gospodarsku politiku koju može održati na razmaku od godinu i pol dana? Dakle prije godinu i pol dana tvrdi jedno. Danas tvrdi drugo. Jednom se zaklinje u razvoj poljoprivrede i zaštitu naših poljoprivrednika Europskom unijom. Drugi puta tvrdi da nam takvi poticaji za višegodišnje nasade ne trebaju i da ih treba smanjiti. Je li to strah od početka pregovora? Je li to zauzimanje boljih pozicija za pregovore? Ne znam, ali mi držimo da je to potpuno krivo. Mogli bi se sada osvrnuti i na čitav niz neobičnih stavki kod Ministarstva mora. Recimo činjenica da se odvaja 19,7 milijuna kuna za interventnu helikoptersku službu, ali da se istodobno više nego prepolavljaju izdvajanja za interventne heliodrome na otocima. Na šta će slijetati ti novi helikopteri? Na, na loze ili možda na masline. Ili možda na more, na plutajuće pontone? To je potpuno nejasno. Također smanjuju se i subvencije za gradnju brodova za domaće brodoprijevoznike. Valjda zato da bi lakše mogli uvoziti strane, ali unatoč tome što se povećavaju subvencije za domaće brodske linije o čemu smo ovdje i prije koji dan raspravljali raspravljajući o Zakonu o brodsko-linijskom prijevozu opet se ponavlja ista priča kroz svih ovih godina. Dobijamo jednu cifru u paketu. Od 312 milijuna kuna, a da se nitko od Ministarstva mora nije udostojao obrazložiti za koju liniju ide koliko i zašto? 312 milijuna kuna je tu dame i gospodo pa vi pogađajte čemu to služi. Tako se ne postupa u odgovornom Parlamentu. Također za određivanje granica pomorskog dobra se daje 2 milijuna kuna. Samo pazite ova zemlja najčešće ne zna gdje su granice pomorskog dobra. Mi nemamo katastar pomorskog dobra, ali je Ministarstvo mora za to dovoljno 2 milijuna kuna godišnje. Možda se to uklapa u ono obećanje dano «ORCA-u» na Hvaru da će se po potrebi «ORCA» micati granice pomorskog dobra. Pa onda ne treba ni novac da se odredi točna granica pomorskog dobra. Na ovakav način se ponaša odgovorna Vlada prema jednom od najvažnijih hrvatskih resursa. Da ne spominjem činjenicu da se sveučilištu u Zadru i sveučilištu u Dubrovniku smanjuju investicije za kapitalna ulaganja za uređenje objekata, Zadar gubi 3 milijuna kuna, Zadarsko sveučilište Dubrovačko 8 milijuna kuna gubi i čovjek se automatski pita zašto smo osnivali ta sveučilišta ako Ministarstvo ne želi dati novac već u ovoj prvoj godini njihovog rada za modernizaciju i za opremanje objekata u kojima će ta sveučilišta djelovati. Iz svih tih razloga dame i gospodo teško je podržati ovakav rebalans proračuna. Hvala.
Hvala lijepa. Klub HDZ-a poštovani zastupnik Šime Prtenjača izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodo ministri, kolegice i kolege. Svaka rasprava o proračunu bila ona prilikom donošenja proračuna ili u bilo kojoj fazi kada se spominje normalno da izaziva uzbuđenje i radoznalost ali i želju svih mogućih potencijalnih korisnika takvog proračuna. Potpuno jasno da je to najzgodniji poligon, područje za naše međusobno ajde reći raspravljanje da ne kažem grublje, i da se naravno s obzirom na vrlo obimnu strukturu proračuna i u prihodovnoj i rashodovnoj strani može iznositi čitav niz argumenata bilo detaljistički a bilo makroekonomskih i drugih u kojima se onda slika može prikazivati na jedan ili drugi način. Isto tako mogući raspoloživi podaci s kojima se može argumentirati, mogu biti izvori, mogu biti različiti, pa tako ja koristit ću danas ili pokušati koristiti zadnje podatke čak iz srpnja o određenim kretanjima iz različitih izvora, ali službenih izvora tako da se situacija može prikazivati na drugi način. Što se tiče samog donošenja tehničkog donošenja, kako smo već čuli a i inače rasprava oko toga tehničkog donošenja bilo proračuna ali posebice rebalansa proračuna potpuno jasno da se krajem godine za iduću godinu taj proračun donosi, za ovu godinu smo ga donijeli u uvjetima u kojima se prognoziralo kretanje na domaćem ekonomskom i međunarodnom utjecaju također i da smo u tome došli do novih spoznaja ali i onih koje nije bilo moguće predvidjeti u datom trenutku. Instrument rebalansa čini mi se prošle godine u ovo isto vrijeme, ako ne možda na isti dan smo također ovdje raspravljali i po sličnim kretanjima koje smo u tom vremenu imali. Naravno neželjeno neka su se događanja dogodila početkom godine naročito u prvom kvartalu što svakako ima posljedice na kretanja cijele godine ali i kretanja koja kratko želim iznijeti u europskom pogotovo okruženju posebno onih zemalja s kojima Hrvatska ostvaruje i najveću trgovinsku razmjenu ali i u onom području usluga u kojima imamo veće učešće a one povratno djeluju kod nas na uvoz, odnosno na izvoz u plasmanu. Zato želim ukratko upozoriti najprije da u ovom argumentiranju stanja i kretanja u Europskom okruženju a nedavno smo prošli tjedan raspravili o tim kretanjima bruto-društvenog proizvoda u Europskim zemljama i samo ističem da Europa tu bilježi stopu od 2% mada planirano 2,4 a za svijet za prosjek navodim 4,2 a bilo je predviđeno 4,5. Ono što je značajno za Europu, odnosno naše okruženje što želim upozoriti u ime Kluba da određena recesija se pojavila u Njemačkoj, u Italiji i možda nešto manje u Sloveniji, a to posebno ističem što su ove tri zemlje upravo najveće naši trgovački partneri, a najveći upravo doprinos u prihodima od turizma daju ove tri zemlje. Prema tome, njihov i direktni i indirektni učinak na ta kretanja ima određenog negativnog efekta i utjecaja. Kod nas u našim uvjetima u prvom kvartalu već sam rekao a ističem još jedanput da se uistinu dogodila recesija da se dogodila ta kretanja u prvom kvartalu gospodarska za koja onda naravno treba ispraviti određene ciljeve koje smo postavili u ovom razdoblju. Naročito negativni utjecaj kod formiranja i korekcije bruto-društvenog proizvoda na predviđenu stopu oko 3,7 umjesto 4 i nešto, 4,2 koliko li, su bili ti vanjski utjecaji tzv. uvozne inflacije u jednom dijelu a onda i na kretanja cijena svih ostalih agregata, zatim utjecaj ovog prvog kvartala negativnog gospodarskog prvog kvartala kakvo je, usporavanje domaće i inozemne potražnje u tom razdoblju, jer je riječ o sezonskom utjecaju u tom razdoblju, isto tako rast ove godine, odnosno ovog drugog kvartala ove godine ohrabruje porast osobne potrošnje kao najvećeg generatora rasta bruto-društvenog proizvoda a pokazuju i kretanja što ćemo kasnije i vidjeti plaća ali i kredita kao izvora bančinih kredita kao izvora te potrošnje i ona svakako će dati svoj očekivani doprinos u budućem razdoblju. Vrlo kratka napomena da u turizmu je nemoguće govoriti posebno u prvom kvartalu jer ako se ne raspolaže novim, svježim podacima kojima se može potkrijepiti pozitivna kretanja u turističkoj sferi, i u tom smislu očekivana kretanja ovih temeljnih makroekonomskih ciljeva u tom razdoblju. Industrijsku proizvodnju evo samo radi relacije, 1. siječanj, svibanj 3,2 a sada u svibnju preko 8%. Naravno kada se ravna na prosječnoj godišnjoj razini da onda je to prosječan utjecaj ali upozorava na to da se oporavlja upravo ona industrijska proizvodnja koja čini okosnicu industrijske proizvodnje u Hrvatskoj, prerađivačka industrija, prehrambena industrija koja upravo čine temelj u okviru toga, tako da držimo da i taj oporavak naročito sada u lipnju a i srpanjski podaci ukazuju na to da je taj oporavak značajniji i da će on imati pozitivni utjecaj na iduća kretanja. Kod indeksa potrošačkih cijena imali smo sjećamo se iznimno teško zimsko razdoblje, prvo radi mraza i onih utjecaja negativnih na visoki porast cijena i inflacije u tom razdoblju, a s druge strane smo imali onda takav utjecaj kod … zona slobodno možemo reći građevinske i drugih utjecaja u tom razdoblju kada su zapravo zamrle mnoge aktivnosti, e sada one konačno imaju svoj brzi napredak i očekivamo da će taj indeks potrošačkih cijena radi značajnog pada cijena prehrambenih proizvoda izražen u zadnje vrijeme, nadamo se da elementarne nepogode, aktualne ovih dana u drugom dijelu godine utjecati na porast cijene i na korekciju cijena, ali da će značajno imati utjecaj taj pad cijena koji efekte potražnje ima u tom razdoblju. Trgovina na malo također bilježi oporavak i taj oporavak je naravno generiran onim dijelom osobne potrošnje prema tome one su kauzalno vezani jedna i druga će dati svoj efekt u idućem vremenu. Kod vanjskog duga smo čuli i čut ćemo još puno rasprava, ja s obzirom na vrijeme koje imam ovdje vidjet ćemo kasnije u raspravi raspolažem sa zadnjim informacijama koje će sutra biti razmatrane na HNB-u a to su informacije od jučer od ovih dana aktualne oko stanja unutarnjeg duga i oko stanja vanjskog duga države. One su vrlo aktualne, ohrabrujuće u tom dijelu kretanja, kod vanjskog duga evo samo kažem na međugodišnja stopa rasta usporava se sa 11,8 u ožujku na svega 9% u travnju i događaju se pozitivne promjene ovdje, ali banke su te koje i dalje imaju visoko učešće u vanjskom zaduženju naročito do travnja ali sada u ova dva mjeseca također bilježe, mada nešto stagniraju, bilježe svoj napredak također u porastu tog zaduženja, prema tome, zaduženje na vanjskom tržištu se postupno smanjuje, država stabilizira vanjski dug, jer je najveća opasnost udara bila upravo iz tog sektora i iz tog područja na kretanja u državi i moguće potencijalno nekontrolirano kretanje. O zaposlenosti smo čuli i mislimo da one pogotovo a moramo reći radi sezonskog utjecaja na kraju u ovom razdoblju sada a još više u budućem razdoblju da se postupno stabiliziraju što svakako daje svoj doprinos kroz one efekte zapošljavanja i potrošnjei doprinosa koji proizlaze iz plaće jer doprinosi čine značajni dio prihoda u proračun. Krediti poslovnih banaka i oni su u prva četiri mjeseca dosta značajni, međutim njih u zadnja dva mjeseca njihov efekt se nešto smanjuje ali time naravno i zaduženja na vanjskom tržištu. Međutim, stambeni krediti i ono što fluktuira to je alociranje sredstava između građana ili osobne potrošnje i između poduzeća odnosno privrede tako da ona ima sezonski karakter, sezonski utjecaj i očekujemo da će oni u budućem vremenu imati značajan doprinos. Oko svih tih elemenata makro-ekonomskog okruženja upravo sam želio reći u ovom dijeli izlaganja da oni imaju zasigurno jamstvo na buduća kretanja i ostvarenje ovakve promjene i rebalansa koji predlažemo. Ono što je vrlo bitno da se temeljni ciljevi, dakle temeljni ciljevi makro-ekonomske, razvojne i socijalne politike ovim rebalansom ne mijenjaju. Mijenjaju se strukturalno, mijenjaju se u onim područjima za koje se već, sada je srpanj, zna da do kraja godine ne mogu biti realizirani u obimu u kojem su predviđeni bez obzira na dobro ili loše planiranje ali činjenica je da u ovom trenutku upravo je razdoblje da se onda može taj dio planirati tako da ne bismo došli na kraju godine a vidjet ćemo kroz Zakon o izvršenju proračuna da ako bi bilo manjih negativnih odstupanja se mogu i uskladiti. Evo, iz svih tih razloga kod prihoda i korekcije za oko 786 milijuna otprilike u tim prihodima da neće ugroziti temeljne makro-ekonomske ciljeve, fiskalne, monetarne politike u našoj državi i da je stabilnost kroz ovo razdoblje u idućem vremenu zajamčena. U tim prihodima, u strukturi prihoda ono što svakako nije dobro jer nemoguće je analizirati sve ostale prihode, imamo dio pozitivne tendencije a onaj dio negativnih kroz trošarine i one efekte koji su vezani kroz naftu a onda i cijenu nafte kroz i sve one segmente koji utječu na to i ostale trošarine valja učiniti sve napore i vjerujem da Vlada do kraja godine mora konačno uzeti kontrolu da bi i u tom sektoru ostvarila povećane prohode a onda i njihov utjecaj na porast bruto društvenog proizvoda ali i kroz onaj drugi efekt koji će biti naravno manji deficit na kraju nakon podmirenja svih obveza. Troškovi bilježe ukupno smanjenje ali kad gledamo indeksacijom onda i porast iz prethodne godine. Prema tome, i u tom dijelu mislimo da nije situacija zabrinjavajuća i da će se moći odnosno da će Vlada imati potpunu kontrolu na to područje. Kod rashoda evo navedene su i ranije. Ja želim kazati samo temeljne naknade kod rashoda jer je nemoguće da upravo materijalni rashod dakle čine gro smanjenja tog efekta, govorim kod smanjenja, materijalnih rashoda, dio subvencija i pomoći dane inozemstvu čine okosnicu kao i rashodi za nabavu nefinancijske imovine. Za njih sve zajedno mogu načelno kazati da upravo se radi o područjima koja u preostalom dijelu godine ne mogu biti realizirani pa stoga nije niti potrebna masa koja je bila predviđena da bi ostala krajem godine neutrošena iz bilo kojih razloga. Kod povećanja prihoda e tu su moguće rasprave i pitanja je li država socijalno osjetljiva, neosjetljiva. Ja bih rekao da u jednoj misli, u jednom stavu da ukupna socijalna davanja koja naravno opterećuju državu ali može li se država odreći svojih branitelja, može li se odreći država svojih umirovljenika i određenih drugih skupina ugroženih a da na taj način te skupine koje čine temelj ovoga društva ne dovede u pitanje odnosno njihov opstanak i funkcioniranje. Upravo zato ovakva preraspodjela ima socijalnu komponentu i ta socijalna komponenta uz sve ove povećane izdatke mora biti sastavni dio državne politike. Uvjereni smo da će Vlada imati potpunu kontrolu do kraja godine i priče o tome da će deficit biti ovoliki ili onoliki, da će ovakvi povećani izdaci činiti i povećani javni dug čime može biti ugrožen financijski reiting Hrvatske države. Držimo da do toga sigurno neće doći i da mogući povrat duga iako nismo još konačno definirali ovdje, tek kad budemo raspravili oko toga, mogući povrat dug i ne mora činiti povećanje javnog duga u ovom trenutku jer je riječ o rebalansu. Prema tome, da i MMF je dao sigurno suglasnost za korekciju ovakvog deficita upravo iz tog razloga što javni dug ne mora biti ugrožen a time i financijski reiting Hrvatske države. Prema tome, kontrola je potpuno u rukama i mislimo optimistički da će se ovakav rebalans do kraja godine realizirati a da kroz izvršenje proračuna ostavit ćemo mogućnost instrumentarija da pojedine pozicije mogu biti usklađivane do kraja godine kao na kraju što se to radilo i do sada. Prema tome, Klub HDZ-a predlaže ovaj rebalans koji ne ugrožava niti socijalnu, niti ekonomsku, niti razvojnu politiku Hrvatske države. Dapače, osigurava stabilnost i ovih skupina, ovih interesa ali i stabilnost cijena, inflacija i ostalih kretanja u hrvatskom društvu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Izvještavam da je u 12 i 25 isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta za koju se inače prijavilo 70 zastupnika i zastupnica, pa uračunavajući vrijeme koje imaju još klubovi i ovi zastupnici mi bi tu raspravu, samo tu raspravu bez ispravaka ili replika ili drugih navoda negdje završili oko jedan sat ujutro. Radit ćemo bez pauze a u 15 sati bi prekinuli ovu raspravu i išli sa raspravom i glasovanjem o povjerenju ministru unutrašnjih poslova. Sada ima ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Prtenjača je govoreći u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice kazao da su ciljevi ekonomske politike ostvareni i da su oni sadržani u novom rebalansu. Netočno je da su ekonomski ciljevi postignuti, da su oni postignuti naravno da tada ne bi ni postojali ozbiljni razlozi za promjenu nekih instrumenata i za promjenu fiskalne politike. Naravno, zbog čega je došlo do promjene? Pa upravo iz razloga što su financijski sektor i realni sektor u sve većoj disproporciji. Financijski sektor u svojoj disproporciji naravno ne nalazi partnera u realnom sektoru. Realni sektor sve više zaostaje, proizvodnja industrijska pada, investicije padaju a rezultat toga je jasno osnaženi financijski sektor koji vrši tzv. neproizvodno zaduženje i potrošnju koja nije u funkciji razvoja. Hvala lijepa.
U ime Kluba HSLS-a, DC-a i LS-a poštovani zastupnik Ivan Čehok. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici! Premda je naziv ove naše današnje teme na rebalans proračuna bolje bismo opisali ono o čemu razgovaramo i o čemu raspravljamo kad bismo govorili o disbalansu proračuna jer ovo što je pred nama jest zapravo pravi pravcati disbalans proračuna što nije ništa novo u hrvatskoj politici i u saborskome djelovanju, pa onda naravno i u radu Vlade. Disbalans između onoga što možemo prihodovati, onoga što ostvarujemo kao nacionalno bogatstvo tijekom jedne godine, pa onda naravno i u nekakvom mandatnom razdoblju srednjoročno ili dugoročno i onoga što trošimo odnosno onih rashoda koji čine stavke proračuna. Pri tom to nije samo disbalans u tehničkom, financijskom smislu, u smislu usklađivanja stavaka s jedne i s druge strane tablice nego je zapravo dizbalans između razvojnih mogućnosti Hrvatske, između onoga što uopće možemo privrediti kao narod, kao građani jedne države i onoga što na žalost možemo potrošiti, odnosno onoga što iz godine u godinu trošimo premda i nije zarađeno, odnosno premda i nije prihodovano i premda možda i ne možemo uopće ni unijeti u stavke prihoda. Stoga nije u pitanju raspravljati o mogućnosti i o pravu Vlade i o pravu zakonodavnoga predstavničkoga tijela da jednom godišnje pristupi ovakvom tehničkom usklađivanju i u tehničkom financijskom smislu izvrši rebalans proračuna nego je zapravo ovdje tema na koji način takav dizbalans sada, danas, u ovoj raspravi, ali i inače u vremenu koje je pred nama, spriječiti, odnosno na koji način trajnije uravnotežiti ono što možemo privrediti, ono što možemo očekivano prihodovati i ono što i očekivano, ali i sasvim na žalost neočekivano svake godine možemo potrošiti. Jer ako uzmemo što zapravo u ovom financijsko-tehničkom usklađivanju trošimo onda ćemo vidjeti upravo da je riječ i o nekim očekivanim rashodima koji su tijekom godine porasli, ali i o neočekivanim rashodima koje ćemo kako-tako i negdje u prihodovnoj strani morati namiriti. Stoga mislim da bi doista riječ dizbalas proračuna bila primjerenija. Ono što jest svakako upozoravajuće jest činjenica da u mjerama fiskalne politike inzistirajući doduše i od početka i ova Vlada na restriktivnosti, ipak sada dolazimo do veće projekcije proračunskog deficita, dakle povećavamo ga s prvotne projekcije od 3,9% bruto domaćeg proizvoda na 4,2% bruto domaćeg proizvoda što mislim da je ipak mnogo bolje nego friziranje podataka. Mi još uvijek raspravljamo ili smo raspravljali do nedavno o tome koliki je zapravo bio fiskalni, odnosno proračunski deficit još tijekom mandata bivše Vlade. Dakle po mojem mišljenju je bolje priznati da ne možemo održati 3,9% pa onda naravno i kratkoročno ćemo vjerojatno morati priznati da u nekakvom mandatnom razdoblju nećemo doći do one mjere, odnosno do onoga cenzusa koji zapravo znači provođenje i prihvaćanje mastriških kriterija. Prema tome dobro je priznati da je proračunski deficit 4,2%. Međutim ono što je zabrinjavajuće u tom proračunskom deficitu da ga već i kalkuliramo, odnosno uzimamo u računicu premda nam je jasno da su upravo zabrinjavajući trendovi u promjeni strukture proračuna. Naime s jedne strane Ministarstvo financija i Vlada ovime praktično priznaje da tekući prihodi, prije svega porezni prihodi su podbacili u odnosu na očekivano, preko milijardu kuna, da su tzv. socijalni doprinosi gotovo milijardu kuna, dakle nekakvih 830,3 milijuna kuna i da na neki način fiskalni kapaciteti ove države ta zapremnina fiskalna je sve manja i da na neki način ostajemo kratkoga daha. Meni je zvučalo optimistično i moram priznati da sam vjerovao ministru financija koji je dugogodišnji porezni stručnjak i na čelu jedne porezne uprave u Hrvatskoj, da će se konačno smanjiti porezno osipanje, da ćemo konačno tu stati na kraj toj poreznoj vazi, međutim na žalost moramo sami sebi priznati da nismo učinkovita država, da inspekcijski nadzorni aparat i dalje ne funkcionira i da ćemo upravo zbog toga morati uračunati i manje porezne prihode. Samo po sebi možda nas i to ne bi trebalo zabrinjavati, kada zapravo u padu tih fiskalnih prihoda ne bismo mogli pročitati i neke druge podatke, odnosno kada ne bismo mogli protumačiti nekim drugim možemo tako reći, okolišnim varijablama koje utječu na fiskalne prihode, prije svega to je već uočena činjenica pada konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Mi na žalost nismo učinili svoje gospodarstvo u mikro i u makro smislu konkurentnijim. Nećemo ga učiniti ni sada, jer za razliku od prošle godine kada smo se ponadali da ćemo konačno polako preokrenuti veliki vanjskotrgovinski dezbalans, odnosno deficit ipak se sada pokazuje da nam opet izvoz sporo raste, uvoz nam itekako brzo raste. Prema tome činjenica je da najviše upravo na to smanjivanje konkurentnosti, odnosno na pad Hrvatske na ljestvici konkurentnosti utječe stanje našega izvoza što na žalost se neće popraviti gospodine ministre činjenicom da još sada smanjujemo sredstva koja bismo trebali utrošiti u povećanje izvoza i u povećanje konkurentnosti. Nitko mi ne može objasniti i nadalje, budući da barem prema onome što je bilo zabilježeno kada se razgovaralo o padu konkurentnosti, najviše se upravo prigovorilo činjenici da su naše državne potpore neproduktivne. Nitko mi ne može objasniti ne zato što sam građanin koji živi u sjevernom dijelu Hrvatske, da su subvencije za brodogradnju nešto što nam je potrebno i da ćemo na takav način mi osigurati veći izvoz, odnosno da ćemo preokrenuti negativnu vanjskotrgovinsku bilancu. Mislim da je konačno došlo vrijeme da o tome itekako razmislimo i da taj sustav državnih potpora učinimo i transparentnim i produktivnim i da to na posljetku budu horizontalne potpore, a ne više vertikalne potpore koje uvijek bude naravno i sumnju da je riječ zapravo o regionalnim potporama. Ono što je naročito zabrinjavajuće jest činjenica da Hrvatska nema novih proizvodnih ulaganja. Mi možemo ovako i onako prelijevati s lijeve na desnu stranu, mi možemo ovako i onako usklađivati u tom dizbalansu proračuna prihode i rashode, međutim gospođe i gospodo Hrvatsku mogu dići jedino proizvodna ulaganja i pogledajte primjer susjedne nam Srbije i Crne Gore i Bosne i Hercegovine. Kada sam prije tri godine u ovom Saboru kad se donosilo, kad smo na prvom čitanju imali Zakon o poticanju ulaganja se založio za to da konačno promijenimo Zakon o poticanju ulaganja, upravo zato što sam i tada upozoravao da će nas Srbija i Crna Gora ugroziti u smislu konkurentnosti i privlačnosti za strana ulaganja, bilo mi je rečeno da je njihovo stanje infrastrukture takvo da nikada neće imati bolje preduvjete i bolje pretpostavke za strana ulaganja. Gospođe i gospodo Srbija i Crna Gora danas ostvaruje stopu novih proizvodnih i stranih i domaćih ulaganja veću nego što je svojedobno ostvarivala Slovačka. Pitam vas gdje je tu Hrvatska? Na prstu jedne ruke možete nabrojati nove green field investicije u proizvodnju. Meni je drago kao gradonačelniku Varaždina da na toj prste jedne ruke četiri takve investicija su u Varaždinu. Ali ja vas pitam gdje su u drugim dijelovima Hrvatske. Mi nemamo naprosto novih proizvodnih ulaganja. Ne otvaramo nova radna mjesta. Ne kanaliziramo tijekove kapitala i to svježega novca u Hrvatsku. Ne privlačimo nove tehnologije. Nemamo nove, novi now hau. Prema tome Hrvatska zapravo u smislu proizvodnih ulaganja jest tamo gdje je bila i prije šest-sedam godina. To ne ide samo na dušu ovoj Vladi nego jednako tako i bivšoj. Pretpostavke, naravno nisu samo u mjerama Vladine politike nego i u lokalnoj samoupravi. I upravo stoga me čudi gospodine ministre da su i pale potpore lokalnoj samoupravi. Mi moramo shvatiti da možemo imati sjajnog predsjednika, demokratičnog, možemo imati ne znam kakvog poliglota premijera, ako nećemo dovući nova ulaganja koja će se morati smjestiti negdje u lokalnu samoupravu koja pak ne može provući ako nema infrastrukturu, dakle, mi moramo shvatiti da bez tih novih proizvodnih ulaganja ćemo zapravo prelijevati s lijeve na desnu stranu, odnosno iz šupljega u prazno. I zato stvarno mislim da je vrijeme da itekako počnemo raditi na strategiji, privlačenja novih investicija i možda će to zvučati pomalo svetogrdno, s obzirom na ove najave Vlade i s obzirom na makroekonomske pokazatelje o kojima je govorio cijenjeni kolega Prtenjača, gospode i gospođo sigurno izlaz za hrvatski izvoz, za podizanje konkurentnosti nije turizam. Kada vi pogledate trošarine i kada mi gospodine ministre uzmemo da trošarine padaju unatoč vašim najavama da će s vremenom rasti i kada pogledate da od toga silnoga turizma, od tih silnih milijardi nam trošarine ne rastu upravo u sezonama, ili da jako malo rastu u sezoni, onda se doista postavlja pitanje što je to zapravo efektivno u hrvatskome turizmu? Koliko mi to sredstava efektivno smo uspjeli namaknuti iz turizma, i da me se ne bi krivo shvatilo da imam nešto protiv ulaganja u turizam. Ja samo želim reći da niti jedna država na svijetu, niti jedna jedina nikada nije živjela samo od 3 mjeseca pšenice i od 3 mjeseca sunca, mora i obale. Nema te države koja može živjeti od 3 mjeseca priljeva, pa ma kakav taj devizni priljev bio. I što prije to shvatimo, što prije počnemo privlačiti ulaganje investicije koje će trajati 12 mjeseci i donositi nove vrijednosti i dodatnu vrijednost 12 mjeseci, to prije ćemo izaći iz ovakvoga disbalansa. Po mojem mišljenju, kao člana predsjednika jedne liberalne stranke, za državu koja ima ovako visoke socijalne rashode, nedopustivo je da ima ovako niske trošarine i da iz godine u godinu još smanjuje trošarine. Najliberalnije i najsocijalnije države Europe to dobro znate, skandinavske države imaju trošarine, koje su dvostruko više od hrvatskih. I trošarine na alkohol, i trošarine na duhanske proizvode, i trošarine na luksuzne proizvode. U jednoj Norveškoj drugi auto koji imate u kući, imate trošarine, odnosno porez na njega 140%. Prema tome, mi ne samo da ne smijemo smanjivati trošarine, mi moramo povećavati trošarine jer da bismo zadržali ovu razinu socijalni davanja prema građanima Hrvatske moramo nažalost lupiti po džepu one koji troše na luksuz. I to je nešto što ćemo morati napraviti kad-tad i zato ne mogu prihvatiti činjenicu da se trošarine smanjuju umjesto da se povećavaju. I kada smo na kraju kod supstituta koji će na neki način nadomjestiti ove izvorne, nedostatak izvornih fiskalnih prihoda, mi možemo gospođe i gospodo još, ali opet kratkoga daha uzimati dividentu, i mi još možemo da bismo vratili dugove prodavati dionice i udjele države u tvrtkama, međutim, mi ćemo … [[Govornik se ne razumije.]] svoju supstancu, možda za dvije, tri godine, i tada ćemo se naravno naći u neobranom grožđu i početi ćemo konačno postavljati pitanje kako ove disbalanse pokrpati, ne više preljevanjem šupljega u prazno nego privlačenjem novih proizvodnih ulaganja i novim investicijama.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala, poštovani gospodine predsjedniče. Ovdje je kolega Čehok govorio često o debalansu, o krpanju rupa iz šupljeg u prazno, lijevo i desno. Međutim, to nije točno, ovdje nije riječ o nikakvom debalansu, riječ je o balansu u kojem gospodin Čehok i HSLS balansira u ovoj Vladi kao što je balansirao u prošloj i u svakoj.
Poštovana zastupnica Lucija Čikeš, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]]
Uključite se kolegice.
Poštovani kolega Čehok nije govorio o debalansu, on je govorio da bi primjerenije bilo govoriti o disbalansu a ne o rebalansu proračuna, što je gospodine Čehok u cijelosti netočno. Proračun za ovu godinu je pomno planiran, usvojen je u ovom Saboru, i kao svaki dobar domaćin u ovom slučaju ministar Šuker ima pravo i obvezu da nakon izvjesnog vremena analizirati i sukladno tim analizama dovesti do racionalizacije. Niti je debalans niti je disbalans.
Hvala. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa, htio bih ispraviti netočan navod kolege Čehoka da nema novih investicija, stranih investicija u Hrvatskoj, osim, evo čuli smo u Varaždinu, pa da ne nabrajam, pozivam ga na jednu dulju šetnju po općini Sveta Nedjelja. Hvala.
I poštovani zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepa. Ja ću kritike koje je kolega Čehok uputio Vladi ostaviti ministru, ali ispraviti ću njegov netočan navod u smislu spominjanja riječi turizam. Naime, po stručnoj terminologiji pa i po stvarnosti turizam nije kolega Čehok djelatnost, to je tržište na kome se događaju različite gospodarske aktivnosti i zemlja koja ima prigodu da na tom tržištu može organizirati svoju proizvodnju, plasman i promet proizvodima i uslugama koje proizvodi, zove se bogata i sretna zemlja. Prema tome, mi imamo mogućnosti koje drugi nemaju da na domaćem tržištu prodamo strancima robu, proizvode. Nažalost problem je u tome što mi ne proizvodimo i ne jačamo proizvodne potencijale nego nažalost uvozimo, zadužujemo se i onda prodajemo strancima i na taj način dvostruki efekt turizma ili tzv. nevidljivi izvoznik, a turizam je svugdje to u svijetu, mi tu funkciju ne postižemo. Prema tome, potpuno ste krivo utvrdili da turizam nije strateško opredjeljenje Hrvatske, možda nije vaše ali stranci kojoj ja pripadam zasigurno je.
Hvala. Jesam ja to vidio, kolega Čehok, vi ste povredu Poslovnika digli, izvolite?!
Gospodine predsjedniče, pa svi su praktično povrijedili članak 209. jer nisu uopće ispravljali ono što sam ja rekao, prije svega gospođi Ingrid moram reći da sam ja govorio o disbalansu, a ne o debalansu, što je različito. Drugo, moja stranka ne sudjeluje u nikakvim balansima, mi kada smo vidjeli da vaša Vlada SDP-ova neće pokrenuti Hrvatsku kao što nažalost nije još ni ova smo izašli van. Prema tome, drugo, [[Upadica: Povreda Poslovnika, po mišljenju zastupnika.]] drugo, gospodinu Markovinoviću moram reći da ja nisam govorio da su samo u Varaždinu, nego sam rekao da na prste jedne ruke a od toga su četiri, znači da ima mjesta i za Svetu Nedjelju. I treće, [[Upadica: Dobro.]] gospodinu Markovu moram reći da sam ja rekao da je turizam strateško opredjeljenje ali da sam uvjeren da nećemo živjeti od tri mjeseca turističke djelatnosti, odnosno turističkoga tržišta i da zbog toga trebamo imati druge izvore prihoda.
Kolega Čehok, ovo nisu povrede Poslovnika za što ste se javili, to je, nisu i nemojte me podučavati kada je svima jasno da se radi o polemici sa mišljenjem i stajalištima zastupnika! Nemojte onda ići pod, nježnost mi je osobina, kolega Tomčić, i onda moram biti nježan. Poštovani zastupnik Milorad Pupovac u ime Kluba SDSS-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Raspravi o proračunu odnosno o Izmjenama i dopunama izvršenja proračuna o njegovom rebalansu možemo pristupiti vjerojatno barem sa dvije strane ili na dva moguča načina. Jedan je da raspravljamo o pozicijama i o stavkama, onima koje su umanjene, onima koje su uvećane, onima koje su ostale iste, a drugi je naravno da promatrajući, vrednujući i ocjenjujući Proračun zapravo vidimo i pokušamo sagledati gdje smo kao država i gdje smo kao nacija? Bojim se da ovaj rebalans Proračuna još jedanput pokazuje da imamo preskupu i neefikasnu državu. Preskupu zbog toga što i ono što se izdvaja za socijalu i ono što se izdvaja za mirovine i ono što se izdvaja za najrazličitija druga davanja koja su povezana sa problematikom izbjeglica, prognanika, ratnih stradalnika općenito pokazuje da zapravo u nekom smislu i na neki način to nije ni u funkciji razvoja ni u funkciji stvaranja radnih mjesta nego naprosto u funkciji zadržavanja stanja u kojem država ne proizvodi. Uzet ću za primjer ono što je Premijer imao u svojem govoru kad je spomenuo demografsku obnovu. Još jedanput je sa ove govornice kao što je to bivalo niz godina do sada govoreno kako ovaj Proračun vodi računa odnosno rebalans računa o neophodnosti demografske obnove. A demografska obnova se razumije u jednom vrlo striktnom smislu riječi a to je što više rodilja i što više rađanja. Odnosno što više onih koji će svoje vrijeme što je moguće više posvetiti tome da budu kod kuće, da podižu i brinu se o djeci. A takvih je u svakom suvremenom društvu veoma malo. A pogotovo u društvima kao što je Hrvatska gdje se danas mora raditi i po 16 sati da bi se moglo održavati obitelj. Elementarnu obiteljsku zajednicu. I u tom smislu htio bih kazati sljedeće: dobro je da se pozivamo na elemente socijalne države, da se pozivamo na elemente demografskog obnavljanja ali je sasvim sigurno da ako ovako nastavimo da ćemo u konačnici kad se crta bude podvlačila imati težak debalans u ovom području. I to zato što se doista ni socijalna pitanja, a to nigdje nije tako. Kod nas se u godinama, to traje više od 10 godina, a to je da se socijalni mir, socijalne revandikacije kupuju na način da to ni na koji način ne proizvodi, ne utječe, ne doprinosi stvaranju radnih mjesta niti proizvodnje. Toga nema nigdje. Tako ni na koji način nije zamišljena nijedna država pa ni ona koja je u tržišnom smislu te riječi najokrutnijom. A mi i dalje zadržavamo tu vrstu politike i tu vrstu razumijevanja socijalne politike, tu vrstu razumijevanja socijalne skrbi i to naprosto ne može biti dobro niti može donijeti dobre rezultate. I u tom smislu mi ćemo trajno ostati u sferi onoga što se zove preskupa država. Toliki broj nezaposlenih, toliki broj umirovljenika ova država sa ovakvim proizvodnim i radnim stanjem naprosto nije u mogučnosti podržavati. A istovremeno sa ovolikim izdvajanjima ona nije u mogučnosti ni na koji način doprinjeti tome da se stvari pokrenu. Htio bih samo navesti jedan primjr koji je bliži onome što je područje mojeg zastupničkoga mandata. MI smo kao država od 1992. godine potrošili negdje za različite oblike skrbi o prognanicima i izbjeglicama, povratnicima 26 milijardi kuna. Od neposredne skrbi do infrastrukture obnove kuća i svega onoga što je s tim u vezi. 26 milijuna kuna, milijardi kuna. 26 milijardi čujemo da je cesta od Zagreba do Splita koštala 17 milijardi ili 16. Koliko je ova država mogla napraviti cesta? Koliko je ova država u tom smislu mogla uraditi za pokretanje vlastitih proizvodnih potencijala? A ono što je najtragičnije, reći ćemo: «Dobro, to nismo mogli kontrolirati jer smo imali rat koji nismo htjeli ali s druge strane 26 milijardi kuna danas stoji bačeno. Jer ti ljudi nemaju u pravom smislu te riječi pretpostavki za to da žive u sredinama u koje su se vratili ili u koje bi se trebali vratiti. Te sredine nažalost nisu oživljene na način koji bi jamčio da tih 26 milijardi kuna možemo smatrati nečim što može zemlju izvuči iz stanja u kojem se nalazi. Gospodine ministre ja izrazito cijenim napor da se ovaj Proračun restrukturira za narednih 6 mjeseci, ali kako je moguće da se i onih malo 45, 44 milijuna kune, kuna koje je bilo predviđeno za razvoj tih područja i poticanje razvoja tih područja da oni nestanu i da se to smanji. I da ostanu na nuli. Drugim riječima ja mislim da niti obnova niti povratak niti bilo koji aspekti onoga što je predstavljalo jedno od centralnih i još uvijek predstavlja centralni državni elemenata državne politike neće moći donijeti svoje rezultate ako neće biti praćeni razvojnim programima. Nažalost u ovom Proračunu ih ne vidimo i nema ih. A to je značajan ili velik dio Hrvatkske. Ako pogledamo samo Ličko-Senjsku županiju kao prostorno jednu od najvećih ako ne i najveću onda ćemo vidjeti da osim Gospića koji je doživio neku vrstu, neku vrstu konsolidacije i neku vrstu zamaha sva ostala područja zapravo ili stagniraju ili ne doživljavaju nikakav zamah. Prema tome bez takve brige ja mislim da stvari ne mogu izgledati dobro. A s druge strane kao zastupnik koji podržava ovu Vladu ne mogu se oteti dojmu da imamo neke stavke unutar ovoga Proračuna za koje ja nisam siguran na koji način i kako se racionalno, ozbiljno i pravedno troši. Unutar Ministarstva mora, turizma i ostaloga imamo Republički fond «Kralj Zvonimir» koji svake godine otprilike dobije oko 200 milijuna kuna za skrb, neposrednu skrb o prognanicima. Pored Siska postoji izbjegličko naselje koje u prosjeku svake godine ima negdje između 100 i 130 izbjeglica, povratnika, ljudi koji dolaze i koji se tamo zadržavaju u prosjeku od šest do sedam godina. Ako je, ja nemam točne podatke, imam samo moguću aproksimaciju. Ako je trošak jedne od takvih osoba dnevno 100 kuna sa strujom, vodom, grijanjem, održavanjem, hranom itd. i ako je takvih 100 između 130 onda vrlo lako možemo doći da smo za te ljude mogli napraviti kuće, mogli smo izgraditi stanove, mogli smo znati zašto se troši taj novac, a ovako mi doista ne znamo. Oni su još uvijek tamo. Njihov problem nije riješen. Naš državni problem nije riješen. A, naš državni novac se troši za što? Ovaj Sabor gospodine predsjedniče odavno je trebao imati barem jednog člana u upravnom vijeću tog istoga fonda, mi ne znamo da li ga ima. Gospodine ministre, dozvolite mi kada je u pitanju vaš navod oko povećanja prihoda od naplate po osnovi poreza u dvije godine za otprilike 15% ili za otprilike 11 milijardi kuna to je povećanje i vi ste s tim krenuli kao jednom od svojih ključnih poruka u svojem mandatu i to je nešto što je doista predstavljalo i danas predstavlja nasušnu potrebu države, nasušnu potrebu Vlade, a to je efikasnost države pri ubiranju poreza. Na žalost, na žalost taj postignuti rezultat koji se ne može zanemariti, ne može se ne vidjeti, ali nije dovoljan. Nije dovoljan zato što imamo još uvijek jaku sivu ekonomiju u različitim pravcima od toga na koji način se prijavljuje ili ne prijavljuje one koji su zaposleni do toga na koji način se prijavljuje iznose njihovih prihoda, odnosno njihovih plaća i doprinosa koji se na to trebaju plaćati i naravno do činjenica koje sam čuo sada ovdje o tome kako treba ukinuti subvencije npr. za zelenu ili za plavu naftu zbog toga što mnogi od tih ljudi ne prijavljuju koliko zapravo stalno prihoduju. Ukinuti subvencije zbog toga što imamo neefikasnu upravu, neefikasnu državu koja nije u stanju utvrditi na koji način se doista odvija proizvodnja, to je nepošteno. Nepošteno je prema potrebama koje ljudima u tom pogledu imaju, a pogotovo koji doista prema državi namiruju svoje potrebe, odnosno svoje obaveze na valjan način i u tom smislu mi mislimo gospodine ministre da ni ovaj proračun kao ni svaki budući neće imati niti svoju punu realizaciju, niti svoju punu podršku ukoliko njegovo punjenje i način njegovoga punjenja ne bude osigurano u skladu s onim što država treba osigurati, a to je efikasnost u poreznoj politici kao što je naravno neophodna efikasnost u pravnoj i policijskoj politici koju na žalost kao što možemo vidjeti nemamo. Hvala vam.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica, potpredsjednica Vesna Pusić u ime kluba HNS-a PGS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Zapravo malo sam iznenađena nekom vrstom ovako rezignacije koja je zavladala u raspravi o rebalansu proračuna i odsustva životne alertnosti obzirom na dramatičnost podataka koji su izneseni ne samo u samom rebalansu nego naročito onih koji se odnose na makroekonomsku sliku Hrvatske koja je kontekst u kojoj se ovaj rebalans događa. Možda je ova nekako potištenost ili odsustvo alertnosti rezultat činjenice naših ranijih sukoba u današnjoj sjednici vezanih na imanje i nemanje kvoruma i forsiranje oprostite što to moram reći gospodine predsjedniče, forsiranje izglasavanja dopuna dnevnog reda kada se oko toga moglo normalno dogovoriti. U svakom slučaju neko objašnjenje mora postojati, jer ovaj rebalans proračuna jedino što se o njemu može pozitivno reći je da je apsolutno konzistentan sa samim proračunom. Naime kao što je proračun nerazvojni, kao što se iz proračuna nije dalo vidjeti i to smo tada i govorili, kuda se zapravo hoće ići, što su gospodarski ciljevi, što su instrumenti gospodarskog razvoja Hrvatske, u kojem pravcu će se Hrvatska razvijati, na koji način će se razvijati, što su njezini prioriteti. Tako i iz ovog rebalansa se mislim potpuno jasno vidi da nema gospodarske politike, da nema ideje ova Vlada kuda gospodarski ide i što su njezini prioriteti i što želi. Gledajući kontekst makroekonomsku sliku u kojoj se taj proračun donosi, to je još dramatičnije očito. Prva i osnovna karakteristika ovog rebalansa što je donekle bila i karakteristika proračuna ali u rebalansu se sada još direktnije vidi, je smanjenje kapitalnih investicija, dakle razvojne komponente i povećanje potrošnje. Prema tome drži vodu dok majstori odu više-manje. Punjenje proračuna je podbacilo, suprotno onome što se govorilo na početku pa suprotno i onome što se govorilo kada se preuzelo vođenje države da će se čak smanjivati PDV sa 22% na 20% zato što će se povećati efikasnost u punjenju proračuna, upravo obrnuto kao što se iz ovog vidi. Međutim najdramatičnije čini mi se da je makroekonomska slika i to bi zbilja trebalo zvoniti na uzbunu i to je zbilja ozbiljno upozorenje da idemo prema ekonomski u najmanju ruku za nas vrlo opasnoj situaciji, a ilustrirat ću to komparirajući to naše podatke kroz godine i s druge strane naše podatke sa zemljama s kojima se možemo uspoređivati. Stopa rasta bruto društvenog proizvoda za prva tri mjeseca, ali na godišnjoj razini ali pokazano za prva tri mjeseca ove godine je 1,8%. To je strašan podatak. To je krah podatak. Ako naročito usporedite ranije godine, pa da usporedimo. Za prvo tromjesečje 2001. godine BDP raste po stopi od 4%. Za prvo tromjesečje 2002. godine raste 4,3%, dakle ista ta tri mjeseca za koje ove godine raste 1,8. 2003. godine raste 4,9%, 2004. godine raste 4,2% sve to za prva tri mjeseca, svi ovi podaci se ne odnose niti tada na cijelu godinu nego na prva tri mjeseca. Dakle 2004., 4,2 i 2005. za ista ta prva tri mjeseca rastemo 1,8%. To je ja bih rekla najdramatičniji podatak od svega kada se uspoređujemo sami sa sobom, to je praktički zaustavljanje nacionalne ekonomije, time raste siva ekonomija, korupcija pada zaposlenost, na što ću se vratiti kasnije, dakle svi drugi pokazatelji se po principu grude snijega povećavaju, da probamo vidjeti kakva je situacija sa onim zemljama, sa onim sredinama sa kojima se možemo uspoređivati odnosno gdje želimo ići. Pred jedno dva, tri tjedna je u časopisu "The economyst" dakle britanskom ekonomskom časopisu izašao jedan članak koji gleda stope rasta i uspoređuje stope rasta između starih članica, dakle 15. tzv. starih članica europske unije, i 10 novih članica od kojih je 8 iz istočne Europe, odnosno srednje Europe tranzicijske zemlje 8 su tranzicijske zemlje. Kako izgleda stopa rasta. Stare članice Europske unije, dakle zemlje koje imaju blizu maksimuma iskorišteno svojih potencijala i kapaciteta, rastu u prosjeku tih 15 po stopi od 2,3 i u porastu su od 2003. godine 4. i dalje, međutim, zemlje s kojima bi se mi mogli i trebali uspoređivati, to su tranzicijske zemlje u prosjeku rastu 5,5%. Dakle na naših 1,8 tih 10 zemalja raste 5,5% u prosjeku. Zemlje koje nisu ušle u Europsku uniju ali gledaju da tako kažem preko plota, spremaju se ući i apsolutno su u sljedećoj dekadi zemlje koje su za nas relevantne i interesantne kao što je naprimjer Ukrajina sa 50 milijuna stanovnika, raste po stopi od 12,5% bruto-društveni proizvod. Izračunali su da Latvija koja raste po stopi od 8% u usporedbi koja momentalno ima najniže plaće u europskoj uniji, u usporedbi sa Njemačkoj koja je jedna od najslabijih i raste po stopi od 1,6%, kada bi nastavila, kada bi se ti trendovi nastavili Njemačka stopa rasta se ne bi povećala, Latvijska ne bi pala nego bi ostala na 8% da bi Latviji trebalo, koja raste 8% ne 1,8, Latviji bi trebalo do 2032. godine da dosegne primanja Nijemaca. Dakle, Latvijci bi 2032. po stopi rasta od 8% da Njemačka ostane ovako nisko kako je danas dosegli primanja Nijemaca. Nadam se da nitko od vas kolegice i kolege ovdje u dvorani neće naljutiti ali praktički svi osim ako se neki mladac negdje ne skriva, evo kolegica ovdje, praktički nitko od nas te 2032. vrlo vjerojatno više neće biti među živima. Možda i vi. Za 30 godina, prema tome, a to je stopa rasta od 8% a ne 1,8. Prema tome, mi smo apsolutno u alarmantnoj situaciji, sa ovakvim pokazateljima, mi nemamo de facto naravno nazadujemo, ne da napredujemo i hvatamo korak nego mi de facto nazadujemo. To je sve u situaciji u kojoj smo na razini dakle ne starih članica europske unije nego na razini tri četvrtine iskorištenosti naših potencijala iz 1990. Dakle, mi smo na ¾ onoga što smo radili i imali i mogli pred 15 godina. A rastemo od stopom od 1,8. Taj podatak mislim da nas sve treba zabrinuti, kao što ja često kažem vaša Vlada ali naša zemlja, ali to je podatak koji je apsolutno za ovu zemlju alarmantan, mi smo ulazili u polemike kada su stope rasta bile ispod 4%, kada su bile projicirane na 3,5, na 3,7 sada je činjenica da tamo gdje smo prošlih godina bili svugdje listom na 4 ili iznad 4, između 4 i 4,9 smo danas za usporedivo razdoblje na 1,8. To se održava na sve, naravno odražava se između ostalog na nezaposlenost. Od 2002. do 2004. nezaposlenost po podacima Hrvatskog zavoda za statistiku kontinuirano pada, od 2004. na 2005. nezaposlenost ponovno raste i to na sljedeći način. Za siječanj za 2000 za veljaču za 4000, za ožujak za 4000, za travanj za 4000, i za svibanj za 3000. Dakle, uspoređujući isto s istim, isti mjesec s istim mjesecom, prošle godine i ove godine nezaposlenost raste, kraj ovakve stope rasta nije ništa neobično i nije ništa začuđujuće i morali bi početi smišljati nešto što će se u gospodarstvu raditi, dali su čak i Svjetska banka koja je u tome krajnje konzervativna primjećuje i registrira da smo pod investirani. Dakle, prvo razvojni moment koji je iz proračuna nestao a iz ovog rebalansa potpuno, nestao, i potpuna orijentacija na potrošnju naravno da onda ima ovakve konzekvence. I sada za ilustraciju da pogledamo nešto jedan od primjera, ja naravno navodim primjer koji je meni blizak ali ne samo zato što je meni blizak, nego što i HNS I PGS smatraju u svojim programima i naglašavaju da je jedan od glavnih instrumenata razvoja i osnaživanja zemalja kakva je hrvatska, dakle sa velikim potencijalima, mala na rubu Europske unije jeste obrazovanje. Da pogledamo što se u tom obrazovanju događa, nekoliko konkretnih primjera u ovom rebalansu. Što se povećava, nisu to velike stavke ali se povećavaju. Promidžba i informiranje, na stavci samog Ministarstva, materijali sirovine, intelektualne i osobne usluge reprezentacije na stavkama, samog Ministarstva. Što se smanjuje, poticanje programa rada darovitim učenicima na razini od 33% planiranog. Poticanje izvannastavnih aktivnosti na razini 60 odnosno 59% planiranih. Opremanje školskih knjižnica obaveznom lektirom i stručnom literaturom nula, 6 milijuna pretvoreno u nulu. Centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja na razini 41%. Razvoj modela kurikuluma za srednje škole na razini 30%. Izrada pedagoških standarda i pravilnika na razini 1,3%. Nova radna mjesta u sustavu visokog školstva 7,9% od onog što je planirano. Kolegice i kolege bolonjski proces jedan od ključnih instrumenata su nastavnici. Jedan od ključnih instrumenata je razbijanje ove situacije gdje vi imate 100, 200, 300 pa i više na nekim fakultetima studenata po nastavniku. To se ne da izvesti. Mi smanjujemo sa onog što je planirano za nova radna mjesta u sustavu visokog obrazovanja na samo ispod 8%, na 7,9%. Da zaključim. Ovaj rebalans pokazuje nerazvojnu orijentaciju. Pokazuje u velikoj mjeri kakav će biti i idući proračun. Dodamo li tome i činjenicu koja naravno ne čudi u ovom kontekstu podataka pada konkurentnosti za razliku od recimo novih 10 članica Europske unije koji tu rastu, lošije pozicije na ljestvici korumpiranih zemalja i činjenice da uz sve ovo što smo ovdje vidjeli naravno nije uračunat onaj skriveni dug, a to je da se ponovno plaćanje od strane države koje se bilo smanjilo na 60 dana povećava i približava brojci od 300 dana. U ovakvim uvjetima kolegice i kolege, HNS PGS neće podržati rebalans proračuna. Hvala.
Hvala lijepa. … [[Ne razumije se.]] proračunu da bi imali 119 godina, a obzirom na razvoj medicine i bez stresnu tendenciju situacije vjerojatno ćemo to oboje doživjeti i mnogi drugi. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege pa evo nekoliko puta kolegica je netočno navodila da katastrofalno zaostajemo. Ja bih preporučio kolegici, a na temelju razgovora sa brojnim našim ljudima koji rade u predstavništvima u Rumunjskoj i Bugarskoj da malo prošeće tamo pa će vidjeti tko zaostaje i tko ide naprijed. Inače optimistički gledano mi smo vrlo blizu Njemačkoj, pa to znači da bi se možda sa 1,8 oni 1,6 prije sastali nego što 32 godine je Latvija i Njemačka. Hvala na osmjehu.
Hvala. Drugi ispravak, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Zastupnica Pusić je rekla da ova Vlada odustaje od kapitalnih investicija. To nije točno. Proračunom za 2005. godinu bilo je planirano povećanje kapitalnih rashoda za 50% u odnosu na 2004. godinu. To je iznosilo 800 milijuna kuna. S obzirom da se neki projekti neće moći završiti tijekom ove godine, predloženo je smanjenje investicija za 295 milijuna. Znači ostaje 500 milijuna za kapitalne rashode. Ja smatram da je to bolji način i da se ta sredstva racionalno iskoriste ove godine, bolje nego da se plaćaju avansno radovi koji neće biti završeni ove godine. Hvala lijepa.
Hvala. I treći, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegica Pusić je rekla da ova Vlada nema ideje ni gospodarske politike, da nazadujemo po pitanju nezaposlenosti itd. Ispravljam upravo te navode. Naime u prvih pet mjeseci ove godine rast je u industrijskoj proizvodnji 3,2% a u odnosu na 2003. prema 2004. 6,5 tisuća je manje nezaposlenosti. Također isto tako u 13% je manje nezaposlenih što se tiče u odnosu od 2003. prema 2005. a sredstva za Ministarstvo znanosti, obrazovanja i šport u odnosu na 2003. do 2005. ukupno je povećano za milijardu 146 milijuna ili 14,74%. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a, poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub SDP-a neće dati potporu Rebalansu proračuna za 2005. godinu. Dapače, klub SDP-a ocjenjuje da rebalans proračuna za 2005. zaslužuje političke ocjene. 2005. godina je godina u kojoj hrvatska Vlada u novom sazivu djeluje potpuno samostalno nakon godine i pol dana pravdanja za rezultate u 2004. godini gdje se mogla pozivati na neuspješnu Vladu, neuspješnu po definiciji hrvatske Vlade, ali 2005. godina je zaista i proračunska, a ja bih rekao i nakon godinu dana uhodavanja i zaista vladina godina. I zato u ime kluba SDP-a najprije ocjene Vlade s obzirom na dokument koji smo dobili. Ocjenjujući proračun Republike Hrvatske ocjenjujemo da je Vlada Republike Hrvatske bez ikakvih želja za razvojem, nema viziju ni sposobnost kako stvarati gospodarski rast. Klub SDP-a ocjenjuje da Vlada ne može uspostaviti niti mehanizme kontrole prihoda i predala se u bitci sa sivom ekonomijom. Ocjenjujemo Vladu koja u sektoru energetike, u sektoru infrastrukture te u ostalim tvrtkama u državnom vlasništvu nemilo troši sredstva ne samo proširene reprodukcije koju oni ostvaruju nego i proste reprodukcije i ugrožava daljnji razvoj sektora energetike i infrastrukture, ali ono što je najgore to trošenje radi radi svog pukog proživljavanja i nekontrolirane potrošnje u državnom proračunu. SDP ocjenjuje članove Vlade koji su se možda u 2004. godini mogli pravdati sa neuspjesima svojih prethodnika, ali u 2005. godini zaista ih ocjenjuje sa lošim rezultatima i njihov je doprinos lošoj ili ekonomskoj stagnaciji i na žalost nekonkurentnosti Republike Hrvatske i gospodarstva Republike Hrvatske. Vladu ocjenjujemo da je kapitulirala u bitci sa reformama, na žalost i u štednji na rashodovnoj strani proračuna i samo nemoćno promatra kako potrošnja razara sredstva poreskih obveznika i to naročito sredstva usmjerena za znanost, zaštitu okoliša, razvoj, zdravstvo i socijalu, ali na žalost i sredstva poreskih obveznika za restrukturiranje hrvatskog gospodarstva i to još dobrim dijelom u vlasništvu Hrvatske države, a posebno razara sredstva potrebna sektoru poljoprivrede radi konkurentnosti na europskom tržištu. Ono što je evidentno SDP također navodi da je Vlada osnovni cilj svog ekonomskog djelovanja za 2004. i 2005. usmjerila na ostvarenje niske stope deficita Proračuna. I što možemo utvrditi? Niti je to uspjela u 2004. a još manje uspjeva za 2005. pa ponovo diže proračunske deficite. A samim tim s obzirom da je struktura tog deficita potrošnja, a ne razvoj dobila je i prve nagovještaje negativnog «rejtinga» kao Republika Hrvatska. Prema tome SDP ocjenjuje temeljeg ovog Proračuna da su loši vladini rezultati, loša vijest i za gospodarstvenike i za građane i da se oni mogu očitovati kroz zaustavljanje razvoja, padu stope rasta, nelikvidnosti, nekonkurentnosti, nezaposlenosti, padu «rejtinga», bezperspektivnosti mladih naših sugrađana i nažalost sve više u posljednje vrijeme nepostojanje i zaštite gospodarskih interesa Republike Hrvatske. A sad mi dozvolite da u ime Kluba pokušam djelomično i obrazložiti sve ove ocjene koje smo dali temeljem jednog od bitnog dokumenta za rad Vlade Republike Hrvatske. Vlada navodi da su osnovni razlozi rebalansa spori rast ekonomske aktivnosti i promjena u strukturi rashoda. Mi u SDP-u dodamo i još jedan razlog zašto se išlo sa Proračunom za 2000. je nestao. Lokalni izbori su završeni. Završeni lokalni izbori. Red je da prerasporedimo, da obećanja za sitne investicije u zdravstvu, obrazovanju izbrišemo jer više nemamo lokalnih izbora, a da u isto vrijeme u toj preraspodjeli damo stvarnu veličinu rashoda kao što su plaće, mirovine, kao što su socijalni problemi, kao što su branitelji. Prema tome to je izgleda barem u onoj rashodovnoj strani temeljni razlog ove promjene u strukturi rashoda. A sad se vratimo na sporiji rast u ekonomskoj aktivnosti. Zaista kad bi to napisala Vlada, a napisala je onda bi trebalo stotinjak stranica elaborata, a što učiniti da se to promijeni. A mi osim što jutros slušamo i Premijera i ministra da nije to baš tako strašno jer već eto vidite u četvrtom i petom mjesecu pa čak i u šestom imamo bolje rezultate. Imamo bolje rezultate. A evidentno je da imamo problema sa stopom rasta. Naznačeno u dokumentima da razlog niže stope rasta je potpuni zastoj u investicijskoj potrošnji. Znači nema investicija, nema ni državnih investicija. Prema tome u jednoj Njemačkoj to može biti znak Vladi idemo sa novim investicijama, idemo sa većim deficitom jer je ono što je važno nama investicija znak i rasta gospodarstva i ja bih rekao rješavanje internih problema u Proračunu. Znak i novih radnih mjesta ali u ovoj Vladi to ne razmišljamo. Dapače ne ulazimo niti u strukturu a zašto to možda u četvrtom i petom mjestu raste, raste stopa rasta pa ćemo vidjeti da kad malo bolje pogledamo raste zaliha. Rastu zalihe. A što znači rast zaliha? Pa veću nelikvidnost u Hrvatskoj. Da, proizvodimo za zalihe jer ipak netko je investirao, nema daljnjih investicija, nema tržišta. Slabi smo u konkurentnosti prema van. Radimo za zalihe. Kreiramo novu nelikvidnost u Hrvatskoj. Da, o tim elementima danas ne razgovaramo. Niti uvodničari žele o tome razgovarati niti mo možemo ozbiljno tu temu otvoriti jer nemamo partnere za razgovor. Prema tome ocjenjujući ove razloge za rebalans Klub SDP-a smatra da je alarmantno Vlada naznačila razloge i da Vlada nije kroz ovaj rebalans ponudila bilo kakva rješenja kako te negativne trendove u makroekonomiji razriješiti i zaustaviti? I zato ostavljamo Vladi da zaista analizirajući makroekonomske pokazatelje pokuša za jesen pripremiti ozbiljnu raspravu što učiniti? Vratimo se na sami rebalans. I tada dolazimo na dva bitna područja koja se mijenjaju u ovom rebalansu. Plan prihoda i plan rashoda. Što reći o planu prihoda? Stalno pričamo i čujemo da su eto prihodi 2005. 11 milijardi veći nego 2003. Pokušavamo reći da je to 14, 15% više. I želimo reći da je to doprinos dobro organiziranog Ministarstva financija, da je to doprinos državne uprave. Nije točno. Zbrojite stopu rasta 2004., stopu rasta 2005. Zbrojite i inflaciju 2004., 2005. Izračunajte prinos godine na godinu pa ćete vidjeti da su to ništa drugo nego nastavak ostvarenja prihoda iz 2003. godine. Izuzev jedne razlike što trošimo akumulaciju. Trošimo akumulaciju. Jer trošenje dividende je trošenje sredstava za proširenu reprodukciju, a kod nekih čak i osnovnu reprodukciju. Prema tome nisu dovoljni ti prihodi. I nećemo podmetnuti onu ružnu raspravu kad se nismo razumjeli da dva indeksna problema manja stopa PDV-a će ugroziti hrvatski proračun. DA su to obična politička obećanja. Da su to neodgovorne izjave i nakon završenih izbora. I nakon završenih izbora. Da. Danas vidimo da se ni uz 22%-tnu stopu ne ostvaruju prihodi u PDV-u. Ne ostvaruju. A zamislite da smo smanjili dva indeksna poena. Isto ono kao što smo smanjili stopu od 0,5 na 0,0 kad govorimo o promilima alkohola u prometu. Nije problem samo PDV. I troašarine su problem. Evidentno da smanjenje gospodarske aktivnosti nosi svoje negativne poene. Ali ja bih rekao i još je jedan problem. Cijelu prošlu godinu svađali smo se kod ostvarenja prihoda što znači porezna politika gdje nećemo prijetiti samo financijskom policijom? Što znače i poticaji poreznim obveznicima da sami se organiziraju i prate sivu ekonomiju i daju svoj doprinos u plaćanju redovitom obveza? Ne. Ova Vlada je protiv toga. Ona smatra da samo batinom može riješiti pitanje punjenja Proračuna. Samo batinom se može organizirati obračun sa sivom ekonomijom. A ne shvača da su to svjetska iskustva gdje daleko veći doprinos je upravo stimulacija poreskih obveznika da radi toga što redovito plaćaju porez imaju i osobne koristi. Očito da ta pogreška u politici posebno Ministarstva i samog ministra, Ministarstva financija je nešto zbog čega imamo manja ostvarenja. I nećemo ih poboljšati ni ubuduće jer rebalansom ih prihvačamo takve rezultate rada. Samo dvije rijči o dividendi. Umjesto da gradimo hidroelektrane, termoelektrane na plin uzet ćemo novac iz HEP-a. Uzet ćemo novac iz HT-a. Uzet ćemo novac iz Croatia osiguranja. Uzet ćemo novac tko zna od koga još. Sva trgovačka društva koja su bitna da otvore tržište investicija koje je razlog smanjenja aktivnosti mi poručujemo tamo gdje je država treba nam novac za trošenje. Ne za razvoj. I to je nešto što nikako ne možemo prihvatiti. I to je najopasnija stavka koja se može dogoditi. Mogli smo i razumjeti. 2004. godinu nije bilo vremena za politiku privatizacije pa se nismo opredjelili za privatizaciju pa smo potrošili 2 milijarde novaca koji mogu ići u razvoj IT sektora i telekomunikacijskih biznisa. Ali ne, ne. I u 2005. godini milijardu i 500 milijuna otići će iz dividendi umjesto u razvoj u potrošnju. I naravno da je to razlog ovako niske stope rasta i problema proizvodnje za tržište. Ostaje par riječi i o samim rashodima. Što reći o rashodima? Teško je reći zbog čega prije šest mjeseci nismo dobili točne podatke o planu plaća i stvarne rashode plaća, zašto nismo dobili stvarne rashode mirovina, stvarne rashode socijalnih potreba, zašto nismo dobili stvarne podatke o braniteljima i potrebama branitelja. I naravno, ako je već sve to učinjeno Klub SDP-a da je i zašto sada nismo ubacili ono što smo kroz svoju deklaraciju u NOB-u i tražili. Vraćanje dijela onoga što pripada i borcima NOR-a. Zašto to nije pravilno valorizirano? Koji je to razlog? Neznanje, nestručnost. Ili obrnuto, nismo htjeli u to vrijeme pokazati prave cifre da bi mogli osvajati birače na lokalnim izborima sa investicijama koje sada skidamo. To je ono što nas zanima zbog čega smo ovako pogrešno planirali. Ono što želimo kao Klub SDP-a reći evidentno je da teško ćemo moći imati manje rashode koji su ništa drugo nego potrošnja. Nećemo moći ali nažalost ako naš proračun najvećim djelom ide za potrebe građana mi ugrožavano konkurentnost hrvatskog gospodarstva, mi ne nudimo nikakva rješenja hrvatskom gospodarstvu. I zato Klub SDP-a smatra da je nemoguće samo ulagati u ovu potrošnju. Mi smo se itekako morali i kroz proračun i kroz rebalans proračuna boriti da osiguramo poticaje. Nama fale novci a smanjujemo ih za restrukturiranje hrvatskog gospodarstva. Nismo ga dovršili. Nažalost, još veliki vlasnici u tom društvu. I isto tako, nismo osigurali novce za restrukturiranje ili reforme u poljoprivredi. Evo, kako sam izgubio više vrijeme za raspravu možda vrlo jasno reći Klub SDP-a ne misli da je to niti tragedija niti Argentina da su nerješivi problemi. To neodgovorne opozicije govore, ali smatramo da Vlada ako ozbiljno ne shvati svoj rebalans neće biti u stanju kvalitetno riješiti naše probleme. Neće biti u stanju promijeniti ove neke teme. Klub SDP-a očekuje to od Vlade.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Evo, ja bi se javila za ispravak gospodinu Liniću. Gospodine zastupniče, vi ste rekli u svojoj raspravi da je ova Vlada izgubila svaku utrku u pogledu razvoja gospodarstva i da se prepustila sivoj ekonomiji. To naprosto nije točno. Ja ću vam reći točnosti a i nadalje u svojoj cijeloj raspravi pripremili ste takvu dramatičnu sliku o hrvatskom gospodarstvu da zapravo svojim izjavama plašite hrvatsku javnost. Ja ću vam samo reći jedan dio od točnosti i kako je zapravo gospodarsko stanje u Hrvatskoj. Najnoviji makro-ekonomski pokazatelji ukazuju na oporavak hrvatskog gospodarstva u odnosu na prvi kvartal tekuće godine. Prosječni porast industrijske proizvodnje u travnju i svibnju iznosio je 7,3% dok je realni promet trgovine na malo u istom razdoblju zabilježio međugodišnju stopu rasta 4,3%. Eto, to je točno i ruši vaša crna predviđanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega LInić je rekao da ova Vlada radi pogrešno, ne zna, nemoćno spominjući sredstva za znanost, pa bih ja ispravila u tom dijelu navod kolege zastupnika jer za znanost u ministarstvu je ove godine povećana su sredstva za 243 milijuna kuna ili 2,81 i to ali je poštovani kolega zaboravio da je na regres iz 2001. gdje se još plaćaju u velikom dijelu neplaćene obveze bivše Vlade i da sudskim putem one parnice koje idu koštaju 230 milijuna kuna a da su redovitim putem išli bilo bi 100 milijuna kuna manje u tom dijelu regresa. I da još 150 srednjih škola je u blokadi upravo zbog toga. Također bih rekla u ispravci netočnog navoda da ova Vlada ima trenutačnu 2 tisuće 574 znanstvena novaka koji su u sustavu a isto tako da je i bolonjski proces i reforma u visokom školstvu da su u ovom proračunu. Hvala.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja ministar Šuker. Izvolite, ministre!
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici! Dakle, vrlo interesantne opservacije uvaženog zastupnika Linića i potpredsjednice gospođe Pusić, međutim vrlo bitno da sa određenim komparacijama podataka nisu išli do kraja nego su stali na pola puta. U onom trenutku dok je njima pasalo dotle su govorili, onda su dali prestali sa komparacijom. Međutim, jedna vrlo interesantna i plastična usporedba. Gospodin Linić s obzirom da je on mene osobno prozvao pa nadam se da nećete imati ništa protiv da se i ja vama osobno obratim, iako znam da to nije zgodno s obzirom da ste govorili u ime kluba. Rekli ste da sa ovim proračunom koji je 12 milijardi veći od proračuna koji je imala Vlada vaša u 2003. godini nije u stanju ništa napraviti. Tvrdili ste da ste vi sa proračunom od 11 milijardi manjim i sa deficitom od 4,9% bili sve ovo u stanju napraviti. E sada, nešto nije tu točno. Ili je deficit bio onakav kakav je bio. Dakle, vodila se igra … [[Govornik se ne razumije.]] deficita ili nešto ne štima jer ako ste vi mogli sve ovo podmiriti sa 11 milijardi manjim proračunom a danas niti kapitalne investicije koje su veće niti investicije u obrazovanju. Evo, samo proračun obrazovanja je u odnosu, ja moram komparirati jer vi ste me naveli sa svojom raspravom na to, u odnosu na 2003. veći za milijardu i 100 milijuna kuna. I danas nepunih 15 mjeseci sa milijardu 100 ili da to postotno iskažemo sa nekakvih 17% većim proračunom se ne može ništa napraviti a sa 17% manjim proračunom se moglo napraviti. Druga stvar, ne bih htio da ovo ispadne sada držanje nekakvih lekcija ali reći hrvatskoj javnosti, govoriti o prihodima od privatizacije i prihodima od dividende i staviti sve to u isti koš mislim da u najmanju ruku nije korektno iz jednostavnog razloga što prihodi od dividende imaju direktan utjecaj na visinu deficita a prihodi od privatizacije imaju dakle direktan utjecaj na način financiranja deficita. Ja se sjećam rasprave u ovom Saboru 2002. godine kad smo govorili o fondovima za regionalni razvoj i zapošljavanje, i kad smo rekli da će sva sredstva od privatizacije ići upravo u ta dva fonda. Svi smo to podržali jer ta dva fonda su trebala biti, jedan je trebao poticati razvijanje jedinica lokalne samouprave, stvarati kod njih mogućnost da oni budu nukleus gospodarskog razvoja i da budu nukleus gdje će se moći ostvariti te investicije o kojima mi govorimo. Fond za razvoj i zapošljavanje je imao drugu funkciju. Sredstva od privatizacije INE nisu završila u ta dva fonda, pokrila su potrošnju. I ja to u potpunosti razumijem sa ove pozicije kao što sam razumio i onda kada sam govorio kao oporbeni zastupnik, govoreći da s obzirom na stanje u državnim financijama je nemoguće očekivati da će sva sredstva od privatizacije otići u fondove koji trebaju generirati rast, gospodarski rast. Možete vidjeti moju raspravu kad sam govorio o fondovima, to i danas govorim. Govoriti o tome da će ova Vlada povući sredstva iz Croatie, INE, ja moram ovdje zbog hrvatske javnosti reći da je to nonsence, to je neistina. To je neistina. Dividendu prošle godine smo povukli da bi pokrili neplaćene račune iz Hrvatskih željeznica iz 2002. i 2003. godine. Što se tiče organizacije naplate prihoda, tu sam dobio čak i osobni proziv. Pa ja ću samo reći, imam podatke tu 2002. i ostvarene 2004. i planirane 2005. Pa tako su prihodi od poreza 2002. bili 42 milijarde, ostvarenje 2004. 46, plan 2005. je 50 a između imamo 2003. 44 milijarde. Pa kada komparirate te podatke, možemo govoriti o uspješnostima i neuspješnostima. Međutim, najveći problem je kada se govori o problemu naplate prihoda, ja sam imao priliku razgovarati sa gospodinom Linićem i ostao sam zapanjen kada je on meni rekao da sa povećanjem cijena goriva se povećavaju i trošarine. Dakle, nije bio upoznat sa tehnikom što je trošarina, što to znači posebni porez koji se plaća na fiksnu jedinicu, jediničnu mjeru. Ali danas on ministru financija u Vladi kaže da nisu uspjeli ostvariti naplatu nečega. Kako možete komentirati nešto kada vam nije jasna ni tehnologija nečega. Dakle, to je, to je nešto što je bilo. A druga stvar, vama za informaciju, kontrolu i naplatu trošarina u ovoj zemlji je radila financijska policija. I možemo pogledati kako su se trošarine naplaćivale do ukidanja financijske policije. I kada je ukinuta financijska policija onda su trošarine prebačene u carinsku upravu sa 20-ak službenika i nitko se u proteklih nekoliko godina nije bavio niti sa jačanjem te službe, niti sa nadzorom te službe, a da ne govorimo o edukaciji ili nečem sličnom. A radi se o robama koje su najpogodnije i najprihvatljivije za crno tržište. Sada se postavlja pitanje, koji je bio motiv ukidanja financijske policije i ostaviti jedno vrlo riskantno područje bez kontrole i rezultat naplate trošarina kada vi pogledate 2002., 03., 04. i 05. nažalost ima jednu žalosnu konstantu a to je da je ravnina. Međutim, određeni postupci i suradnja sa carinskom upravom iz Slovenije a sada i sa Bosne i Hercegovine će sigurno dati nekakve rezultate. Govorimo o nelikvidnosti. Gledajte, 31. 12. 2003. je broj insolventnih osoba je bio 21829. Ukupna ne naplaćena potraživanja između tih 21829 nesolventnih osoba je bio 12 milijardi i 800 milijuna. Sa 31. 5. imamo 19 tisuća i 800 insolventnih osoba, dakle, 2 tisuće manje. Broj nepodmirenih obaveza između njih je 10 milijardi i 600 milijuna, znači, dvije, 10 milijardi i 600 milijuna, znači 2 milijarde i 200 milijuna manje. Dakle, kada smo imali 2 tisuće više insolventnih osoba, kada smo imali 2 milijarde i više međusobnih potraživanja nije bila likvidnost, a danas kada se smanjio i broj insolventnih osoba, kada se smanjio broj međusobnih potraživanja onda je ne likvidnost. Imamo izjavu guvernera Hrvatske narodne banke, da što se tiče novčane likvidnosti da onda u Hrvatskoj nikada nije bolja. Ni to nije nikakav argument. Ja ću vam dati podatak koliko u ovom trenutku duguje neplaćenih od nepodmirenih obaveza imaju iz državnog proračuna, pa to nikakva tajna, i sigurno da neće nikoga zateći 5, 6 milijardi neplaćenih računa. Dakle, ako izuzmemo dug Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, koje nažalost i od preuzimanja vaše Vlade 2000. godine, nažalost jedna hrvatska konstanta, u ovom trenutku niti jedno ministarstvo nema nepodmirenih obveza više od 50 milijuna a samo su četiri, pet ministarstava sa nepodmirenim obavezama iznad 10 milijuna. Dakle, govorimo o sredstvima državnog proračuna i o nepodmirenim računima i to su službeni podaci. I nije istina da što se tiče državnog proračuna su se rokovi, ne rokovi, ali gledajte, reći samo da u ovoj državi postoji ne likvidnost, ne argumentirati to sa ničim, je normalno da je to nešto što je vrlo prihvatljivo i medijima i svima i vrlo rado će se o tome pisati. Međutim, ajmo govoriti o konkretnim pokazateljima. Zastoj investicijama. Kapitalne investicije u proračunu 2005. su veći za skoro milijardu kuna nego što su bili u proračunu 2003. Dakle, 2003. taj obim investicija je nudio gospodarski rast, ovaj ne nudi. Međutim, ono što sam rekao i u svom uvodnom dijelu, to ću reći i sada, investicije iz proračuna ne mogu više biti generator značaja gospodarskog, značajnijeg gospodarskog rasta u Republici Hrvatskoj. Hrvatska mora stvoriti preduvjete za značajnije investicije, kako domaćih investitora, tako i stranih. I zato i jesam rekao da funkcija onog osnivanja onog fonda za regionalni razvoj je trebala ići u tom smjeru i tu ako nema koordinacije između Vlade Republike Hrvatske i jedinica lokalne samouprave vrlo teško je govoriti jer upravo jedinice lokalne samouprave su nukleos za gospodarski rast i prostor gdje mogu doći investicije i strane investicije. I iskreno govoreći stvarno mi nije jasno kada pogledamo strukturu rashoda ovog proračuna kakve veze one imaju sa lokalnim izborima. Jer da su se skinula sredstva koja idu direktno ka jedinicama lokalne samouprave onda bi čovjek rekao. Međutim, to je čisto poravnanje određenih pozicija a rashodi se nisu povećali. I dozvolite mi samo još s obzirom na to da nisam se osvrnuo na nekoliko klubova. Da velim samo gospodinu Tadiću da što se tiče sveučilišta u Dubrovniku problemi su imovinsko pravne prirode što se tiče stare bolnice u Dubrovniku i to je problem odnosa i sveučilišta. A što se tiče sveučilišta u Zadru, u ovom trenutku ima naručenih radova za jedan milijun kuna a osigurano je 12 milijuna kuna. No, usporedbe i komparacije koje je iznijela gospođa Pusić veći dio je tu bio sadržan i u izlaganju uvaženog zastupnika Linića, no moram opet reći bez ikakvog argumenta priča o neplaćanju, a samo ću vam pročitati jedan segment iz nalaza državne revizije za 2003. godinu, gdje kaže da planirani deficit Hrvatskih autocesta je bio 5 milijardi 176 milijuna a ne 3 milijarde 620 milijuna koliko je odobrio Hrvatski sabor, toliko o transparentnosti i toliko o tome kako se plaćaju … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo gospodine.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Linić.
Dva ispravka netočnog navoda a to je da sam izjavio da rast cijena goriva znači i rast trošarina. Rast cijena goriva znači rast prihoda u proračunu. Iz razloga što rastom cijena veći je PDV, a isto tako dodavanje trošarina veći je PDV. Prema tome, rastom cijena, rastom cijena državni prihod ostvaruje više. I temeljem toga se moglo od strane Vlade ići na smanjenje da bi se trošarina, jer bi se onda ostvario i isti prihod da nisu i rasle cijene goriva. To je jedan ispravak. I drugi ispravak koji želim vrlo jasno reći, možda samo jedan podatak željeznice se neprekidno spominju, nekad su plaćale u roku od 60 do 90 dana, danas željeznice duguju 1 milijardu kuna, rokovi plaćanja prošli 360 dana.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Antičević.
Gospodine potpredsjedniče, netočno je što je gospodin ministar ustvrdio da u ovom trenutku imamo manje insolventnih osoba jer ste vi omogućili s izmjenama, nije to točno, imamo ih više, nego ste vi tim insolventnim osobama omogućili da likvidiraju takve tvrtke i da ostavši dužne i eksploatirajući radnike neisplaćujući im pravednu i zasluženu plaću, ostavši dužni i državi i omogućili ste im da formiraju novu tvrtku, i za vas … kažete da nemate insolventnih osoba. Eto tu su vam te insolventne osobe. Drugo, nije točno, vi ovdje stalno prikazujete da postoji samo priča o neplaćanju, država je ponovno postala najveći dužnik, pogledajte statistiku. Koliko smo ostali dužni, još malo pa ćete se i na Turke pozivati.
Ministre molim sa. Ministre, niste dobili riječ ja vas molim iz klupe da ne dobacujete zastupnicima kada govore. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Opačić.
Ispravljam netočan navod gospodina ministra koji je rekao da kada govorimo o nelikvidnosti ne iznosimo argumente i da te svoje teze nismo argumentirali to je netočno zbog toga što su u nekoliko navrata u ovom domu su se iznosili argumentu za povećanu nelikvidnost, a ja ću samo ovdje iznijeti jedno a to je da se u vrijeme koalicijske Vlade lijekovi su se plaćali u roku od 120 dana sada smo se popeli na 350 i idemo ka 380, a gospodine ministre ako ja govorim neistinu kao što vi sada pokazujete neverbalnom komunikacijom, pa recite to svim predstavnicima vele-drogerija koji su u Hrvatskoj javnosti istupili zbog toga što više ne mogu funkcionirati jer im 350 dana ne izvršavate njihove obveze prema njima.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu u trajanju od 10 minuta. Riječ ima uvažena zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Nisam se javljala za ispravak netočnog navoda ali bih iskoristila u ovom uvodnom dijelu izlaganja reći ako su se dividendom koja je uplaćena u proračun 2004. plaćali dugovi iz 2003. hoće li se sada u 2005. plaćati dugovi iz 2004. To se može vidjeti iz prijedloga rebalansa. Također povećanje za investicijske projekte od milijardu i 500 milijuna kuna na žalost ne daju efekte jer su manja sredstva davala efekat od 4,3 ili 4,5 ili 5 a sada na žalost niti 3,7. Ali da se ja osvrnem na sam rebalans proračuna. On bi trebao biti zapravo realizacija razvojne, socijalne i svake druge politike Vlade za jednu godinu unutar mandatnog razdoblja, međutim, iz ovog Prijedloga ne može se iščitati kakva je politika Vlade jer se ona zadovoljava da se grčevito bori da udovolji MMF-u u politici javnog duga i deficita. Tako dug i deficit zapravo postaju cilj a ne sredstvo za poticaj gospodarskog rasta jer pozitivni ciljevi se ne ostvaruju, što govori i ovaj rebalans jer nemamo zadovoljavajući gospodarski rast pa onda niti prihode u proračunu. Na što se zapravo svelo donošenje državnog proračuna. Već dvije godine nam ovdje ministar financija obrazloženje svodi na usporedbu sa 2003. godine, na "uspjeh Vlade na smanjenju vanjskog duga i deficita" ali analizirajući rebalans i 2004. i 2005. uočava se da se radi zbog nedovoljno planiranih sredstava, za plaće, mirovine, porodiljske naknade, primanja učesnika i invalida Domovinskog rata. Opravdano i logično se postavlja pitanje ne radi li se to stoga da se u početku planiranja državnog proračuna, na početku godine iskaže planirani manji deficit. Da se malo radi na suštinskim pitanjima kao što su reforme od državne uprave, pravosuđa, vojske policije itd., te na programima gospodarskog rasta i razvoja govore i podaci iz godišnjeg izvješća nacionalnog vijeća za konkurentnost. Upravo iz tih pokazatelja sumnjam u ovo bajkovito izlaganje predsjednika Vlade o potencijalno velikim stranim ulaganjima. Što se to moglo pročitati u godišnjem izvješću ovoga Vijeća? Da je Hrvatska po globalnom indeksu konkurentnosti na 79. mjestu od 104. zemlje, da zaostaje po svim ključnim pokazateljima konkurentnosti a najveće je pogoršanje na područje tehnološke razvijenosti što onda usporava i gospodarski rast, na kvaliteti javnih institucija, na stabilnosti i stupnju korupcije. Prema indeksu konkurentnosti i rasta Hrvatska je na 53 mjestu, sa 53. mjesta u 2003. pala na 61 mjesto u 2004. a prema indeksu poslovne konkurentnosti sa 62. na 67. mjesto. Dakle, po pojedinim pokazateljima konkurentnosti pala je od 2 do čak 21 mjesta. Zato bez razvojno osmišljenih projekata u kojima u našim uvjetima mora sudjelovati i država jer još uvijek drži veliki dio profitabilnog gospodarskog sektora nije moguće osigurati dostatna sredstva u državnom proračunu za javne, socijalne, društvene potrebe. Tako je ovih dana eto ministar financija isposlovao da nam MMF kao što su nekoliko dužnosnika iz Vlade rekli dozvoli povećanje deficita. Naš deficit proizlazi iz prevelike potrošnje u odnosu na gospodarske rezultate a ne iz ulaganja u razvoj a u dugoročno predstavlja dug i smanjenje prihoda u proračunu. Analizirajući prihode što možemo uočiti da su oni smanjuju ovim rebalansom za 790 milijuna kuna i to uglavnom ili u cijelosti na poreznim prihodima i to eto porezni prihodi će se umanjiti ovim rebalansom za čak milijardu i 145 milijuna kuna od čega najvećim dijelom se odnose na prihode od PDV-a. Trošarine se smanjuju za 680 milijuna kuna, odnosno povećavaju se u odnosu na realizaciju u 2004. godini za svega 3,5% što je čak manje od rasta planiranog društveno-bruto proizvoda. Treba kada ovo analiziramo uzeti u obzir da su povećane trošarine na duhan i automobile od 1. 7. 2004. tako da će se one zapravo u čitavoj 2005. godini tako povećane ubirati upravo za duhan smanjujemo ovim rebalansom te prihode za 183 milijuna kuna, za naftne derivate 347 milijuna kuna i ostavljamo ih na razini 2004. godine. Gdje je sada obećanje o većoj naplati poreza, o prihodima koje samo što ne treba ubrati na cesti, a već nam istiće i ovo vrijeme mandata i ove Vlade i nas ovdje u Parlamentu. Stoga me posebno čudi da se ukidaju sredstva u iznosu od 35 milijuna koja su namijenjena unapređenju naplate poreznih prihoda kada imamo ovakvu situaciju u proračunu. Ali se zato za 833 milijuna smanjuje plan socijalnih doprinosa, odnose se na mirovinski, zdravstveni i zapošljavanje. Suštinsko obrazloženje ovako planiranogsmanjenja zapravo nema ali radi se zapravo o tome da se na početku godine preambiciozno su planirali ovi prihodi odnosno rast plaća koji je trebao biti po takvom planiranju postignuto. Zato se pak povećavaju prihodi od imovine za 980 milijuna. Posebno visok iznos i u 2005. godini odnosi se na prihode od dividende. Tako je u 2004., 2005. samo povlačenjem dividende prihodovano 3,4 milijarde i da toga nije bilo pitanje je kako bi izgledala slika proračuna odnosno deficiti 2004. pa i na kraju 2005. godine. Kod rashoda već eto klasično što imamo drugu godinu za redom, dakle i rebalans 2004. i preraspodjela koju je učinila Vlada u prosincu 2004. povećavaju se izdaci za plaće, mirovine, porodiljne naknade, primanja korisnika, učesnika i invalida Domovinskog rata. Što se smanjuje? Materijalni i financijski izdaci. Pitanje je koliko je zapravo takvih izdataka preneseno iz 2004. u 2005. i što će se desiti s tim izdacima u 2005. i 2006. godini s obzirom da ne vjerujem da može doći do takvog smanjenja materijalnih rashoda kad znamo da se oni prilično realno mogu isplanirati. Smanjuju se subvencije ne samo za brodogradnju već i za poljoprivredu. Smanjuju se sredstva MORH-u i MUP-u za 3% u odnosu na početak planiranja. U investicijskim projektima nema nikakvih novih projekata. Bilo bi interesantno vidjeti zašto nema, zašto ne kreće projekt plinofikacije, projekt navodnjavanja itd. Smanjuju se sredstva za ulaganja u željezničku infrastrukturu. U cijelosti se brišu sredstva za oporavak područja od posebne državne skrbi za što je bilo namijenjeno 49 milijuna kuna. Za komunalnu infrastrukturu na otocima se smanjuju za 36%, za stambeno zbrinjavanje invalida Domovinskog rata 15 milijuna ili 10%. U zdravstvu se smanjuju sredstva, za potrebe socijalne skrbi a ono što je zapravo meni nedokučivo pitanje je zašto se smanjuju sredstva za gospodarski rast. Dakle, smanjuju se sredstva HBOR-u, smanjuju se sredstva Fondu za razvoj i zapošljavanje i Fondu za regionalni razvoj i to ovom prvom fondu za 25% a godinu dana ranije također 25%. Nakon ovakvih pokazatelja teško mi je onda razumjeti ovo bajkovito izlaganje predsjednika Vlade i ministra financija. Zato nam preostaje jedino da pričekamo slijedeću preraspodjelu proračuna za 2005. godinu koju će izvršiti nadam se Vlada jer je tako se predlaže Zakonom o izvršenju proračuna uz isto objašnjenje uspješnog pokretanja Hrvatske. Naravno da za mene ovako predložen rebalans proračuna nije prihvatljiv. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Milanka Opačić.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Proračun je dokument iz kojeg se najbolje ustvari očitava politika Vlade i po ovome što sam ja vidjela u ovom rebalansu proračuna proizlazi da je puno toga suvišno za ovu Vladu, pa mi se tako čini da su prije svega potpuno suvišni i zbog toga je najviše i uzeto na njihovim stavkama, invalidi i djeca sa poteškoćama u razvoju. Naime, na deset stavki koje sam pronašla kroz tri ili četiri ministarstva na kojima su bitno smanjeni iznosi smanjeno je otprilike oko 16,5 milijuna kuna, vrlo velika sredstva za ljude koji su sa posebnim potrebama, ljudi koji trebaju posebnu skrb države i posebice za djecu sa poremećajima u ponašanju za koje su dakle smanjenja sredstva. Sutra kada ponovno u novinama pročitamo neki članak o tome što se događa u našim domovima onda ćemo se pitati zbog čega se to događa. Upravo zbog ovoga što na toj populaciji na kojoj se ne smije štedjeti ovoga puta se ustvari najviše uzelo. I moram reći da je vrlo veliki iznos u pitanju i da su gotovo sve stavke, nije ostala niti jedna stavka, osoba dakle sa invaliditetom i djece sa posebnim potrebama kojima se dakle nije skinuo određeni iznos. Drugo što se vidi iz ovog rebalansa proračuna jest da nama isto tako znanost, obrazovanje, pamet, ulaganje u dakle obrazovane ljude isto nešto što nije prioritet. Naime, kada čitate samo proračun odnosno dio koji se tiče Ministarstva znanosti i obrazovanja jedino što možete vidjeti to je da se puno pričalo u zadnjih godinu i pol dana a da se ustvari ništa od svega toga nije radilo. Evo kako. Na primjer, govorilo se vrlo često od strane ministra da je ono što on misli prvenstveno učiniti povratak odnosno projekt jednosmjenskog rada. Sada imate na primjer sredstva koja su skinuta, ostalo je 600 tisuć akuna. Dakle, od jednosmjenskog rada nema ništa. Izrada pedagoškog standarda i pravilnika ostalo je 25 tisuća kuna. Ako netko misli da će za 25 tisuća kuna umjesto za 2 milijuna kuna koje su bile planirane izraditi pedagoški standard onda doista je riječ o neozbiljnom čovjeku. Dakle, ništa od pedagoškog standarda. Mi smo jedina zemlja koja funkcionira u školi po običajnom pravu i nemamo dakle nešto što bi bila jasna pravila učenja i edukacije naše djece. Drugo, odnosno treće, revizija postojećih izrada novih programa u sustavu srednjeg obrazovanja riječ je ovdje o kurikularnoj reformi, o novim planovima i programima za koje su isto tako skinuta sredstva. Dakle, niti od toga ništa. Uređenje Centra za vanjsko obrazovanje riječ je ovdje prvenstveno o centru koji bi se trebao brinuti za provođenje projekta državne mature o kojem smo ovdje prije nekakvih dva tjedna raspravljali, i isto tako sredstva su doslovno prepolovljena. Prema tome, upitan je i projekt provedbe državne mature. Da ne govorim da su poticanje programa za darovite učenike i studente bitno smanjeni i negdje 90% sredstava sa tih stavki je uzeto, strukovne škole su potpuno devastirane u ovom proračunu, sva njihova sredstva su poprilično uzeta, da ne govorimo da nema više sredstava. Dakle, nula kuna za učenje drugog stranog jezika u osnovnim školama. Toliko o ulaganju u naše buduće generacije. I eto, to otprilike nema isto tako nikakvih športskih ulaganja u šport, dakle koji bi trebao biti unutar škola, pa onda kad pričamo o ovisnosti onda se pozivamo na to. Evo, sada u ovom proračunu dakle nema sredstava za to. Ovdje je netko spomenuo bolonjski proces. Pa gospodo moja draga, pogledajte proračun. Gospodin ministar kada je došao na ministarsku fotelju nije očigledno imao pojma o bolonjskom procesu, pa je tako sredstva u iznosu od 4 milijuna kuna tek sada rebalansom planirao. Dakle, niti u 2004. niti u 2005. bolonjskog procesa nema. Tek sada ovim rebalansom 4 milijuna kuna je stavljeno u ovaj proračun. Moram se dotaknuti Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi za koje je doista bilo teško prihvatljivo čuti u javnosti da se upravo iz tog resora uzelo sredstva, pa su tako na primjer zdravstvu su uzeta značajna sredstva. Mislim da se poprilično išlo na štetu naših građana jer se za ova sredstva koja su isključivo skinuta sa stavke medicinska oprema i laboratorijska moglo puno opreme kupiti i to upravo u onim dijelovima zdravstva koja su vrlo deficitarna. Prema tome, za ta sredstva koja su usmjerena negdje drugdje naši građani sasvim sigurno će i dalje čekati mjesecima na pretrage i imat će vrlo nekvalitetnu zdravstvenu zaštitu. I s druge strane, moram priznati da je isto tako bilo vrlo zabrinjavajuće vidjeti u ovom rebalansu proračuna da su skinuta i sredstva ili bitno umanjena za borbu protiv malignih bolesti ali isto tako i za zaštitu zdravlja mladih, dakle, riječ je o reproduktivnom zdravlju.Toliko o dakle, našem usmjerenju, odnosno Vladinom opredjeljenju u ovom rebalansu proračuna o tome koje su im kategorije bitne, koliko im je dakle, koliko je bitno štiti zdravlje naših mladih, ali isto tako i ukupno dakle, brinuti se za prevenciju kada su u pitanju maligne bolesti. Prema tome, ovdje se ponovno vraćamo nekoliko koraka unatrag da ne govorimo da su i sredstva za transplatacija isto tako bitno smanjenja i da smo od jedne zemlje koja je u vrijeme koalcijske Vlade došla u jednu zlatnu sredinu europskih zemalja po broju transplatacija sada se ponovno vratili dva koraka unatrag i ponovno se nalazimo negdje pri zadnjem mjestu nama zemalja u koje, dakle, s kojima želimo sutra biti u Europskoj uniji. I na kraju, socijalna skrb, prošli puta kada je bio proračun 17 mislim centara za socijalnu skrb su ostali bez ikakvih sredstava, oni su naprosto maknuti u odnosu na prethodnu godinu. Sada imamo bitno smanjenje u nekoliko centara koji su ovdje ostali, mislim da su dva kritična a to su Sisak i Split. Apsolutno nedopustivo smanjenje i zadiranje u centar za socijalnu skrb, jer i ovako centri za socijalnu skrb su poprilično u lošim uvjetima kada je u pitanju, kada su u pitanju njihovi uvjeti rada i s druge strane je sve veći nedostatak ljudi, dakle, stručnih djelatnika. Ovdje se npr. smanjuju sredstva skoro u iznosu od 90% za izobrazbu i stručno usavršavanje radnika u sustavu socijalne skrbi, dakle, nema dodatnih ulaganja u postojeće kadrove u centrima za socijalnu skrb, a kamoli da ima stavka u kojem bi se zapošljavali novi stručnjaci u centre za socijalnu skrb. Pa kada se dogodi pokolj na ulici da netko pobije kompletno svoju familiju, ili kada se dogodi da imamo zlostavljanu djecu u obitelji, onda se pitamo kako se to moglo dogoditi i kod nas. Pa moglo se dogoditi upravo ovako što u centrima za socijalnu skrb postojeći kadrovi naprosto više ne mogu podnijeti toliki pritisak problema na sebe i zato im je nužno pomoć, tu pomoć nažalost kroz ovaj proračun neće dobiti. S druge strane stručnjaci mentalnog zdravlja su potpuno zapostavljeni u školama. Ono što je imala bivša koalicijska Vlada jednu stavku u kojoj se počelo zapošljavati stručnjake mentalno zdravlja u osnovnim i srednjim školama, ta je stavka dolaskom HDZ-a na vlast potpuno maknuta iz proračuna. Nema kliničkih psihologa u sustavu zdravstva i nema nažalost stručnjaka dovoljno ni u centrima za socijalnu skrb. U svim ovim uštedama, htjela bih vam samo reći, ja nisam uspjela dobiti podatke koliko imamo npr. centara koji smještaju djecu sa poteškoćama u razvoju. Međutim, imate u Hrvatskoj 11 domova za nezbrinutu djecu. Dakle, djeca koja žive sa sasvim sigurno puno manjim poteškoćama nego što je to u ovim nekim drugim domovima. Kada biste samo zaposlili jednog jedinog psihologa u tim ustanovama što je apsolutno nedovoljno, bilo bi vam potrebno negdje oko milijun kuna. Tih sredstava ovdje nema, takva sredstva se dakle, ne mogu osigurati da bi se toj djeci osigurala barem minimalna potpora da ih tih domova izađu sa što je manje moguće trauma i da budu što je moguće zdraviji i bolji građani ove zemlje. Prema tome, to je nešto što je vrlo veliki problem socijale. Da ne govorim da imate domove u kojima se nalaze djeca koja su u već vrlo maloj dobi, dakle, delikventi sa po 10 ili 15 kaznenih prijava gdje otprilike na 100 štićenika imate jednog ili dva psihologa, apsolutno nedovoljno i nemojmo se čuditi zbog toga što će svako malo u javnosti se sasvim sigurno otvarati priče o tome što se događa u tim domovima. Ti ljudi koji sa takvom djecom rade sasvim sigurno na ovoliki broj, sa tako malim brojem stručnjaka mentalnog zdravlja ne mogu imati dobre uvjete rada i ne mogu imati dobre rezultate a prvenstveno su u tom dijelu zakinuta djeca. Prema tome, za ovakav rebalans proračuna ne mogu dići ruku jer je ovaj rebalans proračuna učinjen upravo na račun onih kategorija na kojima bi se to najmanje trebalo štediti.
Zahvaljujem. Imamo nekoliko ispravaka netočnog navoda. Prva uvažena zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ma od čitavog niza netočnih navoda koje je iznijela kolegica Opačić, želim ispraviti dva, a ona koja se odnose na Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Rebalansom ovo Ministarstvo je dobilo 243 milijuna kuna više. Je, neozbiljno je rekli ste što se skinulo sa onih eventualnih aktivnosti oko reforme školstva. Međutim, zaboravili ste da se trebalo nadoknaditi 238 milijuna kuna duga nastavnicima po njihovom pravu iz 2001. godine za regres. Isto tako upravo je u tijeku vraćanje a 108 milijuna kuna se je vratilo nastavnicima, drugi jedan problem dvosmjenskog rada u školama, dakle, vratila su se prava nastavnicima, povećan je iznos za plaće. A znate zbog čega? Upravo zbog toga što smo ušli u reformu obrazovanja iz koje je trebalo zaposliti nove stručnjake u strukovnim školama, stručne suradnike u školama, trebalo je zaposliti dodatne nastavnike stranih jezika, dakle, sve se to ipak učinilo u svrhu reforme obrazovanja.
Zahvaljujem. Molim zastupnike da kod ispravka netočnog navoda da ne koriste pravo to za raspravu. Imamo puno prijavljenih. Ispravak netočnog navoda Mirjana, uvažena zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegica Opačić je u svojoj raspravi istaknula da ovim proračunom se smanjuju ulaganja u najosjetljiviju populaciju a to su djeca invalidi. I ja bih upravo htjela demantirati na način da evo samo kroz skrb za tjelesno i mentalno oštećenu djecu i djecu i mladež s poremećajem u ponašanju smanjene su investicije upravo zbog toga što je nizak postotak izvršenja na tim stavkama za prvih 6 mjeseci 2005. godine a ujedno postoje osigurana sredstva u vlastitim prihodima Ministarstva za eventualni trošak izvan plana. Isto tako kod unapređenja reprodukcijskog zdravlja, u tijeku je izrada akcionog, akcijskog plana za čiju su izradu bila planirana sredstva prema kojima bi se ova aktivnost ostvarila.Isto tako praćenje zdravlja djece, izloženi rizicima, sredstva su umanjenja zbog niskog postotka izvršavanja rashoda u prvoj polovici 2005. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, evo iščitavajući rebalans proračuna na svoj način uvažena zastupnica između ostalog netočno je navela i sljedeće: citiram,: "Upitan je projekt državne mature.", završen citat, komentirajući to stavkama resornog ministarstva. Pa upravo radi javnosti treba kazati a tako su iščitavane u odnosu na njezinu raspravu i ostale bitne stavke ovog rebalansa ovaj navod apsolutno nije točan, niti ovaj rebalans u bilo kojem smislu podupire tu njezinu tvrdnju o upitnosti čak projekta državne mature koji bi se trebao početi provoditi u iduće četiri godine. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Marko Turić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod da će skrb za djecu i mladež s poremećajima ponašanja biti ugrožena, stavka sitnog inventara i auto guma od 580 tisuća godišnje je umanjena, i to je sve što je učinjeno u tome. Prema tome, neće djeca biti zakinuta u skrbi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Karmela Caparin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče kolegica je rekla da se djeci ne mogu osigurati sredstva u socijalnoj skrbi. Već je dio rekao kolega Turić, a gospodin ministar je ovom uvaženom Domu, ovaj uvaženi Dom izvjestio da je Ministarstvo zdravstva diglo 30 milijuna kredita za reformu u socijalnoj skrbi.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja riječ je zatražila državna tajnica u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Dorica Nikolić. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, poštovane dame i gospodo! Pa ovdje smo čuli da su sredstva na pozicijama Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi umanjena i to posebno su apostrofirana djeca s poremećajem u ponašanju, to je PUP i invalidi odnosno korisnici usluga. Kada bolje pogledate ovdje ovaj rebalans Proračuna onda se vidi da on u, što se tiče Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi niti jedno pravo niti jednog korisnika nije ovim rebalansom niti smanjeno niti ukinuto. Ovim rebalansom su smanjena neka sredstva koja su bila namijenjena ili u uredskom materijalu ili je bilo namijenjeno u opremi ili je bilo namijenjeno u završavanju nekih investicija koje su se pokazale da jednostavno dinamikom dobivanja lokacijskih i raznih dozvola i problema koji nastaju na terenu da se neće moći završiti do ove, kraja kalendarske godine budući da sredstva iz rebalansa, iz proračuna se moraju potrošiti. Ne mogu se koristiti i preko u 2006. Zato smo jasno uz ovu naznaku rekli da ništa se ne, niti tu ne zaustavlja nego jednostavno će se prebaciti u 2006. odnosno ako će biti potrebno nešto nadoknaditi mi imamo vlastita sredstva iz vlastitih prihoda koje se mogu prenašati u sljedeću kalendarsku godinu za razliku od ovih sredstava koja ne mogu. Što se tiče zapošljavanja činjenica jest da ovdje vidjeti jednu stavku gdje piše da je skinuto nešto zbog toga što na tom, na toj poziciji do 1.7. znači do sada jednostavno se nije moglo ostvariti da se zapošljavaju onoliko ljudi koliko je bilo planirano. A to ću vam reći zašto? Svi bi se zaposlili u gradu Zagrebu. Svi bi se zaposlili u velikim gradovima. Ali defektologa ili psihologa dobiti tamo gdje mi to trebamo je vrlo teško. A biti će s vremenom još i teže pogotovo ako vidimo u kakvu kućicu nas se stavlja. Dakle ovdje mogu odgovorno tvrditi od 2003. za razliku od 2003. do sada u ovom sustavu zdravstva i socijalne skrbi odnosno socijalne skrbi nedostaje, nedostaje negdje oko 300-tinjak stručnih djelatnika. Moram reći da od 2003. u godinu i pol, zapravo nepunu godinu i pol u ovom se sustavu zaposlilo više od stotinu ljudi što u domovima, što u centrima za socijalnu skrb. Znači od 2003. naovamo je znatno poboljšano. U prvoj varijanti 37, u drugoj 42, pa 25. Sada je u tijeku 8 natječaja, 8 natječaja za primanje ljudi. Prema tome ne, niti jedno pravo nije ukinuto. Nikomu nije zapriječeno da se zapošljava i ono sve što se nije moglo ostvariti sada zbog kalendarske godine ostvarit će se u proračunu 2006. zato jer stiže kredit Svjetske banke za socijalnu skrb u iznosu od 31 milijuna EUR-a i 2 milijuna dolara uz donaciju Švedske. Prema tomu i on će se ostvarivati. Iz toga će se namiriti znatne investicije. Prema tomu mi smo vodili o tome računa da sredstva nismo izgubili. NI jedno pravo nije ukinuto i nijedan štićenik nije u ničemu zakinut.
Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Opačić. Izvolite.
Pa ispravljam netočan navod gospođe Nikolić koja je rekla da su se skidala sredstva na određenim investicijama. Ja se nisam bavila investicijama. Nisam se bavila zgradama. Bavila sam se projektima. Dakle ovako skinuta su sredstva. Afirmacija prava i unapređivanje politike za osobe s invaliditetom. Drugo, podrška programu za socijalno ... [[Govornica se ne razumije.]] obitelji, mladih, djece i osoba s invaliditetom. Treće, odgoj i naobrazba djece s teškoćama u razvoju. Četvrto, odgoj i naobrazba učenika s teškoćama u razvoju. I peto, skrb za tjelesno i mentalno oštećenu djecu. Većina ovih sredstava je ... /Govornica je isključena./ ...
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Antičević.
Pa teško je tu ispraviti sve što je netočno. Onaj ključni dio obavila je kolegica Opačić. Netočno je gotovo sve što je rekla gospođa Dorica Nikolić. Pogledajmo samo, ja ću samo ovaj jedan drugi dio. Pogledajmo sve one programe koji se odnose za borbu protiv ovisnosti [[Upadica: Ispravite, ispravite. Ja vas molim ispravite netočan navod.]] Pa netočno je da nisu ... /Govornica je isključena./ [[Upadica: Dobro.]] /Govornica je isljučena./ ...
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS PGS uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Tokom današnjeg utvrđivanja dnevnog reda i sjednice Sabora zastupnik Kapraljević tražio je riječ da bi koristio prava iz članka 225. i članka 230. Poslovnika. S obzirom da mu predsjednik Sabora nije dao ni mogučnost da obrazloži zašto se želi javiti, a po ovlaštenju mom kao predsjednika Kluba želio je zatražiti ponovno glasovanje o točkama
Ne možete uvaženi, ne možete o ovoj točki dnevnog reda govoriti nešto što je bilo u prethodnim točkama dnevnog reda. Ako nemate [[Upadica: Mogu, mogu gospodine potpredsjedniče. Mogu, mogu.]] Ako nemate ništa reći [[Upadica: Tražim da se sastane Odbor za Ustav i temeljem fonograma utvrdi da li je povrijeđeno pravo zastupnika Kapraljevića]] To, to nema veze sa, uvaženi zastupniče Lesar [[Upadica: Da?]] Javili ste se u ime Kluba i ja sam vam dao riječ i govorili ste nešto što nema veze sa ovom točkom dnevnog reda. Vi sad tražite mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, na to imate pravo i to ćete dobiti. Ako nemate nešto povodom ove točke dnevnog reda ja vas molim da sjednete.
Ja nisam mogao, gospodine potpredsjedniče
Ali ne možete po Poslovniku govoriti nešto što je bilo prije
Da bi dao zahtjev za sjednicu Odbora morao sam se obratiti je li tako?
Riješili smo to. Zahvaljujem. ... [[Upadica se ne razumije.]] Vi zatražite mišljenje Odbora za Ustav, politički sustav [[Upadice se ne razumiju.]] OK. Zatražite. Ne trebate meni. Riječ ima uvaženi zastupnik Miroslav Korenika. Miroslav Korenika izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre. Moram reći da ja kao i ostali članovi Kluba SDP-a neću dati svoj glas za rebalans Proračuna i reću ću nekoliko razloga zbog čega je to tako. Kada gledamo prihode o kojima se ovdje radi i ovdje moramo priznati da Vlada sama sebi na neki način uskače u želudac jer obrazloženje za prihode od ... /Govornik je isključen./ ... Netko me isključio, uključio sam se. Da su znači razlozi usporene gospodarske aktivnosti i da zbog toga trošarine ne rastu kako bi one trebale i kako su predviđene. Meni se čini da u odnosu na jutrošnje izlaganje predsjednika Vlade i njegov izgleda čak i pretjerani optimizam, on je na jednoj strani optimist, a na drugoj strani nam ovdje imamo smanjenje trošarina s time što moramo priznati da teret trošarina ponovo pada na leđa onih siromašnijih ili onih u Hrvatskoj koji imaju manje. Evo primjerice prihodi od trošarina na automobile, oni rastu. Međutim rastu zato što smo promjenom Zakona o trošarinama više opteretili automobile one jeftinije, manjih kategorija za razliku od automobila onih viših kategorija, skupljih, za koje trošarine nisu išle sa tolikom stopom povećanja trošarina kao što su to bile ove. Hvalili smo se i ova Vlada stalno govori kako se poboljšavaju naplate i poreza i trošarine. Ja bih volio čuti onda razloge kako to da padaju trošarine na naftne derivate, jasan mi je mehanizam porasta cijena derivata i što je to trošarina, međutim imamo u tijeku je turistička sezonu za koju se svi hvalimo i svi bismo bili sretni da te hvale budu istinite da imamo povećanje broja turista. Ispada da ti u turisti u Hrvatskoj ništa ne troše. Otkud odjedanputa planiranje za 347 milijuna kuna da će biti manja trošarina na naftne derivate, a turizam raste. Ti izgleda turisti dolaze na krilima, lete ne znam čime ali ne troše gorivo u Hrvatskoj. Slična je situacija sa trošarinama na alkohol i pivo. Turizam raste, trošarine su manje. Naravno da tu nije uzrok samo što trošarine padaju, odnosno što ubiranje trošarina nije visoko nego i tu je promašaj Zakona o sigurnosti prometa na cestama gdje smo se sa onih nesretnih i nespretnih nula promila doveli do toga da nemamo trošarina koje bi itekako dobro došle u državnom proračunu. Ali paradoksalno je da zato rastu trošarine na bezalkoholna pića. Rastu i trošarine na kavu što sasvim sigurno svi smo bili za to da se uvedu markice za trošarine za kavu. Međutim čudna li čuda, prihodi od trošarina na luksuzne proizvode padaju. Ispada da ova Vlada sa takvim trošarinama podilazi bogatijima ili ono što je isto tako jedna od realnih mogućnosti, da bogatih koji mogu trošiti luksuzne proizvode nema u ovoj državi ili ih ima pa oni to uglavnom kupuju vani. Ono što je elementarno za mene i što ne mogu nikako prihvatiti to je da u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva imamo smanjenje za gotovo 80 milijuna kuna novca za ovo ministarstvo. Znamo da smo na pragu ili ova Vlada bolje zna kada ćemo konačno biti uistinu i pred pregovorima za ulazak u Europsku uniju i u toj situaciji kada znamo kakva nam je poljoprivreda idemo smanjivati novce za ministarstvo poljoprivrede. Moram reći da je to katastrofalna politika pogotovo stoga što poštovane dame i gospodo u tom ministarstvu istovremeno se povećavaju iznosi za plaće za rad zaposlenih za gotovo 11 milijuna kuna. To je paradoksalna situacija. Izgleda da imamo izuzetno razvijenu poljoprivredu kojoj ne treba poticaja, gdje ne treba ulaganja. Tu smanjujemo novce, a na drugoj strani plaće za zaposlene povećavamo. Koliko mene sjećanje služi jer vidim i u drugim ministarstvima da se na plaćama zaposlenih pokušava štedjeti pa se dva-tri milijuna kuna smanjuju novci za plaće, na drugoj strani s obzirom da isto tako sjećanje me ne služi u ovoj državi se nije išlo na povećanje ili na bitno povećanje plaća u državnoj upravi od kuda ja bih volio znati jel' to razlog povećano zapošljavanje ili je to razlog i to mi se čini realno, ili je to razlog povećanja plaća. Stalno se hvalimo da nema ili da je zabranjeno zapošljavanje onda bih volio čuti jedno normalno racionalno raspravu ili objašnjenje o čemu se radi. Međutim ono što ne mogu prihvatiti u isto vrijeme da se za ruralni razvitak i sada sve ono što bi moglo ukazivati na mogući razvoj sela, razvoj poljoprivrede, razvoj gospodarstva općenito tu se novci smanjuju. Ponovo povučem paralelu sa plaćama zaposlenih. Primjerice za ruralni razvitak 10 milijuna manje kuna u proračunu. Za poticanje poljoprivredne proizvodnje 13 kuna manje. Za investicijsku potporu u poljoprivredi, ribarstvu i u šumarstvu 20 milijuna kuna manje. Ispada da nam ništa od toga ne treba. Znamo kakvo nam je stanje višegodišnjih nasada u Hrvatskoj i ako želimo ući u Europsku uniju, a želimo i da će se poticati samo ono što se tada zatekne kao gotovo, u isto vrijeme imamo za 16 milijuna kuna manje novca za podizanje višegodišnjih i trajnih nasada, o govedarstvu da se ne govori, 20 milijuna kuna manje. Ja samo pitam i to je 50% samo onoga što je bilo predviđeno u proračunu za ovu godinu. Očito da netko u Vladi radi u interesu uvoznog lobija, jer i sami znamo da se u Hrvatsku masovno uvozi od svinjetine, teletine, junetine, čak se i smrznuto ono što je prošao rok trajanja, smrznuto se proda, na neki način prodaje i daje u preradu, a u Hrvatskoj gdje možemo proizvesti o tome jednostavno nitko ne vodi brigu i ništa se ne radi. Druga stvar koja je vrlo zanimljiva, izgleda da u Hrvatskoj svi imamo riješen problem vodoopskrbe pa se ovdje na stranici 134 i 135 gdje su projekti vodoopskrbe od Slavonije, pograničnih područja, regionalnog vodovoda Hrvatskog Zagorja da samo neke napomenem, ovdje se smanjuju iznosi, ja bih volio čuti zašto je to tako. Još je zanimljivija jedna stvar, a to je bi i veliki projekt ove Vlade, putovalo se uz veliku pompu u Izrael govoriti o projektu navodnjavanja i gle čudna li čuda, ovdje se od jednom smanjuju iznosi za navodnjavanje se stavlja manje 14 milijuna kuna i samo 53% predviđenog novca se daje za projekt navodnjavanja. Ja bih volio čuti jel' je to nesposobnost ove Vlade da projekt iznjedri do kraja pa sve kasni ili je to program štednje. Ali ako je štednja onda je sasvim sigurno na krivome mjestu. Moramo isto tako reći da se za vodno gospodarstvo smanjuju novci i to za 14%, o plovnim putevima ne treba niti govoriti. Ono što je isto tako zanimljivo to je u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka na 148 stranici ovdje gdje se govori o samom rebalansu proračuna, imali smo i prošli tjedan jednu raspravu gdje se govorilo kako ova Vlada itekako vodi brigu o da hrvatski navozi, znači naša brodogradilišta budu što je moguće više zaposlena na jednoj strani, na drugoj strani imamo stalno prosvjede ili najavu prosvjeda naših ribara, a u isto vrijeme ovdje smanjujemo za 6,5 milijuna kuna znači za gotovo 14% poticanje gradnje brodova za hrvatske brodare i ribolovnu flotu u hrvatskim brodogradilištima. Isto tako mi smo turistička zemlja i uistinu ne znam koji je razlog da se smanjuju novci za traganje i spašavanje na moru, a ono što je za mene pomalo moram reći i paradoksalno da se poticanje seoskog turizma smanjuje i nećete vjerovati sa 7 milijuna kuna koje su bile predviđene u proračunu dolazi se na cijelih nula kuna što ja bih volio čuti nekakvo suvislo obrazloženje zašto je to tako. Izgleda da nam jednostavno ne treba razvoja seoskog turizma, izgleda da imamo dobro i kvalitetno razvijen seoski turizam, a i u mojoj županiji znam ljude koji pokušavaju doći do nekakvih kvalitetnijih sredstava za razvoj seoskog turizma pa to jednostavno ne dolazi u obzir. Volio bih čuti i obrazloženje zašto se za razvoj pograničnih područja, to je uglavnom prema Republici Sloveniji, zašto se jednostavno i o tome ne vodi više računa. Ono što je za mene vrhunac neukusa jer se ova Vlada jako zalagala da će se raditi na poboljšanju željezničke infrastrukture, znamo da sa 1. siječnja sljedeće godine imamo i provođenje reforme u tom području, da će doći i strani operatori. Za koridor 5C se smanjuju novci za 64 milijuna kuna, a znamo da razvojem željeznica posebno takvih pruga će puno se dobiti na tome da će raditi i naša poduzeća i naše firme. S obzirom da mi vrijeme polako istječe moram reći još jednu stvar koja je za mene paradoksalna i volio bih čuti objašnjenje, a to je da za predškolski odgoj bilo je predviđeno čini mi se 5 milijuna kuna, izgleda kod nas predškolski odgoj u Republici Hrvatskoj je sjajan, izvan svih standarda, imamo nadstandard gdje se i tih 5 milijuna kuna nećete vjerovati slovima i brojkom piše da je ostalo nakon ovog rebalansa samo 21 kuna. Mislim da je to neopravdano i gospodine ministre čini mi se da, možda niste upućeni, možda ne znate, ali ja bih vas molio da ishodite da se sredstva za decentralizirane funkcije koje idu prema lokalnoj i regionalnoj samoupravi ne idu s tolikim zakašnjenjem jer ona ipak utječu na rad i na plaćanje, posebno u županiji.
Zahvaljujem. Imamo repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupniče, gospodine KOrenika, zanimljivo ili ne možda je ovdje riječ zapravo o jednom kuriozitetu ali ova apsurdna, štetna, proračunu škodljiva proračunu škodljiva odredba o 0,0 promila što i sami navodite prošla je u ovom Saboru zahvaljujući glasovima HDZ-a i SDP-a, zajedno ste za to glasali to je naprosto istina, međutim, ja ne govorim to zbog podsjećanja što je bilo prije godinu dana, već da bi i ovom prilikom protestirao i pozvao Vladu da ukine tu štetnu kao što rekoh proračunu škodljivu normu. Smrtnost na cestama da ona je velika, ali tvrditi da netko sa 0,2 ili 0,3 promila alkohola može biti i prouzročiti nesreću to je apsurdno kada s druge strane znamo da piloti one velike jumbo jetove mogu voziti sa 0,2 promila a pomorci prekooceanske brodove sa 0,5 promila. Prema tome, gospodo u Vladi, gospodine ministre vi najbolje znate koju vam štetu ta odredba nosi proračunu, dajte zauzmite se u Vladi u ovome domu, ja vjerujem da ovdje postoji suglasnost i izmijenimo odredbu koja šteti više vinarima, trgovcima, ugostiteljima nego možda samome proračunu, ali u načelu šteti svima u ovoj zemlji.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Korenika.
Moram naglasiti u odgovoru na repliku gospodina Kajina da tada Klub SDP-a ili većina zastupnika SDP-a je glasala protiv toga Zakona, trojca ili troje zastupnika SDP-a je glasovalo za taj Zakon, međutim, ja i onda i tada sam tvrdio, i tvrdim jer sam i tada u svom izlaganju kazao da je to nepotrebna i rigorozna mjera. Pogotovo stoga što je i onda i danas statistika otprilike pokazuje tada je 9% prometnih nezgoda u Republici Hrvatskoj bilo prouzročeno zbog mogućeg utjecala alkohola a 47% zbog pretjerane brzine. Prema tome, očito je vlada tada posegnula za nekom mjerom koja se tada činila isplativa, dobra i kvalitetna, ljudski je priznati pogrešku međutim, bojim se da je ovdje stav još uvijek dosta tvrd, pogotovo zbog toga što ovdje u rebalansu proračuna u Ministarstvu razvitka, mora i turizma imao stavku za sigurnost prometa na cestama iako tamo više nema savjeta za sigurnost prometa, prema tome, o sigurnosti prometa na cestama vodi brigu isključivo Ministarstvo unutarnjih poslova, pa i to, nisam stigao reći jer sam imao premalo vremena, ali i to pokazuje da se novci ponašamo u nekim stvarima štedljivo a negdje poput pijanih grofova.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik KOvačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega KOrenika je puno toga govorio, ja se slažem s njime da ovaj proračun sadašnji niti je razvojni, niti je socijalni ali na žalost mi već godinama u Hrvatskoj nemamo proračuna koji je razvojni ni koji je socijalni, nego proračun i za bivše Vlade i za ove vlade postaju svrha samo popunjavanja rupa, ono što jeutvrđeno prema tome tu se moraju bitne stvari promijeniti da bi mi dobili cjelokupna reforma poreznog sustava, koja će sve zahvatiti i onda ćemo moći odrediti da će nam proračun biti ili socijalni ili razvojni, ali ne može biti socijalni ako nije prije svega razvojni jer na taj način možemo više ukupiti. Također je ista situacija sa trošarinama, slaba naplata trošarina recimo na naftu, naftne derivate je bila iza bivše vlasti, slaba je naplata i za ove vlasti, slaba je naplata vezano i za alkohol i sve ove stvari ali to govori da se mora jedan sustav uvesti koji će osigurati da država ubere ono što joj pripada, a da se inspektorima koji sudjeluju u tome i porezne uprave i ove financijske policije da daju ovlasti takve naravi koje će omogućiti da ono što država treba dobiti u svoj proračun da se to i ostvari. Ali za sada taj sustav nam ne funkcionira i ministar Šuker je znao ranije govoriti u oporbi kako treba to promijeniti kako nema, manji su prihodi od trošarina na naftu i naftne derivate ali na žalost u se nije puno toga napravilo nego tek treba se ući u taj dio reforme. Što se tiče zapošljavanja ista situacija je bila i prije i sada i prije su se novi zapošljavali i sada se zapošljavaju a ne vodi se računa o običnim građanima. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik KOrenika.
Hvala lijepa. Pa mogu se u jednom dijelu složiti sa kolegom KOvačevićem, međutim, ovo kada se govori zapošljavalo se prije, zapošljavalo se sada, međutim ja vas mogu pitati dragi kolega kako to da onda 49 milijuna kuna više za plaće ide, koji to broj državnih službenika mora biti da bi se potrošilo dodatnih 349 milijuna kuna za plaće. Bilo je i svaka Vlada će zaposliti na određenim poslovima ljude koji su promjenjivi i to onda mogu biti 100 i 200 tisuća kuna, ali ne može biti 349 milijuna kuna dragi kolega. Pri tome samo vas upozoravam da trošarine o njima vodi brigu carinska uprava, ne porezna prema tome one su određene o učinkovitosti carinske uprave o tome možemo razgovarati, međutim, i ovih dana imamo možda se ovdje radi o ovim novcima ovih 349 milijuna kuna da će ministar financija i ova Vlada povisiti plaće carinicima koji su imali onaj bijeli štrajk pa da oni efikasnije i učinkovitije i kvalitetnije rade i da nema mogućnost na granicama koje smo imali proteklih dana.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom. Molim ministra ako hoće nešto reći da zatraži riječ. Izvolite ministre.
Samo nekoliko riječi s obzirom da je gospodin Korenika spomenuo carinike, gospodine Korenika vaša Vlada je carinicima 2001. smanjila plaće 40%, poreznicima je smanjila plaće 30%, toliko o motivima smanjenja plaća.
Zahvaljujem. Idemo dalje. Riječ ima uvaženi zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
U svojoj osobnoj raspravi zadržat ću se na deficitu i analizi deficita i na nekim rashodima. Deficit u prošloj godini konsolidirani po izvješću koje smo dobili kod izvršavanja proračuna za prošlu godinu bio je 4,9%. U tom deficitu nismo vidjeli dug željeznica od 1 milijardu, niti neplaćanje željeznice, nismo vidjeli iz jednostavnog razloga jer to nije briga Vlade Republike Hrvatske, tako je izjavio ministar financija. On smatra da željeznica treba plaćati račune, slažem se treba plaćati, treba ponovno svesti likvidnost na 60 do 90 dana rokova plaćanja, na žalost u tom slučaju željeznici nije. Zašto nije, nije iz jednostavnog razloga što zbog toga što nema reforme ako se sjećate naše rasprave o željeznici, reforma željeznice, restrukturiranje željeznice, modernizacija željeznice prebačena je za 2005. godinu. Od toga nema ništa. Prema tome, nema ulaganja u Hrvatske željeznice, niti željezničku infrastrukturu, niti samu modernizaciju teretnog niti putničkog prometa. I zato rastu dugovi, ne plaća se. Ali se to ne bilježi u deficit države. Ni u planu ove godine taj enormni dug Hrvatskih željeznica koji će evidentno rasti mi nećemo imati u deficitu. I zato je sasvim sigurno da 4,2 projecirani deficit neće biti dovoljan a ostat će problem Hrvatskih željeznica. A nije to problem Hrvatskih željeznica jer problem Hrvatskih željeznica ako riješimo ulaganje u infrastrukturu i modernizaciju putničkog i teretnog prometa je ulaganje u hrvatsku privredu. To je zapošljavanje hrvatskih tvrtki, to je novo zapošljavanje ljudi jer je kompletna proizvodnja ta koja ima u ovom trenutku slobodnih kapaciteta za Hrvatsku. Dakle, umjesto da imamo deficite radi toga što ulažemo mi ćemo imati deficite zato što ne rješavamo probleme. Naravno, zdravstvo ne otvaramo kao temu. Možda ćemo ju otvoriti sada kada dođe paket vezan ja bi rekao ne reformu nego dodatna opterećenja korisnika zdravstvenih usluga ali ne reformu. I onda ćemo vjerojatno otvoriti taj problem neprekidnog duga zdravstvu. I istina, onda ćemo moći raspravljati o tome kako je riješen dug prema ljekarnama, prema veledrogerijama, kako je knjižen kredit, tko ga je knjižio i tko ga je uknjižio i zašto on nije u deficitu za prošlu godinu. Dakle, vidimo da su to rastezljivi pojmovi kad je u pitanju deficit. Ali što je naročito interesantno kod deficita? Vidite, kod deficita je interesantno da nekadašnja koalicijska Vlada je imala svoj program, napisala svoj program i po izjavama gospodina ministra prevarila MMF, prevarila svijet, sve je prevarila jer nije ostvarila po nalazima Ministarstva financija makro-ekonomske veličine. Kako danas slušamo tu retoriku. Ne, nije Vlada Hrvatske prevarila za prošlu godinu i ja bih rekao prevarila sa proračunom za ovu godinu. Ne, ona se usuglasila sa MMF-om da može povećati deficite. Znači, to je ono o čemu mi ne želimo otvoreno razgovarati. Što je to pitanje deficita nego jednostavno šaljemo poruke međusobnog sukobljavanja i ja bih rekao poruke po kojima želimo diskvalifikacijama biti uspješni. Diskvalifikacijama se zaista ne može biti uspješan pa je to eto već došlo na naplatu kod rebalansa proračuna 2005. godine. Jer, osnovno je pitanje da li deficit želimo koristiti za ulaganje u hrvatsko gospodarstvo. I sigurno je da deficit se treba izboriti u ovom trenutku kad pada stopa rasta, kad pada zato što nema investicija, kad naročito pada zato što se država povukla iz investiranja. Evidentno je da treba osigurati i tuđe izvore. Ne moraju biti inozemstva, mogu biti i domaći ali treba ulagati, treba ulagati u Hrvatske željeznice, treba ulagati u razvoj plinske mreže, treba ulagati u energetski sustav, trebaju nam dvije elektrane. Da, i nema dvojbe da ćemo svi u Hrvatskoj reći ulažemo, borimo se za taj veći deficit jer će on omogućiti gospodarski rast, on će omogućiti domaću potražnju, on će omogućiti zapošljavanje hrvatskih građana. Taj deficit, to je prihvatljiv deficit. I nema dvojbe da ćemo zajednički se itekako boriti i sa MMF-om i ostalima objasniti da taj deficit nije opasan jer sa rastom gospodarske stope jednostavno taj deficit postaje manji. Ali ne, zaustavljajući razvoj, padajući sa stopom rasta nama raste potrošnja. Sa rastom te potrošnje mi imamo proračunski deficit kompletno okrenut potrošnji i to je ono što nas zabrinjava, i to je ono zbog čega i smatramo da u Vladi nešto treba učiniti do kraja godine. Potrebno je promijeniti tu politiku, potrebno je jednostavno ponovo razmišljati i o budućnosti Hrvatske elektroprivrede i o budućnosti trgovačkog društva HŽ i ulaganje i restrukturiranje u HŽ-u. I naravno, potrebno je osigurati energent plin i prestati se brinuti kakva će nam biti zima. To je posao Vlade, to je ono zbog čega deficit i može biti. Ali deficit koji je evidentan da sva povećanja u ovom trenutku na računu financiranja idu samo zbog potrošnje i promjena onda ocjenjujemo da je to vrlo opasno za stabilnost hrvatskog gospodarstva a posebno konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Naravno, kad promatramo rashodovnu stranu i kad gledamo u poticajima ostajemo itekako zabrinuti sa samo dva sektora. Brodogradilištima i poljoprivredom. Što reći o brodogradilištima? Kad manje-više svi znamo da u brodogradilištima imamo nagomilanih novih gubitaka zbog tečaja dolara i ja bi rekao nezavršenih poslova na restrukturiranju samih brodogradilišta. Da li otvaramo pričuv brodogradilišta? Ne. A da li nelikvidnost također proizlazi iz odnosa brodogradilišta prema svojim komitentnima, a dobrim djelom su to prije svega hrvatske tvrtke jer uvoznik se plaća vrlo brzo. Prema tome, znamo da postoje problemi, ne ulažemo napore da razriješimo probleme u hrvatskoj brodogradnji. Ne, to je jedan novi deficit koji će nam odjednom buknuti, možda već iduću godinu jer neće biti problem samo hrvatskih vjerovnika koji ne mogu naplatiti potraživanja nego vjerojatno će doći do problema isplate plaća jer ostaje uvijek problem kako će se koristiti izdana jamstva u hrvatskoj brodogradnji. Novih poticaja nema. Izvještaja o tome što se događa u brodogradnji nema, a kamoli ja bi rekao financijskih sredstava koja bi bila neophodna za modernizaciju tehnologije u brodogradilištima da bi na neki način brodogradilišta bila konkurentna i smanjila izdatke na proizvodnji brodova. Nema ni poticaja u poljoprivredi koji poticaji u poljoprivredi bi riješili probleme reforme poljoprivrede. Konkurentnosti poljoprivrede, koji bi na neki način odvojila socijalnu politiku prema malim domaćinstvima od ulaganja u snažnu poljoprivrednu proizvodnju. Nemamo ni toga. Odgovor je nedovoljno sredstava uloženo a moglo se uložiti. Očekujem da ipak Vlada pruži odgovore i na te teme do kraja godine, pa možda više sreće bude u prijedlogu proračuna za 2006. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Rebić.
Zahvaljujem. Ma zapravo ovdje smo od kolege Linića čuli jako puno o brizi za ulaganje u Hrvatske željeznice. I ja se zapravo ne mogu složiti da se ne vodi briga za razvoj Hrvatskih željeznica. A i jedno što bih želio gospodine Liniću, dakle, ova Vlada ulaže onoliko koliko može ali svakako ne ulaže na način kako ste vi to radili da kupite u 2003. godine milijardu kuna rezervnih dijelova koji nikada neće biti ugrađeni. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ingrid Antičević i molim zastupnike za, oprostite uvažena zastupnice, ministar, zaboravio sam da je tražio riječ. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, zbog hrvatske javnosti i zbog istine ja moram reagirati na određene izjave jer gospodin Linić je neposredno optužio ovu Vladu da je prošle godine prikrila deficit. I to je govorio kada je bilo izvješće o izvršenju državnog proračuna. I s obzirom da je tada Vlada imala sjednicu na Brijunima nisam imao priliku neposredno odgovoriti pa koristim priliku da s obzirom da je gospodin Linić praktički ponovio tu raspravu, da zbog hrvatske javnosti kažem istinu. Nevjerojatno je da je 2003. godine 1,2 milijarde bilo potrebno da zadovolji sve potrebe u Hrvatskim željeznicama. Ali zato 2,8 milijarde u 2004. i 2005. godini nisu dostatne i sa milijardu i 600 već je više sredstava, Hrvatske željeznice imaju milijadu gubitka. Druga stvar, gospodine zastupniče, Hrvatske željeznice nisu konsolidirana bilanca državnog proračuna. Hrvatske željeznice su temeljem odluke ovog Visokog doma iz državnog proračuna dobile 2,8 milijardi kuna i u sredstva svojih vlastitih prihoda, to je njihov godišnji, financijski plan i u tim okvirima se moraju kretati. Zdravstvo. Ja bih molio da oko zdravstva raščistimo dvije stvari. Krajem 2003. godine bivša Vlada je jasno rekla, opetovano je nekoliko puta u ovoj Sabornici da … [[Govornik se ne razumije.]] u zdravstvu su nula. Mi smo prošle godine rekli da su … [[Govornik se ne razumije.]] milijardu i 100 milijuna kuna. Dakle, bili su sastavni dio deficita državnog proračuna. I gospodine Liniću podizanje, zapravo dogovori sa poslovnim bankama da uz diskont koji dogovore sa dobavljačima lijekova oni praktički preuzmu dugove države prema dobavljačima, nije stvaranje novih obaveza, to su obaveze koje su već evidentirane kao rashod u državnom proračunu i za godinu dana Hrvatsku državu neće koštati ništa ali se istovremeno 820 milijuna ubrizgalo u hrvatsko gospodarstvo i s tim novcima su plaćene obveze. Dobavljači lijekova su dogovorili diskont sa bankama i na takav način su sredstva plaćena ali ponavljam ti arijersi su uredno evidentirani u svim financijskim izvješćima koje je Vlada Republike Hrvatske napravila prema svim međunarodnim financijskim institucijama i prema svima ali krajem 2000. godine evo tu je i kolega Hebrang koji je u to vrijeme bio ministar. On je prema izvješću prošle Vlade i ono što ste vi poslali prema međunarodnom monetarnom fondu, arijersi u zdravstvu su bili nula. A ja bih samo pojasnio što su arijersi, to su obveze koje su dospjele do 31. 12. a nisu bile plaćene. I što se tiče brodogradilišta, poticaja u poljoprivredi. Ova Vlada je svim brodogradilištima koja su zatražila jamstva za novogradnje izdala jamstva. Problem je u jamstvima koja trebaju pokriti likvidnost poduzeća. Ja ne bih sada otvarao pitanje Viktora Lenca i zašto Vlada bivša nije dala u datom momentu jamstvo, zašto je to državni proračun koštalo 500 i još nešto milijuna kuna jer nije Lenac mogao podmirivati svoje obveze pa je platila ova Vlada. Dakle, niti u ovom trenutku niti jedno brodogradilište nije dovedeno u pitanje njegovo normalno poslovanje, normalan rad, zato što su sva jamstva za nove brodove izdana, a što se tiče jamstva za likvidnost, u onom trenutku kada se napravi strategija brodogradnje, u tom trenutku će hrvatska Vlada izdati jamstva a vas i ostale zastupnike bih htio upozoriti na obveze Hrvatske prema SSP-u gdje je jasno kazano da se ne napravi strategija brodogradnje i čeličana da sa osnova SSP-a i Europske komisije sva izdavna jamstva će se tretirati kao nelegalna i normalna stvar da nam se zbog toga ne isplati doći na crnu listu ali ponavljam sve zahtjeve za jamstva, za brodogradnju, evo, jučer sam potpisao zadnje jamstvo za 3. maj su potpisane i temeljem toga sva brodogradilišta mogu poslovati. Poticaji u poljoprivredi opet možemo komparirati podatke ovakve i onakve, koliko je šta bilo i na kraju da se samo osvrnem za škver u Splitu, škver u Splitu traži 69 milijuna kuna koje nemaju veze niti sa novogradnjom … [[Govornik se ne razumije.]] to su sredstva koja oni imaju problema zbog gubitka iz prethodnih godina, dakle, to su sredstva za likvidnost. I to nisu ona tzv. činidbena jamstva koja se izdaju u brodogradilištima za novogradnje nego je to klasično financijsko jamstvo a vi da znate prema i Zakonu o proračunu, prema Zakonu o potporama, pretprošle godine je osnovana agencija za tržišno natjecanje i mi već u proračunu 2006. godine nećemo moći izdati niti jedno jamstvo dok nam AZTN ne da pozitivno mišljenje. I to su one okolnosti koje su se promijenile u odnosu na ono što je bilo prije dvije, tri godine. Dakle, moraju se stvoriti preduvjeti da bi Vlada mogla izdati jamstvo, jer svako drugačije izdano jamstvo će se smatrati da nije sukladno SSP-u.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica, Ingrid Antičević.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Rasprava o proračunu, rasprava o rebalansu proračuna svakako je vrijeme kada se prisjećamo već poodavno zaboravljenih obećanja. Obećanja ove vlasti u izborno vrijeme, smanjiti ćemo poreze, povećati ćemo standard građanima. Da li se još itko sjeća one jamstvene kartice koju je izdavao premijer? Postala je potpuno bezvrijedna valuta. …/Govornik se isključio pa ponovno uključio./… niti postižu realni uspjesi Vlade. I jasno je da je evo već preko 70% građana smatra da Vlada ide u pogrešnom smjeru. I onda je jasno da nestaje one prvotne Vladine samouvjerenosti koja se sve češće nažalost pretvara upravo zbog toga u bahato ignoriranje stvarnosti. I kako pjesnik uzviknu, ovdje bi malo imali personifikaciju voćke i Vlade, gle malu voćku poslije kiše itd., ali neka se sunce malo skrije, nestane sve te čarolije, ona je opet kao prvo, obično malo jadno drvo, eto, ova rasprava odvija se u trenutku, nestalo je sjaja i nastupio je trenutak istine. Iako se sunce malo skrilo posve je jasno da ova vlast nije sposobna pokrenuti Hrvatsku. Istina na domaćem terenu pokrenula je Hrvatsku prema ekonomskoj krizi a na međunarodnoj razini …/Govornica se isključila pa ponovno uključila./… bolje reći smjestila ju je u magareću klupu. Loš razvitak događaja na području javnih financija tijekom prošle dvije godine to je svakom evidentno, i kao što nije potrebno biti Edison da bi se znalo upaliti svjetlo tako su i ovi ekonomski pokazatelji naše najprosječnijem ispodprosječnom građaninu posve jasni. Loš razvitak je i u tome odnosno sama činjenica da su evo već probijena dva državna proračuna a ovog trenutka teško je vjerovati i utvrđenih odnosno 4,2% deficita. Pred vlasti su ključni strukturni problemi poput indeksacije mirovina i punjenja državne blagajne čemu ova vlada s obzirom na svoje kapacitete teško može udovoljiti. Loša ocjena kreditnog rejtinga slabi rezultati fiskalne politike, ograničene primjene strukturnih reformi i povećani rizik usporavanja procesa, približavanja Hrvatske europskoj uniji. To je naša realnost. Ključni su tu fiskalni deficit i deficit tekućeg računa, rezultat je to naravno prevelike državne potrošnje što potvrđuje i ovaj rebalans proračuna. Potom pad konkurentnosti Hrvatske na globalnoj razini i loši makroekonomski podaci. MI počesto s visine a bez ikakvog razloga gledamo ostale zemlje koje su nas pretekle u konkurentnosti, pogledajmo Rumunjsku, Bugarsku, pogledajmo malo te podatke gdje je za dvije godine Hrvatska se naprosto srozala u mnogim pokazateljima. Ponovno je brži rast uvoza od izvoza, prema podacima, samim podacima Hrvatske gospodarske komore u prvom kvartalu uvoz je povećan za 10,7%, a izvoz za 7,7%. U ovu Vladu slabo vjeruju i u međunarodnoj financijskoj zajednici. Poznato je da je Vlada radi počesto jedino pod pritiskom na guranje, ova Vlada je srezala mnoge poreske olakšice uz ironično objašnjenje da su siromašni toliko siromašni pa da se tim povlasticama koje je bivša Vlada osigurala niti ne mogu koristiti i da su na djelu samo zlouporabe onih bogatijih. Sada se sprema na rezanje poticanja za štediše stambene štedionice. Dakle u ovoj državi kako planirati život, kako jedna obitelj mlada kako da ima jedan prosperitet, na što da se osloni, kako se može osloniti na državne poticaje i poreske olakšice jer sve to mora biti dugoročno, i ako je to osigurala jedna Vlada onda je to upravo radi građana, ne radi obzira prema prethodnoj vladi to je obveza prema tim građanima, jer ljudi ne gube samo oslonac i ne gube samo novac, nego gube ono što je najvažnije, gube povjerenje u državu koje je daleko već poljuljano. Rashodi za plaće su porasli a plaće nisu porasle, znači značajno je nabujao sada možemo reći posve atrofirao državni aparat, toliko o reformi državne uprave. Imamo more zaposlenih, to su troškovi porasli za 346 milijuna. Jasno je bilo da proračun odnosno planiranje, ovdje je puno puta bilo izrečeno da nisu dobro planirani izdaci, to nema veze sa planiranjem niti može itko biti toliko nesposoban da nije mogao odmah uvidjeti da to nije imalo nikakve veze sa realnošću kao što niti ovaj rebalans ima veze sa realnošću. Ključno je ovdje pitanje odakle i kako ostvariti bruto-društveni proizvod od 3,7, kada je on prema podacima Hrvatskog zavoda za statistiku u prvom tromjesečju iznosio samo 1,8, reže se u socijalu i zdravstvu, ovim rebalansom Hrvatska prestaje praktički biti socijalna država, smanjenje od 226 milijuna kuna u zdravstvu vi još nazivate i usuđujete se nazivati reformom, pa to je protureformski zahvat. Vlada nema snage ni sposobnosti za reformski nastavak koji je bila započela bivša Vlada. Bivša Vlada bila je reformatorska ova je protureformatorska, dakle kao i u povijesti nakon reformacije došla je protu reformacija i ono što je posebna sramota, dok pedofili svake vrste udaraju na najslabije od najslabijih vi ste skresali novac za tu invalidnu djecu, za pomoć centrima za socijalnu skrb i umjesto da jačate institucije vi produbljujete krizu socijalne skrbi o čemu se već priča i u Europi, dakle to su problemi koji su narasli odnosno prešli granice Hrvatske. Tu su sredstva smanjena u prosjeku za sramotnih 50 do 60%, nema više investicija koje znače zapošljavanje i zamah, javni dug premašuje 52% a dosegnut će sigurno uskoro i 60%. U Ministarstvu poljoprivrede nema ni kune za naknade za elementarne nepogode, u Ministarstvu unutarnjih poslova, značajno smanjenje, zaista odlična i ohrabrujuća poruka kriminalcima i u ovom ljetnom vremenu piromanima i nehajnim postupateljima svake vrste poruka, država smanjuje značajno sredstva za vatrogasnu opremu. U Ministarstvu pravosuđa smanjuje se novac za informatizaciju, malo koje pravosudno tijelo je od 2003. dobilo običan kompjuter, za zatvorski sustav nema sredstava, oduzimaju se i minorna sredstva odobrena zatvorskom sustavu, a ovdje smo nedavno raspravljajući upravo o izvješću o stanju u zatvorskom sustavu, svi jednoglasno podržali da ćemo u rebalansu proračuna ta sredstva namaknuti, prema tome stanje je u zatvorskom sustavu alarmantno. I ono što posebno zabrinjava to je da se smanjuju sredstva za borbu protiv ovisnosti, smanjuju se sredstva za borbu protiv korupcije i to u trenutku kada je Hrvatska u ocjeni percepcije korumpiranosti potonula za 9 indeksnih poena, Hrvatska gubi bitka sa korupcijom. Ova vlast je gotovo kapitulirala prema kriminalu svake vrste a naročito onom najtežem. Obračuni ulični su naša svakodnevica a mi u ovome trenutku, odnosno mjesecima ne znamo što se zbiva i praktički mi stvarno nemamo ministra unutarnjih poslova. Gospodo, činjenica je da niste sposobni, da ne znate raditi, da će novoj vlasti biti znatno teže preuzesti vlast nego što je to bilo 2000. godine, da se nakon dvije godine vaše vlasti živi teže, živi se gore nego 2003. godine pa tako vi eto zabranjujete prosvjede na Markovu trgu, prosvjede koje je HDZ nekada tako svesrdno poticao. I tako umjesto da prema građanima ispunite svoje izborno obećanje o rastu standarda, ti isti građani i radnici za ovu Vladu prometnuli su se u potencijalne teroriste, kako tužno i kako jadno.
Zahvaljujem na ovom vašem poezijom prožetom govoru koji je unio malo i živosti u sabornicu, valjda je ta poezija razlog da imamo samo dva ispravka netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Đakić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravit ću netočan navod da je u socijalnim kategorijama bitno smanjen na proračunska sredstva, ona tako izgledaju ali mora se naglasiti da su ona smanjena, da su trošena na promjenu automobilskih guma u tim resorima i to za milijun kuna godišnje a isto tako sredstva za akontaciju za KOmarevo i Vukovar koja su davala rođacima vaša gospodina Vidovića unaprijed plaćala cijela situacija također je izbačena iz proračuna i ne može više biti. To su stavke i to su točna evidencija onih stvari koje ste činili za svoje vrijeme mandata. Netočno je da smanjuje ono što se tiče suzbijanja opojnih droga, socijalne osjetljivosti prema kategorijama kojima je to nužno, za njih će uvijek biti novaca u državnom proračunu.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Brnadić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice je kazala da se smanjuju sredstva za suzbijanje zlouporabe opojnih droga. Ja moram ovdje ispraviti i kazati da je bivša Vlada Centar za prevenciju ovisnosti zakonom, izmjenom Zakona o zdravstvenoj zaštiti stavila pod djelatnost u ingerenciji Zavoda za javno zdravstvo i time oštetila sve zavode u Hrvatskoj sa znatnim sredstvima jer nije osigurala sredstva za funkcioniranje centara i centri su bili financirani iz unutarnjih rezervi Zavoda za javno zdravstvo i time su zavodi išli u minus. Ova Vlada po prvi puta je program prevencije ovisnosti uvrstila u sredstva koja se financiranju iz HZZO-a, iz Ministarstva zdravstva i malim djelom iz županija. I centri za prevenciju ovisnosti konačno prvi puta mogu obavljati svoju djelatnost. Hvala.
Povreda poslovnika. Izvolite!
Gospođa je povrijedila poslovnik članak 209. koji govori o osnovama kad se može upotrijebiti ovaj institut netočnog navoda. Dakle, gospodo zastupnice, trebate pročitati čitav proračuna da biste mogli ispraviti mene a ne možete me ne biste ispravili.
Sad vi kršite poslovnik. Ja smatram da uvažena zastupnica Brnadić nije povrijedila članak 209. Zahvaljujem. Riječ ima državna tajnica u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Dorica Nikolić. Izvolite!
Ja moram doista ponovno reći jer je ponovno apostrofirano zdravstvo odnosno socijalna skrb. Doista, ponavljam radi javnosti, niti jedno pravo nije ukinuto niti jednom korisniku, niti jednom štićeniku a da bi pojasnili doista da je kad govorimo skrb za djecu i mladež s poremećajima u ponašanju doista postoji 694 tisuće 961 kuna. Ali molim lijepo, uredski materijal i ostali materijalni troškovi, materijalne sirovine, usluge telefona, usluge promidžbe, informiranja, zakupnine, najamnine, komunalne usluge i auto gume. A moram reći da je tako i na drugim stavkama a razlog je taj što je u ovih godinu dana zapravo nabavljeno oko 80 novih automobila pa stare gume više nisu potrebne.
Polako. Sve tri u isto vrijeme. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Sobol.
Gospodine potpredsjedniče, gospođa državna tajnica nije točno izrekla odnosno ispravila je nešto što je kolegica Ingrid ipak točno rekla. Naime, točno je da su na pojedinim stavkama skinute sitniji inventar, automobilske gume odnosno ono šta pod time ide jer pod time koliko ja znam ne idu samo automobilske gume. Ali vas ja onda dakle ovako pitam. Pa pogledajte recimo skrb u okviru centara odnosno u okviru socijalne zaštite socijalne skrbi. Skrb za psihički.
Ispravili ste netočan navod, ali ne možete raspravljati. A molim kolege zastupnike i ministre vas, ja vodim sjednicu i dopustite. Nemojte raspravljati pod ispravkom netočnog navoda.
Ne raspravljam, ali želim ispraviti jer nije točno što kaže državna tajnica da su smanjivane samo stavke koje se odnose na nekakve materijalne rashode jer ću uzeti recimo između ostalog u okviru kad se govori o jednokratnoj novčanoj pomoći naknade građanima i kućanstvima u novcima … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] osobe smanjenje preko 6 milijuna kuna.
Zahvaljujem. Isteklo je vrijeme. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Opačić.
Gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočni navod gospođe Dorice Nikolić koja je rekla da su ova sredstva za djecu sa poteškoćama i invalide skinuta na automobilskim gumama i sitnom inventaru. Ma gospođo Nikolić, 16,5 milijuna kuna ste skinuli na 10 stavki namijenjenih djeci sa poremećajima u ponašanju i invalidima. Ma koje su to automobilske gume koje koštaju 16,5 milijuna kuna?
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Lalić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ispravljam navod državne tajnice koja je rekla da su skinute samo stavke koje se odnose na rezervne gume. To naprosto nije točno. Tako primjerice, na Centru za smještaj i rehabilitaciju Stančić skida se 700 tisuća kuna od planiranih milijun i pol. To nisu automobilske gume. Zatim, za Centar za radnu terapiju i rehabilitaciju Mir skida se 4 milijuna i 400 tisuća. To nisu automobilske gume. I tako recimo sve po milijun 600, 4 milijuna, 3 milijuna, 700, sve od reda na domovima za zbrinjavanje sa posebnim potrebama.
Zahvaljujem. Idemo dalje. Riječ ima uvažena zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, suradnici, kolegice i kolege! Ovaj rebalans proračuna pokazuje da smo prilikom rasprave o proračunu za 2005. godinu bili u pravu kada smo tvrdili da je proračun apsolutno nerealan i da sva sredstva koja su bila planirana za plaće, za mirovine, za branitelje, za rodiljne naknade apsolutno nisu dovoljna i to se naravno sada pokazuje u ovom rebalansu proračuna. Pri tome, dakle rebalansom proračuna samo namećemo sredstva za ove potrebe i pri tom nas se ovdje pokušava uvjeriti kako je u državi na djecu pozitivni trendovi pa još i da ovaj rebalans proračuna ukazuje na razvojnu crtu ove Vlade. Po meni gospodarske aktivnosti nema dovoljno odnosno nedovoljno je da nahrani, da se slikovito izrazim, sva ona gladna usta u ovoj državi a još više da se opravdaju sva dana obećanja. Podsjećam gospodina ministra financija da je i sam danas u svom uvodnom govoru rekao kako nije u redu, da on smatra da nije u redu da se 60 milijuna kuna daje dodatnih za nezaposlene, za naknade nezaposlenima a da u isto vrijeme odvajamo 400 milijuna kuna za razna poticanja u sferi zapošljavanja. Ja bih jako voljela znati, to mi nitko nije uspio objasniti niti prilikom proračuna, rasprave proračuna za ovu godinu gdje je tih 400 milijuna kuna. Ministar financija je spomenuo i nacionalni akcijski plan zapošljavanja. Ja ga podsjećam ako je zaboravio.
Oprostite, samo sekundu. Kolege zastupnici, ja vas molim za malo tišine kako bi omogućili saborskoj zastupnici Sobol da iznese svoju raspravu. Ja vas molim za malo tišine.
Inače ću ja još više vikati. Dakle, podsjećam da Nacionalni akcijski plan zapošljavanja je donesen nakon proračuna za ovu godinu da sredstva u proračunu za ovu godinu da sredstva u proračunu za ovu godinu, za njegovo provođenje nisu osigurana a osim toga unazad mjesec ili dva od strane međunarodne zajednice ocijenjen je kao nečim što možemo nazvati samo paketom lijepih želja i tek eventualno za iduću godinu će se razraditi sve mjere iz tog nacionalnog akcijskog plana. Inače bi me jako veselilo da makar vi kao ministar financija vidite šta se uopće u toj sferi dešava. Kad govorimo o tome gdje su smanjivane pojedine stavke, od kuda su se namicala sredstva pa ja ću također ponoviti jer to je točno da su se sredstva skidala i smanjivala na pojedinim pozicijama koje se odnose na mlade, na školovanje, na naobrazbu, na osobe sa invaliditetom. Pri tome, ne mogu važiti činjenicu s kojima barataju neki zastupnici da je razlog tome što je za prvih 6 mjeseci se pokazalo vrlo malo izvršenje proračuna po tim stavkama jer to meni ukazuje na dvije stvari. Ili su ministarstva u predlaganju proračuna predviđala određene programe za koje ustvari unaprijed su znali da ih neće uopće ostvarivati. Ili drugo, predviđeni su programi ali netko u tim ministarstvima ne radi svoj posao. I to ne može biti onda razlog da se onda tu sredstva skidaju. A recimo kada pogledate Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti točno je da se smanjuje za provođenje politike za mlade, za provedbu mjera obiteljske i populacijske politike, smanjuju se programi podrške za socijalno osnaživanje obitelji, mladih djece, osoba sa invaliditetom, a između ostaloga i programe za starije u okviru one uprave za međugeneracijsku solidarnost. Želim se posebno osvrnuti na dva ministarstva, to je Ministarstvo obrazovanje, prosvjete i športa. Kada govorimo o tome da su djeca vrlo loše prošla u ovom rebalansu proračuna onda molim lijepo uzmite predškolce, djecu vrtićke dobi, pa imate jednu stavku razvoja predškolskog obrazovanja gdje je bilo predviđeno 5 milijuna kuna za ovu godinu, zamislite ostalo im je 51 kuna i to na poziciji reprezentacije. Valjda su se nekoliko njih našlo, popilo kavu na račun toga i reklo ovo ukidamo. U isto vrijeme u Zavodu za školstvo imamo predviđenih 300 tisuća kuna za programe razvoja predškolskog, predškolskog obrazovanja. O tome koliko reformi visokog obrazovanja uopće ima u ovom proračunu već je dovoljno rečeno a kada govorimo o plaćama, odnosno o sredstvima koja trebamo namaknuti ovim rebalansom proračuna. Pa jučer na sjednici Odbora za ravnopravnost spolova je od strane predstavnika Vlade rečeno da se Ministarstvo točno malo preračunalo odnosno malo su mislili da će nešto malo novaca trebati, ustvari ispada da im treba više za plaće. U Ministarstvu obrazovanja ja stvarno čekam da se odgovori zbog čega je maknuto svih 15 milijuna kuna predviđeno za rano učenje stranog jezika. Zašto je svih 17 milijuna skinuto sa stavke pružanje stručnih i informatičkih usluga u sustavu osnovnih škola? Zašto je skinuto svih 7,5 milijuna kuna za novo zapošljavanje, za novootvorene školske objekte a za 70% su smanjena sredstva na poziciji odgoja i naobrazbe učenika sa teškoćama u razvoju. I još vezano oko sporta i sportskih aktivnosti. Ja očekujem da i kolege zastupnici, zastupnice koje se bave sportom o tome malo progovore. Pa pogledajte, ravno je cinizmu da se u jednoj stavci u Ministarstvu obrazovanja predviđa 300 tisuća kuna da bi se obilježila međunarodna godina obrazovanja tjelesnim vježbanjem. U isto vrijeme na stavkama, smanjuje se 50% smanjuju se sredstva za obuku ne plivaća u školama, za 20% se smanjuje poticanje športa u športskim klubovima, za vrtićke i učeničke domove se potpuno ukidaju poticaji za tjelovježbe, za više od 50% smanjujete sredstva za sport na sveučilištima, veleučilištima, te prevenciju nasilja športom u školama. Glavno da ćemo mi sa 300 tisuća kuna obilježiti ovu međunarodnu godinu obrazovanja tjelovježbom. I na kraju vezano oko Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Stojim kod onog što sam rekla u ispravci netočnog navoda da se u djelatnosti socijalne skrbi smanjuju sredstva. Najzornije se to vidi, gospođo državna tajnice na jednokratnoj novčanoj pomoći kao naknade građanima i pučanstvima u novcu gdje za nešto manje od 10 milijuna kuna ta sredstva smanjujete. Isto tako za milijun kuna, odnosno za nešto manje od 40% smanjujete izobrazbu i stručno usavršavanje radnika u sustavu socijalne skrbi.I kada govorimo o skrbi, bilo za djecu, bilo za odrasle, sa posebnim potrebama, sa psihičkim poteškoćama, sa tjelesnim oštećenima koji žive u raznim domovima u Hrvatskoj i kada kažemo o tome da mi za njih ustvari ne smanjujemo, ali evo smanjujemo nešto što se odnosi na inventar, što se odnosi na opremanje, na ovo, na ono. Ja bih volila da se to tako više nikada ne kaže jer samo se svi skupa prisjetimo na što nam liče jedan dio domova u kojima su smještene takve osobe. Djeca i odrasle osobe, a mi tu kažemo ne zakidamo ih nego eto smanjujemo materijalna ulaganja u te objekte. Završiti ću sa jednim dijelom koji se odnosi na ravnopravnost spolova. U ovom rebalansu proračuna mi smo predvidjeli da se povećaju sredstva za ured pučkog pravobranitelja. Zdušno podržavam povećanje sredstava smatram da je to konačno mada ne dovoljno da se ured pučkog pravobranitelja ekipira, vjerujem da ćemo u idućem proračunu pronaći još sredstava. Međutim, upozoravam da je to povećanje koje je dato za ured pučkog pravobranitelja gotovo jednako iznosu koji Vlada skida pravobraniteljici za ravnopravnost spolova i pravobraniteljici za djecu. Smatram da su sva tri ureda, sva tri pravobraniteljstva izuzetno važna za ukupno funkcioniranje u hrvatskom društvu i nedopustivo je da se na ovakav način jednima sredstva nameću a u isto vrijeme drugima se ukidaju. Hvala.
Hvala lijepa. A sada bih začas prekinuli ovu raspravu i kao što je najavljeno bi prešli na – Raspravu o prijedlogu za iskazivanje povjerenja Ivici Kirinu za obavljanje dužnosti ministra unutarnjih poslova. Nastavljamo sa raspravom bez kišobrana, o rebalansu državnog proračuna. Poštovana zastupnica Vesna Škulić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine ministre, gospodo državni tajnici.
Gospođe i gospodo nastavljamo sa sjednicom. Molim mira i pozornosti. Poštovana zastupnica Vesna Škulić od početka.
Hvala lijepa još jednom. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ministre, gospodo državni tajnici. Ja bih malo sada o auto gumama ili o socijali. Kada sam prije nekoliko mjeseci u ime predlagatelja kluba SDP-a sudjelovala u raspravi o Deklaraciji o pravima osoba s invaliditetom, u ime Vlade, njeno odbijanje je obrazlagao tadašnji državni tajnik gospodin Nino Žganec koji je kao argument zašto Vlada ne želi podržati ovu deklaraciju rekao da je citiram: "Vlada u potpunosti svjesna nepovoljnog položaja jednog dijela osoba s invaliditetom te da je na njega reagirala i reagira čitavim nizom zakonskih i provedbenih propisa koji se očituju konkretnom realizacijom prava iz čitavog niza resora koje ostvaruju osobe s invaliditetom u Republici Hrvatskoj." Nadalje je u ime Vlade napomenuo "da se Vlada i kroz provedbene propise deklarirala kao socijalna država pa osobe s invaliditetom u tom kontekstu imaju poseban položaj" završen citat. Poštovane kolegice i kolege za vas bih malo napravila osvrt na ovaj poseban položaj. U posljednje vrijeme smo svjedoci raznih afera u kojima su osobe s invaliditetom, a posebice one s intelektualnim oštećenjem bile zlostavljane i što Vlada u tom slučaju poduzima. Na stavci "Afirmacije prava" unapređivanje politike za osobe s invaliditetom skida 250 tisuća kuna. Nadalje, na stavci "Podrška programu za socijalno osnaživanje obitelji, mladih, djece i osoba s invaliditetom" također umanjuje za 2 milijuna 846 tisuća kuna, jer očito Vladi ne odgovaraju osnažene osobe s invaliditetom koje će znati zagovarati svoja prava i boriti se za njih. Prema podacima Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi u Republici Hrvatskoj u domovima socijalne skrbi za tjelesno ili mentalno oštećene osobe smješteno je 3 tisuće i 52 korisnika od kojih je tisuću i 513 djece i tisuću 539 odraslih osoba. U domovima socijalne skrbi drugih osnivača smješteno je tisuću i 416 korisnika od kojih je 469 djece i 947 odraslih osoba. O njima skrbi 26 domova socijalne skrbi čiji je osnivač Republika Hrvatska te 15 domova drugih osnivača. Također je registrirano 11 centara za odgoj i obrazovanje, 11 centara za rehabilitaciju i jedan dnevni centar za rehabilitaciju i radne aktivnosti, jedan dnevni centar za rehabilitaciju te jedan dom za djecu i mladež čiji je osnivač Republika Hrvatska. Na žalost ovim rebalansom proračuna dovedeno je u pitanje i tako pod velikim upitnikom adekvatna psihosocijalna i medicinska rehabilitacija. Zanima me na koji će način takva rehabilitacija biti provedena naročito ona koja je usmjerena na pružanje podrške osobi s invaliditetom u svrhu povećanja njezine efikasnosti za što neovisnije življenje i uključenje u zajednicu. Upravo iz tog razloga ću progovoriti o sljedećim stavkama također opet pod navodnike o "auto gumama". U nekoliko navrata sam govorila u Povjerenstvu Vlade Republike Hrvatske za osobe s invaliditetom. Također i tu je skinuto 100 tisuća kuna. Međutim pitam se ima li smisla postojanje ovog povjerenstva koje ionako nitko ne sluša, a inače je savjetodavno tijelo Vlade Republike Hrvatske za pitanje osoba s invaliditetom. Naša ljubav za djecu je nemjerljiva. Međutim kada se za tu istu djecu izdvajaju sredstva i to u obliku doplatka, onda se naša ljubav u brojkama smanji 58 milijuna i 700 tisuća kuna. Gospodine ministre kako ćete objasniti smanjenje od 48 milijuna kuna za dodatak uz mirovinu određenih kategorija korisnika mirovine? A kako ćete tek objasniti svim nezaposlenim osobama s invaliditetom za virtualno postojanje Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom? Prvo ste sa 21 milijun kuna taj fond smanjili na 20 milijuna kuna, pa ste onda bez ikakvih kriterija, bez provedbenih akata čisto forme radi krajem prošle godine podijelili 9 milijuna kuna. Onda ste od tog istog postojećeg, nepostojećeg fonda za ovu godinu smanjili za milijun i 157 tisuća kuna. Molim vas objasnite mi da li taj fond uopće postoji, kada još uvijek nije imenovan ravnatelj tog fonda a vi već dvije godine za redom prikazujete fiktivna sredstva, ne znam ima li uopće smisla napomenuti da se još nitko nije zaposlio preko tog fonda. A što reći za sustav socijalne skrbi, također bih opet o auto gumama. Odmah u startu rebalansa proračuna smanjili ste za 5 milijuna 679 tisuća kuna, jednokratne novčane pomoći za 9 milijuna, 750 tisuća kuna, poznata vam je svima da mnoge obitelji koje žive od socijalne pomoći a tih tih u našoj zemlji na žalost jako puno da bi preživjeli često koriste upravo institut jednokratne socijalne novčane pomoći u uvećanom iznosu koja služi u svrhu nabave zimske odjeće, obuće ili ogrijeva. Gospodine ministre, mislim da bi bilo najbolje sve one predstavke, žalbe i molbe i pritužbe umjesto socijalnim radnicima uputiti vama. O skrbi za djecu i mladež s poremećajima u ponašanju odmah ste skinuli 694 tisuće 691 kunu, mi smo jako osjetljivi kada se radi o djeci s tjelesnim ili mentalnim oštećenjem. No, na žalost tu našu osjetljivost smo umanjili za 2 milijuna i 180 tisuća kuna. A znamo dobro koliko je potrebno ulagati u ovu populaciju da bi se uključila u redovan sustav. Na žalost naš senzibilitet, odnosno senzibilitet Vlade je jako upitan. Što reći o centru za smještaj i rehabilitaciju Stančić. Svi smo čuli za tragediju u tom centru i smrt nekoliko korisnika otprilike prije dvije godine, uglavnom njihova smrt se dovodi u vezu s lošim uvjetima i standardom života u tom centru, i što mi radimo, upravo na tom centru štedimo 750 tisuća kuna. Centru za radnu terapiju i rehabilitacije Mir Rudine skidamo 4 milijuna i 400 tisuća kuna, ne znam ima li smisla nabrajati sve centre za socijalnu skrb kojima su sredstva za redovan rad prepolovljena, vi ćete pravdati s auto gumama, a na žalost ti centri nemaju niti aute, pa im ni auto gume nisu potrebne. Vukovar nam često služi za dnevno političke svrhe, ali briga o tom gradu može se iščitati čak iz jedne stavke, na stavci za dom za stare i nemoćne osobe u Vukovaru umanjena su sredstva za 3 milijuna 559 tisuća kuna. Na žalost nakon pročitanog o rebalansu proračuna moram vam iskazati skepsu o brizi i rješavanju problema osoba s invaliditetom. Isto tako divim se crnom humori nekih mojih kolega koji na čudan način opravdavaju ove stavke i poručuju osobama s invaliditetom vama je jako dobro ali vi toga niste svjesni. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jagoda Martić izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Prilikom rasprave o državnom proračunu za 2005. godinu mi iz Kluba SDP-a upozoravali smo da je prihodovna strana proračuna precijenjena i napuhana i samim tim upitna je njena realizacija. I ta naša sumnja ovim se rebalansom proračuna i potvrdila. Sada je jasno da će proračunski prihodi u ovoj godini biti manji za čak 786 milijuna kuna. Vlada je shvatila da u ovoj godini neće ostvariti planovi, napravljeni na osnovu projekcija temeljenih na prošlogodišnjim prihodima. Zbog toga je Vlada prisiljena ići u rebalans proračuna. Ministar financija gospodin Šuker je kazao kako se prihodovna strana korigira sukladno realnosti Hrvatskog gospodarstva. A kakav ja Hrvatska realnost danas. Najblaže rečeno nije dobra. Ova Vlada nema strategiju razvoja ili bar do sada nije pokazala da ima viziju razvoja i napretka Hrvatske. Ekonomska politika se vodi kratkoročno, doslovno od problema do problema kako se koji pojavi, pa onda poseže za vatrogasnim mjerama sanacije tih problema. Nema dugoročnih značajnijih projekata već ovisimo o tome kakva će biti turistička sezona i hoće li nam netko odobriti kredit. Bez obzira kako pojedini čelnici Vlade trenutno stanje pokušavaju prikazati u ljepšem svjetlu, činjenice ipak htjeli mi to priznati ili ne govore drugačije. One kažu da gospodarstvo stagnira, ekonomisti već dulje vrijeme upozoravaju da se ekonomska slika zemlje pogoršava i savjet Hrvatske narodne banke poslao je jasno upozorenje da pokazatelji nisu dobri i obećavajući. Između ostalog ističu, usporavanje gospodarskog rasta na što upozoravaju podaci iz više sektora, viša stopa inflacije te kratkoročno zaduživanje države kojim se pokušava premostiti raskorak između kretanja proračunskih rashoda i prihoda. Nadalje, činjenica je da inozemni dug raste, krajem travnja ove godine bruto inozemni dug bio je za 570 milijuna eura viši nego krajem prošle godine što znači da i dalje raste i krajem travnja ove godine, inozemni dug dosegao je iznos od 23,3 milijarde eura a to je razina koja je bila predviđena za kraj ove godine. Da ova Vlada nema jasnu strategiju što i kako raditi kazuje i činjenica da još do danas nisu donesene mjere koje će imati odlučujući utjecaj u smanjivanju proračunskog deficita sa prošlogodišnjih 4,9 na 3,7%. Zbog kašnjenja tih mjera, odnosno zato što ste mjere nisu donesene i primijenjene na samom početku ove godine upitno je da li će se ovogodišnji deficit održati na 3,7% BDP-a kao što stoji u sporazumu sa MMF-om. I hrvatska udruga sindikata traži hitnu javnu raspravu i donošenje strategije i gospodarskog razvitka Hrvatske koja će omogućiti rast proizvodnje, te izgradnju eko socijalnog tržišnog gospodarstva. Iz HUS-a poručuju, ukupni javni dug zemlje je 115 milijardi kuna, ima 308 tisuća nezaposlenih, gotovo 20 tisuća blokiranih poduzeća u kojima radi 35 tisuća radnika, a čak 400 tisuća radnika radi na crno, a ti zabrinjavajući podaci uskoro mogu izgledati samo gore. Da je jamstvenoj kartici odavno istekao rok pokazuje i pad podrške građana koji opada iz mjeseca u mjesec pa najnovija istraživanja pokazuju da više od 50 građana uglavnom ne odobrava rad ove Vlade, a čak preko 70% građana smatra da se stvari u Hrvatskoj kreću u lošem smjeru. Prema podacima agencije za istraživanje tržišta i javnog mijenja HEND-a indeks optimizma u Hrvatskoj za lipanj iznosi 39,3 i u padu je za poena u odnosu na svibanj te za 10 poena u odnosu na lipanj prošle godine. Treba reći to da pojedini predstavnici Vlade s vremena na vrijeme stidljivo najavljuju kako ova Vlada je napravila strategiju gospodarskog razvoja Hrvatske ali ta strategija nikako da konačno ugleda svjetlo dana i da se javnost upozna sa njom. A kada se nema odgovora u gospodarstvu tada je jedini odgovor rezanje troškova u državnom proračunu i naravno daj e to mnogo lakše učiniti udarom na socijalu i zdravstvo nego smanjivanjem nabujale administracije i drugih neracionalnih troškova. Osnovna značajka ovogodišnjeg rebalansa proračuna je preraspodjela oko milijardu kuna koje nisu potrošene kao što je planirano te usmjeravanje tog novca uglavnom za isplatu plaća mirovina i porodiljnih naknada. Sredstva se smanjuju onima koji u prvih šest mjeseci nisu potrošili planirana sredstva. U obrazloženju prijedloga izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu na stranici 7. piše: "Analizom pojedinih skupina rashoda utvrđen je veliki rast u odnosu na 2004. godinu, izmjenom proračuna predlaže se smanjenje gore navedenih rashoda i svođenje na realne stope rasta". To kako je napisano može se protumačiti samo na dva moguća načina, jedan način je da je vlada jako loše planiralaDržavni proračun za 2005. godinu pa se sada odjednom sjetila da ipak nisu potrebna tolika sredstva za izvršenje pojedinih stavki. A drugo tumačenje moglo bi se svesti otprilike na ovo. Vlada je zbog loše isplanirane prihodovne strane proračuna prisiljena ići u rezanje potrošnje pa onda to radi na pamet bez stvarnih analiza, potreba pojedinih proračunskih korisnika već se sve svodi na puko usklađivanje brojki. Tako su predloženim rebalansom smanjena sredstva razvojnih fondova, Fondu za razvoj za razvoj i zapošljavanje oduzeto 25 milijuna kuna, Fondu za regionalni razvoj 8,4 milijuna kuna. Državnom inspektoratu proračun je smanjen za 7,2 milijuna kuna. Malo paradoksalno ako se ima na umu da zbog lošije naplate poreza i trošarina od planiranog što naravno upućuje na to da siva ekonomija i dalje cvate država upravo od inspektora očekuje da svojim akcijama povećaju naplatu proračunskih prihoda. Čini se da ni Središnji državni ured za strategiju nije puno radio pa mu je proračun smanjen za milijun kuna što je gotovo trećina planiranog iznosa. Ministarstvo zdravstva predloženim rebalansom ostalo je bez 226 milijuna kuna. Tom ministarstvu oduzet je gotovo sav novac planiran za investicije u bolnice. Smanjuju se i planirana sredstva za zanavljanje stare medicinske i laboratorijske opreme. Prvobitno planirana sredstva za ovu namjenu iznos od 50 milijuna kuna smanjena su za čak 16 milijuna i 200 tisuća kuna a često smo u ovoj sabornici upozoravali na lošu opremljenost naših zdravstvenih ustanova, na dotrajalost i zastarjelost postojeće opreme pa mi nije jasno zbog čega je Vlada našla za shodno da štedi upravo na ovoj stavci. Na temelju ovog prijedloga izmjena i dopuna državnog proračuna može se zaključiti da će se bar kad je Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi u pitanju štedjeti i na različitim edukativnim programima kao što je na primjer edukacija na razini primarne zdravstvene zaštite. Nadalje, u Saboru smo se također svi zajedno, znači i vladajući i mi iz oporbe, složili da je ovisnost veliko zlo protiv kojeg se moramo boriti svim raspoloživim sredstvima i zbog toga je upravo nevjerojatno da se za izobrazbu i osposobljavanje zdravstvenih djelatnika i suradnika na prevenciji ovisnosti, liječenju i rehabilitaciji ovisnika sredstva koja su za 2005. godinu bila planirana u iznosu od 100 tisuća kuna smanjuju za čak 93 tisuće kuna. Pa se onda pitam čemu je onih preostalih 7 tisuća. Neopravdano se štedi na različitim preventivnim programima kao što je očuvanje i unapređenje reprodukcijskog zdravlja mladih i žena, očuvanje oralnog zdravlja, prevencija HIV-a, prevencija malignih bolesti, zaštita pučanstva od zaraznih bolesti, da ne nabrajam dalje. A istakla bih svima dobro poznatu činjenicu da je zdravstveni sustav u kojem se štedi na preventivnim programima zapravo i najskuplji sustav. Pa kad to sve sagledamo onda nam je jasno da će se u ovako koncipiranom sustavu zaštiti prava pacijenata posvetiti jako malo pažnje a to potvrđuje ovaj rebalans gdje su sredstva namijenjena zaštiti prava pacijenata umanjena za otprilike 60% odnosno planirana sredstva u iznosu od 70 tisuća kuna, umanjena su za čak 40 tisuća kuna. Toliko o pravima pacijenata. I kad smo raspravljali o Godišnjem izvješću rada pravobraniteljice za djecu i pravobraniteljice za ravnopravnost spolova u više navrata je upozoreno na problem ekipiranost centara za socijalnu skrb, i to ne samo brojčane ekipiranosti centara nego također i stručne osposobljenosti djelatnika centara. Ovim rebalansom se planirana sredstva namijenjena izobrazbi i stručnom usavršavanju radnika u sustavu socijalne skrbi umanjuju za milijun kuna. I na samom kraju, željela bih još jednom naglasiti da i ovaj prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2005. godinu potvrđuje da se Republika Hrvatska ne kreće u dobrom smjeru. Bez snažnijeg pokretanja gospodarstva ne možemo očekivati ni poboljšanje standarda građana a i socijalna davanja postaju upitna. Zbog toga je krajnje vrijeme da se Vlada ozbiljno prihvati posla i da počne rješavati životne probleme ove zemlje i naravno zbog svega rečenog za rebalans proračuna ne mogu glasati. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Prihodi u ovom rebalansu proračuna manji su 786 milijuna kuna što pokazuje da Vlada ima ozbiljnih problema s prikupljanjem poreza, doprinosa i trošarina. Grebe se kazanu po dnu. Najveći podbačaj je u PDV-u, čak milijarda kuna 3,3% manje. Šta to znači? Nema očekivanog prometa roba i usluga, sve se polako zaustavlja i tako će se zaustavljati dok ne stane ako ova Vlada bude imala podršku parlamentarne većine. Loše je i u trošarinama, 677 milijuna kuna manje, minus 8%. Ne uspijeva se povećati naplatu trošarina, siva ekonomija cvate. Trošarine od nafte minus 347 milijuna kuna. To je jednako kao i 2004. godine. Trošarine na cigarete minus 183 milijuna kuna, trošarine na pivo minus 200 milijuna kuna. Ukupan prihod od trošarina dakle debelo je podbacio. A kako i ne bi kad imamo Vladu kakvu imamo i ministra u njoj kakvog imamo. Obećao je 2 milijarde više kada je ovdje kao saborski zastupnik napadao bivšeg ministra Crkvenca kao nesposobnog jer ne zna naplatiti trošarine pa je govorio kad bi ja bio ministar 2 milijarde bi nakupio od trošarina. Gdje su vam te 2 milijarde trošarina ministre Šuker, pokažite ih, ili recite nisam imao pojma što sam govorio. To sam pričao samo zato da postanem ministar. A sada kad sam ministar ne znam napraviti to što sam obećao. Kako i ne bi bilo manje od trošarina i od poreza kad je ministar Šuker tu pred neki dan odbio moj amandman kad smo donosili Zakon o trošarinama na kavu. Predložio sam tada da se povećaju kaznene odredbe, da se postrože te kaznene odredbe, da šverceri kavom imaju minimalnu kaznu, ne tisuću kuna nego 5 tisuća kuna a maksimalno ne 15 nego 40 kakva vrijedi u starom zakonu. A ministar je to odbio taj moj amandman jer je rekao da je prosječna plaća u Hrvatskoj ne dopušta tako visoke kazne. Ja uistinu ne znam kolika je prosječna plaća švercera kave, ali dirnula me briga ministra Šukera za standard švercera kave jer samo je to pokazao odbijanjem mog amandmana, odbijanjem toga da se strože kazne šverceri kave i da se uprihoduje u proračun barem prema tim kaznama. Problem je i naplata doprinosa minus 833 milijuna kuna. Tko plaća doprinose? Poslodavci za zaposlene. Doprinosa manje, zaposlenih manje. To je jedan puta jedan, to malo dijete razumije. A priča se o nekakvom razvoju, nekakvom novom zapošljavanju. Sve su to puste tlapnje. E sada, kako povećati te prihode? Evo, ministre Šukeru ja vam imam jedan prijedlog kako da vi to sve skupa povećate. Donesite Zakon o legalizaciji prostitucije pa onda u tom zakonu donesite jedno posebno poglavlje o političkoj prostituciji pa ćete moći naplatiti porez na primjer od ona dva vijećnika u splitskoj skupštini koji su bili izabrani na jednoj listi a onda izabrali gradonačelnika iz suprotne liste. Jer vidite ministre, kad netko proda kuću ili stan taj plati 5% poreza državi. A kad netko proda čast, poštenje, ugled i povjerenje birača dobije za to novce a državi ne plati ništa. Osim toga, kad bismo uveli takav jedan zakon onda bi uveli nekakav liječnički pregled obavezan. Pa dobro, kod ove obične prostitucije tu bi se kontrolirale spolno prenosive bolesti a kod ove političke možda bi se moglo kontrolirati mentalno zdravlje.Jer vidite, kada je netko, izađe, da se kandidirati na listi jedne stranke, još bude izabran u vijeće, dobije povjerenje birača. A on da ne izabere gradonačelnika sa te svoje liste, nego s neke druge liste, onda ili je zato uzeo novce, pa mu trebate uzeti porez za to, ili mu treba uzeti poslovnu sposobnost i pružiti stručnu pomoć. Mi smo ipak jedno humano društvo, ne možemo ljude ostaviti bez zdravstvene skrbi kada je očito da im je ta zdravstvena skrb potrebna. Ali pitanje je da li ćete vi to moći provesti jer ste vi Ministarstvu zdravstva ukinuli 226 milijuna kuna. To je oduzet gotovo sav novac za investicije u bolnici. Ovaj proračun je slika Vlade, ali prije nego što vam tu sliku predočim, obrazložiti ću vam, ja sam uputio jedan amandman, uputio sam jedan amandman za kojeg molim da ga razmotrite, naime, vidite, vi ste, pokazuje se velika priča, sve u velikoj brizi za Hrvate u iseljeništvu, Hrvate u susjednim zemljama, Hrvate u svijetu. Račanova Vlada je donijela jednu odluku da financira projekte Hrvata u Vojvodini, 130 tisuća kuna je dala za Hrvatsko akademsko društvo iz Subotice. Oni su počeli neke projekte, i išlo je sa tim projektima dosta dobro dok nije došla vaša Vlada pa im je te novce obustavila 130 tisuća kuna. Sada su ti svi projekti stali. E pa ja predlažem da onda malo uzmete, bar jedno 200 tisuća kuna, 250 iz onih visokih, velikog bogatog fonda za pomoć Hrvatima u Bosni i Hercegovini pa da malo pomognete ove u Subotici, tako da bar mogu završiti svoje te projekte koje su započeli da ta briga o njima ne bi bila tako samo prigodničarska i, a zapravo bez ikakve podloge. Vratimo se mi slici Vlade što ovaj rebalans proračuna pokazuje, eto on je skenirana slika Vlade, pokazuje se da Vlada niti zna planirati, da ne znam upravljati, da ne znam naplatiti poreze, da ne zna rasporediti sredstva, što zna, što zna? Zna dati obećanja! A što ne zna? Ne zna ih ispuniti. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolega Staziću, ni jedan projekt Hrvata iz Vojvodine niti je obustavljen niti je zaustavljen. Na javni natječaj svi projekti koji su se javili, i od pripadnika hrvatskim nacionalnih manjina u susjednim zemljama oni su nastavljeni ako su počeli sa vašom Vladom ali novi projekti koji su, na koji su se javili na natječaj oni se nastavljaju i u ovoj Vladi. Prema tome, nemojte govoriti neistine, kao što vi to često govorite u Hrvatskom saboru. Ipak je saborska govornica nešto drugo od komunističke partije.
Replika poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Kolega Stazić je predložio da se uvede porez na političku prostituciju šta mislim da bi se trebalo o tome ozbiljno razmisliti. Možda ne bi bilo loše, dosta bi zaradio državni budžet ali spomenuo je splitski slučaj. Kada su dva vijećnika Hrvatske stranke umirovljenika sa jedne liste koju je predvodio SDP kada su ušli u gradsko vijeće onda glasali za kandidate druge liste kojoj su omogućili da dođe na vlast. Jedan od njih gospodin Boban je u 9,45 minuta a sjednica je bila u 10 potpisao kandidaturu za kandidata iz SDP-a za predsjednika gradskog vijeća a u 10 sati je glasao protiv njega u roku od 15 minuta. Dakle, htio sam samo kazati kolega da se možda treba uvažiti i ovaj faktor zdravstveni o kojem ste vi govorili, senilnosti faktor, zaboravljivosti itd., pa utoliko, više stoji ono da bi možda bili potrebni liječnički pregledi, ako treba i u Saboru, ja sam to već jedanput predložio bio, pa neke to sablazdilo ali ja sam rekao pošto vozači teških motornih vozila u cestovnom prometu ili vozači kamiona svakih 6 mjeseci moraju imati takve preglede zašto ne bismo imali mi ili vjećnici gradskog vijeća, županijskih skupština itd., jer i naš posao je odgovoran u najmanju ruku onoliko koliko i njihov. Dakle, mislim da bi se dalo razmisliti o vašim prijedlozima i da bi možda bio dobar doprinos i državnom budžetu ali i mentalnoj i političkoj higijeni u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Sumnjam kolega Jurjeviću da se ovdje radi o seniliji, sumnjam. Jer sumnjam da će taj gospodin tako lako zaboraviti novce koje je dobio za izdaju povjerenja birača.
Hvala lijepo. Dame i gospodo mislim da su kod rasprava o rebalansu državnog proračuna vrlo tematski vezana ovo što ste vi kolega Stazić počeli, rasprava o političkoj prostituciji, u čemu vas dušno podržava kolega Marin Jurjević gdje predlažete ministru da predloži Zakon o uvođenju političke prostitucije sa testiranjem na mentalno zdravlje a poreza na mentalnu prostituciju, mislim da to nije tematski vezano za ovo a nadam se da možete i vi inicirati predlaganje takvoga zakona kao sponzori sa punim, sa punim … [[Govornik se ne razumije.]] onda ćete glasovati valjda za to. Ali dajte se, mislim da trebamo večeras i glasovati o ovom rebalansu proračuna pa bi bilo dobro da budemo prema temi usredotočeni. Ministar financija Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, pa s obzirom da je uvaženi zastupnik Stazić mene nekoliko puta prozvao ali da to naravno kao po običaju nije s ničim dokumentirao, ja bih mu samo napomenuo da u ovih 15 mjeseci, zapravo ovih 18 mjeseci je naplaćeno više prihoda u državni proračun 8,5 milijardi kuna, prema tome, vi ste govorili o dvije, naplaćeno je više 8,5. Isto tako ste spominjali neki dan amandmane svoje o kaznama, onda bih ja vama, ne smijem vam postaviti pitanje kao zastupnik ali iznio bih konstataciju koji smisao je bio za 8 tisuća ljudi, u carinskoj i poreznoj upravi 2001. smanjiti plaće između 20 i 40%. Ako ste vi optužili mene kao ministra da nisam prihvatio vaš amandman o povećanju kazne onda ja postavljam pitanje ovom Visokom domu i hrvatskoj javnosti kome je bilo u interesu carinicima i poreznicima 2001. smanjiti plaće do 40%, ukinuti stimulacije nadzoru u poreznoj upravi itd., čisto radi komparacije kada već osobno prozivate. A što se tiče Zakona o političkoj prostituciji pa ja bih vrlo radio da predložite taj prijedlog jer ja sam osobno na svojoj koži osjetio što to znači. Dobiti realno izbore protiv koalicije tri stranke i onda se dogodi, i onda što bude najveći smijeh tu priča ne završava, nego treba protiv čovjeka koji je uprihodovao gradski proračun 30 milijuna kuna podnesti kaznenu prijavu da bi se naplatila koalcija. Jer slučajno koalicijski partner je odvjetnik u jednom procesu u vezi tih 30 milijuna pa kada se ta imovina podjeli onda će se ta politika naplatiti a vjerojatno će i gard Velika Gorica uprihodovati nešto prihoda. Ali kažem vrlo interesantan prijedlog zakona pa možda poslije sljedećih izbora biti će dobro svima, možda ćemo udebljati malo proračun pa ćemo moći dati onima kojima to stvarno pripada. No, također ako mogu samo komparirati prihode, 6 mjeseci ove godine i 6 mjeseci sljedeće godine, prihodi su veći za 6,58, usprkos ono što ja nisam prikrivao nego sam to jasno i otvoreno rekao jutros, usprkos određenih problema u prva tri mjeseca, ali hvala Bogu osnovali smo u Zagrebu, Splitu, Osijeku i Rijeci uprave za velike porezne obveznike. Oformili smo nadzor u carinskoj upravi pa je vrlo interesantno da u protekle 4 godine je uvezeno nekoliko stotina brodica na privremeni uvoz da nitko to nije iskontrolirao pa se s tim bave određene poduzetničke djelatnosti. No bit će vrijeme kad će Hrvatski sabor biti izvješten o svim tim akcijama ali kažem nije mi jasno da u Hrvatsku može ući 100 i još nešto brodica preko lučke kapetanije a da za to oni koji su trebali kontrolirati nisu kontrolirali.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, predstavnici Vlade! Prije svega predsjedniče Sabora ja ću biti slobodan uputiti jedan oštar protest upravo vama zbog toga što se osjećam [[Upadica: Po čemu će biti ta oštrina da se znam pripremiti?]] U, u intonaciji. ... /Upadica: U intonaciji? ... [[Govornik se ne razumije.]] sa intonacijom kao u Koprivnici na Dan Koprivnice sa jegerom./ ... Mi smo imali oštre naprave da riješimo taj problem. Dakle zbog toga što mi se čini da je ovaj Sabor tehnološki zaostao za Vladom ja sam naime očekivao nakon što je Vlada održala telefonsku raspravu i telefonsko glasovanje o rebalansu Proračuna da Proračun, da Proračun dobijem SMS-om. Nisam ga dobio SMS-om. Dobili smo ga u prastarom, na prastari način. Dobili smo ga u paprinom, u obliku papira. Ne samo to nego evo nama se ne omogučava niti da glasamo s pomoću ključića nego moramo izvršiti optičko glasovanje na način da se pomoću optičke vidljivosti kad je dovoljno dostupna prebrojavaju glasovi u ovoj dvorani pa onda ponekad se događa da imamo različite interpretacije o broju podignutih ruku. Dakle da je, vjerojatno je tu onda problem sa optičkom vidljivošću u samoj dvorani. Ali da se dakle nakon tog mog oštrog protesta vratim meritumu onoga o čemu danas raspravljamo, to je rebalans Proračuna. Prije svega ja ne dvojim o tome da Vlada ima potrebe pa i jedinice lokalne, poglavarstva i jedinice lokalne samouprave tijekom godine izvršiti i određene korekcije u prihodima i u rashodima. Naprosto nemoguće je predvidjeti sve prihode, nemoguće je predvidjeti kakvi će oni biti i da li će biti i ostvariti se u istom iznosu većem ili manjem kao i jednako tako je nemoguće predvidjeti sve rashode posebice u trenutku kada rastu neke cijene na koje ne možete utjecati. Problem je ovdje možda u tome što se moglo nešto bolje planirati jer smo mi upozoravali da neće primjerice biti dovoljno novaca za mirovine i da neće biti dovoljno novaca za plaće. Tada nas se uvjeravalo da će to biti sasvim dovoljno. Međutim ono što je meni ovdje sasvim nepjmljivo zašto se svima pomalo uzima pa, pa ponekad ili često čak i onima kojima se ne bi smjelo uzimati da bi se dakle namirile te društvene potrebe koje objektivno, objektivno postoje. I tu doista mislim da je ovdje napravljen malo krivi, krivi, kriva raspodjela jer mislim da je bilo puno drugih stavki iz kojih se moglo uzeti, a da to nema utjecaja na stvaranje pretpostavki za budući razvoj da bi se zadovoljile ove društvene potrebe. Ja sam očekivao i da će Premijer učiniti ono što je rekao u televizijskoj emisiji, mislim da se zove Focus gdje je rekao da evo kako ćemo uštedjeti na ovom Proračunu pa je jedan od ključnih primjera mu bio da će uštedjeti se na papiru, na uredskom materijalu. Međutim kad pogledate upravo Proračun Vlade Republike Hrvatske onda vidite da se stavka uredskog papira povećava 30%. E sad kako može Premijer biti uvjerljiv da će netko drugi u Vladi i u ministarstvima štedjeti ako sam ima potrebu 30% više papira do kraja godine potrošiti nego što to neki drugi imaju? Ili još jedan apsurd koji se događa u samom, samom Uredu Predsjednika Vlade pa i u samoj dakle stavci Vlade, smanjuju se iznosi za plaće ali se povećavaju iznosi za prekovremeni rad. Ako postoji potreba za prekovremenim radom onda treba zaposliti nekoga. A ako ne postoji potreba za prekovremenim radom onda ne trebamo niti povećavati ovdje stavku. Ili u konačnici pretpostavljam da u nekim ministarstvima i u nekim resorima ima ljudi koji nisu dovoljno iskorišteni i mogli bi se preraspodjeliti unutrašnjom preraspodjelom unutar Vlade da ne moramo imati potrebu povećavanja gotovo u svim ministarstvima stavke za prekovremeni, prekovremeni rad. Mi smo očekivali jednako tako da će dakle se učiniti puno toga na stručnom usavršavanju državnih službenika i namještenika međutim evo napravljen je Centar za usavršavanje službenika i namještenika ali se stavka za funkcioniranje to Centra smanjuje za 70%. Dakle imat ćemo prelijepu zgradu državne akademije ali očito u njoj nećemo imati, nećemo imati ljudi koji će izvoditi te programe. I ministar je u uvodnom obrazlaganju jednako tako rekao da ne može država biti generator budućeg gospodarskog rasta dakle da državne investicije trebaju prijeći na privatni sektor i da država tu stvara preduvjete da privatni sektor, privatni novac, strani investitori idu sa investicijama koje će generirati taj budući rast. I ja se doista slažem s tim u potpunosti sa tom tezom. Međutim ta teza ne odgovara onom što piše u rebalansu proračuna zato što imate ministre stavka provedba mjera za poticanje ulaganja smanjuje se za 75%. Stavka provedba privatizacije velikih poduzeća smanjuje se za 97,5%. Poticanje poduzetničke infrastrukture, subvencioniranje obrtnika, malih, srednjih poduzetnika smanjuje se za 10%. Promidžba poduzetništva smanjuje se za 30%. Prekvalifikacija obrtnika smanjuje se za 20%. Prijenos okolišno prihvatljivih tehnologija smanjuje se za 60%. Reindustrijalizacija, izvoz kroz turizam smanjuje se za 66%. Stavka Fonda za razvoj i zapošljavanje dakle fonda koji bi trebao regenerirati taj budući razvoj smanjuje se za 10, za 10%. Stavka Fonda za regionalni razvoj smanjuje se za jednako tako za 10%. Edukacija osoblja pri pripremanju projekata regionalnog i lokalnog razvoja smanjuje se za 72%. Nadalje stavke regionalnog razvoja Požeško-Slavonske, Primorsko-Goranske, Moslavačko, Sisačko-Moslavačke i Splitsko-Dalmatinske županije smanjuje se za 10 do 60, do 60%. Ono što je najdrastičnije, a to je upravo taj preduvjet za stvaranje infrastrukture za ulaganje prije svega «green field» ulaganja imate izgradnja komunalne infrastrukture u poduzetničkim zonama smanjuje se za 78%. Pa ako sve to smanjimo, ako smanjimo i poticaj seoskom turizmu odnosno ukidamo ga u potpunosti dakle više te stavke nemamo onda se postavlja pitanje kako će lokalna samouprava koja je računala na to partnerstvo sa državom, da ju država sa nekim makar i minimalnim sredstvima pomogne da, da kupe zemljište, da izgrade komunalnu infrastrukturu i stvore preduvjete da ponude zaista vlasnički, urbanistički riješene i komunalno opremljene zone za strane investitore. Sada vidimo da država praktično od toga svega odustaje. Ono što je još veći problem to je da je natječaj za ta sredstva ima rok 15.6. dakle do 15.6. su se mogli predati zahtjevi i danas imate preko 450 zahtjeva od kojih vjerojatno neki neće biti riješeni do kraja godine i s razlogom zato jer naprosto neće biti za to novaca u ovom državnom proračunu. Dakle ta teza da želimo da privatni sektor generira budući rast ovdje se demantira u samom proračunu. Jednako kao što i znanje kao drugi generator budućeg razvoja nije baš najbolje prošao u ovom državnom proračunu. Ovdje se govorilo o tome da to nije tako. Ali gospodo ako smo za rano učenje stranog jezika ukinuli stavku od 15 milijuna onda ja postavljam pitanje što je to. Ako smo smanjili za 70% poticanje programa rada s darovitim učenicima i studentima, što je to? Ako smo novo zapošljavanje za novo otvorene školske objekte ukinuli, znači li to da ove godine neće biti otvorena niti jedna škola u Hrvatskoj? Ako smo mrežu škola i projekata jednosmjenskog rada gotovo ukinuli, što je to? Usavršavanje ravnatelja i stručnih suradnika smo smanjili za 88%. Poticanje udruga za izvan nastavne aktivnosti za 10% itd. itd. Dakle doista ovaj državni proračun je kresao stavke koje nije trebao kresati i ja se slažem s tim da je trebalo namaknuti novac za mirovine i da treba namaknuti novac za plaće i za neke druge stvari, ali sasvim sigurno ove stavke iz kojih je ovdje skidano nije trebalo uzimati. I u konačnici moram reći nešto i o izbornoj jedinici iz koje dolazim. Mi ništa nismo imali ili ništa nismo dobili u ovom proračunu i to ste nam još i uzeli. Tako ste u Koprivničko-križevačkoj županiji smanjili transfer za razvoj vodoopskrbnog sustava sa bijednih 3 milijuna kuna na 2 milijuna i 250 tisuća kuna. S tim se može sagraditi 2 kilometra i 250 metara magistralnog vodovoda, a Koprivničko-križevačka županija je županija sa najmanjom dostupnošću vodoopskrbnom sustavu u Republici Hrvatskoj, jednako kao što ste smanjili i stavku za zaštitu voda i mora od zagađenja za 40% a moramo uložiti gotovo 12 milijardi u narednih 7 godina da bismo riješili ekološke probleme koje imamo, upravo na onome što je jedno od bogatstava Hrvatske, a to je voda. Hvala.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Mršić kažete nemoguće je precizno prihode, a kamoli rashode. Ali vas sada Vlada demantira. Mi kada smo ovdje raspravljali o izvršenju proračuna za 2004. godinu, vi ste mogli vidjeti da su sve stavke ispunjene i izvršene u iznosu 100%. Pa tako npr. i u Ministarstvu branitelja, međugeneracijske solidarnosti recimo troškovi za telefone, to je ministarstvo u koje je inače uvedeno valjda najviše telefona i tamo je, pazite troškovi za telefoniranje su planirani i izvršeni 100% u lipu i sada zamislite da je jedan telefonski razgovor samo trajao 10 minuta dulje ili 15, gotovo taj plan bi se poremetio. Nego se točno u sekundu znalo koliko će se telefonirati, znači to treba znati raditi. Znate kako se to radi? To Vlada napravi tehnički rebalans pa onda vidi koliko je izvršenje, a onda po tom izvršenju napiše plan i to taj falsifikat tu nulu od dokumenta pošalje u Sabor da Sabor o njoj raspravlja. To se tako radi. To treba znati raditi. To ova Vlada zna.
I druga replika, poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa moram napomenuti da nije samo Koprivničko-križevačka županija ta koja je dobila manje novca ili kojoj se stalno ili neprestano ukidaju novci za pojedine projekte. Slično je prošla i Varaždinska županija isto tako u programu vodoopskrbe. Međutim ono što je u ovom rebalansu proračuna fascinantno, da sve ono što bi trebalo ići za razvoj od poljoprivrede i gospodarstva smanjuje se, a posebno naglašavam ovaj dio još jedanputa jer je to izuzetno važno, kada se radi o školstvu onda je problem za novootvorene školske objekte nema novca. Napominjem od kuda onda 340 milijuna kuna za dodatno za plaće državnih službenika. Očito da je ova Vlada zaposlila nove ljude, a mi nikako da dobijemo podatke koliko je to novih ljudi. Isto tako u ovom rebalansu proračuna imamo da se 50 milijuna izuzima, manje ide od jubilarnih nagrada, od obveza po kolektivnim ugovorima, samo ne znamo zbog čega je to tako. Mi smo svoj grijeh platili, izgubili smo izbore 2000. zato što smo neke stvari, odnosno 2003. zato što neke stvari nismo napravili. Ali gospodo od carinika pa do kolektivnih ugovora i obveza imate mogućnosti povećati plaće i ispunjavati obveze. Koji je to sada libi što se dogodilo prijašnjih godina. Sada govorimo o današnjem vremenu i onome što će se događati do sljedeće godine. Mislim da mi kao zastupnici ipak moramo vrlo jasno i precizno o tome progovoriti.
Inače sam provjerio kolega Mršić, doista je došao prijedlog rebalansa proračuna na starinski način. Nije upućen SMS porukom, ali nije ni kao jedan od ranijih dokumenata došao "emajliranom" poštom, e-mailom. Državni tajnik Janjić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani gospodine zastupniče ja ću kratko samo odgovoriti na ovo što ste rekli, što je vezano na obrazovanje, a jednako tako i poštovanoj gospođi Sobol koja je također o tome govorila. Ove stavke koje ste spominjali, a koje se odnose na plaće zapravo, dakle i novo zapošljavanje gdje su gotovi školski objekti ili športske dvorane u iznosu od 7,5 milijuna kuna, rano učenje stranih jezika 15 milijuna kuna, informatizacija 17 milijuna kuna. Dakle to su sve bila sredstva za plaće. Ona su sada ovdje svedena na nulu, a pod zajedničkom stavkom plaće se sada nalaze kompletno ta sredstva. Dakle ako ste dobro pogledali sada na plaćama imamo 2 milijarde i 567 milijuna, imali smo 2 milijarde 567 milijuna kuna, a sada je 2 milijarde 734. Dakle ne radi se o ukidanju tih stavki, o skidanju novaca nego zapravo je to iskazano u ovoj stavci. Naravno učenje stranih jezika je krenulo od prošle godine, dakle ovo je druga godina, slijedi još jedna. Naravno da tu ima novoga zapošljavanja. Jednako tako i kada je riječ o novim školskim objektima koja također iziskuju nova zapošljavanja i naravno kada je riječ o zapošljavanju stručnih suradnika, informatičara itd. Dakle to je jedan dio i to nije nestalo nego se nalazi u zajedničkoj stavci i planira se po školskoj godini, dakle da bi se mogla trošiti sredstva, ne treba čekati 9. mjesec. Drugo što ste spomenuli, ja moram ovdje priznati doista vrlo vješto, kada se radi o smanjenju o nekakvome iznosu od milijun, dva ili tri milijuna kuna onda kažete 3 milijuna kuna. A kada se radi o nekakvom manjem iznosu onda kažete toliko posto pa ste tako rekli da je za 10% smanjen iznos kada je riječ o potpori udrugama za izvan institucionalno obrazovanje, to je bilo 4 milijuna kuna a sada je 3 i 600. Je 10%, ali je to manji iznos pa zato niste spomenuli vjerojatno u toj cifri. Moram ovdje spomenuti da je iznos 3 i 600 bio i prošle godine i sada je zapravo umanjen za 10% i skinut na razinu prošle godine, dakle nisu manja sredstva nego što su bila. Naravno da su neke stavke smanjene, a ja ću sada reći i zašto. To konstatiram, molim vas da ne protumačite drugačije. Mi imamo dug od 238 milijuna kuna po sudskim ovrhama za regres iz 2001. godine, naravno da je ta sredstva trebalo osigurati. Imamo također obvezu od 1. siječnja 2002. godine koja se odnosi na smjenski rad i koja košta 163 milijuna kuna, a to je ukupno 401 milijun kuna. Naravno da to treba osigurati i naravno da se može osigurati jednim dijelom povećanjem proračuna za 243 milijuna kuna, dakle razdjel Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa, a drugim dijelom smanjivanjem određenih stavki gledajući da to bude što bezbolnije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Mršić. Izvolite kolega Mršić.
Kolega državni tajnik je u konačnici sam sebe ispravio zato jer je rekao da povećanje stavke za stare dugove zato jer doista stavka za rano učenje stranog jezika je ukinuta i niste dozvolili da se zapošljavaju nastavnici da bi se mogao drugi strani jezik uvoditi u nekim osnovnim školama. Dakle, tih sredstava nema ostala su sredstva za regres i za smjenski rad koji postoji po dugu.
Zahvaljujem. Vi u ime predlagatelja hoćete, nemate ispravak nemate, ali ako hoćete u ime predlagatelja naravno možete. Izvolite državni tajnik Janjić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednici. Rade jasnoće i radi točnosti ja moram ovdje reći da to nije dovedeno u pitanje, dakle projekt ranoga učenja stranoga jezika, počeo je prije dvije godine. On već drugu godinu ide, iduće godine dakle 1005. i 6. ide treću godinu, naravno da to iziskuje nova zapošljavanja, svake školske godine otprilike 400 nastavnika stranih jezika. Dakle, mi ćemo za ove tri godine zaposliti 1200, to nije dovedeno u pitanje, dakle svi su oni koje je trebalo zaposliti zaposlili smo ih u ovoj godini i u sljedećoj, sljedeće školske godine. Nemojte to dovoditi u pitanje, dakle ovo je projekt koji se u potpunosti realizira, odnosi se na rano učenje stranoga jezika, dakle od prvoga razreda, dakle nemojte to miješati sa drugim stranim jezikom.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku. Ja vas molim da u tom slučaju se javljate u ime predlagatelja, sa objašnjenjima pozicije predlagatelja ali da ne ulazite na ovaj način u raspravu sa zastupnicima da možemo normalno dalje nastaviti raspravu. Sljedeći na redu za raspravu je gospodin zastupnik Ante Markov, izvolite kolega Markov.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, preostali članovi Vlade. Svaka rasprava o ekonomskoj politici a proračun je naravno jedna od tih tema, koja za svoj prioritet nema izvoznu orijentaciju ili pripremu roba za tržište je promašena politika. Svaki rebalans u sebi sadrži elemente odgovornosti zašto je došlo do rebalansa i koji su razlozi koji su doveli do neispunjenja onih učinaka ili opredjeljenja za koje se Vlada opredijelila. Naravno prije ili kasnije svaka Hrvatska vlada pa i ova morat će odgovoriti na vrlo jednostavna pitanja, koliki su fiskalni potencijali ove zemlje, koliko građani i gospodarstvo mogu ostvariti prihoda u državnom proračunu, koliki su ti potencijali i isto tako drugi važan odgovor na koji način i tko hoće biti korisnik tih sredstava, a da se pri tom zadovolje najvažniji kriteriji koji se moraju zadovoljiti, a to je jednaka privrženost razvoju, znači stvaranju nove vrijednosti i ispunjenje ustavne zadaće a to je pomoć onima koji ne mogu ostvariti ili su na neki drugi način već ostvarili onu prednost i Ustav im garantira da će oni imati skrb o sebi i svojima. Te dvije kategorije se počesto brkaju pa se kaže da je Vlada socijalnim mjerama unazadovala poziciju razvoja, ili da je proračun ovakav ili onakav. Proračun mora biti i razvojan i socijalan, zašto, pa zato jer su to dvije povezane stvari. Ako razvoj ne stvori potencijal novog viška vrijednosti u idućem razdoblju tada će naravno doći do ugrozbe socijalne pozicije ili svih onih struktura bez obzira kako ih zvali. Naravno vrlo su stvari jednostavne. Kada društvo u cjelini više troši nego što stvara tada postoji samo jedno rješenje, morate se zadužiti, morate naći razliku da je netko podmiri. Naravno to govori o razlozima zbog čega imamo visoki rast ino duga, upravo zato što se mora vršiti zaduženje jer je potrošnja i više se troši nego što se stvara. I u projekciji samoj to stvaramo, pa opet počesto ne možemo predvidjeti zašto. Pa upravo zato što naravno svaka linija usporavanja zaduživanja koje u monetarnoj sferi provodi Hrvatska narodna banka pokazuje realne nedostatke sustava nadzora. Zašto, pa zato što kada nekome nedostaje novac, on će naći načina da preko posrednika banaka dođe do tih sredstava, zadaća monetarnog zaštitnika Hrvatske narodne banke je da pokuša usporiti rast zaduživanja a da pri tome ne našteti interesima gospodarstva. Jer važno je podsjetiti da je Hrvatska vodeća zemlja u Europskoj uniji u pogledu zaduženosti građanina pojedinca koji je prešao preko 58% se odnosi na zaduženje građanina pojedinca, prosjek u Europskim zemljama pa i nove Europe se kreće maksimalno do 23%. Prema tome, mi smo iscrpili razinu potrošnje što se tiče građanina pojedinca. Zašto se posrednik banka odlučio više za njega manje nego za gospodarstvo govori više o gospodarstvu, govori o tome da nismo imali ekonomsku politiku, upravo onu na tragu perspektive izvoza, prema tome, jedino što možemo učiniti je osloniti se na rast, razvoj i stvaranje nove vrijednosti, jer to predstavlja jedini odgovor na koji ćemo način uravnotežiti ne samo proračun nego i platnu bilancu koja je također u stalnom deficitu, koja gotovo podjednako ako ne i više prati ali nama se približava još jedna opasnost, osim ovog vanjskog duga koji raste onom brzinom ali ima svoju dinamiku pa u njemu sve više učestvuje banka koja se i ne može nazvati korisnikom javnog duga nego ima u sebi elemente privatnog duga no to je jedna stručna tema u kojoj se ni stručnjaci ne mogu složiti, tako da struktura vanjskog duga je različita i središnja država smanjuje svoje potencijale u maksimalizaciji vanjskog duga. NO, osim vanjskog duga javlja se i unutrašnji dug ili dugovanje koje država ili paradržavni fondovi ne plaćaju svoje dobavljače. To je jednako opasan dug i on generira još one rezultante koji su bili početkom 2000. potpuno izraženi da bi se u nekih 12 mjeseci oni otklonili i stvorilo se pozitivno ozračje na unutrašnjoj strani. Što je nužno i što se može iščitati iz prihoda poslovanja odnosno rashoda poslovanja ovog proračuna. Ne imanje realnog ili ciljanog opredjeljenja na koji način povećati proračunske vrijednosti u prihodima a da one ne budu kazane u onom stereotipu pojačat ćemo financijsku policiju, uvest ćemo veći nadzor na trošarinama, uvećat ćemo nadzor nad privrednim subjektima, sve je to već poznato i on ima svoj zadani okvir. Dalje od tog okvira ne možete ako ne želite dovesti privredne subjekte u poziciju da ne mogu poslovati a to naravno nam nije cilj. Prema tome, jedini odgovor koji se mora isčitati je razvoj. Razvoj se zove u suvremenom svijetu znanje. Bez znanja i izvrsnosti naravno nema budućnosti. Nema razvoja, nema perspektive, nema izvoza, nema Europe. Sve je fikcija a nažalost ulaganje u znanje, u izvrsnost je u ovom proračunu gotovo nevidljivo odnosno vidljivije je na stavkama smanjenja nego na stavkama koje su trebale govoriti u prilog argumentu znanja, izvrsnosti i svega onoga s čime se jedino možete natjecati, s čime se jedino možete mjeriti i što možete uzeti kao ozbiljan kriterij. U tom kontekstu naravno ja ću sebi dati za pravo da kažem i što je to što Hrvatska kao svoju makro-ekonomsku poziciju ima i u okvirima postojećih odnosa ne koristi je. To je taj turizam kao tržište. To je tržište na kome se gospodo draga može samo zahvaćanjem u onaj segment koji sada ne kontroliramo u smislu potpuno neselektivnog uvoza svega i svačega što se troši u turističkoj potražnji a što defitivno obara image hrvatskog turizma jer dozvolite ćete da image turističkog turizma obara činjenica da trošite proizvode koje je naš klijent iz Njemačke kao bofl robu vidio u svojim samoposlugama a sačeka ga u Hrvatskoj. Naravno da u prilog turizma ide razvoj izvrsnosti hrvatske poljoprivredne proizvodnje, prehrambene industrije i svega onoga što možemo ponuditi i prodati kući u Hrvatskoj. Procjenjuje se da samo zahvatom 30-tak posto a u ovom momentu prema izračunima, kolega Ljubo Jurčić se više bavio tom metodologijom utjecaja turizma na ostalo gospodarstvo. Pretpostavlja se da nažalost preko 65% ukupnih ulaznih inputa u turizam, znači svega što se događa i što turistu čeka u Hrvatskoj je iz izvoza. U slučaju da se samo 30-tak posto a bio je i predlagan u ovom parlamentu jedan prijedlog zakona koji je išao sa tom tezom. Moglo bi se obuhvatiti gotovo 2 milijarde eura u prvoj godini što bi hrvatski turizam apsorbirao domaćih proizvoda da ih imamo, da ih proizvedemo i da se ozbiljno organiziramo. Prema tome, upravo sam dao način prijedloga kako da se prihod poslovanja poveća za 2 milijarde eura a te 2 milijarde eura možemo reći Isuse ali mi smo postali tržište za tuđe proizvode. I Njemačka, Italija i ostali dobavljači hrvatskog turizma ne kažu Isuse nego kažu hvala ti Isuse što imamo nerazumni narod koji nam je omogućio da naše proizvode prodajemo na njihovom tržištu i pri tom im isključivo plasiramo bofl i lošu robu a oni to ne razumiju. Prema tome, da zaključim ovaj proračun i ovaj rebalans pokazuje da Hrvatska ima potencijala ali da nema znanja, da govorimo svi o strategiji ali da nemamo strategiju cilju ili kako doći do tog cilja. Ovaj proračun govori o tome da postoji neefikasnost i u načinima upravljanja kako ekonomskih resursa tako i resursa kojima se trebamo nositi kao buduća članica Europske unije. Prema tome, znanje i izvrsnost su preduvjet rasta gospodarstva, rasta životnog standarda i smanjivanje svih onih opterećenja koje nas opterećuju do te mjere da možemo završiti na način na koji ne bi sigurno htjeli.
Zahvaljujem, kolega Markov. Ja vas molim da ne dobacujete iz klupa. Slijedeća je na redu gospođa zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite, kolegice Lalić!
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa evo, nema niti jednog ministra, pa ni ministra financija i njih ne moram pozdravljati, pa zato pozdravljam kolegice i kolege zastupnike. Raspravu o Rebalansu proračuna za 2005. godinu započet ću narodnom uzrečicom "Došla cica na kolica". Još kad smo raspravljali o proračunu niz oporbenih klubova prognozirali smo skori rebalans jer je proračun bio nerealan. Nije bio ni socijalan, ni razvojan što je posljedica nedostatka vizije Vlade kako i kuda treba voditi Hrvatsku, ali zato je bio predizboran. Bili su predsjednički izbori ali proračun nije pomogao. Bili su lokalni izbori, ni tu proračun baš nije puno pomogao ali je zato pomogla politička trgovina. I sada kada je sve to prošlo idemo na rebalans proračuna. U njemu je ponestalo sredstava jer se prihodi ne ostvaruju po planu pa se tako plan prihoda smanjuje za 786 milijuna 243 tisuće kuna. Drastično su podbacili prihodi od poreza i trošarina. Razlozi su dvojaki. Plan je bio nerealan namjerno ili posljedica neznanja, ne znam. Moramo se zapitati koliko je to i posljedica financijske nediscipline koja naprosto buja zajedno s nelikvidnošću. Nedostatak volje države da uspostavi financijsku disciplinu dovest će ponovno do stanja iz 2000. godine kad smo zbog 23,5 milijarde kuna nenaplaćenih poreza, doprinosa bili prisiljeni donijeti Zakon o naplati nenaplaćenih potraživanja s osnova poreza, doprinosa i carina. Podsjećam da država nikada nije naplatila ta svoja potraživanja. Sada se ponovno kuca na ta vrata a sve se opravdava pa država je najveći dužnik i dok ona ne podmiri svoja dugovanja krug dugovanja i potraživanja u Hrvatskoj ne može se zatvoriti. A Vlada kaže u projekciji prihoda za 2005. godinu kao od činitelja uključena je i planirana pooštrena kontrola naplate prihoda od pojedinih poreza, prvenstveno poreza na dodanu vrijednost i trošarine. Na temelju dosadašnjeg iskustva od pooštrene kontrole neće biti ništa pa ćemo vjerojatno do kraja godine imati još jedan rebalans zbog podbačaja prihoda. Smanjenje prihoda za posljedicu ima smanjenje troškova pa da vidimo gdje i kako. Vladin avion po nalogu premijera ili po njegovom odobrenju letjet će i nadalje neracionalno ali ispunjavajući posebne želje pojedinih članova Vlade i njenih miljenika te potrošiti 24 milijuna 440 tisuća što je doduše a 277 tisuća manje od plana. Očito je da se navike i komocija ne žele mijenjati ma koliko opterećivalo proračun. Treba podsjetiti da je taj isti avion u 2003. godine koštao proračun 11 milijardi kuna a sada 13,5 milijardi više. Usporedbom ove stavke koja je isključivo u funkciji komocije članova Vlade i nekih pojedinaca iznosi 24,5 milijuna kuna i recimo Ureda za suzbijanje zlouporabe droga kojem je zadatak koordinirati državna tijela i provoditi politiku prevencije zlouporabe droga a proračun mu iznosi 5,5 milijuna kuna, skida se gotovo jednak iznos. To je dovoljan pokazatelj koliko se Vlada iskreno želi boriti protiv zla kojeg je potpredsjednica Vlade pred kamerama i novinarima nazivala karcinomom modernog društva. Ovaj podatak i ova usporedba razotkriva sve licemjerstvo i farizejštinu sadržanu u izrazima zabrinutosti nad porastom kako broja ovisnika tako i broja umrlih. Taj zaključak upotpunjuje i podatak da se smanjuju sredstva na stavci "Politika za mlade". Istu sudbinu smanjenja sredstava doživljava stavka "Provedba mjera obiteljske i populacijske politike" kao i stavka "Potpora za programe usmjerene djeci i mladima". Podrška programu za socijalno osnaživanje obitelji, mladih, djece i osoba s invaliditetom smanjuje se čak za 2 milijuna 800 tisuća kuna. Dakle, potpredsjednica Vlade obećava posebnu skrb za mlade, za zaštitu obitelji, za invalide, deklarativno se zalaže za pronatalitetnu politiku ali za provedbu obećanja i eventualnih programa koje bi kao ministrica morala imati sredstva se smanjuju. Za efikasnu pronatalitetnu politiku nije dovoljno za treće i svako daljnje dijete, ozakoniti porodiljski dopust od tri godine. Povećan je broj živorođene djece neće potaknuti prosječni dječji doplatak od 250 kuna. Unatoč toga, tako niskoga doplatka za njega se sredstva smanjuju za 58 milijuna 700 tisuća kuna. Ovi podaci potpuno razgolićuju sjaj i bijedu Vladine pronatalitetne politike. Od silnih obećanja ostaje ništa. Ništa veća briga države nije ni za stariju i nemoćniju populaciju. Za podršku programa za međugeneracijsku solidarnost planirana sredstva od tri milijuna kuna smanjuju se za 918 tisuća. Što reći? Jedino moguće, djeca, mladi, invalidi, obitelj i stariji, dakle, najpotrebitiji na marginama su državne skrbi, ako je tako bilo bi pošteno barem ne glumatati brigu i skrb koje nema. Raspravljala sam o proračunu sa aspekta regije iz koje dolazim dakle, Slavonije. Tada sam rekla da je Vlada odgovorna za neravnomjerni razvoj regija u Hrvatskoj. Rekla sam, citiram: "Vi ćete biti krivi što će u Slavoniji se pojaviti pokret koji će za početak Slavoniju htjeti kao regiju a poslije kao autonomnu pokrajinu.", i to se dogodilo. Oni kojima je moja tvrdnja u ono vrijeme bila smiješna, danas su pronositelji te ideje, no unatoč tome a još više onome što nisam izrekla, gospodo svoju pogrešnu politiku nastavljate. Proračun Ministarstva poljoprivrede direktno se reflektira na Slavoniju a on se smanjuje za 130 milijuna kuna od čega se najveći dio i to 80 milijuna kuna odnosi na poljoprivredu i šumarstvo. Smanjuju se sredstva za ruralni razvitak, za poticanje poljoprivredne proizvodnje i intervencije na tržištu. Ministar poljoprivrede žestoko je najavljivao povećanja ulaganja u višegodišnje nasade, što bi se srednjoročno značilo smanjenje uvoza. I onda kada su nam, kada su samo neki povjerovali ovim rebalansom, sredstva se smanjuju za punih 16 milijuna kuna. Isto tako pompozno su najavljena ulaganja u govedarstvo kojem je potrebno poticanje razvijati. Sada se sredstva smanjuju za 20 milijuna kuna ili za 50% planiranih sredstava. Dragi moji stočari, vama duplo manje sredstava samo zato što je uvozom vaše mlijeko i meso vaše stoke za Hrvatsku sada postalo višak. Mljekari i nadalje izlijevajte u rijeke proizvedeno mlijeko jer za Vladu Republike Hrvatske mlijeko iz republika bivše Jugoslavije je kvalitetnije od vašega. Sve ukazuje na to da je Slavonija u ovoj državi višak. Neki kažu i nepotrebni teret. Da, vjerojatno je tako jer prestali smo biti obećana zemlja, samo nesposobnima nepoznata je vrijednost slavonskih potencijala. Godinu i pol Slavonce se uvjerava da je za Hrvatsku strateški projekat izgradnja sustava za navodnjavanje. Novi, svi strateški projekti za hrvatsku Vladu nemaju jednaki prioritet. Negdje se oni realiziraju a negdje kao u Slavoniji iz godine u godinu samo se obećavaju i odgađaju. I ovaj rebalans ovom projektu smanjuju sredstva za 47% ili 14 milijuna kuna. Još nekoliko generacija Slavonaca neće imati pitku vodu jer Vlada smanjuje za jednu četvrtinu sredstva kako za regionalni vodovod istočne Slavonije, tako i za izgradnju vodoopskrbnog sustava Slavonske Podravine. Gospodine ministre financija koji niste ovdje, jer mi ne zaslužujemo da budete vi ovdje i vi ste očito uvjereni da je Slavonija Hrvatskoj nepotreban teret. Protivim se vašem mišljenju pa i vašem prijedlogu rebalansa proračuna.
Zahvaljujem gospođo Lalić. Gospodin državni tajnik se javio u ime predlagatelja. Izvolite ovdje za govornicu.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, samo kratka replika gospođi Lalić, uvaženoj saborskoj zastupnici.
Morate u ime predlagatelja reći naprosto stav predlagatelja.
Mogu reći samo to kada su u pitanju smanjenja na obiteljskoj politici da nije smanjen niti jedan projekat, odnosno ukinut ni jedan projekat nego da su rađene u biti uštede u smislu smanjenja materijalnih troškova i na to se svodi cjelokupno smanjenje. Kada je u pitanju dječji doplatak osigurano je dovoljno sredstava za provedbu po zakonskim propisima.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda gospođa Lalić, izvolite kolegice Lalić.
Ma gospodine državni tajniče, ja sam rekla da je prosječni dječji doplatak 250 kuna, vi smanjujete tu stavku za 38,7 milijuna kuna i vi i ja se slažemo da za 250 kuna neće se povećati broj novorođene djece. Ako želite odgovorno voditi pronatalitetnu politiku, ako ne želite samo plakati nad time da ćemo za 50 godina imati 35 tisuća Hrvata manje, onda bi bio red da povećamo dječji doplatak. Iz onih drugih stavki, ostvarenja programa mladih, zaštita obitelji, žena itd., šaljete ružnu poruku, onih 100, 200 tisuća kuna, 250 tisuća kuna, ma ne može spasiti ministarstvo, ne može spasiti proračun ali vi šaljete poruku da na tim sredstvima kojih nema dovoljno želite štediti i ne želite ostvariti programe, projekte koje zapravo nemate.
Zahvaljujem. Sljedeće, nastavljamo sa raspravom. Sljedeća je na redu gospođa zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite kolegice Majdenić.
Hvala poštovana potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Izmjene i dopune državnog proračuna rade se kao što je rečeno i u obrazloženju prijedloga Vlade Republike Hrvatske onda kada je došlo do novih saznanja i promjena makroekonomskih pokazatelja. Te promjene u vrijeme donošenja proračuna za 2005. godinu a to je bilo krajem prošle godine u studenom mjesecu nisu se mogle predvidjeti i u prvom redu zbog toga što je realni rast bruto domaćeg proizvoda za 2004. godinu tada još bila procjena i kao takav služio je kao osnova za projekciju ostvarivanja proračunskih prihoda. S druge strane u međunarodnom okruženju prema predviđanjima Međunarodno monetarnog fonda i Europske komisije u 2005. godini očekuje se daljnji oporavak svjetskog gospodarstva ali nešto sporijim tempom. U svjetskom gospodarstvu ostvarena stopa realnog rasta bruto domaćeg proizvoda u 2004. godini iznosila je 5% a za 2005. godinu se predviđa 4,2%. U zemljama Europske unije predviđa se također usporavanje gospodarskog rasta i stopa bruto domaćeg proizvoda iznosi 2%. Makroekonomski pokazatelji u Hrvatskoj nakon stagnacije u prvom tromesjećju ukazuju na oporavak i ubrzani rast gospodarstva u drugom kvartalu. Na osnovu porasta industrijske proizvodnje u travnju od 6,3% i svibnju od 8,2%, trgovine na malo 5,6% i drugih pokazatelja projekcija je porasta bruto domaćeg proizvoda po stopi od 3,7%. To je istina nešto sporiji rast nego što je bilo planirano krajem prošle godine. Dakle, usporavanje gospodarske aktivnosti kao odraz makroekonomskih i međunarodnih uvjeta, tu mislim najprije na Njemačku, Italiju i Sloveniju koji su glavni trgovinski partneri Republike Hrvatske a ujedno i najveći potencijalni izvori turista. Bio je prvi razlog za izmjenu proračuna. Drugi razlog je uopćena potreba, promjena u strukturi rashoda. Naime, u vrijeme donošenja proračuna teško je bilo predvidjeti točne rashode koji su proizašli iz novodonesenih zakonskih propisa. Zbog toga su potrebne predložene izmjene na rashodovnoj strani kako bi se pojedine stavke mogle izvršiti i kako bi se održala transparentnost proračunske bilance. Prema predloženim izmjenama plan prihoda se smanjuje za 786 milijuna kuna a to znači povećanje prihoda za 6,3% umjesto prvobitno planiranog povećanja za 7,3%. Ako se pažljivije analiziraju prihodi po vrstama kako su oni predloženi u prijedlogu izmjena Proračuna tako i oni ostvareni u prvih 5 mjeseci ove godine jasno se vide efekti mjera vladine politike. Tako na primjer porezne olakšice koje je uvela ova Vlada rezultirale su sporijem rastu prihoda od poreza na dohodak. Ove mjere, porezne olakšice utjecale su na smanjenje porezne osnovice za obračun poreza pogotovo kod uposlenih s nižim primanjima i onih u područjima od posebne državne skrbi. S druge strane puno više građana podnjelo je poreznu prijavu za 2004. godinu i ostvarilo pravo na povrat poreza. Prvenstveno zbog toga ubrzanog povrata poreza na dohodak po konačnim poreznim prijavama građana za 2004. godinu prihodi od poreza na dohodak zabilježili su pad za razdoblje od 1. do 5. mjeseca 2005. godine za 0,6%. Unatoč nastavku povratka poreza na dohodak po ovoj osnovi očekuje se da će prihodi od poreza na dohodak do kraja godine porasti za 3,2% u odnosu na 2004. godinu. Isto tako prihodi od doprinosa koji se obračunavaju na bruto plaće u prvoj polovici ove godine porasli su za 6,4% i do kraja godine realno je očekivati da će njihov porast iznositi 6,8%. Rezultat je to povećanja bruto plaća i zaposlenosti. Iz ovih pokazatelja lako je zaključiti da ova Vlada vodi dobru politiku. Da je ona socijalno angažirana i razvojna. Da samo pojasnim. Socijalna angažiranost se vidi što je pad poreza na dohodak pao kao, a vidi se također i zbog povećanih naknada prije svega ugroženim skupinama stanovništva. Isto tako i porast prihoda od poreza na dobit. Za 33,7% u prvoj polovici ove godine pokazuje da su gospodarstvenici nastavili pozitivan trend poslovanja iz prošle godine. Upravo donešen Zakon o reguliranju i kontroli prometa kavom, uvođenje markica za kavu trebao bi dati financijski efekat od 70 milijuna kuna. To znači da bi prihodi od poreza na kavu porasli za 26,3% u odnosu na 2004. godinu. Ove mjere rezultirati će dvostrukim pozitivnim učinkom, povećati će se kontrola prometa kavom i naplata prihoda i u Proračun i što je još važnije suzbit će se siva ekonomija u tom području. Na rashodovnoj strani nije došlo do bitnih promjena. Predlaže se smanjenje na pozicijama gdje je došlo do ušteda koje neće bitnije utjecati na obavljanje redovne djelatnosti korisnika proračunskih sredstava kao i na pozicijama nekih kapitalnih projekata koje su objektivno neće moći početi ili završiti do kraja ove godine. Istovremeno trebalo je osigurati dodatna sredstva radi isplate zakonom zajamčenih prava. Povećanje rashoda predloženo je za mirovine, za prava branitelja, za dodatni porodiljni dopust i opremu za novorođenu djecu, za plaće što je u skladu s vladinom politikom. Ovaj prijedlog Proračuna osigurava za to potrebna financijska sredstva. Mislim da je Vlada pravilno postupila što je Saboru pravovremeno uputila prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2005. godinu. I Konačni prijedlog izmjena i dopuna Zakona o izvršenju državnog proračuna za 2005. godinu na usvajanje jer da je to učinjeno poslije godišnjih odmora moglo bi doći u pitanje pravovremeno i transparentno, pravovremena i transparentna, transparentno izvršenje pojedinih proračunskih pozicija. Na kraju smatram da je ovaj prijedlog odraz naših mogučnosti i da bi se realno mogao ostvariti te predlažem da se Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2005. godinu kao i Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu prihvati. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća je na redu gospođa zastupnica Ruža Lelić. Izvolite kolegice Lelić.
Gospođo potpredsjednice, državna tajnice, kolegice i kolege pa evo raspravljajući o ovoj izmjeni i dopuni Državnog proračuna vidljivo je da za sve stavke u Proračunu nema dovoljno novaca mada je taj Proračun svake godine sve veći i veći. I očito je znači da nam nije dostatan za sve ono što bi željeli, što objektivno imamo potrebe. No ja bih ovdje rekla da ustvari za ovaj državni proračun mogli bi doprinjeti svi mi pa i svi građani Republike Hrvatske. Jer meni se ovako stičem dojam da ustvari na taj Proračun se gleda kao na nešto imaginarno od kojeg trebamo svi nešto dobiti i svi nešto uzeti a uz kojeg ako možemo izbjeći da ništa ne uplatimo. Pa tako je česta pojava da isplaćujemo minimalne osobne dohotke da bi izbjegli plaćanje doprinosa, da zapošljavamo na crno. Da izdajemo robu bez računa i tako dalje. I dokle god je to tako i dokle god to ne spriječimo svaka Vlada će imati problema sa Državnim proračunom pa bez obzira što mi ovdje raspravljamo. Ovdje iznesena su mišljenja da je sa ovim Proračunom obzirom da je u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi umanjena sredstva za 226 milijuna 441 tisuću, da je ustvari država prestala biti socijalna država, da je kriza u socijalnoj skrbi no ja bih ovdje to jasno iz ovih svih pokazatelja doista ne stoji. Pa bih ja samo iznjela neke od njih. Evo recimo centri za socijalnu skrb izvršenje u Proračunu 2004. godine bilo je 179 tisuća 267, da ne čitam te, sitno, a sada je znači bez obzira što je došlo do smanjenja ostalo 192 milijuna 980. Znači oko 13 milijuna više. Zatim doplatak za pomoć i njegu izvršenje 2004. godine bilo je 267 milijuna, sada se predlaže, ostaje 270. Zatim jednokratne novčane pomoći izvršenje 2004. 65 tisuća, sada je 69 tisuća. Znači oko 4 milijuna više. Zatim osobna invalidnina. Izvršenje 2004. 151 milijun, sada su 152. Zatim isto tako za ostale socijalne naknade i pomoći 216 milijuna 2004. Sada je 223. Znači 6 milijuna više nego što je bilo izvršenje u 2004. godini. Zatim pomoć za uzdržavanje isto tako od 484 milijuna imamo sada 22 milijuna pored ovog umanjenja sredstava. Znači ostalo je na 507 milijuna. Zatim ovdje se iznosilo isto tako kako štedimo na najugroženijim pa recimo skrb za djecu i mladež s poremećajima u ponašanju ... [[Govornica se ne razumije.]] izvršenje 2004. godine bilo 51, 58 milijuna 859. Sada imamo i pored umanjenja od 694 tisuće znači 11 milijuna više odnosno 69 milijuna i nešto. Ali ako pogledamo na čemu je to umanjene stavke, ja mislim da ovdje nitko razuman ne može se protiviti takvim umanjenjima stavki. To je recimo uredski materijal i ostali materijalni rashodi 200 tisuća kuna. Materijal i sirovine 100 tisuća kuna. Sitni inventar, auto gume 80 tisuća kuna. Komunalne usluge 200 tisuća kuna. Pa ja ne znam tko nije za takvu uštedu i za smanjenje sredstava. Zatim recimo skrb izvan vlastite obitelji u 2004. godini izvršena je sa 263 milijuna sada imamo 23 milijuna više. Znači 286 milijuna. I tako dalje. I tako dalje. Recimo skrb za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi gdje smo posebno osjetljivi 2004. godine izvršenje je bilo 70 milijuna, sada pored toga što je umanjena sredstva za 411 tisuća kuna ostalo je 80 milijuna. Ali pogledajmo opet gdje su to umanjena sredstva. To je sitni inventar i auto gume 411 tisuća kuna. Pa zar netko ima nešto protiv što se uštedi na sitnom inventaru i auto gumama. Zatim idimo na skrb za psihičke bolesne odrasle osobe. U 2004. godini izvršenje 103 milijuna pored toga što ovdje imamo umanjeno za 6 milijuna ipak ostaje 14 milijuna više nego što je bilo izvršenje 2004. godine 117 milijuna i vidimo i ovdje da je ušteda najvećim dijelom bila na plaće zatim na energiji i druge stavke. I još bi samo navela, evo recimo skrb za tjelesno i mentalno oštećenu djecu u 2004. godini izvršenje 217 milijuna, sada imamo 30 milijuna više, 246 milijuna a opet uštede imamo za plaće u posebnim uvjetima je 800 tisuća manje, zatim milijun i 100 opet sitni inventar i auto gume. Ove zaista auto gume se protežu svuda, zanimljivo je to. Zatim bi se nešto osvrnula, i evo kao što vidimo od ovoga znači da sredstva nisu u socijalnoj skrbi, ona su manja nego što su predviđena, ali su od 5 do 20% veća nego što su bila izvršena u prošloj godini i da ni jedno pravo nije ukinuto tako da ne bi trebalo iz ove sabornice slati lošu poruku i zabrinjavati tu skupinu koja je tako i sama po sebi osjetljiva. Zatim bi se osvrnula malo evo i na zdravstvenu zaštitu. Ja sam žalosna evo što je recimo edukacija na razini primarne zdravstvene zaštite gdje su se predvidjela mala sredstva od 125 tisuća kuna su smanjena zbog toga što nismo izrealizirali određene projekte. Htjela bih ovdje stvarno reći da mi svi koji se nešto razumijemo u proračun ili smo se susretali u našim ustanovama ili u jedinicama lokalne samouprave znamo da se proračun realizira prema našim projektima i programima, da u proračunu postoje stavke ali ako mi ne uspijemo te stavke znači ih i ostvariti putem projekta, putem programa, putem izgradnje onda te stavke ostaju nerealizirane. Pa imamo ovdje evo poboljšanje pružanja hitne medicinske pomoći je nešto smanjeno za 70 tisuća kuna, a odnosi se na intelektualne i osobne usluge i naknade za rad predstavničkih tijela jer još uvijek nije uspostavljena mreža hitne medicinske pomoći. Sve je ovo opomena svima onima koji u tome sudjeluju da se stanje tako popravi. Zatim često se puta ovdje isticalo također da što se tiče transplantacija da je program obustavljen, da je sve manje sredstava za to pa bi ja rekla evo da je ipak povećanje, za povećanje broja donatora i unapređenje transplantacije 2004. godine realizirano sa 660 milijuna da ne čitam kažem ove ostale brojke, sada je to predviđa se 890, 660 tisuća sada je to 890 tisuća međutim 210 tisuća je znači smanjenje a odnosi se na službeno putovanje. Znači 200 tisuća ušteda na službena putovanja. Zatim evo da više ne zamaram oko toga, istaknula bi ovdje reorganizaciju bolničkog sustava gdje je isto postignuto znatno povećanje sredstava gdje je to 2004. godine znači sa 369 tisuća, a sada se predviđa 2 milijuna i 360 tisuća a sredstva ja vjerujem da će se upotrijebiti za reformu zdravstvenog sustava koji nam je doista nužan. I još bi htjela naglasiti posebno dvije stavke koje su sa moga gledišta posebno interesantne. To je Hrvatski zavod za mentalno zdravlje. Bilo je predviđeno milijun kuna a sada je ostalo 100 tisuća, jer Hrvatski zavod za mentalno zdravlje nje osnovan a što je zaista nužno, jer vidimo sada i u primarnoj zdravstvenoj zaštiti da spada su zavodi za mentalno zdravlje, odnosno centri za mentalno zdravlje. Tu nemamo još standarda ni što se tiče prostora, opreme niti kadrova, a isto tako i palijativna skrb gdje imamo više od 16% pučanstva preko 65 godina i zaista ti programi su nam nužni, a vidimo evo da dosta sporo to ide da su sredstva smanjena, ali jednostavno, ali ušteđeno je na predstavničkim tijelima i na takvim uslugama. Znači ušteda je napravljena, ali u svakom slučaju to su programi koji zaslužuju našu potporu i da ih realiziramo, ali ne smatram da je to nedostatak ministarstva nego nedostatak svih onih koji ustvari sudjeluju u tim programima. I da zaključim, znači ovaj rebalans proračuna nikako ne znači da smo prestali biti socijalna država. Dapače ovi svi podaci pokazuju da upravo to jesmo. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je gospodin zastupnik Lino Červar. Izvolite kolega Červar.
Hvala. Gospođo dopredsjednice Sabora hrvatskoga i članovi Vlade, kolegice i kolege. Pa ja bih u mojoj raspravi malo se dotakao pozicije sporta u Ministarstvu obrazovanja i znanosti i da budem iskren bio bih mnogo sretniji i radije bih govorio o rebalansu proračuna dakako u dijelu koji govori o sportu, da smo u međuvremenu donijeli Zakon o sportu. Uvjerenja sam da će se on donijeti na jesen jer to bi bilo zapravo po mom sudu krajnje vrijeme. U protivnom imaju možda pravo oni koji tvrde da bez Državne uprave za sport, taj zakon neće vidjeti svjetlo dana jednostavno zato jer bi time definitivno postali, prestali biti tzv. priljepak koji izgleda ne može imati budućnost, odnosno bolje sutra. Jednom sam rekao da ostaviti sport na marginama svakodnevnog života, tuga jedne nacije. Jer sport je jedna od najsvjetlijih točaka suvremene kulture ako obrazovanje uči čovjeka, sport odgaja čovjeka i najbolje je sredstvo poticanja duha. Stoga u ime svih sportaša, djelatnika, amatera, profesionalaca, školske djece i studentske mladeži molim, ali i tražim da se sustavno riješi pitanje sporta u našoj zemlji. Status sporta u našem društvu najbolje se iščitava iz njegove pozicije. Na svim do sada proračunskim ljestvicama i prošle Vlade i sadašnje Vlade sport zauzima zadnje mjesto, na dnu je, iako se sportom iako malo u našoj zemlji bavi 30% pučanstva. Može se možda reći da u ovom času čak imamo bolju situaciju u sportu jer recimo 2001. godine za sport se odvajalo u našoj zemlji 1 euro i 82 lipe po glavi stanovnika dok u isto vrijeme npr. u Cipru sedam puta više ili 12 eura i 98 lipa. Naravno tu komentar nije potreban. U 2005. godini za sport u državni Hrvatskoj se predviđa ukupno oko 105 milijuna kuna iz izvora to znači iz proračuna, od igara na sreću i marketinga. Ali još uvijek, ali još uvijek sport u našoj zemlji dobiva 11 puta manje od Ministarstva kulture ili i kulture. Ili da još budem slikovitiji, sport dobiva, to znači proračun sporta u državni Hrvatskoj je pola Hrvatskog narodnog kazališta. Ali i na ovaj proračun i u ovom proračunu moram i to reći, bilo je prvobitno predviđeno 70 milijuna, a sada je 62 milijuna. To znači manje 8 milijuna i tu se uzelo i od školskih sportskih društava i od vrtića i učeničkih domova i od projekta otvorena škola pa čak nešto i u prevenciji. Ali ono ipak što bi moglo umiriti nas je to da se nije dirao Hrvatsko olimpijski odbor koji servisira 69 nacionalnih saveza, da se nije dirala Bjelolasica, i ono što raduje da se dalo ipak više sredstava Športskom savezu invalida. I pored svega, da ne bih nazočne previše opterećivao, htio bih reći i ponovno ponoviti da moramo definitivno sustavno riješiti pitanje sporta u našoj zemlji, da moramo donijeti zakon o sportu, jer inače stvarno ja držim da postoji svi razlozi da se traži naprosto državna uprava za sport koja će moći sustavno riješiti pitanje sporta u našoj zemlji i da zaključim, ulagati u sport nalaže potreba da budemo zdravi, bolji i uspješniji ljudi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Červar. Sljedeća je na redu za raspravu gospođa zastupnica Biserka Perman. Izvolite kolegice Perman.
Ja se zahvaljujem gospođo potpredsjednice, gospodo predstavnici Vlade. Da u Hrvatskoj u proračunskom procesu Sabor nema onakvo mjesto i ulogu kakvu zaslužuje može se vidjeti primjerice u tekstu objavljenom u jednom dnevnom listu, citiram: "Nakon što je predloženi rebalans usklađen između Vladinih resora te dobio potporu HDZ-ovih koalicijskih partnera, ispunjeni su svi uvjeti da ga se pošalje na drugu stranu Markova trga". A ja bih dodala, zašto uopće treba dolaziti na drugu stranu Markova trga kada je iznos rebalansa već preraspodijeljen onako kako je to odgovaralo HDZ-u i njegovim koalicijskim partnerima a Sabor gotovo da nema utjecaja kako će se proračunska sredstva preraspodijeliti. Najprije se želim osvrnuti na proračun u cjelini, tu su enormni iznosi stavki i ostali rashodi koje se odnose na zaposlene, usluge, nespomenute rashode poslovanja, nespomenute financijske rashode i izvanredne predviđene rashode. Naravno da postoje izvanredne situacije i potrebe koje se pojavljuju tijekom proračunske godine ali jesu li one doista tolike da zahtijevaju ukupan iznos od 2 milijarde kuna što je povećanje od 140 milijuna u odnosu na 2004. godinu odnosno 50 milijuna u odnosu na prvobitno planirani iznos za ovu godinu. Već spomenuta danas stavka sitni inventar i auto gume, iznosi nešto preko 26 milijuna što je skoro 8 milijuna više nego lani, ako samo pola tog iznosa otpada na auto gume ispada da će ove godine građani Hrvatske kupiti između 5 i 8,5 hiljada guma, ispada da bi proizvodnja guma u Hrvatskoj mogla biti vrlo profitabilna djelatnost koja bi mogla smanjiti i broj nezaposlenih. Nadalje, stavka uredska oprema i namještaj je istina smanjena za 11 milijuna u odnosu na prvobitni plan za ovu godinu no to je još uvijek skoro 30 milijuna više nego u prošloj godini. Jesu li nam uredi doista toliko prazni i neopremljeni. Ako zbrojimo stavke koje se odnose na administraciju i upravljanje ispada da su one za preko 750 milijuna veće u odnosu na 2004. godinu, iako za nekih 30-tak milijuna manje od prvobitnog plana za ovu godinu. Ako se prisjetimo plana Vlade o smanjenju administrativnih troškova odnosno administracije u cjelini pitam se zašto ovaj rebalans nije iskorišten za to. Kako smo već više puta tijekom današnje rasprave čuli proračun je već po uobičajenoj praksi ove Vlade netransparentan, to bih i ja ilustrirala s nekim primjerima. U Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva prošle godine su subvencije za brodogradilišta iznosile približno 428 milijuna kuna i bile istaknute po pojedinačnim korisnicima. Ove godine je bilo predviđeno 405 milijuna a taj iznos rebalansom dodatno smanjen za 20 milijuna, i navedena je samo zbirna stavka iz koje se ne može iščitati koliko je kome namijenjeno. U istom je Ministarstvu lani bilo 37 stavki koje se odnose na poduzetničke programe za poljoprivrednike, obrtnike, male i srednje poduzetnike a ove su godine svedene na svega 8. Naravno zbirnih stavki iz kojih je također nemoguće iščitati za što je i koliko namijenjeno. Rebalansom je ukupan iznos tih stavki smanjen za 10 milijuna. Također pojavljuju se i mnoge reducirane stavke doista bez valjanih razloga, dat ću samo neke primjere. U Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva rebalansom su predviđana sredstva za praćenje kakvoće mora smanjena sa 225 tisuća kuna na 175 tisuća. Neprestano se hvalimo našim lijepim i plavim morem, polažemo tolike nade u turizam a nismo ni spremni uložiti 225 hiljada kuna pa i od tako male svote uzimamo 50 hiljada. Usporedbe radi u istom Ministarstvu nije bilo problema rebalansom namaknuti dodatnih 100 hiljada kuna na stavku održavanje voznog parka jer čini se da nije bilo dobro predviđenih prethodno 2 milijuna 160 hiljada kuna. U prijelazu na model održivog razvoja, značajna uloga pripada upravo državi i njezinim institucijama koje moraju financijskim poticajima olakšati taj prijelaz da situacija bude gora sredstva koja su unutar ovog Ministarstva bila namijenjena promidžbi i informiranju o zaštiti okoliša i održivom razvoju smanjena su sa predviđenih 2 milijuna i 270 hiljada na svega 820 hiljada kuna. Smanjenje predviđenih iznosa kod pojedinih stavki upućuje koliko su kreatori rebalansa bili vođeni kratkoročnim interesima bez gotovo ikakvog obzira prema dugoročnoj perspektivi. Kao što znamo cijena nafte kao osnovnog energenta raste iz dana u dan, kao jedan od odgovora na krizu na području energenata javlja se model održivog razvoja, jedan od osnovnih zahtjeva ovog modela je da se energija mora koristiti mnogo efikasnije nego što je to do sada slučaj s tim da se industrija i društva pokreću prvenstveno putem obnovljivih vrsta energije. I što čini Vlada Republike Hrvatske da bi svoje građane što bolje pripremila za godine što dolaze, čini se ništa. Rebalans u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva donosi između ostalih sljedeće promjene, planiranih 600 hiljada kuna namijenjenih programima za učinkovito korištenje energije smanjeno je na 450 hiljada. Sredstva namijenjena programima i projektima korištenja obnovljivih izvora energije također su smanjena sa 350 na 295 hiljada kuna. Ako uzmete u obzir činjenicu da se u istom Ministarstvu samo na službena putovanja troši gotovo 2 milijuna kuna, čini mi se da nije bilo nužno uzimati sredstva tako važnim projektima i da su rebalansom mogla biti bolje raspoređena sredstva. I sada da se i ja kao kolega Červar malo prije, osvrnem na dio rebalansa koji se odnosi na Ministarstvo znanosti, obrazovanje i sporta, odnosno na glavu sporta. Planirani iznos za sport za ovu godinu je od prvobitnih 71 milijuna kuna smanjen na približno 62 milijuna, od toga su najviše smanjene aktivnosti poticanja sporta na sveučilištima i veleučilištima na 37 odnosno 50%, prevencija nasilja sportom u školama i školski sportski programi tijekom ljetnih i zimskih praznika, otvorena škola za 50%,poticanje sporta u školskim sportskim klubovima dobiva 20% manje sredstava, izrada programa nastave tjelesno-zdravstvene kulture za sportska odjeljenja svedena je na cijelih 1,7% dok su aktivnosti poticanja sporta u vrtićima i učeničkim domovima, sportski programi prevencije ovisnosti, programi standarda za izgradnju sportskih objekata i kupnje i stvaranja fonda stručne i sportske literature potpuno ukinuti. Obuka neplivača u školama svedena je na 58% planiranog iznosa ali je zato u istoj toj stavci, u istoj toj aktivnosti stavka reprezentacije povećana za sto posto. Pitam se zašto. Ako uzmemo u obzir činjenicu koliko su tjelesna aktivnost i druženje kroz sport značajni faktori za formiranje ličnosti mladih kao i za njihovo zdravlje a svjesni smo sve većih problema pojave nasilja kao i ovisnosti među mladima pitam se čemu ovakve restrikcije, pogotovo kad je poznato da su sredstva za sport u Hrvatskoj i inače nedostatna i na najnižem stupnju izdvajanja iz proračuna ako uzmemo u obzir zemlje Europe a ove godine cijelo to izdvajanje iznosi čitavih 0,6 promila ukupne mase proračuna. Iz ovih razloga ja također se pridružujem svima onima koji neće moći podržati ovakav iznos rebalansa proračuna i nadam se da će u nekim budućim rebalansima ipak biti bolje raspoređenih sredstava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegice Perman. Slijedeći za raspravu je na redu gospodin zastupnik Željko Pavlic. Izvolite, kolega Pavlic!
Hvala lijepa. Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana gospodo iz ministarstava, kolegice i kolege! Evo, dopustite da se ja ukratko osvrnem o Prijedlogu rebalansa proračuna za ovu 2005. godinu. Na početku mogu reći da neću podržati dakle ovaj rebalans proračuna s obzirom da nisam podržao ni sam proračun za 2005. godinu. Isto tako, mislim da ovaj rebalans proračuna ide u onom smjeru u kojem bi trebao ići tako da mislim da ga i ne mogu podržati. No, nabrojit ću samo nekoliko bitnih razloga zbog čega ga ne mogu podržati. Jedan od bitnih razloga ovdje je bilo već do sada rečeno puno toga o gospodarstvu i bila je donešena od mnogih zastupnika ocjena dakle da ovaj proračun nije razvojni, tj. da on neće utjecati na olakšavanje funkcioniranja našeg gospodarstva a ono na što sigurno neće utjecati je i na dakle jačanje konkurentnosti našeg gospodarstva. Upravo je na problem dakle, na problem sa konkurentnošću upozorilo dakle i Nacionalno vijeće za konkurentnost koje je prije kojih tjedan ili mjesec dana podnijelo godišnje izvješće o konkurentnosti Hrvatske za 2004. godinu u kojem upozorava na pad relativne pozicije konkurentnosti Hrvatske. Pad u odnosu na 2003. godinu. Dakle, zabilježeno je da je 2004. godine su zauzeta puno lošija mjesta dakle uspoređivanja tih indeksa konkurentnosti u odnosu na 2003. godinu. I također se upozorava da su protekle godinu, dvije poseban napredak … [[Govornik se ne razumije.]] i konkurentnosti rasta bilježile Rumunjska i Bugarska koji su se gotovo izjednačili s Hrvatskom ili su je pretekle. Dakle, evo što nam konkretno ti podaci govore. Dakle, rang u 2004. u odnosu na 2003. godinu. Dakle, imamo ovaj objedinjeni indeks konkurentnosti rasta koji je u 2003. godini bio 53 ili je zauzimao 53 mjesto da bi u 2004. godini pali na 61. mjesto. Tu se dakle imamo posebne varijable. To su tehnološka razvijenost, tu smo pali sa 41. na 46. mjesto, inovativnost, tu smo pali sa 48. na 49. mjesto, transfer tehnologije, tu smo pali sa 43. na 48. mjesto, makro-ekonomsko okruženje je nepovoljnije, pali smo sa 55. na 59. mjesto, stabilnost je ugrožena, pali smo sa 51. na 60. mjesto. I ono što se danas posebno ističe u brojnim raspravama isto tako kad je u pitanju neproduktivnost javnih rashoda. Neproduktivnost raste, pali smo sa 59. na 80. mjesto. Kreditni reiting nam je također pao sa 49. na 51. mjesto. Kvaliteta javnih institucija isto je pala sa 67. na 76. mjesto, pravosuđe, kvaliteta pravosuđa dakle koje se ocjenjuje po posebnim dakle mjerilima pala je sa 81. na 89. mjesto, korupcija je pala tj. porasla. Pali smo u indeksu korupcije sa 54. na 61. mjesto. A tu je dakle objedinjen i indeks poslovne konkurentnosti gdje smo isto zauzeli lošiju poziciju, pali smo za deset mjesta sa 62. na 72. a taj indeks čine poslovanje i strategija poduzeća gdje smo sa 65. pali na 72. mjesto. A također, tu je kvaliteta poslovnog okruženja gdje smo pali sa 58. na 70. mjesto. U ovom izvješću je zapisano da to govori da uzroci naše slabe konkurentnosti leže prije svega u slaboj kvaliteti javnih institucija ali u slabostima kvalitete poduzeća. Taj kombinirani makro i mikro izvor slabe konkurentnosti upućuje na to da se konkurentnost Hrvatske ne može poboljšati izoliranim sektorskim mjerama i da su potrebne mjere koje uključuju i državu i poslovnu zajednicu. Dakle, evo sad sam malo citirao ali dakle to su izvješće napravili eminentni stručnjaci, s njima je upoznata i Vlada. I zato me malo začuđuje što Vlada nije reagirala. Ovo je izvješće napravljeno i objavljeno prije izrade ovog rebalansa proračuna. Ovdje imamo na primjer jednu stavku koja upravo govori o konkurentnosti dakle. Imamo stavku "Program poboljšanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva" poznato pod nazivom 20 ključeva. Umjesto su na temelju dakle ovog izvješća ta stavka pojača ona se smanjila. Dakle, u proračunu je bilo predviđeno premalih 2,5 milijuna kuna. Mi smo u rebalansu proračuna tražili dakle da to bude više ali ni to sada nije ostavljeno nego je smanjeno na 700 tisuća kuna. Dakle, za 70% je smanjenja ova stavka što isčitavamo na neki način stav prema ovom problemu. Dakle, umjesto da se reagiralo na ovo izvješće pozitivno, da su se pojačala ulaganja u jačanje konkurentnosti našeg gospodarstva desilo se upravo suprotno, ili su stavke ostale iste ili su stavke smanjenje. Mislim da se to nije smjelo desiti. Dopustite još samo da sada predstavim neke amandmane koje sam podnio na ovaj rebalans proračuna. Teško je očekivati normalno iz iskustva da će ovi amandmani proći ali ipak da upozorim na neke probleme koji će se pojavljivati iz godine u godinu, nažalost u sve težem izgleda obliku i primjeru i mislim da bi bilo dobro da se razmišlja i za sljedeće proračune da ih se dakle upotrijebi. Evo, ja sam predložio kao i neki kolege saborski zastupnici još isto tako da se povećaju stavke za naknadu za štete uzrokovane elementarnim nepogodama. Trenutno u proračunu je rezervirana stavka od 6 milijuna kuna. Ja predlažem da se ta stavka povisi na 50 milijuna kuna jer eto tokom proteklih tjedana i mjeseci bili smo svjedoci da je mnoge krajeve u Republici Hrvatskoj zahvatile vremenske nepogode i to takve nepogode koje nisu zabilježene zapravo u ovim krajevima, koje su bile izrazite i koje su nanijele velike materijalne štete našim stanovnicima, poljoprivrednicima, gospodarstvenicima itd. Mislim da bi to Vlada morala akceptirati i u ovom rebalansu isto tako i u budućim rebalansima. Jer nažalost to je ono što nas očekuje u budućnosti. Evo u Međimurskoj županiji smo mi nažalost u roku od dva dana donijeli odluku o proglašenju elementarnih nepogoda. Jedno za 27. lipnja kada je došla jedna elementarna nepogoda olujnog nevremena sa tučom, na dijelu područja Međimurske županije, a drugi dan smo bili svjedoci još jedne elementarne nepogode u drugom dijelu Međimurja gdje je isto tako proglašena odluka o proglašenju elementarne nepogode tuče. Ja mislim da je već u Hrvatskoj nekoliko desetaka ovakvih elementarnih nepogoda proglašeno dakle, ljudi će imati pravo na određenu, makar i minimalnu naknadu, ali sa ovih pet milijuna to im se ništa neće tako reći isplatiti. Isto tako u državnom hidrometerološkom zavodu smanjena su sredstva za obranu od tuče za 50%. Također predlažemo amandmanom da se vrate sredstva predviđena izgradnju osnovne škole Kotoriba na milijun kuna kao što su bila predviđena u proračunu za 2005. godinu, nažalost ona su smanjena samo na 100 tisuća kuna i mi se plašimo dolje zapravo da će radovi stati, do sada su sredstva uložila i općina i županija a sada se morala uključiti i država, tj. Ministarstvo, ukoliko dakle radovi stanu plašimo se dakle da bi došlo do štete na otvorenom gradilištu umjesto da se radovi nastave kao što je bilo dogovoreno. Eto, hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Pavlić. Sljedeća na redu gospođa zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite kolegice Čičić-Šain.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, cijenjene kolegice i kolege, cijenjeni predlagatelji. Nažalost moram utvrditi da je prijedlog ovog državnog proračuna dosta manjkav. Ne mogu se iščitati prihodi i troškovi sredstava te kao saborska zastupnica bih molila da ubuduće tražimo da zajedno sa prijedlogom dostavite podatke o prispjelim nepodmirenim obvezama. Pa krenimo od prikaza ovog rebalansa državnog proračuna. Već na prvi pogled nedostaje prikaz izvršenja državnog proračuna za period od siječnja do lipnja 2005. godine, kako u prihodovnoj tako i na rashodovnoj strani. Te da bi se dobila realna slika trenutnog stanja državnog proračuna i javnih financija općenito te realno projekciranje mogućnosti ostvarenja po ovom planiranom rebalansu državnog proračuna za 2005. godinu, potrebno je prikaz upotpuniti prikazom izvršenja upravo u šest prvih ovih mjeseci ove godine. Upitno je realnost ostvarenja stope rasta od 3,7% koja je već reducirana da 4,4 u odnosu na planiranu za ovu godinu. Nakon ostvarenja GDP-a u prvom kvartalu za samo 1,8% a na koje se temelje porezni prihodi i priliv sa osnove doprinosa. Kako Vlada kani nadoknaditi gospodarski rast u preostala tri kvartala i doseći tih 3,7%. Zašto nema ulaganja u graditeljstvo i gospodarske investicije a rastu pozicije recimo za plaće državnih službenika. Upitno ostvarenje primitaka za račun financiranja ako se ne ostvare privatizacijskih prihodi u iznosu od 4 milijarde kuna i kako će se odraziti zaduženje u slučaju ostvarenja istih. Ako bi se zaduživali u inozemstvu to bi značilo povećanje inozemnog duga. Ako bi se pak zaduživali u zemlji to bi značilo apsorbiranje kreditnog potencijala banaka umjesto da se tim sredstvima osigurava gospodarstvo. Sredstva pala programski zajam za strukturalne prilagodbe, zajam IBRD-a od 990 milijuna kuna moguće je povlačenje tih sredstava trajno samo ako se krene u strukturalne reforme. U domeni zdravstva, Hrvatskih željeznica, poljoprivrede, brodogradnje i sličnog što ovaj proračun u svojoj provedbi ne osigurava. Ovim rebalansom planira se smanjivanje sredstava za kapitalne projekte, primjerice za nabavku nefinancijske imovine umanjeno je za 295 milijuna na prvoj stranici proračuna. Svi projekti koji su u tijeku, a dijelom se financiraju iz kreditnih sredstava razvojnih banaka, usporavaju se te je upitno poštovanje rokova, realizacije iz ugovora koji su ratificirani upravo ovdje u ovom Saboru. Primjerice zajam … [[Govornik se ne razumije.]] kojim se financira osnovna infrastruktura na područjima od posebne državne skrbi ostvarena je u svega 30% povlačenje kreditnih sredstava a poznato je da je taj program potrebno dovršiti do kraja 2006. godine. Dakle, koliko ćemo mi od toga uspjeti realizirati. Ista je situacija i sa kreditnim sredstvima iz zajma CEBA za izgradnju domova, škola i izgradnju otočke infrastrukture, iz zajma IBRD-a kojim se pokrivaju troškovi na projektima, jadranskim projektima i pročistašćima otpadnih voda. Što je sa KSV-om, projektom obnove ličke pruge? Ukoliko se rokovi i povlačenje sredstava za realizaciju … [[Govornik se ne razumije.]] ne ispoštuju u zadanim terminima upitno će biti i povlačenje sredstava iz dostupnih pretpristupnih fondova, … [[Govornik se ne razumije.]] u rebalansu nisu planirana sredstva iz predpristupnih fondova iako se o njima u ovih dvije godine ovdje u više navrata vrlo rado i vrlo često govorilo. U rebalansu ovog proračuna umanjuju se i sredstva za rekonstrukciju i Hrvatskih željeznica, pogotovo na koridoru 5C a da se ista preusmjeravaju na sredstva, pardon, a da se ista preusmjeravaju na sredstva za rekonstrukciju pogotovo u koridoru 5C. Svjedoci smo da Beograd postepeno preuzima regionalni centar zračnog prometa a o razvoju zračnih luka Zagreba i Dubrovnika nema u ovom rebalansu niti riječi. Puna usta su nam zaštite od poplava a sredstva Hrvatskih voda na ovoj stavci sve su manja. Kako ćemo reorganizirati zdravstvo kada na ovoj stavci skidamo 50 milijuna kuna. Turizam o kojem govorimo kao strateškoj grani smanjuje svoja sredstva na stavci seoskog turizma sa 9 milijuna kuna na 0 kuna. Ukratko možemo zaključiti da novi projekti nisu niti započeti a planirana sredstva se usmjeravaju u subvencije. Dakle, smanjuju se kapitalne investicije a subvencije se povećavaju. Pregledom ovog proračuna ne vidi se što je sa dospjelim nepodmirenim obvezama. Dakle, da zaključim, ovim rebalansom državnog proračuna nije se pokazalo izvršenje proračuna od siječnja do lipnja 2005. godine, nema prikaza dospjelih nepodmirenih obaveza iako se zna da u lipnju ove godine nisu se izvršavali nalazi plaćanja već da su računi stajali i nisu se podmirivale obaveze. Da li su u ovom proračunu prikazani svi izdaci u javnom sektoru. Npr. gospodin ministre gdje je prikazana izgradnja bolnice Rebro i da li je tu uključen projekt izgradnje stanova za Ministarstvo zanosti? To je ono naime što smo mi u onom prošlom mandatu smatralo se da je to tako katastrofalna stvar ako se nešto financira ovom budget metodom. Kada je donesen proračun bilo je rečeno da će proračun biti razvojni i socijalni. Dali je sada samo socijalni i koliko je ustvari razvojni. Svakako neću podržati ovaj rebalans jer se on ne ukazuje na mogućnosti gotovo nikakvog gospodarskog razvoja ove zemlje a bez tog rasta sva socijalna obećanja dio su samo političke demagogije.
Zahvaljujem gospođi Čičin-Šain. Sljedeći je na redu gospodin zastupnik Jozo Radoš. Izvolite kolega Radoš bez kolege Kramarića.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da se za ovaj rebalans može zapravo reći sve ono što vrijedi za politiku Vlade. A to generalno znači da se planiraju prihodi veći nego što su realni pa se onda naravno kada se ne ostvare onda se mora ići dolje, ali se u skladu sa nerealnim prihodima troše novci koji nisu dakle zarađeni a onda se poslije u rebalansu, umjesto da se krešu troškovi dakle ono što je potrošeno, kreše se ono što može biti uvjet nekakvog budućega razvoja. I tako je to sa ovim proračunom. I u tom smislu taj rebalans proračuna zapravo vrlo dobro oslikava politiku Vlade Republike Hrvatske ne samo u pogledu ovoga Proračuna nego i generalnu politiku Vlade. Jednako tako tu se radi o očekivanjima koja nemaju nikakvog utemeljenja pa tako se u ovim materijalima koje je Ministarstvo financija nama dostavilo postoji razlog zašto se ide na izmjenu i dopunu Državnog proračuna, a razlog je sporiji rast ekonomske aktivnosti u prvom kvartalu 2005. godine od očekivane u vrijeme pripreme Proračuna. Dakle jedan kvartal je dovoljan da se ide u rebalans Proračuna. A onda se u drugom dokumentu koji je valjda nastao u isto vrijeme piše najnoviji makroekonomski pokazatelji ukazuju na oporavak hrvatskog gospodarstva u odnosu na prvi kvartal. Dakle u prvi kvartal je bio razlog zašto se ide u rebalans Proračuna a onda se kaže da najnoviji makroekonomski pokazatelj dakle u drugom kvartalu govori o tome kako stvari idu nabolje. Pa ako stvari idu nabolje zašto se onda uopće ide u rebalans Proračuna. Ako bi to trebao biti nekakav realan i nekakav relevantan indikator trenda, a naravno ja smatram da se tu ne radi ni o kakovim kvartalima nego se radi jednostavno o tome da nema prave politike. Nema nikakvog dugoročnog pozitivnog trenda pa se onda Ministarstvo financija odnosno Vlada lovi za ove indikatore pojedinih kvartala. A ovo apsolutno ne znači da će u idućem kvartalu dakle u trećem kvartalu ove godine biti taj i nastavak tog pozitivnog trenda iz drugog kvartala ili pak će to biti eventualno ponavljanje negativnih trendova iz prvog kvartala ove godine, a to znači da nema nikakve dubinske niti sustavne politike. Ja ću dakle uz ove temeljne ocjene ovoga rebalansa Proračuna ukazati na neke vrlo problematične stvari koje se događaju u nekoliko resora. Upozorio bih na Ministarstvo obrane u kojem se smanjuje Proračun za 84 milijuna kuna i to opremanje i modernizacija, to što se čeka godinama. Za što su bili stvoreni preduvjeti, uvjeti dakle za modernizaciju i opremanje sad se skida za 51 milijun kuna. Prema tome nikakvog plana u tom smislu modernizacije oružanih snaga nema. Jednako se tako skida obuka. Jednako tako međunarodna suradnja. Dakle upravo one stvari o kojima se stalno godinama, gotovo 10 godina govori i te su dakle aktivnosti oružanih snaga nastradale i u ovom Proračunu. Naravno da je to važno pitanje, ali u uvjetima kada se približavamo Europskoj uniji pogotovo u uvjetima kada naša poljoprivreda mora se pripremiti za konkurentski nastup apsolutno je nerazumljivo ukidanje stavki na Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva. Subvencije obrtnicima te malim i srednjim poduzetnicima i u segmentu poljoprivrede i u segmentu govedarstva se smanjuju za 20 milijuna kuna, a ono što je osobito zabrinjavajuće to su dva vrlo važna projekta Ministarstva poljoprivrede i šumarstva. Jedan je trajni nasadi. Smanjuje se sa vrlo malih 30 milijuna kuna, smanjuje se za punih 16 milijuna kuna, a mi znamo da naš put prema Europskoj uniji ima uvjet da do tada do ulaska u Europsku uniju pokušamo povećati broj naših nasada, trajnih nasada voća i maslina na negdje 50-tak tisuća hektara, a vinograda negdje na 10 do 15 tisuća hektara. To je vrlo zahtjevan projekt. Sa ovako malim sredstvima pogotovo ovim koji su smanjeni apsolutno nemamo nikakvih šansi da izgradimo naše trajne nasade u onim količinima u kojima bi: a) mogli biti konkurentni sa Europskom unijom, a b) pogotovo u smislu da bi to bila dovoljna proizvodnja. Jednako tako sustav za navodnjavanje koji je ionako bio siromašno projektiran u Proračunu i on se smanjuje za 14 milijuna kuna sa 30. Prema tome prepolovljen je, a naravno to je prezahtjevan sustav da bi se uopće sa 30 milijuna kuna, a pogotovo sa preostalih 16 milijuna kuna išta relevantno moglo učiniti. Da ne govorim naravno da ovdje nema niti projekata okrupnjavanja našeg poljoprivrednog posjeda, a to zapravo znači da ćemo, da smo i ovu godinu propustili, a onda znači najvjerojatnije i iduću godinu jer su nam proračuni vrlo slični jedan drugome da bi okrupnili naš poljoprivredni posjed i da bi našu poljoprivredu koja je vitalna grana našeg gospodarstva doveli u situaciju da može biti konkurentna sa Europskom unijom u ovim godinama kada još možemo vršiti njenu unutrašnju promjenu. To nećemo biti u stanju raditi nakon ulaska u Europsku uniju. Dakle to više zabrinjava nego ovo što sam rekao Ministarstvo obrane, ali i više od toga po mom mišljenju zabrinjava ovo što se učinilo sa Ministarstvom znanosti, obrazovanja i športa. To Ministarstvo je dobilo povećanje ukupnih sredstava za 243 milijuna kuna, ali sve to što je povećano i još puno više od toga sve je otišlo za plaće. Sve je otišlo za troškove, za osobnu potrošnju kao što je to dakle u svim segmentima ovoga proračuna tako je to nažalost i sa Ministarstvom znanosti, obrazovanja i športa. Dakle došlo je do povećanja plaća na svim razinama, ali pogledajte što je izgubljeno, što je žrtvovano. Tako je primjerice Zavod za školstvo Republike Hrvatske je izgubio sredstva, a mi stalno govorimo o tome kako bi trebalo postaviti stručnu autonomiju našega obrazovanja i zato smo i osnovali Zavod za školstvo Republike Hrvatske. I sad evo prilikom ovih, ovoga rebalansa Proračuna upravo ta institucija koja bi trebala uspostaviti tu autonomiju, stručnu autonomiju našega osnovnoga i srednjega obrazovanja stradava. Da ne govorim uštede uređenje, za uređenje Centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja. Mi smo ovdje donjeli u Hrvatskom saboru Zakon o srednjem školstvu prije nekoliko tjedana u kojem dajemo velike zadaće Centru za vanjsko vrednovanje obrazovanja. On bi trebao odigrati ključnu ulogu u sustavu državnih matura, nacionalnih ispita i tako dalje i u ovom prijedlogu rebalansa Centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja, njegovo uređenje zapravo gubi 9 milijuna kuna i pada na svega 20% planiranoga proračuna. To znači da sve ono što smo zapisali u našem Zakonu koji smo nedavno donjeli da je to sve mrtvo slovo na papiru jer ovim Proračunim dakle smo financiranje tog Centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja kao ključne institucije za nacionalne ispite i za državne mature smo sveli na svega 20%. Prema tome nema govora o tome da bi mi u tom smislu nešto ozbiljnije mogli učiniti. Jednako tako opremanje, izrada jedinstvenih programa strukovnih škola. To je dio tog projekta stvaranje hrvatskih nacionalnih obrazovnih standarda. Ovdje u segmentu strukovnih škola, to je isto potpuno zapravo gotovo ukinuto. Uopće nema. Bilo je 15 milijuna kuna predviđeno za tu aktivnost. Svih 15 milijuna kuna je ukinuto. Prema tome na tom planu strukovnih škola ove godine mi nećemo ništa učiniti u izradi jedinstvenih programa a to onda naravno znači da nećemo imati ni u tom segmentu to što, čemu težimo dakle hrvatske nacionalne obrazovne standarde u segmentu strukovnih škola. Jednako tako je u tom segmentu nastradalo i studentski standard ali ono što osobito ovdje zabrinjava u segmentu znanosti odnosno visokog obrazovanja je nova radna mjesta u sustavu visokog obrazovanja koja su smanjena za 51 milijun kuna i čine zapravo samo 8,1% onoga što je predviđeno. Što to zapravo znači? To znači da se potpuno ukidaju više-manje ako su samo na 8,1% radna mjesta u sustavu visokog obrazovanja. Prema tome i tu smo zapravo podbacili, prema tome ovaj segment je po mom mišljenju još važniji od segmenta poljoprivrede i segmenta obrane i naravno da su to razlozi zašto ovaj proračun ne može dobiti moj glas. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Radoš. Suprotno nekim spekulacijama kolega Vidović je ovdje i dajem mu riječ.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege dozvolite jednu kratku opservaciju o predloženom proračunu, da ne ponavljam ono što su kolegice i kolege prije mene govorile, a tiče se ulaganja u objekte iz područja i ovlasti socijalne skrbi i moram reći da sam i kao građanin, a ne samo kao gradonačelnik Siska, kao i ostali u gradu Sisku bio šokiran i u nevjerici prihvatio podatak za koji sam vjerovao da nije točan dok nismo proračun dobili, da se de facto ovime što je ovdje napisano, obustavlja izgradnja centra za socijalnu skrb uskratom 4 milijuna potrebitih kuna. S obzirom da sam ovaj posao radio, ja znam kako to, kako se radi rebalans i kako se režu linearno troškovi, često puta bez stvarnoga uvida o čemu se radi. Ima objekata koji se mogu, čija se izgradnja može prekinuti, može zaustaviti, ima onih koji ne može. Stjecajem okolnosti, odnosno voljom projektanta centar za socijalnu skrb u gradu Sisku je objekat koji je sav od stakla, odnosno vanjske strane zidovi toga objekta su od stakla. Prema ugovoru o izgradnji objekata s izvođačem radova izvjesnim "Šrajcem" d.o.o. iz Slavonskog Broda, rok dovršetka je 30. srpnja ove godine, sada treba biti gotov za nekoliko dana po ugovoru. Izvođač je dogovorio s dobavljačima isporuku cjelokupne opreme za dovršetak svih građevinskih obrtničkih radova, znači posao ide. Nije točno da je nešto stalo, da se nešto nije platilo itd. Investitor je preko nadzornih organa pred 15-tak dana vršio pritisak na izvođača da ubrza radove, s tim da je stanje na gradilištu takvo da je izvođač u stanju izvršiti obvezu u ugovorenom roku. Znači to može biti gotovo ovih dana. U objektu je izgrađena cjelokupna instalacija od vodovoda, kanalizacije, plina, elektrike, telefona do instalacije za centralno grijanje i hlađenje. Upravo se sada sistem za hlađenje i grijanje ugrađuje. Gospođo državna tajnice malo čas smo razgovarali, ukoliko ima načina da vi iz vlastitih sredstava problem apsolviramo na zadovoljavajući način, neću inzistirati na tome da se ovo stavi u proračun. Ukoliko se to ne bi desio, ja sada moram to reći, takav jedan objekat znači sa velikim staklenim plohama bez čuvanja sasvim sigurno će biti ugrožen, bit će razbijen. U ovoj fazi završenosti instalacije će biti ugrožene, krov je predviđen s instalacijama za grijanje koje neće raditi što će dovesti do stvaranja leda i razaranja krovne plohe i usput smješten je u centru grada, zato kažem mora se znati o čemu se govori. Ljudi ne mogu prolaziti čitavog jednog naselja, jer je gradilište zatvorilo pa prolaze kroz jedno privatno dvorište. Dakle toliko o tome. Vjerujte ne inzistiram na izgradnji ovoga objekta iz obijesti nego upozoravam na veliku štetu koja može biti prouzrokovana ako se objekat ne završi. Podsjećam na žalost da je jedan drugi objekat iz područja zaštite osoba sa dodatnim potrebama u Komarevu isto tako obustavljen zbog stečaja, proglašenog stečaja izvođača radova. Priča je išla jer se taj čovjek preziva slučajno kao i ja, da je to moj brat, pa se onda širila ministarstvom priča da su to nekakvi dilovi sa bivšim ministrom. Nije naplaćeno jamstvo od toga izvođača, a trebalo je od milijun i pol kuna jer mu je bilo plaćeno i trebao je završiti posao. Posljedica toga je bila gospođo državna tajnice pozivam vas da dođete u Sisak i da vidite o čemu se radi, pucanje instalacija zimus, centralnog grijanja. Napravljena je ogromna šteta, možda veća od one koja bi bila da se čak i odustalo od ovoga izvođača. Ono što je u ovom proračunu zabrinjavajuće, referiram se samo na područje socijalne skrbi, što očigledno nema koncepcije razvoja ovoga sustava. Mi smo u prošlom mandatu pokušali u taj jedan sustav koji je bio sustavno zapostavljan 10 godina uvesti ponešto reda i pokušavali smo ispraviti velike deficite kada je riječ o prostoru i opremi. Kada se kaže da treba napraviti centar za socijalnu skrb onda to nije zato da činovnici ili ne znam oni ljudi koji tamo rade imaju ljepše uvjete za rad. Ovdje je riječ o čuvanju elementarnog digniteta ljudi koji dolaze u te prostore i koji imaju potrebu svoju intimu koju obično istresaju pred te ljude obaviti na što dostojanstveniji način, znači ne pred 10 ostalih nego sa za to nadležnim jednim službenikom, socijalnim radnikom itd. Uvjerio sam se obilazeći Hrvatsku da imamo centara za socijalni rad u kojima štakori pretrčavaju dok su ljudi u tim objektima jer se 10 godina doista u vrijeme rata posebno ništa nije ulagalo u objekte te namjene. 400 milijuna kuna smo uspjeli investirati u četiri godine mandata, mojega mandata dok sam bio ministar u tom sektoru, na žalost ovi podaci govore da se ozbiljno zastalo čak i sa onim investicijama koje su bile započete prije dvije-tri godine i koje su mogle biti završene i u prošloj a kamoli ne u ovoj godini, opet se odgađa njihov završetak da ih sada ne navodim pojedinačno, jer sve su to objekti koji su bili planirani ili započeti još prije tri, dvije-tri ili četiri godine. Dakle ako štogod treba prištedjeti onda sasvim sigurno vjerujte to nije ovaj sustav u kojemu je toliko problema. Ovih dana se suočavamo sa rezultatom zapuštenosti takvoga jednoga sustava u vrlo brutalnom obliku kao što su ovih dana utvrđeni ozbiljni propusti i u radu inspekcijskih službi itd. što je posljedica nedovoljne brige za profesionalni razvoj i profesionalnu edukaciju ljudi koji rade u tom sustavu. Na ovim pozicijama je razvidno da je opet ovo nekako došlo u drugi plan. Da skratim svoju raspravu, ovaj rebalans proračuna pokazuje da je na žalost socijalna skrb opet ostala pastorče i opet ostala u drugom planu u odnosu na neke druge troškove koji i izdatke koji se financiraju iz ovoga proračuna i rezultat i posljedica toga bit će prilog entropiji cijeloga ovoga sustava a mi bismo upravo htjeli obrnuto. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Vidoviću. Javila se državna tajnica gospođa Dorica NIkolić, izvolite gospođo Nikolić, u ime predlagatelja.
Hvala lijepa. Poštovane dame i gospodo, ja ću ponovno ponoviti, to je već sada treći puta, mogla bih se složiti kada je gospodin Vidović rekao da je socijalna skrb bila pastorče. Socijalna skrb je pastorče već 30-tak godina. Pastorče je prestalo biti od 2004. godine. Vi dobro znate da u tom sustavu fali ljudi i niste se potrudili da učinite ono što smo mi sada krenuli činiti ali tek smo počeli a to je da vi dobro znate da se o reformi socijalne skrbi govori već više godina i da ste imali priliku završiti to i sklopiti ugovor sa Svjetskom bankom, niste to učinili. Što se tiče investicija…
Gospođo državna tajnice, nemojte polemizirati sa zastupnicima, u ime predlagatelja svoju poziciju objasnite.
U ime predlagatelja ću reći to da objasnila sam kolegama da ovdje što se investicija tiče kada se skidalo sa pozicija investicija, ni jedna investicija pa tako ni Centar za socijalnu skrb u Sisku niti će biti ostavljena, niti će biti nezavršena, niti će se bilo što dogoditi, vi ste izrazili bojazni, ja vam mogu utvrditi i rekla sam to u prijašnjem nastupu da mi imamo ako bi došlo u nekim investicijama budući da nisu naplaćene kako su trebale i stizali računi da mi imamo svoja sredstva koja se mogu prenašati u sljedeću godinu ali sredstva koja su ovdje, ako ih mi ne iskoristimo do onoga roka ona nama propadaju, prema tome, sve će biti završeno, što treba biti završeno i ništa neće stati. Budite u to uvjereni, mi smo toliko pazili da doista niti jedna investicija neće stati možda će se neke usporiti ali ne zato što bismo mi to htjeli rebalansom, nego zato što na terenu ishođenje raznih dozvola, natječaj itd., ne ide onako kao što se predvidjelo, prema tome neće se stati u investicijama. Što se tiče investicija u ljudski resurs ja sam rekla da je od 2004. do sada, sada su još 8 natječaja u tijeku razno raznih je uposleno u socijalnoj skrbi više od 100 novih ljudi. Vi tako dobro znate da na cijelom području Republike Hrvatske nije lako naći određenog stručnjaka, nije lako naći defektologa, psihologa jer svatko neće u određeno manje mjesto i ne znam kako, i da je to teško popunjavati, ali mi popunjavamo prema tome i dalje taj trend ide i nemojte se uopće bojati da s te strane uprava za socijalnu skrb o tomu ne vodi računa. Vi također znate da smo sada pred reformom socijalne skrbi u kojoj, mi govorimo o domovima, u kojoj smo dali zadatak decentralizacije, i deinstitucionalizacije, to nije tako jednostavno i prema tome o tom smo vodili računa koja sredstva i koje će se investicije dalje razvijati a koje se neće razvijati, a to nisu u ovom rebalansu proračuna. U ovom rebalansu proračuna su samo one investicije koje su planirane kao kapitalne investicije za 2005. godinu. Dakle, kada govorimo o tome i kada govorimo o situaciji i inspekcijama ja sam dužna reći da je u socijalnoj upravi za socijalnu skrb do sada nije bilo posebnog odjela za inspekcijski nadzor i mi imamo sada i za inspekcijski nadzor posebno i načelnicu za inspekcijski nadzor i mi punimo upravo to sa adekvatnim inspektorima, isto tako za upravni nadzor stvaramo, upravo je u tijeku natječaj i bit će također uprava posebno odjela u upravi za socijalnu skrb za upravni nadzor, dakle, inspekcije su u ovoj godini je bilo 2005. do dana današnjeg 23 inspekcija. Dakle, u pola godine je bilo više nego u prethodnim godinama cijele godine. Prema tome, nije točno ali kako se ljudi popunjavaju, tako se popunjavaju ekipe. Vi dobro znate da inspekcijski nadzor nije jedna osoba nego minimalno moraju ići tri stručne osobe od kojih jedan mora biti pravnik, jedan socijalni radnik, jedan psiholog, čak bi trebala ići ekipa i jedan defektolog, znači minimalno kada idete u inspekcijski nadzor imate 4 ljudi. Dakle kada govorimo, ponavljam ponovno, što se tiče uprave za socijalnu skrb niti jedno pravo nije ukinuto, niti jedno pravo nije smanjeno, niti jedan štićenik, korisnik, bio on dijete ili starija osoba ili osoba sa invaliditetom što se tiče prava nije uskraćena.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Netočno je što je ustvrdila gospođa državna tajnica da su centri za socijalnu skrb tek od 2004. godine prestali biti pastorčad, to vidite nitko iz HDZ-a ne bi ustvrdili a vi se eto želite dokazati pa tvrdite jednu takvu neistinu. Da ste prisustvovali odnosno da je bilo tko od Vlade prisustvovao sastanku skupu u Ljubljani koji je govorio upravo o institucionalnoj zaštiti djece onda biste čuli da je kriza institucionalnog sustava u Hrvatskoj i to je ono što zabrinjava, mi o sebi možemo misliti bolje ili gore ali vidite što drugi tvrde o nama, to je objektivno.
Ima dva svjedoka. Izvolite.
Ako su ljudi mogli penziju dobivati sa dva svjedoka, onda mogu ja samo jednu kratku intervenciju.
Ljudi su dobivali penziju ali gubili glavu sa dva svjedoka.
Dakle zadovoljan sam ali pazite vi ste u Hrvatskom saboru rekli da objekat neće stat, i jako sam zadovoljan što ispravljam kao netočan navod. Ispravljam netočan navod o pastorčetu o kojem sam ja rekao taj sustav, slažem se s vama bio doista 30 godina pastorče, gospođo državna tajnice, odskora ste na tom mjestu morate malo bolje pročitati što se radilo, imate izvješće pripremljeno, debelu knjigu, u njemu biste mogli također saznati, a pitajte ljude kojih još ima u Ministarstvu, nisu svi otišli, nisu svi potjerani, da je pripremljeno 7 timova eksperata, iz cijeloga svijeta okupljenih, reforma sustava socijalne skrbi, trebali ste samo krenuti 2004. godine sa implementacijom toga sustava, gotovo sve pripremljeno, Englezi i Japanci platili studiju i implementacija trebala krenuti. To je prava istina.
Poštovani zastupnik Josip Leko, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, pa skoro da je teško nešto novo reći o rebalansu proračuna koji je na dnevnom redu kada su u pitanju pojedine stavke, ali mene za raspravu o ovom proračunu je motivirala jedna rečenica koju smo mnogi ovdje citirali kada smo prošli četvrtak raspravljali Izvješće Hrvatske narodne banke za 2004. godinu. Ako se sjećate u jednom pasusuHrvatska narodna banka tvrdi da se 12 godina državni deficit Republike Hrvatske financira iz prodaje naše imovine ili iz zaduženja u inozemstvu. I u tom smislu čini mi se da ovaj proračun ne daje ništa novo nego potvrđuje da se politika ove Vlade nastavlja na politiku iz 1993. godine. Mi ovdje možemo voditi, to je potrebno i to je legitimno, voditi raspravu tko bolje vodi državu, tko bolje radi u Vladi i o tome će suditi naravno građani. Zato mi govorimo. Ali vas uvjeravam da rješenje hrvatskog problema neće biti dok se projektira ili tvrdi da je rast bruto domaćeg proizvoda kao što ovdje se tvrdi u prva tri mjeseca ove godine 1,8%. Istodobno je gospodin Jakov Gelo smijenjen sa Državnog zavoda za statistiku zbog takvih statističkih podataka. To je činjenica i s njom se slažemo i ta činjenica limitira razvoj Republike Hrvatske, zatvara perspektivu 300 tisuća ljudi koji ne rade a čekaju posao a kineska narodna poslovica kaže još "Mudar čovjek ne vodi brigu što je trenutno nego što ga čeka". Pa u bruto domaćem porastu od 1,8% šta će očekivati građani koji sada završavaju srednju školu. Posao? Ne vjerujem u dobru perspektivu niti u konkurentnost hrvatske privrede i hrvatskog gospodarstva kad još u proračunu pročitam da se dividenda, dobit u javnim poduzećima pretače u potrošnju kroz proračun. A ni to nitko ne osporava ovdje. Dakle, mi bismo se zaista morali okrenuti kako pokrenuti Hrvatsku unaprijed, kako joj otvoriti perspektivu a ne kako je zaustaviti. Nema promjena u fiskalnoj politici Republike Hrvatske, i dalje se raspravlja koliki će biti deficit i kako ćemo ga podmiriti a ne raspravlja se kako će se otvoriti investicije i otvoriti nova radna mjesta, kako će se potaknuti i poduprijeti rast i razvoj. Mi raspravljamo, da li će se potrošnja dati na ovu ili na onu stavku. To je naravno kratkog daha. Nema Vlada viziju, nema ni program. I o tome više nije sporno među nama. Politika, ekonomska politika Vlade Republike Hrvatske, dakle zaista samo ekonomska politika potpuno je limitirana i oslonjena na odnose sa Međunarodnim monetarnim fondom i služi da zadovolji kriterije Međunarodnog monetarnog fonda. Zbog toga i nije realno očekivati da će rast bruto domaćeg proizvoda biti kako se sada rebalansom projektira. Prema tome, recimo proračunom za 2005. godinu planiran je realan rast bruto domaćeg proizvoda u 4 a nominalni rast 6,9. Sada se rebalansom predviđa njegovo smanjenje odnosno rast 3,7. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku realni rast bruto domaćeg proizvoda u prvom tromjesečju iznosio je svega 1,8%. To znači da bi za ostvarivanje godišnjeg rasta od 3,7% u preostalom razdoblju travanj-prosinac 2005. godine rast BDP-a trebao iznositi 4,3%. To zaista nije realno jer ne nude se programi iz kojih bi se moglo zaključiti da će takav realni rast biti. Zbog toga je nerealno planiran i deficit u visini 4,2%. Vlada objašnjava da zbog sporijeg rasta BDP-a rebalansom predviđa smanjenje prihoda od 780 milijuna cirka dok su ukupni rashodi opće države gotovo na istoj razini. I to pokazuje da nerealno se planira rast deficita. Istodobno, Vlada predviđa da će iz dividende naplatiti cirka 2 milijarde kuna. Ja mislim da je i to nerealno jer Vlada i ne navodi iz kojih to poduzeća će osigurati 2 milijarde za proračun iz dividende. Ali još nešto gora posljedica je od toga da će te firme, ta poduzeća zaustaviti svoj razvoj, zaustavit će investiranje pa makar se radilo to o HT-u, T-Mobileu ili ne znam kome. Treće, u ovom izvješću ili rebalansu ne može se vidjeti pokazatelji o dospjelim a neplaćenim državnim obvezama. Međutim, javljaju se i direktori i poslovni ljudi koji tvrde da se ne plaćaju poslovne obveze. Naravno, ministar će reći dajte im podatak ali nisam ja Državni zavod za statistiku niti Ministarstvo financija a vjerujem ljudima koji posluju. Moja je dužnost da na to upozorim, pa čak i stručnjaci koji pišu o ekonomskom i financijskom stanju u Republici Hrvatskoj iznose podatke da je čak takvih obveza preko nekoliko milijardi kuna. Kad je riječ o dugu Republike Hrvatske sasvim sigurno je točno da je neviđeni rast stopa, brzina rasta duga kad se spoje ili saberu ino dug i domaći dug. O domaćem dugu to je zaista izbijanje potencijala banaka ili uzimanje od banaka zapravo novca za kreditiranje potrošnje, to je najbolji primjer drogerije o kojima u proračunu nema ništa. Dakle, 800 milijuna se Vlada zadužila kod banaka domaćem dugu ali o tome se ne govori ništa. Prema podacima koje sam ja mogao izračunati domaći dug i ino dug u ovom mandatu Vlade iznosi 50 i skoro 8 milijardi kuna što je zaista ogromno povećanje kad znamo u što se zaklinjala ova Vlada. Dakle, treba ponoviti da bez koncepta, bez programa, bez hrabrijeg iskoraka Hrvatska neće riješiti temeljne probleme. Ona će zaostajati u odnosu na zemlje Europske unije i na odnos prema zemljama koje su u tranziciji. Ovako ne transparentan proračun a mogao bih reći i plašljiv, pa ga kvalificirati otprilike neka drži vodu dok majstori odu zaista se ne može glasati za njegovo donošenje. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Antun Vujić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja dakako nemam iluzija da ove naše rasprave o pojedinim područjima mogu sada nešto utjecati na rebalans proračuna koji je već donesen. Međutim, mora ostati zabilježeno naprosto da se znamo ravnati. Mislim kako se politika u pojedinim godinama vodila spram kulture. Pa ću vezano na to reći nekoliko riječi. Prvo najprije o karakteru samoga rebalansa, odnosno na sam plan a onda i o politici koja se vodi. Dakle, sada ćemo na početku zaboraviti omjer sredstava koji su planirani i izvršenja proračuna u 2004. godini nego ćemo se samo posvetiti onome što je da tako kažem smanjenje u ovome. I moram reći da na svim stavkama od plana za 2005. godinu gdje se god radi o konkretnoj programskoj djelatnosti kulture svugdje je barem neko smanjenje. Na primjer, muzejsko-galerijska djelatnost minut 455 tisuća, kazališno glazbeno-scenska djelatnost minus 700 tisuća, kinematografska djelatnost minut 500 tisuća, književno izdavaštvo i knjižice milijun, nove medijske kulture minus 500 tisuća, međunarodna kulturna suradnja minus milijun i 500 tisuća itd., itd., da dalje ne čitam. Ima međutim jedna stavka gdje je povećanje i to je samo jedna stavka na svim ovim ispisima koje imamo pred sobom, to je stavka koja se zove plaće za redovan rad, ostali rashodi za zaposlene. Tu je povećanje u odnosu na izvršenje 2004. godine 5 milijuna kuna. Dakle, programske djelatnosti su redovito … [[Govornik se ne razumije.]] smanjivale se ali jedino što je raslo raslo je povećanje u plaćama. Svakome je i kao ministru i kao Vladi teško raditi sa postojećim kapacitetima i činjenica je da smo mnogi željeli i tada kada smo nosili odgovornost za kulturu da povećamo broj zaposlenih pa između ostaloga i u Ministarstvu. Mi smo tada međutim, čekali da netko ode u penziju da bi zaposlili novoga. U međuvremenu je Ministarstvo kulture zaposlilo preko stotinu ljudi, a po mom iskustvu trebalo ih je možda 20 biti manje od onoga što je bilo samo dakako da oni koji jesu tamo da rade bolje, efikasnije i više. To su dosta žalosni podaci a nisam došao do najžalosnijeg. Najžalosniji su ti što je kontinuirano dok smo se zalagali od 2000. do 2003. rasta stopa rasta iz godine u godinu za kulturu išla negdje na 12% svake godine više u odnosu na razdoblje prethodne godine, i to je bila jedna svjesna i jasna odluka Vlade da se obrazovanje, znanost i kultura moraju razvijati tako da smo na kraju imali jedan balans od negdje 68% više sredstava u programskoj djelatnosti, kulturi nego što je bilo prije 2000. godine a u međuvremenu su se dogodili, ne da se nastavilo, odnosno da se, što se trebalo nastaviti nego da je došlo do ozbiljnoga pada. Dakle, ja sada ne govorim nešto šta govorim napamet i što spada u području … [[Govornik se ne razumije.]] Govorim o konkretnim stavkama. Danas imamo na području kazališne i glazbeno scenske djelatnosti dva milijuna manje, danas imamo u … [[Govornik se ne razumije.]] knjizi izdavaštva i knjižice minus 10 milijuna itd., itd., neću niti čitati te žalosne brojke. Ali molim vas, podvlačim sljedeće, ne radi se samo da su znatno smanjeni stvarni fiksni iznosi, nije ispoštovana tendencija da se u ovom području ide dalje i da se napreduje zbog stvari koje ću na kraju objasniti. Ali ni to nije najgore, do najgorega sada dolazimo. U području zaštitnih radova na nepokretnim spomenicima kulture, uvažena kolegice i kolege sada je 105 milijuna kuna manje nego što je bilo 2000. godine. Slovima i brojkama od 155 milijuna došli smo na 50 milijuna. Budući da nema ministra kulture, ovo i nije toliko upućeno ministru kulture, on zna o čemu je riječ, ovo je upućeno ministru financija i politici Vlade. To bi se trebalo braniti navodno da je donesen Zakon o spomeničnoj renti pa da će se preko toga nadomjestiti ova silna sredstva koja nedostaju a to je preko stotinu milijuna kuna. Od spomeničke rente se ubralo 34 milijuna kuna a princip spomeničke rente je upravo bio taj da se zadrži obaveza države da financira zaštitu spomenika kulture, a da spomenička renta bude ono preko te obavezne zaštite što će da upotrijebim slikovito oličiti grad Pulu u centru ali što neće ići u Eufrazijevu baziliku, Eufrazijeva bazilika je stvar interesa ove države. Dakle minus 105 milijuna kuna i minus načelo da spomenička renta je nešto što dolazi preko brige države koja nije dostatna dakle, na neki način dvostruki gubitak. Ja znam da se svi ministri kulture bore za svoje buđete i to je katkada teško a katkada je lako ili je barem lakše. No, međutim, skidanje Ministarstvo kulture ovako velikih sredstava na području kulturne baštine na neki način ispada kao da smo prepolovili smisao Ministarstva kulture. U nekim zemljama se ministarstvo kulture čak i zove Ministarstvo kulturne baštine, čak se i ne zove kultura jer se smatra da je možda moguće kazalište ili film ili ne znam što drugo financirati nekako drugačije ali spomeničku baštinu nije moguće financirati drugačije. Tu nisu dovoljna nikada niti sama državna sredstva, niti lokalna sredstva, niti sredstva spomeničke rente, a izlaženje države iz financiranja zaštite kulturne baštine jer zapravo izlaženje iz jedne temeljne odgovornosti, to je izdaja nacionalnog kulturnog resursa koja nije manja od da tako kažem izdavanja odgovornosti prema zaštiti prirodne zaštite, možda je i veća. Ja ne znam da li je ponovno i da li će ponovno trebati da se održi jedna moderna lekcija o onima koji misle da su moderni a koji da tako kažem se drže još teorije, baze i nadgradnje. Pa se onda uvijek kaže ovako, kada budemo imali sredstava više u industrijskom proizvodu, u ukupnim gospodarstvenim efektima, onda ćemo moći izdvajati više za kulturu. Gospodine ministre to je nešto jako pogrešno, kultura je ono što donosi sredstva, kultura je ono što stvara dinamiku odnosa između ljudi, kultura je ono što na neki način nas liječi od depresija kakve imamo kada dođemo iz bilo kojega ne zapadno europskog grada i ne zapadno europske zemlje nego istočna europska zemlja, bivše europske zemlje pa vidimo kako izgleda kulturna baština, pa vidimo kako izgledaju gradovi. Pa dakle, to ne mora biti niti istočnoeuropska zemlja tipa Poljske ili Češke. To može biti danas i istočnoeuropska zemlja tipa Bugarske i Rumunjske. Mi i tu zaostajemo u ovim stvarima. Izgleda da se nikako neće shvatiti i žalosno je što dakako ti glasovi ostaju glasovi usamljenih, da se ne može izvlačiti proračun na bazi klaštrenja ovoga tankoga budžeta gdje je stotinu milijuna kuna za zaštitu kulturne baštine ogroman novac i ogroman efekt a za sam proračun je takoreći nezamjetljiv. Prema tome krivu smo ustanovili adresu gdje ćemo kljaštriti budžet. Nismo izabrali niti ovaj agens koji je poznat barem po tome da je najtransparentniji, da vrlo brzo da tako kažem donosi efekte, da, da dakle ako već govorimo da se negdje na neki način zasnivaju ljudski resursi onda se oni najtemeljitije zasnivaju u kulturi. Meni je žao da nismo zadržali dakle kontinuirani rast od negdje oko 12% godišnje ovoga budžeta nego da smo još tako užasno pali i to na mjestu koje je dramatično da tako kažem najbolnije, to je sama zaštita kulturne baštine. Ja pozivam budući da je iluzorno, to smo već ranije pokušavali amandmanima nešto postići da se gospoda koja na ovaj način u ovom području ovako vode ovu zemlju, zamisle kako je vode i što će oni ostaviti generacijama iza sebe. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, gospodo iz Vlade. Evo u niz današnjih rasprava istaknuta je svima nama dobro znana činjenica da je Proračun najvažniji fiskalni dokument kroz koji se iščitava ukupna politika Vlade, njena stručnost, odlučnost ali i dosljednost u realizaciji građanima obećanog boljeg života neupitno. Međutim ova Vlada i danas ponovno pokazuje svu raskoš i lepršavost kako obećanjima tako i u realizaciji. No ako smo prošle godine mogli shvatiti takav pristup, početno nesnalaženje i potrebu prebacivanja odgovornosti na bivšu Vladu u ovoj godini to ne prolazi ili kako moji prethodnici rekoše ne pije vodu. Libija je naprosto potrošena. Iščitavajući prijedlog rebalansa gotovo da bi se moglo reći da je postala navika ove Vlade da pravi šestomjesečne proračune jer da se podsjetimo prvi je Proračun donjet 9. ožujka 2004. godine. Rebalansiran je 30.6.2004. godine, a koncem godine Vlada je i taj rebalansirani proračun dodatno popravila preraspodjelila da bi uskladila pozicije. Ovogodišnji Proračun usvojen je 22. studenog prošle godine, a evo danas će vjerojatno biti i rebalansiran. Sudeći po najavama do konca godine slijedi nam još jedan rebalans pa tvrdnja o šestomjesečnom proračunu i planiranju prihoda i rashoda očito nije bez utemeljenja. Da se podsjetimo prilikom donošenja ovoga Proračuna naš Premijer je rekao da su ispunjena sva data obećanja u jamstvenoj kartici, iskazana je odlučnost da se sve to i provede. Sjetimo se kako je u tim trenucima Premijer naglasio 5 značajnih i jednako važnih ciljeva Proračuna za 2005. godinu počev od makroekonomske stabilnosti i usporavanja daljnjeg rasta vanjskog duga kroz snižavanje deficita Državnog proračuna, konsolidiranja javnih financija i tako dalje. Drugo je bila neupitna potpora gospodarskom rastu, odgovorno provođenje značajnih infrastrukturnih projekata. Treća veća potpora malom i srednjem poduzetništvu, brodogradnji, strateškim ekonomskim ciljevima kako je tada rečeno. Četvrti prioritet je povećanje izdvajanja za mirovine, branitelje, roditelje, otvaranje novih programa za socijalno ugrožene kategorije, demografsku obnovu i tako dalje. I peto, jasno podupiranje tijela državne uprave i jačanje hrvatske sposobnosti u bržem približavanju Europskoj uniji i tako dalje. Što je danas vidljivo je iz ovog rebalansa Proračuna, ali i danas ova Vlada djelatno pokazuje da se zna nositi sa rekao bih izazovima trenutka, a današnja rasprava nažalost potvrđuje da smo i kod donošenja Proračuna bili u pravu unatoč i tada žestokom reagiranju pozicije kad smo tvrdili da je ovaj Proračun ne samo nerealan i neodrživ već i sa vrlo kratkim rokom trajanja. Tada smo rekli da u formiranju lokalnih vlasti dakle postoje održavanja lokalnih izbora. Danas se potvrđuje tko je bio u pravu. No nas iz oporbe ne veseli ova istina. Kao i kod donošenja Proračuna tako i danas iskazujemo svoju zabrinutost spoznajom da je izostao razvoj nauštrb potrošnje, da je smanjena stopa rasta, da je nizak rast bruto društvenog proizvoda, da je izostao ozbiljniji pristup zapošljavanju i zapošljavanju općenito. Da su izostale ozbiljnije strukturne reforme, da nije nastavljena decentralizacija i tako dalje. O tome su moji prethodnici iscrpno govorili pa da ne ponavljam. Slažem se sa izrečenim. NO ponovit ću i posebno naglasiti nezadovoljstvo i zabrinutost izostankom razvoja naročito ravnomjernog razvoja svih dijelova Republike Hrvatske i izostankom onih projekata koji su za Slavoniju, a naročito Brodsko-Posavsku županiju značili kakav takav priključak ostalim dijelovima Republike Hrvatske. Rat, porače, struktura gospodarstva, odljev kvalitetnih kadrova i tako dalje ostavili su dubok trag u Slavoniji nažalost, nemogučnost unatoč svom bogatstvu i komparativnim prednostima da sami učinimo značajniji iskorak. Sa završetkom lokalnih izbora završila je po svemu sudeći i data obećanja, ali i realno očekivana potpora. Uvažavajući poodmaklo vrijeme ja ću samo naglasiti nekoliko stavki u ovom rebalansiranom Proračunu za kojeg držim da imaju bitnu refleksiju kako za Brodsko-Posavsku županiju tako i za Slavoniju, ali i druge dijelove Republike Hrvatske. Meni je žao što danas nema ovdje ministra poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva jer smo i kod donošenja ovoga Proračuna puno polemizirali. Nama je gotovo neshvatljivo da ovo Ministarstvo smanjuje proračunske rashode za 130 milijuna kuna i to u poljoprivredi i šumarstvu za gotovo 80 milijuna kuna, a ostatak u vodoprivredi. Ili po stavkama izostale su potpore u poljoprivredi i ribarstvu za 23 i pol milijuna kuna ili po stavkama za ruralni razvitak 10 milijuna kuna, za poticanje poljoprivredne proizvodnje i intervencije na tržištu 13 i pol milijuna kuna. Za 20 milijuna kuna je manja investicijska potpora u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu. Stočarsko-selekcijska služba je dobila milijun i pol kuna manje. Sufinanciranje programa tehnološkog unapređenja prehrambene industrije 2,5 milijuna kuna manje. Sustav za navodnjavanje koji je svrstan u rang izgradnje autocesta po svojoj težini u ovom rebalansu proračuna ima 14 milijuna kuna manje. Upisnik poljoprivrednih gospodarstava 600 tisuća kuna manje. Vinogradarstvo i vinarstvo 620 milijuna kuna manje. Voćarstvo 500 milijuna kuna. Zdravstvena zaštita bilja 550 milijuna, 550 tisuća pardon. Program uređenja poljoprivrednih zemljišta što je vrlo bitno naročito za ravničarske dijelove, za Slavoniju dakle, 3 milijuna kuna manje. Razvoj vodoprivrednog sustava 8 milijuna i 750 tisuća. Ovdje ću se posebno zadržati na jednom za nas vrlo bitnom segmentu, a to je regionalni vodovod istočna Slavonija sa kojeg je ovim rebalansom skinuto 3 milijuna kuna. Ovdje iz rebalansa je vidljivo da je Vlada išla linearno, 25% je skinula sa svih stavki pa bez obzira na prioritete kako tko prošao, prošao je. Da vas podsjetim projekt izgradnje regionalnog vodovoda za kojeg smo i prilikom donošenja Mato Arlović, kolegica Ljubica Brdarić i ja uložili amandman koji nije prihvaćen, težak je 671 milijun kuna. Ove godine temeljem dinamičkog plana bilo je potrebno osigurati 70 milijuna kuna kako bi se bar pokrenuo ozbiljnije taj projekt, no Vlada je rekla da je 12 milijuna kuna sasvim dostatno a evo za nepunih šest mjeseci smanjuje to na 9 milijuna kuna. Imajući u vidu ukupnu investiciju dijete koje bi se danas rodilo ili koje se danas rodi, dobilo bi vodu za 75 godina, naravno ukoliko bi doživjelo tu starost. Naravno mogao bih još puno toga govoriti, ali vrijeme mi ne dozvoljava. Pred nama je dakle rebalans proračuna kojeg zbog navedenog, osobno ne mogu podržati. No na sreću pred nama je nadamo se i uspješna turistička sezona koja će popraviti sliku. Pred nama je i odmor koji će svima dobro doći i Vladi naročito, pa je za očekivati da će iskoristiti ne samo to vrijeme da redefinira ciljeve i ne samo da bi opstala na vlasti i preživjela već da bismo svi mi konačno počeli i dobro živjeti. Ovaj rebalans to ne nagovješćuje. Vidjet ćemo što će donijeti sljedeći. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ljubica Brdarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo ja ću nastaviti tamo gdje je kolega Gavran stao, ali prije toga želim reći nešto. Ja sam danas jako uživala u izlaganju našega premijera. Čovjek ima izgled, držanje, elokventan je, ali moj užitak ne vuče korijene iz toga što bih bila zadovoljna prijedlogom rebalansa koji je pred nama iliti politikom HDZ-a nego više iz činjenice što jako volim bajke. Doduše draže mi je kad ih pričaju Grimm i Andersen. Imam i jednu dilemu, ne znam da li premijer zaista misli to što govori ili nam svjesno prodaje ničim utemeljeni optimizam. Pogubno bi zapravo bilo i jedno i drugo. Moram reći da smatram kako smo mi Slavonci izuzetno sretni što je poljoprivreda jedno od strateških opredjeljenja ove Vlade i našeg ministra koji je Slavonac pa on zna koliko slavonska zemlja crnica vrijedi, što poljoprivreda nudi i može dati, jer da tomu nije tako ja se bojim kako bi izgledale ove stavke u njegovom ministarstvu. Kolega Gavran je već rekao sustavnog navodnjavanja nema, iznos je prepolovljen. Regionalnog vodovoda nema, vodoopskrbe nema. Smanjen je iznos za poticaj sadnje trajnih nasada za 20 milijuna kuna. Umjetnog djelovanja na vrijeme također neće biti jer je sa 250 tisuća smanjeno na 125 i nama preostaje da se uzdamo u Božju milost i providnost, a to kao što vidimo zadnjih dana baš i ne djeluje najbolje. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolegice vi ste u zabludi kao i u mnogo čemu do sada. To što je netko član SDP-a ne znači da je ateista, ali vratimo se mi rebalansu proračuna. Očigledno je da je naš premijer koncem 2005. govoreći o proračunu, 2004. govoreći o proračunu za 2005. rekao kada bismo to izlaganje morali sažeti u tri riječi, da je socijalan i razvojan. I ja bih voljela zaista da je tako, ali da je to točno mi danas o ovome ne bismo niti raspravljali. Znači to nije samo pitanje percepcije nego su se želje, dana obećanja i zacrtani planovi sudarili sa realnim životom i mi smo danas tu gdje jesmo. Novca ima koliko ima, ne možemo ga izmisliti, pitanje je kako ćemo ga preraspodijeliti. Štednja je nužna, slažemo se. I onda je zaključeno. Ako moramo štedjeti, štedit ćemo na djeci, na mladima, na ženama, na starima i nemoćnima jer njima je i najlakše oduzeti, a nisu do sada ni navikli na Bog zna kakav tretman, znači ostat će i dalje marginalna skupina ovoga društva. Mislila sam spominjati određene stavke, postotke i iznose, ali vidim da nema razloga niti koristi jer jedni kažu ni jedno pravo nije ukinuto, ništa se strašno nije dogodilo. To je točno. Niti jedno pravo nije ukinuto. Ali što imate od prava koje ne možete konzumirati? Bojim se da ništa. Kada govorimo o ovom rebalansu proračuna, argumenti kojima se nama objašnjava da to što smo pročitali u dokumentu koji je poslala hrvatska Vlada koji je jako razveselio iliti učinio zadovoljnim MMF ne piše ono što piše. I kolege i kolegice oprostite, ali meni ovo jako liči na situaciju kada supruga zatekne muža spuštenih hlača sa nepoznatom ženom, a on kaže draga to što vidiš nije istina. Žao mi je ako … … [[Upadica se ne čuje.]] Pa to baš nije krasno kao što ni ovaj rebalans nije krasan, na žalost. Jasno mi je da ne postoji prijedlog proračuna pa samim time ni prijedlog rebalansa koji će zadovoljiti sve korisnike.
Dobro nemojte se uzbuđivati radi spuštenih hlača.
Ne postoji niti Vlada niti ministar, kolegice ja razumijem vaše uzbuđenje ali dajte da kažem. Ne postoji niti ministar, niti Vlada koji će napraviti takav proračun niti rebalans proračuna koji će zadovoljiti sve. To je apsolutno nemoguće bilo gdje na ovom Planetu. Ali bi trebao biti realan. Rečeno je prigodom donošenja ovog proračuna da je prenapuhan i neodrživ i pokazalo se da je to točno. Mi bismo konačno trebali početi živjeti u skladu sa svojim mogućnostima gledajući da se to ne slomi preko leđa najslabijih. Ukoliko ne dođe do razvoja gospodarstva, a iz ovoga rebalansa je očigledno da sasvim sigurno brzo se to neće dogoditi ako se ne pojave nova radna mjesta, ako se ljudi ne počnu zapošljavati neće se puniti proračuni i svi ovi problemi o kojima govorimo neće se moći rješavati. Mi imamo nešto što se sada zove ljetni rebalans. Kako mi se čini moglo bi nam se dogoditi da dobijemo jesenski ili zimski. Ukoliko se gospodarska situacija ne popravi, kakva smo zemlja mogli bismo uvesti modu svakosezonskih rebalansa, a to ne bi bilo dobro, trebamo se probuditi shvatiti da imamo problem, priznati ga i pokušati na najbolji mogući način riješiti, jer dok god budemo gurali glavu u pijesak kao nojevi do promjena neće doći. Možete vi tvrditi da je proračun za 2005. i ovaj rebalans da su socijalni i razvojni mi sa druge strane možemo govoriti da to nije točno, ali najbolje će na svojoj koži osjetiti što je istina građani ove zemlje, a o njima se tu ponajprije i radi jer bi država morala biti servis koja bi njima omogućila dobar, lagodan, što je mogući bolji život i to bi trebao biti zajednički zadatak. Međutim, mi smo svi ukopani u nekakve svoje vizije u svoju istinu i borimo se za svoje stavove što je u redu i opravdano, mi smo ovdje da zastupamo one koji su za nas glasali ali i meni i svakom građninu ove zemlje bilo bi u interesu da to što govori ministar, to što govori premijer bude zaista i istina i da mi svi zajedno bolje živimo. Od situacije što gore to bolje nitko od nas u konačnici neće imati ništa. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Željko Ledinski, izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo, dozvolite nekoliko riječi o ovome prijedlogu rebalansa proračuna za ovu godinu, prije svega posebno bih rekao da nisam zadovoljan na način na koji se došlo do ovoga rebalansa već sada praktički nakon 6 mjeseci, što govori tako jedno brzo donošenje rebalansa ove godine, to govori o tome da kada smo donosili plan proračuna za ovu godinu da smo jednostavno neke stvari stavili napamet i da nismo tada planirali dobro. Ono što me sada, danas posebno smeta je to da ćemo do kraja godine biti samo izvještavani o tome kako se određena sredstva troše a da nećemo imati mogućnosti rasprave ovdje. Mislim sada je prije svega Sabor pozvan da donosi proračun i mislim da nije dobro da imamo praksu da sve više nekakvih odluka prenosimo na Vladu a da istovremeno na njih ne možemo, o njima čak ni raspravljati. Ono kada smo govorili o ovom proračunu kada smo ga donosili onda smo se međusobno prepucavali o tome i oporba i vladajuća strana o tome da li je proračun razvojan, da li je socijalan, jedni su govorili da je, drugi da nije, no sada nakon 6 mjeseci očito je vidljivo da od onih priča i objašnjenja koja su bila tada o nekakvom razvojnom i socijalnom proračunu ne možemo govoriti zapravo jer su te pozicije značajno smanjene. Slažem se da treba uvesti štednu na određenim pozicijama i stavkama koje su bile možda raskošno planirane, a sada je vidljivo da neće biti ostvarene ali mislim da smanjenje određenih pozicija koje mogu potaknuti razvoj, a samo jedan razvoj jedan zamašnjak može donesti mogućnost onda ostvarenja i socijalnog dijela programa, ovdje bih posebno istakao da upravo te stavke su značajno smanjivane. Isto tako ne mogu se složiti sa time da je potrebno prebacivati dobit iz javnih poduzeća, državnih poduzeća u nekakvu potrošnju. Mislim da je bolja solucija da se svatko kroz povećano investiranje u državnim poduzećima koja čine značajan dio gospodarstva može onda ostvariti i povećano zapošljavanje i kompletan rast i u tom dijelu ako ćemo nastaviti sa tim ako prebacujemo dio dobiti iz recimo državne … i ne znam HEP-a i ostalih poduzeća onda ćemo doći vrlo brzo u poziciju u tim poduzećima da ona ne mogu normalno funkcionirati. Posebno bih istakao one stavke koje su značajno smanjene u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva za 56 milijuna, zatim provođenje mjere za poticanje ulaganja za 15 milijuna i 600, subvencije trgovačkim društvima posebno izvan javnog sektora tih 15 milijuna se odnosi na njih. Dalje, kod sljedećih stavaka, subvencija brodogradilišta su isto tako za 20 milijuna smanjena, program poboljšanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva za 2 milijuna, poticanje poduzetničke infrastrukture za 9 milijuna 900. Dalje, kod Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva koje evo sam resorno vezan čitav svoj radni vijek smanjenje za 130 milijuna kuna, kada u tom segmentu pogledamo da recimo samo unapređenje šumarstva i lovstva sudjeluje sa 3 milijuna kuna, onda se kao šumar pitam od 2,8 milijarde, 3 milijuna koliko je to promila, s obzirom da šumarstvo i drvna industrija čini 2,4% GDP-a onda bi bilo logično za očekivati da se unapređenje te grane isto tako ulažu značajna sredstva, a poznato je da jedina ulaganja u šumarstvo koja može netko raditi na duži period jer to nema … jedino je država ta koja može ulagati u određene subvencije u toj grani. Tu sam već predlagao moram reći i bivšem ministru a i sadašnjem da jednostavno iz tih recimo iz Zakona o poticajima u šumarstvu, ribarstvu i poljoprivredi, šumarstvo izbacimo kao riječ jer se na nju ne odnosi ni jedna kuna u tim poticanjima ulaganja. A mislim da u tom dijelu ne samo zbog potrebe, evo cijela Europa ulaže značajna sredstva upravo za povećano pošumljavanje i na taj način stvaranje jedne zdrave sredine i okoliša na žalost kod nas to još nije slučaj ni u primisli. Isto tako značajna sredstva su smanjena Ministarstvu poljoprivrede u ostalim stavkama od ruralnog razvitka od investicijskih potpora u poljoprivredi o kojima sam malo prije rekao za 20 milijuna, zatim dalje, ono što bi recimo barem ostvariti sa tim minimalnim sredstvima, naprimjer organizacija i sudjelovanje na stručnim skupovima konferencijama, i sajmovima. Predviđeno 3 milijuna i 100, smanjeno za 2 milijuna i 100 tisuća, pa ako ti ljudi ne odu van pogledati što se dešava u modernom djelovanju u Europi kako će nam znati prenesti onda određene stavke što je danas trend u svijetu. Ono što je štovani kolega ministar poljoprivrede govorio oko određenih trendova u tom ministarstvu prije svega podizanju višegodišnjih nasada u voćarstvu, vinogradarstvu što jasno jedina mogućnost prije ulaska u Europsku uniju, ta stavka isto tako smanjena za 20% preko 16 milijuna kuna. Zatim dalje u govedarstvu isto tako sa 40 smanjena za 20 milijuna kuna. Ono što isto tako značajno smanjeno je sustav za navodnjavanje za 14 milijuna kuna, i uređenje zemljišta, a znamo kakvo nam je stanje sa zemljištem smanjeno sa nekakvih sitnih 5 milijuna, za 3 milijuna znači praktički ništa nije ni ostalo. Isto tako kada gledamo dijelove po određenim područjima, onda su određena područja u vodoopskrbnom sustavu značajno smanjene određene potpore, da li zato što nisu pripremljeni projekti što mislim da nije, nego više zbog toga što jednostavno se moralo negdje smanjiti, onda gdje tamo gdje je manji otpor. Kad pogledamo cijelo to Ministarstvo poljoprivrede koje bi trebalo biti jedan značajan zamašnjak trebalo bi sigurno značajno više ulagati u ukupnom postotku za to ministarstvo, no nažalost evo situacija je sasvim drugačija. Kad govorimo o određenim dijelovima za koje sam kažem i osobno vezan profesionalno to je prije svega drvna industrija kao danas još uvijek poticajno i izvozno najveća izvozna grana u Republici Hrvatskoj sa od 330 do 350 i više milijuna dolara. Za nju je bilo najavljivano najprije da će dobiti u proračunu nekakvih 260 milijuna kuna poticajnih sredstava, no međutim to je spalo na 20-30, sad na kraju 3 milijuna što je evo potpuno nedostatno za tu granu koja zapošljava domaću radnu snagu, koja koristi domaću sirovinu. Što će nam se desiti ako zaposlimo tu granu do kraja? Desit će se to, a gospodin ministar Šuker je dobro upoznat sa stanjem u toj grani da će nam uskoro Talijani postati vlasnici cijele drvne industrije. Neki dan je prodana Drvna industrija "Trokut" iz Novske talijanskim kupcima. Prije dva mjeseca je švicarska grupa kupila Ivericu iz Bjelovara. Prije dvije, tri godine su Kaligaris iz Ravne gore i INO Otočac otišli lani i za kratko vrijeme mi ćemo drvnu masu koju imamo ovdje prodavati talijanskim ili nekim drugim kupcima. Onda je pitanje uopće na koji način će oni se razvijati. Jasno da to neće biti nikakav razvoj za poticanje zapošljavanja nego da će to biti samo određena faza prerade a sve ostalo će biti na drugoj strani. Ja shvaćam da je dobro da se podrži tekstilna industrija koja isto zapošljava značajan broj radnika. Znam da je dobro i to što su im dali prodavaone, ne znam, Name na kvatriću ali bi volio da u ovoj grani koja je imala nekada oko četiri puta više zaposlenih nego danas, da se malo povede briga o njoj jer bez jedne manje podrške ta grana će ostati na nekoliko proizvođača domaćih, sve ostalo će postati strano. Evo, i na kraju bih završio zbog svega ovoga i načina na koji je napravljen ovaj rebalans i u ovom vremenu nakon svega nekoliko mjeseci ja osobno nažalost ne mogu prihvatiti podršku ovakvom rebalansu proračuna. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Ja bih se najprije želio zahvaliti svim onim kolegama i kolegicama koji su odustali od rasprave i dozvolili nam, ja sam bio čak 67. prijavljeni, da dođemo na red u jedno relativno pristojno doba dana. To su očito oni kolege koji su uvjereni temeljem obrazloženja koje su dobili od premijera i ministra da se radi o dobrom proračunu i da ga treba jasno i bezuvjetno i podržati. Ja nažalost spadam među one koji ne razumiju sve te argumente i spadam vjerojatno u one koji intelektualno ne mogu razumjeti kako to da se ovakav proračun može prikazati dobrim. Naime, ja bih se i pomirio s time da ja to ne mogu razumjeti kada bi moji primorci, gorani i otočani u biti osjetili taj proračun na svom standardu u smislu sve boljeg i boljeg života. Nažalost, u proteklih sedam dana ja sam razgovarao sa ogromnim brojem ljudi u mojoj izbornoj jedinici i svi su me zadužili da ovdje upravo raspravljam suprotno. Naime, mi smo u Primorsko-goranskoj županiji jedan izrazito turistički kraj, ljudi dolaze u doticaj sa turistima, posebno iz srednje-europskih zemalja i kada se uspoređuju sa tim građanima koji dolaze iz godine u godinu onda vide veliku razliku. Vide kako raste standard tim zemljama, kako nam dolaze gosti koji su iz godine u godinu sve bogatiji, sve zadovoljniji. Nažalost, moji primorci, moji otočani i moji gorani nisu tako zadovoljni. Naime, oni su me obvezali reći otprilike sljedeće. Naime, možda samo dvije rečenice uvodne u ono što ću kasnije ispričati temeljem onoga što sam ovdje zadužen reći. Naime, proračun netko je danas rekao definira budućnost države i ja se mogu s time složiti. Proračun u biti ima dva cilja. Ja se nadam da se svi s time slažemo. Jedan je cilj da se isprave uočene nedostatke u funkcioniranju države i društva a drugi je cilj da se putem proračuna iskoriste komparativne prednosti države i društva u poticanju njenog razvoja. Prema tome, ja sam očekivao da ćemo upravo u tom pravcu jutros dobiti obrazloženje što to točno korigiramo jer nije valjda da nema što se ispraviti i što to želimo iskoristiti kao našu komparativnu prednost da bi osigurali brži razvoj. Dakle, mjere pod A i mjere pod B u biti definiraju strategiju razvoja ove zemlje. Nažalost, ni premijer ni ministar financija nisu se dotakli tih konkretnih mjera i to za mene nije dobro. Ja bih samo želio reći niz pojedinosti na koje mu se građani Primorsko-goranske županije upozorili i doduše samo sam jednu manju grupu ljudi iz Istre kontaktirao u Buzetu i otprilike su njihove primjedbe sljedeće. Naime, oni kažu najprije moraš reći kolegama da kada bruto društveni proizvod pada već tri godine za redom to po nama nije jako dobar znak. Drugo, pad konkurentnosti sa 53. mjesta prije dvije godine sada na 79. mjesto svakako nije dobar znak. Zatim, nezaposlenost koja je već dvije godine ne pada, ostala je na jednoj vrlo visokoj razini također nije dobar znak. Vanjski dug, čuli smo, raste i dalje. Ni to nije dobar znak. Građani su me upozorili da imaju osjećaj da u biti čak lošije žive. Nisu to mogli jasno brojčano dokazati, ali pogledamo sada tablice koje smo dobili uz današnje materijale onda nam je jasno da je kupovna moć stanovnika Republike Hrvatske u zadnjih dvanaest mjeseci pala za 2,4%. To također nije dobar znak. Onda su poručili ako gospodin ministar vam Doriću ne povjeruje onda ga samo pitajte neka kaže koliko su smanjeni prihodi u proračunu po porezu na robu i usluge kao i od PDV-a. Kolegice i kolege, pogledajte te brojke. 2,7 milijardi manje poreza po toj osnovi u državnom proračunu. To također nije dobar znak. Kao znanstvenik moram vam reći da je znanstvena produktivnost u odnosu na naše zapadne i sjeverne susjede znatno zaostaje što također svakako nije dobro. U usporedbi sa zemljama u tranziciji našao sam još jedan zanimljivi podatak pali smo čak na 9. mjesto po primjeni informatičkih tehnologija a prije 18 mjeseci Vlada je u svom programu govorila o E Hrvatskoj. Ovo svakako nije E Hrvatska. Po decentralizaciji nadležnosti i fiskalnoj decentralizaciji Hrvatska ne spada u nekakve ogledne primjere u Europi. Čak i naši istočni susjedi imaju neposredan izbor gradonačelnika a mi smo tek evo na današnjoj sjednici razgovarali da li da prijedlog tog zakona uvrstimo u dnevni red ili ne. Moram također reći vezano uz decentralizaciju nešto na što su nas upozorili Slovaci neki dan kada smo bili na srednjo europskoj inicijativi u Bratislavi. Kolege su nam rekli da svakog investitora vrlo, vrlo ozbiljno shvaćaju. Svakog investitora dočekuje ministar, župan i gradonačelnik u ovisnosti o tome gdje se namjerava investicija izvršiti. Ministar jasno obrazlaže državnu politiku, poreznu politiku, župan se obvezuje preuzeti sve obveze u okviru njegovih nadležnosti a gradonačelnik infrastrukturu i sve ostalo priprema na terenu, na području gdje će se investicija odraditi. Vrlo koordinirano, vrlo savjesno, vrlo, vrlo stručno i temeljito. Toga kod nas nažalost nema. Danas je bilo govora i o demografskoj politici koja je evidentno potpuno bezuspješna. Jasno da je bezuspješna jer cijelo se vrijeme nadmudrujemo oko visine dječjeg doplatka, nije kolegice i kolege u tome problem, problem je da bi trebali za njihove roditelje osigurati kvalitetan životni standard i onda ćemo jasno vidjeti kako će se mijenjati jasno i demografska politika i njeni rezultati. Kolegice i kolege ja bih ovako mogao preći sada i na onu drugu skupinu argumenata vezano uz naše prirodne vrijednosti, prioritete kako ih koristimo, zašto ih ne koristimo efikasnije, bolje, uspješnije. Jasno, za to bi mi trebalo jako dugo vremena, svjetlo se već upalilo ali ću samo navesti u području turizma gdje su me posebno molili da kažem nekoliko riječi, mi ne koristimo ni one minimalne vrijednosti koje su toliko evidentne, mi ne koristimo našu kulturnu baštinu, mi ne koristimo našu povijesnu baštinu, mi ne koristimo našu prirodnu baštinu, mi nismo tim instrumentima pokušali produžiti sezonu. Ja sam nedavno boravio na zamolbu Vijeća Europe i o njihovom trošku u Portugalu na maderiji, jednom vulkanskom otoku, znate koji je ne komparabilan u odnosu na naše prelijepe jadranske otoke. Tamo na tom otoku svakih 20 minuta slijeće avion sa turistima. Kod nas 8 mjeseci u godini našim prelijepim otocima nema niti jednog jedinog turista. I Vlada je kriva kolega, i Vlada je kriva, i mi smo krivi, i mi smo krivi, apsolutno smo krivi, nemojmo bježati od svog dijela odgovornosti. I mi smo krivi. Prema tome, mi moramo i kroz proračun vidjeti način na koji trebamo te komparativne prednosti puno efikasnije bolje iskoristiti i iskordinirati sa lokalnom i reginalnom samoupravom. Nema drugoga nego te tri razine vlasti moraju početi to koristiti, ako to ne činimo to svakako nije dobro. Obzirom da mi je vrijeme isteklo, nije do crvenog, evo sada se upalilo crveno, vidite, prema tome, ja moram samo reći da dakako neću podržati i ne smijem podržati vis a vis onih koji su me izabrali da ih zastupam u ovom Saboru ovakav prijedlog proračuna odnosno rebalans proračuna jer se u njemu ne vide ni jedan moment o kome sam govorio a koji bi stvarno mogli konačno pokrenuti život na bolje u ovoj našoj lijepo zemlji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege budući da je vrijeme podmaklo. Ja ću nekoliko natupnica reći, značajno ću odstupiti od onoga što sam mislio reći. Prvo što bih rekao, sudući po dosadašnjem tijeku rasprave, čini mi se da se glavna bitka oko proračuna ovdje vodi na način tko će više vode iscijediti iz suhe drenovine. Da li će više te vode iscijediti oporba i oporbeni zastupnici koji iznose razloge i traže slabe točke ovog rebalansa i razloge zašto neće podržati ovaj predloženi rebalans. S druge strane su oni koji podržavaju ovaj prijedlog rebalansa, znači pitanje tko će više te vode i suhe drenovine na kraju ove rasprave iscijediti. Glavni neki razlozi, prigovori su da Vlada nije pokazala dovoljno čvrstine, nije pokazala dovoljno snage, dovoljno pritiska čak i znanja, što nije dosta iscijeđeno toga soka za naše opće i zajedničke potrebe. Čini mi se da bi, da je ovdje trebalo dati odgovor na tri pitanja. Prvo je pitanje zašto su izostali očekivani prihodi, ono što je bilo projektirano. Koji su to razlozi, je li odista riječ o nesposobnosti ili o mlakom pristupu Vlade. Druga, drugo pitanje na koje je trebalo meni dati odgovor a to je da li ove stavke koje su date kao stavke koje se umanjuju, da li su one te odista koje treba umanjiti ili je trebalo odabrati neke druge, jer uvijek će se naći svako onaj kome se uzima, on će jasno otići u onu kategoriju nezadovoljnika i tražiti razlog zašto je baš on taj koji je trebao biti na ovoj stavci smanjivanja. I treća stvar koja je po meni najbitnija, kako će ovaj rebalans proračuna utjecati na donošenje proračuna za 2006. godinu, znači to su otprilike neka tri pitanja na koja je po meni trebalo dati odgovor. Kada smo prije sedam mjeseci donosili državni proračun za 2005. godinu onda se isticalo kako je ovaj proračun razvojan i socijalan, i cijela zapravo bitka oko donošenja proračuna vodila se oko ove dvije kategorije, onih koji su branili ovaj proračun, jasno isticali su komponente razvojnosti i socijalnosti a druge kolegice i kolege koji su ga osporavali tražili su, znači razvoja kojim su htjeli potkrijepiti da nema te komponente. Već onda prilikom usvajanja državnog proračuna dalo se naslutiti da ciljani deficit od 3,7% bruto društvenog proizvoda neće biti moguće ostvariti budući se planirani proračunski prihodi su se temeljili na kako su onda rekli kolegice i kolege a tada i neki stručnjaci su se o tome izjasnili da je preambiciozna stopa gospodarskog rasta i s druge strane što je bilo rashoda u 2004. godini koji su bili znatno veći od prvobitno planiranih i to je ovdje u više navrata i ministar i predsjednik Vlade iznosili su naslijeđene, naslijeđene troškove koji su znatno utjecali na takvo planiranje proračuna. Novi, ovaj ciljani manjak opće države od 4,2% kao što imamo u ovom prijedlogu puno je realniji od staroga i nakon 6 mjeseci mogu reći da mi imamo zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] prema našim aktualnim, trenutnim mogućnostima. Ovim rebalansom državnog proračuna planira se zadržavanje rashoda na istoj razini kao do sada oko 92 milijarde kuna s time da će na troškovnim stranama doći do preraspodjele oko milijardu kuna, uglavnom u korist plaća i mirovina a na uštrb materijalnih troškova i subvencija. Kakve su posljedice? Posljedice od toga će biti veći manjak koji će se pokriti dodatnim prihodima od dividendi, javnih poduzeća i novim zaduženjima. To je ovdje u dosta rasprava više kolega istaklo. Kao što vidimo Vlada očekuje veće prihode od privatizacije u 2005. godini u iznosu od oko 4,5 milijarde kuna. Međutim, upravo u tome treba vidjeti razloge za zabrinutost, jer za planirane privatizacijske prihode trenutno nema naznaka da će se i ti prihodi ostvariti. Jasno da svi oni kojima se smanjio davanja s pravom negoduju. Međutim, kada su izostali planirani prihodi a razlozi za ostanak tih prihoda se navode kao što su preoptimističke procjene, siva ekonomija i niži gospodarski razvoj dužnost je i pravo Vlade da da novi način preraspodjele rashoda. Držim da je ovaj Prijedlog rebalansa u cjelini realan a da li je trebalo rezati baš tamo gdje je ovim rebalansom predloženo to će se tek vidjeti. Jedno je sigurno. Da će ovaj rebalans znatno utjecati na donošenje Državnog proračuna za 2006. godinu budući su ovim utvrđene obveze države koja će značajno smanjiti manevarski prostor financijskoj politici u sljedećoj godini. Jasno, ja pretpostavljam da je i Vlada toga apsolutno svjesna i da će o tome voditi računa kod donošenja Proračuna za 2006. godinu. Bojim se da će neka smanjivanja prihoda na nekim stavkama recimo Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi recimo smanjivanje sredstava za skrb i za djecu i mladež s poremećajima u ponašanju zatim skrb za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi zatim za tjelesno i mentalno oštećenu djecu i tako dalje pa će zapravo to biti shvačeno kao podrška anomalijama i nepravilnostima koje se, koje su sada u društvu, u sredstvu medijske i društvene pozornosti. Smanjivanje sredstava na ovoj poziciji neki će sigurno protumačiti kao smanjivanje državne skrbi u zaštiti djece osobito o djeci o kojima se roditelji ne brinu. Pozivam na kraju svoje rasprave Vladu i gospodina ministra da se ne dira u ovu kategoriju u kojima država treba skrbiti i da ako je već sad skinuto da se nadju sredstva da se ta kategorija ne zakine za sredstva koja su planirana. Ili recimo teško je u našim okolnostima, uvjetima biti i razvojan i socijalan. To svatko može vidjeti tko želi biti realan. Recimo između mosta na Pelješcu koji je jedan elemenat razvojnog projekta koji se zove hrvatska auto-cesta i ove kategorije mladih ja bih u ovom trenutku sada izabrao djecu i mlade neka se uštine malo sredstava recimo od ovoga mosta pa bit će sredstava i bit će vremena za most, ali nemojmo kažem u ovo dirati. Budući je riječ o preraspodjeli za osiguranje dodatnih sredstava za isplate zajamčenih prava za civilne mirovine, mirovine branitelja, plaće, subvencije, stambenu štednju, dodatni porodni dopust, trajna prava hrvatskih branitelja i naknade za nezaposlene glasat ću za izmjene i dopune državnog proračuna za 2005. godinu s tim da evo bih molio ministra ako je moguće ikako da se u ovu stavku, stavku hendikepiranih, onih kojima treba zaštita da se jednostavno ne dira. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I poštovana zastupnica Ivana Posavec-Krivec. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče, uvaženi ministre i članovi Vlade. Predložene izmjene i dopune proračunskih sredstava za 2005. godinu potez je Vlade Republike Hrvatske koji ne govori o njenoj sposobnosti da kako je to gromoglasno u predizbornom periodu obećavala pokrene Hrvatsku u pozitivnom ili razvojnom smjeru. Naprotiv, upravo rebalans Proračuna za tekuću godinu pokazuje pravo stanje stvari i prave mogučnosti ove Vlade. Vrijeme je da se Vlada prestane vračati na proračun 2003. godine, onaj bivše Vlade i da prihvati činjenicu kako već godinu i pol u Hrvatskoj obnaša vlast i kako su obveze stvorene u prošloj godini uvelike obveze ove, a ne prošle Vlade. Vlada Republike Hrvatske ovim Prijedlogom rebalansa dokazala je da nije sposobna dobro planirati ili pak nije sposobna ubrati odnosno naplatiti, kapitalizirati ono što joj pripada, poreze, trošarine i ostala sredstva koja pune prihodovnu stranu Proračuna. Tada prihodovna strana Proračuna nije pratila, na taj način prihodovna strana nije planski pračena. Nije zanemarivo i makar je to nekoliko puta već danas spomenuto ja ću ponoviti kako u prihodovnoj strani Proračuna nedostaje 786 milijuna 243 tisuće i 207 kuna. Nedostatak tih sredstava dokazuje da Vlada nema niti je imala viziju i strategiju gospodarskog razvoja ni upravljačke sposobnosti. Ne nudi razvojni rebalans, planira novo zaduženje koje neće biti usmjereno u razvojne projekte i programe da sredstva neće biti namjenjena stvaranju potrebne infrastrukture za toliko željene strane investicije koje bi trebale osigurati stabilnost i konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Ovaj rebalans umjesto da ulaže u gospodarstvo krpa rupe i pokriva potrebe plaća, mirovina i porodiljnih naknada. Proračunski je deficit jednostavno rečeno u potpunosti okrenut potrošnji, a ne razvoju i to svakako nije smjer u kojem bi trebalo pokrenuti Hrvatsku. Nema potrebe rebalans prolaziti stavku po stavku jer su kolege danas to u mnogočemu prošli, ali se treba zapitati što se događa sa započetim ili najavljanim, najavljivanim reformama od znanosti, zdravstva do državne uprave? Na velika vrata pri preuzimanju vlasti najavljeno je smanjenje državne uprave a dogodilo se smanjenje broja ministarstava i istovremeno povećanje broja državnih dužnosnika u istima. Svjedočimo svi zajedno da povećanja plaća u državnoj upravi nije bilo te stoga ne mogu objasniti i potrebu povećanja sredstava za plaće ukoliko ovdje nije riječ o novom povećanju broja zaposlenih u državnoj upravi. Ako je riječ o reformi sa povećanjem, a ne smanjenjem broja zaposlenih u državnom aparatu onda je to nekakva nova forma reformi koja još do sada nije bila poznata u Hrvatskoj. Zdravstvo koje vapi za suštinskim reformama ovim rebalansom ostaje bez značajnih sredstava, a pred korisnicima zdravstvenih usluga uskoro će se naći nova opterećenja koja će primarnu zdravstvenu zaštitu mnogima učiniti nedostupnom. Jasno je da nema vizije za zdravstvo, da nema najavljene zdravstvene reforme. Ovaj rebalans u duhu populacijske politike značajna sredstva usmjerava rodiljama, rodiljnim naknadama. Potrebno je stimulirati roditelje u stvaranju boljih uvjeta za njih i njihove obitelji. NO molim vas lijepo što znači povećanje sredstava za rodiljne naknade i istovremeno smanjenje sredstava na kontu predškolskih ustanova Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa. Znatno smanjujemo sredstva za rano učenje stranog jezika i tako dalje. Recite mi zar briga o najmlađima traje samo onoliko koliko traju porodiljne naknade odnosno porodiljni dopusti. Ovdje je još jedna stvar danas rečena i ponukala me je rasprava kolege Stazića da spomenem da je bivša Vlada iako je imala bitno, značajno manji proračun nego ga ima ova Vlada osigurala je 10 milijuna kuna za programe i projekte hrvatske nacionalne manjine u susjednim i drugim zemljama. Ova Vlada tu politiku nije nastavila iako je jasno da hrvatska nacionalna manjina u susjednim i drugim zemljama, ne u Bosni i Hercegovini gdje je konstitutivni narod već u susjednim zemljama poput Srbije i Crne Gore, Mađarske, Slovačke, Austrije u tim zemaljama hrvatska nacionalna manjina je siromašna. Za očuvanje tradicije, povijesti, folklora i kulture hrvatskoga naroda potrebna su značajna sredstva. 10 milijuna kuna koja je osigurala prošla Vlada nisu bila dostatna za sve te programe ali su bila znatna i pomogla su afirmaciji tog segmenta no međutim nije mi jasno zašto evo drugu godinu za redom nema sluha da se ta sredstva ponovo osiguraju pa makar i rebalansom Proračuna. Jasno je da ja neću dati svoj glas za ovaj rebalans. Neću ga dati stoga što rebalans proračuna nije razvojan, nije socijalan, on ne ostvaruje pozitivne ciljeve razvoja. Figurativno rečeno ovaj rebalans spada pred svim reformskim izazovima. Ne nudi viziju razvoja već krpa rupe, dokida ionako loše uvjete, socijalne uvjete najugroženijima ne nalazi rješenja smanjenja zaposlenosti. Ono što me najviše brine je smjer koji već godinu i pol ova Vlada užurbano vodi Hrvatsku. To nije smjer koji svekoliko pokreće Hrvatsku u pozitivnim procesima, to je smjer koji izaziva osjećaj apatije i besperspektivnosti kod najvitalnijeg sloja društva, kod mladih, a to svakako nije dobro i stoga neću podržati ovaj rebalans. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana kolegica je rekla da ova Vlada nije sposobna, da nema razvoja i da se ne treba vraćati na 2003. godinu. Pa ja ispravljam da ova Vlada je sposobna, ima razvoj i treba se vraćati na 2003. godinu jer upravo u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa za razliku od 2003. godine ova Vlada je osigurala milijardu 146 milijuna više za razvojne programe, a isto tako treba se vraćati na 2001. godinu kada je potpisivanjem aneks ugovora oštećeno ministarstvo za 230 milijuna kuna koje sada ova Vlada vraća jer nisu osigurana sredstva za ono što je potpisano i zato se treba vraćati i uspoređivati da vidimo mogućnosti u okviru kojih može Hrvatska država ići. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o rebalansu državnog proračuna za 2005. godinu. Amandmani su podnijeti koji su podnijeti, sada je isteklo i vrijeme zaključenjem rasprave za predaju amandmana. Idemo na glasovanje o amandmanima i o rebalansu državnog proračuna za 2005. godinu. Vi ćete se očitovati o pojedinim amandmanima. Dobro. Dame i gospodo zastupnici idemo na glasovanje. Ministre, pripremite se. Imamo prvo amandman br. 1 Odbora za financije i državni proračun.
Amandman se prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio Zakona. Amandan 2. zastupnika Željka Pavlica. Amandman 2.
Amandamn se ne prihvaća zato, ovdje se radi o sredstvima za štetu od elementarnih nepogoda. Gospodin zastupnik je predložio povećanje sa 6 milijuna.
Ne, ministre, ministre ne, okrenite drugu stranu, ima amandman 1. o kojem se ne glasuje. I amandman 2. o kojem se glasuje. Koji se odnosi na izgradnje građenja osnovne škole Kotoriba.
Vlada ne prihvaća jer smatra da će [[Upadica: Ali mi nemamo taj amandman.]] Amandmani su podijeljeni svi. … [[Upadica se ne čuje.]]
Amandmane koji su neispravni nisu ni umnožavani. Molim? Sve ćete doći na red. Idemo, glasujemo o amandmanima. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pa i nema tablice amandmana. Završena je rasprava. Imamo amandmane koje su podnjeli zastupnici. Svaki zastupnik zna koji je podnio amandman ili klub. I svugdje se o svakom amandmanu, ja kažem koji je amandman koga zastupnika ili kojega kluba i svaki zastupnik zna. A o amandmanu se može očitovati samo onaj zastupnik ili klub koji ga je podnio. Amandman 2. ministre.
Amandman 2. se ne prihvača iz razloga što su u tijeku pregovori o sufinanciranju sa županijom i općinom koji još uvijek nisu pristala na predloženi način sufinanciranja. Prema tome Vlada ne prihvača taj amandman.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pavlic. Nema ga. Moramo glasovati o amandmanu. Tko je za taj amandman? Glasajmo na prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a, glasujemo sa dizanjem ruke. Tko je za taj amandman? ... [[Upadica se ne razumije.]] Kako ne? Predložio mi je pa molim vas lijepo predložite još jedanputa. Pratite molim vas, pratite raspravu.
Osim onih koji nisu, koji su zaboravili ključiće kod kuće preostali zastupnik koji je, postoji zastupnik koji je novi zastupnik i za kojeg nije napravljen ključić. Pa prema tome ne može glasovati. I nemojte se čuditi i gospodine Leko nemojte rastezati, brojit će se. Ma to ste vi rastezali. Mi ne rastežemo.
Dobro. Hvala lijepa. Molim idemo na glasovanje. Amandman 2. zastupnika Željka Pavlica koji Vlada ne prihvača. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebni broj glasova. Treći, imamo amandmane zastupnika Ivice Pančića. O amandmanu 1. se ne glasuje jer nije u skladu sa zakonom i poslovnikom. Glasujemo o amandmanu 2 [[Upadica: Amandman]] Ministre izvolite se očitovati.
Vlada ne prihvača. Smatra da su predložena sredstva dovoljna za psihosocijalnu pomoć stradalnicima Domovinskog rata.
Hvala. Zastupnik predlagatelj Pančić. Nema ga. Moramo glasovati. Tko je za amandman 2.? Hvala. Nije dobio potrebni broj glasova. Amandman 3. se ne glasuje, također nije u skladu sa ni zakonom ni poslovnikom. I amandman 4. također zastupnika Ivice Pančića.
Amandman se ne prihvača jer Vlada smatra da predložena sredstva su dovoljna.
Moramo glasovati. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Sada imamo seriju amandmana zastupnice Dragice Zgrebec. O amandmanu broj 1. se ne glasuje jer nije u skladu sa zakonom i poslovnikom. Amandman 2. ministre?
Amandman 2. Vlada ne prihvača iz potpunu identičnih razloga kao i kod zastupnika Željka Pavlica. Radi se o osnovnoj školi Kotoriba gdje se dogovara sa jedinicama lokalne i regionalne samouprave oko načina sufinanciranja.
Izvolite gospođo Zgrebec.
A zaista je Vlada jako ažurna. Prije pola sata završili smo raspravu. Ona već zna da neće prihvatiti neki amandman. Ja sam ovaj amandman napisala stoga što je ta škola u izgradnji. Što su počeli radovi, što je planirano u Proračunu na početku godine milijun kuna i sada se to smanjuje na neku simboliku od 100 tisuća kuna. Onda ne treba ni to. A ja bih molila obrazloženje zašto prvi amandman nije u skladu kad sam ja predložila povećanje i smanjenje istovremeno sredstava? ... [[Upadica se ne razumije.]]
Pa dajte, zašto nije prvi, zašto nije vaš prvi amandman? Zato što prema odredbi članka 31., stavak 2. i 3. Zakona o proračunu amandmani kojima se predlaže povećanje proračunskih rashoda i izdataka iznad iznosa utvrđenih prijedlogom mogu biti prihvačeni pod uvjetom da se istodobno predloži smanjenje drugih rashoda i izdataka a rashodi i izdaci ne smiju biti predloženi [[Upadica: Iz rezerve.]] Iz proračunske zalihe ili na teret dodatnog zaduživanja. A prema odredbi članka 175. Poslovnika primjenjuju se odredbe od proračuna Poslovnika koji se odnose na postupak donošenja zakona a prema odredbi članka 163., stavak 3. Poslovnika u pogledu podnošenja amandmana kod izmjena i dopuna zakona pa prema tome izmjena i dopuna rebalansa proračuna sukladno članku 163., stavak 3. amandmani se mogu podnositi samo na članke odnosno stavke koji su obuhvačeni predloženim izmjenama i dopunama. Vaš prijedlog amandmana broj 1. nije u skladu sa člankom 175. i 163. stavak 3. Poslovnika.
A 2. je?
2. je zato [[Upadica: A odnosi se, a napisan je na isti način kao i amandman 1.]] Ne, nije na isti način. Nije.
Kako nije?
Ta se stavka nije dirala.
Tražim glasanje o 2. amandmanu.
Molim, tko je za amandman broj 2.? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj 3. poštovane zastupnice Dragice Zgrebec?
Vlada ne prihvača. Smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Zastupnica Zgrebec.
A ja tvrdim da predložena sredstva nisu dovoljna jer se ovdje radi o ugovoru za sufinanciranje izgradnje bolničkog paviljona opće bolnice u Čakovcu za koje je potrebno osigurati dio interkalarnih kamata dok, dok ne dođe kredit u otplatu i on po ugovoru iznosi 2 milijuna 750 tisuća kuna kao što je to utvrđeno planom Proračuna za 2005. godinu a sada se smanjuje za 400 tisuća kuna pa također tražim da se glasa.
Hvala.
Samo malo ako mogu gospodine predsjedavajući dodati. Ukoliko bude ovako ovaj nedostatak sredstava će se riješiti iz tekuće pričuve.
Kolegice Zgrebec?
Glasovanje.
Glasovanje. Tko je za ovaj amandman. Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Imamo amandman zastupnika Nenada Stazića koji nije također u skladu sa izloženim propisima i o njemu nećemo ni raspravljati ni glasovati. Zastupnik, zastupnice Ingrid Antičević-Marinović. Ne, ne, zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. O njemu se ministar očituje.
Vlada ne prihvača jer su do sada dogovorene obaveze manje od 1 milijun kuna. Preostala sredstva će biti dostatna za postojeće ugovorene i podmirene obaveze.
Kolegice Antičević izvolite.
To naprosto nije točno i možete vi reći da se vi s tim ne slažete jer mene zaista zanima kada se to Vlada sastala i kad je to Vlada odlučila o ovim amandmanima? Ja sam tražila da nije negdje možda na internetu, bilo gdje obznanjeno kada se danas i u koliko sati Vlada sastala da bi obznanila odnosno raspravila o amandmanima. Pa molim da mi po Zakonu o informacijama dosstavite taj zapisnik. A ovo što ste sada ustvrdili po meni samoinicijativno nije točno. Na to upozorava i rektor Sveučilišta u Zadru i to sve na tragu Bolonjskog procesa kada vi pred zaključenje ovog ugovora jednostavno onemogučavate daljnji rad Sveučilišta u Zadru. Na to vas upozorava gospodin rektor Damir Magaš. Pa gospodin ministar Primorac kada je čuo o nekim kritičnim stvarima on je jednostavno zdimio u svoje prostorije i oglašava se putem priopćenja umjesto da ovdje stoji i da čuje o čemu se radi, a govori … /Govornica isključena, pa ponovno uključena./ … procesa namijenjeno. Prema tome ugrožen je rad jednostavno Sveučilišta u Zadru, rasadnika humanističkih znanosti.
Tko je za ovaj amandman molim? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Sedmi amandman poštovane zastupnice Zdenke Čuhnil također se ne uklapa u ove zakonske i poslovničke odredbe. Osmi amandman zastupnika Nikole Vuljanića.
Amandman se ne prihvaća, jer Vlada smatra da će predložena sredstva biti dovoljna.
Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Nema ga. Moramo glasovati. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Deveti amandman su amandmani zastupnika Vilima Hermana. Prva dva se ne uklapaju, druga dva da. Amandman treći zastupnika Vilima Hermana.
Vlada ne prihvaća jer prema spoznajama Vlade predložena sredstva će biti dovoljna da se ovaj projekat završi.
Zastupnik Herman. Nema ga. Moramo glasovati. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. I amandman 4 istog zastupnika.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Zastupnik Herman. Nema ga. Moramo glasovati. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Poštovani zastupnik Slavko Linić u ime kluba SDP-a, izvolite.
Gospodine predsjedniče u ime Kluba zastupnika SDP-a molimo još jednom pojašnjenje, s obzirom da o nekim amandmanima ne raspravljamo po vašem tumačenju. Ne raspravljamo o amandmanima kojim amandmanima smo dirali stavke koje Vlada nije dirala. Mi želimo vrlo jasno reći da je cijeli proračun jedna stavka, jedan članak. Cijeli proračun je jedan ali pogledajmo kako izgleda prijedlog proračuna. Prema tome ono što mi smatramo gospodine predsjedniče, cijeli proračun je jedan članak i dočim se dira taj članak otvara se rasprava o svim stavkama i zato bi molio tumačenje da ne tražimo pauzu jer nema potrebe da odlažemo raspravu. Zaista bi molili, jer radi se o par amandmana i ne treba ih odbijati ukoliko zaista nismo jasni kod Poslovnika pa bi molio još jedno dodatno obrazloženje.
Ja vam ponovo ponavljam vi govorite o člancima, precizno i jasno govori Poslovnik i tako smo imali uvijek i redovito praksu smo imali svih ovih … … [[Upadica se ne čuje.]] To vi kažete sada. Ja na ovaj način ga interpretiram i tumačim i na drugačiji način ne mogu. Na drugačiji način ne mogu. O tome nema više raspravljanja gospodo. Idemo na amandmane Kluba zastupnika HSS-a. Amandman broj 1.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Klub HSS-a izvolite. Molim tko je za taj amandman broj 1 kluba HSS-a? Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2?
Amandman 2 Vlada ne prihvaća, jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za amandman 2. Kluba zastupnika HSS-a? Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 3?
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 4?
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 5?
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 6?
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Amandman 7?
Vlada ne prihvaća.
Amandman 6, tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 7?
Vlada ne prihvaća.
Poštovani zastupnik Pecek izvolite u ime predlagatelja.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče ja samo vas molim jedno načelno pitanje u vezi ovih amandmana HSS-a. Da li je Vlada raspravljala o njima?
Ministar govori u ime Vlade.
Moje je pitanje da li je Vlada raspravljala o amandmanima koje je podnio Klub zastupnika HSS-a.
Je. Amandmani su dolazili kontinuirano ja bar mogu reći tu, ako mogu slobodno gospodine …
Molim vas mir. Idemo dalje. Molim vas ministar govori u ime Vlade. Amandmani su stizali, Vlada ih je raspravila, konzultirala se. To je stvar Vlade kako će ih i na koji način. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa govori ministar u ime Vlade. Molim vas tko je za amandman broj 7? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 8. Gospodo i dame, amandman 8. Ministar se izjašnjava u ime Vlade.
Vlada ne prihvaća.
Dobro je molim vas, mir. Amandman 8.
Vlada ne prihvaća. Vlada ne prihvaća.
Tko je za amandman 8? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman 9.
Vlada ne prihvaća.
Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman 10.
Vlada ne prihvaća.
Hvala. Izvolite ministre obrazloženje.
Gospodine predsjedniče Vlada ne prihvaća, smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Predlagatelj amandman zastupnik Pecek, izvolite.
Gospodine predsjedniče, ja bih molio gospodina ministra da obrazloži zbog čega nisu prihvaćeni prethodni amandmani, i molio bih vas zapisnik Vlade o tome da li je raspravljano o svim amandmanima koji su podnijeti.
Ministar je obrazložio razloge zašto ne prihvaća obrazloženje amandman. Amandman 10.
Vlada ne prihvaća, smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za amandman 10? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman 11. je isti kao i amandman pod broj 2. o kojem smo već glasovali. Amandman 12.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za amandman 12? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman 13.
Amandman 13. Vlada ne prihvaća jer su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za amandman 13? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 14.
Vlada ne prihvaća jer su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za amandman 14? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 15.
Vlada ne prihvaća jer su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 16.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za amandman 17? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 18.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman 19.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 20.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Amandman 21.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman 21.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman 22.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. I amandman 23.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Hvala nije dobio potrebnu većinu. Amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Klub zastupnika SDP-a Slavko Linić, izvolite.
Nemam kod sebe amandman a ne znam da li je to ono o čemu govorimo jer nismo ga dobili na klupe. Pretpostavljam.
Pa kolega Linić, vi ste podnijeli amandman valjda ja kažem amandman Kluba zastupnika SDP-a koji se odnosi na to da u računu prihoda poslovanja odjeljak taj i taj, prihodi od dividendi, pa samo jedan je amandman vaš.
Dobro više nas je pisalo, pa nešto je sa klubom, nešto nije, u ime Kluba SDP-a još jedanput napominjem da je Vlada u obrazloženju razloga za rebalans navela pogoršanu gospodarsku situaciju, niske stope rasta i posebno niske stope rasta zbog nedovoljnih investicija, pa je to prijedlog SDP-a da dividendu trgovačkih društva ostavimo trgovačkim društvima radi investiranja, radi ulaganja, radi mogućnosti da se od strane države utječe na razvoj investicije jer samim tim imat ćemo poboljšanu gospodarsku situaciju. A ocjenjujemo da je moguće nadoknaditi sredstva koje inače mislimo dodatno uzeti trgovačkim društvima povećanim prihodima iz PDV-a i molim glasanje o amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Sada imamo amandmane zastupnika Zvonimira Mršića. Amandman 1. Ne, ne amandmane zastupnika Zvonimira Mršića uzmite ministre.
Vlada ne prihvaća.
Imate kolega Mršić tu u amandmanu jedan dio amandmana koji nije u skladu sa ovim a drugi dio jeste i to imate izvolite.
Prije svega ja doista mislim da smo podnijeli amandmane na članak 3. ali očito će tu nadležni odbor saborski trebati donijeti tumačenje. Ja odustajem od svih svojih 13. amandmana jer neće biti prihvaćeni i mislim da gubimo vrijeme na ovakav način pa je ovo moj skromni doprinos rebalansu državnog proračuna.
Hvala. I amandmani zastupnika Mršića povučeni. Imamo skupinu amandmana Kluba zastupnika HSS-a. 1. amandman nije u skladu sa ovim propisima, ostali jesu. Prvi amandman izvolite.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2.
Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 3.
Amandman 3. Vlada ne prihvaća jer smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Hvala tko je za taj amandman broj 3? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 4.
Vlada ne prihvaća. Smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 5. nije u skladu sa propisima. Amandman 6.
Vlada ne prihvaća. Smatra da su predložena sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 7.
Vlada ne prihvaća, smatra da su potrebna sredstva dovoljna.
Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 8. nije u skladu sa ovim propisima pa nećemo o njemu glasovati. Onda imamo amandman zastupnika Mate Gavrana.
Vlada ne prihvaća, smatra da su predviđena sredstva dovoljna.
Zastupnik predlagatelj Gavran.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, pa evo maloprije sam se skoro izgubio kao što se izgubila naša Vlada u ovim silnim amandmanima. Naime, evo i ovdje je potvrda sve apsurdnosti ovakvog stila i načina rada. Ovdje je očito zadovoljavanje forme a ne sadržaja. Ali unatoč svemu, ja sam zahvalan našoj Vladi koja konstantno zasjeda danas. Prije nepunih sat vremena sam podnio amandman a Vlada se već očitovala. Mislim da ste oborili sve rekorde u brzini. Ali dozvolite mi kratko da elaboriram sam smisao ovoga amandmana. Riječ je naime o izgradnji istočnog regionalnog vodovoda u investiciji 670 milijuna kuna. Vlada smanjuje sa 12 milijuna kuna na 9 milijuna kuna i kaže da su dostatna sredstva. Za pripomenuti je to, ministar Čobanković to iznimno dobro zna, da je na području Brodsko-posavske županije kao jedne od tri županije kroz koje se proteže ovaj vodovod svega 50 naselja pokrito vodovodnom mrežom. Ja se nadam da naši sugrađani i moji sugrađani dobro pamte, pa evo gospodine ministre ako vi kažete da je dovoljno po ovome za jedno 75 godina će stanovnici Brodsko-posavske županije, Osječko-baranjske i ministre vaše Vukovarsko-srijemske možda dobiti vodu. No, kako odbijate amandman ja ipak tražim ne da samo da se predomislite već tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Molim, tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman poštovanog zastupnika Željka Kurtova.
Vlada ne prihvaća, smatra da će sredstva biti dovoljna.
Sveučilište u Zadru?
Da.
Poštovani zastupnik Željko Kurtov. Izvolite!
Gospodine predsjedniče! Gospodine ministre, očito niste amandman ni pročitali kad kažete da će biti dovoljno zato što je bilo predviđeno proračunom 12 milijuna kuna za Sveučilište u Zadru, i to je u proračunu smanjeni iznos. Znači, sad ga smanjujemo za četvrtinu. Prema tome, ni u ludilu ne može biti dovoljno to sredstava. Ali hvala vam na obrazloženju.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Imamo amandman poštovanog zastupnika Branimira Glavaša, Ivana Drmića i Vladimira Šišljagića koji se odnosi na poziciju Kliničke bolnice Osijek. Izvolite, ministre!
Vlada ne prihvaća jer smatra da će u ovoj fazi ova sredstva biti dovoljna.
Poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, morat ćete malo pričekati da u ovim silnim papirima nađem amandman koji se odnosi upravo na ovo. Nisam ga dobio na stol u materijalima. Ja se nadam da ćete biti strpljivi.
Mogu vam ga ja i pročitati.
Niste dostavili materijale na stol, nismo ih dobili. Prema tome, od pedeset i nekoliko amandmana ja moram pronaći ovaj koji ste sada isčitali. Možda bismo skratili postupak da štovani gospodin ministar financija Šuker kaže o čemu se zapravo radi jer ja problematiku znam.
Evo, ja ću vam pročitati amandman.
Hvala vam lijepo.
Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi na poziciji K16 18026 Klinička bolnica Osijek stavka 4224 medicinska i laboratorijska oprema iznos od 2 milijuna 66 tisuća 680 kuna povećava se na iznos od 16, za iznos od 16 milijuna kuna na sveukupni iznos od 18 milijuna 066 680 kuna. I sukladno članku 31. Zakona o proračunu smanjenje predlažemo kod korisnika proračuna Hrvatski sabor, poslovanje Hrvatskoga sabora, usluge tekućeg investicijskog održavanja za 10 milijuna kuna i korisnika proračuna 0,19 Protuobavještajna agencija na poziciji toj i toj za 6 milijuna kuna.
Hvala vam lijepo. Dakle, radi se o medicinskoj opremi za Kliničku bolnicu Osijek, konkretno za Odjel za kardiovaskularnu kirurgiju. Naime, Vlada Republike Hrvatske je još 2003. godine potpisala ugovor kojim je ostala u obvezi prema Kliničkoj bolnici Osijek 20 milijuna kuna. Laboratorij za koronarografiju radi, on radi u vrlo otežanim uvjetima s obzirom da nema kardiokirurgiju. U prostor kardiokirurgije … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] Dakle, prostor čeka, sredstva su uložena, opreme nema a kadrovi su završili svoju edukaciju tako da mi čekamo zapravo u ovom dijelu na ispunjenje obveze Vlade Republike Hrvatske, ugovorne obveze od 20 milijuna kuna. Mislim da je ovaj zahtjev opravdan i tražim glasovanje.
Molim, tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. S time smo završili sa amandanima. Amandman Vlade.
Amandman Vlade predlaže da se na poziciji Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa Glava XX. srednje škole i učenički domovi poveća za milijun i pol kuna tako da ukupan iznos bude 3,5 milijuna kuna, a predlaže da se pozicija kapitalna donacija neprofitnim organizacijama smanji za milijun i pol kuna tako da bi ta pozicija sada iznosila 3,5 milijuna kuna.
Otvaram raspravu. Predsjednici klubova mogu to raspravljati. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje ovaj amandman Vlade. Tko je za? Hvala. Protiv? Rezultat? [[Upadica se ne čuje.]] Suzdržan, da. Amandman usvojen sa 78 glasova za i 41 protiv. U ime Kluba nezavisnih zastupnika, riječ je tražio predsjednik Kluba poštovani zastupnik Branimir Glavaš, izvolite.
Gospodine predsjedniče, molim jedno objašnjenje zašto nismo dobili na klupe amandmane o kojima se raspravlja? Ako nemate objašnjenja tražim pauzu od pola sata da se izvoli dostaviti na klupu amandmani da možemo raspravljati o njima a ne da vi nama čitate jer mi nismo nepismeni da vi nama morate čitati amandmane koje smo mi podnijeli [[Upadica: Zapisnik Vlade!]]
Dati će vam objašnjenje, zapisnik, strpite se sa zapisnikom. Zastupnici i klubovi zastupnika koji su podnijeli amandmane prema Poslovniku o tim amandmanima se raspravlja i može raspravljati samo onaj tko ih je podnio. Samo onaj tko ih je podnio. Svi oni klubovi i zastupnici koji su podnijeli amandmane izvrsno znaju i ne treba i njima posebno dijeliti amandmane koje su oni podnijeli. Koje su podnijeli. Uvijek je na taj način to bilo. Kod amandmana. To je objašnjenje. Gospodine Glavaš izvolite.
Mi smo podnijeli 40 amandmana i mi ne možemo znati o čemu ministar Šuker raspravlja. I praksa je bila i do sada da zastupnik dobije svoje amandmane na stol, da oni imaju svoj broj i da se mogu pratiti. Tražimo pauzu u ime Kluba od pola sata!
Određujem stanku u trajanju od 10 minuta. Gospođe i gospodo nastavljamo sa sjednicom. Molim predstavnika kluba Nezavisne liste gospodina Branimira Glavaša da uzme riječ. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, to oni gase da se ne snima.
Što je sa mikrofonom?
Ugasili ste ga gospodine predsjedniče po vašem starom običaju. Poštovani gospodine predsjedniče, da li se čuje, kolegice i kolege. Ovo što se večeras događa to je vrhunac farse u ovom hrvatskom Parlamentu što se nije zabilježilo u posljednjih 15 godina. Uistinu se nije zabilježilo ni u prvih 10 godina kada nisu bile rijetke situacije bahatosti i ponašanja za koje je HDZ uistinu s razlogom dobio etikete i zbog čega je 3. siječnja platio račun. Raspravljati o amandmanima o proračunu o rebalansu proračuna a da se stručne službe a ni odgovorni ljudi iz hrvatske Vlade ne potrude da zastupnici dobiju pred sebe amandmane kolega zastupnika uistinu je vrhunac neodgovornosti i omalovažavanja ovog Hrvatskog sabora. Stoga kolegice i kolege dužan sam iskoristiti ovu priliku obzirom da sam zajedno sa svojim kolegama, a ne samo ja, onemogućen da se čuje koliko amandmana sam podnio i koliko smo podnijeli na ovaj rebalans proračuna da sa ove govornice kažem. Mi smo podnijeli klub Nezavisnih zastupnika 42 amandmana teška između 330 i 350 milijuna kuna svjesni da će biti odbijeni, svjesni da neće proći i da neće dobiti zeleno svjetlo, ali nismo bili svjesni i nismo vjerovali da se to može dogoditi da ministar financija koji glatko odbija i raspravlja o amandmanima odgovara i odbija amandmane da uopće nema pojma o čemu govori, jer pred sobom nema predloške amandmana zastupnika o kojima raspravlja. Mislim da je to vrhunac drskosti i vrhunac neodgovornog ponašanja prema ovom hrvatskom Parlamentu, ali to ide na dušu i na račun onima koji imaju većinu i koji usmjeravaju raspravu u ovome Saboru. Izražavam svoje nezadovoljstvo, izražavam prosvjed što se raspravlja i što se raspravljalo o amandmanima koji nisu bili na klupama, koji su se i za vrijeme ove pauze podnosili i stavljali na klupe i u ime kluba Nezavisnih zastupnika najavljujem dakle i podnošenje ustavne tužbe protiv ovakvog načina rada, protiv ovakvog načina usvajanja i odbijanja amandmana, a vjerojatno i protiv ovakvog načina usvajanja kompletnog rebalansa ovoga proračuna. U ime kluba odustajem od izjašnjavanja o amandmanima koje smo mi podnijeli, a radi se o 42 amandmana teška 330 do 350 milijuna kuna, jer ovo je sve skupa smiješno, ovo je sve skupa žalosno, ovo je ismijavanje ovog Visokog doma, ismijavanje hrvatskih zastupnika, ali i ismijavanja hrvatskog biračkog tijela i hrvatskih građana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan amandman, povreda Poslovnika, poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Gospodine predsjedniče ovdje je večeras povrijeđen i još traje ta povreda Poslovnika, članka 175. stavka 3. Naime donošenje državnog proračuna kao i rebalans državnog proračuna donosi se po istim propisima, člancima Poslovnika pa tako odredba članka 175. stavak 3. kaže da se ne može glasovati o podnesenim amandmanima prije nego što proteknu tri dana od dana rasprave iz stavka 2. ovog članka. Jednako tako temeljem članka 167. stavak 2. a ovdje je bilo članova Odbora za Ustav koji su upozoravali o suglasnosti, odnosno o dozvoljenosti ili nedozvoljenosti pojedinih amandmana i u tome i kada se dogodi takav slučaj kako nalaže odredba članka 167. stavak 2. Ustava trebalo je onda uputiti dakle da stvar riješi Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
Hvala lijepa. Ne slažem se sa vašim objašnjenjem.
Ja sam samo čitala Poslovnik.
Da, čitali ste Poslovnik ali kod rebalansa proračuna se ne primjenjuje odredba članka 175. stavak 3. …
Nego?
Nego se sluša kad ja kažem, ja sam slušao pažljivo vas isto. A isto tako i članak 167. stavak 2. ja samo primjenjujem jasno slovo Poslovnika. Imamo jedan amandman koji je greškom, o kojem nije glasovano, a koji je podoban za glasovanje, koji nije došao, to je amandman poštovane zastupnice Biserke Perman. Molim ministra financija da se očituje o njemu.
Čekajte kako možete tumačiti ovo?
Mogu tako. Izvolite. Ministre izvolite se očitovati o amandmanu zastupnice Biserke Perman.
Vlada ne prihvaća amandman jer smatra da predložena sredstva od 150 tisuća kuna su dostatna.
Poštovana zastupnica Biserka Perman izvolite.
Hvala lijepo. Naime u obrazloženju proračuna kada smo donosili proračun u studenome prošle godine, bilo je rečeno da je jako važno poticati sport kao preduvjet za ostanak mlade populacije na otocima. To je samo po sebi dovoljan razlog za prihvaćanje ovakvog amandmana uz napomenu da bi trebalo zaista snimiti stanje sporta na otocima i poduprijeti one sredine koje već imaju razvijene sportske aktivnosti kao i one koje su tek započeli. S obzirom na broj otoka predviđeni iznos je zbilja minoran i zaista ne bi imao nikakav efekt kojim se, ako se uopće želi postići. Naime otočke sredine bi kad bi bili zastupljeni ovim iznosom dobivali po nekakvih 200, 300 kuna što zaista nije niti simboličan iznos. Zbog toga molim glasanje.
Molim tko je za ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Ivica Račan. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, s obzirom na vašu tvrdnju da se rebalans proračuna ne provodi po istom postupku kao i donošenje proračuna, mada ste malo prije čitajući Poslovnik rekli: "a tako je i sa rebalansom proračuna", dakle interpretirali ste. Jedanputa je interpretacija ta dozvoljena kada vam odgovara, drugi puta ta interpretacija nije dozvoljena kada vam također odgovara. Međutim, vi ste u sukobu sa Zakonom o proračunu, točnije člankom 32. stavak 2. koji kaže, citiram: "Izmjene i dopune proračuna provode se po postupku za donošenje proračuna." Najavljujem da ćemo napraviti veliku zakonsku gužvu zbog kršenja zakona.
Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Prijedlog izmjena i dopuna Proračuna za 2005. godinu. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 80 glasova za i 41 protiv da su donesene Izmjene i dopune Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu u tekstu kako ga je predložila Vlada. Sukladno članku 24. Zakona o Proračunu dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2005. godinu. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da su sa 80 glasova za i 41 protiv da je donijeta predložena Odluka. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskog zavoda za zapošljavanje za 2005. godinu. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 80 glasova za, 40 protiv, jednim suzdržan donijeta predložena odluka i dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih voda za 2005. godinu? Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da je sa 81 glas za, 40 protiv, jednim suzdržanim donesena predložena odluka. Imamo još jedan prijedlog zaključka Odbora za zakonodavstvo: Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskog sabora da zajedno sa predstavnicima predlagatelja obavi redakciju izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu i prije njegove objave u Narodnim novinama. Molim tko je za ovaj Prijedlog zaključka? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je zaključak prihvačen 82 glasa za, 5 protiv i 34 suzdržana. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle ovim Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju Državnog proračuna predviđa se da prema odredbama zakona država se može zadužiti u zemlji i inozemstvu u opsegu propisano zakonom te se zakon kojim se uređuje izvršenje godišnjeg proračuna utvrđuje gornji iznos novog zaduživanja kao i obaveza s osnove tekuće otplate državnog duga te duga kratkoročnog zaduživanja. Dakle s obzirom na izmjene proračuna predlažemo u članku 1. da se dakle svota 12 milijardi 189 milijuna zamijeni sa svotom od 12 milijardi i 830 milijuna, a u stavku 5. umjesto svote 12 milijardi i 50 milijuna stavlja se iznos od 11 milijardi i 787 milijuna. Također člankom 24a. se predviđa da se Vlada može dodatno zadužiti do iznosa neostvarenih primitaka od prodaje dionica i udjela u glavnici sa tzv. "mosing kreditom". I ono što je i po odborima izazvalo najviše rasprave i svega je da se predlaže da se Vlada može na prijedlog ministarstva donijeti odluku o preraspodjeli sredstava za rashode poslovanja i za nabavu nefinancijske imovine u okviru proračuna planiranih sredstava i rashoda. Ja ću ovdje sa punom odgovornošću kao ministar financija reći s obzirom da su to radile i Vlade prije ove i da je tu ispolitizirano ono što se dogodilo u proračunu 2004. godine, no ako ćemo biti korektni prema sebi i pogledati sa stručne strane onda je ovaj članak 40a. samo jedan realan odraz i slika i prikaza javnih financija u Republici Hrvatskoj. Kada budemo imali snage da u proračunu raspravljamo o programima i kada se bude proračun planirao u nekoliko osnovnih skupina: plaće, materijalni rashodi, subvencije, donacije, ostali transferi plaćanja i kapitalnog ulaganja i kada se u proračunu bude raspravljalo o tim temama a ne koliko je otišlo za auto gume, za ovaj ili onaj materijalni trošak iz političkih razloga i kada će osnov za proračun biti programi koje će ministri i korisnici proračuna postaviti to će biti jedini element za kontrolu proračuna onda budite uvjereni da ovakva odredba članka 40a. neće biti potrebna. Ali ponavljam, o tome ću kasnije ako bude trebalo biti u raspravi reći, ovo je odredba koju je koristila i bivša Vlada, ovo je odredba koju je bivša Vlada izmjenom Zakona o izvršenju proračuna uvrstila kao mogućnost koja se može staviti u Zakon o izvršenju proračuna i ovo je odredba koja je u suprotnosti sa zakonom i kažem žao mi je samo što kada raspravljamo o ovakvim temama postavljam se po sistemu što je bilo dozvoljeno meni nije dozvoljeno tebi i onda dolazimo do nekakvih neracionalnih rasprava, ali ponavljam kada budemo imali snage da kao i ostale zemlje program baziramo na programima i da se na temelju toga planira proračun onda će nam biti puno lakše, a ne da iz proračuna vidimo da li je otišlo 100 kuna za wc papir tamo ili ovamo, nego će programi po osnovnim kvalifikacijama biti osnov za raspravu o proračunu, a isto tako i osnov za izvršenje proračuna i onda će prema izvršenju proračuna se vidjeti da li su sve programske aktivnosti izvršene ili nisu.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji radnih tijela javit se? Ne. Otvaram raspravu. U ime kuba HSS-a gospodin zastupnik Željko Pecek. Nema ga. Klub gubi pravo rasprave. Pojedinačno gospodin zastupnik Nenad Stazić. Nema ga, također. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Ja želim samo na dva aspekta ovog Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju Državnog proračuna ukazati i apelirati prije svega konkretno na ovaj prijedlog teksta zakona. Ja se ne slažem sa člankom 40a. ali sam uvjeren da će biti on kao takav izglasan pa apeliram i u smislu toga sam i podnio amandman, da to što Vlada smatra da bi ona trebala imati pravo, takvo pravo jednako da i poglavarstvima jedinica lokalne (regionalne) područne samouprave jer i ministar je sam u svom uvodnom obrazloženju rekao da su javne financije u takvom stanju u kakvom jesu, pretpostavljamo dakle i one koje se odnose na jedinice lokalne samouprave. To je očito jedno prijelazno rješenje i ja osobno mislim da nije dobro, ali kad ga takvog imamo onda hajdmo uvažiti jedinice lokalne samouprave na isti način kao što država za sebe uzima neka prava i inače bi bilo dobro da u budućnosti dakle kada donosimo Zakon o izvršenju državnog proračuna svagdje gdje dajemo neko pravo Vladi kažemo ili u prijelaznim ili u završnim odredbama kažemo da se taj zakon na primjereni način odnosi na poglavarstva pa da damo i njima takvo pravo. I drugo što želim iskazati svoje nezadovoljstvo to je da država ovim Zakonom o izvršenju državnog proračuna, a i rebalansom proračuna podiže deficit opće države sa 3,7 na 4,2. Međutim država ne daje pravo i ne podiže za tih 16% mogućnost jedinicama lokalne samouprave da se zaduže. Jedinice lokalne samouprave imaju izuzetno mali udio duga u deficitu opće države. Mi smo im to skresali sa izvornim Zakonom o izvršenju državnog proračuna ja mislim da je bilo korektno da im omogućimo za tih 16% koliko država za sebe uzima sada veći deficit opći države da u tolikom proporcionalnom udjelu omogućimo jedinicama lokalne samouprave da se zaduže jer i one su u jednakoj teškoj situaciji, ili u istoj situaciji, netko kaže da je teška, da je dobra kao i država imaju potrebe za financiranje razvojnih projekata, nemaju ovakvu mogućnost fleksibilnu mogućnost financiranja toga, imaju vrlo komplicirani sustav zaduživanja, a taj komplicirani sustav onda je još ograničen time da se to u konačnici ako izuzmemo HBOR i fondove ove godine svodi na nekih 350 milijuna, dakle ne bi se ništa dogodilo da smo digli to za nekih 50, 60 ili 100 milijuna više, odnosno proporcionalno koliko država diže sa 3,7 na 4,2 ali na žalost to nije predmet ovog Zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Ante Markov, nema ga gubi pravo 10 minuta. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, nema je također. Gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain, također je nema. Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovaj puta nisam pisala amandman jer to zaista je samo gubljenje vremena, ali želim ponoviti upravo ono što sam govorila kod rebalansa proračuna za 2004. godinu adekvatno tome izmjenama i dopunama zakona o izvršenju Državnog proračuna kada se ovakva zapravo dodao taj članak 40.a. Ako idemo gledati u tih 5 članaka izmjena i dopuna, o čemu se radi. Dakle povećava se mogućnost zaduženja za 640 milijuna kuna, u članku 1. istovremeno se smanjuju sredstva za glavnicu duga i kamata za 262 milijuna kuna. U članku 2. kaže se da osigurava se zapravo da ukoliko neće biti prihoda od prodaje dionica da se može dodatno zadužiti dakle za gotovo još milijardu kuna koliko se planiraju prihodi od imovine, milijardu i pol to također trebalo bi uzeti u obzir u odnosu na onih 12 milijardi i 830 milijuna kuna iz članka 1. Zatim samo se sankcionira ono što je u proračunu, kroz rebalans već provedeno a to je da se za 5 milijuna kuna smanjuje sredstva HBOR-u. I sada taj sporni članak 40.a u članku 4. Naime, to je i u izvršenju proračuna za prošlu godinu bilo, ovdje se sada još to relativizira i kaže se da će Vlada moći preraspodijeliti sredstva za rashode poslovanja i za nabavu nefinancijske imovine u okviru proračunskih planiranih sredstava. Što to znači? Rashodi poslovanja sa ovakvim rebalansom proračuna iznose 87 milijardi 635 milijuna kuna. Radi se to o kako to knjigovođe kažu klasi 3. plaćama, materijalnim rashodima financijskim rashodima, subvencijama, pomoćima danima u inozemstvu i unutar opće države, naknadama građanima na temelju osiguranja, tu su mirovine i ostali primitci građana, ostali rashodi. I ova druga grupa rashoda, za nabavu nefinancijske imovine koji su ovim rebalansom plana na razini od 2 milijarde 186 milijuna kuna, dakle 90 milijardi kuna je moguće na takav način prerasporediti. Međutim, ovaj meni stavak 2. meni ne predstavlja ništa, jer se kaže da će Vlada izvijestiti Sabor u roku od 15 dana od dana donošenja ovakve odluke. Što znači izvijestiti Sabor, ne morate ga ni izvijestiti o mnogo važnijim stvarima ne izvješćujete Sabor, tako naprimjer ova obveza iz 2004. pa očekujem da će tako biti i 2005. godini gdje se govori da je Vlada dužna polugodišnje i godišnje izvijestiti Sabor o tome koliko je izvršila odgoda naplate poreza i doprinosa, takvo izvješće nismo dobili ni uz polugodišnje, niti uz godišnji obračun proračuna, nismo ga dobili kolega gospodine ministre. Ja sam samo na zastupničko pitanje dobila odgovor da se to radi samo o jednoj tvrtci, mogli ste to takvo izvješće dati i Saboru ne samo meni na zastupničko pitanje. Mi smo donijeli Zakon o proračunu prije dvije godine, primjenjuje se već dvije godine, ali svaku godinu zapravo nastojimo da ga što u manjoj mjeri primijenimo. Članak 38. Zakona o proračunu u stavku 1. i 2. kaže kada je moguće i koliko je moguće izvršiti preraspodjelu na ovakav način. Dakle, kaže da se proračunska sredstva ne mogu preraspodijeliti, osim po uvjetima i na način kako je to utvrđeno ovim Zakonom i zakonom odnosno odlukom o izvršenju proračuna. Sigurno se nije mislilo donošenjem zakona o proračunu da se cijeli proračun može preraspodijeliti, već samim time što se u sljedećem stavku kaže da se iznimno ako se preraspodjela ne izvrši u skladu sa stavkom 1. može izvršiti takva preraspodjela najviše do 5% rashoda izdataka na stavci koja se umanjuje ako to odobri ministar financija. Dakle, sigurno nije bila intencija da gotovo 99% sredstava proračuna može vlada neovisno o Saboru preraspodijeliti. Kolegice i kolege, glasajući drugu godinu za redom, za ovakve izmjene i dopune Zakona o izvršenju proračuna mi smo se lišili svojeg prava i svoje obveze za donosimo državni proračun da ga možemo kontrolirati njegovo izvršenje, kako se to desilo s proračunom 2004. godine vidjeli smo prije nekoliko dana kada smo raspravljali o godišnjem obračunu proračuna, dakle ovo će biti na kraju proračun Vlade koji je donijela Vlada, a ne proračun koji je donio Hrvatski sabor, naravno da neću glasati za ovakve izmjene. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Slavko Linić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Sporni članak 40.a i način usmenog obrazloženja ministra je nešto što svakog nas ovdje treba zaprepastiti, zaista nas treba zaprepastiti. Ne da je ministar u svom uvodnom obrazloženju pokušao reći to je praksa iz ranijih vremena, ne ministar je rekao dok god imamo ovakav način prikazivanja proračuna, dok ovakvom metodologijom proračun imamo u Republici Hrvatskoj Vlada će si uzeti pravom člankom 40.a. Prema tome, ne da je on dijelio lekciju bivšoj Vladi što je i prihvatljivo jer to su politički protivnici, on nama pokušava reći da smo mi odgovorni zašto imamo ovakvu strukturu proračuna, jer s obzirom da je ovako detaljna gdje se auto gume broje, a to je nemoguće utvrditi proračunom Vlade, onda će si Vlada uzeti to pravo. To je gospodin ministar u svom uvodnom obrazloženju istaknuo. Ja bih želio vrlo jasno reći predlagač proračunai za 2004. i za 2005. je prema Vladi Republike Hrvatske Ministarstvo financija, prema nama Vlada Republike Hrvatske. Nitko Vladi nije branio da u dvije godine promijeni metodologiju da zaista utvrdi drukčije pozicije, da na neki način budemo i moderni i europski ako on ocjenjuje da postojeća metodologija nije dobra i u biti nosi teret odgovornosti hrvatska Vlada ako nije promijenila metodologiju pa je to razlog zašto će Hrvatski sabor i nas članove Hrvatskoga sabora kažnjavati sa člankom 40a. Prema tome, kad i tko to misli promijeniti metodologiju da bi hrvatska Vlada mogla jednostavno poštivati ustavna opredjeljenja a ustavna opredjeljenja vele da smo mi ti koji smo odgovorni za donošenje proračuna a hrvatska Vlada za njegovu realizaciju. Prema tome, zaista kao saborski zastupnik teško mogu prihvatiti ovakva obrazloženja hrvatske Vlade koja se vodila sa predlaganjem članka 40a. Isto tako, nije točno da je isto kako je bilo nekad i sada. Sa ovim člankom 40a. hrvatska Vlada sebi dozvoljava preraspodjelu kompletnih rashoda. Nekad je to bilo ograničeno na 5% i to unutar ja bih rekao istih stavaka. Danas to sebi Vlada osigurava za ovu godinu kompletnu promjenu proračuna. Ona to sebi ovim člankom omogućava jer nema ograda ni ograničenja u visini promjene stavaka. Ali nije samo da ona sebi omogućava preraspodjelu, ona sebi omogućava izradu proračuna jer njena obaveza je samo izvijestiti Hrvatski sabor o učinjenim izmjenama hrvatskoga proračuna. Prema tome, zaista se pitamo da li smo svjesni da nemamo pravo odreći se odgovornosti za utvrđivanje proračuna, da nemamo pravo se odreći da vrlo jasno pokušamo reći što je politika parlamentarne većine u načinu trošenja sredstava i što je odgovornost parlamentarne većine utvrđivanje politika koje će biti okrenute ka gospodarstvu, stopama rasta, konkurentnosti tog gospodarstva koje će biti okrenute i socijalnoj politici. Mi nemamo pravo to prenositi na izvršnu vlast, zaista nemamo pravo ali donoseći članak 40a., izmjena članka 40a. mi se jednostavno odričemo te obveze utvrđivanja proračunskih politika u 2005. godini. Mislim da je neophodno da dobro razmislimo da li ćemo prihvatiti ovako ponuđeno rješenje. Nalazimo se u sedmom mjesecu 2005. godine što znači još nepunih pet i pol mjeseci do kraja godine. Evidentno da Vladi ne treba ovakva odrednica u Zakonu o izvršavanju državnog proračuna niti ovakvim ogromnim ovlastima. Ne bi rekao ovlasti. Čak pravima koje niti ustavno nema, pogotovo ako uzmemo da neprekidno zasjedamo, da nema razloga da ne očekujemo da ćemo neprekidno zasjedati i sa jesenjom, početkom jesenje sjednice. Prema tome, iza 15.9. opet u punom sastavu. Prema tome, koji su razlozi da Vlada ne želi eventualne opet potrebe za rebalansom iznijeti pred Hrvatski sabor i hrvatsku javnost jer ako se sjetimo 2004. godine nitko od nas nije bio upoznat sa preraspodjelom u 12 mjesecu 2004. godine, nitko od hrvatske javnosti nije bio izviješteno o tome da je hrvatska Vlada učinila bitne preraspodjele. Ne, to smo saznali na okončanom izvješću o proračunu 2004. prije par dana. Jednostavno nemoćni da bilo što poduzmemo. U tome je razlika što znači preraspodjela izvješćivanja a što znači odgovornost Vlade da izvještava i javnost i nas članove Hrvatskoga sabora. Evidentno da ono što još treba napomenuti zaista u ovom zakonu nedostaje pravo jedinica lokalne samouprave da se zaduže i nešto više. Nije im dano to pravo iako vidimo da deficit je taj koji se povećava. Zašto nije dano to pravo? Zašto se ne da pravo razvoja u Republici Hrvatskoj? Zašto se ne daje pravo da jedinice lokalne samouprave mogu i akumulacijom koja nije njihova, koja nije trenutno ostvarena prihodima omogućiti razvoj svoje sredine i omogućiti građanima u lokalnim samoupravama da osjete jednostavno koristi od investicijskih projekata. Ne. Također nemamo tu volju i njima ne dajemo pravo iz samo jednog razloga. Zato što deficit ide samo u potrošnju, ne u razvoj. I naravno, također ne vidim razloga zašto Vladi ne bi ograničili mogućnost zaduživanja ukoliko ne bude dovoljnog iznosa dividendi kad govorimo o korištenju dividendi za pokriće ukupnog deficita. Prema tome, i u tom dijelu možemo izmijeniti i ograničiti pravo Vlade zaduženja ako nema dovoljno dividende. Sve su to razlozi da ovaj jedan mali zakon sa svega par članaka u sebi pokazuje koliku odgovornost se stavlja pred saborske zastupnike ako dizanjem ruku prihvate članak koji regulira članak 40a. Hvala.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja ministar financija gospodin Ivan Šuker. Izvolite!
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući. Gospodin zastupnik nije odolio da opet osobno ne vodi raspravu. Međutim, sva sreća pa ostaju pisani zapisi iz prošlih vremena pa ću krenuti sa ovim što je bilo u 2003. godini kad tako danas vodite brigu o jedinicama lokalne samouprave. Tada ste bili potpredsjednik Vlade. U Zakonu o izvršenju proračuna zabranili ste bilo kakvo zaduženje jedinicama lokalne samouprave i tek rebalansom proračuna u 10. mjesecu ste dozvolili i temeljem tog zaduženja mogle su se zadužiti dvije, tri jedinice lokalne samouprave, nisu imale. Dakle, onda jedinice lokalne samouprave se nisu trebale zaduživati, onda jedinice lokalne samouprave nisu smjele se razvijati ni ništa. Isto gospodine Liniću ste uveli zabranu zaduživanja jedinica lokalne samouprave zbog kontrole deficita. Pa dakle, ako ste onda bili u takvoj poziciji kada niste dozvolili uopće zaduženje, a danas je ovim zakonom dozvoljeno zaduženje jedinicama lokalne samouprave tristo milijuna kuna, onda ne shvaćam kako je ono bilo odlično kada se nisu smjele zadužiti a danas kada se mogu zadužiti tristo milijuna danas to ne valja. Ali kažem, svatko razmišlja o svojim vremenima i općenito ovaj članak 40a možemo upravo svesti kako je bilo i kako je to danas. Druga stvar, moram vas opet nažalost ispraviti, u zakonu o izvršenju proračuna nije predviđeno zaduživanje ukoliko se ne naplate dividende nego se radi da se … [[Govornik se ne razumije.]] može dodatno zadužiti od ako ne ostvari primitke od prodaje dionica i udjela u glavnici. To je znači, oni privatizacijski prihodi koji su neutralni što se tiče deficita ali su itekako bitni u tome da li će se iz tih sredstava financirati deficit, zato vas moram ispraviti zbog zapisnika i zbog svega. A što se tiče ovog, ja bih vas molio kolege samo malo. Što se tiče ovoga članka 40., ja ću pročitati nalaz državne revizije za 2003. godinu pa ćete vidjeti kako je zorno iste odredbe članka 40. koristila bivša Vlada. Dakle, u nalazu državne revizije doslovno stoji citiram: "Preraspodijeljeno je tri milijarde kuna bez znanja Hrvatskoga sabora, (Što je dozvoljeno postojećim propisom.) ali evidencije o tome nisu usklađene te je otežana kontrola." To je nalaz državne revizije za proračun 2003. godine. U nalazu državne revizije za 2004. godinu se kaže da je u tijeku 2004. godine ukupno doneseno 33 odluke o preraspodjelama kojima su preraspodijeljena sredstva proračuna u iznosu od 3 milijarde i 200 milijuna što je ukupno 3,2% planiranih sredstava proračuna. Ali istovremeno u istom nalazu stoji, da je u 2003. godini bilo preraspodijeljeno 3,109 milijardi i dakle i jedna ista se stavljaju u isti koš. Ali na drugoj strani tog istog izvješća stoji revizijom državnog proračuna za 2003. bilo je utvrđeno da su pojedinačne odluke o preraspodijeli nepotpune, odnosno da osim pojedinačnih povećanja, odnosno smanjenja planova po stavkama nemaju iskaz ukupne brojeve povećanja i smanjenja iako odluke imaju i po nekoliko stranica stavaka. Što je u 2004. godini spravljeno. Dakle, ne radi se o nikakvoj novini ove Vlade, radi se o nečemu što je bilo uobičajeno. I zato sam rekao gospodine Liniću da ovo jasno odražava stanje javnih financija. I ništa drugo. I usudio sam se biti slobodan pročitati citat što o programskom načinu formiranja proračuna što ima većina europskih zemalja misle, no vaše je očigledno shvaćanje i razmišljanje ide u drugom smjeru. Moje razmišljanje ide u ovom smjeru i možda će proračun 2007. biti predloženo u ovakvom smjeru. Ali ponavljam, čisto kolegice i kolege da 2003. na daleko ne transparentniji način je izvršena ovakva preraspodjela, ali isto tako mi smo uveli jednu novinu u članak 40a. a to je da će Vlada Republike Hrvatske izvijestiti Sabor u roku od 15 dana ukoliko dođe po preraspodjela iz stavka 1. članka 40. dakle, ništa nije novo, to je nešto što se prakticira od trenutka donošenja novog Zakona o proračunu 2002. godine a taj je Zakon bio na primjeni 2003. godine. I zato kažem, govoriti na onakav način kada je bilo izvješće o izvršenju proračuna 2004. a ne sjetiti što su oni radili 2003. je u najmanju ruku smješno.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Netočno je što kaže gospodin ministar da je to uobičajena, da je preraspodjela uobičajena i to pokušava dati na primjeru iz 2003. godine. Sam kaže da se na taj način preraspodjelilo 3,2, dvije milijarde što je u okviru Zakona o proračunu članka 38 do 5%, pa sami ste rekli da je to ispod 5%. Sada ovakvim prihvaćanjem članka 40a postoji mogućnost da se preraspodijeli cijeli proračun 90 milijardi kuna, što je 100% proračuna.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu. Zastupnik Mršić je podnio amandman. Ministre izvolite se očitovati na taj amandman.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici zastupnik Mršić je podnio amandman da se odgovarajuće primjene na preraspodjelu sredstava u okviru Proračuna jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Vlada prihvača taj amandman jer smatramo da ista prava što se tiče preraspodjele sredstava trebaju imati jedinice lokalne, područne (regionalne) samouprave isto kao i Državni proračun.
Hvala lijepa. Amandman prihvačen. Postaje sastavni dio Zakona. Dajem na glasovanje Prijedlog zakona. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je Zakon donijet sa 82 glasa za, 39 protiv i jednim suzdržanim. Prijedlog za iskazivanje povjerenja Ivici Kirinu za obavljanje dužnosti ministra unutarnjih poslova dostavio je predsjednik Vlade Republike Hrvatske, Ivo Sanader. Predsjednik Vlade dostavio je Izvješće o razrješenju Marijana Mlinarića dužnosti ministra unutarnjih poslova. Molim predsjednika Vlade, gospodina Ivu Sanadera da uzme riječ. Izvolite predsjedniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Ministar dosadašnji Marijan Mlinarić zamolio me da ga razriješim dužnosti ministra unutarnjih poslova iz zdravstvenih razloga, želim u ovoj prigodi u Hrvatskom saboru zahvaliti mu na dobro obavljenoj dužnosti u proteklih godinu i pol dana. I prihvatio sam njegov zahtjev i razriješio ga, poslao o tome obavijest u Hrvatski sabor, a na njegovo mjesto predlažemo dosadašnjeg gradonačelnika, odnosno još uvijek gradonačelnika Virovitice, gospodina Ivicu Kirina. Riječ je o političaru koji je evo upravo započeo drugi mandat gradonačelnika u tom središtu Virovitičko-podravske županije. Nakon što je negdje sredinom mandata u proteklom sazivu gradskog vijeća došlo do krize u gradskom vijeću i do prijevremenih izbora, tada je na listi Hrvatske demokratske zajednice Ivica Kirin pobijedio, formirao gradsku vlast i uspješno obnašao dužnost gradonačelnika rješavajući nagomilane financijske probleme i druge probleme koje to županijsko središte i taj naš grad imao u proteklom mandatu. Treba reći da su riješeni financijski problemi grada da je započeto nekoliko infrastrukturnih projekata kao zaobilaznica Virovitice itd., u svemu tome Kirin je imao glavnu riječ i vodio grad vrlo dobro. Ovo nije moja ocjena dame i gospodo, ovo je ocjena onih koji su jedini kompetentni da daju ocjene o svima nama koji smo u politici i koji smo u javnom životu i koji imamo tu čast i dužnost služiti Hrvatskoj i hrvatskim građanima u politici Hrvatskoj i hrvatskim građanima u politici. Dakle riječ je o građanima koji su dali tu ocjenu na zadnjim lokalnim izborima. 15. svibnja Ivica Kirin predvodeći listu Hrvatske demokratske zajednice dobio je apsolutnu većinu viječničkih mandata i formirao ponovno gradsku vlast. Riječ je o mladom čovjeku koji je rođen 1970. godine. Ja neću govoriti sve što piše u njegovom životopisu. To možete vidjeti iz priloženog materijala ali je sigurno da je riječ o uspješnom političaru, mladom političaru koji može se uspješno nositi s ovom velikom i odgovornom zadaćom ministra unutarnjih poslova. Riječ je o vrlo važnom resoru. Riječ je o resoru u kojemu ima puno toga još za napraviti. Prije svega reći ću da ostaje naša čvrsta obveza, žestoki obračun sa kriminalom svake vrste, posebno organiziranim kriminalom. Da ostaje obveza uvođenja reda također i u drugim segmentima i u drugim odsjecima Ministarstva unutarnjih poslova i uvjeren sam da će Ivica Kirin tu dužnost obnašati vrlo dobro. Smatram da sa 35 godina i nije više toliko mlad kao što bi, kao što bi se na prvi pogled reklo, ali sigurno da spada ako nije i najmlađi ministar u Vladi ali ili najmlađi ili spada među najmlađe u svakom slučaju riječ je o perspektivnom i dobrom političaru koji je pokazao se vodeći jedan važan grad kao što je grad Virovitica ali i u političkom Životu koji je bio iznimno aktivan sa, dok smo pripremali i njegovu kandidaturu ispričao mi je kako je i na najbolji način surađivao upravo s Ministarstvom unutarnjih poslova na onom području koji svi želimo da policija postane da bude prijatelj građana tako da je formirao i u gradu zajedno sa institucijom MUP-a na gradskoj, županijskoj razini formirao upravo taj način suradnje građana, MUP-a i lokalne vlasti. Iz svega zaključujem i tražim, molim potporu Hrvatskog sabora da budućem ministru kako ga mi vidimo, Ivici Kirinu, ministru unutarnjih poslova budućem da potporu i zahvaljujem na pozornosti.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa evo budući veliki interes a ipak je riječ o ministru unutarnjih poslova mislim da je potrebno nešto kazati. Prvo se slažem sa konstatacijom da je bolje imati bilo kakvog ministra unutarnjih poslova nego ga uopće ne imati. Mi u ovom trenutku nažalost uopće nemamo ministra unutarnjih poslova. Znamo da je on dugo vremena na bolovanju, a znamo kakva im je situacija unutar Ministarstva unutarnjih poslova i koje sve reforme treba provesti. Prvo što smatram, što je bitno kazati onaj tko je pobijedio na izborima ima pravo predlagati Vladu, ali ima i odgovornost. Znači odgovornost ako nekoga predlaže za ministra. Prema tome odgovornost u ovome slučaju na predsjedniku Vlade. Dugo se tu kalkuliralo. Dugo se čekalo tko će biti novi ministar i sad je predsjednik Vlade predložio. Ja bih bio zadovoljniji da ste vi gospodine predsjedniče Vlade rekli da će on odlično obnašati tu dužnost, ne vrlo dobro. To bi bio zadovoljniji. Ja mogu reći sa aspekta Hrvatske stranke prave jer smo mi na području grada Virovitice imali super suradnju i s toga stajališta podržavam gospodina Kirina jer je suradnja bila na dobrobit znači hrvatskih građana, stanovnika grada Virovitice. Ako će na taj način raditi mislim da ćemo onda imati daleko boljeg ministra nego što ga sad imamo. Ali mislim da ubuduće će Hrvatska morati voditi računa da na mjesto ministara dolaze ljudi koji već imaju puno saznanja o područjima koje pokrivaju. To je stajalište Hrvatske stranke prava i Hrvatska stranka prava na taj način kadrira svoje ljude. Prema tome mislim da je bitno za bilo koga drugoga iako je najvjerojatnije da ćemo to mi obnašati tu dužnost treba imati pripremljene ljude koji će znati obnašati te dužnosti. Sva ova rješenja koja su se do sad događala kod nas u Vladi govorila su o tome da se samo popunjavala praznina. Naime da bi mi stavili u funkciju državnu upravu i resore ljudi koji rukovode tima resorima moraju biti sposobni znati upravljati, ali moraju znati područje koje pokrivaju. I to je ono na čemu trebamo inzistirati i to je ono da će vratiti povjerenje građanima prije svega u djelovanje Ministarstva unutarnjih poslova, u djelovanje policije. Prema tome želim gospodinu Kirinu puno sreće i uspjeha na novim poslovima ali smatram da ubuduće oko imenovanja ministara moramo voditi računa da te funkcije obnašaju ljudi koji znaju najmanje onoliko koliko znaju njihovi pomoćnici tako da bi suvereno vladali područjem, a ne da svakome treba od 6 mjeseci do godinu dana da bi ušao u problematiku i taman kad uđu u problematiku dođu izbori i čovjeka se razriješi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Kajin, petminutna rasprava u ime Kluba zastupnika IDS-a. Izvolite.
Pet minuta. Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine predsjedniče Vlade gospodina Kirina ne poznajem pa prema tome ne želim ništa o njemu osobno iznositi. Želim mu dapače mnogo sreće na tom poslu. Želim mu isto tako da bude učinkovit više od prethodnika ili iako je njegov prethodnik gospodin Mlinarić zasigurno bio dobar čovjek, dobar čovjek je bio, ali nije bio i učinkovit ministar unutarnjih poslova. Želim isto tako da o budućem ministru unutrašnjih poslova ne ovisi ulazak Hrvatske u Europsku uniju, mislim ovdje prije svega na Gotovinu. Želim mu maksimalnu učinkovitost oko tog pitanja. Želim da se građani osjećaju sigurni. Želim da pronađete rušitelje recimo partizanskih spomenika. Da objavite one koji su srušili gotovo 3 tisuće tih spomenika. Želim manje nesreća na cestama, ali i da se založite za ukidanje one apsurdne norme od 0,0% tim više što piloti mogu voziti zrakoplove sa 0,2%, a pomorci brodove sa 0,5%. I konačno to je štetno po državni proračun. Hrvatska je relativno sigurna zemlja. Zasluga na tome je zasigurno i na policiji, na svim ministrima koji su bili do sada. To sigurno. No podzemlje, ovaj organizirani taj kriminal o kojem je govorio Premijer zasigurno djeluje. Činjenica je da srpska i hrvatska mafija isto tako surađuje. Želim da se obznani sve ono što se dešava u ovim domovima za nezbrinute od Brezovice preko Pule do Luga. Ono što se spominjalo u javnosti glede Pule zasigurno stoji. Ima tu jako puno droge. Tko tu koga podvodi i tako dalje i da se protiv te pedofilije maksimalno rigorozno, jednostavno postupa? Pogotovo da se vodi briga o drogi. Iz godine u godine, godinu sve je više droge na našim ulicama. Sve je više ovisnika. Za njih imam dojam da svi znaju u našim mjestima a da policija na neki način šuti. Objavite taj rat narko mafiji kao što predsjednik Vlade kaže organiziranom kriminalu. IDS to je poznato ne glasa za ministre, ali mi i ministrima i Vladi želimo puno uspjeha jer neuspjeh bilo kojega ministra ili Vlade ujedno će biti i neuspjeh ovoga Doma, a samim time i Republike Hrvatske i jasno da to ne želimo. Budite isto tako ministre, budući ministre pardon, učinkoviti kada je izdavanje domovnica građana Republike Hrvatske koji nisu hrvatske nacionalnosti učinkoviti. Budite učinkoviti glede dodjele radnih dozvola. Na tisuće radnih mjesta se može otvoriti. Hrvatski građani te poslove ne prihvačaju, a radne dozvole naši obrtnici poglavito u građevinarstvu ne dobijaju. I želim na kraju da se izborite za bolji status policajaca. Ovdje mislim prije svega na materijalni status, mislim ovdje na plaće, jer biti uspješan ministar moguće je samo ako imate zadovoljne policajce. Ako ne budu oni bili zadovoljni svojom materijalnom pod navodnicima "satisfakcijom" onda ni ministarstvo kao takvo neće biti učinkovito. Želim vam bez obzira kako će klub IDS-a glasati, puno sreće.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Trebamo prijeći na glasovanje. Za iskazivanje povjerenja potrebna je većina glasova svih zastupnika, najmanje 77, članak 109. Ustava Republike Hrvatske. Predsjednik Kluba zastupnika HDZ-a, gospodin Luka Bebić.
Ja bih isto molio budući da svi zastupnici nemaju ključiće, da dizanjem ruku.
Hvala lijepa. Dajem na glasovanje sukladno prijedlogu predsjednika Vlade Republike Hrvatske, Odluku o iskazivanju povjerenja Ivici Kirinu, ministru unutarnjih poslova. Molim tko je za ovu odluku? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 80 glasova za, 23 suzdržana Hrvatski izglasao povjerenje Ivici Kirinu, ministru unutarnjih poslova. [[Pljesak.]] Prijeći ćemo sada na prisegu člana Vlade, jer nakon iskazanog povjerenja, član Vlade, ministar treba dati prisegu. Ja ću pročitati tekst prisege: Prisežem da ću dužnost člana Vlade savjesno i časno obnašati, poštivati Ustav, zakone i pravni poredak te se zalagati za svekoliki napredak Republike Hrvatske. Ministar Ivica Kirin, izvolite.
Prisežem.
Hvala. Čestitam ministru unutarnjih poslova ministru Kirinu na povjerenju koje mu je iskazao Hrvatski sabor i želim mu kao i svi mi, mnogo uspjeha u radu. [[Pljesak.]] Idemo na narednu točku: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 333. Predlagatelj Zakona je Vlada. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona koji objedinjuje oba čitanja. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli Odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Molim državnog tajnika u Ministarstvu unutarnjih poslova Ivicu Buconjića da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju. Prilikom predloženih promjena Zakona o javnom okupljanju postojalo je nekoliko razloga za ovakav prijedlog. Naime Ministarstvo unutarnjih poslova mora primjenjivati određene sigurnosne standarde prema osobama i institucijama koje su navedene Uredbom o utvrđivanju poslova protuobavještajnih zaštite i osiguranja određenih osoba, objekata i prostora. I da bi MUP mogao primjenjivati te propisane sigurnosne standarde valjalo je donijeti određene promjene zakona kako je to predloženo u tekstu koji vam je dostavljen. Isto tako želim naglasiti da je se predloženim izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju je postignut konsenzus na Socijalno gospodarskom vijeću svih socijalnih partnera. Isto tako je važno istaći da je ova promjena zakona, usklađena sa Konvencijom za zaštitu prava i temeljnih prava i protokola Vijeća europe broj 146711 koji je u Republici Hrvatskoj stupio na snagu 5. studenog 97. godine koja kaže da se ne mogu postavljati nikakva ograničenja u ostvarivanju prava na slobodu mirnog okupljanja i slobodu udruživanja s drugima, osim onih koja su propisana Zakonom i koja su demokratskom društvu nužna radi interesa državne sigurnosti ili javnog reda i mira radi sprečavanja nereda i zločina. Dakle, ove predložene promjene izmjene i dopune zakoan su u skladu sa tom konvencijom, isto tako poštuju osnovna ustavna načela kojima se priznaje pravo na javno okupljanje, kojima se jamči sloboda mišljenja i izražavanja misli, akojim se zabranjuje svako pozivanje ili poticanje na rat ili uporabu nasilja na nacionalnu, rasnu ili vjersku mržnju ili bilo koji oblik nesnošljivosti. Dakle, prilikom predloženih izmjena i dopuna Zakona o javnom okupljanju su uvažene i međunarodne norme koje reguliraju ovu materiju, uvažena su i poštovana temeljna ustavna načela o pravima i slobodama čovjeka i građanina i smatramo da će predoženim promjenama Ministarstvo unutarnjih poslova dobiti mogućnost primjenjivanja sigurnosnih standarda oko zaštite štićenih osoba i objekata koje su uobičajeni u svim demokratskim državama svijeta, dakle to je bio osnovni i jedini razlog za predloženu promjenu Zakona o javnom okupljanju i smatramo da je on zaista u duhu svih ovih međunarodnih nabrojanih akata koji reguliraju tu materiju sa Ustavom i pravnim poretkom Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Odbor za zakonodavstvo, izvjestitelj, predsjednik Florijan Boras izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora poštovani predsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora na 47. sjednici održanoj 12. srpnja ove godine, raspravljao je o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju s konačnim prijedlogom zakona a koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. srpnja 2005. godine. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog Zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se ovaj Zakon donese po hitnom postupku. Na konačni prijedlog Odbor teksta zakona, Odbor nema primjedbi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predsjednik gospodin Dražen Bošnjaković izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora raspravio je na 38. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju. Odbor je prijedlog zakona raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Odbor je u raspravi podržao rješenja iz Prijedloga zakona, posebice glede odredivosti objekata i prostora i osoba koje se štite. Nakon rasprave, Odbor je većinom glasova 6 glasova za i 2 glasa protiv predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju u tekstu u kojem ga je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. U ime Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost predsjednik Ivan Jarnjak izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 48. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine raspravljao je o Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju s konačnim prijedlogom zakona kojem je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. srpnja 2005. godine uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi Zakon donesen po hitnom postupku. Odbor je podržao prijedlog predlagatelja za donošenje ovog zakona po hitnom postupku jer ocjenjuje da je do interesa za Republiku Hrvatsku. Nadalje, Odbor je podržao i mišljenje iznijeto od strane predstavnika predlagatelja te je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju. U tekstu kako je predložio predlagatelj zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Prva je u ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Gordana Sobol izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, gospodine premijeru, kolegice i kolege. 10. lipnja ove godine mediji su objavili, Vlada je odlučila Izmjene zakona o javnom okupljanju kojim se zabranjuju prosvjedi na Markovom trgu povući iz hitne procedure i uputiti u redovitu saborsku raspravu. Tu je vijest članovima gospodarsko-socijalnog vijeća, sindikatima i poslodavcima donio sam premijer Ivo Sanader koji se upravo zbog spornog zakona pojavio pred socijalnim partnerima. Isti taj dan mediji prenose izjavu potpredsjednice vlade gospođe Jadranke Kosor da vlada ne želi napraviti ništa skrivečki i stoga je spremna otvoriti što širi kontekst rasprave. Dakle, Vlada je kada je povukla prošli puta prijedlog, mogu čak reći prijedlog spornog Zakona rekla javno da će izraditi novi prijedlog koji će nakon rasprave uputiti u redovitu saborsku proceduru pretpostavljam da znamo što to znači, to znači odraditi prvo i drugo čitanje Zakona jer ipak je taj prijedlog tadašnji doživio najčešće napade upravo iz redova vladajuće stranke. Od svih tih najava ostaje jedino to da je Vlada dobila istinu međuvremenu potporu sindikata prvenstveno, odnosno sindikalnih središnjica, istina ne svih, 5 od 6 njih, za ove izmjene ali opet danas pod pomalo sumnjivim kvorumom u Saboru odlučeno da se sa prijedlogom Zakona ipak ide u hitnu proceduru pa smo svjedoci toga da je nekako u zadnjih mjesec dana naglo promijenjeno mišljenje glede procedure u svezi Izmjena ovoga Prijedloga zakona. Evo danas u 9 i 30 raspravljamo nakon cjelodnevne rasprave o rebalansu proračuna. Nama inače u Klubu SDP-a moram reći čini se vrlo zgodnim što se s prijedlogom izmjena ovoga Zakona i ipak ograničavanja prava na mirne prosvjede i javna okupljanja prvenstveno tu sada govorim o našem Markovom trgu, da dolazi upravo od onih koji su do jučer dok su bili u opoziciji zdušno pomagali prosvjede šatore na istom tom trgu, poticali ih pa su neki na prostoru ispred zgrade Vlade vrijedi to podsjetiti ostali i više od godinu dana. Naravno tada to današnjoj vladajućoj stranci nije smetalo, dapače bilo je itekako poželjno. Naravno mi shvaćamo da su se u međuvremenu okolnosti promijenile, danas je teško slušati zvižduke i prosvjede kada stoluješ s one strane Markova trga. Međutim, za razliku od kolega i kolega iz HDZ-a mi u SDP-u i kada smo u opoziciji želimo biti i jesmo odgovorni. Naime, i mi u Klubu SDP-a mislimo da na ovom malom prostoru Markova trga bi trebalo koliko toliko uvesti malo reda. I svjesni smo potpuno činjenice da je kod prijedloga izmjena ovoga zakona vrlo teško naravno pomiriti u osnovi dva proturječna principa. S jedne strane pravo građana, ljudi da mirnim prosvjedima i javnim okupljanjima izražavaju svoje stavove, svoja mišljenja, svoje zahtjeve. Dakle, da na jedan izrazito demokratski način izraze svoje neslaganje sa vlašću. A s druge strane, svjesni smo toga da postoji odgovornost Vlade za sigurnost javnih institucija, za sigurnost njihovih predstavnika, naročito evo u ovim današnjim vremenima kada smo svjedoci različitih terorističkih napada na području Europe. I kad sam tu, molim vas predlagatelju upozorenje. U obrazloženju prijedloga zakona stavili ste datum 11. rujan 2003. godine, napad je bio 11. rujna 2001. godine. Međutim, ponavljam da mi u Klubu SDP-a ustvari ne vidimo nikakvog razloga da ovaj prijedlog ide po hitnom postupku. Predlažemo da se o ovom prijedlogu raspravlja u redovitoj saborskoj proceduri, tim više što ovaj tjedan završava zasjedanje Sabora, ljetni je period. A osim toga gospodo, pa evo ja vas podsjećam, to svi znamo, vidimo da je Markov trg većim djelom zatvoren, to otprilike ima nešto više od mjesec dana kako su otišli radnici Sljemena a najavljeni neki drugi prosvjedi. Trg je zatvoren, ograđen je već i danas dobrim djelom, navodno po onim informacijama koje imamo tamo se vrše arheološka iskapanja. Ta iskapanja, znamo, se mogu itekako otegnuti, mogu potrajati i ustvari dakle i zbog toga nema razloga za hitni postupak. Međutim, kad je već zakon tu, prijedlog zakona želim izreći konkretne primjedbe i prijedloge koje ima Klub SDP-a. Što se tiče samih izmjena u članku 1. zakona mi podržavamo brisanje podstavka 4. naime kojim se briše odredba o zabrani održavanja mirnih okupljanja i prosvjeda u blizini spomenika kulture iz postojećeg sadašnjeg zakona. Međutim, upozoravamo ako bismo prihvatili novi podstavak 6. koji se ovdje predlaže kojim se ograničavaju prosvjedi na najmanje 100 metara od objekata Hrvatskoga sabora, Vlade, predsjednika države i Ustavnog suda tada tražimo da se prihvati amandman kluba koji će biti u tijeku rasprave podnesen, koji ćemo priložiti a to je da u nastavku ovog podstavka stoji, dakle citiram "najmanje 100 metara od objekata u kojima su smješteni ili zasjedaju Hrvatski sabor, Predsjednik Republike Hrvatske, Vlada Republike Hrvatske i Ustavni sud Republike Hrvatske" stavlja se zarez i dodaju se riječi: "osim ako organizator skupa ima posebno odobrenje za određeni broj sudionika javnog prosvjeda odnosno okupljanja za određeno vrijeme". Nadalje, time bismo na neki način omogućili ipak i određena okupljanja u određenim situacijama u vremenu u kojem se odobri. Nadalje, izričito smo u klubu protiv toga da se iza stavka 1. dodaje stavak 2. koji po prijedlogu glasi: "U slučaju iz stavka 1. podstavka 6. ovoga članka ne primjenjuje se odredba članka 4. stavka 1. ovoga Zakona u dijelu kojim se određuje broj sudionika okupljanja.". Naime, podsjećam. Stavak 1. članka 4. kaže: "Mirnim okupljanjem i javnim prosvjedom podrazumijeva se svako organizirano okupljanje više od 20 ljudi koje se održava radi javnog izražavanja i promicanja političkih, socijalnih i nacionalnih uvjerenja i ciljeva." što znači da bi se po prijedlogu Vlade sada na prostorima Markovog trga svaki pojedinac ili grupica ljudi, dvoje, troje, petero njih sve do broja 20 smatralo opasnošću po sigurnost državnih institucija i obnašatelja državne vlasti jer se anulira ovim prijedlogom ovaj broj od 20. Dakle, praktički svatko tko tuda prolazi jedan, dvoje, troje, petero njih može biti ocijenjen kao onaj koji ugrožava sigurnost. To bi drugim riječima značilo ovako, kolegice i kolege, da nama recimo kad dolazimo u zgradu Sabora na zasjedanje ili članovima Vlade kad dolaze u zgradu preko puta Markovog trga više ne bi mogao nitko doći recimo uručiti nekakav letak sa svojim prosvjedom, nekakvu peticiju ili nešto slično. Mi se ne slažemo sa time i svojim amandmanom predlažemo da se ovaj novi stavak 2. briše ili da eventualno Vlada iznađe neki drugačiji način na koji bi se omogućilo da se ipak dozvoli i pojedincima i grupama da mogu recimo doći i podijeliti letke. I konačno, kao Klub SDP-a ne podržavamo članak 2. prijedloga izmjena kojim se dodaje nova točka 6. u članku 22. postojećeg zakona i koji glasi da postoji zbiljska izravna opasnost za zdravlje sudionika ili drugih osoba. Što to znači? Članak 22. naime govori kada ovlaštena službena osoba MUP-a može spriječiti odnosno prekinuti mirno okupljanje i javni prosvjed, pa se nabraja ako prosvjed nije prijavljen ili je zabranjen, ako se održava na mjestu koje nije navedeno u prijavi, ako je netko od sudionika mirnog okupljanja ili prosvjeda naoružan, ako sudionici pozivaju ili potiču na rat ili uporabu nasilja, na nacionalnu, rasnu ili vjersku mržnju ili bilo koji oblik nesnošljivosti, ako redari ne mogu održavati red i mir, ako nastupi zbiljska izravna pogibelj od nasilja i drugih oblika ozbiljnog remećenja javnog reda i mira. A sada Vlada predlaže da se unese novi stavak koji će glasiti ako postoji zbiljska izravna opasnost za zdravlje sudionika ili drugih osoba. Mi u Klubu SDP-a postavljamo pitanje kako će to službena ovlaštena osoba procijeniti da postoji opasnost za zdravlje sudionika prosvjeda. Šta to znači? Sad ću karikirati, dovesti do apsurda. Da li to znači ako sunce prži sudionik prosvjeda nema kapu na glavi, netko će procijeniti da bi on mogao pasti u nesvijest, to nije dobro za njegovo zdravlje. Ili kiša pada, nema kišobrana, mogao bi sudionik dobiti upalu pluća pa je to ugroza njegovog zdravlja. Mislim, mora se ovako na ovaj pomalo karikaturalni način reći da bi se ustvari ipak izrazila određena besmisao ovoga prijedloga članka. I mi Klubu SDP-a predloženim amandmanom predlažemo da se članak 2. briše. Dakle, u konačnici, ponavlja, kao Klub SDP-a svjesni smo toga da se moraju kao što sam rekla dva principa pokušati pomiriti, međutim smatramo da i ovim prijedlogom zakona, da se može doraditi, da nije potrebno uopće da ide u hitnu proceduru, da može ići u prvo i drugo čitanje, da se može još pokušati uskladiti, eventualno uvažiti i naše primjedbe. I jedino će uvažavanje naših amandmana uvjetovati ustvari i naše prihvaćanje ovoga zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a PGS-a gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege! Ja ću par riječi o ovom Zakonu o zabrani okupljanja na Markovom trgu. Naime, kada smo imali prvi tekst ispred sebe koji je povučen iz procedure tri su sporna momenta bila prisutna a to je bila formulacija o tome da se zabranjuju javna okupljanja u blizini objekata u kojima svoja sjedišta ima bilo koja institucija državne vlasti, spomenici kulture također kao apsolutna zabrana i u onom prijedlogu zakona zabrana okupljanja odnosila se i na pojedinačne prosvjede. Obrazloženje tada i sada je da se radi o prijedlogu zakona isključivo iz sigurnosnih razloga. Ja moram reći da su tri cilja iz tog obrazloženja ovim prijedlogom u potpunosti ostvarena. Naime, prvi cilj je da se definitivno i do kraja potpuno jasno zabranjuje bilo kakvo javno okupljanje na Trgu sv. Marka i na Pantovčaku, bilo kada, bilo čije i bilo koje. Ako ne izrijekom 100 metara od sjedišta Vlade, Sabora i Ustavnog suda onda pravima službenih osoba da po vlastitom nahođenju zabrani ili naredi prekid već započetog javnog okupljanja. Drugi cilj koji je potpuno ispunjen je sljedeći, Vlada pa i mi u Saboru potpuno smo sigurni od svih oblika iskazivanja radničkih nezadovoljstva ili grupa drugih građana koji bi nam imali što reći ono što nam ne bi se dopalo ili što bi mogli teško saslušati. Dakle, nakon usvajanja ovog Zakona zaista je točno da je postignuta puna sigurnost od remećenja bilo koga tko je u ovoj Državi nezadovoljan. Doduše ovaj cilj se ostvaruje i uz pasivnu potporu nekih koji su osim HDZ-a najčešće organizirali javna okupljanja na Markovom trgu, i pretpostavljam da je razlog tome bio što se istovremeno između socijalnih partnera raspravljalo i o ovom Prijedlogu zakona i o prijedlogu zakona o udrugama koje bi trebale definirati nekakvu imovinu nekih udruga, pa se razgovaralo i o popravku Zakona o radu, o neki doprinosima solidarnosti i k vragu onda i Markov trg i demonstracije na Markovom trgu ako ćemo riješiti ova dva suštinska pitanja. I treći cilj zaista je ostvaren jer smo ovim potezom sve moguće, ne daj Bože međunarodne terorističke mreže koje bi mogli izvršiti bilo koji atackt na objekte na Markovom trgu doveli u situaciju da se oni više ne mogu približiti i sigurnost je potpuna. Točno je da definiranje pojma u blizini koristeći iskustva nekih drugih europskih država, pretvaranje to u metre je dobro. Međutim, ovih 100 metara je dosta rijetki primjer koji se koristio kao sigurnosna mjera, neki naši susjedi imaju 30 metara, 40, 60, 80. Dakle, sama definicija da se radi o 100 metara, objekta Sabora, Vlade i Ustavnog suda daje mi zapravo što sam i ranije tvrdio da je bio cilj samo Markov trg. Međutim, ovaj Zakon ne rješava dvije moguće opasnosti po sigurnost i komociju sa jedne, druge i treće strane Markovog trga. Što ćemo sa turistima? Naime, sve je veći broj turista na Markovom trgu koji nesmetano šeću još uvijek, čak ih ni ova zelena ograda ne sprječava da ne zaviruju na ulaze pred Parlament i Vlade. I što je sa građanima Zagreba koji također nesmetano prolaze Markovim trgom a oni nadam se za nikoga nisu sigurnosna prijetnja? I na kraju pitam sljedeće, kako će policija postupiti ako se na Markovom trgu okupi pet grupa po 20 ljudi koje nema namjeru održati javni govor? Pet grupa po 20 ljudi na Markovom trgu svojom prisutnošću želi nešto reći bez govora, plakata i letaka. Da li će i to biti zabranjeno, ekstenzivnim tumačenjem ovoga Zakona ili pak će i to biti protumačeno kao sigurnosna prijetnja? Ja razumijem da su protokolarni razlozi nekada mogu biti i razlogom neugode domaćina ali onda smo morali tražiti rješenje iz protokolarnih razloga a ne iz apsolutne zabrane koji se odnosi čak i onda kada je Vlada na godišnjem, kao i Sabor na godišnjem odmoru. Nismo pisali amandmane jer neće proći i nećemo glasati za ovaj Prijedlog zakona, jer je zaista samo u pravcu toga da više nitko od nezadovoljnih građana neće moći doći nama pod vrata i prozore i reći što misli između ostaloga i o kvaliteti zakona koja donašamo u ovome Saboru. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime Kluba IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjeni gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Nismo djeca, ali mislim da se o jednom ovakvom Zakonu ne treba raspravljati u 9 sati i 46 minuta. Nema prijenosa, idu godišnji odmori i sve će se zaboraviti. Međutim, ovo je predelikatna tema da bi se isključila javnost. I ja ću posve otvoren biti, možda ću govoriti drugačije od mojih prethodnika ja Vladi na zamjeram previše što je nagodila sa sindikatima. Međutim zamjeram silno sindikatima. Zašto? Jer je Trg sv. Marka sveto mjesto hrvatske demokracije, Trg sv. Marka je sveto mjesto hrvatskog parlamentarizma, Trg sv. Marka je sveto mjesto hrvatske državnosti. I to mjesto gospodo treba sačuvati neokaljanim sa ovim ili bez ovih sindikata. Bolje rečeno sa ovim sindikalnim vođama ili bez njih. No, problem je nakon ovoga daleko veći što nam je sindikalna scena potrošena. Meni je tu pozicija poslodavca posve jasna. To nije nikakav problem, problem su ovdje sindikati. Ja se slažem sa onim što je gospođa Dejanović, ako se ne varam rekla, da 200 ljudi na Trgu sv. Marka i Trg je pun. To je točno. Na Trgu bana Jelačića trebate 50 tisuća ljudi da bi izgledao popunjen kao Trg sv. Marka.Međutim, ovdje je problem pozicija sindikata jer u ovom trenutku oni neosporno više razmišljaju o sebi no što razmišljaju o radnicima. Oni s druge strane znaju da djeluju uglavnom o javnim poduzećima, ali u ovom trenutku postaju ovisni o Vladi. Znači nakon ovoga na Trgu sv. Marka više neće biti prosvjeda. Znači poslodavci, sindikati su se nagodili, ja se slažem, to nitko nije rekao ali usuđujem se reći, noćenje na Trgu sv. Marka i sam bih zabranio, kampiranje bih na Trgu sv. Marka zabranio, noćenje u kapelici na neki način bih ograničio. Prosvjede kada dolaze strani dužnosnici zbog sigurnosti također međutim, za mene nije upitno, onaj tko želi na takav način komunicirati sa javnošću, Vladom, Saborom itd., to mu se u neko pristojno vrijeme mora omogućiti. Ono što bi po mom sudu isto tako trebalo urediti to su Trg sv. Marka, ova sramota od Mesničke ulice kada stranci dolaze gore, po tome vide kakva nama je država gospodine predsjedniče, nije to vaša obveza, to je komunalna stvar grada, ova ulica Ćirila i Metoda ako se ne varam, ona mala tu ispod Vlade, ali to gospodo treba urediti pa makar još jednim rebalansom osigurali 5 milijuna kuna da nam te ulice ne izgledaju tako. Ono što je za mene daleko možda upitno je to na što pristaju sindikati. Znači oni su se nagodili. I to je na neki način, ne znam iznevjerilo radništvo. Ti sindikalisti koji su političari par excellense, svi su oni uboljoj poziciji od zastupnika. Imaju aute, telefone, plaće kao mi, sve ono što zastupnici nemaju, bolje im je netko je ovdje rekao, a koji nas za sve s druge strane prozivaju. Ti sindikalisti koji do dana današnjeg nikad nikad nisu okrenuli onu sirenu danas odustaju od Trga Svetog Marka. Ako su oni za, ne znam mogu biti i ja za međutim što je tu problem. Neću ja biti za. Tu dolazi do prava na govor, protesta i tako dalje a to je jedno onda od elementarnih ustavnih načela. Elementarno ljudsko pravo i to nitko ne može zabraniti i od toga sindikalisti ne bi trebali odustati. Ja se slažem da se u zadnjih nekoliko godina dogodilo nekoliko velikih terorističkih napada. 11. rujan pa onda se dogodio pred nekoliko dana 7.7. London. Prije toga se dogodio Madrid, jedna podružnica Al'quaide postavila je bombu u Rijeci i tako dalje. I slažem se da se na Trgu Svetoga Marka gdje stoluje predsjednik Vlade, predsjednik Ustavnog suda ili Ustavni sud, Sabor i tako dalje ne može tolerirati anarhija. Međutim taj prosvjed se ne može zabraniti. Ne zbog sad više poslodavca, ne zbog Vlade, ne zbog sindikata nego zbog samog Ustava. I to je bit barem po našem mišljenju jer je to načelo na neki način dovedeno u pitanje. Međutim ako su sindikati za zar bi mi morali biti znači za. Ja držim da sindikati nisu u pravu. Ovdje su se pokazali konformistima. Oni su se okrenuli protiv radništva da bi sebi riješili na jedan neustavan način poziciju sindikalne članarine, a ja se pitam zašto bi netko tko nije član Sindikata morao tim više što imamo odluku Ustavnog suda plaćati sindikalnu članarinu toj birokraciji? I mislim da to nije u redu. [[Pljesak.]] Isto tako mislim da Hrvatskoj danas nije potrebna revolucija. Ja isto tako, ujutro sam rekao, ne mislim da su nama u ovome času potrebni još jedni izbori. Treći izbori u 2005. bili bi katastrofa. Imali smo predsjedničke, lokalne. Kad bi sutra bili parlamentarni to bi doista bilo, bila katastrofa jer su uvijek u takvim pozicijama više mislili o kupovanju socijalnog mira a ne stigne se razmišljati o nekim drugim možda prećim stvarima. Ono što je sigurno potrebno da se dogovorimo kako dalje? Europa je bitna. Sve je to bitno, ali gospodarska zbilja je barem toliko dapače neusporedivo bitnija. Ja sam 1997. godine bio možda među prvih petero ili desetero koji su probili onu barikadu u Jurišićevoj ulici kada su radnici krenuli prema Trgu bana Jelačića. Danas vidim da se sindikati povlače. OK. Ja to poštujem, ali to ne opravdavam. Zašto? Jer su tu sada se, jer su počeli trgovati viza vi te sindikalne članarine kako to prenose mediji. Postavlja se pitanje da li se nakon toga sindikatima može vjerovati. E sad kako, kako iz ove situacije, ne znam, izači? Na jednostavan način da se recimo zabrani 10 metara s jedne strane, s druge strane takvi prosvjedi ali ipak da ona sredina Trga bana Jelačića na neki način ostane kako da se izrazim prazna ili slobodna. Ovo, ova načela tog javnog istupa na tom Trgu naprosto nema prava nitko gaziti. 29. lipnja 1918. na tom Trgu proglašena je SHS, 21. svibnja 1945. govorio je Josip Broz Tito, 4 godine prije ona nesreća od Pavelića, 30.5. ovdje ispred ove zgrade govorio je Tuđman. Proteste je između ostalog u proteklom mandatu podržavao i poticao HDZ. Danas vidimo da je situacija drugačija. Znači sigurnost da. Nitko nikoga i ništa ne smije ugrožavati pogotovo ne uredno funkcioniranje institucija države Republike Hrvatske. Minimum udaljenosti je sigurno potrebna, ali zabrana u ovom trenutku je nepotrebna. I završit ću kako sam i započeo da glede ovog Zakona ne krivim apsolutno Vladu, ali krivim Sindikat.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine predsjedniče Vlade, potpredsjednice uvažena gospodo ministri Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju i hitni postupak u smislu procedure kako je to i predloženo u samom Prijedlogu zakona. Na samom početku osvrnuo bih se u ime Kluba na sve one primjedbe koje su upućene na sam Prijedlog zakona koje su bile ustavno-pravne naravi gdje su se tumačili ustavni instituti na način da ovaj Prijedlog u smislu njegovih zakonskih rješenja nije u suglasju odnosno nije u suglasnosti sa ustavnim odredbama Ustava dakle Republike Hrvatske koji regulira ovu materiju. S tim u svezi naravno treba i citirati članak 42. Hrvatskog Ustava koji doslovce regulira ili propisuje da se svakom priznaje pravo na javno okupljanje i mirni prosvjed u skladu sa Zakonom. Naravno da ovu ustavnu odredbu treba povezati i sa člankom 16. našeg Ustava, Ustava Republike Hrvatske koji propisuje dakle da se slobode i prava mogu ograničiti samo zakonom da bi se zaštitila sloboda i prava drugih ljudi te pravni poredak, javni moral i zdravlje. Možda odgovor na, pod navodnike sporna ustavno-pravna pitanja, pitanja koja su općenite ajmo reći pravne naravi, koja su u tom smislu pravnih kategorija koji su naravno regulativa Ustavom razrađenih prava i sloboda, o toj temi možda i najbolje i najkonkretnije, a u smislu konkretno predloženog zakona govori i Konvencija o zaštiti prava i temeljnih sloboda kao i protokol Vijeća Europe. Naravno u naše zakonodavstvo, u hrvatsko zakonodavstvo ti propisi su ušli ili stupili na snagu još 1997. godine i koji identično u tom općem dijelu reguliraju ovu materiju ali isto tako kao i ovaj Prijedlog zakona i kao ove ustavne odredbe predviđaju i iznimke od tako prihvaćenih pravila ili Ustavom razrađenih načela. Naime i sama Konvencija uistinu ne postavlja nikakva ograničenja ostvarivanju prava na slobodu mirnog okupljanja i slobodu udruživanja s drugim osim onih koja su propisana Zakonom i koja se u demokratskom društvu, koja su nužna radi interesa državne sigurnosti ili javnog reda i mira, radi sprečavanja nereda ili zločina, radi zaštite zdravlja ili morala ili, ili radi zaštite prava i sloboda drugih, drugih ljudi. Ovdje bih naročito htio naglasiti sljedeće. Prema konkretnim ovim, konkretnom prijedlogu izmjena i dopuna dakle Zakona o javnom okupljanju usmjeren je samo na najnužnija ograničenja. Dakle na najnužnija ograničenja koja su potrebna radi interesa državne sigurnosti te radi zaštite prava i slobode drugih. A zašto i ne spomenuti isto tako dijalog ili konkretno dogovor predlagatelja, dakle Vlade Republike Hrvatske sa socijalnim partnerima. Pa valjda su i ti prosvjedi artikulirani kroz rad sindikata, odnosno sindikalnih udruga koji na taj način reguliraju sve ono što se kroz svoj sindikalni rad u smislu zaštite prava radnika ili socijalno ugroženih treba artikulirati na takvim skupovima, na takvim prosvjedima. Ne vidim nikakvog razloga ako upravo te udruge su suglasne sa ovim prijedlogom zakona, zbog čega mi iz ovih ili onih razloga, a uglavnom se radi o toj našoj dnevnoj politici ili dnevnopolitičkim razlozima onda barem takav dogovor koji je postignut u konačnici na jedan ozbiljan način i ne analiziramo i ne vidim nikakvog razloga da se to kao jedna pozitivna karakteristika ovog prijedloga zakona apsolutno ne naglasi. A zašto skrivati ili žmiriti pred onim problemima koje svakodnevno na žalost gledamo preko televizije, čitamo u sredstvima javnog priopćavanja i koje uistinu nam pokazuju taj svijet, demokratski svijet izložen pogibeljima, neću spominjati ali svi znamo o čemu se radi, dakle i posljednji događaj u Engleskoj u Londonu kao možda ništa drugo nam daju u izvjesnom smislu i opomenu da ovoj temi pristupimo na krajnje ozbiljan način, ali i temeljem Uredbe o utvrđivanju poslova protuobavještajne zaštite i osiguranja određenih osoba i objekata i prostora koje jest u našem pravnom sustavu i koja luči tu zaštitu i koju možemo podijeliti na zaštitu i osoba ali i objekata i u ovom prijedlogu zakona zaštićena su dakle tri objekta, to je objekat našeg Parlamenta, naše Vlade i Ustavnog suda. Dopustite mi i naravno Predsjednika Republike Hrvatske koji je u smislu tom lokacijskom izdvojen sa ovog svog prostora na kog stalno mislimo, na koga smo, okrenuta je ili usmjerena naša pažnja dakle prema Trgu sv. Marka. Dopustite mi zaključno, dakle u ovoj se kratkoj izmjeni radi zapravo o izmjeni članka 11. koji je i do sada u samom zakonu funkcionirao kao iznimka od onog opće prihvaćenog pravila dozvole naravno i ostvarenja tog prava na javno okupljanje i na mirno okupljanje i na javni prosvjed. Sama ova iznimka koju smo ili koja se predvidila u izmjeni zakona apsolutno će sam Zakon o javnom okupljanju u tom smislu precizirati. Mislim da ćemo izbjeći puno neugodnih situacija, nepotrebnih situacija a da ćemo sam i ustavnopravni institut i pravo, uistinu pravo i na mirno okupljanje i na javni prosvjed zapravo dodatno još bolje i korektnije, dakle normativno urediti. Iz svega izloženog Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire prijedlog ovog zakona i u smislu samog teksta predloženog zakona i naravno u smislu hitnosti primijenjene procedure. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba Nezavisnih zastupnika, gospodin zastupnik Branimir Glavaš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. U ime kluba Nezavisnih, u ime nas tri zastupnika želim kratko reći i jasno reći da smo protiv ovoga Prijedloga izmjena i dopuna Zakona o javnom okupljanju iz jednostavnih razloga. Vratit ću se samo na 10. prosinac 1988. godine, međunarodni Dan ljudskih prava. Toga dana na tom trgu ispred tadašnje Vlade ili Izvršnog vijeća kako se tada zvalo, Republike Hrvatske, Socijalističke Republike Hrvatske, Ustavnog suda, Hrvatskog sabora, Socijalističke Republike Hrvatske okupila se je skupina od 50-tak ljudi među kojima sam bio i ja, među kojima je bio i danas trenutno aktuelni predsjednik Sabora, pokojni gospodin Veselica, Gotovac, Marko Veselica, Dražen Budiša i na desetine drugih tada poznatih i nepoznatih, anonimnih ljudi, disidenata koji nisu imali putnu ispravu i koji su toga dana prosvjedovali ispred ovog Sabora, ispred ove Vlade tada u onom sustavu ispred tog Ustavnog suda a da im nije bilo zabranjeno da izraze svoje neslaganje. To je bilo dakle prije 17 godina. Prije 17 godina nije nam bilo zabranjeno okupljati se ispred ovih najviših tijela vlasti Republike Hrvatske, tadašnje Socijalističke Republike Hrvatske u jednom partijskom sustavu, a danas isti ti ili sljedbenici onih koji su krenuli u demokratske promjene tih 80-tih godina i 90-tih godina donose zakon koji nije funkcionirao u komunističkom sustavu. To je sramno. Sramno vis a vis i prvog hrvatskog predsjednika dr.Franje Tuđmana koji je sa ove govornice u onoj staroj vijećnici grmio i obećavao hrvatskom narodu da neće više biti za njih nedostupan ni Hrvatski sabor, ni hrvatska Vlada. Da će se moći okupljati i izražavati svoje neslaganje sa onim što ih tišti u slobodnoj i demokratskoj Hrvatskoj. A što mi danas radimo i što mi danas pokušavamo na mala vrata zabraniti hrvatskom građaninu, hrvatskom radniku, hrvatskom seljaku, nezaposlenom da dođe pred Hrvatski sabor, pred hrvatsku Vladu i iskaže svoje nezadovoljstvo. A gdje će ići? Pred kazalište "Kerempuh" možda? Pa normalno da će doći pred državne institucije i izraziti svoje nezadovoljstvo. I zato gospodine predsjedniče Vlade apeliram na vas i vašu Vladu, ne činite to. Povucite taj zakon, ne vraćajte Hrvatsku nazad ne 17 godina jel' ni prije 17 godina Hrvatska nije bila tu gdje bi trebala doći danas ako se usvoji ovaj zakon, nego u staru Jugoslaviju bi ju vratili. I zato molim vas i apeliram na vas, sljedbenike one stranke koja je mijenjala političko obzorje i političku situaciju u tadašnjoj Socijalističkoj Republici Hrvatskoj i u prvim godinama demokracije, ne činite to, ne glasujte za to jer Hrvatsku vraća nazad. Ne postoji dogovor sa sindikatima, postoji dogovor sa nekoliko sindikalnih lidera koji su u "cuker piksli" Vlade koji se dogovaraju sa Vladom, klimaju Vladi glavom i odobravaju na ono što Vlada od nje zatraži. Tako sindikati ne misle, tako sindikalisti ne misle, tako radnici ne misle. I nije istina da se to čini zbog državnih interesa kako je rekao odbor gospodina Jarnjaka, to se čini zbog interesa vladajuće elite, a vladajuće elite se mijenjaju. Danas je jedna, sutra će biti druga kao što je i jučer bila treća. Istina je i činjenica je, za vrijeme koalicijske vlasti nakon 3. siječnja da je potpaljivalo da se održavaju zborovi, prosvjedi upravo na Markovom trgu, stoički se to podnosilo ja vam odajem priznanje, predstavnicima koalicijske vlasti u one 3, 4 godine. Nije bilo ugodno raditi kada je bilo na trgu 10 tisuća ljudi, kada se vikalo svašta, kada se vrijeđalo neukusno, dobacivalo, skandiralo, što je prelazilo granice prosvjeda i nezadovoljstava, što je bilo dovedeno u pitanje i kućnog odgoja za mnoge, to je istina i to je činjenica. Zato moji dragi kolege zastupnici i bivši stranački prijatelji nemojte to podržati, nemojte vraćati Hrvatsku nazad ako ništa druga neka se odradi još jedno čitanje pa neka sazrije ovaj tekst, neka se proanalizira na još jednoj sjednici u jesen i budite sigurni nakon prospavanih noći da ćete doći do ovog zaključka i da rijetki će biti oni koji će dići ruku da gurnu Hrvatsku nazad još dalje od onog komunističkog vremena i perioda koji smo proživjeli jer takove stvari se nisu događale ni u vrijeme komunizma. A podsjećam 10. prosinac 1988. godine, a mi znamo često to spomenuti tu obljetnicu obilježiti kao primjer ili početak demokratskih promjena u tadašnjoj Socijalističkoj Republici Hrvatskoj odnosno Socijalističkoj Federativnoj Republici Jugoslaviji, odnosno u nizu istočnih zemalja u istočnoj Europi u komunističkom bloku. Prema tome, nemojmo zaboraviti to, pravedno vrednujmo to što smo preživjeli ali sjećajmo se onih obećanja ali i onih želja i težnji zbog čega smo svi skupa krenuli u te demokratske promjene 1990. godine. Sve ovo što se događa i prosvjedi koji su se događali do sada uz drugačiji pristup uz bolju organizaciju mogu se omogućiti da se održavaju i dalje, da se ne dovede u pitanje sloboda i prava drugih, da se ne dovedu u pitanju interesi države, ova država ima instrumente ima institucije koje zaduženje i obveza raditi svoj posao da štite i Ustavni poredak, da štite pojedince i prava i slobode drugih pa i državnih dužnosnika koji rade i u Vladi i u Saboru i Ustavnom sudu, itd. Prema tome, svatko neka radi svoj posao a neka se ne pokušava pronaći model da se nezadovoljnike i prosvjednike gurne kilometar ili dva dalje ili na neke druge lokacije neprimjerene za održavanje takovih prosvjeda. Stoga gospodine predsjedniče apeliram na vas i vašu Vladu, kupite vrijeme i dozvolite i predložite da Zakon ide u drugo čitanje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Uvaženi zastupnik je rekao Jarnjakov Odbor, to je netočno jer takav Odbor u Poslovniku Hrvatskog sabora ne postoji i ja ga nisam videl, ali znam na kaj misli mada je mislil na Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja gospodin premijer, predsjednik Vlade gospodin Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Ja sam pomno i pozorno slušao sve što je izneseno do sada ovdje, nisam htio reagirati pojedinačno u ime predlagatelja ali ću sada se osvrnuti na nekoliko tema, i staviti po našem mišljenju stvari u pravo svjetlo onako kako je to i istina. Ne ulazeći u razne spekulacije koje su ovdje iznesene. Prije svega želim odgovoriti gospodinu uvaženom zastupniku Kajinu koji je govorio o sindikatima po meni na jedan neprimjeren način, a kažem neprimjeren jer ja sam sudjelovao u tim razgovorima, ne netko drugi i predstavnici Vlade koji su u gospodarsko-socijalnom vijeću. Sindikati nisu išli u nikakvu trgovinu, sindikati nisu nikakvi kompromiseri, sindikati ovdje nisu ja to s punom odgovornošću tvrdim, nego smo na nekoliko sjednica gospodarsko-socijalnog vijeća raspravljali ovaj Zakon na koji su sindikati dali neke svoje primjedbe koje smo uvažili i prihvatili ovaj prijedlog, ja bih rekao ako ikoji pridjev možemo danas primijeniti u pogledu sindikata onda bi to bio pridjev "odgovoran". Znači pokazali su visok stupanj odgovornosti. Pozdravljam raspravu gospođe Sobol u ime Kluba SDP-a koja je rekla da ovim zakonom se pokušavaju spojiti dva načela. Jedno načelo na slobodno okupljanje i prosvjed i drugo načelo zaštitu državne sigurnosti. I jedno i drugo načelo su isto tako apostrofirani i razmotreni i na našim sjednicama i odlučili smo se prihvatiti ono što stoji u Konvenciji Vijeća Europe o temeljnim ljudskim slobodama i pravo na okupljanje i ništa drugo, i ništa više i ništa manje nismo mi predložili ovaj Zakon koji su prihvatili socijalni partneri, i tek nakon usuglašavanja sa socijalnim partnerima smo ga uputili u Hrvatski sabor. Znači ako oni koji prosvjeduju kažu mi smo svjesni odgovornosti i prihvaćamo to onda zašto bi mi bili papskiji od pape i zašto bi ovdje netko njima sada govorio da su oni ovo ili ono i da su išli u nekakvu trgovinu što nije slučaj. Prema tome, oni na koje se odnosi ovaj Zakon su odgovorni ljudi, predstavljaju 6 sindikalnih središnjica, to znači većinu, 5 ih je glasovalo za, 1 je glasovala protiv ali predstavljaju 6 sindikalnih središnjica, nisam rekao da su svih 6 glasali za. Predstavljaju svih 6 sindikalnih središnjica od kojih je 5 glasovali za ovaj prijedlog, a jedna je glasovala protiv. Da su poslodavci glasovali za to je logično, ne treba o tome govoriti, ali je isto tako logično ako kažemo da su poslodavci glasovali za, da kažemo onda zar nije dovoljno nama dovoljan razlog za razmišljanje i da prihvatimo ovaj Prijedlog zakona činjenica da su ključni ljudi oni koji organiziraju prosvjed, oni koji su ti koji bi upravo imali pravo na najveće primjedbe da podržavaju ovaj zakon. Prema tome, nema riječi ovdje o nikakvoj sprečavanju javnog okupljanja, ono može biti bilo gdje, čak štoviše i to ću reći premda je to s obzirom na generalnu raspravu palo u drugi plan. Išli smo sa jednim prijedlogom koji je dosada bio u Zakon od sada ga više nema, a to je da ukinemo onu odredbu koja kaže da je zabranjeno javno okupljanje kod spomenika kulture, to je u dosadašnjem Zakonu bilo, sada ga više nema, drugim riječima Jelačičev plac, TRg Bana Josipa Jelačića budući da je tamo spomenik kulture od sada može biti mjesto javnog okupljanja. Dakle, po novom Zakonu, po ovim izmjenama i dopunama to može biti po starome nije moglo biti. I na koncu prihvatili smo zaključkom Vlade i sugestiju sindikata koji su išli korak dalje i rekli su da treba isto tako razmotriti i pitanje regulacije prometa, turističkih grupa, ne sužavajući te slobode ali da treba u dogovoru s gradom i s institucijama voditi računa o sigurnosti kada je riječ i o takvim manifestacijama. Prema tome, odbacujem u ime vlade sve kvalifikacije osim ovih koje su kazane. Dakle, bila je riječ ovrlo iscrpnoj raspravi na nekoliko sjednica prihvaćen je prijedlog ovih izmjena zakona. Ja molim Sabor da ga prihvati. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSS-a gospodin zastupnik Josip Vresk. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine predsjedniče Vlade, gospodo iz Vlade! Mislim da nije mudro što se o ovom zakonu odlučuje kao o konačnom prijedlogu a pogotovo nije mudro što se to radi sada u ovo vrijeme navečer. Hrvatska javnost bi trebala znati što se zbiva i trebala bi sigurno Vlada uputiti ovaj zakon u dva čitanja, mislim da bi to bilo dobro. Naime, moram reći da sam ja bio jedan od tih koji sam svakodnevno morao prolaziti kroz ovaj trg i nije baš bilo ugodno znate slušati primjedbe otpuštenih policajaca koje su bile svakakve ali smo trpjeli, slušali i dalje smo radili svoj posao a pogotovo nikome nije palo na pamet mijenjati postojeći Zakon o javnom okupljanju. I mislim da to nije dobro sada činiti, a sad ću reći i zašto to mislim. Naime, niti je dobro što se to radi niti je potrebno da se to radi. Ono nije dobro što se to radi. Mi u Klubu HSS-a smatramo da svatko, doista svatko u ovoj zemlji ima pravo doći na ovaj trg, biti ono što se kaže u centru pažnje, da pogotovo imaju pravo doći na taj trg oni kojima je teško i da taj njihov glas treba čuti hrvatska Vlada a isto o tom glasu treba znati hrvatska javnost. To je razlog zašto mi smatramo da nije dobro što se donosi taj zakon. Drugo, ovaj zakon smatramo da nije potrebno donositi. Postojeći zakon o javnom okupljanju uz sve svoje mehanizme koje ima može to pitanje rješavati na vrlo kvalitetan način. Naime, cilj ovih zakona, svih tih zakona koji u određenom smislu riječi što naravno Ustav dozvoljava ali vrlo restriktivno jest prije svega kad se njime dakle zabranjuje određeni javni skup je prije svega da se spriječe svi akti nasilja. Prije svega se to odnosi na one akte koji ugrožavaju život ili zdravlje ljudi, i drugo na one akte nasilja kojima je za cilj praviti štetu. To postojeći zakon pokriva i mislimo da je to jedan od razloga zašto nije potrebno mijenjati taj zakon. Drugi razlog, nije ga potrebno mijenjati niti zbog onih drugih razloga a to su prava štićenih osoba. Nitko ne osporava štićenim osobama da imaju prava koja imaju ali ta prava doslovce regulira od Zakona o policiji do uredbe i niza podzakonskih akata koji su na snazi. Štićene osobe imaju sigurno dobru zaštitu i to nije razlog da se mijenja ovaj zakon. Cilj ovog zakona je nešto drugo. Ne želim spekulirati s time što Vlada želi niti nagađati koji su razlozi zašto se ovaj zakon podnosi Hrvatskom saboru pogotovo u ovom konačnom dakle prijedlogu ali želim reći da će Vlada biti u puno komotnijoj situaciji. Naime, po dosadašnjem zakonu vi kad želite organizirati određeni skup vi taj skup u propisanom roku morate uredno prijaviti nadležnoj policijskoj upravi koja tad procjenjuje da li su ispunjeni svi oni razlozi iz zakona pa vam onda taj skup nadležna policijska uprava ili odobrava ili zabranjuje. Ovim zakonom će Vlada odnosno nadležno ministarstvo biti u puno povoljnijoj situaciji. Naprosto nitko neće moći podnositi zahtjev za održavanje skupova jer ako vidite dobro propisane uvjete iz zakona tu javni skupovi više nisu mogući. To je drugi razlog zbog čega Klub Hrvatske seljačke stranke neće podržati ovaj prijedlog zakona. Ponavljam, ovaj zakon nije dobar, nije dobar u onom smislu što je dobro da se čuje, pogotovo da Vlada to čuje glas onih kojima je teško, i drugo što postojeći zakon osigurava sve odnosno propisuje sve adekvatne mehanizme da se zaštite ona dobra koja zakon štiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, poštovani ministri! Ovaj zakon očito ima neku svoju svrhu ali ono što mene brine iz ovog zakona da ja ga ne isčitavam na način kao što ga je premijer Sanader interpretirao. Premijer Sanader nam je prije nekoliko minuta rekao da će i dalje biti mogući prosvjedi na Markovom trgu ali da će oni imati nekakvu svoju drugačiju formu. Međutim, ovaj zakon sasvim nedvosmisleno kaže ne da neće biti prosvjeda, da neće biti mogući nikakvi prosvjedi nego ono što je kolegica Sobol rekla više neće biti moguće da dvoje ljudi dođu pred Vladu ili pred Sabor i dijele različite letke protesta, dijele svoju peticiju koju su skupljali a kamoli da dođu primjerice i da protestiraju cijeli dan ili više dana kao što je do sada bilo to moguće. Tu se postavlja meni jedno pitanje zašto smo se odjedanput uplašili građana. Jer, činjenica je da moraju postojati nekakvi sigurnosni aspekti ali ti sigurnosni aspekti sasvim sigurno nisu nastali 10. lipnja kada je izašao iz Vladine radionice prvi prijedlog ovog zakona. Ti sigurnosni aspekti su postojali cijelo ovo vrijeme od kada je i ovdje Vlada, od kada je ovdje Sabor, od kada je ovdje Ustavni sud. Ono što još ovaj zakon govori ili nedovoljno jasno govori je to da se kaže da se protesti neće dozvoliti 100 metara od mjesta gdje je Vlada ili gdje Vlada održava sjednice. Pa se sada postavlja pitanje da li doista jeste to Markov trg ili se u jednoj slobodnoj interpretaciji može reći da će u budućnosti biti zabranjeni prosvjedi u blizini svih mjesta gdje je Vlada a to su sva mjesta gdje su ministarstva Vlade, a to su sva ona mjesta gdje su druge institucije Vlade gdje dakle na ulaznim vratima piše lijepo Vlade Republike Hrvatske pa ispod toga piše neka od ministarstava, zavoda ili drugih institucija Vlade. Da li ćemo i tamo onemogućiti da se građani okupljaju. Ili primjerice, da li ovaj zakon kaže da 100 metara od ograde koja okružuje Pantovčak neće biti moguće prosvjedovati, ili se to podrazumijeva da je samo 100 metara od zgrade u kojoj obitava predsjednik Republike. To su neka pitanja koja u budućnosti daju ogromno diskreciono pravo nekome da odlučuje o tome da li će ili ne biti prosvjeda. Ja ne znam zašto se Vlada boji ne samo velikih prosvjeda jer ona ukida stavak 1. članka 4. mislim gdje se kaže da je javno okupljanje nešto što je iznad 20 osoba. Dakle, zašto ne bi bilo moguće da se na Markovom trgu okupi 19 ljudi i da iskazuje nekakav svoj protest, ili da iskazuje neko svoje zadovoljstvo. Zašto moramo uvijek govoriti o tome da će građani dolaziti na Markov trg iskazivati svoje nezadovoljstvo. Građani mogu dolaziti iskazivati zadovoljstvo onim što radimo mi u Saboru, onim što radi Vlada, onim što radi Ustavni sud ili netko treći, ali mi ovdje onemogućavamo dakle i toj 19-torici da to čine na Markovom trgu. Ja ne vidim razloga zašto baš samo Markov trg, zašto baš samo Vlada, zašto baš samo Sabor, Ustavni sud i predsjednik trebaju imati takvu privilegiju. Da li neće ovo biti povod da se neki pojedini gradski čelnici ili župani primjerice dosjete pa u gradske odluke ugrade takvu mogućnost ili nemogućnost da se građani primjerice okupljaju ispred gradskih vijećnica i tamo iskazuju svoje zadovoljstvo ili nezadovoljstvo, ili u konačnici svoje političke stavove ili iskazuju neke druge interese. Jer, mi ovdje uvijek polazimo negativno od toga da građani jedino i isključivo će dolaziti pred institucije države iskazivati svoje nezadovoljstvo. Za mene je ovaj zakon potpuno neprihvatljiv zato jer ja ne vidim nikakvog razloga da se na bilo kojem mjestu u Republici Hrvatskoj ne može iskazivati svoj određeni politički stav, svoje opredjeljenje ili zalagati za svoj ideje i svoje interese. A posebno ne vidim razloga da to bude 100 metara. Evo može biti jedno kompromisno rješenje, Marko trg je širok 80 metara, idemo reći da to treba biti 30 metara, prema tome, ostavimo 10 metara u sredini Markovog trga da se može iskazivati zadovoljstvo radom Vlade ili Sabora. A ostalih 30 metara ja mislim da je sasvim dovoljan sigurnosni pojas da organi policije i drugih službi osiguraju da ne dođe do nekih neželjenih aktivnosti. Nažalost u raspravi koja je vođena u Saboru a koje su fragmentalno prenijeli mediji, čak je u jednom trenutku premijer govorio o tome da i turisti na Markovom trgu mogu predstavljati sigurnosnu opasnost. Srećom, za razliku od prošle godine čini mi se da ove godine i kroz Markov trg prolazi puno više turista i turističkih grupa. Zar doista ćemo doći u jednom trenutku na pomisao da kažemo da na neki način moramo odlučivati kada će koja turistička grupa prolaziti Markovim trgom jer eto predstavljaju određeni oblik sigurnosne opasnosti. Mislim da nema razloga da se bojimo građana. Mislim da nema razloga da se bojimo građana koji su spremni prijaviti skup. Koji su spremni odrediti tko će im biti organizatori, koji su spremni reći tko će im biti redari i doći ovdje iskazivati svoje ili volju ili nevolju koju imaju. Mi se moramo bojati onih koji će usprkos ovom Zakonu imati možda namjeru doći na Markov trg, učiniti nešto instituciji ili štićenoj osobi, ali za takve osobe je sasvim svejedno da li je to ograničenje 100 metara, 30 metara ili je onako kako ga danas imamo. Prema tome dajmo ostanimo otvoreni, jasni, javni i transparentni prema građanima kao što je do sada bio ovo javno mjesto koje se zove Trg sv. Marka i u budućnosti nemojmo se bojati dobronamjernih građana Hrvatske, koji možda imaju problema pa možda misle da te probleme mogu riješiti ovdje na Markovom trgu. Puno veći doprinos će biti da kažemo tim građanima gdje jeste mjesto rješavanja njihovih problema. Ali tako dugo dok oni budu uvjereni da svoj problem će najlakše riješiti ili jedino moguće riješiti protestom na Markovom trgu, tako dugo će postojati potreba da taj Trg bude otvoren za te građane. Kada ih uvjerimo gdje oni mogu riješiti svoje probleme, ili kada će oni biti u situaciji da riješe svoj problem, dakle, kada će znati gdje ga mogu riješiti, gdje, kada ih nećemo morati niti uvjeravati onda neće postojati ponovno potreba za ovakvim Zakonom. Prema tome ovaj Zakon po meni nema nikakvu svrhu i ovaj Trg mora ostati otvoren za sve građane Hrvatske pod jednakim pravilima bez obzira da li su u grupi od dvoje, 19 ili 21, a posebice mora biti otvoren za one turiste i građane koji su spremni i zainteresirani doći vidjeti sve ljepote Markovog trga. I u konačnici ja postavljam pitanje zašto ponovno izdvajamo samo jedno mjesto u Hrvatskoj u odnosu na sva druga mjesta u Hrvatskoj. Ovaj Zakon je isključivo namijenjen Zagrebu, ni jednom drugom gradu u Hrvatskoj. Prema tome, ako smo spremni definirati nešto generalno, onda trebali bi to tako i činiti ili trebamo to napisati da je to doista samo za okupljanje na, u Zagrebu. Ja mislim da nema potrebe da uopće glasamo o ovome, nego ostavimo stvar onakva kakva je i do sada bila. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Inače isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu po ovoj točci, izvolite kolegice.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani članovi Vlade, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju ili kako je HDZ naumio zabraniti prosvjede na Trgu sv. Marka koje je niti prije dvije godine tako svesrdno i tako zdušno pomagao. Plakali su ovdje i plakale neke zastupnice, nije počela gotovo niti jedna tema da se nismo spomenuli jadnih utaborenih, otpuštenih i to od sudskih odluka, dakle, potvrđenih sudskih odluka od Upravnog suda. Plakale su se ovdje, lile su se suze, kukalo se nad sudbinom, na tom odurnom, groznom vlasti koja je tako eto takve po zakonu, po slovu zakona otpustila. I sada oni tu su utaboreni. Dakle, evo kakve li ironije. Sada šute ti iako su tu. I ovom Zakonu mi, pazite, Zakon koji u svom nazivu ima izraz javno okupljanje, mi raspravljamo ovdje … [[Govornik se ne razumije.]] tajno, daleko o javnosti. Ovaj Zakon nije izraz jedne racionalne politike, on je izraz jednog uplašenog poretka koji se prestrašio za svoju vlast, za poziciju vlasti. On je izraz sterilnosti, ne invenstivnosti, vladajućih, straha vladajućih za vlastitu poziciju. U biti mi čak ih ovih oporbenih klupa i redova i ne vidimo tako baš, čak niti neku veliku opravdanost jer je ovaj narod dobrohotan i spreman je i dosta toga oprostiti, pružiti šansu, dakle, sada je Vlada pokazala koliko ima malo povjerenja u vlastite snage. I koliko je sve to gluma i farsa o busanju u odlučne poteze. Kakve su, kakvi su to odlučni potezi, evo imali smo priliku vidjeti i danas kod rebalansa proračuna. Nitko se ne zalaže ovdje za kampiranje, za taborenje, kao što se to zalagao HDZ ranije dok je koalicija bila na vlasti, ali svakako sramotno je zabraniti na ovom Trgu izraz prosvjeda. Na Trgu gdje su se rađale nove, novi poretci a padali stari režimi, ali to je u stilu izgleda prvotne HDZ-ove vlasti koji u svom prvom razdoblju od 1990. do 2000. policijskim barikadama i kordonima branili prilaz Markovu trgu, na tom istom Trgu gdje je Stjepan Radić davnih godina se zalagao za slobodu zbora, govora i dogovora a kao što nas je i prisjetio svih skupa kolega Glavaš, već sada i ne tako davne, ali već prošlo je dosta godina 1988. godine kada se tu prosvjedovalo sasvim mirno i uobičajeno. Tu se uvijek rađala sloboda bez obzira tko što mislio i kako ocjenjivao takve prosjede. Kada su spartanskog zakonodavstva Likurga savjetovali da podigne zid oko Sparte, on je to s indignacijom odbio i rekao je da su junačna srca i junačke grudi najbolji zid i obrana. Naravno kada se ima što braniti. Arheološke iskopine nisu originalno rješenje da biste se riješili kampera ovdje. To je u biti loša kopija dobrog originala koja potječe odakle nego iz Zadra? Iz ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Tako je. Tamnošnja HDZ-ova vlast i silne neprilike kako skinuti Gotovininu sliku sada kad su došla druga vremena je li i kada više nije u modi ta slika, kada je ona odigrala svoju ulogu jer je nekada nošenje i vješanje te slike bio izraz najveće, najvećeg domoljublja, a danas od tih istih koji su to nekada govorili govorimo da su to sumnjivci koji ne misle dobro ni Vladi ni Hrvatskoj pa se onda tako tamnošnja vlast naumila rekonstruirati malu vijećnicu i ta rekonstrukcija trajala je puste mjesece da bi na kraju bila zgotovljena ali gle čuda, da bi, ne bi priupitali novog gradonačelnika hoće li objesiti sliku? Ne može je objesiti jer je to sada dvorana ogledala i svugdje su ogledala i jasno je da se slika ne može na ogledalo objesiti. I sada postavlja se pitanje, kolega odmah ću vam odgovoriti za lift. Da, tada se otvarao lift, tada se puno toga otvaralo, a sada se sve zatvara. ... [[Upadica se ne razumije.]] Njoj nije potreban lift, ali potreban je lift zgradama recimo od 10 katova. Da. I sada Vlada nastoji
Pustite dizala.
Vlada, ne želim nikome ostati dužna [[Upadica: Ma da.]] pa ni ovom kolegi tu. I sada Vlada želi ovaj prijedlog kamuflirati i podmetnuti u svjetlu nemilih događja i straha od terora i od terorista. A tko su potencijalni teroristi? ... [[Upadica se ne razumije.]] To ni u kom slučaju nisu svadbenici koji počesto i popiju, to nisu procesije. To nije bilo koji putnik namjernik koji ovdje može slobodno proći, donijeti bilo što i otići nego to su očajni ljudi koji nešto traže konkretno od Vlade. Oni su opasni. Oni su potencijalni teroristi. To su potencijalni napadači. A kakva je ta, i sada tu vlast, vlast treba zaštititi od tih ljudi. Od tih ljudi kojima je puno bilo obećano. A zauzvrat su dobili ovakvu poruku kroz ovaj Zakon: Odlazite što dalje da vas naše oči niti vide niti čuju. Samo se skupite kad su izbori jer mi smo ti koji smo najbolji. A kakva je sigurnost hrvatskog građanina, kakva je sigurnost hrvatskog radnika to nije sadašnja tema. To inače nije tema ove vlasti. I zato kao što ovu Vladu pozvaše mnogi zastupnici bilo bi pametno da se ovaj Zakon povuče ili u toj nevolji u kojoj je Vlada zapala pa onda je eto prisiljena da ovakvom važnom zakonu o kojem treba javno govoriti i kao što sam zakon govori ne raspravlja tajno, ne raspravlja obnoć. Da bar prihvati amandmane koje je uputio Klub SDP-a. Vlada je ovdje izgleda negdje na okupu pa sada Vlada stvarno radi. Evo možemo vidjeti ispred samih saborskih zastupnika kako će ona raspraviti i o ovim amandmanima jer je bilo posve nejasno dok su još stigli jako vruči i još iz ovih strojeva saborskih nama su stizali topli, a Vlada ih je već odbijala. Ona je znala da to treba odbiti. Hitro Vlada, hitro Vlada. I tako kažem bilo bi dobro da Vlada prihvati amandmane kojima će se uvesti red. Kojim će, se neće taborovati ovdje. Ali gdje će normalno radnik, prosvjednik, bilo koji građanin moći slobodno ovdje doći. Time se Vlada svaka treba ponositi. Ne treba se toga plašiti. A možda se Vlada plaši s pravom što mi još oporba ne znamo zbog čega se oni plaše.
Inače 10. prosinca 1988. godine sam kao predsjednik Helsinškog komiteta i međunarodni povjerenik «Amnesty Internationala» pozvao u najvećoj konspiraciji četrdesetak osoba kojima su bile uskraćene putovnice iz političkih razloga ne na prosvjed nego smo se samo okupili ovdje pod budnom paskom policije i tek smo uspjeli samo doći do porte Sabora da bi predao tu listinu uredno snimljeni od policije. Uredno praćeni. A predsjednik Sabora je to gledao iza zavjesa pa kada je došlo do primopredaje vlasti a ja sam poručio onome na porti, jednomu, jednome u civilu: «Poručite predsjedniku Sabora da ćemo idući puta doći u daleko većem broju.» Jer je i kad je bila primopredaja vlasti onda sam mu rekao: «Runjiću evo sad smo došli u daleko većem broju.» A onaj gospodin koji se spominje sebe da je i on bio tu tada još nije bio, nije bio nigdje ni blizu. Nigdje ni blizu. To su tako jedna objašnjenja oko ovoga Zakona pa neki proplamsa iz slobode, a sve je to zapisano i napisano, ali, i snimljeno. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivan Jarnjak.
Kolegica Antičević je rekla: «Javno okupljanje, a tajna rasprava.» Javno okupljanje da, ali i javna rasprava jer je javnost prisutna. Drugo ja sam jako uvrijeđen jer nije spomenula i mog Matiju Gubca. I on je bil tu vani. I treba ga spomenuti. I treće. Moram vas ipak podsjetiti radnici Željezare na mostu u Sisku. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik, skoro sam rekao Matija Gubec, ispravak netočnog navoda Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče ispravit ću netočan navod uvažene kolegice Antičević gdje je navela da je HDZ svesrdno i zdužno pomagao i organizirao prosvjede na Markovom trgu dok je bio u oporbi, a sada ih brani. To je apsolutno netočno. Vi ste svesrdno i zdušno pomagali svojim uvredama, prozivkama, otkazima i svim drugim raspolaganjima tzv. od hrvatskih policajaca do hrvatskih branitelja do stvaraoca domovine Hrvatske. Vi ste pomagali da se oni ovdje okupe. To je istina.
I poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, kolegice Antičević. Nismo se zalagali za kampiranje na Markovu trgu niti jučer niti danas nego smo suosjećali ljudski s onima kojima ste vi povrijedili ljudska prava, dostojanstvo i bezpravno dali otkaz. To je se ponavljalo u Hrvatskom saboru nekoliko puta i prema tome to je, to bi bilo prvo. Što se tiče postavljanja slike generala Gotovine u zadarsku vijećnicu rekli ste da su ogledala u zadarskoj vijećnici i ja predlažem da vašu sliku stavimo na strop.
Soba sa ogledalima bi trebala. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Ja moram priznati da sam neki dan malo gledajući po internetu našla jednu web stranicu na kojoj je ovaj zakon predstavljen sa jednim naslovom za koji ja mislim da ne odudara puno od onoga što jest bit ovog zakona, a otprilike je glasio "dalje od mene silo nečista". I meni se čini da doista ovaj zakon jest negdje po sistemu maknite se svi sa Markovog trga, maknite se što dalje od nas i činjenica je da do prije samo ne znam 15-tak ili 20-tak dana nitko ovdje na Markovom trgu nije bi ugrožen, niti ljudi u Vladi niti mi ovdje u Parlamentu. Ničija sigurnost nije bila ugrožena. Nije bila ugrožena niti u proteklih tri i pol godine kada je ovdje dolazilo puno više ljudi nego što je po sigurnosnim procjenama policije moglo stati na Markov trg. Kada su se bacala koplja u prozore Hrvatskoga sabora, kada se pokušalo i nekim drugim načinima ući u Hrvatski sabor, nitko tada nije osjećao se ugroženim, sada se ugroženi. Što se promijenilo u ovako kratkom periodu ne znam, osim toga što su se promijenili ljudi i stranke na vlasti. Do 2000. godine na Markov trg se nije moglo doći kada ste išli u prosvjede, na svim prilaznim cestama stajale su rampe, gelenderi, ne znam kako bi se to već nazvalo, stajale su postrojbe specijalne policije i čak su djelatnici koji su radili u Saboru morali se svako jutro legitimirati sa iskaznicom da rade u Hrvatskom saboru kako bi mogli uopće doći do svoga radnog mjesta jer se vrlo dakle dobro pazilo da se ni na kojim, dakle ni jednim pristupnim putem na Markov trg ne mogu popeti prosvjednici, naši sugrađani koji su htjeli ovdje prosvjedovati zbog položaja u kojem su se našli i zbog kršenja nekih njihovih prava. 2000. godine Markov trg se otvorio i dakle imali smo i manje prosvjede i veće prosvjede, imali smo i ljude iz Vlade koji su mogli stati pred vrlo ljute i ozlojeđene radnike i nismo se bojali i nismo smatrali da nam je sigurnost ugrožena. Smatrali smo da su to naši sugrađani koji mogu biti manje ili više ljuti, manje ili više ogorčeni. Neki su čak i prijetili, izvikivali nešto što nije bilo niti pristojno, niti lijepo niti ugodno čuti, ali isto tako mislili smo da je to njihovo pravo, da imaju pravo reći s čime su nezadovoljni i nikada nam nije bilo ni na kraj pameti to pravo zabraniti i mislim da se i danas borimo za to pravo da svatko ima mogućnost ovdje na Markovom trgu reći ono što misle da trebaju čuti i ljudi u Vladi i ljudi u Parlamentu. Što se tiče sindikata još samo možda da kažem da je sasvim logično da se upravo ovdje na Markovom trgu prosvjeduje zbog toga što su i Vlada i Sabor dvije institucije u kojima se donose odluke, u kojima se odlučuje o nekim problemima. Prema tome potpuno je logično da ljudi upravo ovdje dolaze tražiti svoja prava. Što se tiče sindikata ovdje su već neki govorili, dakle nije problem možda u Vladi, Vlada ima neku svoju politiku, vidjeli smo i danas kroz proračun. Evo danas isto kroz ovaj Zakon o zabrani javnog prosvjeda na Markovom trgu, ali doista je čudno da se sindikati koji bi se trebali boriti za prava prvenstveno radnika, da su ovoga puta odustali od prava, dakle temeljnog građanskog prava a to je da se može prosvjedovati na ovakvom trgu kao što je Markov trg. Ovdje smo i čuli i to da su sindikati sada odgovorni zbog toga što su pristali na ovakav zakon i na ovakvu zabranu. Meni je pitanje da li su proteklih godina kada su sindikati ovdje dovodili radnike, bili neodgovorni. Odjedanput su postali odgovorni samo zbog toga što su odustali od prava da radnici mogu doći na Markov trg i ovdje pred ljudima koji su najodgovorniji možda za njihovu sudbinu, reći i što misle o tome. Postavlja mi se isto tako pitanje gdje je nestala silna empatija pojedinaca koji su sve ove godine podupirali svesrdno prosvjede na Markovom trgu, podupirali njihovo pravo da kažu s čime se ne slažu, gdje je sada nestalo to veliko suosjećanje istih ljudi koji sjede danas i u Vladi i ovdje u hrvatskom Parlamentu, da danas mogu predložiti ovakav zakon i najvjerojatnije još večeras i dići ruku za ovakav zakon. Tko se to boji radnika u ovoj zemlji? Tko se to boji ljudi koji rade na razminiranju, koji nemaju nikakva prava? Tko se boji dakle naših sugrađana koji dolaze ovdje prosvjedovati zbog toga što su neka njihova ljudska, radnička, temeljna dakle građanska prava ugrožena manje ili više? Treba reći i to da uz svo uvažavanje činjenice da je Markov trg vrlo malo trg, da na njega ne može stati puno prosvjednika, da je sa sigurnosnog aspekta vrlo upitno reklo bi se okupljanje većeg broja ljudi na Markovom trgu, ja osobno ne mogu pristati na to da dignem ruku za ovakav zakon koji će zabraniti bilo kakvu vrstu okupljanja naših građana, naših sugrađana ovdje na Markovom trgu i koji će im zabraniti da ovdje pred nama kažu sve probleme koji ih muče i zbog toga neću dići ruku za ovaj zakon.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Samo jedan navod moram ispraviti koji je kolegica vjerojatno rekla zbog toga što mediji tu temu nisu dosljedno pratili. Prvo nije točno da su sindikati dali suglasnost na ovaj prijedlog zakona. Suglasnost na Gospodarsko-socijalnom vijeću dalo je pet sindikalnih lidera i jedini, a ni jedan od ovih sindikata to nije imao na svojim sjednicama tijela, i jedini koji je bio protiv toga je gospodin Krešimir Sever, predsjednik Nezavisnih hrvatskih sindikata. Radi istine i javnosti.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja moram priznati da ja vas ne razumijem. Vi predlažete zakon koji će ljude spriječiti da se ponašaju onako kako ste se vi ponašali. Zamislite vi sada da mi usvojimo ovaj zakon, pa kako ćete se vi vezat lancima pred Sabor. Kako? Pa zamislite vi da je tako dobar zakon kao što predlažete, vrijedio 88. godine? Pa kako bi se Šeks proslavio u herojskoj akciji predavanja peticija Anđelku Runjiću? Kako? Bilo bi mu zabranjeno. Nesretnu sudbinu ima ovaj zakon. Najprije je poslan u hitnu proceduru, onda je hitna procedura skinuta, onda je povučen, onda je malo popravljen, onda je opet poslan u hitnu proceduru. Čemu to petljanje? Čemu to petljanje? Valjda zbog toga što su neiskreni motivi predlagatelja. Predlagatelj naime tvrdi da zakon predlaže iz sigurnosnih razloga, a zapravo predlaže ga jer mu je neugodno da mu se demonstrira pred nosom, da mu se prosvjeduje tu pred Vladom. Jer pazite sigurnosni razlozi. Vlada ova neka zna zasjedati i u drugim gradovima, ne samo u Zagrebu, e ali tamo neće biti zabranjeno, tamo nema opasnosti od terorizma, a ista Vlada, isti premijer. Ne, teroristi valjda ne mogu doći u Rijeku ili ne znam gdje. Opasnost od terorizma je isključivo na Markovu trgu, tu je terorizam na djelu već godinama. To je poznato područja gdje se teroristički djeluje, glupost jedna, glupost. Ne želite vi zaštiti štićene osobe, vi se želite osloboditi jedne neugode da vam prosvjednici kažu da ne znate voditi Vladu, i kada vam to kažu to vama nije zgodno čuti i sada ćete to zabraniti zakonom. Prosvjed, znate različiti je bio odnos vlasti prema prosvjedima u Hrvatskoj, evo rekao je Glavaš nešto o 88. godini, sjećam se onog prosvjeda za 101. Oglašeno je poslijepodne je 101 počela pozivati ljudi, do uvečer igla nije na trg stala. Svi su bili oduševljeni time što će 101 ostati koncesija jer je prosvjed uspio, svi osim poznatog demokrate predsjednika Tuđmana koji je zbog toga smijenio Jarnjaka jer mu nije spriječio prosvjed. Već idući prosvjed, pokušaj prosvjeda onaj sindikalni bio je brutalno spriječen, kordoni specijalaca su ga spriječili trg je ostao zaštićen, obranjeno je. 2000. godine kada je treće siječanjska Vlada došla u Banske dvore onda su prolazili kraj ovih željeznih ograda kraj barikada, i kraj svake barikade su isto bili specijalci, to je Račanova Vlada maknula i ja nikada neću zaboraviti potpredsjednika LInića u Dnevniku se jednom tada pojavio i rekao neka se makne ova straža, rekao je neka nas tuku, izabrali su nas pa ako misle da ne valjamo neka nas tuku. Nisu ih tukli ali su protestirali. Nekada spontano, nekada malo manje spontano, nekada organizirano kao onda kada su protestirali policajci. Neki su na premijera tada bacali i paštete, a tadašnji zastupnik Sanader nije se zabrinuo za sigurnost premijera. Nije se pitao a što da je umjesto paštete bila bomba, a mogla je biti, jer baš taj koji je bacio paštete kod njega su pronašli cijeli arsenal i to u dvostrukom zidu u smočnici, planirano sakriven, nije mu to zaostalo iz rata, negdje na tavanu nego je sakrio cijeli arsenal oružja, i takav je bio na trgu i takav je bacao na premijera paštete, a niste se tada zapitali je li to može biti opasno. Ne, stali ste u zaštitu tog paštetara sa arsenalom, rekli ste tako je njih treba podržati, njih. Nemojmo se mi zavaravati, već sutra kada HDZ ne bude na vlasti, organizirati će HDZ opet prosvjede, i neće ih se ticati sigurnost nekog budućeg premijera i neke buduće Vlade, nemojmo se o tome zavaravati. To su naprosto takvi ljudi, organiziraju ogroman skup na Splitskoj rivi da bi od Haaga zaštitili generale i ne puštaju Zakonu o suradnji s Haaškim sudom, ali kada dođu na vlast te iste generale odmah isporuče. Kada im paše govore da se rebalans proračuna donosi po zakonu o proračunu, a pet minuta kasnije da se ne donosi, pet minuta kasnije, jer im to tako paše. Takvi ste vi ljudi. Ovoj Vladi prema tome ne treba vjerovati ništa pa ni to kada kaže da ovaj Zakon predlaže iz sigurnosnih razloga, ne to nisu razlozi. Ovaj Zakon predlažete zbog toga da se zaštitite od prosvjednika. I znate što, ima Vresk pravo, mi imamo Zakon o javnim okupljanjima po kojem kada netko hoće protestirati, mora najaviti taj skup, mora policiji navesti koliko očekuje prosvjednika, mora navesti vrijeme početak skupa i kada će skup završiti. I policija mu tu može odobriti ili ne odobriti ako procijeni da je sigurnosni rizik može mu ne odobriti skup i navesti sigurnosni rizik, Pa što ne postupate po tom Zakonu, ne nećete preuzeti odgovornost kao Vlada naravno jer bi vam javnost rekla da se bojite prosvjednika, nego nama u Sabor šaljete ovaj Zakon da vas mi pokrijemo, da vas mi zakonom zaštitimo. U tome ja ne želim sudjelovati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Inače kolega Stazić ja se baš nisam osobito proslavio sa time jer sam dobio odbijenicu na molbu za pomilovanje da se ukinu pravne posljedice osude zabrane bavljenje odvjetništvom koja mi je izrečena u trajanju od 10 godina jer više nije moglo, a to je bilo u obrazloženju da je to bila neprijateljska protudržavna djelatnost što sam samo pokušao doći na ovaj trg sa skupinom onih kojima su također te putovnice oduzete, da bih uručio samo prosvjednu peticiju predsjedniku Sabora pa sam za to nagrađen na ovaj način, istina neki ljudi kao Dražen Budiša i drugi još neki su dobili putovnice nakon toga. Kasnije se to dogodilo. A inače, kolega Stazić je počastio HDZ-ovce pa i mene kao ljude posebnog kova mi smo na to ponosni da smo ljudi posebnog kova. Imamo dva ispravka netočnog navoda poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Ispravljam gospodine predsjedniče krivi navod gospodina Stazića koji je ironično rekao poznatog demokrata predsjednika Tuđmana, s time je htio reći da predsjednik Tuđman nije demokrata. To je netočno gospodine Staziću jer je predsjednik Tuđman srušio vaše jednoumlje i uveo demokraciju ja vas razumijem da mu to nikada nećete oprostiti.
I drugi ispravak poštovana zastupnica Ana Lovrin, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodin zastupnik STazić netočno je naveo da se ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona štiti isključivo Markov trg u Zagrebu kao neko kultno prosvjedničko mjesto kojega se ova Vlada posebno boji naprotiv u prijedlogu ovih izmjena i dopuna Zakona stoji da se dodaje podstavak 6 i kaže najmanje 100 metara od objekata u kojima su smješteni ili zasjedaju Hrvatski sabor, predsjednik Republike, Vlada Republike Hrvatske itd., što znači da će se štititi i objekti gdje god bude Vlada zasjedala, u kojem god dijelu Hrvatske države. Hvala.
Poštovani zastupnik Florijan Boras. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja obično puno ne govorim o prijedlozima propisa bilo to zakoni kako drugi, kako ovdje tako i na odborima, ako se s tim zakonima slažem. Ja se naravno po prijedlogu ovog Zakona osjećam dužnim nešto reći jer zbilja sa jednim prethodnim prijedlogom koji je povučen dosta oštro sam istupio i drago mi je da danas mogu govoriti o jednom Prijedlogu zakona na istu temu koji zbilja od svega srca podržavam s jedne strane. I s druge strane neki moji kolege nazvali su ovaj Zakon i lex boras pa eto i zbog toga čini mi se da moram reći par riječi. Zašto podržavam ovaj Zakon. Naravno, u sukobu dva načela dvije zagarantirane zajamčene ustavne slobode, dvije prirodne slobode, to je sloboda na javno okupljanje i govor s jedne strane i pravo na sigurnost s druge strane. Mislim da je ovoga puta Vlada našla idealno pomirbeno rješenje da nijedno od ovih načela ne bude ugroženo. Sloboda okupljanja javnog govora ničim nije ograničena. Naprotiv, ovim prijedlogom zakona mjesta na kojima se može javno okupljati i prosvjedovati bilo da se radi o prosvjedima građana, pa ako hoćete i štrajkova proširuje se i na objekte na kojima se nalaze zaštićeni spomenici kulture. Jedini prostor na kojem se ograničavaju ovakvi prosvjedi je prostor 100 metara od Vlade, 100 metara od Sabora, 100 metara od Ustavnog suda i 100 metara od Ureda Predsjednika Republike. Mislim da je to iz sigurnosnih razloga čak nedovoljan pojas ali s obzirom na faktično stanje na Gornjem gradu mislim da 100 metara će sasvim zadovoljiti i da će jamčiti sigurnost ne samo Vladi nego nama zastupnicima itd. Neću reći zašto dodatno smatram da je ovo nužna mjera. Najnoviji događaji zapravo pokazuju da mi nismo pošteđeni ni od kakvih pa i ovih najgorih ugroza. Ali kako je ovo, kolege neke kažu lex boras, nekako me ganula briga za slobode od nekih kolegica i kolega kojima naprosto nije imanentno briga za takve stvari iz dobro poznatih razloga iz bliže hrvatske prošlosti. Mislim na razdoblje od prije 90-te gdje su deklarirana prava bila ogromna a stvarna nikakva. Ne samo da nije bilo dozvoljeno prosvjedi i javno okupljanje, nije bio dozvoljen ni javni govor, ni pisana ni bilo kakva druga riječ ako je ona kritizirala postojeći društveni poredak, političke snage na vlasti itd. Ali neću govoriti o tom razdoblju. Reći ću o onim dušebrižnicima sa slobode koji danas tako zdušno se brane za apsolutne slobode koje su same po sebi nemoguće prigovarajući ovoj Vladi i nama da prerestriktivno, previše ograničavamo prava ograničavajući mogućnost prosvjedovanja 100 metara od ovih objekata a ne tako davno, neću spominjati Matiju Gupca i još ove dalje. Spomenut ću jedan događaj iz nedavne prošlosti za vrijeme koalicijske Vlade kada su policijski prosvjednici stjerani s Markovog trga iako je zakon postojao da se na njemu može okupljati. Dakle, onemogućen je javni prosvjed. Pobjegli su u kapelicu Crkve Sv. Marka. I ni to nije bilo dovoljno, za njima su upali policajci u kapelicu na sveto mjesto da ih uhite. I kako nisu uspjeli ovi su se suprotstavili, zaključali u kapelicu. Onda je tadašnja glasnogovornica Zrinka Badrić izjavila protiv svih njih ćemo podnijeti kaznene prijave jer su zatočili policajce molim vas lijepo. Dakle, prosvjednici koji su bili u sakristiji kapelice Crkve Sv. Marka zatočili su policajce u toj istoj sakristiji i prema tome treba ih kazneno progoniti. Jesu to slobode, jesu to prava, o čemu se tu radi. Prema tome, evo iz tog razloga mogao bi još niz drugih primjera navoditi. Svjedok sam niza rasprava u ovoj sabornici na odboru, na saborskim odborima gdje se uporno u početku pokušala progurati jedna sintagma koja je govorila otprilike legalno izabrana vlast i ulica. Dakle, stalno naglašavajući da je tobože nekakva legalna vlast s jedne strane a s druge strane nekakva ulica svjetina zapravo s jednom opasnom tendencijom da se ograniči pravo na javno okupljanje i prosvjed. Prema tome, ako je ikome imanentno i postojanje jedne senzibilnosti na pravo na javni prosvjed i okupljanje onda su to moji kolege s ove strane govornice i ja osobno jer vrlo dobro znamo šta znači zabrana i imena i govora itd. i utoliko sam posebno senzibilno istupio po onom prvom prijedlogu zakona kada sam iskreno se suprotstavio takvom prijedlogu jer je bio puno restriktivniji i drago mi je da je Vlada izišla s ovim prijedlogom i mislim gospodine predsjedniče Vlade da ovaj dobar prijedlog ali bih svakako još dodao raduje me da su i predstavnici sindikata uvidili da je ovo nužan zakon s jedne strane. I s druge strane, gospodine predsjedniče, smatram da bi trebalo kao što su sindikati rekli razmisliti o sigurnosnim razlozima koji se ugrožavaju jednim dosta nekontroliranim prometom na Gornjem gradu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Replika poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, ovaj zakon ima čudno nevjerojatno snažno djelovanje. Još nije ni donesen a već djeluje. I to kako djeluje? Pazite, on ne samo da sprječava javni prosvjed više osoba ispred Sabora, on sprječava prosvjed jedne osobe u Saboru. Tako je snažno kad se sjetim gospodina Borasa, kako je snažno prosvjedovao protiv ovoga zakona da mi je postao gotovo simpatičan a sada tako snažno zagovara ovaj zakon da se moja simpatija za njega vratila na prirodnu mjeru. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Florijan Boras.
Gospodine predsjedniče, licemjerno je govoriti o slobodama od strane onih ljudi kojima sloboda nije urođena. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić replika.
Pa evo upravo na ovo ću se nadovezati. Dakle, ne samo da je svima nama urođena sloboda nego smo se mi prisegom obavezali boriti se za slobodu i prava građanina, pa tako i na pravo građanina da se javno okuplja i posebice da se okuplja na mjestu gdje ih mi zastupamo i reprezentiramo jer ne vidim nekako neposrednu komunikaciju ako ćemo se sa građanima komunicirati na udaljenosti od 100 metara. Ovaj zakon doista omogućuje pravo građanima i slobodu govora ali samo dovoljno glasnim građanima koje mi možemo čuti na udaljenosti od 100 metara. I drugo, možda vi niste pročitali ovaj zakon do kraja. Dakle, zakon koji je bio tako nedemokratski o kojem vi govorite je omogućio našem predsjedniku Vladi Šeksu da 88. godine ovdje dođe i najavi da će biti predsjednik Sabora. Od sutra neki novi mladi Šeks neće imati takvu priliku. Dakle, mladi Šeks novi neće moći doći pred Sabor i reći ja ću se za dvije godine ovdje pojaviti sa velikom grupom ljudi i biti predsjednik Sabora. Jedan građanin više ne može prosvjedovati a ne da ne može 21 kao što je bilo do sada. I u konačnici o sindikatima. Znate, ne prosvjeduju ili nisu prosvjedovali na Markovom trgu samo radnici, nisu prosvjedovali samo sindikalno organizirani radnici nego su prosvjedovali i otpušteni policajci, prosvjedovali su i drugi građani ali nisu svi oni koji su bili na Markovom trgu i prosvjedovali. Neki od njih su se zalagali primjerice za zaštitu rijeke Drave koji nisu bili niti u sindikati niti nigdje drugdje nego su bili jedna ekološka udruga. Prema tome, to što su neki sindikalni leaderi dali nekakvu suglasnost ne znači da građani podržavaju ovakav ne demokratski zakon.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Florijan Boras.
Poštovani kolega Mršić neću ponovno vas podsjećati na razdoblje prije 90.-te. Ponoviti ću, Vlada Ivice Račana i stranka kojoj i vi pripadate je nedavno prije koju godinu hapsila ljude koji su bili u sakristiji Crkve Sv. Marka optužujući i tražeći od njih da ne prosvjeduju na Trgu Sv. Marka. Prema tome, bez obzira što je faktično bilo dopušteno stvarno je bilo zabranjeno, ne samo na Trgu nego čak i u sakristiji Crkve. I nisam čuo da ste vi kao mladi partijac se pobunili protiv toga.
Ja se više ne kanim pojavljivati na prosvjedima jer nemam razloga za to više. A ni onda se nisam pojavio, nisam najavio prosvjed. A to isto podsjeća isto kao što je policija zagrebačka, milicija zabranila održavanje osnivačke skupštine Hrvatske demokratske zajednice sa obrazloženjem da će program će uznemiriti sudionike osnivačkog skupa. Da će nas to same uznemiriti taj nacrt programa, pa smo ga onda održali na ne javnom mjestu. Poštovani zastupnik Josip Leko, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa s obzirom na način kako se raspravlja o ovome Prijedlogu, Konačnom prijedlogu zakona o javnom okupljanju mogao bih najprije reći da je evolucija proces koji kroz duži period kvantitet pretvori, kvantitet pretvori u kvalitet. Ako ja to dobro citiram gospodine Vujiću to bi negdje bilo tako. Ta evolucija je nešto malo ubrzanija kada je u pitanju HDZ.
Drugi zakon dijalektike, kolega.
Kada je u pitanju HDZ, pa je zaista kvantitet prerastao u kvalitet od prosvjeda i organizacije prosvjeda sada se zabranjuju prosvjedi. A kod pojedinih kolega ta evolucija traje čak nešto malo kraće pa se zakon koji je došao u proceduru nazvao Zakonom za robovlasnički sustav a sada se pohvaljuje. A tolerancija među nama je ovakva. Neki imaju pravo na evoluciju, a drugi nemaju pravo na evoluciju. I to je, to je priča o nama. A sada nešto o zakonu. Nema ovdje u Zakonu nikakve konkurencije dva načela, sigurnosti i prava na prosvjed. Ako ste uistinu pažljivo čitali važeći zakon naglasak je na mirno, na mirnom je naglasak i samo je riječ o mirnim prosvjedima. Nema, nema ovdje govora o nekim prosvjedima koji bi mogli ugroziti nekoga. Zakon govori samo o mirnim prosvjedima. Sve drugo je pitanje praktike. Hrvatska država i hrvatska Vlada ima pologe vlasti za organizaciju i sebi osiguranje sigurnosti a Zakon je samo pravna osnova i ovaj Zakon ništa ne rješava osim zabranjuje građanima da protestiraju upravo pred onima kome je protest upućen. Pa neće protestirati nogometnom klubu Dinamo ovdje, nego će ići pred stadion Dinama. A niti će Vladi protestirati pred … [[Govornik se ne razumije.]] Doduše prema ovom Zakonu ne može se protestirati niti pred gostionicom ovdje. Prema ovom Zakonu je zabranjeno protestirati protiv Vlade na … [[Govornik se ne razumije.]] na Katarininom trgu nema protesta, nema protesta, Vlada ne trpi protest. Ali mogu protestirati protiv Vlade pred Dinamovim stadionom ali protiv Vlade ne mogu. Da je to tako čak kada se pažljivo pročita Ustav Republike Hrvatske, dozvolite da vam pročitam Ustav. Ustav kaže da se svako ograničenje slobode i prava mora biti, slušajte kolega, slušajte, razmjerno naravi potreba za ograničenjem i to u svakom pojedinom slučaju a ne generalno kako to Vlada sebi osigurava. Ovo je generalno zabrana protestiranja protiv Vlade. A pojedinačno uvijek je Vlada mogla zabraniti to. I to takav Ustav govori. Ako pogledamo šta kaže, šta kaže Konvencija. I Konvencija kaže samo zakonom i to u slučajevima kada se radi o interesu državne sigurnosti. Je li interes državne sigurnosti povrijeđen ako se dođe Vladi predati protest. Peticija. Ako dođe 20 ljudi u Crkvu Sv. Marka iz Crkve iziđe, kaže idemo idemo i Vladi predati. Zabranjeno prema i Saboru i Bebiću, i Bebiću je zabranjeno predati peticiju više od 15 ljudi. Tako je, tako je. … [[Upadica se ne čuje.]]
Dobro, Vladi se može, Vladi predati.
Ali vlast nije radi sebe nego radi građana, radi građana je vlast. Prema tome, ako ćemo poštivati, ako ćemo, ako ćemo poštivati vlastiti Ustav u stavku 2. članka 16. zaista piše samo u pojedinom slučaju ugrožavanja a ne generalno. Vlada Hrvatska nije generalno ugrožena. Ako vi to tvrdite da jeste generalno onda je zaista veći problem. Ustav kaže samo u pojedinom, pojedinom slučaju. Prema tome, kolegice i kolege ovaj se Prijedlog zakona ne da obući ni u šta drugo nego u Zakon o zaštiti mira hrvatske Vlade dok je na zasjedanju [[Upadica: I Saboru.]] Ne, ne ovaj Zakon je došao iz hrvatske Vlade. Budimo tu otvoreni, naglašavam da je riječ o Zakonu koji uređuje mirna okupljanja i mirne proteste bez mogućnosti da ugrožava Vladu jer poluge vlasti, poluge sigurnosti jesu kod Vlade. Prema tome to je praktično pitanje, to je praktično pitanje a ne zakonski okvir. Ne, ne, ne, ne. Ako mene pitate a građani će vam sigurno reći da je ovo zaista ograničenje slobode građana da svojoj Vladi upute protest pa makar ih bilo 21 a ne 19. Hvala lijepa.
Hvala. Ima jedan ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi kolega Leko je netočno naveo da se ovim Zakonom regulira mirni prosvjed. Ne, ovim Zakonom se regulira javno okupljanje a člankom 11. su predviđene iznimke, dakle, za mirno okupljanje i javni prosvjed. I točno su taksativno navedene a u obrazloženju prijedloga je, čak je u tom prijedlogu navedeno da je bilo do po sadašnjem Zakonu zabranjeno, javno okupljanje, mirni prosvjed u blizini spomenika kulture, nulte kategorije ako bi dovelo do pogibelji zaštićenih vrijednosti. Dakle, i to se sada ukida. Želio sam samo kazati da je u članku 11. u ovom smislu su navedene iznimke od jednog općeg načela pa i u ovom smislu … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodine predsjedniče, pa evo vidite vi koliko je ta demokracija pokvarljiva roba. Mi danas raspravljamo hoće li netko prosvjedovati, neće ili tako dalje. Mi danas raspravljamo hoće li netko prosvjedovati, neće li i tako dalje, sjetimo se na primjer u doba dok je na vlasti bila radnička klasa, a u njezino ime upravljala njezina avangarda. Onda smo mi imali te demokracije toliko u izobilju da smo mogli prosvjedovati gdje smo god htjeli. A vidite u to vrijeme kada je radnička klasa bila na vlasti kakvu smo imali demokraciju. Turk Ivan zvani Johan rođen 25. svibnja 1871. godine proglašen je 31. kolovoza 1946. godine u kotarskom sudu Pakrac, citiram «idejnim ustašom, ratnim zločincem i narodnim neprijateljem». Izvod iz matične knjige umrlih kaže da je Ivan Turk umro 4. listopada 1938. godine. Fuj demokracija.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Leko.
Pa mogu samo reći da sam slušao i gledao neke emisije kolege, kolege Lončara u tom vremenu sa Hrvatske televizije, a ja, ja u tom periodu nisam mogao dobiti ni stipendiju. Hvala lijepa.
Ne radi se o povredi Poslovnika gospodine Lončar ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne radi se jer je odgovorio na repliku, a u odgovoru na repliku može zastupnik [[Upadica: Ali on je rekao i neistinu]] Ali ne može se. Nema ispravka netočnog navoda [[Upadica: Ja sam došao na televiziju 1992.]] Nema, nema. Ali nema, kod replike nema, nema da li je zastupnik rekao nešto ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Ma nema, nema ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Nemojte, pustite to sve. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pustite to, to neka ostavimo sve Ministarstvu za organiziranje spontanih demonstracija. I poštovani zastupnik Ivo Josipović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege! Zapravo su izrečene dosta ozbiljni argumenti koji mene navode na zaključak i neću ponavljati zato te argumente da će dobitak za sigurnost biti malen, ali da nažalost će biti narušen onaj jedan demokratski standard na koji smo navikli. Ja te argumente neću ponavljati, ali ću se osvrnuti samo kao svoj doprinos ovoj raspravi na situaciji komparativno-pravnu u demokratskim razvijenim zemljama jer je bilo riječi ovdje, predlagatelj je naveo kako je riječ o uobičajenoj normi koja je uobičajena u demokratskom svijetu. U Austriji nema prostornog ograničenja na javno okupljanje. Evo Zakon je tu, ja ga imam citat. U Belgiji postoji okupljanje i ono je ograničeno na uži centar Bruxellesa dakle nešto slično kao naša, naše spomenici kulture recimo i oko Kraljevske palače i Parlamenta. Točno je. U Cipru, na Cipru nema prostornog uređenja. U Češkoj isto tako nema prostornog uređenja na javno okupljanje. U Danskoj je okupljanje ograničeno u zgradama i njihovoj neposrednoj blizini. Istina je. U Finskoj prostornog ograničenja nema. U Francuskoj prostorno ograničenje se, ograničila, su se ograničila na skupove na javnim prometnicama i skupove protiv stranih šefova država koji jesu u posjeti Francuskoj. Pristup predsjedničkoj palači, sudovima i parlamentu može biti ograničen. Dakle to je u području recimo to tako procjene da li konkretni događaj ugrožava sigurnost ili ne ugrožava? Kod, u Grčkoj isto tako nema obligatorne zabrane nego je riječ o mogućim ograničenjima ako prijeti sigurnosti društvenog i ekonomskog života. U Mađarskoj je isto tako fakultativno recimo to tako ograničenje ako bi okupljanje ugrozilo funkcioniranje Parlamenta, sudova ili ako ugrožava promet. Dakle nema apsolutne zabrane nego ako je konkretni događaj ugroza. U Irskoj isto tako postoji mogučnost ograničenja i to zanimljivo nije dopušteno na privatnom vlasništvu bez suglasnosti vlasnika i ako je riječ o Parlamentu i javnim zgradama ako je to tražila služba sigurnosti iz određenih konkretnih razloga. U Italiji ne postoje prostorna ograničenja. U Sloveniji je ograničenje moguće samo kod objekata koji se štite posebnim propisima ali opet ukoliko bi se time osigurala, ugrozila sigurnost tih institucija. Dakle opet ne obligatorno. U Slovačkoj koja nam je po mnogo čemu bliska ne postoje prostorna ograničenja. U Španjolskoj ne postoje prostorna ograničenja. U Portugalu ne postoje prostorna ograničenja. U Luksemburgu nema prostornih ograničenja a isto tako ni u Nizozemskoj. U Švedskoj nema prostornih ograničenja na apstraktnoj razini nego samo postoje prostorna ograničenja vezana za konkretnu ugrozu. Isto tako je i u Poljskoj. U Velikoj Britaniji koja evo vidimo da je jako ugrožena i vjerojatno ima najviše straha za takva ograničenja isto tako ne postoje apriorna ograničenja nego su vezana za konkretne sigurnosne ugroze, a postoje neke presude Europskog suda za ljudska prava koja se odnose upravo na neka konkretna ograničenja koja su navedena. Jednom riječju u velikoj većini demokratskih zemalja nema apriornih ograničenja nego su naravno svjesni da postoji mogučnost ugroze, ograničenja vezali za procjenu onih kojima je to posao. Što se dešava? Ja osobno ne vjerujem da će barem u ovoj situaciji kakvu mi danas imamo promjena zakona dovesti do velikih praktičnih posljedica. Zašto u to ne vjerujem? Zato jer kada bi se doslovno čitale mogučnosti i ograničenja koje proizlaze iz teksta, iz doslovnog čitanja teksta novopredloženih normi ograničenja bi bila zaista strašna. Do toga da zaista grupa ljudi ne može prošetati Markovim trgom. Ja sam uvjeren da to nitko tako neće primjenjivati. Isto tako sam uvjeren da ako bi i došlo do ozbiljnijih prosvjeda kao što i do sad hrvatske vlade u demokratskoj Hrvatskoj nisu ograničavale silom prosvjede na Markovom trgu da to ne bi učinila ni jedna demokratska vlada, a takva je naravno i ova Vlada pa zato gotovo gledam na ove promjene zakona kao nepotrebnu mrlju demokratskom licu današnje Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče iz Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo članovi Vlade, kolegice i kolege u 23 sata i 27 minuta bit ću ekspeditivan. Mi u Demokratskom centru imamo razumijevanje za ove vladine motive da se poveća razina sigurnosti štićenih osoba i objekata posebno u kontekstu globalnih problema sigurnosti danas u svijetu. Nadalje imamo razumijevanje i za vladine namjere da se poveća razina sigurnosti stranih državnika i delegacija kada borave na Trgu Svetoga Marka. Osobito to naglašavamo zbog, u kontekstu terorističkih napada u Londonu i medijskih informacija da u Italiji danas strahuju od sličnih terorističkih napada, u Danskoj i u drugim europskim zemljama. Više manje to su zemlje antiterorističke koalicije, a i Hrvatska je jedna od tih zemalja antiterorističke koalicije. Dalje, uvjereni smo da, mi smo uvjereni da zabranom ovih javnih okupljanja i mirnih prosvjeda da se neće bitno samim ovim zabranama povećati sigurnost i štićenih osoba, objekata, stranih državnika i delegacija. Ovome svemu treba dodati i kvalitetan rad obavještajnih i protuobavještajnih službi. Kombinacijom ove dvije zaštite mi ćemo onda imati kvalitetnu zaštitu ako se samo budemo oslonili na ovu fizičko osiguranje mislim da to nije dovoljan razlog. Istina da ovom zabranom javnog okupljanja mi bitno nećemo ograničiti ustavno zajamčena prava i slobode na javno okupljanje i mirno prosvjedovanje jer ovakvih ograničenja u razvijenim zemljama demokracije imamo koliko god hoćete. Prema tome više-manje možemo tumačiti svatko na svoj način, ali ovakvi standardi postoje u svijetu i po tome Hrvatska nije posebno, neka posebna iznimka. I za sam kraj. Mi smo svi svjesni da je Trg svetoga Marka jedno kultno mjesto, da je taj trg kao takav jedna posebna destinacija pogodna za dnevnu političku upotrebu i zloupotrebu. Hvala lijepo. I normalno podržat ćemo ovaj prijedlog.
Hvala. I posljednji govornik, poštovani zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodine predsjedniče Vlade, uvaženi članovi Vlade, kolegice i kolege. Obzirom da je zaista vrijeme poodmaklo, ja ću svoje izlaganje svesti na dvije minute. Dva pitanja, dva odgovora i dva zaključka. Naime najprije da kažem da mi je drago da nas je ovako puno ostalo, jer osjećam da je ovo vrlo značajan trenutak za daljnji razvoj civilnog društva u Hrvatskoj. Neću ponavljati ono što je rekao gospodin Leko, gospodin Josipović, ja sam na tragu njihovog razmišljanja glede ovoga. No, nismo čuli ništa vezano uz hrvatski specifikum pozivajući se na Vijeće Europe, na ove primjere europskih demokratskih zemalja, pravnih država. Mislim da to nije dobro. Moje je prvo pitanje: Koliko se kolegice i kolege dnevno danas afera, korupcija, malverzacija, nedozvoljenih radnji svih vrsta povezuje sa hrvatskim političarima i hrvatskom politikom. Odgovor na to pitanje glasi: Još uvijek jako puno, daleko, daleko, previše. Drugo pitanje: Što bi bilo da danas nemamo ovaj dodatni pritisak civilnog društva? Odgovor glasi: Sigurno ne bilo bolje, vjerojatno bi bilo znatno znatno gore. Zato ja ovaj zakon ili nešto slično u ovom zakonu bih možda podržao 5, 6, 10 godina. U ovom trenutku definitivno ne. Hrvatska nije pravna država, građani nemaju se kome obratiti. Zar će pravosuđe zaštiti građana. Koliko će trebati godina da građanin dokaže svoju pravicu. Prema tome ovo je jedino oružje u rukama civilnog društva da radi dodatni pritisak na nas, da traži pošteniji, efikasniji, korektniji rad. Zato u ovom trenutku ne. Ono što mene posebno smeta u večerašnjoj raspravi je spominjanje riječi: "terorizam" i povezivanje te riječi na bilo koji način sa onima koji su nezaposleni, obespravljeni, poniženi. Takvi ljudi u mirnom prosvjedu su se izmjenjivali posljednjih godinu dana vrlo često na trgu ispred ove zgrade. Zato kolegice i kolege u ovom trenutku smatram da ne mogu podržati ovakav zakon. Da smatram građane saveznicima u našem poslu da Hrvatska postane bolja, demokratičnija i pravna država. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Završni osvrt državnog tajnika u Ministarstvu unutarnjih poslova, Ivice Buconjića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Štovane dame i gospodo, ja ću samo još jedanput ponoviti ono što sam rekao u uvodu kod obrazlaganja potrebe za donošenjem ovoga zakona. Naime, ovdje je bilo pokušaja osporavanja da slična rješenja ograničavanja javnog okupljanja na javnim površinama imaju i druge zemlje. Mi smo prilikom donošenja ovoga zakona konzultirali rješenje iz drugih država. Austrija ima slična rješenja, Njemačka ima slična rješenja. Gospodin Josipoviću vi ste nabrojali još nekoliko država koje imaju i poznaju slična rješenja. Isto tako je sasvim jasno da takva ograničenja priznaje, odnosno dopušta i Konvencija za zaštitu prava i temeljnih sloboda i protokola Vijeća Europe. Dakle ove predložene promjene su u skladu i sa tom konvencijom Vijeća Europe. Isto tako se kod donošenja prijedloga ovoga zakona konzultiralo i socijalne partnere okupljene u GSV-u i socijalni partneri su se isto usuglasili da se ovakva promjena Zakona o javnom okupljanju donese i isto tako je jasno da su što je i u obrazloženju materijala navedeno, da su i poštovana ustavna načela o zaštiti i poštovanju ljudskih prava i sloboda. I na kraju ja bih samo rekao ono što se tiče MUP-a kao predlagatelja, da MUP ima zaista veliku odgovornost osigurati potrebnu razinu razinu sigurnosti svih državnih institucija sa ovakvim zakonom će osiguravanje te potrebne razine sigurnosti biti daleko lakše i ono što je vrlo važno reći, izbjeći će se arbitrarnost kakva je do sada mogla biti primijenjena zbog toga što je jasno gdje su javna okupljanja zabranjena i u kojoj situaciji. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Josipović.
Evo vrlo kratko. U pogledu austrijskog rješenja i nekih drugih rješenja sličnost je takva da ne može biti isti razlog. Naime točno je da austrijski zakon iz 53., pazite iz 53. godine brani održavanje skupova kad zasjeda nacionalno vijeće itd. na 300 metara, ali samo kada zasjeda. Dakle ni tamo nema apriorne zabrane i maksimalnog pokrivanja određenog teritorija zabranom okupljanja. Slično je isto i u drugim zemljama da vas sada s tim ne gnjavim.
Hvala lijepa. Idemo na glasovanje. Molim državnog tajnika prvo da se očituje o dva amandmana Kluba zastupnika SDP-a. Prvo na amandman 1, na članak 1.
Ne prihvaća se amandman.
Malo obrazloženja.
Zbog toga što je ovim zakonom propisano točno gdje se zabranjuje okupljanje bez mogućnosti odobravanja kao što se predlaže amandmanom. Ide se generalnom zabranom u tom području koje je propisano zakonom.
Hvala. Tko će u ime predlagatelja? Poštovani zastupnik Ivica Račan. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, klub SDP-a je spreman da podrži ovaj zakon pod uvjetom da se usvoje naši amandmani, a amandmanima smo pokušali da ipak kada je riječ o Hrvatskom saboru i hrvatskoj Vladi, nismo išli na druge institucije poput Predsjednika Republike, da osiguramo ovdje da ipak u suživotu se mogu primijeniti principa. Jedan je princip sigurnosti dakako, a drugi je princip ipak pravo na iskazivanje protesta građana ove zemlje pred najvišim demokratskim njihovim institucijama vlasti. Zato smo predložili u ovom prvom amandmanu ipak izuzetno da se pod strogim uvjetima omogući iskazivanje protesta u ograničenom broju i u ograničeno vrijeme. Time smo želili da prekinemo praksu koju ste vi gospodo iz HDZ-a stimulirali dok smo mi bili na vlasti, jednu anarhičnu situaciju da je doista bilo moguće na Markovom trgu svašta, i anarhija, i šatori i tome sl. Mislimo da treba uvesti reda ali pomoći da se ovdje ostvari demokratsko načelo građana, da mogu predati peticiju, letke, zastupnicima Hrvatskog sabora ili može biti članovima Vlade. Zato smo predložili ove amandmane mislimo da oni pomažu namjeri predlagača. A to je uvjet da podržimo ovaj Zakon.
Moramo glasovati.
Samo ako mogu reći, intervenirati.
Moramo glasovati gospodine državni tajniče. Tko je za ovaj amandman? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2. na članak 2.
Članak 2. isto se ne prihvaća 2. amandman a inače sam htio reći da se neće ograničavati i onemogućavati dijeljenje letaka pojedinačno niti pred Saborom niti pred Vladom. Dijeljenje letaka nije javno okupljanje niti protestiranje.
Poštovani zastupnik Ivica Račan u ime predlagatelja.
Pa ne možemo ovako vašom usmenom izjavom, vi prijedlogom ovih Izmjena i dopuna zakona to onemogućavate jer brišete mogućnost da ovdje se okuplja preko, vi brišete mogućnost do 20 ljudi da ovdje mogu naprimjer da predaju peticiju ili dijele letke uoči, da ali brišete članak koji govori o broju preko 20 koji definira što je okupljanje, vi to brišete prema tome ostaje samo izjava usmena koju smo čuli a u Zakonu piše drugačije kojega vi predlažete.
Ma ja mislim da neće to, tko hoće doći skupina nešto predati, druge postoje norme toga Zakona i primjena Zakona. Kako bi mogli zabraniti da netko dođe predsjedniku Hrvatskog sabora ili predsjedniku Vlade predati neku peticiju, prosvjed ili slično. Molim, tko je za ovaj amandman? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Idemo na glasovanje o zakonu. Gospodin Bebić izvolite. Molim. Dajem na glasovanje Prijedlog zakona. Tko je za ovaj Prijedlog zakona? Zlatko tam ti je ruka zapela za kameru. Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 76 glasova za, 26 protiv i 1 suzdržanim usvojen ovaj Prijedlog zakona. Prošao. Gospođe i gospodo zastupnici, ne bi danas trebali ići sa nastavkom raspravljanja o dnevnom redu, samo malo da kažem što ćemo sutra. Dakle, sutra bi trebali početi sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, i sa ovim točkama 8., 9., 10., 11. i 12. Ove točke od 8 do zaključno 12. znači samo nomotehničko prebacivanje materija poreza na dodanu vrijednost u te zakone pa predlažem da se o tim zakonima provede objedinjena rasprava. Nakon toga, kada Odbori za zdravstvo, i odbor zakonodavstvo i neki drugi zainteresirani odbor obave raspravu o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju onda ćemo se vratiti na njega. Budući da smo dosta kasno ostali predlažem sutra nastavak u 10 sati. Kolegica Antičević, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče upravo ste obznanili da je donesen zakon, ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju jeste organski zakon zato što se ovim zakonom rješava odnosno utvrđuje se ljudska prava i temeljne slobode. Članak 162. Poslovnika. A članak 42. Ustava utvrđuje da je javno okupljanje i mirni prosvjed ustavna kategorija, prema tome, povrijedili ste Poslovnik i Ustav, odnosno ovaj zakon nije dobio potrebnu većinu od 77 glasova i najavljujemo Ustavnu tužbu.
Hvala lijepa. Ako je došlo do povrede Ustava nisam ga ja počinio nego je počinio glasovanjem. Inače u tom članku Ustava koji ste citirali propustili ste reći ako se razrađuju Ustavom utvrđene prava i slobode. Ali vi ćete ako želite podnijeti Ustavnu tužbu i oboriti taj Zakon. Znači nastavak sutra u 10 sati. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!