Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 14. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koje redovno prate rad našega doma, predstavnici određenih nevladinih organizacija. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike i goste. Odsustvo sa današnje sjednice su opravdali poslanici Borislav Bojić, Milica Marković, Saša Magazinović, Zlatko Lagumdžija i Mirza Kušljugić. Kašnjenje je najavio poslanik Lazar Prodanović. Prema informaciji službe sjednici je prisutno 32 poslanika. Konstatiram da sjednica ima kvorum za rad i odlučivanje. Kada je riječ o izmjenama i dopunama dnevnog reda, želim vas upoznati da smo s ranije predloženog dnevnog reda skinuli - tačku 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana BiH; - tačku 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu i boravištu državljana BiH; (Ustavnopravna komisija je 22.11.2011. godine dostavila obavještenje o odgađanju razmatranja ova dva zakona, jer predlagač zakona Vijeće ministara BiH nije dostavilo mišljenje o podnesenim amandmanima) - tačku 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH, jer je Ustavnopravna komisija zbog velikog broja podnesenih amandmana zatražila produženje roka za dostavljanje izvještaja. Kolegij Doma je kao krajnji rok odredio 12.12.2011. godine; 2 - tačku 6. Prijedlog zakona o zabrani negiranja, minimiziranja, opravdavanja ili odobravanja holokausta, zločina genocida i zločina protiv čovječnosti; (Zajednička komisija za ljudska prava, prava djeteta, mlade, imigraciju, izbjeglice, azil i etiku je podnijela zahtjev za produženje roka za dostavljanje mišljenja, jer je odgodila razmatranje Prijedloga zakona zbog neprisustva predlagača. Kolegij Doma je kao krajnji rok odredio 6.12.2011.) - Tačku 8. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o jedinstvenom matičnom broju, na zahtjev Zajedničke komisije oba doma za postizanje identičnog teksta Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o jedinstvenom matičnom broju, koja zbog nedostatka kvoruma nije mogla održati sjednicu. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Nema prijavljenih. Zatvaram raspravu i konstatiram da 14. sjednica Doma ima sljedeći 1. Usvajanje Zapisnika 13. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja a) Komentari na dobivene odgovore, b) Nova poslanička pitanja; 3. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu okvirnog zakona o uspostavljanju zbirnog zajedničkog registra nevladinih organizacija u Bosni i Hercegovini, predlagač Vijeće ministara BiH, zakon broj 01,02-02-1-2211, od 27.9.2011. (zakon u prvom čitanju); 4. Izvještaj o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine i međunarodnih obaveza za 2010., materijal Predsjedništva BiH, broj 01,02-16-1-86711, od 3.8.2011.; 5. Izvještaj o reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine za 2010., materijal Ureda za reviziju institucija BiH, broj 01-16- 1-107111, od 13.10.2011.; 6. Izvještaj o provođenju Strategije prevencije i borbe protiv nasilja u porodici za Bosnu i Hercegovinu za period od 2009. do 2011. godine, za 2010. godinu, materijal Vijeća ministara BiH, broj 016-37-99211, od 22.9.2011.; 7. Izvještaj o provođenju Akcionog plana za provođenje UNSC-ove rezolucije 1325 “Žene, mir i sigurnost” u Bosni i Hercegovini za 2011. godinu, za period 3 od 27.7.2010. do 27.7.2011., materijal Vijeća ministara BiH, broj 016-37- 99111, od 22.9.2011.; 8. Četvrti i peti periodični izvještaj UN-a o CEDAW-u Bosne i Hercegovine, materijal Vijeća ministara BiH, broj 016-37-99311, od 22.9.2011.; 9. Polugodišnji pregled realizacije aktivnosti iz Akcionog plana za realizaciju prioriteta iz dokumenta Evropsko partnerstvo s Bosnom i Hercegovinom za period od 1.1.2011. do 30.6.2011., materijal Vijeća ministara BiH, broj 034-06-90911, od 31.8.2011.; 10. Izvještaj o stanju provođenja Privremenog sporazumaSporazuma o stabilizaciji i pridruživanju za period od 1.1.2011. do 30.6.2011., materijal Vijeća ministara BiH, broj 034-06-90911, od 31.8.2011.; 11. Informacija o procjeni implikacija pristupanja Republike Hrvatske Evropskoj uniji, materijal Vijeća ministara BiH, broj 01,02-06-113211, od 2.11.2011.; 12. Informacija u vezi s Preporukom o HIV-u, AIDS-u i svijetu rada, br. 200 iz 2010. godine, Međunarodne organizacije rada, materijal Vijeća ministara BiH, broj 01-50- 19-106511, od 12.10.2011.; 13. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2010. godini, materijal Vijeća ministara BiH, broj 01,02-04-48511, od 03.6.2011.; 14. Razmatranje materijala Pravobranilaštva BiH dostavljenog povodom usvojene Inicijative poslanika Stranke za BiH za razmatranje na sjednici Doma tačke dnevnog reda „Informacija Pravobranilaštva BiH o sprečavanju ove institucije da obavlja svoje funkcije u skladu sa zakonom“, materijal broj 01-50-3-695-110, od 28.7.2011.; 15. Izjašnjavanje o Inicijativi poslanika Šefika Džaferovića „Da se u plan rada Predstavničkog doma uvrsti da će se svakog mjeseca analizirati stanje ispunjenosti obaveza koje Bosna i Hercegovina ima na svom evropskom, evroatlantskom i sigurnosnom putu, broj 01-50-19-63611, od 23.6.2011.; 16. Prijedlog za imenovanje članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH (usaglašen Prijedlog Zajedničkog kolegija oba doma), materijal broj 012-50-3-2-911; 01-05-1-17511, od 9.11.2011.; 17. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma o dodjeljivanju statusa međunarodne organizacije Međunarodnoj akademiji za borbu protiv korupcije; 18. Davanje saglasnosti za ratificiranje Sporazuma o grantu švedskog Trust fonda (Projekat zaštite kvaliteta voda Vodovod i kanalizacija Mostar) između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, u funkciji administratora švedskog Trust fonda; 19. Davanje saglasnosti za ratificiranje Finansijskog sporazuma između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije koji se odnosi na Nacionalni program (Dio II.) za 2010. godinu u okviru Instrumenta za pretpristupnu pomoć; 20. Davanje saglasnosti za ratificiranje Kreditnog sporazuma za Projekat glavne gradske magistrale u Zenici između Saudijskog fonda za razvoj i Bosne i Hercegovine; 21. Davanje saglasnosti za ratificiranje Izmjene sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Međunarodne razvojne asocijacije (IDA) za Program energetske zajednice za jugoistočnu Evropu – ESCEE (kredit br. 4197 – BOS); 4 22. Davanje saglasnosti za ratificiranje Amandmana na Sporazum u vezi sa Sporazumom o zajmu, finansiranju i projektu od 23. juna 2008. za 17.000.000.00 eura između Bosne i Hercegovine, koju predstavlja Ministarstvo finansija i trezora BiH (zajmoprimac), Federacije Bosne i Hercegovine, koju predstavlja Federalno ministarstvo finansija, Elektroprivrede Hrvatske zajednice Herceg Bosna d.d. Mostar (EP HZHB) kao agencije za izvođenje projekta (Agencija za izvođenje projekta) i Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW), Frankfurt na Majni – Rehabilitacija Hidroelektrane Rama; 23. Davanje saglasnosti za ratificiranje Amandmana br. 3 na Sporazum o finansiranju od 27. februara 2006. (Evropski fond za Bosnu i Hercegovinu (EFBH) – Program stambenih zajmova - Program zajmova za mala i srednja preduzeća) između Vijeća ministara Bosne i Hercegovine, koje zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH, i KfW, Frankfurt na Majni; 24. Davanje saglasnosti za ratificiranje Ugovora o zajmu (Projekat vezan za vodovod i otpadne vode u Sarajevu) između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj; 25. Davanje saglasnosti za ratificiranje Međunarodne konvencije za zaštitu svih lica od prisilnog nestanka. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 13. sjednice Predstavničkog doma
Dame i gospodo, moje pitanje je bilo upućeno ministru za promet i komunikacije i ima veze sa kontrolom neba u BiH. Odgovori koje sam dobio su, naravno, urađeni korektno, ali na vašu pozornost i pozornost ministra Vidovića upućujem nekoliko činjenica. Naime, BiH je i u prethodnom periodu zbog nepostojanja adekvatne kontrole neba izgubila cca 300 miliona dolara, koji bi bili namijenjeni za razvoj zračnog prometa u BiH. Svake godine BiH gubi 78 miliona dolara, od čega u ovom trenutku nekakve dvije trećine, odnosno tri četvrtine pripadaju Republici Hrvatskoj i Srbiji, jer preuzimaju kontrolu neba nad našom zemljom. Dio pitanja koji se odnosi na funkcionalnost opreme koju je Direkcija nabavila za kontrolu neba ima veze sa kompatibilnošću sa opremom u Hrvatskoj i Srbiji i na odgovor da je to potpuno kompatibilno, ministre, izražavam sumnju koja može počivati na poslovnom interesu Srbije i Hrvatske da ne daju saglasnost u kompatibilnosti te opreme, pri čemu mi možemo kontrolu neba ostvariti u nekoj daljoj budućnosti. I, gospodine ministre i gospodo poslanici i dame i gospodo poslanici, također izražavam rezervu u mogućnost uspostavljanja ove kontrole do kraja 2012. godine, kako ste u svom pitanju odgovorili, iz jednostavne činjenice da u ovom trenutku u BiH nemamo niti jednog jedinog certificiranog kontrolora letenja. Ovo je informacija koju sam provjerio, dakle u nadležnim institucijama. A za njihovo obrazovanje potrebno je od ovog trenutka 18 mjeseci minimalno. Dakle, gospodine ministre, ja vas molim da se u narednom periodu zaista o ovom problemu koji je fantastično velik, evo, zbog cifara koje sam spomenuo, koje idu dakle za razvoj zračnog saobraćaja, a oslobađaju budžet od troškova – da se dadne veoma značajna podrška. Hvala.
Komentar na dobiveni odgovor ima i Darko Babalj. Izvolite.
Evo da vas pozdravim, prije svega, i da se zahvalim Zajedničkoj službi i predsjedavajućem na ekspeditivnom i brzom odgovoru. Zadovoljan sam odgovorom. Međutim, što sam se javio? Bilo je puno pitanja koje sam postavio prije ove teme, pa bih zamolio, znači, da i ovi ostali budu ekspeditivni kao Vi, gospodine predsjedavajući.
Riječ ima Amir Fazlić. Izvolite. 6
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege, ja moram priznati da sam zadovoljan dobijenim odgovorom sa 9. sjednice, međutim od 9. sjednice do 14. uvijek dobijam sukcesivno par odgovora, a smatram da je moje pitanje bilo takve prirode da direktori agencija ga mogu odgovoriti za 10 minuta, pa bih zamolio stručnu službu da još jednom uputi urgenciju za one odgovore koje nisam dobio od institucija. Inače, bilo je još pitanja pa se nadam da će biti odgovori do sljedeće sjednice.
Riječ ima Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvaženi poslanici, ja nisam zadovoljan sa odgovorom koji sam dobio od federalnog ministra Vlade Federacije, vezano za donošenje podzakonskih akata u nadležnosti federalnog ministra poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva u odnosu na druge zakone, konkretno Zakon o PDV-u, pošto je apsolutno i grubo derogiran Zakon o PDV-u. S obzirom da se radi o jednoj ozbiljnoj pravnoj legislativi, ja ću preko svog kluba uputiti svoje komentare u pisanoj formi. Hvala.
Riječ ima Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodo, sve vas skupa pozdravljam. Ja imam potrebu da komentarišem oba pitanja koja sam do sada dobio. To je ... odgovor na pitanje koje je upućeno Ministarstvu finansija RS-a i odgovor koji sam dobio od Ureda zastupnika/agenta Vijeća ministara pred Evropskim sudom za ljudska prava u Strazburu. Kada je u pitanju odgovor koji sam dobio od Ministarstva finansija RS-a – a da podsjetim, postavio sam pitanje: Ko u RS-u i Federaciji BiH, i da li uopće iko, nadzire kreditna zaduženja jedinica lokalne samouprave, da li je taj proces pod kontrolom i kakvi su problemi u ovoj oblasti? – ja sam zadovoljan dobivenim odgovorima, odnosno zadovoljan sam time što su Federalno ministarstvo finansija i Ministarstvo finansija RS-a poslali odgovor na ovo moje pitanje. Međutim, stanje kada je u pitanju zaduživanje jedinica lokalne samouprave, posebno u Federaciji BiH, zaista je ozbiljno i čini se, iz onoga što se može iščitati iz odgovora federalnog ministra finansija, da se taj proces u Federaciji BiH ne nadzire u pravom smislu, zato što jedinice lokalne samouprave imaju obavezu da izvještavaju Ministarstvo finansija, ali, kako to ministar kaže u svom odgovoru, one to ne čine. Bilo bi dobro, u tom smislu, poduzeti određene aktivnosti jer, nažalost, neposredan izbor načelnika i gradonačelnika u BiH je jedan značajan korak naprijed kada je u pitanju demokratija, međutim veliki broj tih ljudi uopće nije kompetentan za taj posao i dovode javne finansije u jedinicama lokalne samouprave u jedan haos od kojeg će naposljetku zaboljeti glava, dakle i entitete ali i državu BiH. Kada je u pitanju odgovor iz Ureda zastupnika Vijeća ministara pred Evropskim sudom za ljudska prava, tu također imamo jedan značajan problem. Npr., prema informaciji koju sam dobio, 7 pred Evropskim sudom za ljudska prava se trenutno vodi oko hiljadu i šeststo postupaka protiv BiH. Neki od tih procesa imaju vrlo značajan utjecaj na kretanja u BiH. Primjer za to je i presuda Sejdić i Finci protiv BiH, pa bi bilo dobro da se Parlamentarna skupština, odnosno Zastupnički dom pozabavi malo ovim pitanjem i u tom smislu ću, u okviru novih poslaničkih pitanja i inicijativa, uputiti jednu inicijativu za sveobuhvatniju raspravu o ovoj temi koja postaje sve ozbiljnija kada je u pitanju funkcioniranje BiH. Hvala lijepo.
Riječ ima Petar Kunić. Izvolite.
Hvala, predsjedavajući. Ja sam postavio pitanje vezano za odlazak u penziju državnih zaposlenika, odnosno službenika. Dobio sam odgovor vrlo promptno, brzo, i ... zahvaljujem se na tom činu, no u odgovoru je sve potvrđeno što sam ja konstatovao ovde. Ovde se kaže da se primjenjuje zakon, da se uračunava staž osiguranja, a ne radni staž. Međutim, to je opšta pojava u BiH. Ja bih želio upozoriti da državne institucije, ne samo ovdje nego i u entitetima, narušavaju ljudska prava građana, dakle ljudi koji odlaze u penziju. Naime, svi poslodavci računaju radni staž, a ne staž osiguranja, dok u zakonu piše staž osiguranja. Dakle, mora biti provjereno prije nego što se izda rješenje o prestanku radnog odnosa da li kandidat koji odlazi u penziju ima potreban broj godina staža osiguranja. To je prema zakonu 40 godina. Međutim, to se ne utvrđuje, nego se utvrđuje samo radni staž. Ljudi se pošalju: da im se rješenje, ljudi se pošalju u penziju i čekaju dvije-tri godine da im poslodavac raniji negdje plati taj radni staž, plati osiguranje. I to je vrlo ozbiljna stvar. Ja bih molio ministre koji su ovdje da se to razmotri na Savjetu ministara. Dakle, to je preozbiljno pitanje da bi mučili ljude na takav način. Dakle, poslodavac mora da provjeri da li kandidat koji treba ići u penziju ima potreban broj godina staža osiguranja, a ne radnog staža, ili da zatraži od tog kandidata da sam pribavi radni staž osiguranja, godine radnog staža osiguranja, a ne da ga jednostavno pošalje i da on čeka dvije-tri godine, kad, ... vi znate kako je kod nas, ne primjenjuje se zakon i mnogi poslodavci ne plaćaju staž osiguranja i dovodimo ljude do ugrožavanja temeljnih ljudskih prava. To je ugrožavanje temeljnih ljudskih prava. Hvala.
S ovim smo završili komentare na dobivene odgovore. Prelazimo na b) Nova poslanička pitanja 8 Prvi za riječ se prijavio Božo Ljubić, zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, prije postavljanja zastupničkog pitanja, želim čestitati današnju Novu godinu svim zastupnicima i svim građanima BiH koji je danas obilježavaju. Također, želim čestitati svim zastupnicima i svim građanima BiH sutrašnji blagdan, dakle 25. studenog, koji ga slave kao državni blagdan. A sada prelazim na zastupničko pitanje: ‚Što Ministarstvo obrane i vlasti u Federaciji BiH poduzimaju ili namjeravaju poduzeti da riješe praksu diskriminacije radnika na nacionalnoj osnovi u Privrednom društvu „Igman“ d.d. Konjic?‘ Pitanje je upućeno Ministarstvu obrane i vlastima u Federaciji BiH. Kratko obrazloženje: Iz dostupne dokumentacije, kao i izjava radnika Privrednog društva „Igman“ d.d. Konjic, vidljivo je da se radnicima hrvatske i srpske nacionalnosti krše radnička i socijalna prava. Prvo, samo njima nije uvezan radni staž, za razliku od radnika bošnjačke nacionalnosti. Drugo, ne rade na svojim predratnim radnim mjestima iako ona i dalje postoje. Primorani su potpisivati radne ugovore o rasporedu na radna mjesta koja ne odgovaraju njihovoj stručnoj spremi pod prijetnjom otkazima. Oni rade kao polukvalificirani radnici, naravno, i shodno s tim dobivaju i manje plaće. Treće, radnice majke nemaju ista prava kao njihove kolegice Bošnjakinje. Ovi radnici su se obraćali sindikatu. Dobili su odgovor da imaju prava i da je samo do uprave poduzeća da im se ta prava priznaju a obaveze ispune. No to poslodavac i dalje odbija učiniti. Napominjem da se radi o Privrednom društvu 51% u državnom vlasništvu. Ja imam ovdje vrlo opsežnu dokumentaciju sa izjavama radnika, dokumentacijom itd. Radi se o mojoj izbornoj bazi i ja tražim odgovor, ali se neću zadovoljiti sve dok se ova diskriminacija ne otkloni. Prema tome, ovo je moja poruka onima koji su odgovorni za ovo. Hvala lijepo.
Ja također imam dva poslanička pitanja. Tokom Konferencije predsjednika parlamenata Zapadnog Balkana u Budimpešti, između ostalog, imao sam i jedan bilateralni susret sa predsjednicom Parlamenta Albanije, gospođom Jozefinom Topali. Tom prilikom sam saznao da postoji čitav niz međunarodnih sporazuma između BiH i Republike Albanije koji nisu ratificirani zbog Vijeća ministara BiH. U vezi s tim postavljam konkretno poslaničko pitanje: 9 ‚Zašto se odugovlači sa potpisivanjem sljedećih međunarodnih sporazuma između Republike Albanije i BiH: a) Sporazum o pomorstvu između Vijeća ministara Republike Albanije i BiH, b) Sporazum iz oblasti veterinarstva, c) Sporazum iz oblasti ekonomske saradnje, d) Sporazum o saradnji za pravnu pomoć za prava građana i kaznenog prava, e) Sporazum o saradnji iz oblasti odbrane, f) Sporazum o saradnji iz oblasti nauke, g) Sporazum o carinskoj saradnji?‘ Pitanje postavljam Vijeću ministara BiH, Ministarstvu pravde (ministru Bariši Čolaku), Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa (Mladenu Zirojeviću) i Ministarstvu odbrane (ministru Selmi Cikotiću). Odgovor tražim u pisanoj formi. Drugo pitanje. Dobio sam jedan opširan predmet od gospođe Mijatović-Škondrić Stoje, a predmet je naslovljen kao protest zbog opstrukcije povratka u Sanski Most na području Federacije BiH i poziv, citiram, ‚Denisu Bećiroviću za pomoć građanima srpske nacionalnosti kojima je uzurpirana imovina u Federaciji BiH‘. Ovdje su dokumenti, slike, sudske presude itd. Između ostalog govori se da sam ja intervenisao kada je riječ o Fati Orlović u Konjević Polju, pa očekuje da ću se ovako založiti i za građane srpske nacionalnosti u Federaciji. Ja ove navode neću komentarisati, osim što želim reći da ću se sa istim žarom jednako založiti za ljudska prava svakog građanina, bez obzira o kojem entitetu je riječ i bez obzira o kojem narodu je riječ. Zbog toga postavljam sljedeće pitanje ministru za ljudska prava i izbjeglice, na državnom nivou, dakle Safetu Haliloviću, i Federalnom ministarstvu raseljenih osoba i izbjeglica, Adilu Osmanoviću, a pitanja glase: ‚a) Da li ste upoznati sa slučajem gospođe Stoje Mijatović-Škondrić, a koji se odnosi na uzurpaciju njene privatne imovine u Sanskom Mostu? a) Da li su tačni navodi koje iznosi gospođa Stoja Mijatović-Škondrić u svom dopisu? b) Ako ste upoznati sa ovim slučajem, šta ste konkretno učinili u skladu sa svojim nadležnostima da pomognete gospođi Stoji Mijatović-Škondrić?‘ Kao prilog pitanju dostavljam kompletan ovaj predmet i, naravno, odgovor tražim u pisanoj formi. Riječ ima Mirsad Mešić. Izvolite.
Dame i gospodo, koristim ovu priliku da svim građanima BiH čestitam 25. novembar, Dan državnosti BiH. Poslaničko pitanju upućujem predsjedavajućem Doma naroda, a razloge za ovo crpim iz Ustava BiH koji kaže da Dom naroda raspravlja o svim temama koje se raspravljaju na 10 Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. S obzirom da aktivnosti Doma naroda ne prate aktivnosti ovog doma, a da delegati u Domu naroda radnopravno imaju isti status kao i poslanici u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine, pitam predsjedavajućeg: ‚Zbog čega u prethodna dva mjeseca nije održana niti jedna sjednica Doma naroda?‘ Insistiram na pismenom odgovoru.
Riječ ima Adnan Bašić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, moje pitanje je upućeno Vijeću ministara. Ono je lakonsko, decidno i glasi: ‚Kada će Predstavnički dom Parlamenta BiH definitivno dobiti kvalitetan izvještaj o podbilansu, znači izvještaj o podbilansu države BiH?‘ Mislim da bi taj izvještaj odavno trebao da bude na Predstavničkom domu. Vi svi vrlo dobro znate o čemu se radi, ne bih dugo elaborirao, ali mora se znati da država BiH posjeduje u svom podbilansu ogromna materijalna sredstva koja vrijede više miliona KM, a koji nikada nisu dospjela u njeno vlasništvo, a taj podbilans nikada nama nije dostavljen. I, pokušava se, na neke načine, pretvoriti vlasništvo entiteta u vlasništvo drugog entiteta kao državni podbilans. To su neke igre koje se igraju oko ovoga podbilansa i bilo bi stvarno krajnje vrijeme da ga ovaj Predstavnički dom dobije. Poslaničko pitanje će biti upućeno u pisanoj formi i molim kao takvo da mi se i vrati kao odgovor. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poslaniku Bašiću. Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovane koleginice i kolege, članovi Savjeta ministara, moje pitanje je upućeno Savjetu ministara, i to Ministarstvu odbrane. Privredna društva „Pretis“ i „Binas“ su vršila uništavanje municije i MES-a u periodu 2006.- 2009. godina, koja se odvijala uz ozbiljne propuste i nepoštovanje pozitivnih propisa i procedura. Ministarstvo odbrane za pomenuti period ne raspolaže stvarnim količinama dobijenih i delaborisanih elemenata, niti adekvatne odlage, te zbog toga nije u mogućnosti izvršiti isknjižavanje municije i MES-a. Zbog učinjenih propusta u procesu uništavanja, državna Agencija za istrage i zaštitu SIPA vodi istragu. Takođe uništavanje 506 tona municije i MES-a, kao Pilot-projekat kojim su trebale biti verifikovane procedure uništavanja, napravljene na radionici u Zenici u martu 2010. godine, ni do danas nije pravno i finansijski zatvoreno, jer Zajednički štab Oružanih snaga BiH i potčinjene komande nisu ispoštovale odredbe Privremenog uputstva za uništavanje municije i MES-a. To je 11 ujedno i razlog da BiH ne može da nastavi sa masovnim uništavanjem nestabilne municije i MES-a, što može biti ozbiljna bezbjednosna prijetnja svim građanima ove zemlje. U skladu s tim molim da mi se odgovori na sljedeća pitanja: ‚1. Da li Ministarstvo odbrane ima jasne procedure uništavanja municije i MES-a van kapaciteta Oružanih snaga BiH? Ako ima, zašto ih ne primjenjuje? 2. Šta se dogodilo za delaborisanim elementima dobijenim prilikom uništavanja 506 tona municije, Pilot-projekat? 3. Kada je Ministarstvo odbrane obaviješteno o nestanku 11.530 kg TNT-a u „Pretisu“, (navesti datum)? 4. Zašto Ministarstvo odbrane ne rješava pitanje prodaje preko 1.000 tona delaborisanih elemenata municije i MES-a na lokaciji radionice Trom u Doboju, koji su uskladišteni i razdvojeni po entitetskoj pripadnosti? 5. Zašto Ministarstvo odbrane ne rješava pitanje prodaje eksploziva nastalog dosadašnjim delaboracijama? 6. Da li je Ministarstvo odbrane upoznato sa Mišljenjem Ministarstva pravde u vezi s pravom na prodaju delaborisanih elemenata? 7. Da li je Ministarstvo odbrane sačinilo cjelovitu analizu propusta u procesu provođenja Pilot-projekta uništavanja viškova naoružanja i MES-a, kao i plan mjera za otklanjanje nedostataka uništavanja?‘ Hvala.
Riječ ima Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, u ime Kluba zastupnika SDA želim da čestitam Dan državnosti, 25. novembar, svim građanima BiH. Želio bih da postavim nekoliko kratkih pitanja. Prvo pitanje je direktoru Uprave za indirektno oporezivanje: ‚Šta će direktor Uprave za indirektno oporezivanje uraditi da spriječi kriminal i carinske utaje u Regionalnom centru Sarajevo, Carinarnici Sarajevo, u pogledu uvoza kineske robe, kao i Regionalnom centru Banja Luka, Carinarnica Bosanka Gradiška, kada su u pitanju uvoz i carinjenje vozila? Javna je tajna da se ovde vrše carinske prevare i ja postavljam pitanje direktoru šta čini, odnosno šta će učiniti da se ovo spriječi?‘ Drugo pitanje Vijeću ministara, odnosno Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa: ‚Koliko je dozvola i za koju vrstu roba Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa dalo firmi „Trom“ Doboj? Naime ova firma se bavi trgovinom i naoružanjem vojne opreme i nadležno ministarstvo za davanje takve vrste dozvola je Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. Ja tražim da mi se navede koja vrsta robe, znači koje dozvole i za koju vrstu roba je ovo ministarstvo davalo dozvole ovoj firmi.‘ 12 Treće pitanje je Vijeću ministara: ‚Koliko je povećanje, odnosno smanjenje stranih ulaganja u BiH od imenovanja nove direktorice FIPA-e? Drugo, da mi se dostavi spisak svih službenih putovanja van BiH uposlenika FIPA-e, sa podacima ko je putovao, koliki su troškovi, te kakvi su efekti tih putovanja. Treće, da li se u radu rukovodstva FIPA-e primjenjuju odredbe zakona i podzakonskih akata, te da li je bilo slučajeva nepoštivanja istih?‘ Sljedeće pitanje: ‚Kada će Vijeće ministara početi sa primjenom i implementacijom ovog zakona o penzionisanju otpuštenih vojnika bosanskohercegovačke vojske, a koji je usvojen prije nepune dvije godine ovde u Parlamentu?‘ Hvala lijepo.
Riječ ima Mirsad Đugum. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, drage kolegice i kolege, ja bih imao dva pitanja i jednu inicijativu. Prvo pitanje postavljam Vladi Federacije, nastavljajući se na pitanje kolege Bašića: ‚Zašto u Federaciji BiH nije formirana Agencija za pasivni podbilans, iako su konkursi i formalnopravne radnje završene već prije sedam mjeseci?‘ Ako znamo da još od 2006. godine je trebala biti Agencija za pasivni podbilans, a da određeni procesi ističu u martu 2012. godine, nejasno mi je apsolutno zašto se ova procedura nije završila, iako znamo da masa sredstava je u drugim republikama, i u Hrvatskoj i u Srbiji i u drugim republikama, gdje se do sada trebalo već aktivno uraditi i odraditi ovaj proces. Ovo pitanje Vladi Federacije će se dostaviti u pismenoj formi a i odgovor tražim u pismenoj formi. Drugo pitanje: ‚Traži se informacija kolika su sredstva svih fondova Zavoda zdravstvenog osiguranja u Federaciji, RS-u i Distriktu Brčko. Koliko su zavodi zdravstvenog osiguranja izdvojili sredstava za kapitalna ulaganja od 2005. do septembra 2011. godine za potrebe zdravstvenih ustanova i da li u skladu sa zakonskim propisima zavodi zdravstvenog osiguranja mogu vršiti nabavke opreme neposredno iz sredstava obaveznog zdravstvenog osiguranja? To se pitanje postavlja zato što se veoma često dešava da se iz novca koji osiguranici uplaćuju u Zavod zdravstvenog osiguranja i koji služi za liječenje pacijenata i za finansiranje zdravstvenih radnika, njihove plaće, potrošni materijal, gdje bi normalno trebalo i amortizacija sredstava, ali taj proces, po mojim spoznajama, ne ide u tom smjeru nego se direktno iz Zavoda zdravstvenog osiguranja vrše kapitalne investicije. I u tom cilju želim da dobijem odgovor u pismenoj formi od svih kantonalnih zavoda, Distrikta Brčkog i RS-a – kolika su sredstva i koliko je kapitalnih investicija u ovom periodu investirano?' Kao inicijativu želim da pokrenem i prema Vijeću ministara i prema Vladi Federacije BiH: 13 Imajući u vidu da dugo godina već se koristi hidroakumulacioni potencijal Buško jezero za Elektroprivredu Hrvatske, da je otprilike preko 70.000.000 dobit Elektroprivrede, odnosno dobije Elektroprivreda Hrvatske na taj hidroakumulacioni potencijal ...
Vrijeme!
Onda inicijativu ću kao novo pitanje.
Uredu, zahvaljujem kolegi Đugumu. Riječ ima Mato Franjičević. Izvolite.
Ja imam dvije inicijative i dva zastupnička pitanja. Prvu inicijativu upućujem Vijeću ministara, odnosno Ministarstvu prometa i veza, a odnosi se na dostavljanje informacije Parlamentarnoj skupštini o trenutačnom stanju u realizaciji projekta digitalizacije u BiH, preprekama i perspektivama u kontekstu identičnog procesa, kako u EU, tako i u zemljama okruženja, s dinamikom i rokovima. 2015. godina je blizu. Drugu inicijativu upućujem također Vijeću ministara BiH. Predlažem, naime, žurnu izradu i usvajanje novih pravilnika o sistematizaciji radnih mjesta za Graničnu policiju i Državnu agenciju za istrage i zaštitu (SIPA-u), usklađeni sa Zakonom o zaštiti tajnih podataka, kao i s obvezama koje proističu iz Sporazuma o sigurnosti informacije između BiH i NATO saveza, te Sporazuma o sigurnosnim procedurama između BiH i EU. Ja i kolega Mešić smo ovih dana bili na jednom zanimljivom radnom sastanku po ovim pitanjima pa je ova inicijativa zapravo jedan od rezultata tih naših spoznaja na tom sastanku. Zastupničko pitanje upućujem agencijama za osiguranje BiH i entiteta: 'Svjedoci smo velikih poteškoća s kojima se susreću građani pri naplati štete od pojedinih osiguravajućih društava. Imate li spoznaje o ovom problemu, te što planirate poduzeti kako bi se on riješio?' I konačno, jedno zastupničko pitanje upućujem Kolegiju Zastupničkog doma: 'Iz materijala kojeg smo dobili uz 14. točku dnevnog reda, vidljivo je da je Zastupnički dom, nakon što je primio tekst informacije Pravobraniteljstva na hrvatskom jeziku, odnosno samo na hrvatskom jeziku, zatražio od podnositelja dostavljanje istih i na preostala dva jezika. Da bi ovo traženje, koje je za svaku pohvalu, takvo i ostalo, dakle da bi i ostalo za svaku pohvalu, potrebno je samo da me informirate je li ono principijelno, odnosno jeste li slične molbe upućivali i u svim drugim sličnim slučajevima ili i u drugim sličnim slučajevima, da malo ublažim dojam.' Hvala. 14
Mi smo već na jednoj od prethodnih sjednica rekli da nećemo postavljati sami sebi pitanja unutar ovog doma, ali evo, idemo dalje. Riječ ima Azra Hadžiahmetović.
Zahvaljujem, uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege, ja ću na početku podnijeti jednu inicijativu u ime kolege Belkića i mene, u skladu sa članom 8. Poslovnika Predstavničkog doma, a inicijativa se odnosi da se kao tačka dnevnog reda jedne od narednih sjednica Predstavničkog doma, pod hitno, razmatra ekonomska situacija u BiH. Zbog važnosti problematike i potrebe adekvatne reakcije predlažemo da raspravi prisustvuju i predstavnici misija Međunarodnog monetarnog fonda, Svjetske banke i Evropske komisije u BiH, OHR-a, UNDP-a, USAID-a, Vijeća Evrope. Cijenimo posebno važnim prisustvo i učešće Vijeća ministara BiH i entitetskih vlada, Centralne banke, Agencije za bankarstvo, Direkcije za evropske integracije i Direkcije za ekonomsko planiranje. Kao osnov za raspravu predlažemo materijale koji bi bili prezentirani od strane predstavnika MMF-a, Svjetske banke i Vijeća ministara BiH. Obrazloženje: U periodu od 9. do 22. novembra ove godine u BiH je boravila Misija MMF-a. Po okončanju pregleda i analize stanja u BiH objavljeni su nalazi i izgledi za bh. ekonomiju. Negdje u isto vrijeme, konkretno 15. novembra, Svjetska banka je prezentirala novi ekonomski izvještaj za Jugoistočnu Evropu sa prognozom. Ocjene stanja i prognoza za bh. ekonomsku situaciju od strane ove dvije institucije, čiji smo punopravni član, su sljedeće: kratkoročni ekonomski izgledi BiH su oslabljeni; oporavak koji je počeo 2010. godine izložen je riziku skretanja sa pravog kolosijeka, budući da region zahvata negativni trend iz euro zone; snižene su projekcije očekivanog rasta za 2011. godinu na 1,7 i za narednu godinu 0,7%; potpuno je izostala neophodna koordinacija politika za efikasne i odgovorne izazove; nije postignut globalni okvir fiskalnog balansa i politika za period 2012.-2014. što je osnov za budžete za 2012. godinu; nacrti budžeta koji su pripremljeni su preoptimistični s pozicije planiranih prihoda. S obzirom da vanjski dug raste, a ekonomski rast usporava, za očekivati je značajno smanjenje budžetskih prihoda i povećanje pritisaka na javne finansije. Deficit konsolidirane generalne ... procjenjuje se na 3% BDP-ija u 2011. godini, što znači da ostaje vrlo malo prostora za prilagođavanje za veću nadolazeću krizu. Nacrti budžeta i dosadašnji potezi entitetskih vlada predstavljaju veliko zaduživanje kod banaka, pretpostavljaju veliko zaduživanje kod banaka. Imajući u vidu da su u BiH uglavnom banke iz zemalja EU, za očekivati je da bi dalji stres ...
Vrijeme!
Ja se izvinjavam ali nisam završila. Jel' se može završiti obrazloženje? 15
Moja je dužnost samo da kažem da je vrijeme isteklo, a završite, evo.
Evo još vrlo malo, zaista. Imajući u vidu da su u BiH uglavnom banke iz zemalja EU, za očekivati je da bi dalji stres u njihovim matičnim bankama mogao dovesti do urušavanja kredita i mogućnosti banaka da pozajmljuju sredstva. Ove pritiske na banke dodatno pojačavaju planirani potez entitetskih vlada. S obzirom da se finansijski sektor suočava sa pritiscima uz rast nelikvidnih i nekvalitetnih kredita, hitno je potrebno ojačati otpornost bh. ekonomije. Uz to globalna usporavanja ...
Koleginice Hadžiahmetović, dakle sve to možete i u pisanoj formi dostaviti, tako da ...
Evo ja ću onda skratiti. Zahvaljujem, predsjedavajući. Izvinjavam se što sam prošla vrijeme, ali evo samo da pomenem da ovdje stoji i previše argumenata za potrebu hitne rasprave o ekonomskoj situaciji i očekujemo i razumijevanje važnosti ove inicijative i važnosti njene što brže realizacije. Zahvaljujem. A poslaničko pitanje ću u drugoj ...
Dobro. Riječ ima poslanik Amir Fazlić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ja imam tri pitanja, vjerovatno su dosad postavljana, ali nije naodmet podsjetiti Vijeće ministara. Prvo pitanje: 'Šta je Vijeće ministara poduzelo i šta poduzima na zaštiti naših građana vezano za staru deviznu štednju u Ljubljanskoj banci i Invest banci u Beogradu? 2. Ima li novih momenata vezano za ovaj problem? 3 Da li je neko od građana BiH ostvario pravo povrata štednje iz ove dvije banke?' Mislim da obrazloženje nije potrebno jer je ovo aktuelna tema više puta potencirana i više puta o njoj raspravljano. Molim odgovor u pisanoj formi.
Riječ ima Beriz Belkić. Izvolite. 16
Dakle, nakon višegodišnjih pokušaja ovdje u Predstavničkom domu i u Domu naroda i neuspjelih inicijativa za izmjenu Zakona o državljanstvu, odnosno brisanje člana 17. koji je bio prijetnja za dvojna državljanstva, odnosno bio osnov za gubljenje državljanstva velikog broja naših građana, a po apelaciji člana Predsjedništva BiH Bakira Izetbegovića Ustavni sud BiH je 23. septembra 2011. godine donio presudu da član 17. i član 39. stav (1) Zakona o državljanstvu BiH nisu u skladu sa članom I.7.b) i d) Ustava BiH. Vjerujem da je to svima nama ovdje poznato. Međutim, imajući na umu dosadašnju praksu i odnos prema implementaciji presuda Ustavnog suda, ja postavljam pitanje, više u namjeri da potaknem procedure koje su nužne, jer je Ustavni sud naložio da se u roku od šest mjeseci ova presuda implementira, odnosno da se Zakon o državljanstvu uskladi sa Ustavom BiH, pa pitam Vijeće ministara, odnosno Ministarstvo civilnih poslova - da li su oficijelno dobili ovu presudu i da li su poduzeli odgovarajuće radnje ka izmjenama i dopunama ovog zakona? A evo, usuđujem se priupitati i, ne znam smijem li izgovoriti riječ Kolegij, odnosno Sekretarijat - da li je ta presuda oficijelno i stigla u Parlamenti i da li naša radna tijela se time bave? Ako mi se ne odgovori, ja ću to pitati na drugi način. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na ispoljenoj hrabrosti. Riječ ima Niko Lozančić.
Zahvaljujem. Ja imam jedno pitanje entitetskim ministarstvima nadležnim za pitanja raseljenih osoba i izbjeglica: '1. Koliko je finansijskih sredstava realizirano u prvih 11 mjeseci tekuće godine za potrebe raseljenih osoba i izbjeglica u BiH? 2. Koliko je sredstava za implementaciju izdvojeno prema općinama? 3. Koliko je sredstava izdvojeno prema nacionalnoj pripadnosti krajnjih korisnika?' Hvala lijepo.
Riječ ima Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvaženi poslanici, ja imam jedno poslaničko pitanje, odnosi se na poziciju savjetnika na nivou Vijeća ministara, Vlade Federacije i Vlade RS-a. Naime, zadnje informacije govore da je broj savjetnika i njihovo plaćanje, odnosno plaćanje njihovog rada na nivou Vlade Federacije veće nego u istom periodu prošle godine, što me je iznenadilo. Zato moje pitanje glasi: 17 'Koliko je zaposleno savjetnika na nivou Vijeća ministara, Vlade Federacije BiH i Vlade RS- a, kao i koliko se sredstava godišnje izdvaja za njihove plate u periodu od 2005. do 2010. godine?' Pitanje upućujem Vladi Federacije BiH, Vladi RS-a i Vijeću ministara i odgovor bi zatražio u pisanom obliku. Hvala.
Riječ ima Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja imam dva zastupnička pitanja i jednu inicijativu. Prvo zastupničko pitanje postavljam Predsjedništvu BiH i ono glasi: 'Na temelju čega je Predsjedništvo BiH donijelo odluku da neće imenovati mandatara za predsjedavajućeg Vijeća ministara i u čemu je našlo uporište za stav da se neće uključivati u taj proces dok ne dobije čvrste garancije da kandidat za predsjedavajućeg Vijeća ministara ima odgovarajuću podršku u Parlamentu? Dakle, na kojim se propisima to temelji?' Smatram da Predsjedništvo BiH ne može biti amnestirano od dijela odgovornosti za formiranje Vijeća ministara BiH i smatram da se Predsjedništvo ne može ponašati kao da je neko predsjedništvo afričke države sa sjedištem u BiH i kao da ga se cijela ova priča oko Vijeća ministara ne tiče. Drugo pitanje je za Ministarstvo finansija i trezora BiH: 'Dokle se došlo sa pričom o budžetu institucija i međunarodnih obaveza BiH? Šta Ministarstvo poduzima kako bi se razriješilo ovo pitanje i šta je osnova nerazumijevanja članova Fiskalnog vijeća BiH? Također, molim za pojašnjenje mogućeg modela finansiranje institucija i međunarodnih obaveza BiH u 2012. godini, ukoliko dakle ne dođe do usvajanja budžeta, a imajući u vidu to da smo u ovoj godini imali finansiranje na privremenom osnovu. Predsjednik Vlade RS-a tvrdi da nema zapreke da se isto nastavi i u narednoj budžetskoj godini pa me zanima kakav je stav dakle ovog ministarstva po tom pitanju i molim za odgovore u pisanom obliku.' Također molim uvaženo rukovodstvo Doma, budući da ne dobivamo odgovore na poslanička pitanja u roku kako je to predviđeno, da ukoliko je u prilici pošalje urgenciju za ona pitanja koja sam uputio a na koja još nije stigao odgovor. Kada je u pitanju inicijativa, ponukan dobivenim odgovorom na zastupničko pitanje o broju i stanju predmeta koje se na Evropskom sudu za ljudska prava u Strazburu vode protiv države BiH, upućujem inicijativu da Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH u roku ne dužem od 90 dana obavi raspravu o stanju predmeta koji se protiv BiH vode na Evropskom sudu za ljudska prava u Strazburu. I s tim u vezi, predlažem da se zaduži Vijeće ministara BiH da u roku ne dužem od 60 dana pripremi cjelovitu informaciju o stanju predmeta koji se pred sudom u Strazburu vode protiv BiH sa procjenom mogućih implikacija istih na BiH. 18 Hvala lijepo.
Riječ ima Zijad Jagodić. Izvolite
Hvala. Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, uvaženi gosti, sve skupa vas pozdravljam. Ja za danas imam jednu poslaničku inicijativu i tri pitanja, od kojih prva poslanička inicijativa za Ministarstvo prometa i komunikacije Federacije BiH. Budući da aerodromi u Tuzli i Mostaru već izvjesno vrijeme posluju u izuzetno teškim i nepodnošljivim uslovima, te da ukoliko se ovaj problem ne bude uskoro riješio na primjereniji način, ovim aerodromima prijeti zatvaranje, a kako kantonalne vlasti očito nisu u mogućnosti same organizovati i finansirati njihovu održivost, što uključuje i kvalitetniji razvoj zračnog prometa a i zaštitu izuzetno skupe opreme – nadležnom ministarstvu predlažem da hitno iznađe adekvatno finansijsko i organizacijsko rješenje, te iste stavi pod jedan nadzor. Poslaničko pitanje: 'S obzirom da je Vijeće ministara BiH u 2010. godini usvojilo Mapu puta za ostvarivanje uslova za izvoz proizvoda životinjskog i biljnog porijekla, a u kojoj su navedeni konkretni rokovi i izvršioci, postavljam pitanje šta su izvršne institucije, odnosno Ured za veterinarstvo, Uprava za zaštitu bilja i Agencija za sigurnost hrane do sada učinili da bi se stvorili uslovi da se nivo standarda u BiH podigne i implementira kako bi se poljoprivredni proizvodi mogli normalno izvoziti u zemlje EU, počevši od Republike Hrvatske i Srbije?' Dalje, nadležnom ministarstvu BiH sljedeće pitanje: 'Dakle, budući da je značajan broj univerziteski obrazovanih građana BiH, koji su stručna zvanja stekli van BiH i podnijeli zahtjev za nostrifikaciju stečenih diploma, ali da se taj proces izuzetno sporo odvija, postavljam pitanje - šta je ... i radi čega se taj proces ne odvija u razumnim rokovima i prihvatljivim cijenama?' I zadnje pitanje Ministarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH: 'Prema ocjenama ispunjenosti prioriteta BiH za Evropsko partnerstvo u kome je predviđeno usvajanje zakona o veterinarskim lijekovima, izmjene i dopune Zakona o veterinarstvu, Zakon o stočnoj hrani, Zakon o animalnom otpadu, pri čemu ni jedan od navedenih nije donesen, a da je za pripremu istih zadužen Ured za veterinarstvo BiH i Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa postavljam pitanje - šta je u toj oblasti učinjeno i kada će ovi zakoni biti ponuđeni na usvajanje Parlamentarnoj skupštini BiH?' Hvala lijepo.
Riječ ima Ismeta Dervoz. Izvolite. 19
... [[nije uključen mikrofon]] radi kao predavač na seminarima za ponuđače. Zato imamo ponovljene dokumente, dakle imamo postavljeno pitanje. Nakon informacije, isti član Ureda, koji je inače stručnjak upravnog prava a na kojega se onda odnosi i član 49. Zakona o javnim nabavkama, ponovno će biti predavač na seminaru za dobavljače 16.12.2011. godine. Podsjećam da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH je od Centralne izborne komisije BiH zatražio da ispita eventualno sukob interesa članova iz Ureda za razmatranje žalbi, a to ni do danas nije učinio. Dakle, pitanja za Vijeće ministara i Centralnu izbornu komisiju. Želim, uz čestitku za sutrašnji praznik, uputiti i jednu inicijativu. 25. novembar se u svijetu obilježava i kao Međunarodni dan borbe protiv nasilja nad ženama i nasilja u porodici. Želim zamoliti sve kolege parlamentarne zastupnike, na svim nivoima u BiH, da u 16 dana aktivizma koji su pred nama daju svoj doprinos akceptiranju ovog velikog problema i njegovom što boljem rješavanju. U BiH je legislativa jedna od najboljih u Evropi, ali se ona nažalost ne provodi i osim toga je nedovoljno usklađena sa zakonskim odredbama drugih zakona u BiH. Stoga vas, uvažene kolege, pozivam da danas obratite pažnju na tačke dnevnog reda koje imamo a koje su vezane za zaštitu i prava djece, žena, i zaštitu svih onih kojima je takva zaštita u našoj zemlji potrebna. Hvala vam lijepa
Zahvaljujem. Riječ ima poslanik Petar Kunić. Izvolite.
Ja imam, odnosno imao sam tri pitanja, međutim odustajem od trećeg pitanja, jer dobrano podržavam pitanje gospodina Purića. Dakle, pitanje koje se odnosi na Predsjedništvo: Da li je Predsjedništvo samostalan organ ove države ili lideri diktiraju sa članovima Predsjedništva i gotovo da ne možete očekivati da će se formirati Savjet ministara. Da li je taj organ samostalan i da li taj organ osjeća odgovornost jer je najodgovorniji za ovo stanje? Dakle, podržavam ovo pitanje i nadam se da ćemo dobiti neki odgovor. Moje prvo pitanje je sljedeće: 'Ko utvrđuje raspred službenih putovanja poslanika Predstavničkog doma i da li postoji opšti akt kojim se to uređuje?' Zašto sam ponukan da postavim ovo pitanje? Naime, otkad sam u ovom parlamentu, primjećujem da su neki poslanici već bili pet, šest, sedam puta, jedni te isti putuju, po svijetu idu, razgledaju, itd., itd., da ne komentarišem to. Moju malenkost, iako ću ja vrlo malo putovati, ali želim da budem ravnopravan sa svim ostalim. Dakle, izgleda da su svi jednaki, a neke .., životinje su neke jednakije. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 20 Molim? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem kolegi Kuniću koji se uklopio tačno u poslovnički predviđeno vrijeme. Riječ ima Boško Tomić.
Hvala Vam, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, evo već je bilo određenih pitanja koja su vezana za podnošene tužbe u Strazburu. Jedna od tih je i tužba koja je već izvršena presuda u slučaju Duška Karanovića oko ostvarivanja prava na penziju koju je stekao u Federaciji, a ostvarivao u RS-u, i sud je to riješio pozitivno. Ovdje prisutni ministar gospodin Nović je u nekoliko navrata pokušao da objedini obadva entitetska ministarstva i da pokuša riješiti taj problem i, nažalost, nije se riješilo. Sada se sprema određena grupa ljudi koja će se izložiti ponovo trošku ... u Strazbur. Iz tih razloga moje poslaničko pitanje upućujem Vladi Federacije BiH: 'Šta je Vlada preduzela i šta će preduzeti u rješavanju problema između Fonda PIO/MIO Federacije i Fonda PIO RS-a oko spora preko 25.000 penzionera koji su penziju zaradili u Federaciji, a prava ostvaruju u RS-u?' Molim da mi se to u pismenoj formi odgovori. Hvala.
Zahvaljujem. 21 Riječ ima Nermina Ćemalović. Pretpostavljam da kolega Đugum i Hadžiahmetović su greškom na displeju. Vi ste već postavljali pitanja, jel' tako?
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dozvolite da pozdravim sve prisutne. Moje poslaničko pitanje upućeno je Vijeću ministara BiH: 'Molim autentično tumačenje člana 32. Zakona o sistemu indirektnog oporezivanja u BiH ("Službeni glasnik" BiH, broj: 44/03).' U obrazloženju navodim: Članom 32. Zakona o sistemu indirektnog oporezivanja u BiH propisano je da Uprava za indirektno oporezivanje preuzima svu pokretnu i nepokretnu imovinu ranijih carinskih uprava. Dalje se navodi da direktor Uprave za indirektno oporezivanje donosi plan za razmatranje dugova i obaveza ranijih carinskih uprava. Dakle, u članu 32. citiranog zakona nije propisano, precizirano ko preuzima obaveze koje su nastale u periodu aktivnosti i postojanja carinskih uprava entiteta. S obzirom da član 32. zakona nije eksplicitno definisao ovo pitanje, molim autentično tumačenje istog sa aspekta preuzimanja obaveza carinskih uprava entiteta. Odgovor tražim u pisanoj formi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Kolega Đugum je već iskoristio svoje tri minute tako da, i pored najbolje volje, vjerujem da ćete ih sačuvati za narednu sjednicu. Riječ ima Slavko Jovičić.
Ne mogu sačuvati za narednu sjednicu, ja se izvinjavam, ali ...
Samo sekunda.
inicijativa se može pročitati jer je ona u interesu građana i ovaj parlament je u interesu građana.
Kolega Đugum, ja uopšte nisam komentarisao inicijativu, vjerujem da je kvalitetna, uostalom kao i sve Vaše inicijative. Međutim, želim podsjetiti na sljedeće činjenice. Dakle, u skladu sa Poslovnikom, članom 154., kod ove tačke dnevnog reda svaki poslanik ima tri minute u okviru kojih postavlja ili pitanje ili inicijative. Vi ste tu mogućnost iskoristili i to je razlog, a ovo nije praksa samo u ovom mandatu već jedan duži period. Nadam se da smo se malo bolje razumjeli nakon ovoga. Riječ ima gospodin Slavko Jovičić. 22
Hvala, gospodine predsjedavajući. Poštovane kolege i kolegice, uvaženi gosti, članovi Savjeta ministara, naravno! Postavljam poslaničko pitanje Ustavnom sudu BiH. 27. maja 2005. godine, kao predstavnik porodica koje traže svoje nestale, dobio sam tu odluku Ustavnog suda u našu korist i po Poslovniku Ustavnog suda oni su dužni da prate izvršenje svojih odluka u roku od godine dana. Pošto nisu ništa uradili, nije godina dana, šest godina je prošlo, slijedom događaja podnio sam krivičnu prijavu Tužilaštvu BiH protiv odgovornih lica koja su navedena u Odluci Ustavnog suda BiH da ne samo odgovore na apelaciju koju sam podnio i zastupao predstavnike žrtava nego da se saopšti istina o nestalim licima koja su navedena i bila predmet moje apelacije. Dakle, ovo su dva poslanička pitanja. Jedno je Ustavnom sudu: 'Šta je sa odlukom koja traje već šest godina, a, ponavljam, bili su dužni u roku od godinu dana da oni prate po svom poslovniku, a ništa nisu uradili? Ako najveća instanca ove zemlje, dakle Ustavni sud, ne prati izvršenje svoje odluke, šta ću očekivati od nekog drugog?', da nikakav ne pravim balans ili da bilo koga vrijeđam. I ovo drugo, naravno Tužilaštvu, opet ponavljam, jer tamo sto puta da ponovim niko mene neće razumjeti: 'Šta je sa krivičnom prijavom koju sam podnio protiv odgovornih lica koja su navedena u Odluci Ustavnog suda kao odgovorna lica da mi odgovore na apelaciju u kojoj sam zastupao žrtve koje traže svoje nestale? Da mi bilo ko takvu dostavi inicijativu, bez obzira o kojem se narodu radi, ja ću isto to uraditi, ali ovdje su u pitanju nestali Srbi na području Sarajeva za kojima se još traga i tragaće sto godina ako Ustavni sud nije u stanju da mi za šest godina odgovori i ne prati izvršenje svoje odluke.' Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Jovičiću. Zatvaram ovu tačku dnevnog reda. Prelazimo na treću tačku dnevnog reda: Ad. 3. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Prijedlogu okvirnog zakona o uspostavljanju zbirnog zajedničkog registra nevladinih organizacija u Bosni i Hercegovini, predlagač: Vijeće ministara BiH (zakon u prvom čitanju) Izvještaj ste svi dobili. Kolegij kao komisija nije postigao saglasnost. Danas se izjašnjavamo u drugom krugu o Prijedlogu zakona u prvom čitanju. Ovdje nema rasprave. 23 Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda: Ad. 4. Izvještaj o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine i međunarodnih obaveza za 2010. godinu, materijal Predsjedništva BiH
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, poštovane kolege, imam prijedlog da se objedine rasprave po tačkama 4. i 5. Hvala lijepo.
Čuli ste prijedlog, mislim da ima smisla. Ja ću ovaj prijedlog staviti na glasanje.
nije uključen mikrofon
Riječ ima gospođa Majkić. Izvolite.
... [[mikrofon nije uključen]] zato što svaka od ovih tačaka ima posebnu težinu za sebe. I pričati zajedno, izgubićemo smisao, naročito onaj dio koji se odnosi na revizorski izvještaj. Ja vas molim da to ne radimo. Moramo dužnu pažnju posvetiti revizorskom izvještaju, ali sigurno i ovom dijelu koji se odnosi na ponašanje institucija BiH o izvršenju Budžeta za 2010. godinu. Ja vas molim da to ne radimo.
Dobro. Ja mislim da bi imalo smisla ovo objediniti na prijedlog, a ima razloga zašto bi to eventualno i mogli uraditi u slučaju da postoji potpuni konsenzus. Moje je mišljenje ako postoji i jedan poslanik koji smatra, a evo već čujemo da ima, da onda idemo prema utvrđenom dnevnom redu. Otvaram tačku broj 4. Podsjećam u vezi sa tačkom broj 4. da je Predsjedništvo BiH dostavilo Izvještaj o izvršenju Budžeta 3.8.2011., u skladu s članom 130. Poslovnika Doma. Komisija za finansije i budžet je Mišljenje dostavila 4.11.2011. godine. Komisija je prihvatila ovaj izvještaj i usvojila sljedeći zaključak. Ja ću ga pročitati: 'Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH zadužuje Ministarstvo finansija i trezora BiH da izvrši povrat sredstava u iznosu od 540.337 KM koja su na posebnom računu u skladu sa odlukom visokog predstavnika u BiH, te da obavijesti Predstavnički dom i Ured visokog predstavnika u BiH o izvršenom transferu sredstava na račun SDS-a.' 24 Otvaram raspravu o ovom izvještaju. Za diskusiju se prva prijavila Dušanka Majkić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, danas imamo konačno ovaj značajan dokument koji bi sigurno trebao da zaokruži pažnju svih poslanika u Parlamentarnoj skupštini, oba doma Parlamentarne skupštine. Prvo želim da kažem nešto vezano o samom Mišljenju o Izvještaju. Ja jesam član Komisije, ali nisam mogla biti na sjednici, tako da imam svoj stav vezano za ovaj zaključak. Ja sam pogledala malo ove odluke visokog predstavnika i dakle sigurno da treba učiniti, ali to treba da učini Ministarstvo finansija, čija je to odgovornost i nadležnost, da SDS-u se odblokiraju sredstva u iznosu oko 500 hiljada i da, mislim, nema potrebe da to bude zaključak Parlamentarne skupštine, jer ono ... što je zadatak i obaveza Ministarstva finansija nema potrebe da se njegova obaveza svakodnevna u radu prenosi na ni jedan dom Parlamentarne skupštine. Dakle, mislim da ovaj izvještaj treba da bude bez ovog zaključka. Druga stvar o kojoj bi htjela reći je nekoliko pogleda na ovaj budžet koji do sada se gotovo po pravilu olako prelazi. Hoću da kažem da Parlamentarna skupština ima odgovornost nad budžetom i u mnogim zemljama pitanje jednog centa potrošnje sredstava, odnosno, rashoda institucija je toliko ozbiljno da nikad se ni jedna država neće usuditi da jedan cent potroši mimo znanja parlamenata. To važi svuda izuzev kod nas. Dakle, hoću prvo da vam kažem ono što smatram da treba da bi napravila paralelu, da znači u materijalu vidimo da je ukupno odobreni Budžet institucija i međunarodnih obaveza za 2010. iznosio 1,360 milijardi. Ukupni ostvareni prihodi zajedno sa servisiranjem duga u 2010. godini, ako se isključi prenos prihoda iz prethodnih godina, iznosi 1,20 milijardi ili 88% u odnosu na planirane. Vidjeli smo da je spoljni dug 6,1 milijarda maraka, a njegovo servisiranje prošle godine bilo je 303 miliona maraka. Šta je evidentno? Da se pojavljuje određen budžetski deficit blizu 72 miliona maraka, što govori da će se institucije morati u narednom periodu ponašati odgovornije i voditi računa kako se novac troši, tim prije što znamo da nemamo budžet za 2011., da nismo još uvijek postigli dogovor oko okvirnog budžeta, dokumenta Okvirnog budžeta 2012.-2014. i da to sve usložnjava situaciju, a da višak rashoda nad prihodima, ovaj tzv. budžetski deficit, kako kažu ovdje, biće pokriven iz rashoda nad prihodima prošlih godina. Ja sam u tom smislu i pripremila jedan zaključak koji kaže 'Da se obavezuje Savjet ministara da napravi analizu i utvrdi razloge za ostvarivanje viška rashoda nad prihodima u 2010. i o tome informiše Parlamentarnu skupštinu.' Ovo je zaključak koji je uslijedio zbog toga što znamo ... da rastu prihodi od indirektnih poreza, dakle neko je podbacio. Ko i zašto, Parlament bi to morao znati. Najveći procenat izvršenja budžeta bilježi 19 institucija, dakle 99% Ustavni sud, do 90% Institut za meteorologiju BiH. Ali šta je sa ostalim? Zabrinjavajuće je stanje kad se govori o institucijama koje imaju najmanji procenat izbršenja budžeta. Kancelarija koordinatora za reformu javne uprave ima 21% izvršenje budžeta, Agencija za školovanje i stručno usavršavanje kadra 26%, Agencija za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije, da je uzmemo da je to nova institucija pa da imamo razumijevanja, Memorijalni centar Srebrenica 33%, Fond za povratak 25 (udružena sredstva) 41%, Agencija za policijsku podršku 41% i Agencija za forenzička ispitivanja i vještačenja 52%. Fond za povratak koji sam pomenula ovdje je u 2010. godini raspolagao sa više od 95 miliona maraka, od čega je realizovao svega 41% ili nepunih 40 miliona, ali Kancelarija koordinatora za reformu javne uprave imala je budžet u iznosu 10 miliona, 10,2 miliona, a realizovala je 20% ili samo 2,2 miliona, ostalo je 8 miliona za prenos u narednu, pa u narednu, i tako redom. Znamo kakva je javna uprava, znamo da postoje strategije koje moraju da provedu reformu i znamo da se tamo ništa ne radi, znamo da žive u vrlo reprezentativnom prostoru i da na tu temu treba nešto uraditi. Dakle, 8 miliona će ući ko zna koliko i za koje namjene. Dakle, mislim da treba ispitati, te u tom smislu sam napravila i ovdje ovaj zaključak: 'Zadužuje se Savjet ministara da preispita rad navedenih institucija, utvrdi razloge njihove neefikasnosti i sa nalazima upozna Parlamentarnu skupštinu BiH.' Pa valjda će neko konačno početi da podnosi račune za njegov neefikasan rad. Dakle, pitanje koje se odmah nadovezuje na loše izvršenje budžeta je pitanje šta oni ustvari nisu uradili, koje njihove programske zadatke nisu ispunili i može li tako da neko ništa ne radi, da bude mu izvršenje 20% a da zato nema nikakvu odgovornost. Ono što bih htjela takođe da podijelim s vama je, ono što rekoh na početku, da Parlament utiče na budžet samo onog momenta kad ga usvaja. I šta se dešava poslije? Dakle, poslije svi vrše izmjene unutar Savjeta ministara, unutar Ministarstva finansija, a da Parlament na to nema nikakvog uticaja. To je nezamislivo u parlamentarnim demokratijama da se može jedan cent potrošiti a da se ne zna za šta je namijenjeno. Podsjetiću vas da je u 2010. godini odobreno 100 odluka o prestrukturiranju rashoda unutar samog budžeta, budžetskih korisnika. Dakle, svi su planirali, većina je planirala više zaposlenih pa nije zaposlila, pa je onda ta sredstva prebacila, kupili nove automobile, uredili nove prostore. Dakle, žive kao u zemljama sa mnogo bogatijim ekonomijama nego što je ova. Dakle, rashodi institucija prema Zakonu o Budžetu institucija BiH su bili 1,28 milijardi, koje je utvrdio ovaj parlament. A znate koliko je potrošeno? Potrošeno je 1,190, znači jedna ... milijarda i 200 miliona. I kad se tu doda 303 miliona koliko su iznosile ... obaveze prema servisiranju duga, Budžet BiH 2010. je bio skoro milijardu i po, 1,495 miliona. Dakle, to su nevjerovatne stvari. Činjenica da Parlamentarna skupština BiH pozna instituciju koja se zove rebalans budžeta, zato što se smatra da institucije BiH trebaju da dobijaju onoliko sredstava koliko im treba za njihovo poslovanje, a sve ostalo je višak koji je višak entiteta. Dakle, ovo je dobar način sad ... koji bi smislio Savjet ministara, odnosno vjerovatno Ministarstvo finansija da se na taj način dođe do većih sredstava za koje Parlament nema nikakvog uticaja. Ja sam zaista zaprepaštena činjenicom da je znači taj budžet bio milijardu i po, iako stoji, u Ministarstvu finansija stoji da su to višegodišnja kapitalna ulaganja, ali to znači da bi u nekom momentu Parlamentarna skupština morala dati saglasnost bar prve godine da zna. Mi nemamo tu sliku ... koliko su ukupni troškovi po tom osnovu, odnosno koliki je plan za tu namjenu i znači nije se mogla nikada odrediti. Pitanje je da li bismo dozvolili da neka od ovih institucija kao što je Kancelarija koordinatora dobije 8 miliona i da drži par godina, pitanje je da li bismo ta sredstva uputili na neku drugu namjenu. Dakle, prijedlog koji sam rekla je vezan za neki, evo, grub pogled na ovu materiju, da ostavim i drugim kolegama da kažu svoje. Rekla sam da imam dva zaključka, rekla sam zaključke u 26 toku svog izlaganja, tako da mislim da ovome treba posvetiti dužnu pažnju i dovesti ovaj način odlučivanja, kad je u pitanju Parlament i budžet, na mjeru koja to traži – da Parlamentarna skupština mora da odobri svaki cent. Ako ima pravo Savjet ministara da odlučuje o tome za šta će dati sredstva,
Vrijeme!
evo odmah, ako pravo imaju predsjedavajući Savjeta ministara i njegova dva zamjenika, onda dakle može jedan čovjek da donese odluku da se sredstva troše mimo svake kontrole. Evo, hvala.
Kolega Babalj, je li greška, replika ili, s obzirom da niste bili tu u tom trenutku.
Jesam, sad sam tu.
Aha, dobro.
Ono što je meni vrlo bitno a može se podvesti pod repliku je da se slažem u potpunosti sa izlaganjem uvažene poslanice gospođe Majkić, međutim postavljam sebi pitanje i repliciram. Ne mogu da ne kažem šta će se desiti ako mi danas ne usvojimo Izvještaj o Budžetu institucija? Neće se ništa desiti. Znači, ono što mi danas pričamo, a mogli bi pričati puno, puno, puno toga. Kako po meni osnovni problem BiH je Budžet BiH i mislim da, evo da ne dužim, znači da postavim pitanje, a izazvan svim ovim što je rekla gospođa Majkić: Šta će se desiti ako ne usvojimo Izvještaj o izvršenju Budžeta institucija?
Za diskusiju se prijavio Beriz Belkić. Izvolite.
Evo ja ću vrlo, vrlo kratko, a evo usput ovo što Darko pita. U normalnim zemljama, odnosno u praksi normalnih zemalja vlada bi vjerovatno pala, je li, kad su u pitanju budžetske stvari. Ja ću vrlo kratko. Potupno se slažem sa gospođom Majkić da je tema izuzetno važna i da zaslužuje jednu ozbiljniju raspravu, međutim izvještaji su koncipirani na takav način da kapacitet ovdje u Parlamentu, pa uključujući i naša radna tijela, nije takve naravi da mi možemo ulaziti baš u neke detaljne analize, jer jednostavno nemamo ni informacija. Ali kad pogledate ove podatke i činjenice koje možete vidjeti i u ovom izvještaju, to je argument više za onu inicijativu ... koju smo mi maločas pokrenuli da je zaista krajnje vrijeme da raspravimo o ukupnoj ekonomskoj situaciji u zemlji. 27 Ja sam i ranijih godina upozoravao i pokretao neke inicijative, evo i sad koristim priliku prema Ministarstvu finansija, Vijeću ministara da se ovaj termin razmatranja, tajming razmatranja ovih izvještaja zaista mora promijeniti. Mi imamo sada situaciju da godinu dana ... nakon izvršenja Budžeta o njemu razgovaramo, a ja znam da je u zakonu predviđeno do 30.6., meni se čini, dakle evo kasnimo, i taj rok smo probili i, znači, ovi podaci praktično ne znače nešto posebno, jer su se u međuvremenu desile promjene i imamo, trebali bi imati izvještaj za šest mjeseci, devet mjeseci itd. dakle ... oni nisu praktično ažurni, oni jesu tačni, ali nisu ažurni. Što se tiče samih procenata izvršenja i ove analize, o kojoj je gospođa Majkić govorila, ona se može posmatrati na različite načine. Dakle, ovdje se radi zaista o nužnosti i krajnjem vremenu potrebe te revizije učinka da vidimo šta ko čini i isplativosti tih javnih sredstava, trošenja tih javnih sredstava na pojedine projekte, ali tu treba biti vrlo oprezan i vidjeti da li su stvorene uopšte pretpostavke da određena institucija može da realizira ono što je planirala. Ako joj ne imenujete direktora, ako joj ne imenujete Upravni odbor, ako joj ne obezbijedite određene preduslove, ona objektivno to teško može i izvršiti. Ja se potpuno slažem da i u sistemu planiranja ima jedna vrsta automatizma, ima jedna vrsta, da tako kažem, rutine koja onda kasnije zaista napravi veliki problem i dovede nas ovdje u situaciju da razgovaramo. Recimo, ja sticajem okolnosti poznajem situaciju u Memorijalnom centru Potočari da se kaže da je Memorijalni centar Potočari utrošio 33%, ali se radi o stvarima koje imaju tajming, koje zahtijevaju određene procedure, određene tendere itd., itd. Tako da praktično ne možemo ad hok zaključiti da ta sredstva ne trebaju, da su bez razloga data, nego moramo ući u detalje i vidjeti. I ja se potpuno slažem s ovim što je predloženo da se vidi o čemu se radi. Evo, i ja bih, kad je riječ o predloženom zaključku, apsolutno nemam ništa protiv, sve što je po zakonu i po procedurama nužno da određene institucije naše rade. Dakle, Ministarstvo finansija treba da objasni, evo tu imamo i zamjenika ministra. Gospodine zamjeniče, o čemu se ovdje radi, da li je trebalo ova sredstva već prebaciti, zašto nisu prebačena i zašto se onda Parlament dovodi u situaciju da mora nešto gurati, ako je to bila vaša obaveza da to uradite? Hvala.
Riječ ima Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, cijenjeni zastupnici, očito da ova tema, koja je u principu najbitnija u ovom parlamentu i trebala biti najbitnija, nije toliko atraktivna zato što mi svoju funkciju ne shvatamo onako kako bi trebalo da shvatimo. Ja apsolutno se ne slažem sa mišljenjem da je problem donošenje budžeta, jer fali 50, 60 miliona. Novaca ima, novac se nije iskoristio. Mi smo u našoj komisiji izračunali da je preko 200 miliona prenesenih sredstava koji su se prebacili iz jedne u drugu godinu. Znači, 200 miliona koji postoje, koji su se prebacili ili koji se prebacuju. Znači, to je faktičko stanje i mi možemo govoriti hoćemo usvojiti, nećemo usvojiti budžet, ja jednostavno mislim da mi samo treba da aminujemo nešto što je apsolutno neprimjereno. Neprimjereno je donositi nekakvu odluku, a da vam niko ne polaže nikakve račune. Na svim komisijama u kojima imamo diskusiju, ja bih rekao i žučnu diskusiju i debate raznorazne po pitanju svake budžetske stavke, od prostora, telefona, trošenja nafte, to su stravična sredstva gdje se stvaraju blokovi. Ako kažete da nije uredu da se potroši i iznajmljuju 28 velelepni prostori gdje ne trebaju takvi, onda ste vi protiv ili države, ili ste vi za državu, za rušenje, što apsolutno nema nikakvog racionalnog uporišta. Ja lično mislim da komisije, a ja sam nažalost predsjednik jedne komisije koja je to analizirala i shvatila da u ovoj zemlji ima dovoljno para, ali da se ne znaju da koriste i mišljenja sam da nekakve zaključke moramo donijeti. Ako ništa drugo uozbiljiti ovaj parlament, pa makar da se osjećamo da se i mi za nešto pitamo kad je u pitanju budžet. Bojim se da danas treba samo da donesemo odluku, jer se stalno preko medija dovodimo u situaciju da ovi poslanici ne rade svoj posao i da neće da donesu odluku, što apsolutno nije tačno, to apsolutno nije tačno. I zato vas molim da, ono što je gospođa Majkić govorila, i neke njene zaključke zaista prihvatimo kao nešto što je suština problema. Evo i gospodin Beriz Belkić, vjerovatno će gospodin Lozančić reći isto, ali moje je mišljenje da ... ovakva tema zaslužuje da ovdje sjede i ministar finansija, njegov zamjenik i svi oni relevantni ljudi koji kasnije sa svojim podacima rješavaju budžet na netransparentan način. Nažalost, moram reći da se to radi na netransparentan način. Hvala.
Zahvaljujem. Podsjećam, s obzirom da je kolega Kabil i predsjednik ove komisije, mi smo od ove komisije dobili samo jedan zaključak i to je da vi kao komisija tražite od Ministarstva finansija i trezora BiH da izvrši povrat sredstava SDS-u. Ništa nam drugo niste kao komisija dostavili, kad je riječ o zaključcima. Izvolite, kolega Kabil.
Mislim da, kad je u pitanju dostava sredstava SDS-u, mi smo samo registrovali ono što se mora vratiti po zakonu i to smo uputili u Parlament, i tu ne vidim apsolutno nikakve probleme. Što se tiče ovih zaključaka, ja mislim da o ovim temama ova komisija, odnosno članovi Parlamenta trebaju donijeti, ja bih rekao, i tu je naš bio jedinstven zaključak u, ja bih rekao, demokratskoj raspravi – donijeti određene zaključke. Jer to ima mnogo veću težinu nego sama komisija.
Riječ ima Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti, pa evo, mi danas imamo Izvješće Predsjedništva BiH o izvršenju Proračuna BiH i međunarodnih obveza BiH za 2010. godinu. To je materijal koji je bio na dnevnom redu ove komisije, pa je raspravljajući o njemu i raspravljajući sve ovo – što je možda u malom dijelu rečeno ovdje na sjednicu, ali evo, i svi vi imate pred sobom ovo izvješće – donijela ovaj zaključak, odnosno dva zaključka. Prvi zaključak je 'da se podržava ovo izvješće'. To je prvi zaključak. A drugi zaključak je, evo, 'da se traži', ono što je nama rečeno u radu same komisije, 'da se izvrši jedna od obveza', da tako kažem, 'prema SDS-u', što po meni nije sporno. 29 Ja neću puno govoriti o sadržini ovog izvješća. Vi ga svi imate i ono je u biti inventura trošenja proračunskih sredstava u 2010. godini. Danas je 24.11.2011. godine, a ovo je Izvješće o izvršenju Proračuna za 2010. godinu. I evo, da se usudim malo predviđati, petpostavljam da iduće godine ćemo biti rasterećeni, mi zastupnici, da uopće imamo ovakvu ili sličnu točku dnevnog reda, jer nemamo proračuna pa nećemo evo imati ni izvješće o rezultatu proračuna, tako da ipak ima koristi što nemamo proračuna. Znači, nećemo raspravljati uopšte o ovome kako se trošio, jer se troši po privremenom finansiranju. Ono što mi možemo ovdje reći, ja i ovaj izvještaj i bilo koji drugi doživljavam isključivo kao pravo Zastupničkog doma, kao pravo zastupnika da ostvaruju svoju kontrolnu, nadzornu funkciju nad aktima koje je usvojio Zastupnički dom. Sagledavajući ovo izvješće može se konstatirati da je ovaj proračun trošen u skladu sa onim što je Zastupnički dom i drugi dom usvojio, i nema mi ništa sporno. Jesmo li mi usvojili dobro taj proračun, to je drugo pitanje, jesmo li mi usvojili dobre zakone koji propisuju načine trošenja proračuna, to je treće pitanje. I to su teme o kojima mi uglavnom raspravljamo i ovdje, ali nema puno prijedloga da promijenimo stanje. Ja sam prije neka tri-četiri mjeseca uputio zastupničko pitanje pitajući ovlaštenog predlagatelja, Predsjedništvo BiH: Misli li uopće ove godine predlagati Parlamentu proračun? Nisam dobio odgovor ni da misle, ni da ne misle, pa evo ne znam i vi ostali zaključite misle li ili ne misle. Danas mi je bilo jedno drugo zastupničko pitanje: Temeljem čega je Predsjedništo odustalo od jedne druge svoje ustavne obveze? Predsjedništvo se u nas ljuti, ono se naljuti na Parlament kad mu ne usvoji sve što pošalje i onda kaže neću vam više ni dostavljati. Ja zaključujem tako, ne znam, nemam drugi odgovor. Činjenica je da se kroz ovo izvješće, ukoliko ga se kvalitetno sagleda, može konstatirati ovo što je jedan moj uvaženi predsjednik Komisije rekao, uvaženi zastupnik Kabil, da mi iz godine u godinu prenosimo značajna financijska sredstva. Znači, da iz godine u godinu ne realiziramo utvrđeni proračun i da se temeljem toga ta sredstva prenose, ne zato što ona nisu planirana za potrebe, nego zato što neko nije uspio iz nekih razloga da ih realizira. Jesu li ona bila preambiciozno planirana, jesu li naši resursi koji trebaju omogućiti da se predviđene proračunske stavke realiziraju ... pa ne uspijevamo, ali, evo samo ću podsjetiti na jedno od pitanja, čini mi se da je sa jedva nekih 50% ako ne i manje da su realizirana kapitalna ulaganja, a stalno, ja mislim u posljednjih pet-šest godina, sigurno, ne prođe mjesec da neko ne priča i ovdje u ovom domu o tome kako imamo strahovito puno velika izdvajanja za zakup prostora. Pretpostavljam da se taj problem može riješiti isključivo kvalitetnim kapitalnim ulaganjima kroz osiguravanje adekvatnih prostora za sve institucije koje imamo. Imamo i pokazatelje i pojave da su određeni prostori koji su kupovani, pa evo da tako kažem, kupovani pod vrlo interesantnim okolnostima, imamo pokazatelje. Znači, pokazatelji su korektni, mi ne možemo reći da nam je lažno stanje predstavljeno kroz ovo izvješće, oni su korektni. To što smo mi dopustili da svaki direktor agencije sam sebi pogađa cijenu zakupa prostora, to nije krivo ni Predsjedništvo, moram reći nažalost, ni Ministarstvo financija. Znači, mi smo to dopustili kroz zakonska rješenja da u ovoj državi svako odlučuje kako mu, evo da tako kažem, bude volja kako će trošiti dio sredstava koja su namjenje, evo između ostalog, za zakup prostora. Činjenica da su značajna sredstva i u 2010. godini izdvojena za mnoge stavke koje mi vrlo često dnevnopolitički aktualiziramo kroz slične rasprave ovdje u Parlamentu, ali ne donosimo odluke, ne donosimo propise kojima ćemo ograničiti potrošnju tih sredstava. Mislim na sredstva od reprezentacije, mislim na sredstva za prijevoz s posla na posao, mislim na korištenje mnogobrojnih automobila. Međutim, to je sve propisano i onaj ko upravlja proračunom ima jedino obvezu da, u skladu sa zakonom i sa važećim propisima, omogući da se realizira proračun. Je li to dobro, e, to je 30 do nas ovdje. Mi smo odgovorni ako proračun ne valja, mi smo odgovorni i ako se on ne troši kako je planirano, jer mi smo ipak ta institucija, to tijelo koje u konačnici, i kad se to ne dopada našim predlagateljima, oni koji donosimo ili ne donosimo proračun kakav nam je predložen. Stoga mislim da ovo Izvješće o realizaciji Proračuna za 2010. godinu, ja ga i tako doživljavam, prije svega treba svima nama poslužiti kao jedan dobar materijal, kao dobra podloga za naše odlučivanje o tome koji ćemo i kakav proračun prihvatiti za 2011. godinu, ako bude sreće da uopće dobijemo prijedlog proračuna. Ako ne bude, vjerovatno onda nećemo imati potrebe ni o ovome, ni o sličnim temama raspravljati, a onda ne znam, nisam u stanju predviditi hoće li biti proračuna i za narednu godinu, jer čini mi se da je proračun iz prethodne godine ova podloga i za privremeno financiranje za narednu godinu, tako da, evo, mislim da nema potrebe donositi nikakav zaključak, jer znate, kad mi donosimo zaključke, pa pozivamo nekog da radi svoj posao, malo to ispadne anahrono. Možda jednu prijateljsku preporuku, ako se može tako reći, Predsjedništvu BiH da makar s krajem ove godine dostavi prijedlog proračuna za ovu tekuću godinu, kako makar bi u idućoj godini imali mogućnost da raspravljamo o realizaciji akta koji je ... u svakoj državi važan, vrlo bitan i zbog kojeg prolaze ili padaju vlade. Kod nas to očigledno neće još dugo biti. Hvala lijepa.
Posljednji prijavljeni za diskusiju Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, dame i gospodo, ovaj proračun je donijet u prošlom sazivu Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH i Doma naroda, naravno. Dakle, on je usvojen i ovdje imamo Izvješće o realizaciji Proračuna. Upravo, kao što su ovdje mnogi kazali, to je stvar na kome vlada pada ili opstaje, odnosno Vijeće ministara, odnosno Savjet ministara, odnosno izvršna vlast, ona koja je najodgovornija za izvršenje, jer se odnosi većina stvari na taj dio. 71 institucija na nivou države BiH koja troši ovaj proračun, 21.067 uposlenih ljudi, 1.996 vozila. 2.000 vozila, dakle samo na nivou države BiH. Istina da sam i ja sam ovdje kao član Komisije za financije i proračun i bio sam i zadužen za određene dvije institucije po dubini da ih pogledamo kako su trošili novac. Otprilike novac je trošen onako kako je planirano, ne sa puno odstupanja. Ali jedna istina koja jeste da, primjer, jedna institucija kao što je Uprava za neizravno oporezivanje u Banja Luci koja ima 2.000 ljudi nema usvojenu organizacijsku šemu. Ona je predlagana na Vijeću ministara, nije, tako sam ja imao informaciju, onda šta imamo govoriti i kako onda dalje i raditi, dakle oni su prepušteni sami sebi. Od nas iz Parlamenta, dakle imaju potpunu širinu da rade upravo, evo što je gospođa Majkić govorila, slažem se ja s njezinom konstatacijom, međutim mi smo to dozvolili da oni to mogu raditi. I posebno, ono što je najvažnije, što će se desiti, kao što ovdje kažu, ako mi ovo ne usvojimo? Ništa. Dakle, onda je bespredmetno bilo i raspravljati o tome. Ali evo, još samo jednu stvar da kažem, ova sredstva, ... ovaj zaključak koji smo mi donijeli, ja sam bio suzdržan za ovaj zaključak da se izdvajaju, dakle naređivati Ministarstvu financija da radi svoj posao ovaj parlament nema potrebe. Odlukom visokog predstavnika Ministarstvo financija mora to da završi. E toliko, hvala. 31
Za raspravu se evo prijavio i Mato Franjičević. Izvolite.
U sudačkoj nadoknadi. Ma, razmišljao sam treba li uopće problematizirati ovo zašto sam se ipak odlučio da napravim. Naime, upoznavajući se sa ovim izvješćem susreo sam se s jednim problemom. Problem se krije u činjenici da je jedan značajan broj tablica koji su u ovom izvješću u ovom materijalu, posebno u ovom prvom analitičkom dijelu uglavnom neupotrebljivi, bar u verziji materijala koji sam ja dobio. I mislim da bi službe koje umnožavaju materijale morale povesti računa o čitljivosti kopija kako mi zastupnici ne bismo se našli, ni krivi ni dužni, u poziciji nagađanja ili vjerovanja da je nešto ovakvo ili onakvo, jer ta pozicija naravno ne jamči da ćemo izgraditi racionalne i jasne stavove po određenom pitanju. S obzirom da se tiče ove točke, ja ću, temeljem informacije iz tekstualnog dijela koji je jasan i čitljiv, dići ruku za ovo izvješće, nadajući se pritom da ništa od onog što mi je ostalo skriveno u ovim podacima iznijetim u tablicama takav stav ne bi moglo učiniti pogrešnim. Evo, samo toliko, hvala.
Riječ ima zamjenik ministra finansija gosp. Fuad Kasumović.
Uvaženi predsjedniče, uvaženi dopredsjednici, uvaženi zastupnici, dame i gospodo, cijeneći vaše vrijeme ja ću veoma kratko kao i uvijek. Prva stvar, ovaj dom je usvojio Budžet za 2010., dato je institucijama i Vijeću ministara da taj budžet provede, potroši ili realizuje. Danas pred sobom imate ovaj izvješaj o tom usvojenom budžetu i realizaciji. Iza ove tačke odmah je tačka Ureda za reviziju, znači revizija izvršenja Budžeta, je li. Ne mora značiti da ste vi svi poslanici eksperti za finansije, za budžet i to. Znači, vi danas imate praktično, kako bih ja to nazvao, statističke pokazatelje, odobreno je za ove namjene 100 hiljada, potrošeno je 80, 90 i slično. Da li je zakonskih nepravilnosti bilo u trošenju ovog budžeta, to ima nadležna institucija i to je sljedeća tačka i reći će da je trošeno tako ili nije. Budžet takav kakav je usvojen je odobren institucijama da ga troše ili ne troše. Ponavlja se često pitanje, znači prenosa sredstava. Ja vas molim, da vas podsjetim da vi svi ovdje živite u BiH i znate kakva je politička situacija, ona ne traje danas, ni juče, nego traje godinama. Vi znate da Budžet institucija BiH od poslije rata samo je jednom usvojen na vrijeme. Šta to znači? Pa sada, kada bi za 2011. nam još 10 milijardi dali, mi ih ne možemo potrošiti, moramo ih prenijeti u narednu godinu. Šta je bitno oko tog prenosa? Bitno je sljedeće: puno je bitnije da se ono ne potroši na adekvatan način ili da se prekrše zakoni pa da se ta sredstva potroše, nego što ih mi prenosimo, nigdje ona ne idu drugo, ona krpe budžete narednih godina. Tako ste vidjeli i Budžet za 2010. godinu koji razmatrate, on je planiran sa deficitom 72 miliona, ali je isto tako planirano da će iz prošlih tih godina što smo prenijeli da će se taj deficit nadomiriti ... Što se tiče mnogih donatorskih sredstava, evo reforma javne uprave čini mi se da je najčešće spominjana, to su donatorska sredstva i ona ako se ne utroše mi ih moramo prenijeti u narednu godinu. Ponavljam, radi se o donatorskim sredstvima. Što se tiče mnogih drugih stvari, ponavljam, 32 živimo u BiH, sve znate. Ako je samo jedan pokazatelj da je za sve ove godine samo jednom državni budžet na vrijeme usvojen, jasno vam je da mi ne možemo realizovati ni ostale, da ima i netransparentnog trošenja, ima svega, ali zato postoji Ured za reviziju i na tom treba istrajavati. Ja bih nešto drugo vama poručio. Mene zabrinjava, a danas je 24. novembar, da niko od poslanika, pa ni vaša Komisija za finansije i budžet ne zna da ste trebali dobiti prijedlog budžeta od Predsjedništva BiH još 1. novembra. Pa da niko od vas ne poduzme te mjere, jer sada razgovaramo i gubite vrijeme na neke statističke pokazatelje za koje će Ured za reviziju reći - da, ovdje ima kriminala, nema, i uredu je. Ja vam napominjem sljedeće: da je u 2011. godini, pošto nemamo budžeta imamo privremeno finansiranje, zakon kaže sljedeće - privremeno finansiranje može ići, znači uzima se jedna četvrtina prošle godine, a 2012., znači nemamo prošlu godinu i ovo je tumačenje zvanično, i 1.1., ako ne bude neka vrsta budžeta, mora se ključ u bravu staviti što se tiče trezora. Mene brine što oko toga se više ne vode polemike. Dalje, kao čovjeka i kao ekonomistu i kao nekoga ko je veoma transparenta i u ovom Vijeću ministara, brine me kako niko ne kaže da godinama, pa evo i u 2010. godini, 28 miliona ova država baca za zakupe. To je ovolika zgrada jedna, svake godine je bacimo, da bi naše institucije u podrumima bile i to. To je za mene tako, nisam ja ovdje da vas poslanike učim kako teba, ali mene stvarno kao čovjeka to brine. Znači, postoji revizija, ona će reći da li je uredu ovaj izvještaj, nije, ima li grešaka, nema, i tu smo. Ali ovo su ključne stvari. Ja vas molim da donesete zaključak da tražite od Predsjedništva, on je 1. novembra trebao vama budžet za 2012. dostaviti u vaše klupe, pa hoćete li vi razgovarati ili nećete o njemu, to me ne zanima. Zanima me, volio bih, da usvoji budžet države, kao i ostali, na vrijeme, da imamo godinu dana, da nas ne prozivate kako prenosimo sredstva itd. I oko tog prenosa sredstava, molim vas svi da znate: više tih ušteda nema. Sve šta smo štedili mi smo već to u prošlim budžetima i zato je sada budžet države problem. Ja sam se jedini i u svom ministarstvu protivio, to se desilo 2010., upravo ove godine, mi smo dotad imali uštede i ja sam bio protiv toga, znao sam kojim putem ide država kompletna. Mislim na entitete i ovo, dolazimo u jednu recesiju, sada nema sredstava i pošto smatraju da je država najslabija karika – nama jedino se ne da budžet itd., itd. Evo ja ću završiti, kratko, ja vas dvije stvari molim, tražite od Predsjedništva države, 1. novembra je trebao vam dostaviti budžet, kakav je takav je, vi ste tu koji ćete ga ili odbiti ili usvojiti. I druga stvar, natjerajte Vijeće ministara, ove godine 32 miliona za kirije dajemo, to je, ja bih se stidio da sam poslanik, a stidim se i što sam zamjenik ministra u državi koja toliko sredstava baca, a znaju svi, sa gospođom Majkić sam poduzimao i od ovog parlamenta tražio da se to pitanje riješi. Uzmite samo 10 prošlih godina i vidite koliko miliona smo bacili sredstava. Hvala puno.
Prva replika, zamjenik predsjedavajućeg gosp.Milorad Živković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Koleginice i kolege poslanici, dame i gospodo, ministri, vjerujte da je i mene sramota, a po replikama koje su se javile nakon ove diskusije da je sramota mnogih poslanika zato što imamo 33 ovakav Savjet ministara i na ovakav način pričamo o temi koja čak nije ni tačka dnevnog reda. Mnogo toga smo čuli u ovoj diskusiji, a prije toga i mnogo toga što nema veze sa tačkom dnevnog reda. Podsjetiću Vas, uvaženi zamjeniče, da na moj prijedlog Ustavnom sudu da se iz Zakona o izvršenju Budžeta izbaci odrednica da BiH nakon tri mjeseca ne može više da ima finansiranje, i Ustavni sud je prihvatio moju mjeru, Vi ste govorili da Živković ruši BiH. Da toga nije bilo, uvaženi zamjeniče, ova BiH ne bi imala nikakvo finansiranje nakon tri mjeseca i samo na osnovu toga što sam ja uradio u BiH ovu godinu dana Vi svaka tri mjeseca produžavate ... Znači, tad ste pričali politički, a ne ekonomski, finansijski, stručno što bi trebao da bude Vaš ovdje odgovor poslanicima, a ne da se miješate u politiku. U tom istom odgovoru Ustavnog suda je rečeno da BiH kao država ne može ostati bez finansiranja. I ako se držite te rečenice, vi kao Savjet ministara i kao resorno ministarstvo možete da odete na vladu, odnosno na Savjet ministara i da donesete odluku na osnovu same takve odluke Ustavnog suda o daljem privremenom finansiranju i nemojte se više miješati u politiku. Ako znate nešto o računovodstvu, vjerujem da znate, držite se olovke i papira i prestanite voditi politiku u Savjetu ministara. Hvala.
Replika, Darko Babalj. Izvolite.
Tri stvari. Prvo nije na mjestu, gospodine zamjeniče, ove riječi stid, i nije stid, i ovo i ono, svako ima svoju individualnu odgovornost i ako je Vas stid mene nije stid. Zašto mene nije stid? Zato sve ono što ste Vi pričali ovdje mi smo tražili na Komisiji za finansije i budžet, a Vi, gospodine zamjeniče, zajedno sa svojim ministrom se niste udostojili da dođete ni na jednu sjednicu Komisije za finansijen i budžet. Da li razgovarate sa svojim kolegama? I ono sve što ste Vi pričali mi smo pričali u Komisiji za finansije i budžet. Znači, pitanje: Da li razgovarate sa Vašim pomoćnicima i da li Vam oni prenose šta je bilo na Komisiji za finansije i budžet? To je ono što mene zabrinjava. Hvala.
Replika, Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ma, razmišljam, ja se zahvaljujem zamjeniku ministra financija i njegovim kolegama iz Ministarstva financija i trezora BiH što ničim izazvani trpe, evo, raspravu o nečemu što uopće nije njihov dokument. Ali evo, usljed odgovornosti koju osjećaju spram ovog dokumenta, došli da ponude i neke informacije eventualno dodatne itd. Mi ovdje nemamo izvjestitelje po ovom dokumentu. Podnositelj ovog izvještaja je Predsjedništvo BiH, a ne Ministarstvo financija i trezora. I čestitam ministru Vrankiću što on nije došao, ovako javno, iako i ne znam što nije došao. Pa moramo konačno mi se suočiti sa činjenicom, točno je, gospodine Lijanoviću, vlade padaju kad im se ne usvoji proračun, ali u normalnim državama u kojima vlada predlaže proračun. Kod nas vlada ne predlaže proračun, ni Vijeće ministara i zovite ga kako god hoćete, ni Ministarstvo financija. Kod nas je surogat, kod nas je nešto što ne postoji nigdje drugo u svijetu. Kod nas Predsjedništvo predlaže proračun, al' neće da dođe da ga brani ovdje. Predsjedništvo predlaže i ovaj izvještaj, al' neće da dođe da ga obrazlaže. Predsjedništvo neće da predloži proračun i nikom ništa. I sad je 34 najlakše, nemojte me krivo shvatiti, evo na zamjenika ministra, na pomoćnika ministra, jednog, drugog, trećeg, hajmo mi sav svoj jed, pošto nas Predsjedništvo ne ferma ni 5%, iskaliti na njima. E, ne može tako, ne može tako. Hajmo mijenjati propise, ja sam maloprije govorio, pokušavao sam u blažoj formi reći ovo što sam sad. Jedan od nelogičnih propisa je da Predsjedništvo predlaže proračun, to nema nigdje drugo u svijetu, pogledajte ima li, osim u predsjedničkim sustavima gdje je predsjednik države i šef vlade. Kod nas to nije tako. Prema tome, nemojte da miješamo kruške i jabuke. Rekao sam maloprije, bilo je prijedloga da mi donesemo zaključak da Predsjedništvo počne raditi svoj posao. A mislim ako ne, ovo je smiješno, mislim da donesemo zaključak da od prekosutra počnu dolaziti na posao, možemo i to. Pa možemo sad redati takve zaključke, to je ustavna obveza. Samo nažalost, u ovoj zemlji za neizvršavanje ustavnih i zakonskih obveza niko ne snosi nikakvu odgovornost. I nemojmo onda na onima koji se ipak udostoje, opet kažem ničim izazvani da dođu ovdje, evo da nam pomognu ako treba neka informacija da nam daju informaciju, onda iskaljivati, evo svoje, ne znam ni ja kako bih rekao, nezadovoljstvo ili bijes. Ključna institucija za podnošenje ovog izvješća, ključna institucija za predlaganje blagovremeno proračuna, hvala, gospodine zamjeniče ministra, što ste podsjetili ovaj Zastupnički dom da smo mi već trebali dobiti nacrt proračuna za narednu godinu. Evo, ja sam podsjetio da mi nismo dobili prijedlog ni za ovu godinu i da samo znamo kome upućujemo opaske. Hvala lijepo.
Replika, Dušanka Majkić. Izvolite.
Dakle, žao mi je što nismo dobili odgovor ni na jedno od pitanja koja su se ovdje postavila. Dakle, ja sam očekivala da će neko ko se bavi budžetom, ko može da analizira izvršenje, moći da odgovori na neka pitanja koja su se ovdje postavila, naročito ono pitanje oko onog deficita. Ne može se u odgovoru zamjenika ministra reći: evo, revizija je uradila svoj posao, pa eto, ako nešto vam se čini da nije uredu, pitajte reviziju. Budžet nije vlasništvo Parlamenta dok ga ne usvoji. Onog momenta kad izglasamo ga, on je naše vlasništvo i mi smo odgovorni za njega. Dakle, ta odgovornost, logično se postavlja ovdje kao pitanje. Ne možemo svaljivati ni na koga odgovornost izuzev na vas dok se ne usvoji. I zato imamo pravo da pitamo i zato ste odgovorni da nam kažete sve ono što nam nije jasno. I nije Parlament pošteđen da može da se odnosi na ovakav način kao što neki govore, imamo odgovornost i za donošenje budžeta i za njegovo izvršenje. Žao mi je što je ovo ovako prošlo. Želim da Vam samo kažem da pitanje Vaše koje se odnosi na zakup: to ste mogli takođe, pošto ste upućivali na reviziju, takođe da uputite reviziji jer oni se uskoro spremaju da ponude reviziju učinka za prostor, tako da ćete dobiti i Vi informaciju zajedno s Parlamentom, ali ubuduće nas trebate konkretnije informisati o onom što su naša pitanja.
Replika, Slavko Jovičić. 35
Hvala, gospodine predsjedavajući. Pa, ne traje ni država, ni narod, ni ovaj parlament od ove sjednice. Želim samo da podsjetim da u prošlom sazivu sam predlagao dvije inicijative i Predstavnički dom je bio podržao, i sad ne znam samo koliko puta sam to ponavljao: da se BiH kreditno zaduži 200, ako treba, miliona, pa da imamo svoje zgrade, svoje institucije, da ne plaćemo ovu kiriju o kojoj danas govorimo, da je sa 28 miliona narasla na 32 miliona, koliko sam razumio, a prve godine mandata bila je 16 miliona. A onda sljedeće pitanje ide ovo: Kome trebaju te institucije? Kad smo mi raspravljali o nekim institucijama ovdje koje je formirao ili Savjet ministara ili mi šta je njihov zadatak. Pa sam postavio, ne poslaničko, nego nagradno pitanje da mi neko odgovori koliko imamo tih institucija. Pa sam postavljao pitanja razna, evo i sad: Zna li neko koliko danas je automobila na cesti koje plaća ova država? Pa dobivao odgovore od jedne institucije, druga neće, treća, četvrta, pa šta ja mogu da uradim više! Pa zna li neko koliko se danas plaćaju mobilni telefoni? Pa da smo dali po marku za socijalne ustanove spasili bi dva života one djece jadne i bezbroj ovdje raznih stvari! Šta god zakopamo, nešto ćemo otkopati. Ali ne želim, nije realno, nije čak ni pošteno, da ja upućujem kritiku ni jednom čovjeku koji nije odgovoran ili da taj čovjek kaže - je li stid poslanika što je ovakvo stanje? Ma mene je stid za svašta, ali je pitanje odgovornosti, ne možemo preuzeti odgovornost za ono što nismo krivi. A nismo krivi za mnoge stvari. Što će nam „Službeni list“ da plaća kvadratni metar, kad ga je kupovao 5 hiljada, ne znam koliko maraka ili evra, nisu važne više ni cifre. S kime je sklapao takav ugovor? A jedina profitabilna organizacija koja ostvaruje neki prihod jer se mora tamo sve platiti što se objavi!? I kad ga otvorite ko se tamo snađe, opet evo od mene nagradno pitanje, ja ga častim, da se snađe tamo šta je našao, i bezbroj stvari. Ali moramo imati jednu tematsku sjednicu da otvorimo funkcionisanje ove zemlje, ali to nije ova problematika o kojoj danas govorimo. I ne želim da svaljujem odgovornost ni na zamjenika, ni ministra, ni ne znam ni ja koga pojedinačno, kad nisu odgovorni, ali nisam ni ja odgovoran, niste ni vi ostale kolege. Svi smo odgovorni i na kraju kad se podvuče crta niko ni za šta nije odgovoran. Pa šta ćemo dalje, ljudi? 32 miliona dali za zakup, koji zakup, ko tamo sjedi!? Ima institucija da ljudi ne dolaze tamo po 20 dana i niko ne ih pita što ne dolaze, a uzimaju ogromne pare. Želim da ove redove ovdje prve popunim sa tim, svake sjednice jedna institucija, da pitam ih lično šta su uradili, šta su učinili za ovu zemlju. Hvala lijepo.
Ja samo želim podsjetiti, dakle tačka dnevnog reda je Izvještaj o izvršenju Budžeta institucija BiH i međunarodnih obaveza za 2010. Vidim i dalje je velik broj prijavljenih za repliku. Ako i replicirate, replicirajte u skladu s Poslovnikom i recite na šta replicirate. Riječ ima Danijela Martinović.
Hvala lijepo. Dakle, pošto ste sada rekli na šta repliciramo, bilo je dosta tih izjava gospodina zamjenika ministra koje se prvenstveno odnose na Komisiju za finansije i budžet, tako bih se pridružila stavovima svojih kolega i ponovila da smo mi ove probleme, za koje ste vi smatrali da nismo ih problematizirali, do sad ih jesmo problematizirali. Možda bi bilo manje ovih kritičkih osvrta i sa 36 Vaše i sa naše strane da nas aktivno kao komisiju uključite u izradu budžeta. Kao što je rekla gospođa Majkić, mi kao komisije, i naravno Parlament, nismo samo zaduženi da prihvatimo, odnosno odbijemo budžet, nacrt, odnosno prijedlog budžeta, nego da se aktivno uključimo u sve faze izrade budžeta, dakle da ne budemo dovedeni pred gotov čin kada moramo prihvatiti ili odbiti određeni budžet. Kao komisija imamo i pravo i dužnost, navedenu dužnost, jer na kraju krajeva mi ćemo biti ti koji će biti odgovorni. Znači, apeliram da nas uključite u sve faze izrade budžeta. Isto tako na jednoj od sjednica ove komisija, ja sam gospodinu ... rekla i zamolila da nam počinjete dostavljati i analitiku. Na temelju analitike možemo vidjeti za šta su sredstva namijenjena i za šta se koriste. Onda neće biti ovih situacija da imamo prebacivanje sredstava s jedne na drugu stavku u okviru pojedinih ministarstava i agencija. Dakle, da bi se izbjegli možda budući nesporazumi, volila bih da uzmete u obzir ovu moju opasku. Hvala lijepo.
Replika, Beriz Belkić. Izvolite.
Dakle, gospodin zamjenik je na neki način uspio otvoriti novo vrijeme za raspravu o Izvještaju o izvršenju Budžeta institucija što nije ni loše, na kraju krajeva. Kad je riječ o diskusiji gospodina Lozančića, s kojom se ja u navjećem dijelu slažem i on je potpuno u pravu, međutim tu postoji jedna druga dimenzija, dakle do nas je hoćemo li materijale razmatrati bez prisustva predlagača. Predlagač je Predsjedništvo. Do Ministarstva finansija je hoće li dobrovoljno, kao što je već praksa pokazala, preuzeti na sebe ulogu glasnogovornika Predsjedništva. Dakle, osim obrađivača moramo znati da Predsjedništvo apsolutno nije kompetentno u smislu kadrovske osposobljenosti niti strukture u samom Predsjedništvu da radi ove poslove. I dakle, Ministarstvo finansija je prećutno, da tako kažem, u nekom dogovoru preuzelo na sebe, ne samo što ima obavezu kao obrađivač i kreator materijala, nego je neka vrsta i advokata za sve te materijale. I to je ta situacija. Dakle, do nas je hoćemo li idući put razmatrati ovu vrstu materijala bez prisustva Predsjedništva, odnosno onoga lica kojeg oni ovlaste, a u principu obično Predsjedništvo ovlašćuje Ministarstvo finansija. Gospodine Kasumoviću, nije tačno da nisu bile ovdje inicijative kad je riječ o budžetu 2012. Samo mi iz SBiH smo u tri-četiri navrata pokretali, tražili, pitali i dobijali odgovore da se vode razgovori u Predsjedništvu da se to pokušava usaglasiti itd. I na kraju nisam dobio odgovor na pitanje koje sam postavio Vama, u vezi zaključka ove komisije vezano za prebacivanje sredstava, vezanih za odluku visokog predstavnika, SDS-u. Jeste li prebacili, zašto niste prebacili, treba li prebaciti, a ne da Parlament ovdje bez informacija o tome odlučuje.
Replika, Emir Kabil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvaženi zastupnici, ja sam, moram priznati, nakon svih ovih replika u još većoj dilemi kakva je i šta je funkcija Komisije za finansije i budžet. Na osnovu izvještaja gospodina zamjenika očito je da Komisija proceduralno ne radi dobro, jer ni u jednom svom izvještaju nije dobila meritorne ljude koji trebaju da predlože budžet. 37 Kad sam došao za predsjednika Komisije, pitao sam koji su to najčešće ljudi koji izvještavaju po određenim stavkama, određenim članovima, rekli su mi da nikada otkako postoji ovaj parlament niko iz Predsjedništva nije došao da izvijesti ovu komisiju ili nekakvog predsjednika ove komisije i njegove članove o budžetu ili narednom budžetu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Pa dobro, ja se izvinjavam, ali meni su rekli, možda i ovaj novi sekretar pa nije znao. Znači, očito je da se prenosi loptica s jedne na drugu stranu. Ja lično mislim da nikada niko iz Predsjedništva neće doći i dati bilo kakav izvještaj vezan za budžet ove ili bilo koje druge godine. Prema tome, ovo je ustaljeni princip i ovakva ..., ja bih rekao, zamjenika, odnosno zamjenika ministra finansija da pozovemo članove Predsjedništva, po mom mišljenju, moram ga razočarati, nema nikakve šanse. Da li je ovaj put kojim mi sada radimo dobar ili kvalitetan, ja to ne znam. Prema tome, ne želim da prihvatim ni najmanju odgovornost zašto ovaj budžet 2010. godine nije prihvaćen, mi ćemo danas glasati i usvojti ga, a još manju odgovornost zašto ovaj budžet za 2011. neće doći. Prema tome, ovo je nekakva polazna osnova uz sve one probleme koje smo mi otvoreno istakli kao komisija, pa čak imali i ... situacije kada smo analizirali određene stvari o kojima se očito više ne smije ni ovdje diskutovati, jer ako diskutujete vi ste protiv nečega. I to je bila moja replika ili želja da zamjenik ministra, kao, hajde da kažem, i sa svojim ministrom, najkompetentniji ljudi određenog resora dođu i da nam kažu kakvo je trenutno stanje. A ja lično mislim da trenutno stanje kad su u pitanju finansije nije toliko loše, nego je problem distribucije i korištenja sredstava. E, o tome mi govorimo – o korištenju sredstava koje je katastrofalno. Hvala.
Replika, Salko Sokolović.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ma evo, replika svim onim koji su u jednoj ofanzivi na zamjenika ministra iz prostog razloga što je on rekao nešto što je potrebno u ovom momentu. Ja se ne slažem ni sa kim ko kaže da Budžet institucija BiH i međunarodnih obaveza nije potreban BiH i da ćemo 2012. nastaviti kroz privremeno finansiranje. Ja ništa loše nisam prepoznao u riječima zamjenika, osim potrebe da nas još jednom opomene, i treba nas svako opominjati, opominju nas i građani da nemamo budžeta. I zašto mi sad ne bi donijeli jedan zaključak i uputili ga u Predsjedništvo ili da mijenjamo Ustav, da promijenimo nadležnost ili da zadužimo političke partije da za sljedeće izbore 2014. godine na mjesto za člana Predsjedništva kandiduju u najmanju ruku diplomirane ekonomiste, da ne kažem, magistre i doktore pa da nam, brate, oni tamo sjednu, sačine to i dostave ovdje. Ako već to nemamo, onda ih moramo na neki način upozoriti da nam je taj budžet potreban i da vidimo zbog čega ga nemamo, čiji su to hirovi, čije su to potrebe da se taj budžet ni dan-danas nije našao u parlamentarnoj proceduri. Ja se ne slažem s tim da to treba da bude predmet i u 2012. godini. Bolje je 1. januara prekinuti finansiranje ako smo nesposobni da donesemo budžet zbog par nekih tamo ličnih interesa, 38 politika ili pojedinaca. I moramo razgraničiti, znači uđemo u Zakon o finansiranju institucija, nađemo član 14. i vidimo za šta je odgovorno ministarstvo, za šta su odgovorni budžetski korisnici i onda u tom dijelu pričamo priče, a ne sve to natovarimo na Ministarstvo finansija. Evo, ja sam imao ali to ću kad bude sljedeća tačka dnevnog reda upitati nešto vizavi ovog revizorskog izvještaja. Hvala, predsjedavajući.
Replika, Zvonko Jurišić.
Uvaženi predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici, mislim da mi raspravljamo o nečemu ... što se desilo prije godinu dana, tako nešto. Prema tome, ovdje se stvari ne mogu promijeniti, ali jednostavno to izvješće se mora ili usvojiti ili primiti k znanju itd. Ali, malo me potakla, je li, iz sve ove rasprave i rasprava zamjenika ministra financija, pa onda ovdje smo raspravljali na način da je trebalo o ovome ovdje neko iz Predsjedništva BiH da podnosi ovo izvješće, jer oni su predlagatelji proračuna. Oni jesu formalno predlagatelji proračuna, a stvarno nisu. Da je to tako govori činjenica ili podatak da je u Ministarstvu financija BiH uposleno 157 djelatnika ..., je li, a bio je zahtjev za 178, a u Predsjedništvu BiH imamo 95 djelatnika. Prema tome, malo smo ovdje zamijenili, ako znamo još što su i ustavne obveze Predsjedništva BiH. Ja sam osobno sa ovdje predstavnicima računovodstva išao u Ministarstvo financija kod pomoćnika pa smo korigirali proračunske potrebe ovdje zajedničkih službi Skupštine BiH, a nisam išao u Predsjedništvo. Znači, korisnici proračuna, za one koji ne znaju, a za one koji znaju da ponovim: korisnici proračuna su ti koji prijedloge svojih proračuna, agencija, direkcija, uprava, ministarstava nose i šalju u Ministarstvo financija države BiH i onda Ministarstvo financija korigira planirajući prihode i rashode i kada skupi sve te zahtjeve, i prihodovnu i rashodovnu stranu, onda šalje u Predsjedništvo a Predsjedništvo, ovdje smo čuli, niti je osposobljeno kadrovski da to nešto napravi, to potpiše ili, eventualno, kao što smo vidjeli zadnji put, po željama trojice članova Predsjedništva negdje nešto, uglavnom u rashodovnoj strani žele dodati ili oduzeti, a u prihodovnoj ništa. Znači to ide odavde. Prema tome, ne trebamo mi prebacivati nekakvu lopticu ovdje na nekoga. Samo toliko. Kratak ću biti. Ovdje nam je pomalo zamjenik ministra financija održao političku lekciju. Da sam ja zastupnik, kaže, toliko se i toliko plaća ovoga najma prostora. O tome sam ja govorio na onoj prethodnoj sjednici, ne na prošloj, nego kada smo imali ovdje izvješća isto tako na postavljena pitanja od kolega, koliko se plaća najma. Samo bi dobro bilo još znati kome se plaća najam i što se nije išlo u nabavku. Zamjenik ministra se postaje po političkoj liniji, da nije tako mi bismo danas imali Vijeće ministara.. Hvala.
Replika, Drago Kalabić.
Hvala, gospodine predsjedavajući. 39 Izgleda je ovo Vijeće ministara kao muška sisa: nit kome služi, nit kome treba, nit ga iko prihvata, niti se prema njemu ozbiljno odnosi. Moja replika je u smislu negiranja navoda da smo mi protiv budžeta. Klub SSND-a je ovde jasno rekao da je za budžet i precizno smo kazali koliki budžet. Znači, mi smo za budžet. Zašto je ministar finansija predložio tako rasipnički budžet kakav niko u Evropi nije predložio, i u ime koga i u ime koje politike je on to predložio, to je sad pitanje za njega. Vjerovatno bi zamjenik rekao nešto i kao odgovoran zamjenik svome ministru bi rekao da mu to nije pametno, ali ne može reći kad ne pričaju, kad ne razgovaraju, vjerovatno je pitanje da li predsjedavajući razgovara i sa jednim od njih itd. Znači, neko bi upozorio i rekao: ne možete Parlamentu uvaliti nerealan budžet, dajte ljudima ono što je realno. Svi mi znamo da je Predsjedništvo samo transmisija. Javno je ministar finansija rekao, volio sam da je danas tu da ga pitam: u ime koje politike samo budžet BiH u cijeloj Evropi raste. Je li to namijenjeno, pošto iz budžeta idu samo plate, za dvostruko povećanje plata? Je li namijenjeno, pošto socijalnih potreba nema, pošto nema nekih drugih stvari, vjerovatno. Ja bih volio da to čujem jer su se promijenile okolnosti, promijenila vremena i ne znam zna li to Ministarstvo finansija. Ulaganje, odnosno povećanje budžeta za te stvari u ovom momentu potpuno van tokova koji nas okružuju i s kojima smo suočeni, mislim da nije korektno. Mislim da je nerealno i da je politički neizvodljivo i to se i pokazalo. Znači, vraćam se na činjenicu da smo mi za budžet, za realan budžet i što se tiče SNSD-a taj budžet možete imati danas. Oni koji misle da treba drugačije, da to za stotine miliona treba povećati u potrošnju, u plate i ostalo, volio bih da malo izađu evo na ulice Sarajeva, ne moraju dalje, pa da to objasne zašto je to i kako je to tako. Ako mislite da Vladi Federacije ne trebaju pare za socijalne potrebe, u koje su locirane te potrebe, onda to treba da kaže i kako to neko misli riješiti. Evo da ne pominjem Vladu RS-a. Što se tiče kirija, zakupnina, mislim da smo svi o tome sve rekli, ali nije realno da neko siječe granu na kojoj sjedi. Nije realno da od pijanca dobijete bocu alkohola. Nije realno da to ovo Vijeće ministara riješi i da ono izađe sa kvalitetnim prijedlogom, iako se potpuno slažem sa računicom zamjenika koja je potpuno tačna. Znači da je neko vodio iole računa o prednostima i uštedama, ovu bi računicu primijenio i do sada to riješio. A potpuno je jasno da su motivi onih koji to nisu željeli riješiti, valjda su u ovim izvještajima vidljivi, možete ih sabrati. Hvala.
I, mislio sam posljednja replika ali nije, Mato Franjičević. Izvolite.
Ja ne repliciram zamjeniku ministra, ja repliciram kolegi Zvonki Jurišiću pitanjem. Htio bih zaista da kolega pojasni koja je to zapravo razlika između formalnog predlagatelja, koje je po njegovim riječima Predsjedništvo, i stvarnog predlagatelja, a to je Vijeće ministara. Naime, ta opaska ili ta konstatacija bi sigurno stajala kad bi Predsjedništvo doista samo u neizmijenjenoj formi, u neizmijenjenom obliku preuzelo i proslijedilo Parlamentarnoj skupštine BiH prijedlog proračuna koji dobije od Vijeća ministara. Svi smo svjesni da to nije tako. Malo, naravno s respektom, repliciram kolegi Jurišiću, jer je on svoje umijeće oko proračuna i te kako pokazao u svom mandatu predsjednika Vlade Zapadnohercegovačke županije kad je u nepune četiri godine uspio proračun, do tada jedne od perspektivnijih županija u Federaciji BiH, odvesti u potpunu provaliju sa zaduženjima, sa deficitom koji je prešao, ako se ne varam, 40 milijuna maraka. 40
Replika, Dušanka Majkić
Replika kolegi Sokoloviću. Reče da neki neće da donesu budžet. Evo, ja pragmatično jedno pitanje postavljam: Kada bilo koga od nas pitam ovdje ko je za to da se budžet donese, svi su. Ali da vidimo ko je, da li su svi da se izvrši analiza svih institucija BiH i da se zaduži ovo ministarstvo, odnosno Savjet ministara da napravi finansijsku analizu ponašanja svake institucije i napravi plan ušteda za svaku instituciju. Šta ćemo dobiti time? Pod 1. Dobićemo dokument okvirnog budžeta koji neće više morati da trpi hodanje ministara s jedne na drugu destinaciju. Znači, dobićemo mogućnost da se dokument okvirnog budžeta donese u najkraćem roku. Pod 2. Dobićemo korektan odnos i odgovoran odnos prema MMF-u. I pod 3. Dobićemo budžet BiH za 2012. godinu. Ne vjerujem da iko bi htio izgovoriti, sramota bi ga bilo da kaže da nije za to da se izvrši analiza ponašanja institucija, jer nema nijednog poslanika u ovom domu da nije imao primjedbu na ponašanje velikog broja institucija BiH. Evo, imaćemo, nadam se, na narednoj sjednici izvještaje revizije, pa ćemo vidjeti šta su i kako su se ponašale. Zašto naš zaključak ne bude takav: analiza svih institucija, vidjeti gdje su uštede i dobićemo u najkraćem roku i budžet i dokument okvirnog budžeta za 2014. Predlažem vam da to bude zaključak. Hvala.
Šefik Džaferović, diskusija.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, dakle, mi govorimo o Izvještaju o izvršenju Budžeta institucija BiH i međunarodnih obaveza za 2010. godinu i taj materijal je takav kakav jeste. Dakle, mi tu sada ništa ne možemo promijeniti. Iz ovoga možemo izvlačiti određene pouke kada je u pitanju naredni budžet, a sljedeća tačka će govoriti o tome da li je ovo ... onako kako je to bilo propisano zakonom, ali ja spadam u red onih koji smatraju da BiH, kad raspravlja njen Parlament o ovoj temi u situaciji u kojoj se BiH nalazi i kakvo je stanje budžeta, nema pravo da prešuti tu stvar i zbog toga ja mislim da je zamjenik ministra u potpunosti bio u pravu kada je za govornicom upozorio da mi raspravljamo u vrijeme kada BiH ima četvrtu kvartalnu odluku o privremenom finansiranju za 2011. godinu, da nema još uvijek prijedloga budžeta u Parlamentu za 2011. godinu, a da ne govorim o tome da nema budžeta koji je već trabao da bude u septembru ili oktobru mjesecu ove godine za 2012. godinu. Dakle, čovjek je potpuno normalnu upozorio ovdje, i on ima pravo da se bavi politikom, on nije referent/državni službenik, on je zamjenik ministra kojeg imenuje ovaj parlament, i neka niko nikom ne drži ovdje predavanje ko ima pravo, ko nema pravo da se bavi politikom, jer onda, kad se ne bude on bavio politikom, ja ne znam ko će poslije njega, ministra, zastupnika, baviti se politikom u ovoj zemlji. Dakle, ja smatram, i hvala mu što je izašao za govornicu i kazao, dakle ja mislim da je ovo vrlo ozbiljna situacija i da bi mi trebali da raspravimo tu stvar. I u raspravi o toj stvari mislim da 41 se trebamo prvo prisjetiti nekih činjenica: nismo baš mi nedužni u ukupnoj ovoj situaciji, jer Predsjedništvo BiH je Budžet institucija za 2011. godinu dostavilo Parlamentu BiH, uvažavajući obaveze koje ima BiH, ali Parlament BiH, tačnije, ovaj dom nije prihvatio taj budžet. Kada se pravi budžet, ja se slažem sa onima koji govore o planovima, o projekcijama i o obavezama, onda se vidi koje su to obaveze, koje su projekcije, koji su planovi zemlje u toj godini i onda se budžet projicira. Nije moguće projicirati budžet za 2011. godinu a da se u budžet ne ukalkuliraju sve zakonske obaveze koje BiH ima, pa i zakona koje smo mi donijeli ovde. I ovde nije pravo pitanje da li budžet treba da sadrži ono što je došlo od Predsjedništva BiH, nego je pravo pitanje ko ima pravo i kakve su konzekvence zbog toga što neko javno poziva, pa i u svojim odlukama to ispoljava, da se ne poštuju zakoni koje je usvojila Parlamentarna skupština BiH. U tome je ključ problema kojeg mi imamo. Dakle, temeljno pitanje je pitanje odgovornosti za nepoštivanje zakona koje smo mi usvojili. Zakon se može osporavati pred Ustavnim sudom, ali i Ustavni sud je kazao šta je imao da kaže. I to je zapravo, dakle, ključna stvar. Druga stvar, ja sam čovjek koji se trudi da prati malo i pojave, tendencije, je li, i u ovom parlamentu, i na nivou institucija i ukupno u BiH. Imam osjećaj da se vrlo često problematizira funkcioniranje institucija BiH i ja protiv toga nemam ništa, ili ne bih imao ništa da sam siguran da je motivacija plemenita. Bojim se da motivacija nije plemenita. A pod plemenitom motivacijom za takvu vrstu aktivnosti ja podrazumijevam motivaciju koja želi da te institucije sutra vidi još efikasnije i funkcionalnije. Ja se bojim da se sa jedne strane namjerno koči razvoj institucija BiH, a onda, kada nastane problem se ističu zahtjevi da te institucije, t.j. problematizira postojanje tih institucija. I to nije jedanput kazano u ovom parlamentu za govornicom i inače u ukupnom ovom političkom govoru u BiH. Ista stvar je i sa budžetom. Zbog toga ja pozivam sve nas, ako se kaže da mi treba da ispitamo efikasnost funkcioniranja institucija BiH, efikasnost trošenja, ja nemam ništa protiv toga, ali hajte ljudi da onda kažemo da se to uradi i u entitetima, i u kantonima, i u općinama, dakle u cijeloj BiH, svugdje, jer pare koje mi ubiremo od PDV-a dolaze na jedno mjesto i onda se po odgovarajućim propisima spuštaju tamo gdje treba da se spuštaju. Dakle, hajmo da obavimo raspravu o racionalizaciji potrošnje sredstava i u državi, i u entitetima, i u kantonima, i u općinama, dakle kod svih korisnika javnih sredstava. To bi bio jedan korektan odnos spram ovog pitanja. Zbog toga ja predlažem da, prvo, kada neko od nas diskutuje da druge kolege makar malo snage smognu pa da odslušaju, da ne komentarišu u sebi, da nas ne prekidaju, da ovaj dom zatraži ipak od Predsjedništva BiH kako budžet za ovu godinu tako i budžet za iduću godinu, i to što prije. A budžet nije moguće napraviti bez da se poštuju obaveze koje ova država ima. Ja ne znam da li smo mi ovdje svjesni da vojnici koji imaju pravo na penziju, a mi smo taj zakon donijeli, a koje će biti alimentirane iz državnog budžeta, sutra kada podnesu tužbu sudu će dobiti taj novac i dobit će i troškove, i to će državu koštati mnogo više nego što bi nas koštalo kada bi usvojili budžet i donijeli to. Zato ja mislim da je uredu ovaj prijedlog da se mi obratimo Predsjedništvu da kažemo: dajte nam taj budžet. Ja znam da je i tamo problem, i tamo se svaki dan razgovara na tu temu, ali evo neka se čuje i odavde od nas zahtjev pa možda makar to, možda to bude makar neki mali podsticaj ili poticaj da te budžete što prije dobijemo ovdje u Parlamentu. Toliko, hvala vam.
Replika, Drago Kalabić. 42 ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Još samo 10 minuta radimo do pauze.
Evo, samo replika mom uvaženom kolegi Džaferoviću, odnosno jedna sugestija. Vrlo cijenim to što ste kazali da pratite tokove i trendove u BiH, ali moj prijedlog je da pokušate pratiti malo trendove i šire, i van BiH. Ako budete te trendove pratili, onda ćete potpuno razumjeti šta mi govorimo i o čemu mi govorimo. Pratite malo i rasipništvo evropskih institucija, pratite malo probleme drugih zemalja, jačih, moćnijih, kako se oni suočavaju sa tim problemima. Čim izađete iz ovih okvira o kojima ste govorili, potpuno ćete razumjeti ono o čemu mi govorimo – da ne idemo jedni drumom, a jedni šumom. I sugestija da nam ovdje bar dođe naš bivši kolega, poslanik, gospodin Izetbegović. Ako drugi koji nisu bili članovi Parlamenta, ali mislim da bi on malo bolje razumio i da bi mogao nekad da posjeti ovaj parlament. Ja ne vidim u čemu on ima problem sa Parlamentom i da na naše pozive ne odgovara. Ili misli da ova pitanja nisu uopšte važna i da Predsjedništvo ima važnijih pitanja da podijeli s nama ovdje razmišljanja i određene dileme, jer sjećam se da je odavde bilo i dalje stoje kritike članovima Predsjedništva, ali smo mislili da ovi koji su malo u jednom posebnom odnosu prema institucijama BiH da će nas češće posjećivati zato što znam da Vi pripadate ovoj njegovoj struji, pa sugestija da Vi imate sigurno dobru komunikaciju, i to je pozitivna stvar. Hvala.
Replika, Šefik Džaferović
Gospodine Kalabiću, kome ja pripadam i kako to, pustite Vi to meni, ja ću se snaći nekako valjda i to je moj problem. Svakako, ja vjerujem da će gospodin Izetbegović doći ovdje u ovaj parlament, on je bio član ovog parlamenta, on poštuje i cijeni Parlament i ja ću mu prenijeti ovu Vašu želju i ja vjerujem da će Vam on želju ispuniti – da će se on pojaviti ovdje u Parlamentarnoj skupštini. Vidite, kolega Kalabiću, ovdje mislim da se nas dvojica nismo razumjeli. Ja govorim vrlo često u zadnje vrijeme o odgovornosti u BiH. Ja mislim da je kod nas ovdje ključni problem pitanje odgovornosti. Možete misliti u kakvom stanju neodgovornosti živi ova zemlja ili osjećaju da neće odgovarati kada najistaknutiji zvaničnici ove zemlje kažu: ja neću poštovati zakon kojeg je usvojio ovaj parlament. To je ključno, temeljno pitanje za ovu zemlju. I kada mi odgovorimo, između ostalog, i na to pitanje, bit će nam svima lakše i bit će nam svima jednostavnije u ovoj zemlji. Problem neodgovornosti počinje odatle i završava onda kod najmanjeg i najsitnijeg činovnika. Ja tvrdim da danas institucije BiH funkcioniraju sa mnogo manjim stepenom i efikasnosti, i efektivnosti, i svega čime se mjeri rad institucija zbog toga što imamo Vijeće ministara u tehničkom mandatu i nemamo implementirane izborne rezultate nakon ovih proteklih izbora. I to je pitanje 43 odgovornosti. I, kada ova zemlja riješi pitanje odgovornosti i odgovornog odnosa spram posla svakog onog ko obavlja svoj posao, onda će biti mnogo, mnogo manje problema. To sam ja htio da kažem i da uputim kao poruku. Hvala vam.
Zaključujem raspravu. Tokom rasprave imali smo priliku da čujemo mišljenje i poslanika i predstavnika Vijeća ministara.
nije uključen mikrofon
Samo malo pažnje, može li malo pažnje. Dakle, predstavnik Vijeća ministara se može u svakom trenutku rasprave poslovnički uključiti u raspravu. Gospodine Kasumoviću, ja ću Vam dati riječ, međutim pozivam Vas da ne bismo izazvali nove replike ...
nije uključen mikrofon
Dobro, uredu. Gospodin Kasumović ima riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, ja u svojoj diskusiji stvarno nisam očekivao da ću izazvati replike. Ja nisam ništa rekao, niti sam govorio ovoliki ni ovoliki budžet, ja sam samo rekao šta je vaša obaveza. Obaveza je da se donese budžet, da raspravljate. Koliki ćete, to je vaše. Ali da gospodinu Belkiću odgovorim da ne bi mislio da ne znamo. Znači, vezano za povrat sredstava SDS-u, je li tako, mi smo uputili pismo OHR-u koji je nadležan da to protumači. Onog momenta kad dobijemo to da je tako, mi ćemo prenijeti sredstva. I drugo, vezano za stid, da ne ostanem dužan, znači mene je stid i ja nemam ništa ako vas nije. I gospodinu Živkoviću, ili zamjeniku Živkoviću, neću ovdje replicirati. Kad se vidimo, reći ću mu. Hvala puno, jer nisam ja računovođa.
Zaključujem raspravu. Prelazimo na petu tačku dnevnog reda 44 Ad. 5. Izvještaj o reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta institucija Bosne i Hercegovine za 2010., materijal Ureda za reviziju institucija BiH 13.10.2011. godine Ured za reviziju institucija BiH je, u skladu sa članom 16. stav (2) Zakona o reviziji institucija BiH, dostavio Izvještaj o reviziji. Komisija za finansije i budžet je 4.11.2011. dostavila Mišljenje. Komisija je prihvatila Izvještaj. Otvaram raspravu o Izvještaju. (?) nije uključen mikrofon
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, mislim da na određen način smo mi, članovi Komisije, imali priliku da o svakom od ovih izvještaja raspravljamo i da temeljito na saslušanjima, koje smo vodili sa onima koji su dobili mišljenje sa rezervom, imali priliku da ukažemo na njihove propuste i greške i u tom pravcu je možda dobro i ovdje na Parlamentu da se kaže gdje su greške i propusti kako bismo došli čim prije do usvajanja novog budžeta, odnosno do usvajanja ... za 2011. i za 2012. Ukoliko ne budemo ukazali na propuste koji su činjeni, onda čini mi se da će biti problem oko usvajanja novog budžeta. A osim u štampi što možete pročitati kroz određene izjave, ja ne vidim nikakvih drugih konzekvenci niti sankcija da imaju ljudi koji, istina, u skladu sa usvojenim budžetom se ponašaju ali nije u skladu sa, ponekad, moralom. To ću navesti kroz primjer da su odobrena sredstva jednoj od institucija da ima pravo nabaviti automobil, izdvojena sredstava 50, oni realiziraju sredstva za 70 miliona i nabave sredstvo koje je sa recimo snagom u rangu najvećih vozila, možda takva vozila ne voze ni predsjednici republika. Jedna najobičnija agencija potroši na takav način pare. I iz tih razloga jednostavno neprihvatljivo je da na ovakav način pređemo tek tako preko ovoga a da ne ukažemo na određene propuste koji se dešavaju. U ovom budžetu je za bruto plate, naknade troškova, putne troškove, izdatke za telefon i troškove zakupa prostora od ukupnog iznosa budžeta 70,7% su potrošena sredstva. Ako samo sa 10% krenemo da uštedimo a može i mnogo više, onda će to biti značajna sredstva i ono oko čega se sporimo kod usvajanja budžeta biće sasvim lakše. Neprihvatljivo je da ... u bruto platama ima nekih stimulacija koje su u iznosu od 2.907.000 maraka. Ne znamo o kakvim stimulacijama se radi, ko i na koji način, a u većini organizacija i institucija uopšte nema uređen pravilnik na koji način se to radi, ili to se sasvim na različit način radi u svim institucijama. Prekovremeni rad 1.057.000. U masi nezaposlenog svijeta mi imamo ovdje prekovremeni rad! Ja garantujem kada bi nekom u upitniku na prijemu na posao ... rekli da se obavezuje da će 45 raditi samo u preraspodjeli radnog vremena, da bi to prihvatio. Kako je došlo do miliona prekovremenog rada, to je stvarno neshvatljivo. Zatim prevoz sa posla i na posao 25 miliona, naknada za smještaj 10 miliona, za odvojen život 14 miliona, regres itd., jubilarne nagrade. Bože dragi, jubilarne nagrade u institucijama!? Svakom treba da bude nagrada ko u instituciji radi, ne znam o kojim jubilarnim nagradama! Kad je u većini organizacija i institucija to ukinuto, mi se, čini mi se, suviše komotno ovdje ponašamo. Kada se govori o izdacima za fiksne i za telefone gdje je 10.856.000, mi stvarno vršimo atak na mobilne telefone, a u fiksnoj telefoniji mi potrošimo 4,5 miliona. Pa i tu se može uštediti, hajmo. Iako ima organizacija koje su napravile određena uputstva i ograničili potrošnju, u drugim je to bez ograničenja ili ostavljeno rukovodiocu institucije da on može da propiše koliko će ko trošiti ili da mu on to odobri. Mislim da se na takav način znatna sredstva mogu uštediti. Unajmljivanje imovine i opreme, zakup prostora 14 miliona, zakup stanova 9 miliona, reprezentacija 4 miliona i 500 i nabavka vozila 7.402.000 – nabavljeno je u prošloj godini 172 vozila. Mislim da je previše. Odmah da kažemo i da su cijene izuzetno velike. E, u tom smislu ja jedan od prijedloga imam da se na nivou Savjeta ministara izvrši, u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama, procedura javnih nabavki u kojima će se raspisati tender i prijaviti se proizvođači automobila i na takav način da unificiramo i vozni park i dođemo do povoljnijih cijena. Zna se da predsjednik, odrediće se vrsta i veličina vozila za određene institucije. Time bismo unificirali vozni park, uštedili bismo sredstva i na takav način bolje bi imali održavanje. Po tom osnovu bi se sigurno značajna sredstva uštedila. Takođe, neprihvatljivo je da su, recimo, autorski honorari 355.000 ili ugovor o djelu 7.409.000. Najviše pogađa ugovor o djelu kada je to urađeno sa radnikom koji je zaposlen u toj instituciji na poslovima na kojim je raspoređen. To su stvari koje stvarno moramo na neki način riješiti da se takve stvari ne mogu više dešavati, jer ugovor o djelu sa čovjekom koji obavlja taj posao! U tom pravcu, kada je revizorski izvještaj u pitanju, ja sam imao primjedbi i to sam reviziji rekao. Moglo bi malo i oštriji kriteriji da ponekad budu. I imati izvještaje koji su sa istaknutim predmetom ili sa rezervom, a ni blizu jedan drugog nisu, a u isti se koš stavljaju. Mislim da bi u tom smislu možda mogli malo i oštrije kriterije prema nekim institucijama koje po nekoliko puta ponavljaju. Ali sve to ništa ne vrijedi ukoliko ne budemo ovdje se dogovorili da onaj ko dva ili više puta uzastopno ima iste slučajeve zbog kojih je dobio rezervu nikakvih sankcija nema, onda se oni mogu ponašati kako žele i kako hoće. I, mislim da u tom pravcu predlažem da na nivou Savjeta ministara, pored onih pravilnika, koji, čini mi se, da su obavezni da donesu, o upotrebi automobila, telefona, prava na reprezentaciju itd., tih troškova, da napravimo jedinstvene. Ako ne budemo napravili jedinstvene kriterije, onda ćemo imati ponovo rasipanje u ovom budžetu, a sve da bude u skladu sa postojećim zakonom, ali nije moralno, nije moralno nabavljati automobile tako skupe za najobičnije referente ili pomoćnike ministara, a da ne pričam o kakvim sve automobilima se radi. U tom pravcu ja očekujem da ćemo i danas i u ovoj raspravi iznijeti određene stavove i mišljenja i da bar na neki način ovi koji raspolažu sa državnim budžetom i sredstvima znaju da ih neko kontroliše, prati i da mogu da snose bilo kakvu vrstu odgovornosti. Hvala. 46
Zahvaljujem gospodinu Tomiću. U skladu sa jednoglasno usvojenim zaključkom na Proširenom kolegijumu Predstavničkog doma pozivam Komisiju za vanjske poslove da u 13,00 sati počne sa radom i dajem pauzu od 60 minuta. [[PAUZA]] Dame i gospodo poslanici, nastavljamo sa radom u okviru pete tačke dnevnog reda. Riječ ima Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući. Dakle, žao mi je što uz revizorski i Izvještaj o izvršenju Budžeta ne razmatramo i revizorske izvještaje pojedinačnih institucija, agencija i ministarstava, gdje bismo dobili onda jednu temeljitiju, detaljniju sliku o trošenju, svrsishodnosti, odnosno nesvrsishodnosti trošenja javnih sredstava. Dakle, evidentno je ako uporedimo Izvještaj o izvršenju Budžeta i revizorski izvještaj iz prethodne, odnosno 2009. godine, da se nalazi i zamjerke ponavljaju iz godine u godinu i, naravno, ponovno svjedočimo netransparentnom, neodgovornom trošenju javnog novca velikog broja budžetskih korisnika. Po sto puta možda trebamo ponoviti da zaista nema više ni javne ni političke odgovornosti. Kad već nema možda političke odgovornosti u strukturama, mislim ministarstava, predstavnici pojedinih stranaka u ministarstvima i ostalo, možda da mi preuzmemo tu političku odgovornost i da nastavimo sa kažnjavanjem institucija. Dakle, potpuno se slažem sa gospodinom Tomićem koji je rekao da bi zaista trebalo kao pravilo uvesti kažnjavanje institucije, ministarstava koje opetovano ponavljaju greške iz godine u godinu, jer na kraju ćemo mi biti odgovorni. Naime, prije nekoliko dana predstavnici Komisije za financije i proračun i jednog i drugog doma imali su sastanak sa predstavnicima SIGMA-e koja vrši reviziju našeg Ureda za reviziju. Dakle, njihov stav, odnosno njihovo interesovanje je bilo vezano za kvalitet revizorskih izvještaja i koliko smo mi kao zastupnici zadovoljni sa kvalitetom revizorskih izvještaja. Međutim, na kraju je ispalo da su oni nama našli kao najveću zamjerku, dakle revizija revizije, dakle nama kao zastupnicima što nema političke disciplinske javne odgovornosti. Jer da ima toga, onda bismo i samoj reviziji, naravno i Ministarstvu financija olakšali posao kada je riječ o pojedinačnim kontrolama. Dakle, gospodin Jop, ako sam u pravu, rekao je da je prije pet godina bio također u Parlamentu, susreo se sa članovima Komisije za finansije i budžet iz prethodnog saziva i da su jednostavno iznijeli iste zamjerke. Dakle, i prije pet godina kao što i mi opetovano i sada iznosimo te zamjerke. No ipak određenog napretka ima, to moramo priznati. Dakle, ako se pogleda i ovaj budžet, odnosno ako bismo sad išli u strukturu pojedinih ministarstava i revizorskih izvještaja, možemo vidjeti da je smanjen broj institucija koje su dobile mišljenje sa rezervom, odnosno mišljenje sa kvalifikacijama. Ipak to govori o određenom napretku kada je riječ o samoj reviziji i kontroli naših ministarstava i državnih institucija. 47 No, postavlja se sada jedno pitanje i ja sam sebi postavila jedno pitanje: Šta je rezultat, odnosno što je utjecalo da dođe do napretka? Da li je to ovaj mehanizam javnih saslušanja koji smo uveli, jer zaista ni jednom, ja mislim, ni zamjeniku ministra, jer do sad nismo imali priliku pa ni u našoj komisiji da vidimo ni ministre, ali i zamjenike i predstavnike, nije im bilo, naravno i direktore pojedinih institucija, nije im bilo ugodno kada smo ih saslušavali i postavljali pitanja. Da li je to mogućnost smanjenja budžeta po pojedinim stavkama ili možda ovo programsko budžetiranje koje će postati i obaveza naša, odnosno obaveza pojedinih institucija. No, smatram da su to zaista ad hok mjere, jer dugoročno nećemo imati, dakle, dugoročno poboljšanja ako se ne uvede ovo što stalno ponavljamo, interne kontrole, ako ne zaživi interna središnja harmonizacijska jedinica i ako se ne donesu pravilnici. Pa zato ponovno, dakle, postavljam pitanje predstavnicima Ministarstva finansija: Kada će se konačno donijeti pravilnici koji se, meni se čini, prebacuje sa vašeg ministarstva Vijeću ministara pa ponovno vraćaju vama ili, ne znam, drugim institucijama, kad će se konačno utvrditi rok i da li će naša komisija imati priliku na kraju da se upozna sa tim pravilnicima? Dakle, interesira me rok, da li ste postavili rok i kad ćemo se mi upoznati, dakle kao komisija? Gospodin Kasumović je maloprije rekao da mi trebamo kao komisija preuzeti veću odgovornost, pa eto i to je jedan korak u preuzimanju navedene odgovornosti. Hvala vam lijepo.
Replika, Zijad Jagodić.
Zahvaljujem. Ja se javljam za jednu repliku, međutim ne na riječi kolegice Danijele, već na riječi kolege poslanika Tomića, kada je govorio o problematici sa kojom se u cijelosti slažem, međutim gledao sam s ove strane da je sve stvari tako lijepo izgovarao, ali po drugoj strani sve je potcrtao plavom, što mi se nije svidjelo. Ja sam volio da je on to potcrtao crvenim, jer sam isto tako ja potcrtao sve ono što je on govorio, a riječ je o masi problema. Međutim, u revizorskom izvještaju o kome smo raspravljali prije nekog vremena, ja zasigurno isto tako sam rekao, ova situacija me podsjeća na situaciju u privrednim društvima kada dolazi do smjene upravnog ili nadzornog odbora ili rukovodstva menadžmenta, pa ljudi novi raspravljaju o prethodnim. Tako isto ova situacija, mislim da je kolega Tomić to lijepo rekao, međutim trebao je potcrtati crvenim. Druga stvar, šta ja želim da kažem. S obzirom da sam uočio u tom revizorskom izvještaju da je od početka do kraja, da su, da ne kažem, revizori uočili ...
Jel' i ovo replika?
Molim? Ne, samo da konstatujem ono što sam u tom kontekstu. Da revizori su praktično uočili kod svih institucija manje ili više značajne nepravilnosti. Ja stoga pozivam, ne bih želio puno, ja ću podržati na svaki način ova mišljenja, odnosno izvještaje, jer se radi o 2010. godini, ali ono što bih želio posebno istaći da nadležne institucije za ovakve revizorske izvještaje trebali bi proučiti i vidjeti upravo šta su revizori upozorili i, na kraju kraja, da poduzmu zakonom predviđene mjere protiv istih kako nam se u 2011. ili 2012. ne bi dešavalo ovo o čemu danas raspravljamo. 48 Toliko, hvala vam.
Riječ ima Nermin Purić.
Zahvaljujem, uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodo, prije nego krenem sa izlaganjem da kažem da sam ovaj izvještaj dobio na hrvatskom jeziku, pa se unaprijed ispričavam i legitimnim i nelegitimnim Hrvatima ovdje ako slučajno budem njihov jezik, je li, nagrđivao. Moram priznati da su mi revizorski izvještaji bili najzanimljivije štivo i u vrijeme kada sam bio zastupnik u federalnom Parlamentu, tim prije iz razloga što se kroz revizorske izvještaje najbolje i najjasnije vidi sva uzaludnost svih onih aktivnosti koje mi kao zastupnici poduzimamo s ciljem da ispravimo stanje u svim oblastima, dakle koje su u djelokrugu našeg rada. U tom smislu i ovim izvještajem ću se pozabaviti na jednoj globalnoj osnovi bez ulaska u detalje, jer detalji su manje-više svojstveni svim revizorskim izvještajima na svim nivoima, dakle u pitanju su samo nijanse. Prije svega na strani 3. ovog izvještaja bitno je skrenuti pažnju na odgovornost rukovodstva, ... gdje nas revizori podsjećaju da nije samo odgovornost na ministarstvu, nego da, kada je u pitanju ova oblast djelovanja, da je podijeljena odgovornost i ministarstva i Vijeća ministara i Parlamentarne skupštine BiH, dakle svakog u svom domenu, što trebamo imati u vidu kada govorimo uopće o budžetu. Kada su u pitanju temelji za mišljenje sa rezervom, odnosno one bitne stvari na koje su revizori ukazali i koje su karakteristične za ovaj izvještaj, glavni problemi su ovdje, to je evidentno, funkcionalne prirode i s tim u vezi ja se slažem sa potrebom da se preispita funkcioniranje svih institucija u BiH i u financijskom i u funkcionalnom smislu, onako ... kako su o tome govorili gospođa Majkić tijekom diskusije u prošloj tački dnevnog reda i gospodin Džaferović koji je, je li, pomalo dvojio o motivima zbog kojih se to predlaže. Da obavimo jednu kvalitetnu raspravu na tu temu i, naravno, vjerujući da se radi o opravdanim i iskrenim motivima, onda nam se ne bi dešavalo da revizori iznova podsjećaju na postojanje pravila, dakle u kojima bi bili utvrđeni okviri potrošnje. Ne bi stalno podsjećali da je potrebno donijeti podzakonske akte i regulisati određena pitanja kada je u pitanju javna potrošnja itd. I mislim da ne znam da li je dosadnije njima iznova ponavljati te nalaze i te preporuke, ili je dosadnije nama slušati te nalaze i te preporuke. Od ovog stanja ne treba amnestirati bilo koga i ne treba se olako razbacivati ni pitanjem tehničkog mandata Vijeća ministara, jer Vijeće ministara očito ima tehnički mandat kada je u pitanju donošenje novih zakonskih propisa itd., a kada su u pitanju imenovanja i trošenje budžetskih sredstava očito je da tu nema tehničkog mandata. Jer svjedoci smo, dakle i iz medija ovih dana možemo vidjeti, različitih imenovanja na svim nivoima, neću izdvajati nijedno posebno i nije bitno, ali je bitno da se tehnički mandat, odnosno pojam tehničkog mandata koji, koliko ja znam, ne postoji u zakonskoj regulatiti, da se zloupotrebljava na jedan takav način. Osnovno pitanje kada je u pitanju Izvještaj o izvršenju Budžeta za 2010. godinu ili uopće kada je upitanju izvršenje budžeta jeste pitanje odgovornosti, odgovornosti prema javnim sredstvima koja, očito je, izostaje. Pa tako u dijelu ovog izvještaja kod preporuka koje nisu realizirane revizori ukazuju, između ostalog, da nisu 49 poduzimane konkretne aktivnosti na donošenju odgovarajućih naputaka proračunskim korisnicima, s ciljem utvrđivanja jasnih i preciznih pravila vezanih za izdavanje i korištenje biznis kartica od strane institucija. Za biznis kartice se onda vezuju i putovanja, ne znam, prvom klasom, bespotrebni troškovi, putovanja delagacija u većem broju nego što stvarno trebaju itd. I ovaj dio, i ovaj odnos prema javnom novcu, i ovo pitanje odgovornosti ima naravno veze sa jednom poljoprivrednom aktivnošću u oblasti mlaćenja gloginja, ali to se ne smije govoriti, je li, pred ovim uvaženim domom i nije ... Živimo u društvu u kojem caruje neodgovornost i korupcija na svim nivoima i u svim oblicima i to je nažalost tako i mislim da to nije glavni problem. Glavni problem leži u tome što niko do sada nije odgovarao za ove stvari i kako stvari stoje i neće zadugo. I to je ustvari prostor u kojem svi ti ljudi koji ignorišu i revizore i sva nastojanja da se poboljša stanje, da se uvede reda u cijelu ovu priču, dakle u toj se sferi kreće i njihova sloboda da tako i dalje postupaju. I naravno, samim time se dovodi u pitanje ima li uopće smisla praviti ove izvještaje, ima li smisla raspravljati o ovim izvještajim ako ćemo ih svi ignorisati, dakle od onih na koje se odnose pa preko onih organa i institucija koje bi trebale. Da je ovo jaka i normalna pravna država koja bi trebala reagirati i jednom, ne može se odjednom stati ukraju ovome, ali dakle mogu se učiniti koraci ili, kako to Evropljani kažu, može se pokazati kredibilan napor da se ovo dovede u red i mislim da bi stanje bilo puno bolje. Hvala lijepo.
Prije nego što nastavimo sa diskusijama jedna informacija. Kolegij Predstavničkog doma je dogovorio da danas radimo do 17,30. Ako ne završimo danas sjednicu do tog roka, nastavak je u idući četvrtak u 10,00 sati. Čisto da imate tu informaciju. Riječ ima Dušanka Majkić.
Pošovane koleginice i kolege, dozvolite mi prvo da napravim jednu malu digresiju, jer imam osjećaj da su neki od kolega napravili jedan previd. Dakle, mi danas ne govorimo o reviziji izvještaja institucija BiH, što će biti tema na jednoj od narednih sjednica Predstavničkog doma, nego govorimo o reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta institucija BiH za 2010., onog izvještaja kojeg smo maloprije razmatrali, koje je napravilo Ministarstvo finansija BiH. Dakle, ovdje se najveći dio diskusije odnosi na Ministarstvo finansija. Šta bih htjela da kažem na početku? Ovaj veliki izvještaj koji je urađen na 82 stranice – nikada do sada Izvještaj o reviziji Izvještaja o izvršenju Budžeta nije bio ovako obiman materijal – dakle 82 stranice, mogla bih komotno podijeliti na dva dijela, prvi dio se zove Mišljenje revizora, a drugi dio se zove Nalazi i preporuke i do kraja. U čemu se razlikuje i u čemu nesklad između ta dva izvještaja? Prvi dio ovog izvještaja je dobio, dakle ocjena i nalaz i mišljenje revizije je s rezervom. Hoću da vas podsjetim samo da je 2010. godina od strane Ureda za reviziju institucija u Federaciji BiH označila veliki broj institucija negativno. Dakle, nisu prošli, dobili pozitivnu ocjenu u raspolaganju javnim novcem. Recimo, znam za podatak da od 10 kantona sedam je dobilo negativno mišljenje. Tako je isto sa federalnim institucijama pojedinačnim, veliki broj je dobio negativno mišljenje. U RS-u gospodin Čeko takođe pravi pravi masakar što se tiče stava, odnosno mišljenja Kancelarije za reviziju, jedino nam cvjetaju ruže na državnom nivou. 50 Dakle, ja sam rekla ove godine kad sam vidjela sve revizorske izvještaje da mislim da svi revizorski izvještaji koji su dobili pozitivno mišljenje sa skretanjem pažnje da su mogli biti izvještaji s rezervom, a svi izvještaji koji su sa rezervom su mogli imati negativno mišljenje. Zašto tako mislim? Prvenstveno zbog toga što institucije više ne mare za izvještaj revizije, jel' da one obraćaju pažnju na to što revizija kaže, oni bi se potrudili da broj revizionih preporuka bude što manji, dakle nije manji sve je veći, i zato što mislim da revizija se nije usudila da da mišljenje koje je adekvatno ovom nalazu. A sad ću vas podsjetiti argumentovano šta to znači. Dakle, realizovano je svega 12 preporuka revizije iz 2009. u 2010. Realizacija? U toku je 16 preporuka, već se vidi da mnoge neće biti završene, nije realizovano 41 preporuka. Pitanje, šta je ustvari realizovano? Ovo što je napisano da kao da je realizovano govori u prilog tome da su to stvari ... za koje nije trebao poseban napor da se realizuju. Podsjećam vas da je u 2009. bilo 69 preporuka, u ovom izvještaju revizija je dala 85 preporuka, i opet ga je ocijenila s rezervom, a ne negativno. Šta je navela kao razlog? Takođe, ovo je jedinstven izvještaj po mnogo čemu. Kad pogledate broj razloga, argumenata, koji su navedeni za osnov za mišljenje s rezervom, ima ih 11. Nikada se nije dogodilo da nekom stave zamjerku na ovoliki broj preporuka i da to dobije mišljenje s rezervom. A posebno ne kad uvažite sve ove razloge koji su sublimirani u stavci koja se zove Standardi potrošnje i nenamjenska potrošnja. Nenamjenska potrošnja budžetskih sredstava u kojim stoji jedno od značajnih pitanja koje se javlja prilikom realizacije budžetskih sredstava je pitanje nenamjenske potrošnje odobrenih sredstava. Postoji više različitih segmenata budžetske potrošnje i navodi koji su to koji nisu uredu bili i kaže: kreiranje broja zaposlenih, upotreba službenih vozila, korištenje telefonskih usluga, reprezentacije, realizacija službenih putovanja, isplata raznih naknada zaposlenim i imenovanim licima prilikom angažovanja spoljnih saradnika, ugovori o djelu, nabavka opreme, donacije, grantovi. Pa slijedi pitanje: Šta je uredu? I to je zaslužilo da bude mišljenje s rezervom. Pa to je, to se zove ne usuditi se nazvati stvari pravim imenom. I ja bih voljela kad bi revizori mogli da odgovore na pitanje: Zašto se ne usuđuju da stvari nazovu pravim imenom? Ima još jedna novina koju nismo imali do sada, revizija po prvi put odgovornost za realizaciju preporuka prebacuje na Savjet ministara, što ima logike, donošenje podzakonskih akata, ali i na Parlament. Dakle, ja sam u prošlom sazivu predsjedavala Komisijom za finansije i budžet i znam da smo vezano za DFID-ov projekat uradili sve što je projekat podrazumijevao, izvršili javna saslušanja, dali pojedinačne i sistemske preporuke i ne znam šta je još Parlament mogao da uradi. Pitanje kazni, možda je ostalo jedino to, znači nema ni političke, ni bilo koje druge, a da ne govorim o krivičnoj odgovornosti, ali sam sigurna da od ovog broja institucija, koje ćemo razmatrati sigurno sljedeći put, ogromni broj zahtijeva baš krivičnu odgovornost. Dakle, ja bih voljela da revizija kaže tačno i precizno na šta je mislila kad je rekla da dio odgovornosti za ovakvo stanje revizije o izvršenju budžeta snosi sam Parlament. Mi moramo znati na šta su oni mislili i koje to obaveze nismo kao Parlament ispunili, a trebali smo. Takođe, ono što je važno a odnosi se na samo Ministarstvo finansija koje ne samo da je odgovorno za svoje poslovanje nego se njegova odgovornost multiplicira sa brojem institucija. Ako nije uradilo određena podzakonska akta, dakle ono je odgovorno za svaku pojedinačnu instituciju, naročito kad su u pitanju značajnije transakcije i transakcije koje nose veliki rizik. Vjerujte mi, mnogo naloga za plaćanje je prema inostranstvu. Ide sa veoma problematičnim objašnjenjima koja prate velike iznose novca, to su iznosi od miliona. Dakle, nikakva kontrola i svaka institucija znači mimo kontrole, jer taj mehanizam nije ojačan unutar Ministarstva finansija – može da izvrši plaćanje u inostranstvo a da pri tom plaćanje bude vrlo problematično. 51 Još želim da se podsjetimo da je 2008., čini mi se, donesen Zakon o internoj reviziji, dakle i stupio je na snagu. Tek polovinom 2010. imenovano je rukovodstvo Centralne harmonizacijske jedinice, ali mi još uvijek nismo osjetili nikakvo dobro, još nismo osjetili da su oni počeli da rade. Takođe, Odjeljenje interne revizije Ministarstva finansija još uvijek nije počelo sa radom. I to je dodatni problem koji čini ovaj slučaj još složenijim. Znači, povlačenje problema internih kontrola predstavlja problem bez čijeg rješenja nema boljeg izvještaja revizije. Zato ono što mogu da kažem je da ovaj izvještaj revizije moramo prihvatiti, ali takođe moramo uputiti kritiku reviziji da odnos prema revizorskom izvješaju, na čast svim onim ljudima koji su ga radili, jer se vidi da se radi o ljudima koji su profesionalno završili svoj posao, dakle, ali oni koji odlučuju kakvo će mišljenje dobiti revizorski izvještaj nisu to učinili na dobar način. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Dušanki Majkić. Za rapliku se javila uvažena zastupnica Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepo. Htjela sam replicirati gospođi Majkić. Međutim, pošto je rekla, pomenula je dakle interna pravila i pravilnike kao osnova koja će biti temelj za kvalitetnije revizorske izvještaje, ja bih, uostalom i ne bih replicirala, možda samo dopunila. Dakle, ne samo obim grešaka koje se ponavljaju, nego materijalnost grešaka, odnosno težina pojedinih grešaka će uticati na kvalifikaciju od strane revizije. U svakom slučaju sada imamo SIGMA-u, dakle Agenciju koja vrši reviziju naše revizije, pa ćemo onda valjda i dobiti jedan adekvatan pregled i informaciju koliko je kvalitetna naša revizija, odnosno naš Ured za reviziju. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći se za raspravu prijavio uvaženi zastupnik Adnan Bašić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Dame i gospodo, poštovane moje kolegice i kolege, javio sam se slušajući ovo preveliko rastezanje problema koje ne zaslužuje ovoliko vremena. Nemojte se ljutiti na ovu moju konstataciju, mi danas raspravljamo o budžetu Predstavničkog doma Parlamenta BiH iz jednog mandata kojeg više nama. Donijeli su ljudi koji više nisu tu, znate, i trošili su ga i kontrolisali ljudi koji više nisu na mandatu. Nama je u amanet, kako mi u Bosni kažemo, ostavljeno sad da o tome raspravljamo. Analogno tome, slušajući i neke vaše diskusije, pitam se zašto je tek sada u čitavom današnjem zasjedanju tek 5. tačka dnevnog reda na rasporedu, a imamo mnogo, mnogo toga o čemu je važnije da raspravljamo, zove se sadašnjost. Da, naravno da je prošlost uvijek sjećanje na budućnost. Ja samo pitam, mi koji smo još uvijek u mandatu, i valjda ćemo biti iduće godine ako nam Bog dadne 52 zdravlja da doživimo, dakle o kakvom ćemo mi budžetu raspravljati na ovaj način iduće godine, kojem budžetu, kakvom. Ja nekad sam zbunjen kada mi ne vjerujemo ljudima kojim samo prenijeli svoja ovlaštenja, znate. Govorim o našim komisijama pa, između ostalog, i ovoj komisiji koja je podnijela ovakav jedan izvještaj, dakle mi smo njima dali ovlaštenja u ime nas da to odrade. Ljudi su podnijeli svoj izvještaj i mi ga imamo. Ali smo se vezali i za revizorski izvještaj. Naravno, ako je to tako, slušajući pojedine ovdje zastupnike, imam osjećaj, a ne varam se da je to tako, da su možda mnogi našli jako veliki broj anomalija u ovom revizorskom izvještaju. Znate, revizorski izvještaj mene zbunjuje i onom svojom definicijom koja kaže, bolje bi reklo sportskim žargonom sa zadrškom, dakle oni su rezervisani prema tome. Ako ima takvih anomalija šta radi Tužilaštvo? Pa valjda i ovaj budžet, neko treba za njega da odgovara ako ima u njemu anomalija koje nisu definisane i nisu jasne i to stoji u naznakama, ali nema direktno. To me malo zbunjuje, znate. I još nešto da vam kažem, tačno je, opet govorim, da mi raspravljamo o prošlosti za koju nismo odgovorni, nismo krivi, nismo u njoj učestvovali, al', dobro, ona je škola za budućnost. Slušajući sve ovo uvijek se sjetim mudrog Lava Nikolajevića Tolstoja koji u svom jednom traktatu kaže: 'Prošlost je nešto čega više nema, budućnost je ono čega još nema, između toga dvoje kao dva kontrapukta smo mi i zovemo se sadašnjost.' Dajte ljudi da ovoliko vremena posvetimo problemima o kojima moj dragi prijatelj, ja ću ga nazvati onako kako ga svi od milja zovemo Slavuj, kaže: 'A šta ćemo sa sadašnjošću koja nas pritiskuje'. Tačno je da izvučemo poduke iz svega ovoga. Moj član je naravno iz Saveza za bolju budućnost u toj komisiji i ja uvijek malo više pažnje obratim kada učestvije neko ko je zajedno sa mnom i učestvuje u nekom programu i malo više pažnje obraćam prema tome. Ali kažem, zbunjuju me ove činjenice koje sam iznio onako logički rasuđujući o našem izvještaju ove komisije i naravno o revizorskom izvještaju koji me takođe zbunjuje. Zašto svaki put se zaobilazi ono što je najglavnije? Ako ima bilo koja zakonska anomalija, dajte ljudi, uključimo tužilaštvo da radi svoj posao. Nismo mi ovdje ni tužilaštvo, ni sudija, ni odbrana, neka ljudi rade svoj posao ako ima ... problema, a ne da mi ovdje gubimo vrijeme na njemu. A opet vam kažem kakva nas budućnost sutra čeka, kad evo kraj je godine, a mi svog budžeta nemamo. To kao da nije sadašnja briga, kao to je eto neka vrti se, neka ide dalje. Izvinite, moj ... pogled na sve ovo da malo olakša ovu raspravu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći za raspravu se javio uvaženi zastupnik Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Naravno, imamo tačke dnevnog reda koje smo usvojili i moramo se držati dnevnog reda. Ali ja moram da kažem da je ovo zamorno, pogotovo slušati četiri godine o istim stvarima, pa evo i novi saziv kolega koji sad ulazi u ovu problematiku slušaju. I stalno postavljam jedno pitanje na koje sam siguran, ne u ovom mom mandatu, nego ni u svom životu, a ne znam ni u životu nekog drugog, da li ćemo dobiti odgovore radeći ovako. Čujemo mi ovdje mišljenje s rezervom, pozitivno rijetko kada, negativno, imaju neke preporuke, pa postavljam jedno pitanje i preporuka samom sebi, imamo goste sa ove desne strane, dobrodošli uvijek, sa lijeve, danas imamo popunjene ove stolice jer ova tematika, pa ih interesuje, inače lijeva strane je uvijek prazna, a zašto nema ovdje glavnih gostiju. Mi smo Parlament, možemo li mi njih natjerati, ne da budu gosti, nego da budu prisutni. Predstavnici 53 Tužilaštva dođu kada imaju neki izvještaj tamo ili kada traže pare da im se budžet poveća. Ovi iz SIPA-e, nema ih nikad. Naravno, nemaju koga iz Parlamenta hapsiti jer ja mislim da ovde niko nije lopov. A nema ih ni tamo gdje bi trebali da hapse lopove. I šta ćemo danas, opet potrošiti četiri-pet sati, raspravljati o ovome, donijeti neke i mi preporuke koje nikog ne obavezuju. Ma volio bih ja jednu preporuku da vidim nekad u životu: Marko Marković ili evo nemoj da njega, možda slučajno neko se preziva imenom i prezimenom, nego Slavko Jovičić Slavuj je pronevjerio pare u toj agenciji, ministarstvu, instituciji i dobio je ovaj revizorski izvještaj sa nekom rezervom! E, da ti ne bi bio izvještaj s rezervom, hajde ti u pravu rezervu tamo gdje ti je mjesto, u zatvor! Ja nikada takav izjveštaj vidio nisam, ne u Parlamentu nego ni u novinama, čak, novinski tekst, da je neko odgovarao za arčenje i trošenje para na svim mogućim nivoima. Mogao bih do ujutro da nabrajam neke institucije za koje pouzdano znam da kradu, tamo ti koji vode te institucije. Što ne bi krali kada nikome neće odgovarati? Niko ih živ neće nikada prozvati. Možda će objaviti neke novine, neki novinari koji su vispreniji pa dođu do tih podataka. Dva dana traje, kao i svako čudo, treći dan, kako ima ona stara poslovica, pojeo vuk magarca. Ali mi smo došli u probleme da nas magarci pojedoše. To je obrnuto. I to je najgora varijanta koji prave nas ovdje u Parlamentu. Ljudi, hajmo jednom biti pošteni i priznati da smo mi nemoćni da bilo šta uradimo! Nego ćemo danas voditi raspravu, i mi neke zaključke donijeti, i mi neke preporuke. Prema kome? Ja pitam sam sebe i kolege koga ćemo mi obavezati da bilo šta, evo nemoj ni jednu riječ moju, od ovih kolega koje se razumiju u sve ovo, koji ovo prate, da kaže ovaj danas poslanik je zahtijevao to, hajmo uzeti njegovo, ljudi, hajmo provjeriti da vidimo je li čovjek u pravu makar. Hajmo nešto uraditi! Pa ja podsjećam sam sebe i vas, jeste li ikada pročitali u novinama, a ne ovde u Parlamentu ili negdje, jeste li vidjeli sliku na televiziji da nekoga vode iz institucija, evo odavde, pa mene, s lisicama. Nećete. Samo onaj koji je obio banku, ko je obio trafiku, ko je stavio eksploziv pod auto, takve ćete vidjeti. A ove s preporukom nećete vidjeti, ove sa rezervom nećete vidjeti. E, oni u rezervi drže nas, pošto smo nemoćni i znaju da ništa ne možemo, i onda sistem je ovdje sa svim mogućim preporukama onim narodnim: uzmi ago koliko ti drago. Jer ovo je svakako Alajbegova slama pa ćeš nešto istrest. Tresi do mile volje. E to vam je tačka dnevnog reda, to su vam revizorski izvještaji, ja odajem priznanje revizorima, oni su uradili svoj posao, ne mogu više. Ali ne mogu ni oni biti istražni organi pa otići nekog privesti jer su tamo utvrdili. Hajmo mi još malo biti nepošteniji, mi smo svakako tu, ali da otvorimo pitanje: Je li vi mislite, ovi što se bave lopovlukom u institucijama, da će svaki dokument dati i ovim revizorima? Deset puta su oni sposobniji, ne umanjujem njihovu vrijednost, od revizora. Pa uvijek je kriminal išao pet stepenica iznad organa gonjenja i lopovi. Pa sam ovde govorio, ne vas učeći, nego da vas podsjetim, Rubikonovu kocku gdje je smislio akademik, nego lopov u ćeliji kome je bilo dosadno i svijet sludio. Dakle, gospodo draga, mi ćemo danas potrošiti, evo potrošili smo i hajmo još pet dana o ovome raspravljati, ali ja pitam ima li moć ovaj parlament da privremeno u prvom redu sjede predstavnici Tužilaštva, SIPA-e, Obavještajne službe, naših agencija i kaže im – nemojte slušati šta je rekao poslanik Jovičić, hajde poslušajte još, nemojte čitati sutra novine što će ovo pisati sutra da mi o ovome raspravljamo, ljudi, hajmo se početi miješati u svoj posao i mi nešto raditi bez ovih poslanika. Hajmo privesti nekog funkcionera koji je lopov i ne treba mu nikakav imunitet ako je pokrao sve što je mogao pokrasti! Ali, mandat mu istekao, svi ga zaboravili, niko se njega ne sjeća i što ne bi krao!? Ali će pisati uvijek da su glavni lopovi u Bijeloj sali. Njega su svi zaboravili. 54 Dakle, revizori su učinili što su mogli, i opet ću ponoviti, nikada im svi dokumenti neće biti dostupni, i to je tačno, niti će dobiti uvid. Pa nije ni onaj budala koji je krao da njima dostavi glavne papire. Pa normalno da će sakriti, ali će i podvaliti neke druge, pa neće ni oni imati uvida. Ali kada sve to sada zanemarimo, vraćam se na ključno pitanje: koliko ćemo dana, a izgubili smo godina, i svake godine isto, raspravljati o ovome i pokazati na kraju, nije to zaključak, ali svojom diskusijom smo nemoćni da bilo šta promijenimo. I ja ne mogu odavde ... javno, bio bi to, to bi bila sramota i napravio bih krivično djelo, ali bih najsretniji bio kada bi rekao - blago vama koji ste rukovodioci nekih institucija pa imate mogućnost da kradete i ja vam sad kažem, ne obećanje, nikada vam niko ništa ne može niti ćete odgovarati - kradite i dalje. E to je sistem, to je preporuka. Ali ne može se dati iz poslaničke klupe. E sada ono najvažnije. Po stoti put ću ga ponoviti, sam sam sebi dosadan, a kolegama još više, ali to je: nikada niko nije do sada odgovarao za arčenje narodnih para i pljačku ove sirotinje. Nije ovo demagogija. I ona će se nastaviti. I ni jedan revizor, ni jedan ispektor SIPA-e, ni direktor, ni tužilac neće ih spriječiti, dok ih mi ne poredamo u prvi red i kažemo, čovječe, za mjesec dana da si završio ovu instituciju, pregledaj tamo ima li lopova. Nema, daj da mu orden dodijelimo, ima, daj ga u zatvor da ga vidim, čovječe. Ali toga neće biti. Toga nema i samo ćemo se ovako trošiti, pričaće neko svoju priču kao i ja što sam sam, i ponoviću, to mi je najvažnije, radi lične satisfakcije, dosadan sam sebi a mogu onda misliti kako sam vama, pa neću više. Hvala vam.
Zahvaljujem se uvaženom narodnom poslaniku Slavku Jovičiću. I sljedeća se za repliku zapravo javila uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Hvala vam. Ma, ja želim da podržim ovo što je rekao uvaženi kolega Jovičić. Međutim, ja sam iznenađena da evo nakon šest godina što smo imali neku ovdje većinu satkanu od, ne znam ni ja koga sve ne, ovih partija, više nemam pojma ko je ovdje pozicija, a ko opozicija, pa sam sad zbunjena, i pitam se da li u ovim institucija u kojim se, ne znam, krade i šta sve radi, jesu li to samo ove institucije gdje su ovi iz SDA i, ne znam, HDZ-a, ili ima i ovih iz SNSD-a. Ja vas molim ako ima i onih is SDS-a slučajno, pošto očito institucije ne rade svoj posao, dajte nama, evo ja ću podnijeti krivičnu prijavu. Hvala.
Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Salko Sokolović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. E gledajte, evo replika gospodinu Jovičiću, ja znam da su u SNSD-u zacrtali da budžet države BiH bude što manji. Tu ... onda kreće ova priča upravo o kojoj govorimo. Međutim, govorim kao član Komisije za finansije i budžet i čovjek koji je učestvovao u analizi revizorskih izvještaja. Evo, nismo još napravili to zbirno mišljenje, poredali sve kvalifikacije po institucijama, ta sjednica 55 će biti u petak, ali ovoliko, evo što kaže gospođa Pandurević, lopovluka i kriminala kroz te revizorske izvještaje ja stvarno nisam vidio. Ili ja slabo vidim ili je ovo priča koja je usmjerena upravo u onom pravcu o kojem sam maloprije govorio? Znači, opravdanje zbog čega u ovom momentu nemamo budžet institucija za 2011. godinu, ili daj da oborimo tu cifru pa ćemo onda, na neki način, unutar nje vršiti neku preraspodjelu. Mi imamo ovdje znači državnu instituciju, revizorsku kuću koja je vršila reviziju izvještaja, reviziju poslovanja državnih institucija i oni su evo ovde taksativno naveli neke stvari, je li, koje su problemi. Od Zakona o javnim nabavkama, interne kontrole, dijela lošijeg planiranja budžeta, uglavnom u smislu nekog zapošljavanja itd., ali su primijećeni, je li, i određeni nedostaci kada je u pitanju trošenje goriva, maziva, putnih naloga, telefona itd. Ali nigdje nije napisano ni ime kriminalca, lopova koji je učestvovao u trošenju ili oduzimanju tih sredstava. Prema tome, ako ćemo govoriti na tu temu, onda taj lopov i kriminalac mora imati svoje ime i prezime. Ali ono što možda neko želi da ovu instituciju, a ja ne želim, stavi u poziciju tužilaštva ili u poziciju onoga ko će suditi, mi to ne trebamo dozvoliti, znači. Imamo revizorsku kuću, napravila je ona ovaj izvještaj, mi smo to izanalizirali, sagledali objektivne probleme, subjektivne probleme u svemu tome, a onda se sve to, je li, predoči ili dođe u dodir sa Tužilaštvom BiH, sa SIPA-om, sa nekim tamo, i oni će pokrenuti te procese. I nemojte molim vas, kad govorite na tu temu, govoriti demagoški, morate govoriti precizno sa faktima koji potkrepljuju tu vašu priču o mogućem kriminalu, o korupciji, ili bilo čemu o čemu govorite kada je u pitanju revizija i negativnosti koje ističete ovdje. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Salki Sokoloviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Slavko Jovičić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući. Pa malo mi je olakšao, ali ja ne znam šta ću replicirati, ali eto radi reda da ne budemo ... Dakle, ja sam u izlaganju rekao da ja nisam ni tužilac ni sudija. Ali ja imam pitanje za tužioce i sudije. To je sasvim drugo. Ali ja imam pitanje i za revizore, shvatajući da ni oni nisu tužioci ni sudije, ja nikoga nisam etiketirao. Da se ja bavim poslom kao što sam se nekada bavio kao političar, svašta bih ja vama ovdje rekao što bih smio. Naravno, neke tajne ne bih. Dakle nije to. Kolegice Pandurević, ja nikada kriminalca nisam gledao ima li knjižicu stranke. Čak mi je draži onaj ko mi pokaže knjižicu i znam da je lopov. On je ukrao od mene, od vas, od djeteta mog, od vaše djece, od svakoga. Šta ime veze tu knjižica? Dakle, nemojte prevoditi lopove u stranačke neke dresove. To nije pošteno, nije korektno. Ja se nikada u Parlamentu nisam bavio demagogijom i špekulacijama i etitketirao neka imena. Ja tražim da nadležni organi, koji su pozvaniji od mene, pronađu ta imena. I postavljam ključno pitanje, ono što je bilo, šta mi dobivamo svake godine u ovim revizorskim izvještajima? Ljudi se slome tamo od posla, nama dostave. I mi se nešto ko slomimo, pročitamo to, tražimo, svakom treba to da pročita, da nađe nešto čime će se baviti, da izađe u javnost, Parlament. I šta ćemo mi dobiti kada se ova sjednica završi? Opet ona narodna koja je najpametnija: pojeo vuk magarca. Imamo li rješenja? Imamo li snagu? Imamo li, ne moć, ne tražim moć, imamo li demokratiju da pitam ja odgovorne? Ja nisam odgovoran za ovo, ljudi, niste ni vi, niko od vas. Evo sa vama sam svima. Ali neko mora biti. Mora li neko biti odgovoran što je danas 56 1.500 auta na cesti državnih organa? Mora li neko znati koliko su goriva potrošili? Mora li neko meni ikada odgovoriti za pet godina mandata: Zašto svaki pomoćnik u ministarstvu vozi auto službeno? Što će mi tu revizija? A vi poslanici, niko, nemate pravo na auto. Mora li meni neko odgovoriti zašto je plaćen u mnogim institucijama sekretarici mobilni telefon od 50 do 400 KM? To ja tražim, ljudi. Ja ne tražim lopove da ja hapsim. Tu se pare troše. To je sistem revizije. Ali može li revizor narediti ili, ne znam, parlamentarac da se danas oduzmu svim sekretaricama mobilni telefoni? Ne može, ljudi. Imamo li mi snagu da mi donesemo akt i kažemo - ne može. Može imati ministar, zamjenik ministra i neki pomoćnici mobilne telefone, ostali, sve se ukida, nema potrebe. Možemo li da kažemo danas na cesti može biti samo 100 auta? Kojih? I to policije i nekoliko ministara. __________(?) I sekretarica je važna. Pa, ja znam da je važna. Ne umanjujem ja ničije zanimanje, ali valjda je taj funkcioner važniji koji ima veću platu, on će je zvati, neće ona njega, pa joj ne treba mobilni. Dakle, da skratim, ljudi moji, ovaj parlament nema snagu i samo se džabe mi morimo i mučimo, a na sebe preuzimamo odgovornost. Ja neću da budem odgovoran.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Slavku Jovičiću. Sljedeći za repliku se javio uvaženi zastupnik Boško Tomić. Izvolite.
Hvala. Pa, s obzirom da se nalazimo u veoma ozbiljnoj raspravi, dobro bi bilo i kad neko izleti sa nekim pitanjem da nastojimo da smirujemo, a ne da potpirujemo, tako da nema lopova partijskih. Lopov je lopov i ružno je kada se ovdje na zvaničnom mjestu i u Parlamentu kaže da je lopov ta partija i iz te partije itd. I u tom pravcu ja smatram da ne bi trebalo. Gospodine Sokoloviću, replika Vama. Čaša može biti prazna do pola ili puna do pola. Prema tome, i mi želimo da ovaj budžet BiH bude što je moguće manji, ne zbog toga da bismo uvažili značaj institucija BiH, nego zbog toga što smo evo ovde svi u ovim diskusijama ocijenili da ima prekomjernog i nenamjenski trošenja para, i to, moram reći, sve u skladu sa odobrenim budžetom, sa važećim propisima i zakonima. I sve je po propisu osim što je u pitanju da li je moralno. Da li je moralno trošiti na telefon do 700 KM ..., da li je moralno reprezentaciju trošiti enormno van institucija, da li je moralna prekomjerna upotreba automobila? E, ja u tom pravcu govorim iz tih razloga da ne bude da SNSD je stranka koja ne želi usvajanje budžeta. Vjerujte da to želimo i stalo nam je da se usvoji, ali isto tako i da ukažemo na određene slabosti i propuste i nemoralno ponekad trošenje. I ne mora značiti da je to sve odmah za suda, za MUP i ne trebamo proglašavati ljude, mislim da se ja s tim uopšte ne slažem. Nema tu krivične odgovornosti nego je sve u skladu sa zakonom, ali ja sam naveo primjer samo jednog automobila gdje su bila, ponavljam to, odobrena 57 sredstva od 50.000 maraka, a nabavljeno za sredstva od 70, i zbog toga prebačena ... sredstava itd. Iz tih razloga to nije moralno, nije uredu i to je nepošteno trošenje sredstava budžetskih obveznika. Evo, u tom pravcu je moja replika i nadam se da se niste naljutili.
Zahvaljujem se. Sljedeća se za repliku javila uvažena zastupnica Aleksandra Pandurević, replika broj 2. Izvolite.
Hvala. Pa evo, ja bih kao što je gospodin Tomić pozvao da malo spustimo tenzije, i ja bih da spustimo tenzije. Ja bih da se izvinem SNSD-u jer ja sam evo do danas bila u zabludi i mislila da su oni dio parlamentarne većine i da su oni dio ove vlasti, pa samim tim i da nose odgovornost za sve ovo što se dešavalo od 2006. naovamo. Danas sam saznala, gospodin Jovičić kaže da nije odgovoran. Znači, ja sam u nekoj zabludi. Oni su slučajno sjedili u ovim ministarskim foteljama ali nisu bili dio vlasti. I ovdje smo došli i do te spoznaje da ne postoje lopovske partije, da postoje samo partijski lopovi, pa nam je sada onako da ganjamo ko je gdje u kojoj partiji. Ja još nisam vidjela ni jednu partiju da je pokazala nekog svog. Ne znam, ovih šest godina što su bili vlast, da nam makar tog jednog pokazaše. Nisu ni to uradili.
nije uključen mikrofon
Naravno, gospodine Ljubiću, to se odnosi i na HDZ-ove. I vi ste bili dio vlasti, nije samo na SNSD i na SDA. Samo smo mi i SDP ovdje amnestirani odgovornosti u zadnjih pet-šest godina. Što se tiče budžeta i primjedbe gospodina Sokolovića da mi želimo iz RS-a da on bude što manji. Tačno je, gospodine Sokoloviću, iz jednog razloga, bar SDS, znači naši motivi su, jer kako vidimo da ovdje ima mnogo lopovluka, mnogo kriminala, pa idemo logikom što je budžet manji, manje se može ukrasti. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici Aleksandri Pandurević. Spomenula je HDZ, mi se ne prepoznajemo ni na koji način. Mi smo stranka, nismo partija, a ni suštinski se dakle ne prepoznajemo u ovom problemu. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Mirsad Đugum.
Još jednom pozdravljam i iznenađenje, iznenađenje, ono što se svaki dan javlja i svugdje u medijima pa nadalje, govori se o masovnim krađama, lopovlucima i svemu onome što se dešava ili 58 ne dešava. Ali ovdje je jedna stvar koju bih postavio nejasna. Ako se 10-12 godina na Parlamentu razgovara o revizorskim izvještajima i stalno se govori da postoje krađe, lopovluci itd., a još ni jedan put se nije imenovalo ko je i gdje, imenom i prezimenom, uradio nešto, mi postajemo neozbiljni zato što ovdje izglasamo ili ne izglasamo, primimo k znanju ili ne primimo k znanju izvještaje i kao da se ništa nije desilo. Odemo odavde i idemo ponovo svojim kućama, a građani što su se uhvatili za glavu ili da li je tačna ili netačna informacija, opet, ne znamo. Molim vas, ja bih ovdje postavio jedno normalno pitanje. U procesu, ako dođe revizorski izvještaj, a komunikacija je normalna između revizora, Ureda za reviziju i Tužilaštva, i drugih organa, SIPA-e i ostalih organa – da li su ti izvještaji koji se dostave Tužilaštvu, istražnim organima SIPA-i ili drugim, da li su oni dostatni, dovoljni za analizu i pokretanje određenih postupaka i da li su oni dovoljni da se SIPA i Tužilaštvo o tim izvještajima, koji su negativni ili sa zadrškom, izjasne u pismenoj formi prema Parlametu da tu ima kriminala ili nema kriminala? Moramo unijeti malo i optimizma prema građanima, da sve ne proglasimo kriminal, gdje ga možda i nema, ali moramo biti i odgovorni prema građanima, ako ima kriminala da ga procesuiramo. I molio bih samo da se uputi zahtjev i Tužilaštvu i SIPA-i da li je komunikacija Ureda za reviziju dovoljna i izvještaji dovoljni da se i SIPA i Tužilaštvo izjasne da li u tim elementima gdje se navodi da izvještaji su negativni ili pod rezervom da se dostavi Parlamentu njihovo mišljenje da li ima tu radnji koje su protuzakonite. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Mirsadu Đugumu. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Ja mislim da smo se mi zapleli u jednu mrežu kada raspravljamo ovdje o ovome revizorskom izvješću i pričamo ovde o nekakvom kriminalu. Evo, kolega Jovičić je govorio, znači sve se kretalo u okviru proračuna. Znači, on je u ovoj 2010. godini podigao ruku za ovakav proračun i, oni korisnici proračuna koji su imali mogućnost zakonsku da troše ova sredstva, oni su ih i potrošili. U kojoj mjeri – neko više, neko nešto manje. Ovdje je jedino stvar, ovo što je govorio zastupnik Tomić, o poštenju i korektnosti, znači rashodovne strane unutar institucija BiH. Mi trebamo sve poduzeti da ojačamo ove institucije BiH, ali ne znam kako se može desiti ako unutarnjom raspodjelom sa jedne pozicije prabacite na neku drugu poziciju. Treba planirati auto – ministri BiH, zastupnici, odnosno zamjenici, dopredsjednici i predsjednici Parlamenta – pa trebaju voziti skupa auta, od 100 tisuća i naviše. To vam ja govorim, zamjeniče. Tako mora, tako odajete, je li, evo maloprije sam čitao na Komisiji za vanjske poslove gdje nam je Republika Hrvatska uputila dopis kako premijer RS-a gospodin Džombić pod rotacijama se vozio u Republici Hrvatskoj, možda se malo zanio, je li, pa su nam uputili dopis da se ne smiju koristiti rotacijska svjetla u drugim državama. To smo imali jednu takvu informaciju od Veleposlanstva BiH iz Zagreba. Prema tome, znači institucije, zastupnike, ministre, ovo što je maloprije bilo riječi, da li svaki pomoćnik, da li svaka tajnica, da li svak, ne znam ni ja, treba imati mobitel, kolika je reprezentacija. Znači, ljudi su to planirali u proračunu i otprilike se držali u tim granicama. Neko je nešto više 59 potrošio, ali ovdje revizija upozorava, je li, znači da nisu doneseni pravilnici kako će ko nekoga počastiti i potrošiti za reprezentaciju 500 ili tisuće maraka negdje ili na nekom mjestu ili u restoranu. Da li je bilo tu i fiktivnih računa, pa vjerovatno jeste. Znači, određene manipulacije se mogu raditi, što je točno, znači kada su u pitanju javne nabavke, da neko nije koristio, znači ispoštivao zakonsku proceduru o javnim nabavkama, dodijelio posao ovome ili onome, pod ovim ili onim uvjetima. E, tu ima elemenata za gonjenje kaznene odgovornosti. Ali vi ako ste u ministarstvu dodijelili nekome mobitel i propisali da ćete za mobitele potrošiti, ne znam ni ja, 10 tisuća maraka i potrošili 11, neće za to niko otići u zatvor, ali upitno je, je li moralno i napisati 10, možda treba potrošiti dvije. Eto to je ono nešto gdje se mogu naći ove uštede. Niko ovde nije napravio kriminal, je li, onda bi bio prvi, ili ne znam ni ja, evo zamjenik ministra tamo financija u zatvoru, jer oni su najodgovorniji, npr., oni upozoravaju proračunske korisnike je li neko izišao iz okvira ili nije. I mislim da treba ovu raspravu privesti kraju. Ovo je bilo, a naravno da temeljem ovakvih izvješća, znači može i SIPA i može Tužiteljstvo pokrenuti određene procedure ako smatra da ima kaznene odgovornosti. Hvala.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Jurišiću. I za raspravu, da, replika se pojavila, dakle sljedeća za repliku se javila uvažena zastupnica Ismeta Dervoz.
Zhvaljujem, gospodine. Uvažene dame i gospodo kolege, opet se pozivam na svoje parlamentarno neiskustvo. Ako je tačno to što kaže gospodin Jurišić i što kažu kolege prethodno da je sve po zakonu i u okviru zakona, o čemu mi ona raspravljamo? O kakvom kriminalu i o kakvim nepravilnostima? A ako nije tako, onda je na ovom domu i na nama mogućnost i otvorena vrata da možemo inicirati izmjene i dopune zakona koji će ovakve diskusije i ovakvo trošenje vremena u Parlamentu, u budućim nekim vremenima, preduprijediti i spriječiti. Stoga, gospodo, izvolite, ja vas pozivam, a i mi ćemo poraditi na tome da predložimo izmjene i dopune Zakona o Budžetu institucija BiH, o reviziji i sve ostalo što je potrebno, pa da onda u ovom domu znamo o čemu razgovaramo, a ne da se ja sad pitam je li po zakonu ili je kriminal napravljen protuzakonito ili po zakonu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Ja bih rekao da je svaki kriminal protuzakonit, ali evo, tako ga razumijem. Sljedeći se za raspravu, za repliku se javio uvaženi zastupnik Darko Babalj. Izvolite. 60
Evo i ja sam neiskusan, izvinjavam se ako nešto što kažem nije možda uredu. Prvo, da se u ime Aleksandre Pandurević izvinem Klubu SBB-a jer njih nije spomenula maloprije oko ove podjele vlasti za prethodni period. Drugo, o kriminalu, o priči o korupciji, o ovim i onim stvarima, svi smo nešto rekli i svi smo se nečega dotakli. Evo, neću se javljati za diskusiju, ja bih se zahvalio gospodi iz revizije. Mislim, ukoliko smo pročitali svi ovo što je ovdje napisano, itekako znamo i vidimo da ima kriminala, upravo iz onih diskusija što ste svi ovdje rekli, a tiču se procesa javnih nabavki, a ne internih kontrola, plana, planiranja i ovoga i onoga, gdje, opet kažem, ako smo svi pročitali, ovdje tačno i precizno kaže gdje je bilo problema, gdje ima problema. Isto tako smo svjesni da mi nismo sud i tužilaštvo, što je rekao i gospodin Jovičić i još neke moje kolege. Mislim da je napravljen jedan pomak i mislim da organi koji su zaduženi, istražni, i ovi i oni, da će oni raditi svoj posao. Ono što je za mene bilo razočaravajuće, pošto sam ja novi, kada sam prvi put sjeo i imao ovaj izvještaj revizije o poslovanju institucija, prvi izvještaj koji sam dobio je bio izvještaj sa rezervom SIPA-e. Tako, znači, ne znam, samo i SIPA, i ona je znači radila onako kako ne bi trebala da radi. Mislim da smo svi ozbiljni i da iz onoga što smo mi dobili na Komisiji za finansije budžet i ukoliko smo dobro sve ovo pročitali, vidimo da smo u ozbiljnim problemima oko kršenja zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Više replika nema. Za raspravu se sljedeći javio uvaženi zastupnik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja mislim da ćemo mi prije svega morati urediti način vođenja rasprave ovdje u Parlamentu. Replike postaju dominantne i očigledno se zloupotrebljavaju. Ne zbog toga što sam ja dugo čekao i što čekaju kolege, a stalno se javljaju ad hok prijave, nego zbog toga što to sjecka parlamentarnu raspravu i ona nema smisla. Ovo je rasprava gdje su replike dominantne, a diskusija je u drugom planu. Mislim da i vi koji vodite ovo sve skupa, ukoliko jedanput ili dvaput oduzmete riječ nekome ko je zloupotrijebio repliku, bit će ih manje. Ali u svakom slučaju ovo poslovnički treba urediti. Ovo nije dobro za Parlament, diskusija mora biti u prvom planu. Ovo je Izvještaj o reviziji Izvještaja o izvrženju Budžeta za 2010. godinu. Dakle, revizija generalnog Izvještaja o izvršenju Budžeta i postoje revizije svake institucije o njihovom finansijskom poslovanju sa odgovarajućim ocjenama i odgovarajućim preporukama. I čini mi se da evo već 11-12 godina, koliko postoji institucija revizije, institut ili institucija revizije institucija BiH, da se stalno ponavlja jedno pitanje na koje mi još uvijek nismo dali odgovor. Revizija nema zadatak da prijavljuje bilo koga i to su nam ljudi mnogo puta ovdje objasnili, nego ima zadatak i obavezu da konstatuje ono što je uočeno kao pojava, da o tome obavijesti institucije i da onda institucije reagiraju svako u okviru svojih nadležnosti. I sada, pošto ovo mogu da prate i tužilaštva, mogu da prate institucije koje se bave kontrolom funkcioniranja i rada institucija i mogu da poduzimaju mjere 61 prema licima, a, što to one ne rade, to je sada druga stvar. Oko toga možemo da govorimo, da ih prozivamo, da tražimo da rade svoj posao. Ali ima jedna stvar koju niko ne radi i o kojoj ja želim ovde sada da kažem nekoliko rečenica, a to je da osim individualne odgovornosti, dakle individualne odgovornosti za eventualni kriminal za kojeg svakako treba odgovarati i zbog kojeg treba pokrenuti državni mehanizam zaštite, prije svega putem policije pa onda tužilaštva, pa sudova, da svi rade svoj posao, postoje stvari koje su pojava, koje se iz godine u godinu ponavljaju. Tu nismo identificirali odgovorne i nismo nikada o tome raspravljali. Ako pogledate ove preporuke, u ovim preporukama kaže se da sistem internih kontrola nije na adekvatan način uređen. Pa se kaže da sistem plaća nije na adekvatan način uređen, sistem zapošljavanja nije transparentan, sistem javnih nabavki nije kako treba uređen. Sistem nabavki materijalnih sredstava i tehničke opreme, vozila, nije kako treba postavljen. Ja mislim da mi moramo nešto uraditi i mi smo dakle ti, definitivno Parlament, to ne može biti niko drugi, i Vijeće ministara BiH da se ovo dalje razradi. Svaka od ovih tačaka zahtijeva posebnu analizu i zahtijeva stav Vijeća ministara i Parlamentarne skupštine. Pa kad se dogodi da je napravljena analiza, da su dati zadaci da se nedostaci uklone, pa se onda to ponovi ponovo iduće godine, kao što se kod nas ponavlja iz godine u godinu, pa se onda povede pitanje odgovornosti osobe i organa koji nisu izvršili svoje obaveze, pa se onda utvrdi odgovornost i izrekne sankcija – smijeni neko. Onda ćemo mi imati pravi sistem revizije i onda će on imati svoju punu svrhu i svoj puni smisao. Dakle, mi moramo jednostavno dovršiti i normativno i u praksi sistem odgovornosti za ono što revizija u svom radu konstatuje. To u BiH nije urađeno. Mi toga nemamo i zbog toga mi iz godine u godinu imamo ponavljanje ovih pojava. I iduće godine, pogledajte preporuke čija je realizacija u toku. Pogledajte preporuke koje nisu realizirane. Deset godina se govori da sistem internih kontrola nije uredu postavljen, u svakom izvještaju. Hajde da vidimo zašto. Je li ikada održana sjednica Vijeća ministara BiH na temu internih izvještaja u institucijama i zašto to nije urađeno? Je li ikad postavljeno pitanje transparentnosti zapošljavanja, je li ikad postavljeno pitanje transparentnosi i načina kriterija za nabavku opreme u institucijama? Nema toga. Zato imamo ovakvo stanje kakvo imamo i mi ćemo svake godine iz godine u godinu i koliko dobaci ova javna rasprava, i tu se stvar završava. To nije cilj revizije. Nas kada su ovde vježbali 2000. godine, 2001. godine bio je čovjek iz Norveške, došao je bivši potpredsjednik Stortinga. U to vrijeme je bio generalni revizor Norveške i objašnjavao nam kako je napravljena greška kod planiranja izgradnje jednog tunela prema Oslu. Naišlo se na klizav teren, napravljena je greška, pa da vidite ko je sve snosio odgovornost i šta se sve dogodilo nakon tog revizorskog izvještaja. Kod nas ljudi mogu pisati koliko god hoće, na kraju će se ovo završiti ovako kako se završava. I ja predlažem, dakle da Kolegij, da Vijeće ministara, da mi ovdje u Parlamentu moramo dalje osmisliti šta uraditi nakon što revizija konstatira ovo što je konstatirala. Nemamo te završnice i zbog toga imamo ovakvo stanje kakvo imamo. Toliko, hvala vam.
Replika, zamjenik predsjedavajućeg gosp. Božo Ljubić. 62
Kolegice i kolege zastupnici, dakle, adresiram se na početak rasprave uvaženog zastupnika Šefika Džaferovića. I sam sam bio kao voditelj sjednice do sada u dilemi da li vam se obratiti na sličan način kao što je to on uradio, ali je adresirano na moj račun, na neki način na sve nas. Ja istinski mislim da se prilično zloupotrebljava institut replike ovde u Parlamentu što, naravno, kao što je rekao i kolega Džaferović, kontinuitet rasprave na neki način narušava, i vrlo malo replika je bilo maloprije konkretno adresirano na diskutanta ili dio njegove diskusije. Ali isto tako ne mogu reći da je bilo koja replika izlazila iz šireg konteksta onoga što je rečeno prije ovoga. Međutim, sve je do nas kako ćemo se mi prema tome odnositi. Mi ne bismo htjeli, ja bar ne bih htio kao predsjedavajući biti u ulozi policajca. Mislim da smo svi dovoljno odgovorni prema svom vremenu i prema ovom parlamentu pa da se tako i ponašamo. Hvala lijepo.
Za diskusiju se prijavio Niko Lozančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Uvažene dame i gospodo zastupnici, uvaženi članovi Ureda za reviziju institucija BiH, Vijeća ministara, ja ću reći da mi je prvo drago, bez obzira što mi je dobar dio moje rasprave uzet, da tako kažem, što je evo prije mene raspravljao gospodin Džaferović. Iako sam ja dobro pratio sve dosadašnje rasprave, čini mi se da je ovo bila jedina rasprava o točki dnevnog reda o kojoj u ovom trenutku raspravljamo. Ja želim istaći da je Ured za reviziju institucija BiH uspostavljen temeljem Zakona o reviziji, koji je donijela ova Parlamentarna skupština i da pozdravljam način na koji Ured za reviziju ostvaruje svoju funkciju, jer mislim da unatoč različitim pokušajima, a različito motiviranim, ipak osigurava nepristrano i neovisno djelovanje ove više nego važne institucije BiH. Kada iz bilo kojih razloga, možda i u dobroj namjeri, napadamo Ured zato što se ne ponaša kao SIPA, zato što se ne ponaša kao Tužiteljstvo, zato što se ne ponaša po nekim našim željenim projekcijama, i to je jedan oblik pritiska na neovisnost rada Ureda, odnosno na djelovanje Ureda po nekim željama, a mimo važećeg Zakona o reviziji institucija. Ja želim pozdraviti ovo izvješće. I, iz ovog izvješća se može konstatirati nekoliko stvari. Prvo, da Ured za reviziju ostvaruje svoju funkciju u skladu sa Zakonom o reviziji institucija. Drugo, da osigurava kontinuirano napredak u djelovanju ove institucije. I treće, da su vidljivi, kako god se to nekom činilo, vidljivi i napreci i rezultati ovakvog djelovanja ove institucije. Mi ćemo na nekoj od narednih sjednica, neke od kolega su to već pomenuli, imati pojedinačna izvješća o reviziji pojedinačnih institucija. I vidjet ćemo da nemamo niti jedno negativno izvješće. Ja mogu biti i zadovoljan i nezadovoljan činjenicom da Ured za reviziju nije nikome dao negativno izvješće ali koliko sam upućen u ovu problematiku postoje standardi temeljem kojih Ured za reviziju daje negativno, pozitivno, mišljenje s rezervom, mišljenje s preporukom. Ja želim vjerovati da ova institucija unatoč, opet kažem, različitim potrebama i različitim motivima ipak je, što je najveći po meni doprinos, sačuvala neovisnost i djeluje u skladu 63 sa utvrđenim standardima. Ocjene mnogih međunarodnih eksperata za ovu oblast potvrđuju, puno više i puno bolje od mene, da mi imamo respektabilnu instituciju za reviziju institucija BiH. Nisam za to da ovu raspravu, kada govorimo o reviziji institucija BiH, odnosno konkretno o jednoj od revizija, reviziji Izvješća o realizaciji Proračuna za 2010. godinu, koristimo kao motiv za raspravu o stanju kriminaliteta u BiH, o odnosima između političkih subjekata u ovoj zemlji, o zadovoljstvima i nezadovoljstvima, jer to jednostavno nije tema ovog sastanka i neće doprinijeti da ova institucija i neke druge institucije rade kako treba svoj dio posla. Na kraju krajeva, mnogo puta do sada, raspravljajući o sličnim temama, o izvješćima ove institucije, mi smo ovde iz različitih razloga koristili slične termine govoreći, govorim mi, ne mislim da smo svi, ali kolege zastupnici, kako neki pokradoše sve pare u ovoj državi, kako neki kao eto ne bi im to dopustili, kako im to, jer ja tako zaključujem, kao dopušta ovakva mekana institucija revizije, jer neće da kaže ko je lopov i ko krade. Ja pozivam sve kolegice i kolege da prouče Zakon o reviziji institucija, da vide šta je mandat ove institucije i da ne traže od ove institucije nešto što joj uistinu nije zakonom dato u mandat, u djelokrug njenih poslova. Ali, to nas ne priječi da desetine ovih preporuka, koje svaki put čujemo, ne pretočimo i ne iskoristimo, pa hajde da kažem pod znacima navoda, ne zloupotrijebimo evo u korist svoje vlastite političke promocije, ne vidih ja da neko predloži još uvijek, bio sam u iskušenju da to sam uradim pa sam odlučio da neću, da neko predloži zakon kojim će se ograničiti sve ovo, oblici potrošnje koji, evo, kažemo da nisu uredu, da ih ne pobrajam pojedinačno. I na kraju ću reći kako smo mi počesto licemjerni kad raspravljamo o svemu ovome. Znam slučajno, a znate i vi, a to sam jutros čuo od jednog uvaženog kolege, da je ovih dana planiran jedan politički skup u jednoj od nama susjednih država i u šali mi je kolega rekao kako izgleda mogla bi se održati tamo zajednička sjednica oba doma Parlamentarne skupštine jer će toliko kolega zastupnika i izaslanika biti nazočno tom skupu, u jednoj od nama susjednih država. Pa kad govorimo o opravdanosti potrošnje, i to će neko platiti, da se razumijemo, bez obzira što organizator kaže da sam sve plaća, hajmo malo sami sebe izanalizirati. Da vidimo malo koliko mi koristimo te povlastice koje tako žestoko napadamo kad su date nekom drugom, koliko mi koristimo službena putovanja po svijetu gdje nema nikakvog učinka, koliko koristimo na mobilne telefone, koliko koristimo na bilo šta drugo, znači, pa da damo vlastiti primjer. I možda će to biti učinkovitije od ovog mišljenja revizije s preporukom, da pokažemo drugima kako treba štediti. I za kraj, još jedanput pozdravljam Izvješće Ureda za reviziju. Predlažem kolegicama i kolegama da podržimo ovo izvješće, kako je to učinila, ja moram reći u vrlo sadržajnoj raspravi, i ova Komisija za proračun i financije koja je razmatrala ovaj izvještaj, a imat ćemo prilike, evo razmatrajući ova pojedinačna izvješća o realizaciji, o reviziji institucija, pa i svih onih 17 ili 18 koje su dobile ocjene s rezervom, da iskažemo svoje opredjeljenje u smislu mogućih ušteda, u smislu racionalizacije, u smislu moralnijeg korištenja proračunskih sredstava pa, ako hoćete, ja sam spreman da razgovaramo i o zakonu ovdje u ovoj Parlamentarnoj skupštini koji će ograničiti potrošnju na svim razinama vlasti u BiH. Hajte da donesemo takav zakon, da pokažemo želju da smo za štednju u čitavoj državi, a ne samo selektivno kako nam kad odgovara. 64
Gospodine Belkiću, samo ću podsjetiti da kad se javljate za repliku javljajte se i odmah naznačite je li u skladu sa članom 70. stav (1) ili stav (2). Bilo ko bude kršio stav (1) ili stav (2) i zloupotrebljavao institut replike bit će upozoren. Riječ ima gospodin Belkić.
Primio k znanju. Dakle, moja replika je prema kvalifikacijama o načinu učešća nas poslanika ovdje u raspravi. Gospodin Ljubić je, reagirajući na kvalifikaciju koju je izrekao gospodin Džaferović, otprilike rekao ono s čime se ja slažem. I meni vrlo često se ne dopada način na koji neko diskutuje o nekoj temi. Neko pribjegava replikama, neko pribjegava nekim drugim intervencijama, ponekad uključujući i mene, dobacujemo itd., ali nikom od nas ovdje to ne daje za pravo, to sviđanje ili ne sviđanje, da on nameće način na koji će se u ovom parlamentu raditi. Dakle, svi mi skupa jednostavno moramo imati toleranciju. Na kraju krajeva, mi smo to uredili Poslovnikom. I trebamo pomoći Kolegiju da ove sjednice vodi kako treba. Zaista sam imao potrebu da zamolim sviju nas da se suzdržimo od kvalifikacija o načinu učešća svakog od nas o pojedinim tačkama dnevnog reda.
Dobro. Još uvijek je ovo sve u skladu sa demokratijom. Nema tu nekih velikih disonantnih tonova, niti ozbiljnih kršenja Poslovnika. Riječ ima gospodin Petar Kunić.
Hvala, predsjedavajući. Zapravo, zadnjih par diskutanata je uzelo ove sadržaje koje sam ja mislio takođe da kažem, no moram da se izjasnim da ne vidim da je bilo zloupotrebe replika. Replike veoma dobro dođu u parlamentima, ponekad služe za pročišćavanje moždanih vijuga, daju impuls boljim razmišljajima itd. Prema tome, bio bih protiv da se nešto rediguje, ili, šta je ovdje bitno, dakle koje su bitne stvari. Mislim da je Džaferović na pravom putu i gospođa Dervoz, dakle, koja je spomenula nekoliko stvari koje su vrlo bitne kad je u pitanju izvršavanje budžeta. Budžet je veoma važna stvar. Budžet ima snagu zakona. U ovom slučaju Ured za reviziju je obavio svoj posao. Dakle, on obavlja svoj posao, snimi stanje, utvrdi neke činjenice i da nadležnim organima da ih razmotre. Druga je stvar da li će to uzeti drugi organi, kao što je tužilaštvo itd., na razmatranje i naći za shodno da pokrenu određene postupke. Upravo na toj relaciji postoje pukotine. Koje su to pukotine? Za te pukotine kriv je Parlament. Oni koji su identifikovali Parlament da je kriv, mislim da je kriv. Pazite, nema krivičnog djela a da nije zakonom predviđeno, niti državni organ može raditi ono što mu zakonom nije dozvoljeno. Dakle, to su te stvari koje treba imati u vidu kad se govori o budžetu. Mislim da Zakon o izvršenju Budžeta institucija BiH ili neki drugi zakon, može se nazvati i drugačije, nije potpun, nisu ugrađene odgovarajuće odredbe. Zakoni su nedorečeni i ne predviđaju određene sankcije, odnosno suština svega je odgovornost, ali to treba normativno razraditi. Dakle, to 65 treba normativno reći, šta predstavlja pojedine radnje u nadležnim organima, koje su to radnje koje predstavljaju povredu zakona, i dalje kvalifikative koji slijede. To mi nemamo. Dakle, ja vidim mogućnost da se takve stvari ugrade u Zakon o izvršenju Budžeta institucija BiH. Trošenje sredstava je abnormalno, mislim da moramo priznati, i da tu ne treba biti bilo kakve stranačke konfrontacije, jer svima nama je u interesu da se sredstva štede, jer ova država ide u dugove, i plaši me činjenica kad vidim tendenciju te pojave. Dakle, to je bitna stvar, a ne stvar da li neko ograničava sredstva iz ovog motiva ili iz onog drugog motiva. Dakle, zakonski propisi. I upravo bi, slušali smo diskusiju i stvari se ponavljaju svake godine, morali doći do jednog sistematičnog saznanja šta trebamo preduzeti u ovoj situaciju. Dakle, formirati određena tijela da izrade određene zakonske projekte. Ali mi trošimo vremena ponekad na mnoge druge stvari, a ne na prave stvari, suštinske stvari, koje bi nam činile život podnošljivijim i kvalitetnijim. Pitanje što svakog obično tangira je pitanje korištenja službenih vozila. Moram reći da me malo smetala ova kampanja koja se vodi protiv poslanika, pojedini mediji, a oni su dosta ..., tako da kažem, pravila su utvrđena za njih, dakle kad mogu koristiti vozilo, kako mogu koristiti vozilo itd., određena im je fiksna plata, a druge kategorije, posebno izvršna vlast, koja, moram reći, nije kontrolisana. Moramo ugraditi mehanizme za kontrolu izvršne vlasti. Tu Parlament može imati itekako važna ovlaštenja prema izvršnoj vlasti. Ne možemo prihvatiti činjenicu, pazite, da se kupuje automobil od 250.000 maraka. Ja postavljam pitanje da li smo mi ludi u tom slučaju ili šta je s nama? Šta je s nama? Pa ta sredstva se uzimaju iz mog džepa, iz svih naših džepova. Dakle, to je neprihvatljivo. Simbolika. Dakle, to se ne može prihvatiti i to se ne može tolerisati godinama, i to se ponavlja. Molim vas, svaki ministar dođe, kupuje novi park automobila. Mijenja sekretaricu, mijenja državne službenike itd. Pa dokle ćemo, pa to savremeni svijet ne poznaje. To savremeni svijet savjesno sankcioniše. Pa ne može se mijenjati službenik kad se ko sjeti itd., itd. Ne može se automobil kupovati, ne znam, da nema gornje granice neke. A za to je kriv Parlament. Treba reći koja je to granica da ministar može kupiti automobil. Zašto ne bi bila ta granica 50-60 hiljada maraka? Pa to je fantastičan automobil. Pogledajte Davos, zimi kad se održava onaj samit ekonomista u Švajcarskoj, pogledajte tamo koji automobili dolaze, dakle automobili Passat-i, srednje kategorije. Nemate ovo što ima kod nas. Pa to nema nigdje na svijetu! Ja mislim da smo ... Nisu tu isključeni entiteti, ja govorim samo o državnim institucijama, ma i entiteti, kantoni itd. Mislim da treba pronaći propise, naći načina i smoći snage da riješimo to normativno. Normativno treba riješiti. A kad bude u normi, onda ćemo pitati tužilaštvo zašto ne primjenjujete tu pravnu normu. Dakle, suština je u tome. Ima tu još mnogo stvari o kojima bi se moglo govoriti, ali nadam se da će ovo biti neki impuls da krenemo, barem napravimo prvi iskorak u sređivanju te oblasti. Hvala vam lijepo.
Zaključujem raspravu u okviru 5. tačke dnevnog reda. Zahvaljujem se poslanicima na pažnji koju su ukazali s razlogom u vezi sa tačkom 4. i 5. današnjeg dnevnog reda. Mislim da je dobra stvar i treba pohvaliti jedan ovakav ozbiljan pristup ovakvim ozbiljnim temama Predstavničkog doma. I kamo sreće da nas i drugi dom, Dom naroda, prati i u radu i u dinamici. Nažalost, moram reći da u zadnja četiri mjeseca Dom naroda je zasjedao samo u septembru, iako smo dva ravnopravna doma, zbog čega stoji čitav niz stvari. Ali o tome ćemo morati razgovarati i na drugim mjestima. 66 Mi prelazimo na šestu tačku dnevnog reda: Ad. 6. Izvještaj o provođenju Strategije prevencije i borbe protiv nasilja u porodici za Bosnu i Hercegovinu za period od 2009. do 2011. godine, za 2010. godinu, materijal Vijeća ministara BiH Agencija za ravnopravnost spolova BiH je 22.9.2011. godine dostavila Izvještaj koji je Vijeće ministara BiH usvojilo na 161. sjednici, održanoj 15.9.2011. godine. Komisija za ostvarivanje ravnopravnosti spolova je 27.10.2011. godine dostavila prijedlog za razmatranje Izvještaja na sjednici Doma, te predlaže Domu da ga usvoji i usvoji sljedeće zaključke. Riječ je o dva zaključka koja ste vi dobili. Otvaram raspravu. Izvolite. Nema prijavljenih.
nije uključen mikrofon
Ima ako ste prijavljeni na displeju. Ja bih Vas zamolio, evo uredu je sada. Riječ ima Niko Lozančić, ali ubuduće evo da se uredno prijavljujete. Riječ ima poslanik Lozančić i ujedno predsjedavajući ove komisije. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedatelju. Isprika, ja sam malo kasno reagirao. Pa evo, skoro da sam mogao predložiti da objedinomo raspravu od ove naredne tri točke dnevnog reda, jer se radi uglavnom o sličnoj tematici, međutim Vi ste već rekli da imamo pred sobom Izvještaj o implementaciji Strategije prevencije i borbe protiv nasilja u obitelji za BiH za 2010. godinu, a iz ove strategije za razdoblje od 2009. do 2011. godine. Iz ovog izvješća ste mogli zaključiti da je naša Agencija za ravnopravnost spolova, čiju direktoricu pozdravljam ovdje, u suradnji sa entitetskim agencijama za ravnopravnost spolova, sačinila zajedničko izvješće. I ne želeći da uzimam puno vremena, želim pozvati Zastupnički dom da podrži zaključke ovog povjerenstva, odnosno da podrži ovo izvješće i preporuke i zaključke iz Izvješća koje je usvojilo Vijeće ministara. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. Zatvaram 6. tačku dnevnog reda. Prelazimo na sedmu tačku dnevnog reda: 67 Ad. 7 Izvještaj o provođenju Akcionog plana za provođenje UNSC-ove rezolucije 1325 "Žene, mir i sigurnost" u Bosni i Hercegovini za 2011. godinu, za period od 27.7.2010. do 27.7.2011. godine, materijal Vijeća ministara BiH Otvaram raspravu. Za riječ se javila Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, sve vas pozdravljam. Ovom prilikom želim da pohvalim Izvještaj o realizaciji Akcionog plana za sprovođenje UNSC-ove rezolucije 1325 "Žene, mir i bezbjednost" u BiH. Naravno da želim da pohvalim i direktoricu, odnosno Agenciju za ravnopravnost polova BiH koja je napravila ovaj Akcioni plan u saradnji sa gender centrima RS-a i Federacije BiH, zatim sa Ministarstvom unutrašnjih poslova RS-a i Ministarstvom unutrašnjih poslova Federacije, zatim Ministarstvom za ljudska prava i izbjeglice, Ministarstvom za bezbjednost i svim ostalim relevantnim faktorima koji su bili uključeni u ovu vrlo značajnu tematiku. Zbog čega je Rezolucija 1325 značajna? Htjela bih samo da upoznam naše uvažene poslanike, naravno neću puno oduzimati vremena, značajna je zbog toga što je ovo jedan materijal koji je naša Agencija, odnosno prva u Jugoistočnoj Evropi od svih zemalja, dala kao jedan model za sve buduće zemlje u našem regionu, što je pohvaljeno od svih relevantnih faktora i u UN-u, naravno i u susjednim zemljama. O čemu se radi? Znači, radi se o tome da je naša Agencija za ravnopravnost polova prepoznala u Akcionom planu koji je već usvojen od strane Savjeta ministara BiH određena tzv. ženska pitanja, odnosno ona ženska pitanja koja se odnose na domen ljudskih prava. I to ih je jako lijepo prepoznala. Npr. tražili su u ovom Akcionom planu povećanje učešća žena na mjestima donošenja odluka na svim nivoima vlasti, pa zatim borbu protiv trgovine osobama, pa povećano učešće žena u mirovnim misijama itd., da ne nabrajam. U svakom slučaju za svaku pohvalu. I još jedanput direktorici odajemo priznanje. Hvala.
Nema više prijavljenih. Zatvaram raspravu. Prelazimo na osmu tačku dnevnog reda: Ad. 8. Četvrti i peti periodični izvještaj UN-a o CEDAW-u Bosne i Hercegovine, materijal Vijeća ministara BiH 68 I ovdje imamo da je Agencija za ravnopravnost spolova dostavila Izvještaj koji je Vijeće ministara BiH usvojilo na 152. sjednici. Komisija za ostvarivanje ravnopravnosti spolova je 27.10.2011. godine dostavila prijedlog za razmatranje Izvještaja na sjednici Doma i predložila dva zaključka. Otvaram raspravu o Izvještaju. Za riječ se prijavila Ismeta Dervoz. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, uvažene kolege, najprije želim istaći zadovoljstvo načinom na koji Komisija za ravnopravnost spolova Parlamentarne skupštine BiH ostvaruje svoje zadatke u suradnji sa Agencijom za ravnopravnost spolova pri Ministarstvu za izbjeglice, raseljena lica i ravnopravnost spolova BiH. Ono što je značajno je da u svim našim aktivnostima koje imamo kao parlamentarci u Evropi, posebno mogu ja istaći svoje aktivnosti unutar delegacije u Vijeću Evrope kao članica Komiteta za ravnopravnost spolova – prepoznaje se i napominje se dobar rad Agencije i Ministarstva i uvijek se ističe to da BiH u ovoj oblasti ima izvanrednu legislativu koja je na tragu onih koje su među boljima u Evropi. Na početku današnjeg zasjedanja ja sam istakla inicijativu da se parlamentarci u BiH na svim nivoima priključe akcijama koje su vezane za ravnopravnost spolova za sprečavanje naročito nasilja nad ženama i nasilja u porodici, i stoga je ovom prilikom još jedanput potcrtavam. Molim vas da obratimo pažnju na jedan od zaključaka koji je vezan za razmatranje četvrtog i petog periodičnog izvještaja BiH o CEDAW-u. S obzirom na to da nadležna ministarstva uglavnom ne provode odredbu člana 30. Zakona o ostvarivanju ravnopravnosti spolova u BiH o obaveznom usaglašavanju propisa s odredbama ovog zakona, preporučuje se Vijeću ministara BiH da prije utvrđivanja prijedloga zakona i drugih propisa njihove nacrte ubuduće dostavlja Agenciji za ravnopravnost spolova BiH pri Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice BiH, radi pribavljanja mišljenja o usaglašenosti sa Zakonom o ravnopravnosti spolova u BiH, jer je ovo put na koji ćemo biti potpuno spremni sa harmoniziranim zakonima onda kad nam oni budu trebali u procesu stabilizacije i pridruživanja. Osim toga svesrdno, a znam da to činim u ime svih ostalih članova ove komisije, podržavam 2. zaključak i prijedlog da Predstavnički dom konstatira da je Agenciju za ravnopravnost spolova BiH zbog značajnog povećanja aktivnosti, posebno u provođenju strateških dokumenata kao što je Gender akcioni plan i Akcioni plan za provođenje UN-ove Rezolucije 1325, potrebno dodatno kadrovski ojačati. Još jedanput samo želim napomenuti i istaknuti za one kolege koje nisu bile u toku da je u BiH i u Sarajevu u organizaciji naše agencije i našeg ministarstva održan prvi regionalni seminar koji se bavio promocijom konvencije Vijeća Evrope koji se tiče nasilja nad ženama i nasilja u porodici, a to je ono o čemu ovih dana treba još više i još značajnije govoriti i isticati to. I zbog toga zahvaljujem svim kolegama koji su nama omogućili da BiH bude upisana kao prva zemlja organizator ovakve regionalne konferencije i seminara. Hvala. 69
Konstatiram da nema više prijavljenih. Zatvaram raspravu u okviru 8. tačke dnevnog reda. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda: Ad. 9. Polugodišnji pregled realizacije aktivnosti iz Akcionog plana za realizaciju prioriteta iz dokumenta Evropsko partnerstvo sa Bosnom i Hercegovinom za period od 1.1.2011. do 30.6.2011. godine, materijal Vijeća ministara BiH Vijeće ministara BiH je 31.8.2011. godine dostavilo ovaj materijal u parlamentarnu proceduru. Zajednička komisija za evropske integracije je 10.11.2011. godine dostavila Mišljenje o ovom materijalu. Komisija je predložila Domu ukupno četiri zaključka koja ste vi dobili. Otvaram raspravu. Gospodin Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ovo ima veze i sa narednom tačkom dnevnog reda, a i sa onom tačkom dnevnog reda koja se odnosi na moju inicijativu koja je danas uvrštena u ovu sjednicu. Danas možemo završiti, što se mene tiče, ovu raspravu, je li, na ovakav način bez prisustva ljudi iz Vijeća ministara, jer ja mislim da kada ubuduće budemo ove teme raspravljali, tromjesečno kako se predlaže ili češće, i ovo Evropsko partnerstvo i stanje realizacije Ugovora o stabilizaciji i pridruživanju, ovdje mora biti predsjedavajući Vijeća ministara i direktor agencije za evropske integracije. Dakle, te dvije osobe moraju, (?) nije uključen mikrofon direktor Direkcije za evropske integracije, dakle oni moraju biti ovdje i ta tema mora imati tu vrstu značaja. Ja vas molim da, kada idući puta budemo ovo raspravljali, ovdje mora biti predsjedavajući Vijeća ministara i direktor Direkcije. Zašto je to važno? Važno je zbog toga jer mi sada znamo gdje je problem i znamo šta se radi po tim problemima. Mi znamo sada da je problem jer nije usvojen zakon o državnoj pomoći. Ovdje budi rečeno, ja ne znamo šta je sa tim zakonom, što ga nema danas na dnevnom redu da odlučujemo o njemu. Znamo da je to politički uslov koji se tiče presude Evropskog suda za ljudska prava, znamo šta se radi i šta se pokušava uraditi. Znamo da su to ovi zakoni o preduzećima u Federaciji BiH, nešto se radi, dakle od strane Vlade i Parlamenta Federacije. Znamo da je to sa ovim robnim lancima problem. Također, znamo kada je Evropsko partnerstvo u pitanju da je to bankarska supervizija, 70 znamo kakvo je stanje kada je u pitanju bankarska supervizija, šta se zapravo radi na tom planu i od vladinog i od nevladinog sektora. Znamo da je to Zakon o obligacijama itd. Danas ovo, što se mene dakle tiče i mog mišljenja, može da bude obavljeno kao rasprava, ali idući put ćemo morati tačku po tačku. Zašto BiH zaostaje na svom evropskom putu, gdje su problemi, ko ne realizira ono što je preuzeo obavezu da realizira? I to jedino može biti smisao, dakle ove rasprave. Ukoliko to bude išlo od Vijeća ministara do ove komisije, sa ove komisije na Parlament i nema ovdje neke akcije iz koje će ponovo doći do prave suštinske akcije, pomjeranja stvari sa mrtve tačke, onda mislim da mi nismo uradili posao koji treba da uradimo kao Parlament. Toliko, hvala vam.
Ja samo želim podsjetiti da smo i mi u Kolegiju, vjerujem i vi svi kolege poslanici, očekivali da nadležni budu danas kod ove tačke dnevnog reda. I lično moram reći da smatram da nema opravdanja zašto nema nadležnih kad ovo pitanje otvaramo. Riječ ima Mladen Ivanković Lijanović.
Zahvaljujem. Jedna poslovnička intervencija. Da li smo se složili da raspravu vodimo po dvije točke zajedno, 9. i 10.? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Onda ću se ja javiti pod 10., jer je vezano onda za 9., ako nije problem.
Riječ ima Vesna Krstović-Spremo
Pa evo, ja ovom prilikom želim ponovo da se osvrnem i na diskusiju gospodina Džaferovića. Potpuno se slažem sa njim. Mi smo inače članove ove Komisije za evropske integracije, ovdje zaista kad pogledamo, znači ovaj izvještaj Savjeta ministara u pogledu evropskih integracija – imamo zabrinjavajuće stanje. Ovo zabrinjavajuće stanje koje sada trenutno eksploatišu malo i naši mediji i sve ostalo, znači mora da se tiče onih koji su naravno predviđeni da budu, a ovdje nisu. Upravo ovo što je rekao gospodin Šefik Džaferović. Znači, morali bi ovdje imati prisustvo ljudi iz Savjeta ministara. Ne može ovako, jer ovo su vrlo ključna pitanja. Znači evropske integracije moraju biti dio našeg svakodnevnog rada u Parlamentu BiH, jer nam je to sada zadaća broj 1. po svim mjerilima relevantnih međunarodnih faktora. Što se tiče ove sljedeće tačke, ne znam, mogu na sljedećoj tački da kažem, ali ovo su zaista ... 71 ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Dobro, na sljedećoj ću. Znači, ja ispred ove komisije, pošto sam zadužena danas, znači kao predstavnik Komisije za evropske integracije, ... znači da Komisija predlaže Domu da se ovaj izvještaj primi k znanju i da usvoji zaključke Komisije. Zaključke Komisije nadam se da su dobili svi poslanici tako da ne moramo da ih citiramo.
Podsjećam da mi imamo pravo i odgoditi raspravu i tražiti predlagače na ovakvoj temi. Dakle, ni to nije isključeno. Riječ ima Dušanka Majkić. Izvolite.
Pa ja bih htjela da dam doprinos vezano za ovu tačku dnevnog reda i zaista mislim da je Komisija bila u pravu što je dala ove komentare koji su ovdje navedeni. Naročito govorim kad su u pitanju otvorena pitanja. Dakle, nevjerovatno je da Direkcija nije navela otvorena pitanja, a to su oni politički problemi ... oko kojih nemamo politički dogovor. Dakle, zanimalo bi me šta su ona pitanja koja se mogu jednostavno riješiti. Recimo, kako se ovako može rješiti pitanje: pojačati nezavisnost i odgovornost pravosudnog sistema, te poboljšati njegovu učinkovitost uključujući smanjenje zaostalih predmeta. Pa to je jedna dugoročna mjera koju nećemo uskoro uraditi. Ali šta nam smeta da završimo pitanje popisa, šta je tu problem? Ovdje postoji cijeli niz stvari koje se mogu u dogledno vrijeme riješiti, ali postoji cijeli niz koje su vezane za stranačko usaglašavanje i koji neće biti i ko zna kad će biti riješene. Dakle, ja mislim da ovo nije materijal na osnovu koga se može bilo kakva ozbiljna diskusija voditi. Sve preporuke koje je Komisija za evropske integracije dala treba da budu ispunjene i u novom materijalu koji nam bude došao da posebno budu obrazložene svaka od ovih četiri tačke, jer one precizno definišu šta treba dostaviti da bi se parlamentarna debata mogla voditi na zadovoljavajući način. Hvala.
Riječ ima Danijela Martinović. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući. U osnovi gospođa Majkić mi je uzela ono što sam ja htjela reći. Dakle, ja bih skrenula pažnju upravo na ta otvorena pitanja. Dakle, ako pogledate orginalni dokument Akcionog plana on u osnovi ima 145 strana, ovaj nema ni pola od toga. Dakle, ovdje su navedene samo one neke obaveze koje se odnose na 2010.-2011. godinu, međutim i tu je dosta tih mjera izostavljeno, a isto tako nije nam rečeno šta je bilo sa mjerama koje su bile tokom 2008. i 2009. godine. Dakle, praktički nismo dobili prikaz ni toga što je urađeno, ni što je u toku, niti što bi tek trebali da uradimo. Zato se slažem sa 72 gospođom Majkićkom da zaista trebaju nam dopuniti navedeni dokument i sa svim određenim aktivnostima, sa mjerama što je do sada urađeno i svakako podržavam mišljenje ove komisije sa svim onim zamjerkama koje su i oni iznijeli. Međutim, ovom prilikom bi, ipak, osvrnula se na jedan od prioriteta koji je pod kodom EP3KP045, odnosi se na pravila i okvir za standardizaciju, mjeriteljstvo, akreditaciju i certificiranje proizvoda. Ja sam nedavno saznala vrlo interesantne informacije koje se odnose na navedenu problematiku pa imam potrebu da sa kolegama podijelim te informacije, s obzirom da skoro nema nikoga iz Vijeća ministara, odnosno iz navedenih agencija. Naime, nemamo strategije za razvoj sistema mjeriteljstva, što u ovom dokumentu uopće nije navedeno kao jedan od problema, odnosno kao jedan od nedostataka. Znači da nemamo adekvatne koordinacije između državnog instituta za mjeriteljstvo i entitetskih instituta. Nemamo niti adekvatnog pravnog okvira ... koji se odnosi na polje standardizacije, mjeriteljstva, akreditaciju i certificiranja proizvoda, te približavanje tehničkih propisa AKI-u, što je ustvari naša obaveza. Određene institucije, mislim na institute i labaratorije, prave analize, recimo, sada ću reći za ispravnost hrane, dakle na jednu oblast ću se fokusirati, na temelju, pazite sada, Pravilnika o mikrobiološkim kriterijima iz SFRJ, tačnije, iz 1983. godine, i određene vrste hrane nisu ni navedene, kao ni određene bolesti i uzročnici bolesti, tako dakle da naše labaratorije mogu samo konstatirati da određene se bakretije i uzročnici bolesti javljaju u hrani, međutim moraju, prema tom pravilniku, dakle prema njegovoj kategorizaciji, proglasiti hranu upotrebljivom za ljudsku ishranu. Znači, ja imam jednu informaciju da imamo novi ... nacrt pravilnika koji se nalazi u Vijeću ministara, tako da to stoji još, tri godine već taj novi pravilnik, pa mi je zato žao što opet nemamo relevantne osobe iz Vijeća ministara koje bi nam odgovorili na ovo vrlo interesantno pitanje. Isto tako značajnu konkurenciju državnim labaratorijama zbog njihove neadekvatne tehničke osposobljenosti predstavljaju i privatne labaratorije. Međutim, problem je što privatne labaratorije vrše analizu širokog spektra proizvoda, bukvalno od hrane do naftnih derivata. Sad se postavlja pitanje: koliko zaista jedna labaratorija, koliko god bila dobro osposobljna, može vršiti takve analize? Dakle, pitanje je sada relevantnosti nalaza. Isto tako kada je riječ o standardizaciji postavlja se pitanje i evropskih standarda koji se kod nas primjenjuju. Naime jedan broj, ovdje dakle imam dovoljno materijala, odnosno dokaza da se određeni standardi vode kao BAS standardi, u osnovi su preuzeti evropski standardi, EN standardi, a nisu uopće prevedeni, ili je prevedena samo prva stranica, a zahtijeva se od naših ljudi u labaratorijama, u različitim institutima da se drže tih standarda, a u osnovi ljudi ne znaju ni prevesti određeni standard. Znači, samo jedna stranica je prevedena, a očekuje se, dakle vrše se kontrole i analize na temelju navedenih standarda. Institut za standardizaciju je usvojio više od 11 tisuća evropskih standarda, no svakako problem je što imamo jako mali nadzor nad tržištem. Dakle, može se. Ovo su bili neki problemi, neke informcije koje sam željela podijeliti s kolegama a koje se odnose na navedenu mjeru. Ja još jednom ponavljam, žao mi je što nema nikoga iz ovog ministarstva da mi da odgovor kada je riječ o sudbini pojedinačnih pravilnika koji kupe prašinu negdje u ladicama. Hvala lijepo.
Riječ ima Beriz Belkić. Izvolite. 73
Evo, ja se u najvećem dijelu priključujem iznesenim stavovima o ovim materijalima, međutim ova cijela situacija na neki način, barem po meni, nastala je i zbog toga što je Zajednički kolegij oba doma Parlamentarne skupštine zaključio da se navedeni materijali dostave Zajedničkoj komisiji itd., pa čak je preporučio da se ubuduće direktno materijali iz Direkcije za evropske integracije šalju prema ovoj našoj komisiji, a onda u skladu sa zaključkom oba doma iz 2009. godine da se ovdje razmatraju. Dakle, mi smo sami na neki način isključili Vijeće ministara, odnosno isključili relevantne institucije koje mogu dati ocjene onoga o čemu je Džaferović govorio i još neki. Dakle, da se tačno i konkretno o svakom otvorenom pitanju da neka vrsta komentara i ... zašto je to stalo. Mi to ne možemo od Direkcije očekivati. I ja potpuno razumijem ljude iz Direkcije za evropske integracije, oni praktično se trude da vjerno, vjerodostojno preslikaju situaciju i da nas o tome informišu. I ja ne bih bio sklon da mi ovo prihvatimo ovako, a da onda u sljedećem polugodišnjem izvještaju neke stvari popravljamo. Ja bih jednostavno odgodio izjašnjavanje o ovome izvještaju, a zatražio od Vijeća ministara da realizira ove zaključke koje je Zajednička komisija predložila, to znači da dobijemo komentar, analizu otvorenih pitanja zašto rokovi su se probili, zašto ovaj zakon nije donesen, zašto onaj. A siguran sam da Vijeće ministara ima potpuni pregled onih stvari o kojim su ovdje neki ljudi kroz svoju diskusiju govorili i šta je to što mi imamo pred sobom a nismo završili. Dakle, moje je mišljenje, možda, ako je naravno poslovnički moguće, da se ne izjašnjavamo, da ostavimo, na neki način da nastavimo raspravu uz pribavljene ove informacije dodatne od strane Vijeća ministara kad je riječ o zaključcima ove naše Zajedničke komisije.
Riječ ima Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Hvala lijepo, predsjedavajući. Kolegice i kolege, evo imam potrebu da se nadovežem sa par rečenica na ovo što su rekli prethodnici. Naime, kao članica Komisije za evropske integracije odmah na prvom sastanku sam tražila širu informaciju o trenutnom stanju, odnosno nekakvo referentno stanje od koga mogu da krenem sa razumijevanjem problema i sa stanjem, zatečenim stanjem da bih mogla da izvještavam i ovaj dom, a i da bih sama prije svega mogla da se uhvatim ukoštac sa nekim problemima i da ih branim ili da ih pokušavam riješiti ako oni nisu riješeni na odgovarajući način. Naravno, tu informaciju su rekli da ćemo dobiti nekad, a to nekad se još nije desilo. Šta je zadaća i zašto ovdje se obraćamo Direkciji za evropske integracije, zašto su upućena pitanja? Direkcija za evropske integracije dobro radi svoj posao u smislu da skuplja šta su to informacije, šta su to obaveze BiH za izvršenje njenih obaveza, odnosno potpisanih ugovora i sporazuma koji vode ka evropskim integracijama. Direkcija za evropske integracije ima svoje kapacitete koji nisu tu da tumače pojedine stvari, nego da ih samo bilježe i da nam ih dostavljaju u proceduru Vijeću ministara koje treba to da razmatra. I mi smo od Direkcije za evropske integracije dobili vrlo uredan spisak ovih obaveza, ali samo za jedan određeni period ... i u ovom spisku je vrlo teško ocijeniti bez nekakvih posebnih pojašnjenja koje bi nam trebali dati iz Vijeća ministara šta je to. Ja sam iščitala naravno ove materijale i zadržala sam se kod toga da najveći dio planiranih obaveza, koje je planiralo, odnosno prijedlog je dala Direkcija za evropske integracije, a Vijeće 74 ministara je razmatralo i uputilo kao takve Komisiji za evropske integracije, a putem ove komisije u proceduru uputilo je takav izvještaj u kome se vidi da faktički ništa na ovom planu nije rađeno. S obzirom na važnost ove materije i s obzirom na to što su i prethodnici rekli, ja tražim sada da iznađemo neku mogućnost poslovničku, ovako, pri kraju ... današnjeg zasjedanja Doma nađemo više vremena da ovo vratimo i da razmatramo u skladu sa prijedlozima, zaključcima ove komisije. Također se pridružujem onima koji razmišljaju da bi sve ove materijale koji se odnose na evropske integracije, koji su vezani s tim a dolaze nam od Vijeća ministara, da zahtijevamo da tu budu prisutni nadležni. Ovdje se ne radi o jednom ministru, ovdje se radi o Vijeću ministara, dakle o svim prisutnim da nam oni kažu ovdje zbog čega ovo nije urađeno. Hvala lijepo.
Zatvaram raspravu o devetoj tački dnevnog reda. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: Ad. 10. Izvještaj o stanju provođenja Privremenog sporazuma/Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju za period 1.1.2011. do 30.6.2011., materijal Vijeća ministara BiH Otvaram raspravu o Izvještaju. Riječ ima Vesna Krstović-Spremo.
Pa evo, još jedanput da se pridružim kolegici Nermini. Ovo su zaista vrlo važna pitanja za ovaj parlament. Sve ovo što ovdje danas vidimo u vezi evropskih integracija to je praktično ovih dana naša zadaća, i to vrlo značajna zadaća koju mi moramo svim silama da upremo svi da se provede. Što se tiče sprovođenja Privremenog sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju ... , potpuno nam je jasno da ovdje zaista ima veliko zakašnjenje, da imamo određenih kočnica. Evo, da je sada u toku ova komisija koja treba da, na neki način, proba riješiti pitanje presude Sejdić - Finci što nam je jedan od uslova koji nam je Evropska komisija u našem izvještaju koji je praktično podnijela. Zatim tu se radi i o drugim vrlo značajnim pitanjima što se tiče države BiH. I opet, još jedanput izražavam da mi ne možemo ovako na ovaj način raditi, da moramo posebno na ovo obratiti pažnju, da moraju biti prisutni ljudi iz Savjeta ministara. Pošto sam ja znači danas izvjestilac ove Komisije za evropske integracije, ja sam takođe dobila zadatak za Predstavnički dom da Komisija predlaže domu da Izvještaj primi k znanju i da usvoji zaključke Komisije. Mi smo ovdje sročili ... četiri zaključka u kojima smo praktično sublimirali ono o čemu se radi, znači ukratko da zaista imamo vrlo velikih problema u vezi s ovim evropskim integracijama, odnosno ovim pitanjima. 75
Riječ ima Mladen Ivanković Lijanović.
Zahvaljujem. Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju BiH Evropskoj uniji, odnosno evo partnerstvo BiH sa EU imao je za cilj da BiH polako otvara svoje tržište EU, paralelno s time da uređuje svoje domaće tržište i prilagođava zahtjevima evropske pravne stečevine i na taj način uređivanjem domaćeg tržišta i prilagođavanjem zakona Evropskoj uniji dođe do fondova EU i na neki način izbalansira taj dio otvaranja tržišta prema Evropi, da bi naše tržište moglo biti konkurentno i da bi, na neki način, ovo naše gospodarstvo mogli unaprijediti i ... takvo katastrofalno stanje kakvo imamo u gospodarstvu i ovoliku nezaposlenost, dakle najveća koja je u Evropi, na neki način pokrenemo s mrtve točke i počnemo rješavati. Međutim, šta se dešava? I ovdje iz ovog izvještaja sasvim se jasno i vidi. Otvaranje tržišta je EU, normalno pametni ljudi, automatski su namjestili, otvaranje tržišta je išlo automatizmom: 1.1.2010. jedan dio, 1.1.2011. drugi dio, 1.1.2012. imamo sad rasterećenje jedno, odnosno smanjenje carina i dadžbina i 1.1.2013. da se izjednači tržište. I to smo mi ugovorili, dogovorili, to ide automatizmom. A drugi dio je ostao na nama da uredimo domaće tržište. Kao što se vidi ovdje iz ovog izvještaja, nažalost, ništa nismo uradili. I praktično, umjesto neke koristi od Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i integraciji u EU, mi imamo veliku štetu. I nedavno u posjeti Briselu kad smo bili, prijatelji Parlamenta BiH kazali su: pa evo, Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju mi kad bi i prihvatili morali bi ga odmah ukinuti. Ja kažem: ukidajte što prije, ne trebate ni prihvatati jer mi samo imamo veće i to veće štete nažalost s takvim sporazumom, ali ne zbog vas, nego zbog BiH i njezinih institucija koje nisu odradile posao. Ali evo, ja upozoravam vas, vi ste pametno to automatizmom ugradili svoje odredbe koje su vas interesirale, pa da to probamo zaustaviti, rekoh. I nije mi jasno, i pitao sam i mnoge što će se desiti sad kad bi ukinuli Privremeni ugovor o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju. Ja mislim da bi BiH čak imala koristi, a ne štete. U koju smo situaciju mi dovedeni i naše gospodarstvo da bi mi imali sad, izričito tvrdim, koristi, ponovo ponavljam, da prekinemo, jer smo otvorili tržište jednoj EU koja samo iz svog proračuna 70% sredstava izdvaja za povećanje svoje konkurentnosti, 40% je u poljoprivredi i 30% je u industriji. Preko 70 i nešto milijardi evropski proračun daje sredstava za podršku i konkurentnost svog gospodarstva i mi smo tom tržištu izložili svoju malu i nerazvijenu, ratom razrušenu ekonomiju i naši poslodavci, normalno, svi su većinom u sivoj ekonomiji, i nema šanse da jedan opstaje i da radi, i svi su do grla zaduženi, niko ne može ni vraćati svoje obaveze, ni kredite. Ali, što je tu je, ja sam konstatirao stvari. Konstatirano je to i na papiru, al' što uraditi. E, upravo ovdje su inicijative ove da se otvori rasprava o ovim svim procesima. Ja se pridružujem ovim inicijativama da se povede rasprava o ekonomskoj situaciji. Gospodin Džaferović Šefik je isto dao inicijativu, evo biće danas izglasana o tim stvarima da se razgovara i razgovara i raspravlja upravo na ovim temama. Jer nemamo dovoljno tema, ja se slažem evo imamo sad povjerenstvo za presudu iz Strazbura Sejdić-Finci, jest to važna tema, al' to nam nikakvu ekonomsku korist za građane neće donijeti. Jeste to vrlo važna tema za BiH za njen daljnji ... jer moramo urediti najprije dakle BiH i dogovoriti se oko BiH politički kakvu je želimo, to jeste vrlo važna tema, al' to uopće neće ništa dobro donijeti BiH. 76 I stoga, evo kažem, podržavam kolege da u ovom domu imamo više rasprave na ovu temu i ja ću dati puni svoj doprinos. I posebno, kad je u pitanju EU, ja se nadam da ćemo ... imati razumijevanje i ja ću tu i svoj doprinos dati, razumijevanje da nam se pomogne u ovome jer, ako ovako još godinu-dvije nastavimo, ja mislim da gospodarstvo BiH, praktično, odnosno da nećemo, da ćemo imati još više nezaposlenih ljudi, ostat će ovi koji su na državnom proračunu, a poslodavci će vjerovatno biti još u katastrofalnijem položaju. Hvala lijepo.
Riječ ima Danijela Martinović.
Hvala lijepo. Dakle, u osnovi sve ove zamjerke koje sam imala maloprije za Akcioni plan mogle bi se odnositi i na Izvješće o stanju provedbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, samo što bih možda mogla reći da je ovo još gore, jer imamo tako bitan dokument. Samo na 11 strana je rečeno status provedbe, mjera je ili nije provedena. Mene posebno zabrinjava ova zadnja točka na sedamdeset, koja se odnosi na informaciju da čak nismo ni započeli aktivnosti na izradi programa integriranja BiH u EU. Praktički, dakle nemamo niti osnovnih smjernica, niti jedne sveobuhvatne strategije, niti osnove koja bi značila pripremu, adekvatnu pripremu BiH za pristupanje, eventualno, jel', jednog dana, pristupanje EU. Nažalost, opet moram konstatirati da nema nikoga iz Vijeća ministara, odnosno osoba što se tiče niti Direkcije za evropske integracije, niti predstavnika Direkcije za ekonomsko planiranje. Skrenula bih im pažnju na jednu strategiju koju je Republika Hrvatska napravila još prije pet godina, znači 2007. godine. Ona je napravila jednu strategiju, odnosno analizu situacije i stanja gospodarstva Republike Hrvatske na više od 150 stranica. Dakle, u toj studiji korištenjem metodologije modela opće ravnoteže uporedne analize izvršena je procjena stanja prvenstveno prvo cijelog gospodarstva, što bismo u osnovi i mi trebali dati prikaz stanja cijele naše nacionalne ekonomije, a zatim je izvršena procjena ključnih ekonomskih indikatora sa cost-benefit analizom. Znači, dali su prikaz investicija, trenutno stanje GDP-a, udjela izvoza u GDP-u, visine bruto, odnosno netoplaća po zaposlenom, kao i projekcije kretanja navedenih pojedinačnih indikatora u slučaju ulaska Republike Hrvatske u EU. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
nije uključen mikrofon
Nikad, jel'? Dobro. Dakle, da bi trebalo praktički napraviti uporednu analizu sadašnjeg stanja i stanja koje bi moglo biti, dakle projekcije u budućnosti na temelju analiza, uporednih analiza zemalja Istočne Evrope koje su ušle u EU. Dakle, stanje i stanje njihovih nacionalnih ekonomija prije ulaska i nakon ulaska. No, naravno, evo sada nakon ovih komentara što mi je rekao dragi kolega Jovičić da baš ne prate, ali mislim da ćemo imati zaista i problema ne samo što nemamo tih strategija, iako imam informaciju da Vanjskotrgovinska komora ima namjeru da napravi jednu sveobuhvatnu analizu početkom sljedeće godine. Međutim, moja zamjerka i ministarstvima, odnosno našim direkcijama, zašto jedna agencija, odnosno Vanjskotrgovinska komora pravi tako jednu strategiju a nemamo strategiju od strane naših relevantnih državnih institucija. Dakle, to je jedna zamjerka. I naravno, mislim da će biti i problema u izradi navedene strategije od strane Vanjskotrgovinske komore zato što nemamo osnovnih ulaznih ekonomskih indikatora i osnovnih statističkih pokazatelja u izradi navedene strategije. Ali nadam se sljedeći put da će biti neko iz ministarstva tako da bi mogli bar možda u obliku pitanja, jel', i nekih inicijativa pokrenuti sve ono što sam htjela reći ovom prilikom. Hvala lijepa.
Riječ ima Šemsudin Mehmedović.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, mi smo u nekoliko prethodnih tačaka, neko je od kolega spominjao kako se naši dužnosnici u izvršnoj vlasti voze sa skupim automobilima, imaju ogromne troškove koji, evo, i nisu problem ukoliko rezultati njihovog rada su vidljivi kada je u pitanju zaštita interesa BiH i građana koji žive u BiH. Međutim, ako pogledamo samo ovlaš ovaj izvještaj, odnosno ovu informciju koju smo dobili od Vijeća ministara, jel', direktno, odnosno od Direkcije za evropske integracije, vidjet ćemo da ti naši dužnosnici ne vode baš dovoljno računa o interesima BiH i njene privrede. Na strani 2. kaže: 'BiH iskazuje spremnost sniziti svoje carine u trgovini s EU brže no što je to utvrđeno člankom 6.21.' Zašto? Naši dužnosnici kada odu u Evropu, znate, oni imaju takav neki 78 podanički odnos, dajte da mi što prije vama ostvarimo vaše interese i ciljeve, bez obzira što je to na štetu interesa BiH. Kaže: 'Usvojiti Zakon o carinskoj tarifi BiH, tekstualni dio usklađen sa evropskim standardima.' Mi smo i u prethodnom sazivu imali nekoliko rasprava o nekoliko tačaka, pa je bilo pokušaja izmjene carinske tarife, odnosno Zakona o carinskoj tarifi s razlogom da se zaštiti interes privrede BiH. Zašto postoji carinska tarifa, odnosno carina? Upravo da se zaštiti bosanskohercegovačka privreda, odnosno privreda svoje zemlje od uvoza nekonkurentnih roba. Sa ciljem da se upravo sredstva prikupljena od carina daju kao poticaj našoj privrdi, odnosno izvozno, u prvom redu, orijentiranoj privredi. Međutim, u nas se izgleda radi suprotno. S druge strane BiH, evo nakon rata, ne može se pohvaliti da imamo razvijenu industriju, ali možemo se pohvaliti da bar u poljoprivredi možemo da pariramo zemljama iz EU. Ali kad pogledamo ovaj izvještaj vidjet ćete da su mjere provedene: sniziti uvoznu carinsku tarifu na 40%, ukinuti preostale carine, smanjiti carine na 40% od polazne carine itd. Mjere su sve ekspresno provedene. Pa naravno da se naša industrija ne može nositi sa evropskom, ali poljoprivreda, evo, kako-tako bi se mogla nositi. Pokušajte, evo mi sa Republikom Turskom imamo bilateralni sporazum o slobodnoj trgovini, pokušajte izvesti poljoprivredne proizvode u Tursku. Čekat ćete nekoliko godina da dobijete dozvolu od njihovog nadležnog ministarstva. Zašto? Pa to su samo ..., neke, stvaranje nekih novih prepreka. Naša vlada, naše Vijeće ministara, nadležne agencije ne vode dovoljno računa o privredi BiH. I zato i jesmo u ovakvoj situaciji u kakvoj jesmo. Dalje, čini mi se da ovaj izvještaj nije ažuriran. Zakon o vinu, koliko se sjećam, mi smo ga donijeli. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] E, sad, ako nije usvojen u Domu naroda, znači treba da piše nije usvojen u Domu naroda, ali ovdje ne piše. Znači, trebalo je. Osim toga ima nekoliko podzakonskih akata, koje, ko treba da donese, nadležno ministarstvo, odnosno Vijeće ministara, nije to problem ovog parlamenta. I zbog toga podržavam ovo, diskusije kojima se traži da Vijeće ministara, odnosno nadležni ministri, direktori agencija ili direkcija treba da stoje ovdje, odnosno sjede ovde i da slušaju ovo o čemu mi danas govorimo. Evo neću više, hvala.
Zahvaljujem kolegi Mehmedoviću. Zaključujem raspravu o 10. tački dnevnog reda. Prelazimo na 11. tačku: 79 Ad. 11. Informacija o procjeni implikacija pristupanja Republike Hrvatske Evropskoj uniji, materijal Vijeća ministara BiH Direkcija za evropske integracije je u skladu sa zaključkom Doma s 8. sjednice, održane 25.8.2011., dostavila Informaciju koju je Vijeće ministara BiH usvojilo na 165. sjednici, održanoj 26.10.2011. Zajednička komisija za evropske integracije je dostavila Mišljenje 23.11.2011. Zajednička komisija je primila k znanju Informaciju i predložila Domu usvajanje pet zaključaka koje ste dobili u materijalima. Otvaram raspravu. Prvi se za diskusiju prijavio Mirsad Mešić. Izvolite.
... [[nije uključen mikrofon]] kod moje uvažene kolegice Martinović. Ja neću žaliti zbog toga što nema Vijeća ministara ovdje, neću žaliti ni što nema članova Predsjedništva, a ni direktora direkcija koje se bave ovom problematikom, ali meni je žao što živimo u uvjetima u kojima Predsjedništvo, u kojima Vijeće ministara, predsjednik Vijeća ministara, ministri i direktori državnih agencija, agencija BiH neće da prisustvuju ovakvim temama o kojima mi danas razgovaramo. Tim prije što je perspektiva koju nudi ovaj izvještaj kolaps. Kolaps i propast bosanskohercegovačke privrede zbog nemogućnosti izvoza u Republiku Hrvatsku svega osim ribe i sirovih koža, što u ukupnom izvozu je simbolična cifra. Isto tako, doživjet ćemo kolaps zbog nemogućnosti tranzita kroz Republiku Hrvatsku koja već postaje dio EU i, dakle, nema ni tranzita izvoza u druge zemlje. Iz tog razloga predlažem da temeljem člana 68. stav (2) Poslovnika danas iskoristimo pravo i odlučimo da ne raspravljamo bez prisustva članova Predsjedništva, bez prisustva predsjedavajućeg Vijeća ministara, ministara i direktora iz agencija koje se bave ovom problematikom. Dakle, da prethodno tragom člana 68. stav (2) Poslovnika odlučimo da ne raspravljamo bez njihovog prisustva. /kratko prekinuto snimanje/
Unutarpartijska replika, Danijela Martinović.
Ovo nije ustvari replika nego htjela bih da podržim kolegu Mešića, upravo zbog još jedne informacije koju bih također htjela da podijelim sa našim kolegama. Naime, početkom 12 mjeseca ...
Meni je žao što ja moram da intervenišem. Replika postoji ako želite nešto da ispravite, ali, da ga podržite, ne postoji još uvijek takva replika.
Onda je dodatna informacija. Može li tako, dodatna informacija? 80
Zaista moram uvesti reda, pa krenut ću, evo, od svojih. Prelazimo na listu o diskusijama. Riječ ima Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, ja se stvarno danas izvinjavam što sam se malo ovako aktivirala, jel', ali to je zato što sam ja član ove Komisije za evropske integracije, zato što sam praktično i zadužena da malo pojasnim ove neke stvari. Što se tiče implikacija pristupanja Republike Hrvatske EU, naravno da ćemo mi kao država BiH imati velikih poblema. Mi naravno ne možemo da kažemo da žalimo što će Hrvatska da uđe u EU, nego možemo samo da žalimo što mi nismo u jednom paketu zajedno sa svim ostalim zemljama Zapadnog Balkana ušli zajedno pa da tamo svi veselo ovako, jel', da nemamo problema. Međutim, kada smo pročitali sve ove izvještaje i na ovoj komisiji i ovako samostalno, može se reći da su izvještaji stresogeni, jer ispalo je da što se tiče nekakve robne razmjene sa Republikom Hrvatskom koju ćemo mi moći da obavljamo u narednom periodu ... da će samo znači BiH moći da izvozi u Republiku Hrvatsku sirove kože i ribu. To je za nas strašno, jer mi znamo da je Republika Hrvatska za nas zaista veliko tržište kao i okolne zemlje i to za nas predstavlja jedan veliki problem. Što se tiče svih ostalih implikacija mi naravno moramo, nemamo nekog drugog načina nego da vrlo brzo požurimo da sva ova naša pitanja evropskih integracija što hitnije radimo kako bi se približili evropskom tržištu, nikako drukčije. U ime Komisije za evropske integracije hoću da kažem da Komisija predlaže Domu da Izvještaj primi k znanju i da usvoji zaključke Komisije. Oni su ovdje taksativno pobrojani. Mi smo zaista prepoznali koji su to problemi. Ima i ovaj materijal implikacije nakon ulaska Republike Hrvatske u EU šta će se dešavati s nama. I toliko, da više ne smaram oklonu, je li tako.
S obzirom da je kolega Mešić imao prijedlog da odgodimo raspravu, međutim evo mišljenje i ovdje prisutnog i člana Kolegija da s obzirom da je već otvorena rasprava i krenulo se s tačkom dnevnog reda da ipak danas nastavimo sa ovom raspravom. Riječ ima kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, ja mislim da treba raspraviti što prije jer ćemo onda spremniji dočekati trenutak ulaska Hrvatske u EU, što ne znači da mi ne možemo danas zaključiti nakon ovoga da ovu raspravu nastavimo u nekom drugom obliku i uz prisustvo članova Vijeća ministara, koliko sam shvatio kolegu Mešića da je predlagao. Dakle, prvo ja želim reći da je ova informacija koju je uradila Direkcija za evropske integracije pripremljena vrlo seriozno, da je dopunjena zaključcima Vijeća ministara i da su ovi zaključci koje je Komisija za evropske integracije prezentirala Parlamentu slijedili, da tako kažem, logiku i metodologiju ove informacije. Ono što bih ja naveo kao primjedbu, dakle na sva tri ova 81 dokumenta, a to je da je najveći naglasak stavljen na to kako se obraniti od negativnih efekata ulaska Hrvatske u EU, bilo da je u pitanju izvoz, bilo da je u pitanju granica, bilo da je u pitanju prometno povezivanje, elektroenergetski sektor, vodno gospodarstvo itd. Međutim, premalo je zapravo i u samoj informaciji pa i u ovom zaključcima tretirano ono kako iskoristiti prednosti i šanse koje pruža ulazak Hrvatske u EU za BiH, i to u prvom redu u dijelu kako pripremiti naše gospodarske subjekte, naše općine, naše regije, županije, entitete, državu da kandidiraju i apliciraju programe koji će doći na dnevni red kada Hrvatska bude članica, a BiH kandidat. Dakle, to su oni, u prvom redu, projekti prekogranične suradnje, suradnje regija, itd., itd, i mi bismo danas već trebali početi na tome raditi i iskoristiti dobra iskustva i Hrvatske i nekih drugih zemalja koji su iskoristili najveći dio sredstava koje nudi EU. Temeljem toga, dakle ja nemam nekakvih ozbiljnih primjedbi na ovo što je tu pripremljeno, osim toga što je pristup, da tako kažem, pomalo sa gardom, ..., a ne proaktivan kako iskoristiti šanse. Ima jedna tu rečenica koja je za mene, ili tvrdnja bolje, upitna, to je na stranici 4. koja kaže: 'BiH je protiv izgradnje mosta Komarna-Pelješac dok se ne riješe otvorena pitanja vezana za morske granice.' Dakle, ja ne znam da je neka institucija donijela takvo stajalište BiH, da smo mi protiv toga. Koliko znam, dileme su bile i polemike oko visine toga mosta i tzv. neškodljivog prolaza iz Neumskog ... Ali općenito, ja mislim da članstvo Hrvatske u EU treba gledati na način suradnje, pa onda ni Hrvatska ne bi imala potrebu da pravi most zato da bi zaobišla teritorij BiH u prolazu iz svoga sjevera prema Dubrovniku, a niti bi BiH kao osnovni argument gradnje ceste Stolac-Neum trebala u prvi plan stavljati argument zaobilaženja hrvatske teritorije. To je, slažem se da treba graditi cestu Stolac-Neum, ali kao povezivanje dva mjesta u BiH, a ne kao glavni argument da bude, kao što je rekao nedavno jedan dužnosnik ovdje iz federalne vlasti, da se zaobiđe teritorij Hrvatske, nakon što Hrvatska uđe u EU. Međutim, šta je tu je. Ja zaključujem ovu svoju raspravu na način da ćemo mi najbolje odgovoriti izazovima koje nose ulazak Hrvatske u EU na način da se što prije Hrvatskoj pridružimo u EU, a svi mi znamo ovdje što mi radimo ili što ne radimo da bi se to desilo. Pa evo, i ovog momenta, kada su u pitanju zakoni iz euroatlantskog partnerstva, Prijedlog zakona o popisu stanovništva, Prijedlog zakona o sistemu državne pomoći, koji je, što bi rekli srpskim jezikom, na voljšeban način ispao iz ove procedure, pa i meni kao članu Kolegija nije do kraja jasno gdje je sada i u kojoj je fazi. I da ne govorim sve ostale stvari koje stoje pred nama i koje zavise od nas ovdje koji sjedimo i raspravljamo, a koji se tiču našeg brzog ulaska u EU i pridruženja Hrvatske EU i, onda, svi ovi negativni mogući efekti, svi ovi izazovi dolaze u drugi plan. Hvala lijepo.
Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege, dame i gospodo, ja mislim da ne treba tako olako prelaziti preko ovog prijedloga gospodina Mešića i da bi trebali pomiriti njegov prijedlog i ovu potrebu da se danas ovdje raspravlja. Radi se o neobično važnom pitanju i ne bih volio da 1. jula 2013. godine počnemo da raspravljamo o implikacijama, tad će već biti kasno, odnosno da rješavamo probleme koji će nastati kao rezultat implikacija. 82 Ja predlažem da mi danas, dakle podržimo ovu Informaciju o implikacijama pristupanja RH EU koja ima osam zaključaka, a treći govori o bilateralnim odnosima između BiH i Hrvatske, ima 14 tačaka, i da podržimo stavove ove naše komisije koja ima pet zaključaka. I suština, dakle mi smo danas informisani, pročitali smo ovo i prije toga, suština će biti u akcionom planu i da onda pomirimo ovo što je gospodin Mešić predložio da rok za dostavljanje akcionog plana za pripremu BiH za odgovore i izazove koji će nastupiti za BiH kada Hrvatska pristupi EU se urade do naredne sjednice, ne do naredne, nego do sjednice u decembru, 22. Dakle, imamo sjednicu 8., imamo 22., da Vijeće ministara dostavi ovaj akcioni plan do 22., ne u roku od dva mjeseca, i da onda 22. na sjednici to bude centralna tačka dnevnog reda i da onda zajedno, uz prisustvo predsjedavajućeg Vijeća ministara i direktora ove Direkcije za evropske integracije, raspravimo dakle ove stvari. Akcioni program se mora napraviti do konca narednog mjeseca, a to će onda biti i ovo što je predložio gospodin Mešić, uklopit će se jedno u drugo. Toliko, hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeći za diskusiju se javio uvaženi poslanik Nermin Purić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsjedavajući. Dame i gospodo, dozvolite mi dakle da se kratko osvrnem na ovu informaciju koju danas imamo, dakle Informaciju o procjeni implikacija pristupanja Republike Hrvatske EU. Pridružujem se onim kolegicama i kolegama koji su pohvalili Direkciju za evropske integracije, jer i ja smatram da oni dosta dobro rade svoj posao. Naravno, bojim se da se u BiH, kada su u pitanju evropske integracije, otvara sve više pitanja i izražavam, na neki način, bojazan da možda obim tih pitanja počinje polako prevazilaziti mogućnosti i kapacitete Direkcije za evropske integracije, pa bismo i u tom smislu trebali u narednom periodu obaviti određene rasprave. Dakle, ova informacija o kojoj danas raspravljamo je dosta korektno napisana. Prigovoriti ovoj informaciji u bilo kojem obliku kada je u pitanju njen sadržaj bi bilo isto što i optuživati ogledalo što je slika ružna, a slika pozicije BiH u odnosu na euroatlantske integracije je nažalost u ovom momentu poprilično ružna. Mi u BiH još uvijek nismo sami sa sobom raščistili šta mi zapravo želimo od ove države. Da li mi ovu državu želimo ili ne želimo, da li je iskreno želimo kao članicu EU ili je želimo držati zarobljenu, dakle na ovom našem brdovitom Balkanu? Uvaženi kolega doktor Ljubić je dobro primijetio intonaciju ove informacije i sasvim je na mjestu primjedba da mi od Republike Hrvatske možemo i trebamo dosta toga naučiti o samom procesu pristupanja EU. I jedna od prednosti koju će BiH, njeni građani, njeni privrednici, pa i mi, je li, koji smo političari u BiH, jedna od značajnih prednosti je što ćemo napokon od sredine 2013. godine dobiti EU, uslovno rečeno, na svome jeziku i što ćemo moći puno lakše pratiti sve one procese i sve ono što se dešava u EU i kako stvari funkcionišu, dakle u tom jednom uređenom sistemu kojem težimo. 83 Jedan od osnovnih problema kada su u pitanju integracije, kada je u pitanju integracija BiH u EU, svakako su naši institucionalni kapaciteti a da je to tako vidljivo je i iz zaključaka koje je Vijeće ministara usvojilo u okviru ove informacije i, dakle, vidjet ćete iz ovih zaključaka da Vijeće ministara praktično zadužuje samo sebe i svoje institucije da rade posao za koji su plaćeni, nadležni, itd. Treba obratiti pažnju na ove zaključke i treba podržati zaključke Zajedničke komisije za evropske integracije koji idu u pravcu uozbiljavanja priče o ulasku Hrvatske u EU i posljedicama koje će to proizvesti za BiH. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Uvažena poslanica Danijela Martinović. Izvolite
Hvala lijepo, gospodine dopredsjedavajući. Ja sam zaista morala da nastavim onu svoju rečenicu, iako me je Denis prekinuo, ali naravno osvrnut ću se i na navedeni materijal, pošto je riječ o Informaciji koja bi nam trebala dati jednu sveobuhvatnu procjenu implikacija pristupanja Republike Hrvatske EU. Dakle, kao što smo mogli vidjeti, date su različite oblasti, ne znam, od rješavanja imovinsko- pravnih odnosa do ekonomije, međuregionalne saradnje. Međutim, smatram, kada je riječ o ekonomiji, odnosno trgovini, da navedenom materijalu nedostaju kvantifikacije. Naime, rečeno je da će biti značajne posljedice pristupanja Hrvatske EU, međutim mislim da je trebala Direkcija za evropske integracije u izradi navedenog materijala konsultirati Direkciju za ekonomsko planiranje kada je riječ o određenim ekonomskim pokazateljima, pa bar da imamo procjenu ekonomskih indikatora, njihove promjene kada Hrvatska bude ušla u EU. Drugo što me je zaintrigiralo jeste ova zadnja oblast koja se odnosi na regionalnu suradnju, odnosno međuregionalnu suradnju, dakle koje se odnosi na suradnju između regija pojedinih država. Dakle, odnosi se i na pograničnu suradnju pograničnih regija, dakle BiH sa Republikom Hrvatskom. Za razliku od prethodnih dijelova ovom dijelu je posvećeno jako malo pažnje, a znamo da su značajna finansijska sredstva u okviru IPA fondova, pogotovo dakle IPA Fonda III. su predviđena za navedenu međuregionalnu suradnju što bi naravno predstavljalo jedan od značajnih sredstava izvora financiranja, dakle i razvoj prekograničnih, odnosno graničnih oblasti u BiH. Isto tako, ono što sam htjela završiti, ... možda sam pogrešno rekla, nije bila replika, možda je to trebalo biti intervencija poslovnička, ili kako već – htjela sam obavijestiti kolege i da Vanjskotrgovinska komora priprema također materijal koji se odnosi na sveobuhvatnu analizu implikacije ulaska Republike Hrvatske u EU. Tako da je ... dakle moje reagiranje bilo u tom smjeru da bi bilo dobro da sačekamo taj materijal. On bi trebao biti gotov početkom sljedećeg mjeseca, tako da imamo sveobuhvatnu analizu i od strane Direkcije za evropske integracije i Vanjskotrgovinske komore, bar kada je riječ o toj ekonomskoj problematici. Hvala vam lijepa. 84
Zahvaljujem. Za diskusiju se sljedeća javila uvažena poslanica Nermina Ćemalović. Izvolite
Gospodine dopredsjedavajući, dozvolite da pozdravim Vas i ove kolege koji imaju strpljenja da još ovdje budu, jer ne znam da li imamo i kvorum. Prvo bih podržala prijedlog našeg poslanika Mešića. Mislim da je ovo trebalo odgoditi, ali evo, sad smo krenuli sa raspravom, a ja sam se odjavila pa prijavila i već kad raspravljamo da kažem i ja par rečenica o tome. Informacija koju je Direkcija za evropske integracije ovdje nama ponudila, moramo da prihvatimo da je zaista temeljita, ali isto tako i zabrinjavajuća. Podaci su zabrinjavajući, jer ona je ukazala na veliki broj otvorenih, neriješenih pitanja između BiH i Hrvatske. Značajne posljedice pristupanja Hrvatske EU očekuju se u oblastima, ovo što su i kolege rekle, imovinsko-pravnih odnosa, zatim pogranične problematike, uključujući pitanje graničnih inspekcijskih službi, trgovine industrijskim i poljoprivrednim proizvodima, dalje, putnih isprava, zapošljavanje, socijalna zaštita i ostalo. U prvi plan se stavlja problem imovinsko-pravnih odnosa budući da međudržavni sporazum još nije potpisan. Potrebno je Republici Hrvatskoj zaista ukazati, ako ne, kako kažu, skrenuti pažnju na sporost u rješavanju imovinsko-pravnih zahtjeva kod hrvatskih sudova koji vode značajan broj predmeta u kojima se osporava pravo vlasništva i ulaženja u posjed imovini koja je po sukcesiji bivše SFRJ pripadala BiH. Moramo da prihvatimo da je 18 mjeseci ostalo još bh. vlastima da riješe bilateralne sporove sa Republikom Hrvatskom i uklone po BiH negativne posljedice pristupanja Hrvatske EU. Obezbjeđenjem što većeg broja graničnih prelaza za izvoz svih, zaista, svih vrsta roba, možemo ublažiti negativne posljedice. Znači, pored ona dva prelaza koje smo stalno spominjali koji su aktuelni za prelaz za proizvode biljnog i životinjskog porijekla, tu bi se trebao naći, i u zaključcima je to navedeno, pomorski granični prelaz, zatim prelaz između Gradiške i granice Republike Srbije, prelaz između Izačića i Metkovića i još jedan prelaz, a to je Izačić, i ovo ću obrazložiti. S ciljem zaštite bh. izvoznika sugerira se u istrajavanju u zahtjevu uspostavljanja granične inspekcijske postaje sa svim inspekcijskim službama na prijelazu Izačić-Ličko Petrovo Selo. Iz oblasti rada, zapošljavanja, socijalne zaštite i penzija, evo moramo prihvatiti informaciju da Ministarstvo vanjskih poslova, jel', u dva navrata, 2006. i 2008. godine iniciralo je zaključivanje sporazuma između BiH i Hrvatske o privremenom zapošljavaju bh. radnika u Hrvatskoj. Na tome ovo ministarstvo i dalje ustrajava ali imam osjećaj da je to nažalost nemoguće sad u ovom momentu. Uvjerena sam da se to neće desiti ni u ovih 18 mjeseci koliko je ostalo Hrvatskoj za pristup u EU. Svake godine Hrvatska donosi kvote za zapošljavanje stranih radnika, a njenim pristupanjem i ulaskom u jedinstveno tržište rada zemalja EU naši radnici će se tretirati kao radnici iz zemalja van EU. Institucije BiH moraju biti energičnije po pitanju rješavanja radnopravnog i socijalnog statusa radnika iz BiH zaposlenih u Hrvatskoj koji su u periodu '91.-'95. godina ostali bez posla, znači otpušteni. I to je ono na čemu možemo insistirati i odraditi u ovih 18 mjeseci. Znači, mora se insistirati i ova problematika zaista se mora rješavati sporazumom između dviju vlada, a ne da naše građane dovedemo u situaciju da oni individualno se na sudovima spore sa vlastima Hrvatske i da vode parnice. To je neprihvatljivo jer mi znamo da sporovi se rijetko okončavaju pozitivno i kad su pozitivni dokaže se i kod takvih slučajeva, to su informacije navele, da obično su firme propale, u stečaju i da ih nema. Moramo prihvatiti i podatak da je službama za zapošljavanje u BiH prijavljeno 13.600 oštećenih radnika, mada se procjenjuje, znači, da ih ima preko 60.000 slučajeva, znači slučajeva u kojima bi vodili građani BiH spor, ovo što sam rekla, sa Hrvatskom. Kroz ove zaključke koji su navedeni u ovoj informaciji nisu dati rokovi za zaduženja koja su dobile nadležne institucije, mada se slažem sa kolegom Purićem: ova zaduženja koja su naveli su ustvari zaduženja ministarstava koja faktički trebaju da rade svoj posao, i to je njihov posao da rade. I mislim da sam razoročarana samim podatkom o nekakvim polovnim rješenjima. Mnogi su sporovi do pola dovedeni, neki su u nekakvom nacrtu itd., sporazumi, ugovori, dogovori, međutim ništa nije kvalitetno i do kraja odrađeno, tako da moramo prihvatiti da i nije odrađeno. Mišljenja sam da se što hitnije moraju pokrenuti sva pitanja iz oblasti imovinsko-pravnih odnosa do pogranične problematike, uključujući pitanje graničnih inspekcijskih službi, trgovine poljoprivrednim i industrijskim proizvodima, državljanstava, putnih isprava, zapošljavanja, socijalne zaštite, penzija, prometa, te energetike. I samo da zaključim, unapređenjem sistema infrastrukture kvaliteta i dostizanjem standarda i zahtjeva EU možemo poboljšati datu situaciju. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća za diskusiju se javila uvažena poslanica Nermina Zaimović-Uzunović. Izvolite.
Pa, ja sam bila skonija varijanti da u nekom mnogo širem sastavu diskutujemo o implikacijama koje će imati BiH nakon ulaska Hrvatske u EU. Također smo svi svjesni da je ovdje više puta postavljano pitanje o tome šta će se desiti po pojedinim oblastima nakon ulaska Hrvatske u BiH, i to nismo nikad dobili. Šta će biti sa granicama, šta će biti sa saobraćajem, sa zapošljavanjem, ovo što je kolegica maloprije pričala, međutim nismo nikad od nadležnih institucija dobili, od Vijeća ministara nismo dobili odgovore na ta postavljena pitanja. Evo, Vijeće ministara je sebi dalo za zadaću da samo sebi da poslove, koje inače po popisu posla treba da radi, bez roka i bez zaduženja. I Komisija je iz tog razloga predložila da se to konkretizira i da se napravi analiza. Kolega Šefik Džaferović je dobro predložio da to ubrzamo zato što vrijeme koje je ostalo za rješavanje onog što nije riješeno u bilateralnim odnosima između Hrvatske i BiH curi vrlo brzo, a na vidiku nisu neka pozitivna rješenja ili se ne radi na tim rješenjima. Nema mnogo pozitivnih uticaja i koristi koje će BiH imati ulaskom Hrvatske u EU u odnosu na ono što negativno slijedi iz tog, a to je da BiH bude zatvorena u svoje okvire i okrenuta samo prema susjedima na istoku. 86 Korištenje sredstava IPA fondova za prekograničnu saradnju? To nisu značajna sredstva koja mogu bitno promijeniti stanje u nekim oblastima, prije svega ona koja se budu programirala za 2012. i 2013. godinu bit će operativna tek 2014., 2015. godine, pa to neće imati značajnog uticaja na rješavanje problema koji će se prije tog pojaviti. Ali se još pitam šta ćemo mi od silnih analiza koje budemo imali, od brojeva, ukoliko ne budemo imali aktivnosti, ukoliko izvršna vlast i nadležni ne poduzmu konkretne aktivnosti sa konkretnim izvršiocima i sa konkretnim rokovima da se riješe neka pitanja. I prema ovoj informaciji i prema spisku problema koji postoje između Republike Hrvatske i BiH jasno je da postoji veoma veliki broj problema koji su ovdje autori analize svrstali u nekoliko poglavlja. Svako od njih je veliki problem za sebe i do sad je pokušavano da se riješi i nije se naišlo na dobru klimu za rješavanje tih bilateralnih problema. Ja hoću da kažem da, prije svega, ova neriješena pitanja granica su stavljana i dan-danas se stavljaju pod tepih, pa smo nebrojeno puta, prije svega iz medija, trebalo bi prije svega ovdje da čujemo kakvi su to prijedlozi i kako da rješavamo da ne budu pitanje rješavanja granica, pitanja mostova, prije svega pitanja dobivanja političkih poena pred izbore, nego pitanje rješavanja međudržavnih problema dvije ozbiljne države. Mislim da će ulazak, to je moje duboko uvjerenje jer BiH nikad nije profitirala na ovome, da će ulaskom Hrvatske u EU nama uveliko biti otežan položaj BiH u svakom pogledu. Ovdje stoji jedan navod i kad je pitanje obrazovanja, koji je ovako simpatičan, da se neće ništa bitno promijeniti. Oni koji su plaćali školarinu i dalje će je plaćati, a oni koji su bili oslobođeni i dalje će biti oslobođeni. Evo to vam je jedina stvar koja je status quo. U svakom drugom imamo problem, u svakom drugom području, i u svakom drugom području moramo razviti, ova država sa svojim institucijama mora da razvije ozbiljnu bilateralnu saradnju i da rješava ove probleme koji iz ovog proističu. Hvala.
Zahvaljujem Poslovnička intervencija. Izvolite.
Ja, s obzirom da moja inicijativa nije prihvaćena, imam pravo temeljem članka 70. stav (2) da završim svoju raspravu, a prethodno se zahvaljujem svim poslanicima koji su me podržali i nastavili raspravu. Nisam ja naravno nezadovoljan time što nisu ovdje prisutni ljudi koji su trebali da budu prisutni, nego sam nezadovoljan činjenicom da ovaj materijal, koji je veoma bitan, jedan od najznačajnijih političko-ekonomskih, spoljnopolitičke prirode, Vijeće ministara nije iskoristilo da donese svoj dokument koji evo sad tražimo tim akcionim programom koji je predviđen zaključcima naše komisije i što nije donijelo ozbiljnu priču o tome kako ćemo biti spremniji od trenutka u kojem nismo spremni. Dakle, Vijeće ministara kao organizator svih poslovnih, privrednih, političkih, društvenih, državnih poslova ima dužnost i obavezu da te stvari popravi. I ovo je apel. A ja ću iskoristiti svoje pravo kada budemo raspravljali o akcionom planu Vijeća ministara za rješavanje ove problematike, ukoliko sam ne budem primijetio predsjedavajućeg Vijeća ministara, da tražim odgodu o raspravi. Zapravo to je jedini put kako ovu priču možemo da uozbiljimo. 87 Hvala.
Zahvaljujem. Nadam se da su svi poslanici svjesni poslovničke mogućnosti da se traži odgoda rasprave, inače se nastavlja rasprava bez tog zahtjeva kao da ga nije ni bilo. Znači, stavi se na glasanje. Ako poslanici kažu da se odgađa rasprava, odgađa se rasprava. Nije se predložilo, nije se stavilo na glasanje, idemo dalje. Uvaženi poslanik Mladen Ivanković Lijanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Nama treba biti jasno da od nas ne zavisi razvoj EU. Treba nam biti jasno da nemamo veto ni u Vijeću sigurnosti, da od nas ne zavisi američka energetska stabilnost, da od nas ne zavisi ni kineska ekonomska stabilnost. Da nismo učestvovali ni u rješavanju finansijskih problema, niti da imamo 100 miliona stanovnika. Što ovim želim kazati? Da se pogrešno ne shvati da sam ja protiv Ugovora o stabilizaciji i pridruživanju i ulaska i Hrvatske na taj način. Dakle, mi nemamo alternative nego EU. Samo način na koji to radimo sve nas vodi da budemo na kraju samo sluge i sirotinja. I upravo ja raspravu hoću da povedem u tom pravcu, da izbjegnemo da za 10-15 godina, ako i uđemo u EU, da u njoj ne budemo samo sluge i sirotinja. Kada su u pitanju IPA fondovi, komponente od pet stupnjeva IPA fondova, dakle BiH i sad koristi prvi i drugi stupanj: to je pomoć u tranziciji, izgradnji institucija i, drugi, regionalna i međudržavna saradnja koji znamo da i ove godine, o kojem se raspravlja, iznosi negdje oko 100 miliona eura. Ali trebamo shvatiti iz izjava političara iz Hrvatske da će Hrvatska u naredne dvije godine dobiti skoro oko 3 milijarde eura sredstava. Dakle, i ovo što govorimo da ćemo izgubiti, ako i ispunimo uvjete, Hrvatska će opet otići još korak dalje i trebamo onda znati gdje smo da bi to lakše odrađivali. Gosp. uvaženi zastupnik Božo Ljubić je kazao i za Neum. Dakle, mi sad imamo jednu, ne znam koliko znate ali evo informacija, veliku diskriminaciju u odnosu na gospodarstvo Neuma. Sva roba koja dolazi u Neum mora ići preko Svitave, upravo Stoca. Dakle to je put, ne znam ko je od vas išao, to je katastrofa od puta. A Hrvatska ima, da tako kažem, prednost, ona komotno ima prolaz sve svoje robe kroz Neum, a BiH to ne može. ____________(?) Do nas je. Pa, ja hoću da kažem da je sve do nas, da mi to radimo. Apeliram da na ovaj način, upravo ako nastavimo i dalje, nećemo imati poslodavaca u BiH, u EU ćemo ući samo kao sluge i sirotinja. E, hvala lijepo.
Riječ ima Mato Franjičević. Izvolite. 88
Pa, moram priznati da sam rezerviran prema ovakvoj informaciji o procjenama implikacija, kao što sam jednako rezerviran i prema stavovima onih kolega koji su izražavali samo svoje uvjerenje u negativne efekte koji će uslijediti nakon pristupanja Hrvatske EU. Mislim da se što se same informacije tiče, ona, po mom mišljenju, da bi bilo bolje da se umjesto što je ovako ispala kao popis otvorenih bilateralnih pitanja između dvije zemlje, bilo bi, po mom mišljenju, bolje, i svrsishodnije, i primjerenije i vremenu i cilju da se koncetrirala više na introspekciju, odnosno na sagledavanje onih problema koji će doista postati problemi ulaskom Hrvatske u EU, ali iz aspekta kako, na koje načine i s kojim realnim mogućnostima ih možemo prevenirati i spriječiti na neki način. Mislim da je činjenica koja je naprosto činjenica da će Hrvatska za nešto manje od dvije godine biti sastavni dio EU, ne samo prilika za katastrofu nego i šansa za gospodarstvo BiH, a i neke druge segmente života. Mi ćemo naprosto na taj način biti natjerani da podignemo svoje ciljeve i svoje standarde na jednu značajno višu razinu i samim time ćemo doprinijeti da se neke stvari pokrenu na bolji, kvalitetniji i efikasniji način. Na koncu konca – evo maloprije sam razgovarao sa kolegom Kunićem – Slovenija, Mađarska, Italija davno prije su ušle u EU pa ja ne vidim da je Hrvatska imala neke velike negativne efekte od toga. Možda čak naprotiv. Još jednom apeliram da se više okrenemo onim mogućnostima koje stoje pred nama, koje su do nas, da ih analiziramo i da pokušamo tim smjerom ići umjesto ovog, ne znam, popisa otvorenih pitanja. Mislim da nas to ne vodi zaista ničemu. Hvala.
Poslednji prijavljeni je Zvonko Jurišić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedavajući. Evo, ja bi se priključio jednoj raspravi kolega koji su raspravljali u pravcu da je ova Informacija o procjeni imlikacija pristupanja Republike Hrvatske EU sačinjena vrlo kvalitetno i što je vrlo interesantno za razliku od drugih, jer dobijamo dosta informacija, u ovoj informaciji imamo na kraju i zaključke šta bi ko trebao nešto napraviti da bi ove implikacije bile što bezbolnije za BiH, kad je u pitanju ulazak susjedne nam Hrvatske u EU. I mislim da će ovdje inicijativa da se već u nekom vrlo kratkom vremenu napravi ovaj akcioni plan Vijeća ministara BiH – šta poduzeti, koje konkretne... korake i u kojem vremenu poduzeti korake da bismo mi s naše strane napravili ono da bi, je li, da bi imali što manju štetu od ovoga ulaska Hrvatske u EU. To još pokazuje jednu činjenicu, ... samo ću malo dodati jednu rečenicu, mnogi od nas sudjelovali su u raspravi o implementiranju presude, pa smo se pitali je li to zbog samog suda, ili je zbog BiH, ili je zbog naroda BiH. Tako i ove stvari smo možda poodavno trebali napraviti, pripremiti, znači poodavno, i to trebamo čim prije početi raditi. Znači, ove konkretne radove kad su u pitanju granični prelazi. Ja uopće ne mislim, ja ne mislim da će previše BiH izgubiti. Kad vidim ovu trgovinsku razmjenu Republike Hrvatske i onda se vratimo jedno dvije godine unazad, ili tri, kad je Ustavni sud BiH oborio Zakon o zaštiti domaće proizvodnje, sve zbog različitih lobija i 89 interesa, onda se dovedemo u ovako jednu poziciju da eventualno nećemo imati prilike trgovati sa zemljama CEFTA-e, je li, jer će postati naša susjeda tu, postat će članica EU. Stoga, evo podržavam sve ove rasprave, podržavam institucije BiH i ovaj parlament, da svi preuzmemo odgovornost da se mi pripremimo unutar BiH, što je na nama da mi završimo naš dio posla. A dok se mi spremamo u EU postoje stranke u Hrvatskoj koje su euroskeptici, moguće je da sasvim budu drugačiji odnosi u EU, jer EU, činjenica je, danas se susreće sa velikim problemima i to u okruženju kad su u pitanju i Grčka, i Italija, i Mađarska, i Portugal i Španjolska. Prema tome, mi trebamo pripremati BiH za dobrobit i za bolji standard svih njenih građana, urediti je kao pravnu državu ravnopravnih naroda, gospodarski prosperitetnu. Onda jedino takvi ćemo ući u EU, a ovakvi nismo spremni još uvijek. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Jurišiću, predstavniku koalicije Hrvatsko zajedništvo. Zaključujem ovu tačku dnevnog reda. Prelazimo na 12 tačku dnevnog reda: Ad. 12. Informacija u vezi s Preporukom o HIV-u, AIDS-u i svijetu rada br. 200 iz 2010. godine, Međunarodne organizacije rada, materijal Vijeća ministara BiH Ministarstvo civilnih poslova dostavilo je Informaciju koju je Vijeće ministara BiH usvojilo na 161. sjednici, održanoj 15.9.2011. godine. Ustavnopravna komisija je Mišljenje o Informaciji dostavila 22.11.2011. godine. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih ili ima? Riječ ima Nermina Ćemalović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, Preopruka o HIV-u, AIDS-u i svijetu rada koja je usvojena na konferenciji Međunarodne organizacije rada u Ženevi u junu 2010. godine zaista je dokument koji treba da se nađe na našim stolovima i isto tako vidjeti mogućnost i apsolutno prihvatiti ove preporuke koje su i navedene u samom aktu. HIV i AIDS imaju značajan uticaj u svijetu rada na samog oboljelog radnika, njegovu porodicu, poslodavca, preduzeće, znači na cijelo društvo i ekonomiju. Povećanje međunarodne suradnje u okviru zajedničkog programa UN-a za HIV – AIDS je odraz i ove preporuke i njene provedbe. Potreba suradnje po ovom pitanju je neupitna, i to na nacionalnom, regionalnom i međunarodnom nivou, u smislu mnogih odgovora na prevenciju, 90 liječenje i pomoć radniku ili oboljelom, promociju i dobrovoljno savjetovanje uz dobrovoljno testiranje, nacionalnu razvoju politiku i programe vezane za rad, odnosno zaštitu na radu, obrazovanje, socijalnu zaštitu i zdravstvo istog, na ostvarivanje ljudskih prava i temeljnih sloboda bez diskriminacije i stigmatizacije radnika, naročito onih koji traže posao. HIV status ne bi smio biti razlog za prekid radnog odnosa i velika je potreba za uključivanje lokalne zajednice u pomoć ovakvim radnicima. Međunarodna suradnja treba biti podsticana među članicama kroz sistemsku razmjenu informacija u svim mjerama koje se poduzimaju da se odgovori na pandemiju HIV-a, a kroz razvojne planove i strategije treba raditi i na smanjenju siromaštva uz pristojan dostojanstven rad i održivo preduzeće. Prema tome, ove preporuke apsolutno prihvatam kao i ovu informaciju. Hvala lijepa.
Ja se izvinjavam zbog ovih malih problema na displeju, Vi ste trebali prije dobiti riječ. Riječ ima Vesna Krstović-Spremo.
Ja se pridružujem svojoj kolegici Nermini što se tiče ove preporuke da je obavezno treba usvojiti. Međunarodna organizacija rada (MOR ili ILO) je jedna vrlo moćna organizacija koja se bavi pitanjima bezbjednosti na radu, zaštite na radu i svih vidova profesionalnih traumatizama na radu, odnosno povreda na radu, zatim profesionalnih bolesti, bolesti u vezi sa radom i svih ostalih pitanja koja se tiču radne svjetske populacije. Mi svi znamo da je jedno od osnovnih ljudskih prava pravo na rad. Univerzalna deklaracija Svjetske zadravstvene organizacije UN-a o ljudskim pravima, njen član 23. reguliše ovo pitanje i daje svakom čovjeku da je njegovo osnovno pravo pravo na rad. Međunarodna organizacija rada ili ova ILO, International Labour Organization je zaista usvojila sve principe ove univerzalne deklaracije o ljudskim pravima i daje mogućnost, evo baš preko jedne od ovih preporuka, znači svim osobama, čak onim koje su oboljele od HIV-a ili AIDS-a, da ne smiju biti diskriminisane u vezi sa svojom bolešću, a ne samo znači radnici koji traže posao ili ga obavljaju nego i njihove porodice. Ovdje bih rekla, s tim u vezi da je zaista značajno da mi ovu preporuku usvojimo, jer je ona jedan od načina našeg integrisanja u ove evropske tokove, jer sasvim je jasno da sve ono što podržava ova Međunarodna organizacija rada, koja se bavi pitanjima bezbjednosti rada, trebalo bi da zanima i našu državu. Znači, zaposleni ... koji rade ne smiju biti ni opasnost za druge radnike koji rade u njihovoj okolini, ali ne smiju biti ni stigmatizirani, oni i njihove porodice, u procesu rada. Zato ja zaista preporučujem da se ova preporuka usvoji zajedno sa svojom kolegicom Nerminom, je li, i podržavam da mi danas damo pozitivnu ocjenu. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više prijavljenih. 91 Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: Ad. 13. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje saglasnosti o Informaciji o stanju sigurnosti u Bosni i Hercegovini u 2010. godini Izvještaj ste dobili. Komisija, odnosno Kolegij kao komisija nije postigao saglasnost. Danas se izjašnjavamo u drugom krugu o primanju k znanju Informacije. Ovdje nema rasprave. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: Ad. 14. Razmatranje materijala Pravobranilaštva BiH dostavljenog povodom usvojene Inicijative poslanika Stranke za BiH za razmatranje na sjednici Doma tačke dnevnog reda: „Informacija Pravobranilaštva BiH o sprečavanju ove institucije da obavlja svoje funkcije u skladu sa zakonom“
Pa evo, nakon više od godinu dana pokretanja inicijative od strane BiH da se u ovom domu raspravlja o ovom izuzetno važnom pitanju, siguran sam za sve, naravno na različite načine to doživljavamo, evo to smo dočekali, ali nažalost danas nemamo ni obrađivača materijala, dakle odgovornih ljudi iz Pravobranilaštva, i o ovom važnom pitanju izgleda raspravljat ćemo, da tako kažem, u sudijskom vremenu, dakle na samom kraju. Ali evo, što je tu je. Da vas podsjetim, ja vjerujem da ste vi informisani, da ste pročitali ovu informaciju, da ste informisani sa našim obrazloženjem naše inicijative itd., ali nekoliko vrlo važnih segmenata za koje mi smatramo da su bitni za ponoviti. Dakle, ono što je svim državama sljedbenicama bivše Jugoslavije nesporno da nekretnine koje su pripadale bivšim saveznim organima, a nalaze se na teritoriji zemalja nasljednica, pripadaju tim zemljama, a BiH se osporava. BiH je kao potpisnica Sporazuma o pitanjima sukcesije u skladu sa Aneksom a) postala vlasnik, titular nekretnina bivših saveznih organa. Naravno, ovo vlasništvo mora biti evidentirano u zemljišnim knjigama i vidi se da je Pravobranilaštvo podnijelo 61 zahtjev sudovima za promjenu podataka u zemljišnim knjigama, od čega je 51 za civilnu i 10 zahtjeva za vojnu imovinu. Naravno, radi se o državnoj imivini u svakoj varinati. Sudovi su postupajući po zakonu počeli donositi odluke za upis nespornog vlasništva, ali je ovu aktivnost zaustavio visoki predstavnik, i to na način da je praktično jednom preporukom, jednim pismom ubijedio Pravobranilaštvo da prestane ovaj posao raditi, pa je Pravobranilaštvo povuklo 56 nespornih zahtjeva za upis vlasništva, dok je već 5 slučajeva postalo pravosnažno i tu, na sreću, Pravobranilaštvo više nije moglo ništa učiniti. 92 Naravno, ja bih mogao mnogo govoriti o ovoj informaciji koja praktično nalazi razloge neobavljanja posla koje im je zakon odredio, navodeći argumentaciju da je visoki predstavnik to preporučio, da se očekuje politički dogovor. Dakle, Pravobranilaštvo je ušlo u jednu vrstu, da tako kažem, klizavog terena, gdje eminentno pravno pitanje se prevodi na političko pitanje. Niko ne spori potrebu niti razumijevanje, odnosno niko ne spori razumijevanje da državna imovina nije nešto na čemu treba država da sjedi kao, da tako kažem, kokoška na jajima i da to ljubomorno čuva. To je imovina svih ljudi u BiH, svih institucija itd., ali država je ta koja treba svojim zakonom u ovom parlamentu odrediti način upotrebe i raspolaganja, uključujući i, da tako kažem, dodjelu bez naknade te imovine. Dakle, kada je riječ o drugoj vrsti imovine, onoj imovini koja je stvar kontinuiteta države BiH, dakle član I. Ustava BiH, koja je pripadala Republici BiH, naravno da je to također imovina BiH. Ja ponavljam da rješavanje ovog pitanja je od izuzetnog interesa za BiH, bez obzira što na različite načine vidimo rješenje ovog problema, koji je postao problemom, po meni i po nama, potpuno nepotrebno, i odražava se praktično na naš put i prema EU, a naročito kada je riječ o putu prema NATO-u. Dakle, govorim o onih 69 perspektivnih lokacija koje su, na neki način, uslov na koji nas Savjet ministara ... poziva da to uknjižimo na Ministarstvo odbrane, odnosno na državu, i da će to biti praktično uslov da mi dobijamo godišnje, da tako kažem, akcione planove, odnosno da se ... konačno počne realizirati. Evo, u najkraćem, vjerujući da svi ovdje prisutni poslanici su se bavili ovim pitanjem i da znaju o čemu se radi, ali za nas u Stranci za BiH ovo je zaista strategijsko pitanje, pitanje od izuzetne važnosti. Mi ga doživljavamo kao jedan integracioni faktor ove zemlje, jedno osnovno obilježje integriteta i suvereniteta ove zemlje i mi ćemo na svaki mogući način naravno insistirati da država neometano preko ovog parlamenta odlučuje, svi zajedno mi da odlučujemo šta ćemo s tom imovinom koja pripada svim ljudima. Hvala.
Ne želeći prejudicirati dužinu vaših diskusija, niti eventualno one koji se imaju namjeru javiti do kraja ove sjednice, ja samo želim skrenuti pažnju da postoji mogućnost, zaista, ako se potrudimo da u narednih 30 minuta i dovršimo ovu 14. sjednicu. U protivnom, imat ćemo narednu sjednicu u četvrtak, a već smo zakazali i ovu narednu 15, tako da ćemo imati u narednim sedmicama gotovo svake sedmice zasjedanje. Prema tome, evo samo skrećem pažnju. Riječ ima Azra Hadžiahmetović.
Zahvaljujem, predsjedavajući. Evo, upravo Beriz je pomenuo, mi smo se i dogovorili, imajući u vidu vrijeme da zaista skratimo. Ja hoću samo kratko da pomenem, iako nije bilo dovoljno vremena, ali sam u proceduru uputila poslaničko pitanje inicirana jednim dijelom Informacije koju je Pravobranilaštvo dostavilo na Inicijativu poslanika Stranke za BiH, a odnosi se na Komisiju za državnu imovinu koja je koristila one izuzetke od privremene zabrane sa upitom na osnovu kojih kriterija, koji je broj odluka donesen, o kakvoj je vrijednosti nekretnina riječ itd. Imajći u vidu važnost ove problematike i očekivanja da je svako od vas s pažnjom pročitao i ovo što stoji slovom u redovima i ono između redova, dozvolite da samo kratko predložim dva zaključka. Prvi zaključak: Pravobranilaštvo BiH nastavit će postupak upisa državne imovine u skladu sa Aneksom A Sporazuma o pitanjima sukcesije (objavljeno u „Službenom glasniku BiH“, broj: 43 iz 2001.) 93 I drugi zaključak: Prioritet u radu Pravobranilaštva u postupku upisa državne imovine bit će imovina na koju se poziva NATO komunike iz Talina od 23. aprila 2010. u kome se ovlašćuje Sjeverno- atlansko vijeće u trajnom zasjedanju da prihvati bh. nacionalni program, citiram, 'kada sva nepokretna imovina, koja je identifikovana kao potrebna za buduće odbrambene svrhe, bude i zvanično uknjižena kao državna imovina BiH, a za korištenje od strane Ministarstva odbrane BiH', završen citat. Zahvaljujem.
Riječ ima Dušanka Majkić.
Pa, zaista hoću da kažem da odavno ovako konfuzan materijal nije došao u ove poslaničke klupe. Ja bih voljela da sam dobila od Stranke za BiH koja je organizator ovakve inicijative: jesu li dobili i jedan odgovor koji nisu znali. Prvo, potpisnik ovog dokumenta je Željka Klobučar, zamjenica pravobraniteljice BiH. Podsjećam vas da je u mandatu 19.4.2011. Medina Vilić. Šta znači ovakav dokument? Je li to znači da se pravobranilac BiH nije složio s ovim dokumentom, pa je gospođa Klobučar kao zamjenica morala da ga potpiše? Šta znači govoriti o stvarima koje su u nadležnosti visokog predstavnika? Žena vapaj pravi zato što nije urađeno ono što je zabranom visokog predstavnika onemogućeno. Dakle, ja do sada ne mogu da vjerujem da je pravobranilac na tako visokom položaju, odnosno zamjenik pravobranioca uputio ovakav dokument prema Parlamentarnoj skupštini. Ovo je zaista sramotno. Voljela bih da je Stranka za BiH na osnovu svoje inicijative dobila jedan odgovor. Ja mislim da sve što su ovdje napisali da su znali to. Kažu, zamjenica kaže kako zakon o državnoj imovini je trebalo donijeti do 2006. Pa molim vas, neko u 2011. priča kako je zakon trebalo donijeti 2006. Ona postavlja pitanja. Umjesto da odgovara na ovu inicijativu, ona postavlja pitanja ko je za ovo odgovoran, pa kaže kako nas isključuju kada nas pozivaju na okrugle stolove. Molim vas, ovako nedosljedan materijal je sramota da se nađe na Parlamentu. Ja ne znam, ako je on pomogao, evo biću zahvalna Stranci BiH da mi kaže da je pomogao nečemu, ali ja vidim da dok Stranka za BiH interveniše sa zaključcima, očito da joj Pravobranilaštvo nije pomoglo. Ali prvenstveno bi trebali da se uvjerimo da li ono što stoji, znamo da se oni rotiraju na određeni period sva tri, dakle u ovom mandat nije iz reda hrvatskog naroda, ... ona je potpisala ovakav dokumenat. Hvala.
Replika, Beriz Belkić.
Moguće da ću izaći iz okvira Poslovnika. Ja se zahvaljujem gospođi Majkić što je ona umjesto nas dala ocjenu ove informacije. Mi se njom nismo praktično ni bavili, sve te stvari smo tačno i znali, ali smo željeli da iskoristimo, ja sam u startu rekao da nema ni ljudi iz Pravobranilaštva, htjeli smo da ovo vrijeme iskoristimo nakon godinu i po dana čekanja da ipak se ovaj parlament odredi. Zato smo napravili ova dva zaključka, pa izvolite, a o Pravobranilaštvu možemo razgovarati druge prilike. 94
Zahvaljujem. Zatvaram raspravu. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: Ad. 15. Izjašnjavanje o Inicijativi poslanika Šefika Džaferovića „Da se u plan rada Predstavničkog doma uvrsti da će se svakog mjeseca analizirati stanje ispunjenosti obaveza koje Bosne i Hercegovina ima na svom evropskom, evroatlantskom i sigurnosnom putu“ Otvaram raspravu. Riječ ima Vesna Krstović-Spremo. Izvolite.
Pa ja ću u ime Komisije za evropske integracije koja je razmatrala ponovo, znači u sklopu svoje prošle sedmice, te dala jedan zaključak. Mi smo se ovako složili, znači: 'Prihvata se Inicijativa poslanika Šefika Džaferovića sa modifikovanim ... tako da se u plan rada Predstavničkog doma uvrsti da će se tromjesečno analizirati stanje ispunjenosti obaveza koje BiH ima na svom evropskom, evroatlantskom i bezbjedonosnom putu. Komisija predlaže Domu da usvoji ovaj prijedlog', a mi smo tromjesečni ... izvinjavam se, kako je bilo predloženo naprijed.
Riječ ima poslanik Šefik Džaferović. Izvolite.
Prihvaćeno. Hvala.
Nema više prijavljenih. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: Ad. 16. Prijedlog za imenovanje članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH (usaglašen Prijedlog Zajedničkog kolegija oba doma) Komisija za vanjske poslove je 9.11.2011. godine dostavila Prijedlog za članstvo u grupama prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH, s napomenom da poslanici u Predstavničkom domu 95 Zlatko Lagumdžija i Niko Lozančić nisu odgovorili na anketu provedenu među poslanicima, dok poslanici Nikola Špirić, Bariša Čolak i Senad Šepić zbog nestupanja na dužnost nisu bili u prilici da na anketu odgovore. Poslanik Nermin Purić iz DNZ-e BiH se u anketi opredijelio za šestu grupu, međutim zbog nemogućnosti učešća u njoj nije se želio opredijeliti ni za jednu grupu. Zajednički kolegij oba doma je na 5. sjednici, održanoj 16.11., razmatrao ovaj prijedlog, izvršio određene korekcije, te utvrdio prijedloge za imenovanja o kojima se Dom treba izjasniti. Korekcije su boldirane u ovom prijedlogu. Kolegij je zauzeo stav da, kada je u pitanju Predstavnički dom, jedan poslanik ne bi trebao da se nađe u dvije grupe. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih za raspravu. Zatvaram raspravu. Prije nego što pređemo na tačku 17. dnevnog reda, predlažem da se Dom izjasni o tome da se objedini rasprava o tačkama 17. do 25. dnevnog reda jer se radi o davanju saglasnosti za ratificiranje sporazuma. Stavljam ovaj prijedlog na glasanje. Molim vas da se pripremite. Glasajte, sad! Imamo potrebnu opću većinu, nemamo potrebne entitetske većine.
Šta je sa srpskom?
Može li neko pozvati nekog od kolega? [[zajednička diskusija]] Ovo, što bi Šefik Džaferović rekao, nije ovo plemenita ... bila, je li, ali dogodilo se. [[zajednička diskusija]]
nije uključen mikrofon
Na zahtjev Kluba SNSD-a ponovit ćemo glasanje. Molim vas ne možete svi istovremeno pričati. Glasali smo o dva zaključka i sada glasamo o primanju k znanju Inicijative a povodom ovog materijala. Znam da nisu, možda poslije ovih zaključaka ne treba, međutim, evo ipak ljudi su se opredijelili da glasamo.
nije uključen mikrofon
Je li se slažu ostali s ovim prijedlogom gospodina Belkića da ne glasamo o ovome nakon usvojena ova dva zaključka? Slažemo se svi, nećemo glasati o ovome. Zahvaljujem, gospodine Belkiću. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda: Izjašnjavanje o Inicijativi poslanika Šefika Džaferovića „Da se u plan rada Predstavničkog doma uvrsti da će se svakog mjeseca analizirati stanje ispunjenosti obaveza koje Bosna i Hercegovina ima na svom evropskom, evroatlantskom i sigurnosnom putu“ Glasamo o prijedlogu zaključaka iz Mišljenja Zajedničke komisije za evropske integracije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu opću većinu, nemamo potrebne entitetske većine. Naknadno će se Kolegij usaglašavati. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda: Prijedlog za imenovanje članova interparlamentarnih grupa prijateljstva Parlamentarne skupštine BiH (usaglašen Prijedlog Zajedničkog kolegija oba doma) Glasamo u usvajanju Prijedloga za imenovanje članova interparlamentarnih grupa prijateljstva iz Predstavničkog doma. 103 Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu te da smo usvojili ovaj prijedlog. Sada predlažem da prvo glasamo o tome da se o svim sporazumima od tačke 17. do tačke 25. izjašnjavamo u paketu. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da je ovaj prijedlog dobio i opću i entitetsku većinu. Sada glasamo od tačke 17. do tačke 25. – Davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte, sad! Konstatiram da imamo potrebnu i opću i entitetsku većinu te da smo dali saglasnost za ratifikaciju ovih sporazuma. Naredna 15. jubilarna sjednica je 8. decembra 2011. godine. Hvala vam na saradnji. Sjednica je završena u 18,00 sati.