Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, ovim predloženim zakonom odnosno njegovim izmjenama uređuje se plaćanje posebnog poreza na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove koji se uvoze ili proizvode i prodaju u Republici Hrvatskoj, a isto tako se uređuje i plaćanje posebnog poreza na promet upotrebljavanih osobnih automobila, ostalih motornih vozila, plovila i zrakoplova koji kupuju ili stječu pravne ili fizičke osobe. Što se mijenja, koje su najvažnije izmjene? Prije svega, dakle u smislu oporezivanja posebnim porezom na plovila i zrakoplove, do sada je porezna osnovica za plovila bila dužina izražena u metrima, a za zrakoplove broj sjedala. Ovim izmjenama zakona izjednačeni su kriteriji oporezivanja s osobnim automobilima i motociklima, te se porezna osnovica sada utvrđuje prema vrijednosti. Poreznu osnovicu čini prodajna cijena, naravno bez poreza na dodanu vrijednost koji dolazi na kraju, odnosno pri uvozu carinska osnovica uvećana za iznos carine. Dakle, količinski pokazatelji se zamjenjuju vrijednosnim. Predloženim izmjenama zakona također dodani su novi cjenovni razredi s pripadajućim visinama posebnog poreza. Pri tome napominjem dakle da je do sada zadnji razred bio iznad 350 tisuća kuna, no sada se uvode i tri dodatna razreda, pri čemu je zadnji iznad 500 tisuća. Prema ovim izmjenama dakle na osnovicu odnosno prodajnu cijenu između 350 i 400 tisuća kuna, posebni porez iznosi u fiksnom iznosu 98 tisuća i 48% na iznos preko 350. Sljedeći razred između 400 i 450 tisuća, pri čemu se plaća fiksni iznos od 122 tisuće kuna plus 53% na iznos preko 400 tisuća kuna. Treći dodani razred je između 450 i 500 tisuća kuna, pri čemu se fiksni iznos posebnog poreza iznosi 148,5 tisuća kuna, 58% na iznos preko 450 tisuće. I konačno posljednji razred na sve vrijednosti odnosno na sve osnovice p preko 500 tisuća kuna plaća se u fiksnom iznosu 177,5 tisuća kuna plus 63% na iznos preko 500 tisuća. Također ovim zakonom predlaže se naknadno plaćanje posebnog poreza na uvećanu vrijednost plovila do koje je došlo zbog toga što u trenutku uvoza, odnosno isporuke plovila isti nije imalo ugrađeni ili neugrađeni ili izvanbrodski motor. Znači, imalo je recimo motor snage manje od motora kojeg naknadno ugrađuje na predmetno plovilo. Posebni porez će se plaćati i prije registracije plovila, tako da registracija neće biti moguća bez dokaza o plaćenom posebnom porezu. Isto tako, bitno je spomenuti da je popravljena, odnosno možemo reći i promijenjena definicija predmeta oporezivanja novih osobnih automobila i motocikala koja se uvoze, te tako usklađena s carinskim propisom. Novim osobnim automobilom odnosno motociklom smatra se onaj automobil i motocikl koji nikada nije bio registriran, pri čemu godina proizvodnje nije važna. Vi znate da u dosadašnjemu, postojećem zakonu imali smo onih godinu dana. Time bi se prilikom uvoza novog osobnog automobila i motocikla, ako je isti već bio registriran, plaćao posebni porez kao na upotrebljavano vozilo. Dakle, visina posebnog poreza bi se utvrdila kao za novi automobil odnosno motocikl, te uvećala za 50%, odnosno za osobne automobile obujma cilindra preko 1600 kubičnih cm i za motocikle obujma cilindra preko 250 kubičnih cm za 100%. Isto tako, u konačnici ovim zakonom smo i izmijenili, odnosno predlažemo izmjenu u smislu povećanja visine novčanih kazni za učinjene prekršaje. Donja granica kazni s dosadašnjih 500 kuna povećava se na 5 tisuća, a gornja s 50 tisuća na 500 tisuća. Ovim zakonom možemo u konačnici reći, dakle ono što se želi postići to je prije svega izjednačavanje kriterija oporezivanja, dakle između automobila, motocikala, plovila i zrakoplova, isto tako oporezivanje prema ekonomskoj snazi obveznika, a između ostalog i povećanjem ovih visina novčanih kazni možemo računati i nešto veći očekivani fiskalni učinak. U samom obrazloženju mi smo naveli dakle da je očekivani učinak na godišnjoj razini oko 150 milijuna kuna. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za financije i državni proračun, predsjednik Odbora gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 38. sjednici održanoj 27. srpnja 2009. godine Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, s konačnim prijedlogom zakon i to kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade Republike Hrvatske istaknuo da se prijedlog izmjena ovog zakona odnosi na određene izmjene visine posebnog poreza, oporezivanje novih i upotrebljavanih osobnih automobila i motocikala, te plovila i zrakoplova. Izjednačavaju se kriteriji oporezivanja plovila i zrakoplova s osobnim automobila i motociklima, te se porezna osnovica sada utvrđuje prema vrijednosti, a ne više prema dužini plovila, odnosno prema broju sjedala kao što je bilo prije za zrakoplove. Fizički pokazatelji se zamjenjuju vrijednosnima, čime je podignut stupanj pravednosti oporezivanja, odnosno dodatno je pojačan karakter oporezivanja prema ekonomskoj snazi. Predlaže se i povećanje visine novčanih kazni za učinjene prekršaje, a provođenjem ovog zakona očekuje se povećanje prihoda u državnom proračunu do 150 milijuna kuna godišnje, a 30 milijuna kuna u 2009. godini. Na Odboru za financije i državni proračun pohvaljena je nova izrada ovog prijedloga izmjena zakona, posebice stoga što se mijenja osnovica, što je uzeta u obzir racionalna osnovica, vrijednost, a ne dužina plovila i što su se uvele nove stupnjevane tarife, posebice kad je fiksna naknada u pitanju, ali i ono najnovije što je najvažnije, a to su kazne za nepoštivanje u slučaju prekršaja. Odbor za financije i proračun Hrvatskog sabora podržao je prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se ovaj zakon donese po hitnom postupku i odlučio je većinom glasova, 7 za, 2 protiv predložiti donošenje Zakona o izmjenama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Uvodno podsjećam da smo prije otprilike mjesec dana usvajanjem Zakona o trošarinama izvršili usklađivanje hrvatskog trošarinskog zakonodavstva s istovjetnim zakonodavstvom Europske unije, ali samo vezano za alkohol i alkoholna pića, duhanske proizvode, energente i električnu energiju, dakle za one proizvode koji se trošarinski oporezuju i u Europskoj uniji. Uz nabrojene proizvode Hrvatska ubire trošarine, dakle ili posebne poreze i na kavu, luksuzne proizvode, bezalkoholna pića, osobne automobile i druga motorna vozila te na plovila i zrakoplove, za razliku od Europske unije koja na te proizvode ne ubire trošarine. Danas raspravljamo o zakonskom prijedlogu kojim bi se povećale trošarine na automobile i ostala motorna vozila te na plovila i zrakoplove kao o jednoj od, kako ju je predlagač nazvao, antirecesijskih mjera, a budući da je riječ o antirecesijskoj mjeri, onda se i ovaj zakon donosi po hitnom postupku. Koliko može biti povećanje poreza antirecesijska mjera, o tome smo govorili jučer kad smo raspravljali o Zakonu o PDV-u jer kad se poveća porez raste i cijena, a posljedica je suzdržavanje od kupnje. Smanjenje prodaje pak ima za posljedicu smanjenje prihoda u državnom proračunu. Bili kako bilo, primjenom ovog zakona očekuje se određeni fiskalni učinak. Prema procjenama kako je rekao državni tajnik, u državnu bi se kasu trebalo oprihodovati dodatnih 150 milijuna kuna godišnje. Učinkovitosti primjene ovog zakona trebalo bi doprinijeti i bitno povećanje visine novčanih kazni. Kad kažem bitno povećanje, onda napominjem da je riječ o tome da su kazne uglavnom udeseterostručene pa će i to uz učinak restriktivnosti pridonijeti povećanju proračunskih prihoda države. Kad već govorim o fiskalnim efektima primjene ovog zakona, moram reći da su prihodi od trošarina na automobile u prvom tromjesečju ove godine smanjeni čak za 41% u odnosu naravno na istovjetne prihode ostvarene u prvom tromjesečju 2008. godine pa je zasigurno ova činjenica jedan od razloga zbog koje se išlo na izmjene ovog zakona. Naime, cilj ovih izmjena je veći stupanj oporezivanja, odnosno oporezivanje prema ekonomskoj snazi obveznika, a to znači da bi kupci skupljih automobila, motocikala, plovila i zrakoplova plaćali dakako i veći porez. I samo ukratko o sadržaju ovih zakonskih izmjena. Prije svega, novi osobni automobili i motocikli koji se uvoze definirani su kao predmet oporezivanja prema carinskim propisima na način da se novim osobnim automobilom, odnosno motociklom smatra onaj automobil ili motocikl koji nikada nije bio registriran i pri čemu dakako godina proizvodnje nije važna, odnosno nema utjecaja. Dalje, izvršeno je izjednačavanje poreznih osnovica svih predmeta oporezivanja. Znači i automobila i motocikala i plovila i zrakoplova i to kako tuzemnih, tako i uvoznih prema njihovoj vrijednosti. Do sada su naime postojale razlike u poreznoj osnovici kod plovila obzirom na dužinu, a kod zrakoplova obzirom na broj sjedala. Tako poreznu osnovicu za obračun posebnog poreza predstavlja prodajna cijena bez PDV-a ako je riječ o tuzemnom predmetu oporezivanja, a carinska vrijednost uvećana za iznos carine, ako je riječ u uvezenom predmetu oporezivanja. Posebni porez na sve predmete oporezivanja plaća se u fiksnom iznosu prema cjenovnim razredima, s tim da su ovim zakonskim prijedlogom dodane i nove cjenovne kategorije s povećanim vrijednostima kao i postoci od iznosa dijela cijene predmeta oporezivanja iznad gornje granice prethodnoga cjenovnoga razreda. Vezano za plovila, propisano je da se trošarina mora naknadno obračunati na dodanu uvećanu vrijednost plovila koja u trenutku uvoza, odnosno isporuke nisu imala ugrađen motor ili pak je ugrađeni motor imao manju snagu od onoga koji je naknadno ugrađen. Bez plaćenog posebnog poreza nije moguće izvršiti registraciju plovila. Ovdje je važno naglasiti da su od plaćanja posebnog poreza oslobođeni osobni automobili i motocikli na električni pogon. Na kraju samo napomena da odredba o plaćanju posebnog poreza na promet upotrebljavanih, dakle starih automobila i ostalih motornih vozila te plovila i zrakoplova nije mijenjana, dakle na upotrebljavane automobile, motocikle, brodove, jahte, čamce i zrakoplove i nadalje će se plaćati trošarina od 5%. Zbog činjenice da ovaj zakonski prijedlog pojednostavljuje naplatu posebnog poreza na automobile, motocikle, plovila i zrakoplove kroz povećanu visinu novčanih kazni osigurava jaču disciplinu i učinkovitiju primjenu zakona. I na posljetku ono što je najvažnije u ovim kriznim vremenima, naglašava princip oporezivanja prema ekonomskoj snazi obveznika. Eto, to su razlozi zbog kojih će klub SDP-a podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Zakon o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove koji imamo danas na klupama i kojeg mijenjamo spada uz brojne druge zakone u zakone tipa ementaler. Naime, taj zakon je pun rupa. Vidimo da kroz te rupe je curilo godišnje 150 milijuna kuna te je toliko manje ulazilo u proračun zbog onoga što je stajalo u tom zakonu i omogućavalo da se izbjegava plaćanje poreza. Ja bih vas pokušao samo upitati kolegice i kolege za koga su ostavljene te rupe? Kako se plaćao porez? Porez za plovila po dužnom metru plovila. Znači ribarica od 15 metara i luksuzna jahta od 15 metara, ista osnova. Da li je to ostavljeno zato da bi olakšali radnicima 3. maja da lakše dođu do plovila? Avioni. Kako su se oporezivali? Četverosjed poljoprivredni i superluksuzni s kojim se tajkun vozi u Dubai plaćaju isti porez. Da li je to zato da bi slavonski poljoprivrednici mogli lakše doći do poljoprivrednih aviona, da mogu špricati svoja poljoprivredna dobra? Kolegice i kolege, no vidimo da Vlada jako dobro zna koji su to ementaler zakoni i kad voda dođe do grla izvlače se iz ladice upravo ti ementaler zakoni i krpaju se rupe. Jasno da će učinak ove godine i slijedeće godine od ovoga zakona biti znatno manji u godinama recesije u odnosu na razdoblje od prije 3, 4 ili 5 godina. Tad bi to bilo 150, možda i više 200, 250 milijona kuna, jasno za proračun, no tada je trebalo pomagati jasno svoje prijatelje, nećake, tajkune koji financiraju ove ili one političke opcije, a sada treba spašavati proračun i kroz to jasno i svoje fotelje. Kolegice i kolege, nama ne preostaje ništa drugo nego podržati ovaj zakon. Čuli smo i od kolega iz SDP-a, i oni će to učiniti, ali je i žalosno da ovaj zakon dolazi na naše klupe u srpnju 2009. godine na izvanrednoj sjednici, ponavljam, kada je voda došla do grla. Tako se ne radi. To nije dobro. Postoje čak i takve rupe koje su omogućavale nekome da dođe do svoje jahte, da kompletno izbjegne porez te je kupio posebno korito, uvezao ga i onda je dogradio kabinu i motor u Hrvatsku i pojeo vuk magare. Ovakvih ementaler zakona će vjerojatno slijedećih nekoliko mjeseci biti veliki broj na našim klupama. Građani će konačno vidjeti kako se radilo i kome se u biti, kome su se ti zakoni prilagođavali, čijim potrebama, da li potrebama građana ili nekoga drugoga. Dakle klub HNS-a podržat će zakon, ali smo žalosni zbog toga da on dolazi na naše klupe tek sada na izvanrednoj sjednici Hrvatskog sabora u srpnju ove godine.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče i suradnici, uvažene kolegice i kolege. Evo pred nama je dakle još jedan zakon koji je direktno vezan i uz zadnji rebalans državnoga proračuna koji je bio na saborskim klupama u raspravi ovaj tjedan, a čije donošenje očekujemo do kraja tjedna, te shodno tome on je vezan i na određeni … [[Govornik se ne razumije.]] mjere aktivnosti kojim se ovim rebalansom usklađuje dio prihodovne i rashodovne strane, te shodno tome jedan je od prije svega četiri konkretnih mjera koje su uz ovaj rebalans i urađene. Pa samo da podsjetim da su te mjere vezane na uvođenje posebnog poreza na plaću, mirovine i na druge primitke, da je vezan uz naknade za pružanje usluga u elektroničkim komunikacijama, da su vezane uz Zakon uz povećanje PDV-a, te dakle konačno i kao ova tema o kojoj sada govorimo, vezano na izjednačavanje kriterija oporezivanja plovila i zrakoplova sa osobnim automobilima i motociklima koji je i tema o kojoj ovog momenta i ja govorim. I odmah da na početku kažem u okviru radnih materijala i prijedloga da je ovaj zakon i predviđen upravo da ide i progresivno prema, usuđujem se reći kupovnoj moći, a prije svega i prema vrijednosti plovila automobila ili motocikala, te na taj način i pogađa one koji su bogatiji te na taj način možemo i o njemu se i pozitivno odrediti. Svakako da se prije svega prijedlog izmjena odnosi na određene izmjene visine posebnog poreza pri oporezivanju, kako novih tako i upotrebljavanih osobnih automobila, motocikala, te plovila i zrakoplova propisanih člankom 6. Zakona o posebnim porezima. Dakle, kao što su i moji prethodnici rekli u skladu s ovim prijedlogom zakona kriteriji oporezivanja plovila čija se porezna osnovica utvrđivala prema dužini izraženoj u metrima i zrakoplova čija se porezna osnovica utvrđivala brojem sjedala izjednačena su s oporezivanjem pa se porezna osnovica za sve navedene proizvode sada utvrđuje prema njihovoj vrijednosti. Ono što još valja reći da se taj posebni porez plaća u fiksnom iznosu, utvrđenoj prema pripadnosti oporezivanja pojedinim … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno osnovici, te su prošireni dodavanjem povećanih vrijednosti i propisanog postotka na iznos cijene oporezivanja koji prelaze donju granicu određenog cjenovnog razreda. Ovdje je bitno spomenuti i novu definiciju novih osobnih automobila i motocikala koja se vrši na osnovu carinskih propisa sukladno kojima je novi osobni automobil i motocikl uvezen, a svakako onaj automobil i motocikl smatra se kao predmet oporezivanja koji do sada i nikada nije bio registriran, pri čemu godina proizvodnje nije od posebnog i bitnoga značaja. Bitno je još jedanput svakako napomenuti da je tim navedenim izmjenama se dodatno pojačava oporezivanje prema ekonomskoj snazi obveznika. To znači da kupci navedenih dobara od motocikala pa do plovila, kako u relativnom i u apsolutnom iznosu, ono što se kupuje skuplje snosi, i ti porezni obveznici snose i veći porezni teret. I dakle ekonomska snaga time dolazi posebno do izražaja, te na taj način i upravo ekonomski jače pravne i fizičke osobe plaćaju i veće obaveze. Također kada govorimo o prihodovnoj i rashodnoj strani proračuna, a zbog čega jednim dijelom i ovaj zakon ovdje kao prijedlog, Ministarstvo financija premdijeva da u okviru prihodovne strane proračuna očekuje se godišnji priliv od otprilike 150 milijuna kuna u porastu, dakle govoreći kroz jednogodišnje razdoblje. Svakako kada je riječ o plovilima onda je dakle komentar je bitno reći da se uređenje plaćanja posebnog poreza, posebno uređuju za plovila koja nemaju ugrađen motor nemaju ugrađeni izvanbrodski motor, a u okviru odnosno u vremenu samog uvoza, odnosno isporuka, te se na takova plovila naknadno obračunava i plaća posebni porez kod prve registracije, kod nadležne carinarnice što znači da bez tako plaćenog poreza nije moguće niti registrirati samo takovo plovilo. Svakako da je dodatno ovim zakonom pobliže i objašnjen sam predmet oporezivanja od samih osobnih automobila, motocikala pa do plovila te se na nedvosmisleno jasan način točno i kvalitetno objašnjava sam predmet oporezivanja, te na poseban način objašnjava i sama porezna osnovica gdje se konstatira da je sama prodajna cijena porezna osnovica posebnog poreza na promet automobila i motocikala. A sama prodajna cijena u smislu ovog zakona je cijena bez poreza na dodanu vrijednost, a pri samom uvozu porezna osnovica je carinska osnova koja je uvećana za iznos carina. Svakako da na kraju ili pri kraju konstatiramo da je primijećeno da kod obrade ove teme su nedovoljno visoke i kaznene odredbe koje su prije svega imaju dvije bitne karakteristike. Dakle jedna je na taj način discipliniranje poreznih obveznika kod navedenih dobara, prije svega mislimo na plovila u kojima je do sada bio posvemašnji nered kako kod samog uvoza registracija, a jednim dijelom kod korištenja posebno u onim crnih čarterima i slično. Te je na taj način se ovako višestruko povećanim kaznenim odredbama želi uvesti reda u kako nabavu tako i registraciju navedenih vozila od automobila pa do plovila i brodova. Te na taj način mislim da kvalitetno utječe jednim manjim dijelom na punjenje samog proračuna. Imajući u vidu da i donošenje ovog zakona je i direktne sveze i sa rebalansom proračuna osjeti se sa njegovom prihodovnom stranom. Mogu konstatirati da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ovoga zakona. Hvala.
Hvala. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče, gospodo zastupnici. Evo moj prethodnik iz HDZ-a se upitao zašto su tako blage ove kaznene odredbe? Pa zašto bi kažnjavali elitu. Njih se ne smije dirati. Sirotinju koja bi radila nedjeljom, e njima je trebalo derati kožu. Onima koji zapale jednu cigaretu u nekom ugostiteljskom objektu i njih treba kažnjavati, ali oni koji švercaju na jahtama itd. njih treba jasno poštedjeti. Tko plaća ove posebne namete o kojima je nekoliko dana već riječi u ovome Domu? Pa jasno da će te krizne poreze plaćati hrvatska sirotinja, a s druge strane tko neće platiti te poreze neće ih platiti elita. Tko plaća ove poreze? Evo vidimo. Onih 2% na plaću 720 tisuća 167 radnika plus 247 tisuća 323 penzionera. Onih 4% plaća 310 tisuća 352 radnika plus 42 tisuće i nešto penzionera. Ukupno milijun 319 tisuća 842 građanina tim kaznenim porezom svejedno biti će obuhvaćeno plus 4,5 milijuna ljudi Republike Hrvatske koji će plaćati 1% veći PDV. E sada, znači možemo reći da te krizne poreze plaća većina radnika, sada će platiti lokalna samouprava i nezaposleni i umirovljenici, a neće plaćati te posebne poreze recimo dioničari na prodajne udjele, menadžere na prodaju igrača, kupci skupocjenih jahti, limuzina, aviona jer će im se taj porez o kojem je danas ovdje riječ odbiti, umjetnici koji na recimo na TV sapunicama zarađuju milijune kuna koji kupuju vile po Istri i drugdje, svećenici također ni oni, jer ne primaju plaću, već primaju naknadu i tome slično. Ja razumijem prilike kakve su u Hrvatskoj, tonemo i onda je razumljivo isto tako da se uvode neki novi porezi. Pa tako recimo porezom na plaće i mirovine i druge primitke tu bi trebalo u ovoj godini donijeti proračunu 755 milijuna kuna, u godini koja je pred nama negdje oko 2 milijuna kuna, povećanjem stope PDV-a na 23% u 2009. proračunu će donijeti negdje oko 500 milijuna kuna, godišnji efekt je milijardu i pol milijuna kuna, izmjenama Zakona o trošarina na automobile, zrakoplove, plovila to je ovaj zakon o kojem je sada riječ. Do kraja godine tu bi se moglo uprihodovati negdje oko 30 milijuna kuna, na godišnjoj razini oko 150 milijuna kuna. Naknada za nezaposlene recimo u lipnju se broj korisnika povećao 22%. Ako se Vlada odlučila smanjiti naknadu što je sramotno, ušteda će biti 15 milijuna kuna u ovoj godini. Ukupan trošak znači naknade smanjuju se na godišnjoj razini za 127 milijuna kuna, na jednu milijardu i 80 milijuna kuna. I da ne nabrajam dalje. Ono o čemu je kasnije riječ, to je potpora za očuvanje radnih mjesta. Tu će iz proračuna trebati izdvojiti 200 milijuna kuna. I to je sigurno ova naknada dobra stvar. Ja sebi stalno postavljam pitanje kako je moguće da u jednoj Hrvatskoj stalno idemo prema dole a rekoh za ovom govornicom pred nekoliko dana da je jedna mala Crna Gora a mi sebe nazivamo liderom zapadnog Balkana. Znači, u toj Crnoj Gori mirovina je ove godine išla dva puta gore, najprije 3% pa sada još nekih 2 i nešto posto. To je znači negdje u prvoj polovici godine 6 do 7%. U Hrvatskoj ide penzija dole. Kako je to moguće? Evo sada i jedna Srbija se počela zauzimati za hrvatski pristup Europskoj uniji i sad vidimo koliko smo mi i oni vjerodostojni da ne govorim dalje. No, pustimo sada to kamo sve to ide. Ja imam dojam da su pred nama možda i parlamentarni izbori prije nego će se dogoditi predsjednički izbori, ali o tome možda jednom drugom prilikom. ... [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Kako? ... [[Upadica se ne čuje.]] Utisak može varati. A ne znam, daj Bože da se dogodi. Jasno, ako se to dogodi onda opozicija taj izazov mora prihvatiti i nanovo treba početi graditi tu hrvatsku kuću jer zašto bi bilo vama gospodo u HDZ-u teško voditi Vladu a opoziciji tobože lako. Kad je tako teško voditi Vladu zašto svi se grozničavo bore da vode ovu državu. Znači, kako graditi tu hrvatsku kuću iz početka? Treba reorganizirati sve institucije od Sabora, ne treba ni ovdje biti 152 zastupnika do pravobranitelja, od Vlade, ne trebaju biti 19 ministarstava ili koliko ih ima pa sve do Ureda predsjednika države, od agencija pa do lokalne samouprave, od javnih poduzeća do vanproračunskih fondova itd. Znači, ovaj zakon donosi 30,5 milijuna kuna u 2009. godini. U 2010. trebalo bi 150 milijuna kuna, međutim ja sumnjam u te brojke. To je zasigurno malo ali opet ajde nešto. To govori da smo nekako sve rezerve iskoristili. Vidimo da se uvode i posebni porezi na telefone SMS-ne, uzimamo čak nezaposlenima, štedimo koliko se već da štedjeti, uvest će se uskoro vjerojatno i porez na kapitalnu dobit. Da li ćemo oporezovati kamatu ne znam. Pažljivo s porezom na imovinu. Zašto? Jer u Hrvatskoj više građana recimo posjeduje stan u svom vlasništvu nego u Njemačkoj, Italiji ili jednoj Austriji. Zašto je tome tako? Zbog društvenih stanova koje smo otkupljivali ili koje ste otkupljivali, ja ne, 90., 91. za 5, 6, 7 hiljada maraka itd. Nažalost, oni koji nismo vjerojatno takvu priliku nikada nećemo ni imati. Nije pošteno ali je tako. No, nitko ne pita se da li bi trebalo i tajkune pitati od kuda im onaj prvi milijun maraka ili eura, ili ne znam dolara. Nije dovoljno samo ove poreze sada uvoditi. Kako je moguće da nitko njih ništa ne pita? Kako je moguće da mi nemamo recimo oporezivanje monopola ili poreza na turističko zemljište? Zakon će biti kasnije ali u prvom čitanju raspravljan što će reći da ove godine opet nitko od njih kome pa ni ovako osiromašenoj državi neće platiti niti jedne kune. Kod ovog poreza o kojem je sada riječ ja se bojim kad ćemo donekle smanjiti prodaju automobila pojedinci neće kupiti Audi, BMW, kupit će Passat ili ne znam šta. Ali, znate zašto to govorim? Dolazim iz grada koji je prošle godine imao izvoz 114 milijuna dolara, svega 6 tisuća stanovnika. Znači, u mom Buzetu je izvoz per capita oko 20 tisuća dolara. Jedan mali Buzet sa 6 tisuća stanovnika 3, 4 puta više izvozi nego cijela Dubrovačko-neretvanska županija. Za Dubrovnik se gradi most, ja isto se slažem bolje bi bilo da se sagradi taj most za Pelješac nego jedna rukometna dvorana ako ni zbog čega da vrijednost nekretnina oko tog mosta poraste, zašto ne. Ali si postavljam pitanje tko će za potrebe istarske izvozne ekonomije sagraditi željeznički tunel Učka ili Ćićarija jer kažu mi iz Dubrovnika jasno je ako želite doći u Zagreb morate preći preko druge države 12, 13 kilometara koliko je tamo kraj Neuma a mi u Istri ako idemo željeznicom robu izvesti u drugi kraj Hrvatske moramo 200 kilometara proći kroz Sloveniju i produžujemo si put za 50, 70 kilometara i automatski da je niz roba samim time manje konkurentna no što bi bila da imamo taj željeznički tunel. Međutim, što je bit ja bih rekao ovoga zakona? Jedan buzetski "Cimos" tj. hrvatska auto industrija izvozi otprilike onoliko auto-dijelova koliko uvozi automobila. To je bilo načelo koje je recimo u Buzetu egzistiralo negdje do kraja 2004. godine, sad se to malo promijenilo. Znači, manji uvoz automobila biti će i manji izvoz. To je konkretno recimo značilo za Buzet, za "Cimos", za "Citroen". Prema tome, ja sigurno neću kupiti auto od 300 ili 400 hiljada kuna, nažalost ni od 200 ali da nam se ne bi ovo na neki način obilo u glavu. Jahtu na svoje ime neće kupiti nitko. Apsurd je bio recimo da trošarina na jahtu od 20 metara poput one "Malo vitra" se plaćala iznosom od 165 tisuća kuna koliko i na jedan mali ribarski brodić ili na neki mali čamčić. Neki će reći da se PDV na jahte ne plaća, ako je kupite na firmu vi PDV platite pa ga otpišete kasnije ali tako je svugdje, ako tom investicijom netko potače recimo gospodarstvo. Pošto nikad nisam bio ni na jednoj jahti baš me briga za jahte ali neki tim čarterom, i to treba isto tako reći, upotpunjuju turističku ponudu i bez neke jedrilice ili tog nekog motornog broda ni turizam ne može ići. Još jedanput ću ponoviti, mene baš briga za te jahte ali ovo do "Cimosa" ali i do još nekoliko tih hrvatskih recimo auto industrijskih sustava kao što je "Munja", "A.D. Plastika" itd. mi je itekako stalo. Što se tiče IDS-a IDS će isto tako glasati za ovaj zakon. Još jedanput ću ponoviti da poreze nažalost na luskuz ne plaća elita. Poreze u ovoj zemlji u pravilu plaća sirotinja, znači radnici, lokalna uprava, nezaposleni sada, umirovljenici a mislim da će se elita još jednom normalno izvući. Nije pošteno ali je u Hrvatskoj nažalost tako. Znači, IDS će glasati za ovaj zakon ali s druge strane bez da mi povećamo potrošnju malim ljudima se u ovoj zemlji bojim se s ovim novim porezima ne piše dobro. A kako bi im mogli izaći u susret? Da uvedemo diferenciranu stopu PDV-a od 10% na domaću hranu, na struju, na plin, na vodu. Jednom rječju, ako želimo i prihode u proračunu imate veće morat ćemo povećati potrošnju. Zbog nekih drugih proračunskih nemogućnosti, čitam sada npr. da HAK dođe recimo do kredita, lako je moguće u godini koja je pred nama očekivati zastoj cestogradnje. Europska banka, čitamo danas, ne želi financirati Podravski ipsilon odnosno autocestu do Siska. Na taj način vjerojatno mogu ispasti iz programa za iduću godinu ne samo Podravski ipsilon nego i most na Dravi, cesta Doli-Dubrovnik, Zagreb-Sisak, ukupno te četiri investicije planirane iznosom od 8,17 milijardi kuna. Inače, s druge strane, a to će u velikoj mjeri pogoditi, ja bih rekao, onu potrošnu ili prihodovnu bolje rečeno stranu hrvatskog proračuna. Inače samo da kažem, baš sam jutros i vadio neke podatke, od 2001. do 2007. Hrvatska je otvorila 487 kilometara autocesta, Slovenija 142 kilometra autoceste. E sad bi trebalo vidjeti koliko je u ovome i stranih kredita. Kod Slovenaca niti jedna kuna ili niti jedan njihov prije tolar odnosno euro ili ne znam šta. Sve u svemu, vidimo i potrošnja benzina pada 20% u odnosu na 2008. i sve to govori da nam se dobro ne piše, a pada i prodaja automobila u 5. mjesecu za 66% u odnosu na 5. mjesec 2008. i prema tome postavlja se pitanje kakvi će biti efekti jednog ovakvoga poreza. Sve u svemu, mi ćemo glasati za taj zakonski prijedlog, ali bojim se da nekih naročitih efekata biti neće.
Hvala lijepa. Znate šta, kako se ponavljaju neke stvari ovdje do beskonačnosti, opasno je zazivanje ograničenja temeljnih prava i sloboda čovjeka i građanina, pa tako da plovi po Jadranu u registriranim jahtama. Makar se to radilo o jednom čovjeku, a ostalih stotine tisuća nikoga ne interesiraju što plove. Dajte možete li izmisliti nešto drugo? Ovo je već izlizano toliko da je to više dosadno svakome slušati. Pustite čovjeka da se odmara, što ste ga se dovezali vi i mediji. U ime kluba HSLS-a gospodin Ivan Čehok. Izvolite. Dajte prestanite s tim, to je ponižavajuće.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Mi smo se i kao klub i kao socijalno liberalna stranka već više puta izjasnili o tome, posljednje pri raspravu o rebalansu proračuna i o proračunu za prošlu godinu, svjesni činjenice da teret ove krize ravnomjerno trebaju po načelu društvene pravednosti, pravičnosti, snositi svi. Budući da društvena pravičnost zahtijeva i jednaku raspodjelu tereta podnošenja krize na sve građane i mi smo mišljenja bili i danas smo mišljenja da je potrebno konačno odrediti što su to luksuzne robe ili što je to potrošnja onih dobara i usluga koje bismo mogli nazvati društvenim luksuzom ili osobnim luksuzom u potrošnji, što pak naravno ovisi i o nekakvom sustavu društvenih vrijednosti ili ljestvice društvenih vrijednosti koju je nažalost u Hrvatskoj dosta teško razaznati i prepoznati. S obzirom na to da najčešće postoji jedna službena ili možemo tako reći javna ljestvica i druga privatna odnosno druga skrivena, sasvim je sigurno da u zemlji u kojoj ako pogledate prosječne navike stanovništva, posljednji recimo podaci govore da svaki naš osnovnoškolac ili 80% naših osnovnoškolaca u dobi od 6. do 8. razreda posjeduju mobitele, što je iznad europskoga prosjeka ili pak da kroz nekoliko godina, onih zlatnih godina niskih kamatnih stopa smo bili rekorderi po kupnji automobila gledano po broju stanovnika ili recimo već poznati podaci da se u Hrvatskoj dosta troše alkoholna pića ili recimo cigarete. Dakle, potrebno je naravno razmišljati o tome što zapravo jest društveni luksuz ili luksuz u osobnoj potrošnji, što su nekakva dobra i usluge koja bismo možda mogli nazvati uobičajenim trošenjem ili sredstvima za osobnu potrošnju. Naše mišljenje, dobro je da se krenulo s posebnim porezom upravo na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, jer oni zapravo i najviše utječu i na vanjski dug Republike Hrvatske, s obzirom da svi smo svjesni činjenice da dosta tih bankovnih kredita koji su se dizali su građani dizali upravo za vozila, za plovila, za određene druge robe i usluge koje možda ne bismo mogli nazvati uobičajenim ili svakodnevnim dobrima i uslugama. Sasvim je sigurno da je Hrvatska zemlja koja je u ovakvoj krizi, ali i zbog poremećenog sustava vrijednosti, o tome sam već govorio, treba razmisliti o većim trošarinama, dakle ne samo o oporezivanju luksuza. Mi smo doista država u kojoj je nevjerojatno da je pad prihoda od trošarina već nekoliko godina i u cijeni naftnih derivata, pa i u trošarinama kad je riječ o alkoholnim pićima ili kad je riječ o cigaretama. Nevjerojatno, mogu svjedočiti sa lokalne razine da u danima najvećega turističkoga prometa vi zapravo ne možete bilježiti rast potrošnje odnosno trošarina, što zapravo govori … [[Govornik se ne razumije.]] što lokalna samouprava ima pravo, dakle što govori o tome da je i porezna invazija dosta visoka, što govori o tome da nemamo sredstava nadzora i prikupljanja i na neki način nam onda onemogućuje ili nam otežava da i te trošarine i sredstva od trošarina koristimo za ono što bismo možda na nekakvoj ljestvici vrijednosti mogli nazvati prioritetnim. Spominjao se primjer ovdje skandinavskih zemalja koje su danas najsocijalnije države Europe, koje traže svoje načine i sada izlaska iz ove recesije koja je pogodila neke više, neke manje i njih i sasvim je sigurno da primjeri tih zemalja pokazuju da upravo visoke trošarine recimo na alkoholna pića koja se smatraju luksuzom ili visoke trošarine na cigarete se zapravo prelijevaju u državnu blagajnu, državni proračun na taj način da se iz toga financira recimo obrazovanje. Ja mislim da nema doista nikakve zapreke da mi dignemo trošarine na kutiju cigareta i da iz toga se financira obrazovanje ili ono što ćemo nazvati ili proglasiti na ljestvici društvenih vrijednosti bitnim. Spomenut ću također često isticani primjer da mi danas u Hrvatskoj u gradovima u kojima je nezaposlenost 20 ili 25% ne možete ujutro sjesti na terase jer su sve pune, ali da zato ako hoćete sjesti u jednoj Švedskoj ili Norveškoj u središtu grada, ne samo da ćete imati mjesta za sjesti nego ćete moći i leći jer nema nikoga na terasama zato što je naravno cijena kave prosječne u Norveškoj primjerice 40 ili 45 kuna, da ne govorim o cijeni alkoholnih pića. Ali se zbog toga iz toga financiraju, imaju jedan od najboljih sustava socijalne skrbi, sustav državnih i javnih subvencija, sustav državnih ili javnih stipendija za visoko obrazovanje itd. Prema tome, mi ćemo sasvim sigurno trebati razmisliti o tome i da porezom, odnosno trošarinama i porezom na luksuznu robu financiramo nešto što velim na ljestvici društvenih vrijednosti i prema načelu društvene pravednosti možemo nazvati društvenim prioritetima poput, po mojem mišljenju je to sasvim sigurno obrazovanje. Ono što nije dobro, naravno mi možemo donijeti ovaj zakon, ali svi znamo da se stvarnost često opire administriranju pa onda naravno i oni koji troše luksuznu robu traže rupe u zakonima ili traže mogućnosti da izbjegnu plaćanje poreza na oporezivanje luksuza. To je činjenica da nažalost i do sada u Hrvatskoj nismo pronašli načina kako učinkovitim nadzorom, provjerom ući u trag onima koji su recimo koristili plovila ili osobna vozila za svoje potrebe, ali su ih prijavljivali pod druge potrebe ili pod nekakva osnovna sredstva i na taj način izbjegavali plaćanje poreza, prijavljivali to na tvrtke. Mislim da ministarstvo i cijeli državni inspektorat treba pronaći efikasnije načine kako će tome stati na kraj. U Hrvatskoj se mora znati što je roba za ili što su sredstva za osobnu potrošnju, što su obrtna sredstva ili neka druga kapitalna sredstva za posao, za biznis, za djelatnost, osnovnu djelatnost itd. Prema tome, mislim da uz ovaj zakon će ministarstvo trebati pod hitno i sve inspekcijske službe pojačati nadzor jer ćemo ponovno ovime zapravo podići poreznu evaziju, podići ćemo zapravo rasipanje poreznih sredstava, fiskalnih sredstava i na neki način ući još više u zonu sive ekonomije u kojoj naravno onda nećemo ni znati zapravo koji su pravi učinci ovoga zakona. Stoga bih naravno uz velim našu sigurno potporu ovome zakonu odmah zatražio od ministarstva da nas izvijesti u roku od 3 ili 4 mjeseca koja su sredstva i na koji način su sredstva prikupljena, koliko je sredstava više i kako se pojačao taj nadzor, odnosno provjera, koriste li se te luksuzne robe i usluge za svoje osobne potrebe, jesu li dakle one osobne ili se koriste za osnovnu djelatnost.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Sabora. Pa ja moram reći da je u ovom zakonu sporno vrijeme u kojem se donosi, vrijeme kad je voda došla do grla i kad je o punjenju proračuna, tj. o ovom zakonu ovisi i punjenje proračuna u sljedeća 2 mjeseca. Zašto kažem sljedeća, vidjet ćete iz rasprave. I zbog toga mi je i iznimno žao što je jučerašnja rasprava o povećanju poreza na dodanu vrijednost bila tek u 8 navečer skrivena od očiju javnosti jer podsjetit ću vas da je 2003. HDZ-ov predizborni program bio smanjenje PDV-a s 22 na 20%, a 2007. je predizborni program bio da neće biti novih poreza. Znači u oba slučaja, predizborni program se nije ostvario i ovaj tjedan Vlada predlaže čitav niz novih nameta, ali ne bilo kada, nego u vrijeme krize. I ono što sam sinoć rekao i sad ću podvući, kad se u jednoj Švicarskoj raspravlja i o stanjima poput rada stranaca, ide se na referendum. Tako su dvije mogućnosti da se uvode novi porezi i opterete i građani i gospodarstvo jedna je da se provede referendum o tome, a druga je da se provedu izbori. Ja moram reći da se novim nametima u vrijeme krize djeluje recesijski, a ne antirecesijski. Novi nameti u vrijeme krize znače slabiju naplatu poreza, a ne bolje punjenje poreza. Znače slabiji prihod državnog proračuna, a ne bolji prihod državnog proračuna. Novi nameti u vrijeme krize znače i slabiju potrošnju, slabija potrošnja generira slabiju ponudu, odnosno slabiju proizvodnju, slabija proizvodnja znači dodatan pad gospodarskog rasta, opterećenje i za gospodarstvo i za građane. I to je nešto što se vidi iz aviona i zato vam i mi sad tu možemo poručiti da će ovaj efekt djelovati za punjenje državnog proračuna vrlo kratkoročno. On će možda popraviti krvnu sliku koja je anemična u sljedeća 2 mjeseca, no međutim već 3. mjesec doći će upravo i zbog ovih zakona do slabijeg punjenja državnog proračuna. Porezi se uvode kad gospodarstvo raste, kad su gospodarstvenici, građani spremni platiti cijenu poreza, ali oni se uvode onda kad se s tim novcem zna kuda usmjeriti, kad je taj novac ciljan, a ne kad taj novac služi za krpanje proračuna. U vrijeme krize gospodarstvo i građani se trebaju porezno rasteretiti. To govore svi primjeri razvijenih zemalja koje ovih zadnjih godinu dana prilagođuju svoje zakonodavstvo tome i spuštaju kamatne stope, smanjuju stopu PDV-a, potiču gospodarstvo i rasterećuju gospodarstvo, a ne uvode nove poreze. Mi smo predložili da se uvede međustopa PDV-a prema preporuci Europske komisije od 10% na elementarnu hranu, dječje pelene, na najbitnije stvari za život. To je predložila Europska komisija, umjesto toga imamo prijedlog novih poreza i kakav je ovaj, ali i kakav je porez na dodanu vrijednost. To je poruka koja je suprotna od sveg što radi Europska komisija, onog što radi SAD i taj put sigurno, sigurno nije dobar. Predviđa se da će se novim porezima, pogotovo porezu na dodanu vrijednost, a i ovim porezom 150 milijuna poreza na dodanu vrijednost uprihoditi 1,5 milijardi plus 150 milijuna itd. na godišnjoj razini. Ja moram reći i još jednom ću ponoviti da novi porezi u vrijeme krize znače slabiju naplatu tih poreza, da novi porezi znače slabije punjenje državnog proračuna i da vam je ovo računica sigurno kriva. Vidjet ćete za 3 mjeseca. Da ne bi bilo da nismo rekli, klasifikacija po kojoj će se proširiti zona oporezivanja za motorna vozila, plovila i sve stvari u njoj, kako reći s našeg stajališta nema spornih stvari, ali ponavljamo sporno je vrijeme u koje se ono donosi, sporno je što taj novac nećemo usmjeriti da gospodarstvo naraste, nećemo usmjeriti u to da se stvori dodana vrijednost, da se stvori porezna masa od koje će se porezom skupiti više sredstava u državni proračun, nego upravo suprotno, mi zapravo iz jednog ograničenog kolača uzimamo još veći kolač da bi spasili tekuće obaveze i taj kolač postaje sve manji i manji. Što prije uzmemo porez, što prije uzmemo veći porez taj kolač će biti sve brže manji i zato je i ovaj zakon u vrijeme krize recesijski, a ne antirecesijski. On će ubrzati slabije punjenje državnog proračuna, a ne ubrzati bolje punjenje državnog proračuna. Hvala.
Hvala. Gospođa Željka Antunović. Nema je. Gospodin Boris Matković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Evo ja ću biti kratak u ovom posebnom porezu na osobne automobile i plovila i neću govoriti o ovim dakle porezima o kojima smo razgovarali jučer već, dakle i zadržavati se na njima, obzirom da sinoć nije bio tv prijenos pa su neki očito iskoristili danas da kažu ono što je sinoć trebalo pred tv kamerama. Dakle posebni porezi na osobne automobile, plovila i zrakoplove, ali i ostala motorna vozila čuli smo to već vrlo lijepo plaćaju se prema posebnom Zakonu o posebnim porezima, tako da je sadašnje stanje otprilike da vlasnici zrakoplova sada plaćaju porez prema broju sjedala i to je u iznosu od 7 tisuća kuna do 30 tisuća kuna. Vlasnici plovila oporezuju se trenutno ovisno o dužini u metrima i ovisno da li ima kabinu ili nema kabinu. Za jahtu bez kabine plaća se porez od 6 tisuća kuna do 48 tisuća kuna, a sa kabinom od 15 tisuća do 150 tisuća kuna. Vlasnici automobila vrijednosti od 100 tisuća kuna pa do 150 tisuća oporezuju se sa 15 tisuća kuna, jasno plus još uvećanost za 23% za vrijednost automobila iznad dakle cijene od 100 tisuća kuna. Najviše se svakako oporezuju automobili iznad 350 tisuća kuna i to trošarinom od 98 tisuća kuna, a ona je uvećana za 48%. To je otprilike ovako ukratko, da čujemo kakvo je trenutno dakle stanje i pozicija. A ovim izmjenama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove kriterij se mijenja apsolutno u potpunosti, jer oporezivanje ide dakle sukladno njihovoj vrijednosti je li dakle, a porez se plaća u fiksnom iznosu. Dakle na taj način dobivamo jednu novu kvalitetu. U svakom slučaju neovisno o tome da li se radi o automobilu je li, da li je … [[Govornik se ne razumije.]] godina proizvodnje ovogodišnja, prije dvije ili tri ili ne znam koliko godina. Dakle isto se donosi na motocikle i sve njih. Bitno je samo da nije do sada prilikom uvoza registriran i da se jasno poštuju svi oni carinski propisi koji su na snazi i sada. Dakle neovisno o tome je li on dakle po godini proizvodnje nešto stariji, no i bitno je da nije do sada bio registriran. Kao i, to se može vidjeti, jasno imamo tablicu koja nam jasno iskazuje i daje sva ova mjerila o kojima govorimo, ali kao i do sada jasno kupci skupljih osobnih automobila, motocikala, plovila, zrakoplova snosili bi i veći porezni teret što je apsolutno na mjestu, a posebice oni čija cijena prelazi 5 stotina tisuća kuna, jer bi oni plaćali trošarinu od 177 tisuća i 500 kuna uvećanu za 63% iznosa koji prelazi iznos od 500 tisuća kuna. To je dakle maksimalan iznos. Ono što je bitno jeste da prema procjenama koje su napravljene jeste da bi se u proračun slilo na godinu dakle misli se svakako na punu godinu oko 150 milijuna kuna. Za sada se računa do kraja godine negdje oko 30, dakle to je nekakva procjena. Dakle ne možemo sada ni donositi neke konačne sudove, jer puni financijski efekt ovog zakona, pa kao i drugi vidjet će se zapravo tek iduće godine, prema tome svi ovi zakoni u biti su tek ono što, o čemu ćemo moći suditi 2010. godine i pretpostavka su jasno i projekcije proračuna za 2010. godinu, s obzirom na ono što ćemo vidjeti do kraja godine. Ono što je bitno isto tako istaknuti kod ovoga zakona, a i kod prethodnih je da je Vlada i ovim zakonom jasno pokazala uvažavanje svih članova vladajuće koalicije i svakako podržavam to i za ubuduće sukladno jasno dogovorima i potrebama i to je znak uvažavanja svih, jer kao što sam i jučer kazao jedino na taj način, dakle uvažavanjem svih i jednim međusobnim razgovorom i dijalogom možemo doći do konačnog, odnosno najboljeg rješenja u interesu svih građana. Prema tome dajem potporu ne samo ovom zakonu, nego i svakom drugom koji će se na taj način donijeti i koji će na tim zasadama svakako biti i predložen ovom Visokom domu.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Da se ne ponavljam sa svojim kolegama koji su ovaj zakon podržali, podržat ću ga i ja, prije svega iz jasnoga razloga što je intencija predlagatelja zakona koji je pred nama. Intencija je svakako konsolidiranje fiskalnih prihoda državnoga proračuna, što nije za zanemariti da ćemo ove godine prema ovome prijedlogu u državni proračun sliti 30 milijuna kuna, a slijedeće godine oko 150 milijuna kuna. Ovaj zakon je jedan u nizu zakona o kojima ćemo raspravljati i donijeti ovaj tjedan, koji prate treći rebalans državnoga proračuna i koji je preteča prijedlogu proračuna za 2010. godinu. Ovim zakonom jasno predlagatelj zakona Vlada Republike Hrvatske daje poruku da je konačno došlo vrijeme da se stajališta predlagatelja, ali i nekih financijskih poreznih stručnjaka koji su do sada upozoravali da su neka postojeća zakonska rješenja de facto, in favoren bogatijih građana, iznimno bogatijih koji su na neke načine pokušavali izbjegavati plaćanje poreza, a time izravno oštetili državni proračun i prihode Republike Hrvatske. Ovaj zakon ide prema tome smjeru. Ovaj zakon ide ka smjeru sprječavanja malverzacija, sprečavanja neplaćanja poreza i sprečavanja neplaćanja punjenja državnoga proračuna. Ovim zakonom koji je još jedna antirecesijska mjera Vlade Republike Hrvatske želi se dati jasna poruka. Došlo je vrijeme da svi oni građani koji imaju financijske mogućnosti, koji su bogatiji od drugih ovaj zakon smatra građane koji se mogu priuštiti ovakva luksuzna plovila, zrakoplove, automobile bogatim građanima. A ne ono što smo jučer čuli da se građani koji imaju do 3 tisuće plaću ili mirovinu smatraju bogatim građanima. Ovo je dame i gospodo i građani koji prate ovaj prijenos zakon za bogate građane. Ovim će se zakonom pokazati jasno da oni koji imaju prihode, imaju mogućnosti i trebaju platiti porez Republici Hrvatskoj. Dakako biti će problema u ovom zakonu. Neki će pokušati izbjegavati, čuli smo od kolege Lesara prije dva dana, da će neki pokušati i registrirati plovila, zrakoplove i automobile u drugim državama, ali ovo je naš zadatak ovdje da skupa sa Vladom Republike Hrvatske iznađemo i druge mogućnosti. Pred nama je vrijeme, pokazali smo jasno koje smo poslali građanima u ime Vlade Republike Hrvatske prije par dana, što smo spremni učiniti. Da je došlo vrijeme da vladajuća HDZ sa svojim partnerima pokaže svojim građanima da smo sposobni voditi državu i da je došlo vrijeme da stanemo na kraj svim malverzacijama. Ovaj zakon podržavam. Ovaj zakon smatram antirecesijskom mjerom i ovaj zakon smatram nužnim, da u ovom trenutku učinimo sve što je moguće da punimo fiskalne ... državnoga proračuna Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravak gospodin Dragutin Lesar. Izvolite.
Samo kratka ispravka pokušaja kolege da citira moju raspravu od neki dan. Nisam rekao da će pokušavati izbjegavati plaćanje poreza, nego da to rade. To već rade godinama na način da adrese prebivališta prijavljuju u drugim državama, a zapravo žive u Hrvatskoj kako bi izbjegli ne samo plaćanje poreza na skupa plovila, letjelice i vozila, nego i svih drugih poreza koji bi u Hrvatskoj trebali plaćati. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku. Gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Salapić je se u onom dijelu o kojem vi govorite o nekoj budućnosti i mogu složiti da je stvarno došlo vrijeme da oni koji si mogu priuštiti takve luksuzne proizvode enormnih cijena, da i na adekvatni način u adekvatnim visinama plate porez. Ali ono što meni ostaje vrlo nejasno, dakle nejasno je i to koliko će ustvari biti efekata financijskih, ako uzmemo u obzir i ono što su i prethodnici govorili o enormnom padu sada već danas potrošnje. Uzmimo samo automobile, dakle negdje preko 50% je pala kupovina automobila, svih vrsta, pa i onih najluksuznijih. Ali mene zanima, što će Vlada i kada će Vlada, ovo se dakle odnosni na nove kupnje pretpostavljam tako, ako ja to dobro iščitavam. A što s onima koji danas imaju zrakoplove, koji danas voze luksuzne automobile? Što sa njima? Na koji način i kako Vlada misli njih oporezovati? A imaju registrirane ne znam negdje vani, prebivalište ili sama plovila ili automobile itd. ili ih imaju ili ih lijepo uvedu pod svoje tvrtke pa ih koriste kao fol osnovana sredstva za poslovanje? Dakle, to je ono što mi se čini da je u ovom trenutku prevažno pitanje. Jučer smo razgovarajući o nametima porezima, haračima ili kako ćemo ih sve nazvati, govorili i o potrebi i o onome što Vlada očito barem za sada nema namjeru. Što je sa porezom na kapitalnu dobit? Što je sa porezom na imovinu? Što je sa porezom na dividende? Dakle u tom smislu mi se čini da pozdravljajući intenciju ovog zakona ostaje otvoreno pitanje što je sa onima koji su se do sada nakupovali najluksuznijih proizvoda?
Hvala. Upravo je isteklo vrijeme za prijavu od 10 minuta za prijavu u 10,42. Odgovor na repliku gospodine Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ja bih rekao kolegici da su do sada postojali pozitivno pravni propisi Republike Hrvatske, pa osobe koje su do danas registrirale i kupovale vozila imale su priliku registrirati svoje vozilo po postojećim pozitivno pravnim propisima. Ovdje pričamo o zakonskom rješenju za ubuduće. Ono što trebam upozoriti. Jučer nismo razgovarali o haraču i razgovarali smo o porezu solidarnosti. Ovo je jedan od antirecesijski zakona, ovo je zakon koji će svoje procjene vidjeti tek krajem ove godine, sljedeće godine i proračunu za 2010. godinu. Ja mislim da našim građanima ne moramo 100 puta ponavljati harači, plašiti naše građane. Građani moraju shvatiti da Vlada Republike Hrvatske odgovorna, da smo jučer razgovarali o porezu solidarnosti, a danas razgovaramo o porezu na bogate. Miješamo kruške i jabuke kolegice. Danas razgovaramo o porezu za bogate, čije ćemo procjene vidjeti do kraja 2010. godine. Hvala.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ja mogu zapravo pozdraviti ovaj maleni napredak, što je do sada zapravo bilo je neprihvatljivo da se trošarine naplaćuju po dužnom metru plovila, odnosno po broju sjedala u avionu. I drago mi je da je kolega rekao da je ovo porez na bogate. Međutim, meni je žao što ovaj porez na bogate nije se primjenjivao, odnosno nije došao i prije, nego smo najprije oporezovali siromašne. I to je zapravo tragedija svih. Naime, zapravo prije nego bi se uopće osvrnula na ovaj zakon, ja ću nešto reći. Naime, osobno sam i predlagala neke izmjene i nekih pomorskih propisa kako bi se spriječile i onemogućile zlouporabe koje su jasne svima. Naime, Pomorski zakon nije propisao da se za upis jahte ili brodice kupljene u inozemstvu mora priložiti i dokazati da je proveden zakonski carinski postupak. Isto tako, i novim Pomorskim zakonom kao i njegovim izmjenama i dopunama samo se nažalost djelomično uspjelo spriječiti nelegalne aktivnosti sa plovilima na našem moru budući da kako stručnjaci navode ima dosta nepreciznosti, nedorečenosti, proturječja i uopćenosti nekakvih određenja. Slično se nažalost dogodilo i sa Pravilnikom o brodicama i jahtama. Naime, kako je odredbama Pomorskog zakona strana jahta definirana kao plovni objekt za šport i razonodu koji ima stranu državnu pripadnost i kojim se takvim smatra prema propisima države čiju državnu pripadnost ima. Lučke kapetanije svaku stranu mega jahtu ovlaštenu prevoziti više od 12 putnika ni u kom slučaju po ovome ne bi smjeli tretirati kao putnički brod. I sad se pitamo hoće li lučke kapetanije kad neki naš tajkun uveze koju mega jahtu istu smatrati kao jahtu ili putnički brod, i hoće li se prema tome na istu naplatiti trošarina ili ne. Evo na primjer, sjetimo se u "Večernjem listu" citiram iz 2007. godine: "Došla je jahta vrijednosti 10 milijuna eura. Uplovila je u splitsku luku, ponosno zauzela svoje mjesto i poslije je na uređivanje interijera utrošeno 3 milijuna eura.". Zakonom o posebnim porezima na osobne automobile itd. trošarina se plaćala u svoti od 150 tisuća kuna ukoliko nije plovilo smatrano putničkim brodom. I sada izračunajmo sami koliki je to postotak od vrijednosti plovila. I sad idemo ovaj slučaj usporediti sa prijedlogom izmjenama i dopuna ovog zakona, a rekla sam već prije da mi nije jasno zašto se u isti koš odnosno po istom kriteriju oporezuju i automobili i plovila. Međutim, prekratko je vrijeme da se o tome sada govori. Zadržat ću se na prethodnom primjeru one jahte. I u prijedlogu članka 6. stavak 1. mijenja se na predloženi način prema tabelarnom prikazu, pa iz tablice vidimo da je gornja vrijednost za plaćanje posebnog poreza na automobile, motocikle, plovila itd. vrijednost od 500 tisuća kuna a vidimo da se u Republici Hrvatskoj uvoze plovila u vrijednosti od 10 milijuna kuna, tako piše. Pardon, 10 milijuna eura što je 74 milijuna kuna. Dakle, gotovo 150 puta više od predloženog gornjeg iznosa u prijedlogu teksta izmjena i dopuna ovoga zakona. Dakle, isti kriterij za plovilo od pola milijuna kuna i za ono od skoro 100 milijuna kuna. Upravo zbog toga i predlažem da se izradi i daljnje vrijednosti ne samo do 500 tisuća kuna jer ako je stavljeno u isti koš stavljeno i automobili, plovila i avioni, zapravo i plovila a znamo da plovila imaju veću vrijednost od automobila. Predlažem da se tu razrade dalje povećavaju broj razreda. I još bih se osvrnula na članak 4. iz zakona, državni tajniče lijepo molim članak 4. koji naglašava, citiram: "Ovim člankom predložene su izmjene visina novčanih kazni kako bi se osigurala učinkovitija primjena zakona i jačanje discipline u njegovoj provedbi." Po tome ispada da je provedba bila učinkovita a s ovom izmjenom treba biti učinkovitija. Međutim, kaznenim odredbama u članku 13. stavak 2. točka 1. postojećeg zakona propisano je da će se novčanom kaznom u iznosu od 20 tisuća kuna do milijun za prekršaj kazniti itd., kaže iz članka 7. stavak 6. ovog zakona. Međutim, članak 7. navedenog zakona sadrži samo četiri članka. Prema tome, nije razvidno na koju se brodicu, jahtu, čamac unutarnje plovidbe iz članka 7. to odnosi. Znači da stavak 6. navedenog članka uopće ne postoji. Stoga je u praksi do sada bila upitna primjena ovih zakonskih odredbi. Sjetimo se zadnja promjena ovog zakona je bila 2004. godine. Znači, šest godina ova se odredba u praksi nije mogla ni smjela primjenjivati zbog ovakve sročene formulacije. Tek sada se člankom 4. prijedloga predlaže da se u stavku 2. točki 1. iza riječi: stavka broja 6. zamijeni brojkom 4., a sve kako bi se osigurala učinkovitija primjena zakona. Eto kakva je bila učinkovitost ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, državni tajniče, predsjedniče. Postoji tri dileme, tri razloga zbog čega vjerojatno neću podržati ovaj prijedlog zakona. Prvi je taj što samo djelomično stoji tvrdnja da će se ovim izmjenama uvećati proračunski prihodi. Naime, nakon što sam pročitao da je Vlada u obrazloženju napisala da će se na godišnjem nivou dobiti novih 150 milijuna kuna pogledao sam državni proračun za prošlu i ovu godinu. U prošloj godini na ime ovog posebnog poreza ubrano je milijardu 452 milijuna kuna. U drugom rebalansu za ovu godinu bilo je planirano da s naslova tog poreza država uprihoduje 933 milijuna kuna a u trećem je to povećano na 964 milijuna. Dakle, već u samom drugom i trećem rebalansu Vlada je bila svjesna da će posebni porez na motorna vozila, jahte, čamce, avione, zrakomlate i ostali luksuz biti manji nego prošle godine. Međutim, problem vidim u slijedećem, da je u prvoj polovici ove godine ostvaren prihod s tog naslova 392 milijuna kuna. Ako je u prvoj polovici 400 milijuna, u drugoj 400 to je godišnji nivo 800 milijuna. I uz ovo povećanje ne bi smjelo prijeći na godišnji nivo od 150 milijuna, znači 875 milijuna maksimalno. Zašto je toliko manji prihod ostvaren u prvih šest mjeseci i manji planiran za cijelu godinu? Znači li to da je prodaja tih dugotrajnih dobara toliko pala ili one posebno skupa vozila, letjelice i plovila koji se kupuju, a zbog kojih se zapravo i mijenja ovaj zakon, jer do 350 tisuća, ako se ne varam, nije nikakva promjena nego tek iznad toga. I oni naivni koji su ranijih godina to registrirali na svoje ime su sada počeli kupovati u ime i za račun tvrtki koje posjeduju. Ako me želite razuvjeriti dajte mi, molim vas nek mi netko da jedno jedino ime u Hrvatskoj, hrvatskog kapitaliste, tu riječ u Saboru izbjegavamo kao da ona sama po sebi je nešto negativno, a mi jesmo u kapitalizmu, dakle jedno jedino ime jednog kapitaliste, bogatog građanina koji se vozi u autu, avionu ili na jahti koja je registrirana na njegovo ime i kupljena kao fizička osoba. Ja doista ne znam. Za sve one koje su mediji prenosili kao veliku vijest nabavku nečeg novog i skupog, uvijek se ispostavilo da je to zapravo u vlasništvu poduzeća i vi ste toga u Ministarstvu financija svjesni da se to radi. Uzimaju S klase vozila na leasing, a na cestama ta vozila voze ljudi koji sa firmama veze nemaju, ali ne samo privatnim firmama, nego i javnim poduzećima. I u javnim poduzećima skupa vozila po cestama voze ljudi koji s tim firmama nemaju nikakve veze. I želim vjerovati da u onom akcijskom planu koji je Vlada naredila javnim poduzećima da donesu, da ćete posebnu pažnju posvetiti tko vozi ta vozila po hrvatskim cestama. Zašto dakle bogati Hrvati i Hrvatice kupuju aute, avione, jahte, na račun svojih tvrtki? Postoji jedan razlog koji je 23% težak, a to je taj da u tom slučaju ne plaćaju porez na dodanu vrijednost. Obični građanin, obični smrtnik po ovom prijedlogu zakon, ako će kupiti auto vrijedan 100 tisuća kuna, što nije neki luksuz, priznat ćete, platit će 15500 kuna ovog posebnog poreza i 23 tisuće kuna PDV-a. Isti takav auto kupljen na račun tvrtke biti će jeftiniji za 23 tisuće kuna. E sada kada bi ovaj prijedlog zakona, ali i zakon u cjelini, a posebice načini ponašanja poreznih uprava, bili takvi da bi ovu zloupotrebu sveli na minimum, jer se nikad ne može do kraja napraviti reda, ali svesti na minimum da, onda bi i ovaj zakon imao moju potporu. To što sam sad rekao znam da znate i vi u ministarstvu i većina ljudi u Saboru, ali samo iz godine u godinu konstatiramo i ništa ne činimo. Dobro je da Vlada promišlja i na ovakav način, ali nije dobro da jedno rešeto curenja poreznih obveza povlaštene kaste građana ove države i nadalje će imat mogućnost manipulirati nabavku imovine, a izbjegavanjem poreza. I druga vrst manipulacije koja se dešava upravo zbog poreza pa i ovi, ali i svi ostali, kada ugledni građani zasluženi heroji i heroine recimo hrvatskog sporta, ali i ostalih kategorija, prijavljuju svoja prebivališta u poreznim oazama da bi izbjegli jednu jedinu kunu plaćanja poreza Hrvatskoj, ali istovremeno su nagrađivani iz državnog proračuna za svoje sportske rezultate. Je li to pravedno, je li to jednakost građana pred zakonima ove države i je li to podjednako snošenje tereta krize u kojoj se Hrvatska našla? Ako me uvjerite, gospodine državni tajniče, da će se napraviti ali doista reda u radu poreznih uprava i ove manipulacije svesti na minimum i sa leasingom i kupovinom vozila na račun tvrtke, a zapravo za privatne firme, a često se čak dešava da te jahte idu čarter i legalni što također oni dole na moru koji bi trebali kontrolirat to znaju, ali opet ništa ne poduzimaju, onda bih glasao za ovaj zakon. Ali u ponašanju porezne uprave kroz ovaj zakon nisam vidio radikalne promjene i otud moje rezerve. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo repliku, gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala. Ovo što kolega postavljate s pravom pitanje što je pozadina i kakvi će biti efekti ovog zakona mislim da je pravo pitanje. Ovo je u biti jedna priča za naivne, priča da se baci ustvari i način da se suzbije opravdani gnjev građana, da evo i bogati će nešto platiti. Kad bi oni do sada platili ono što su državi dužni, država bi bila u pola manje problemima. Izvolite reći tko vam sve duguje i u kojim iznosima, ali ste se okomili na one male. Njima pregledavate stalno knjige. Prema tome, priča o porezu na plovilima trebala bi se vratiti na priču odakle sredstva za kupnju tih plovila, za kupnju aviona. To su prava pitanja. I što vam radi Ured za sprečavanje pranja novca? Prema tome, ovaj prijedlog zakona, kao što kolega Lesar i s pravom upozorava, neće polučiti one rezultate koji se s pravom bi trebali i očekivali da ih on poluči, jer takvi već imaju registrirana, a sad će još više registrirati vozila u drugim zemljama pa će te jahte i brodice vijati strane zastave i to najčešće onih zemalja odakle već imaju nekretnine, a imaju nekretnine zahvaljujući tomu što Ured za sprečavanje pranja novca nije radio niti odradio svoj dio posla, a niti ga i sada radi.
Odgovor, gospodin Lesar.
Kolegice Ingrid, ja bih malo korigirao i vaš stav. Nije samo ovo povećanje poreza za naivne, ja bih rekao da je ovo povećanje poreza za poštene građane Hrvatske koji su do sad uredno plaćali prema zakonima i oni će sad plaćati veći porez. Oni koji su do sad izbjegavali plaćanje tog poreza, odnosno manipulacije koje su radili prilikom kupnje predmetne robe, moći će to i nadalje raditi. Ali ponavljam svoju zabrinutost ako i bude realizacija ovog poreza za ovu godinu 800 milijuna, to je čak 45% manje nego je bilo prihoda u prošloj godini. 45% manje. Zato i smatram da je ovaj ambiciozni plan od 964 milijuna zapisan u 3. rebalansu doista preambiciozan.
Hvala. Replika, gospodin Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Lesar, ja se sa vašim izlaganjem u cijelosti slažem, osim sa jednom rečenicom. Neću podržati ovaj zakon. Kolega Lesar, slažem se, sve probleme na koje ste upozorili ostat će ovim zakonom neriješeni. Ali ovaj zakon postojeći je izrazito nepravedan zakon. Ja vas molim zbog mojih riječkih ribara koji kad kupuju brodicu od 14 metara koja vrijedi 10 puta manje od luksuzne jahte od 14 metara, plaćaju isti porez. To nije dobro. Kada vaš poljoprivrednik u Međimurju zajedno sa svojim kolegama kupi poljoprivredni avion, onda on plaća za četverosjed isto kao i za luksuzni četverosjed nekog tajkuna kojim leti i obilazi ovu planetu. To je nepravedno. Ovaj postojeći zakon omogućuje tajkunu da kupi jahtu u dijelovima, da ju sklopi u Hrvatskoj i da izbjegne bilo kakva davanja. To je nepravedno. Dakle, barem napravimo jedan mali korak, mali korak, a onda dalje vršimo pritisak na Vladu da se krene rješavati sve ostale probleme koji ste sasvim opravdano naveli.
Hvala. Odgovor, gospodin Lesar.
Kolega Doriću, dali ste dobre razloge za glasanje za ovaj zakon. Razmislit ću kad dođe do glasanja, ali prije konačne odluke želim saslušati raspravu kolege Marića pa ću tek onda donijeti odluku konačnu. Hvala.
Gospodin Gordan Maras. Izvolite. Nema ga. Gospodin Goran Marić, dakle vrlo brzo ćemo doznati. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo, dobio sam inspiraciju temeljem rasprave kolega, nisam se onda morao posebno ni pripremati. Najprije bih kazao da se slažem s doktorom Dorićem koji je kazao da je dosadašnji zakon ementaler zakon, prepun rupa. Ali ako bih upotrijebio sličnu terminologiju, onda ovaj zakon koji se predlaže više sliči trapistu i zato ga osobno pozdravljam. Isto tako, drago mi je da ste kolegi Lesaru poručili da s obzirom na sve iznijeto i sve kritike, da ipak se treba glasovati za ovaj zakon i koliko poznajem kolegu Lesara, a i nakon onoga što sad kažem, ja vjerujem da se on još uvijek premišlja, ali da će na kraju ipak odlučiti za. Bez obzira i na velike propuste u postojećem zakonu, kolega Kajin koji je govorio nije ispravno kazao da se jednako plaća porez na jahtu od 20 metara i na ribarsku brodicu. Nije isti, ali nije bio pravičan. Ovaj prijedlog zakona ispravlja te nepravilnosti, te ekonomske neopravdane osnovice i nelogične osnovice jer osnovica za porez nije logična ni ekonomski opravdana u dužnim metrima, već kao što je sada u vrijednosti, novčanim iznosima. Čuli smo i od kolegice Jelaš kad kaže da povećanja poreza će smanjiti potrošnju. Istina je da povećanje poreza utječe na povećanje cijena, a povećanje cijena utječe na povećanje potrošnje. Ali isto tako taj intenzitet utjecaja ovisi o vrsti proizvoda. Veći je utjecaj na robu široke potrošnje, a vrlo mali utjecaj i najmanje je elastična potražnja na luksuzne proizvode. Dakle, utjecaj na kupnju luksuznih proizvoda zbog povećanja poreza i povećanja cijena neće bitno utjecati, a evo kazao bih otprilike kako to bogati i kupuju, kako se odlučuju kupovati. Ima jedna anegdota koju je jedan poznato nedavno prošle zime kad se vozio po snijegu, zastao je u snijegu, njegov skupocjeni automobil limuzina je zastala u snijegu. Došao je prijatelj po njega sa nekim krupnim impozantnim džipom, povezao ga je, odmah je krenuo. Pitao je kako se ovaj džip zove, ali mi je kazao kako odmah je nazvao i rekao kupite mi taj i taj džip. Isto tako pojedinci iz helikoptera ugledaju zgodnu vilu na opatijskom primorju i kažu vidite, čija je ono, izvolite je kupit. Tako se kupuje otprilike luksuzna roba i ovaj zakon će upravo oporezivati takve i uprihoditi i ja vjerujem da će efekta biti. Biti protiv ovog zakona je biti protiv prihoda u državni proračun na temelju takvih. Istina je i ovo, i to sam govorio prije, gospodine Lesar, prije mislim 20 dana kako mnogi kupuju jahte na tvrtke i koriste u privatne svrhe. Zato za ukupni efekt ovog zakona treba doista paralelne mjere Ministarstva financija da se samo, nije nikakav problem da koriste oni u privatne svrhe, samo da se to tako i tretira i efekt će biti još ekonomski veći u Ministarstvu financija na prihodovnoj strani, samo ako se to tretira da je to dobitak … [[Govornik se ne razumije.]] Onda će se plaćati svi, kao da je to reprezentacija, a ne trošak poduzeća i nemam ja ništa protiv toga da oni kupuju na firme jer će još biti veći efekt ako se to tako pravično i tretira. Imam ovdje jedino malu opasku na visinu kazna koje su i dobre, ali rasponi mi se čine malo preveliki za kaznu od 500 kuna do 50 000. Ministarstvo financija bi trebalo tu pripaziti da se izbjegne subjektivnost pri ocjeni visine kazni jer je ogroman raspon od 500 kuna do 50 000, od 2 000 do 100 000 kuna za isti ili sličan prekršaj. Tu postoji opasnost od subjektivne primjene … /Govornik se ne razumije. Dakle zadovoljstvo je o ovakvom zakonu raspravljati jer on ne utječe ničim na one koji su u ovoj krizi najviše oštećeni. On utječe samo na one, i ubire porez samo od onih koji se čak u ovoj krizi najviše bogate. I zato ću zdušno podržati ovaj zakon i apelirati kolegi … [[Govornik se ne razumije.]] da i on glasuje za ovaj zakon, jer mi se čini samo da se još on premišlja u ovom Saboru. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo repliku, gospodin Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Mariću, uvjerili ste me. Posebice ovom usporedbom da je dosad zakon bio poput sira ementalera, a da nakon ove intervencije će ipak više ličiti na trapist. Nadam se da ste u pravu. I kolega Dorić je dao dobre razloge. Rekao je da je ovo bar mali korak u poboljšanju zakona, ali ove paralelne mjere ponašanja poreznih uprava, koje je kolega Marić također zagovarao, i možda ovu ispravku štamparske pogreške u kaznama od 500 kuna do 50 tisuća možete ispraviti amandmanom Vlade. Možda tu fali samo nula, prilikom prijepisa ispala jedna nula kod 500 kuna. Ali do kraja godine ako neće biti ovih paralelnih mjera i ponašanja porezne uprave, kolega Dorić i kolega Marić vas ću proglasiti krivcima što se zakon nije doradio. Hvala.
Odgovor gospodin Goran Marić.
Hvala lijepa kolega Lesar, drago mi je da ste uvažili kolege Dorića i moje argumente, da ste razaznali i korist koja se može dobiti od ovog zakona. Prihvatit ću i kritike koje ćete mi uputiti ako ne bude efekta od ove primjene, ali ja se nadam da će efekta sigurno biti s obzirom kako smo postali kritični u odnosu i kako se raspravlja na sve zakone u ovom Saboru i vjerujem, a i ovaj prijedlog zakona je dokaz da i u Ministarstvu financija pušu novi vjetar. Hvala lijepo.
Hvala. I replika, gospodin Krunoslav Markovinović.
Pa evo lijepo nam je objasnio kolega Marić kako bogati kupuju, dakle štede, paze da izbjegnu sve moguće poreze i slično. A sada samo jedan primjer da vidim kako siromašni kupuju, pogotovo kad ne kupuju svojim novcima. Evo npr. nije riječ baš o brodovima, ali je recimo riječ o nagibnim vlakovima, komada 8. Kupljeni bez natječaja, direktnom pogodbom, nesigurni za ove ceste, za vrijeme 2003. godine evo u to vrijeme predsjednik Nadzornog odbora HŽ-a gospodin Slavko Linić kupuje za 36 milijuna 800 tisuća eura vlakove nagibne. I što veli kolega Dorić, veli trebalo bi prvo popraviti cestu, pa onda kupovati bolnička kola. Vidite mi nismo popravili pruge, ni uredili pruge, ali smo kupili 8 vlakova u to vrijeme. Dakle bacanjem novaca kakvi su, da li su ispravni. Nitko ne tvrdi da su za ovu nesreću, da je kriv ovaj vlak, ali je interesantno da je prije te nesreće jedan običan vlak prošao po istoj emulziji bez problema. Ali nisu dovoljni samo vlakovi, treba odmah kupiti još neke druge stvari. Pa recimo za 4 milijuna eura mobilne uređaje za pregled i prodaju karata u vlakovima koji nikad nisu montirani, jer se nisu pokazali normalno dobrim. I na kraju priče 4 milijuna i 36 milijuna eura, to je 40 milijuna i 800 tisuća eura koji su očito bačeni. Dakle tako kupuju siromašni ako kupuju državnim novcima. Ali zato na sva usta pričamo o štednji koja bi trebala biti sad, jer se ova vlast razbacuje, a vlast evo 2003. godine je štedila na ovaj način. Hvala.
Odgovor, gospodin Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Markovinović kažete kako bogati kupuju. Pa bogati kupuju, u pravilu bogati kupuju luksuzne proizvode. Kad ugledaju novi moćni džip, novu jahtu ili helikopter oni, njih zadivi ta moćna nova tehnologija i vjerojatno više ih motivira u kupnji ta moć tehnologije nego što ih demotivira cijena. A isto tako vjerujem da oni su uvjereni da će i oni biti i osjećati se moćniji u tako moćnoj tehnologiji, pa ih to još dodatno motivira. Hvala.
Hvala. I pojedinačno zadnja, gospođa Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa vezano uz Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o posebnom porezu koji možemo nazvati porez na luksuzne proizvode o kojem danas raspravljamo, vidimo da su izmjene vezane uz određivanje visine posebnog poreza pri oporezivanju novih i upotrebljavanih osobnih automobila, te plovila i zrakoplova. Isto tako ovim zakonom izjednačava se način oporezivanja novih osobnih automobila, ostalih motornih vozila, te plovila i zrakoplova tako da je porezna osnovica za sve navedene proizvode njihova vrijednost. Postavlja se pitanje zašto do sada plovila i zrakoplovi nisu bili oporezivani po njihovoj vrijednosti, … [[Govornica se ne razumije.]] porezna osnovica utvrđivala prema broju sjedala za zrakoplove, odnosno prema dužini izraženoj u metrima za plovila. Pa je sam predlagatelj u ocjeni stanja navodi da se navedenim izmjenama postiže veći stupanj oporezivanja s obzirom na to da se ovim izmjenama uz ostalo namjerava dodatno pojačati oporezivanje prema ekonomskoj snazi poreznog obveznika, što znači da bi kupci skupih automobila, plovila i zrakoplova plaćali i veći porez. Pa nije li jedno od temeljnih načela da se porez treba plaćati prema ekonomskoj snazi obveznika. Ovaj princip se ovdje očito cijeli niz godina nije poštivao. Upravo zbog toga svi oni koji su do sada nabavili skupe zrakoplove i plovila neće naravno platiti ovaj novi izmijenjeni i veći porez. Oni su platili porez na skupe jahte prema dužini bez obzira na to kolika vrijednost tih jahti je bila, a istovremeno u tom istom zakonu koji danas mijenjamo svi oni građani koji su kupili osobne automobile i motocikle platili su prema njihovoj vrijednosti. Pitamo se zbog čega znači zrakoplovi i plovila nisu isto tako bila oporezivana prema njihovoj vrijednosti. Očito je da država nije do sada željela oporezivati bogate, jer to pokazuje i izmjene porezne osnovice tek sada. Isto tako, zašto država ne uvede oporezivanje imovine? Zašto se ne uvede konačno porez na kapitalnu dobit? Zašto se ne uvede oporezivanje dividendi koje se isplaćuju u milijunskim iznosima? Najlakše je vidimo bilo uvesti porez na dohodak, na plaće i mirovine, a oni svi koji su stekli ogromna bogatstva na pitanje koji način, taj porez očito neće platiti. Nadalje, navodi se da je to jedna od antirecesijskih mjera, je da znači od mjera, koja bi na neki način pomogla Hrvatskoj da izađe iz krize. O tome je govorio i kolega Bernaredić. Međutim, smatramo da je to sasvim pogrešno. U recesiji, u krizi ne trebalo uvoditi nove poreze, odnosno ne bi trebalo povećavati postojeće poreze. Ali eto mi činimo upravo to. U recesiji, u krizi jasno je mi dodatno oporezujemo građane, povećavamo porez na dodanu vrijednost što će u konačnici rezultirati samo slabijim punjenjem državnog proračuna, odnosno nećemo postići one efekte koje želimo postići uvođenjem novih poreza i povećanjem postojećih. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike, gospodin Ivan Hanžek. Izvolite.
Pa što se tiče poreza ja sam za diferencirane stope i za povećanje poreza za one koji moraju i trebaju platiti više. Međutim najčešće u ovoj državi nastaje problem da mi mislim donošenjem poreza riješiti kao čarobnim štapićem problem. A istovremeno službe i institucije ne funkcioniraju. One koje bi trebale istražiti i ispitivati, ustanoviti odakle i da li je na zakoniti način stečen novac kojim se kupuju i nabavljaju trajna ili vrijedna dobra. S kolegom Marićem se slažem da bolje išta, nego ništa. I u toliko se sa kolegicom ne slažem da treba odbiti poreze. Da, ali voditi računa da nije dovoljno donijeti zakon. A s obzirom da je kolega Markovinović uletio sa nagibnim vlakovima. Sada ću ja uletiti da mu odgovorim, da država treba prekontrolirati državne tvrtke koje su u posljednje 4 godine kupovale dva puta kompletnu informatičku opremu koja stoji po skladištima i nikada nije stavljena u funkciju. Pa ajde idemo se nabacivati vlakovi i ova informatička oprema ne znam koliko imaju veze sa porezima, ali s obzirom da je kolega Markovinović uletio, sada sam mu ja vratio, ali mislim da nije doprinos u ovoj raspravi.
Treba jedno i drugo ispitati. A ne zato što je ovo, ili nećemo ovo ili zato što je ovo, nećemo ovo ili zato što nećemo zato hoćemo ovo. Ne, ne oboje. Gospođa Nada Čavlović Smiljanec, odgovor.
Pa kolega Hanžek dobro ste rekli. Postavlja se ustvari pitanje od kuda pojedini porezni obveznici, odnosno poduzetnici uopće imaju tolika sredstva i toliko novca da mogu kupovati skupe jahte i zrakoplove. Radi se o tome da inače postoje propisi u ovoj državi, postoji Zakon o porezu na dohodak i Porezna uprava je dužna uspoređivati dohotke, dužna je uspoređivati s imovinom koju su ti poduzetnici stekli i na taj način po godišnjoj privredi utvrđivati da li imovina koju su poduzetnici stekli mogla biti pokrivena iz one dobiti koje poduzetnici su u tijeku godine su stekli. Međutim, ja moram reći da u Poreznoj upravi se taj postupak oporezivanja provodi vrlo malo, on se gotovo uopće ne provodi i provodi se što je najtragičnije selektivno. Ne kod onih koji imaju ogromnu imovinu i male zarade, nego naprotiv provodi se kod onih koji nisu politički podobnici. Ide se u provjeru kod onih koji imaju malo. A kod onih koji imaju velike i kupuju luksuzne jahte i nekretnine, za njih se zna itekako koji su to obveznici. Kod njih nažalost se ta provjera podataka ne vrši.
Hvala. Replika gospodin Marin Jurjević.
Hvala. Ja osobno mislim da ovaj zakon treba podržati i da mu je intencija dobra. Kako će neki izbjegavati, pokušati izbjeći to je druga stvar, ali sama intencija je dobra. Ono što nije dobro da ovdje licitiramo sa tragedijama. Jedna velika i strašna tragedija se desila prije nekoliko dana, a ne prije 6 ili 7 godina i licitirati s time u političke svrhe je neoprostivo. Trebamo pokazati pijetet prije svega prema žrtvama i članovima obitelji koji su izgubili te ljude. A svatko onaj tko je kriv što se desilo zbog aljkavosti, zbog eventualnog kriminala, protuzakonitog neodgovornog ponašanja, neka odgovara. Ali draga gospodo, ti vlakovi su vozili 6, 7 godina, nije bilo nesreća ona se desila neki dan. Ona se desila neki dan. I sve ono što znamo do sada sredstvima informiranja, oni koji su krivi za tu nesreću krivi su zbog toga što su aljkavo obavljali posao koji je odgovoran. Radili su ga neodgovorno. I nije dobro da u trenutku kada proglašavamo i dan žalosti u državi, da to uvodimo u ovu dvoranu kao argument za političke obračuna koji su zaista su ispod pojasa.
Ali ste za pravnu državu, jel tako. Svi smo za to. Bez izuzetka. I kada to reknemo sve smo odgovorili na naša pitanja. Mi čuvamo zakonitost i da se po zakonima postupa. Zaključno, gospodin Zdravko Marić, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Evo samo kratko zahvala svima koji su sudjelovali u raspravi. Osobito mi je drago kao što smo čuli da ja ću reći oprezno većina će podržati ovaj zakon. Ima još nekoliko neodlučnih. Ali isto tako samo kratko nekoliko opaski vezano za komentare vaše i sugestije na ovaj zakon. Dakle čuli smo nekoliko puta dakle ove usporedbe kod polovila između jahti i recimo ribarica, odnosno plovila za tu namjenu. Dakle tu treba vrlo jasno reći da i u postojećem zakonu, a tako i ovim izmjenama zakona, ukoliko je plovilo namjena njegova za obavljanje registrirane djelatnosti, ono je oslobođeno sukladno postojećem članku 7. ono je oslobođeno plaćanja trošarine. Isto tako kada smo davali i kada smo čuli u raspravi dakle paralelu na automobile da li SC ili već koje klase odnosno džipova trošarine automobila plaćaju svi. bez obzira na namjenu, bez obzira na registriranu djelatnost, bez obzira bili pravna ili fizička osoba. I konačno isto tako jedna primjedba, odnosno opaska uvažene zastupnice Šimac Bonačić vezano na ove prekršajne odredbe i članak 13. i sama je spomenula u raspravi da smo i Pomorskim zakonom možemo tako reći kolokvijalno uhvatili dobar dio tih određenih zlouporaba, ali čisto odgovor i mislim zahvala na njenoj primjedbi je da povrh ovog zakona i Carinskim zakonom i Općim poreznim zakonom mi možemo kvalitetno vršiti i vršimo zapravo i nadzor i kontrolu, odnosno sprječavamo eventualne zlouporabe.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. 3., Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 417. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnijela zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje, gospodin Zdravko Marić, državni tajnik. Amandman na članak 3.?
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća ovaj amandman. Dozvolite mi par riječi obrazloženja. Dakle, jučer u raspravi jasno je bilo i ja sam se u završnoj riječi zahvalio svima na komentarima i sugestijama, zapravo i na samoj raspravi na ovaj zakon koji je praktički originalan iz '97. godine i bio podložan svojim promjenama i '99. i 2000. i 2001. kada smo zapravo, odnosno vi svi prepoznali kvalitetni napredak u smislu oporezivanja po vrijednosti. Predloženim amandmanom, dakle dodaju se novi razredi povrh ovih koji su predloženi izmjenama i dopunama zakona. Međutim, predloženim amandmanom se odstupa bitno od načela koja je zapravo i osnovna intencija ovog zakona. Dolazimo u situaciju dakle pri izračunima i simulacijama pojedinih predmeta oporezivanja, dakle vozila, zrakoplova ili plovila u rasponu između 500 tisuća kuna i milijun kuna, da dolazimo u situaciju da ako primijenimo ovaj amandman, zapravo dolazimo do situacije da skuplje vozilo bi bilo zapravo relativno i apsolutno manje oporezovano, dakle u terminima poreza manji prihod od skupljeg vozila. To sigurno nama ne može biti prihvatljivo jer se zapravo, kao što sam rekao, kosi sa intencijom zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa znate što, kolege po ovome zakonu ovo je jedan mali pomak, međutim kako sam jučer rekla nije primjereno da se u isti koš stavljaju i automobili i avioni, odnosno plovila. Prema tome, ako je gornja granica 500 tisuća kuna, pitamo se koje to plovilo košta 500 tisuća kuna, odnosno znamo da ima puno veće vrijednosti i upravo zbog toga sam ovim amandmanom tražila povećanje tih platnih razreda i molim glasovanje za ovaj amandman.
Hvala. Predlažem da o amandmanima glasujemo dizanjem ruku, ići će brže. Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o posebnim porezima na osobne automobile, ostala motorna vozila, plovila i zrakoplove. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 100 glasova za, 5 glasova suzdržani, ništa protiv. Prelazimo na 7. Prijedlog zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 418 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog da se raspravi prijedlog po hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad i socijalno partnerstvo, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Miljenko Pavlaković državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Pred vama je Nacrt prijedloga zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta. Jasno je da s obzirom na globalnu gospodarsku i financijsku krizu s kojom je obuhvaćeno i gospodarstvo Republike Hrvatske koja se manifestirala u padu gospodarske aktivnosti, koja je jasno vrlo evidentna već od druge polovice 2008. godine. Stoga smo bili razmišljanja ja da je potrebno radi ograničavanja navedenih negativnih posljedica urediti posebnim zakonom ovim Zakonom za ostvarivanje potpora za očuvanje radnih mjesta i to kod onih poslodavaca koji su upravo zbog utjecaja ove globalne gospodarske i financijske krize njihova gospodarska aktivnost se smanjila. Kako ne bi došlo do većeg otpuštanja radne snage ovim zakonom bi se išlo na očuvanje radnih mjesta do ponovnog pokretanja gospodarske odnosno poslovne aktivnosti i rast na razinu u kojoj je bila jasno prije ove globalne krize. Ovim prijedlogom poslodavcima bi se isplatila potpora ukoliko umjesto otkaza i otkazivanja Ugovora o radu da se skrati puno radno vrijeme radnog tjedna i to sa sadašnjih 40 do 32 sata tjedno. Time bi se očuvala puna zaposlenost. Svi poslodavci bi koji su tijekom 2007. godine i u prvoj polovici 2008. godine poslovali sa dobiti a tijekom drugog dijela 2008. i tijekom 2009. godine ostvarili gubitak imali bi pravo izraditi program skraćenog radnog vremena i na temelju suglasnosti koje bi se dobile od radničkog vijeća, sindikalnog povjerenika ili u slučaju kada toga nema od Hrvatskog zavoda za zapošljavanje imala bi pravo na ovu potporu. Potpore bi se isplaćivale na taj način da visina razlike bi se isplaćivao iznos doprinosa i na plaće radnika nastale zbog skraćenog radnog vremena do najviše 20% ukupnog doprinosa te razlika neto plaće radnika nastale zbog isto skraćivanja tog radnog vremena u visini 10% te razlike odnosno za radnike koji uzdržavaju dijete ili su samci 13%. Jasno, tu bi minimalna plaća temeljem Zakona o minimalnoj plaći ostala kao fiksna kategorija i kod onih koji imaju minimalne plaće išlo bi se samo na isplaćivanje doprinosa najviše do 20%. Na taj način bi se izašlo u susret hrvatskim gospodarstvenicima da pokušamo im smanjiti upravo onaj trošak koji bi nastao kod njih a na taj način bi sačuvali radna mjesta našim radnicima a upravo bi se dogodio još jedan efekat a to je da onaj efekat kada bi radnici došli na registar Hrvatskog zavoda za zapošljavanje puno je veći trošak same države u tom smislu a na ovakav način u drugom smislu bi se punio i dalje proračun kroz uplate doprinosa iz i na plaću. Upravo tu istovremeno kako utječemo na punjenje proračuna smatrali smo da sačuvanje tih radnih mjesta radnici bi imali veća primanja nego ona kojima se omogućuje kroz Hrvatski zavod za zapošljavanje. Prema našim ja ću se usuditi reći najnepovoljnijim procjenama koje su izrađene da u proračunu temeljem preraspodjele sredstava u okviru razdjela Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva i u glavi Hrvatskog zavoda za zapošljavanje za ovu potporu osigurano je 200 milijuna kuna. Moram istaknuti da su to one procjene do koje smo mi došli prema sadašnjim kretanjima koje su najnepovoljnije. Nije za očekivati da bi došlo do te faze ali sredstva su osigurana. Na taj način još jednom želim istaknuti sa osnovnim ciljem očuvanja radnih mjesta zaposlenih u Republici Hrvatskoj, osiguravanje sredstava poslodavcima koji će ostaviti ljude zaposlene a nećete ih poslati na Hrvatski zavod za zapošljavanje i na taj način dočekati onaj trenutak sa punom zaposlenošću kada ponovno se pokrene gospodarska aktivnost. Hvala vam lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je u ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Pa sigurno da ova globalna gospodarska i financijska kriza bitno je utjecala na gospodarska kretanja u Republici Hrvatskoj i za posljedicu imamo značajan pad zaposlenosti odnosno povećanje nezaposlenosti. Stopa registrirane nezaposlenosti trenutno u Hrvatskoj iznosi 14% za mjesec lipanj. Takav negativan trend na tržištu rada potrebno je što prije zaustaviti i tako spriječiti nove negativne posljedice otpuštanja radnika, posebno u onim gospodarskim granama koje najviše osjećaju posljedice recesijske krize a to su prije svega prehrambena, drvna, tekstilna, metalna i još neke druge industrije i normalno ne smijemo tu zaboraviti i građevinarstvo. Kako bi se poslodavcima pomoglo da smanje troškove rada i očuvaju većinu radnih mjesta do dolaska boljih dana odnosno pokretanja novih gospodarskih aktivnosti ovaj zakon je dobro došao. Ja vjerujem da pa i opozicija ja vjerujem da ga neće previše kritizirati. Inicijativu za donošenje Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta, odnosno da se skrati radni tjedan u onim gospodarskim granama koje osjećaju pojačane posljedice svjetske ekonomske krize, predložilo je ekonomsko vijeće pri Vladi Republike Hrvatske još krajem prošle godine. Svi socijalni partneri bili su jedinstveni u potpori takvoj inicijativi kojom će se spasiti radna mjesta, znači zaustaviti otpuštanje radnika. Predloženi zakon uređuje isplatu potpora poslodavcima s ciljem da umjesto otkaza ugovora o radu skrate puno radno vrijeme tjedna, znači koje je sada 40 sati na 32 sata tjedno, tj. da skrate to radno vrijeme za negdje 20% bi se smanjio taj tjedni fond sati. Iskustva za uvođenje skraćenog radnog tjedna postoje u Europskoj uniji koja je i preporučila svojim članicama skraćenje radnog tjedna kako bi u kriznim uvjetima sačuvala više radnih mjesta, jer vjerujem da vam je poznata procjena EUROSTAT-a da bi u Uniji bez posla u ovoj i sljedećoj godini moglo ostati negdje oko 8,5 milijuna radnika. Tako da eto i onima koji nas najviše kritiziraju mislim da i ovaj podatak bi trebao govoriti da je ipak kriza ne samo u Hrvatskoj, nego i u drugim zemljama Europske unije koje su sigurno ekonomski daleko, daleko jače od Hrvatske. Nama susjedna Slovenija taj radni tjedan je skratila sa 40 na 36 sati, a u Njemačkoj su neke tvrtke donijele odluke da radni tjedan svega tri dana u tjednu. Potporu koju će poslodavci ostvariti putem ovog zakona sastoji se iz dva dijela. Prvi dio je 20% iznosa doprinosa znači između stare i nove plaće i 10% razlike između stare i nove plaće u neto iznosu, odnosno 13% za radnike koji uzdržavaju dijete. Poslodavci, da bi ostvarili ovu hvalevrijednu potporu, moraju normalno podnijeti zahtjev Hrvatskom zavodu za zapošljavanje, to negdje najkasnije do 31. lipnja iduće godine, znači 2010. godine, pri čemu moraju dokazati svoje poslovne teškoće, ali ovaj zakon isključuje one poslodavce koji su kronični gubitaši ili su u blokadi ili se koriste institutom prekovremenog rada. Znači, pravo imaju samo oni koji u 2007. godini nisu poslovali sa gubitkom, već s dobiti, a tijekom jednog polugodišta ili cijele 2008. godine ili početkom 2009. godine ostvarili taj gubitak. Poslodavci će isto tako morati izraditi program očuvanja radnih mjesta, tj. program skraćivanja radnog vremena i na njega dobiti suglasnost radničkog vijeća ili sindikalnog povjerenika ukoliko nemaju radničko vijeće u poduzeću, odnosno ako nemaju ni radničko vijeće ni sindikat u poduzeću morat će dobit suglasnost od Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Tvrtke u kojima se primjeni ovaj zakon dostaviti će popis zaposlenika Hrvatskom zavodu za zapošljavanje koji će na temelju tog popisa uplaćivati potporu kao i doprinose za mirovinsko i zdravstveno osiguranje. Iako se ovim prijedlogom zakona u hrvatsko zakonodavstvo uvodi novi oblik državnih potpora koji će se financirati iz državnog proračuna, za ovo neće biti potrebno dodatno osigurati sredstva s obzirom da Hrvatski zavod za zapošljavanje ima već osigurana ta sredstva za isplatu državnih potpora po osnovi ovog prijedloga zakona. Ova mjera je mjera za premošćivanje ove krizne situacije, ona je dobrodošla i ja vjerujem da nema nitko zdravog razuma protiv da radnici ostaju u sferi rada i u sferi radnih odnosa, nego da budu otpušteni i faktični teret Hrvatskom zavodu za zapošljavanje, sami sebi, centrima za socijalnu skrb i ne znam sve kome. Ove potpore se isplaćuju dok je zakon na snazi, znači to je jedan u nizu ovih zakona sa određenim rokom trajanja, tako da i ovaj zakon ima rok trajanja do 31. prosinca iduće godine. I upravo iz svih ovih pozitivnih namjera koje je zakon ovdje propisao, klub Hrvatske demokratske zajednice je podržao ovaj predloženi zakon. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Eto zbog ukupne situacije u kojoj se nalazimo, a bilo je o tome u prethodna dva dana jako puno riječi, u gospodarstvu Republike Hrvatske došlo je do usporavanja gospodarske aktivnosti, što je rezultiralo između ostalog i povećanjem nezaposlenosti. U evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje bilježi se u prvih šest mjeseci 5% veća nezaposlenost u odnosu na isto razdoblje prošle godine ili imamo 12431 osobu kao novo prijavljenu. Od njih 50% dolazi izravno iz prekinutog radnog odnosa. Zbog znatnog pada BDP-a, industrijske proizvodnje, zbog rasta bruto inozemnog duga i smanjenja opće potrošnje, doći će do povećanja otkazivanja ugovora o radu. Ovim zakonom uvodi se novi oblik državnih potpora koje će sačuvati zaposlenost na postojećoj razini. Sredstva će se iznaći u proračunu preraspodjelom na stavci koja osigurava materijalno-pravnu zaštitu nezaposlenih osoba i u stavci koja ima sredstva za sufinanciranje novog zapošljavanja. Budući je pretpostavka da bi do kraja 2009. godine bez posla moglo ostati 50 tisuća radnika, ovim Zakonom o potpori trebalo bi se obuhvatiti oko ukupno 250 tisuća radnika kojima će se radno vrijeme smanjiti za 20%, a za to je potrebno osigurati 200 milijuna kuna. Ovim prijedlogom zakona poslodavca se obvezuje na uplatu doprinosa, a skraćeno radno vrijeme od 32 sata računalo bi se kao puno radno vrijeme. Neću ponavljati sve one detalje o kojima je govorio kolega Kunst koji su se napisali u ovom zakonu, ali ću na kraju reći da će zastupnici kluba Hrvatske narodne stranke podržati ovaj prijedlog zakona, ali samo kao kratkoročno rješenje za gospodarstvo koje se našlo u beskrajno velikim poteškoćama.
Hvala. Klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Pa ja se isto slažem sa gospodinom Kunstom da nitko zdravog razuma u ovom trenutku u ovim prilikama u ovoj zemlji u ovome času ne bi trebao biti protiv ovoga zakona. 2009. Hrvatska će ostati bez 50, netko kaže možda i 80 tisuća radnih mjesta. I doista, u ovome trenutku svi se slažemo, nema većeg prioriteta od spašavanja radnih mjesta. To je zasigurno ili to bi trebao biti prioritet nad prioritetima. Mi u ovome času u Republici Hrvatskoj imamo negdje oko milijun 580 tisuća radnika, s druge strane imamo milijun 180 tisuća umirovljenika. To je taj famozni omjer 1:1,37, 38. U Istri je taj omjer radnik-umirovljenik 2:1. Međutim, ako toj brojci od 1 milijuna 180 tisuća umirovljenika pridodamo i 300 tisuća nas koji smo u javnoj službi, lokalnoj samoupravi, državnim uredima itd., onda dolazimo do omjera 1 radnik naspram jednog umirovljenika, tj. pod navodnicima nadgradnji. Ako je tome tako, a tome je tako, onda to govori da smo svi zajedno zreli za jednu ozbiljnu rekonstrukciju državnog i lokalnog aparata. Dozvolite mi da citiram ovdje u uvodnoj ocjeni ovoga zakona, gdje se doslovce kaže da zbog njenog utjecaja, misli se na krizu, dobro, na gospodarstvo i tržište rada Republike Hrvatske došlo je do značajnog povećanja broja novoprijavljenih osoba u evidenciji nezaposlenih. U prvih 6 mjeseci ove godine broj nezaposlenih u evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje bio je 5% veći nego u istom razdoblju prethodne godine, odnosno novoprijavljenih je 12 tisuća 431 osoba, više nego u istom razdoblju prethodne godine. Opći trend kretanja na tržištu rada je rast stope nezaposlenosti, pad stope zaposlenosti, obzirom da gotovo 50% novoprijavljenih u evidenciji nezaposlenih ulazi izravno ili iz prekinutog radnog odnosa, to želim podvući, te u svibnju ove godine stopa registrirane nezaposlenosti iznosila je 14,4% cijeneći pri tome i ukupna makroekonomska kretanja koja za prvo tromjesečje ove godine ukazuju na znatan pad bruto domaćeg proizvoda 6,7%, pad industrijske proizvodnje 7,1%, rast bruto inozemnog duga, smanjenje opće potrošnje neophodno je u cilju sprječavanja povećanja broja nezaposlenih, odnosno daljnjeg otkazivanja ugovora o radu radnika i sprječavanje nastanka dodatnih troškova otpuštanja radnika primijeniti načela fleksibilnosti kako bi se poslovnim subjektima omogućila prilagodba poslovanja u novonastalim okolnostima itd., itd. Situacija već iz ovog se vidi da je krajnje ozbiljna, morat ćemo osim rekonstrukcije državnog i lokalnog aparata vjerojatno srezati potpore, provesti novu mirovinsku, vjerojatno novu poresku reformu, obustaviti neke investicije s niskim stopama povrata, navodno da se to jučer o tome govorilo gdje bi se ostavile investicije u cestogradnji u iznosu od 8 milijardi kuna, vjerojatno ćemo morati uskoro izvanproračunske fondove podvesti pod proračun itd., itd. Zašto je tome tako? Pa logično, cijene su recimo 2005. do 2009. rasle po stopi od 16%, a proračun nam je rastao po stopi od 33%, daleko brže od bruto društvenog proizvoda i razumljivo da se je onda na temelju toga država pod navodnicima potrošila. Interesantan je, jedan tekst sam dobio, pročitat ću samo mišljenje Hrvatske udruge poslodavaca gdje oni doslovce kažu da su zadovoljni Vladinim prijedlogom zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta temeljem kojih će država pomagati tvrtkama koje zbog ekonomske krize imaju problema u poslovanju te odluče skratiti radni tjedan. Gospodin Kovačević, da iz te udruge HUP-a kaže da su to odlične mjere, ali biti će problema u njihovoj provedbi jer se kaže boji da veliki broj radnika sada neće pristati na skraćivanje radnog tjedna. Kao što smo čuli od državnog tajnika, za provedbu ovoga zakona osiguravati će se ove godine negdje oko 200 milijuna kuna. Veliki broj tvrtki u Hrvatskoj kao dio svog antirecesijskog ili ne znam kako bih ga nazvao programa, još u siječnju ove godine smanjilo je gospodo plaće svojim djelatnicima i tu je, usuđujem se reći, ta razlika bila čak i znatno veća od onoga što je Vlada srezivala svojim zaposlenicima. Tu su rezanja bila negdje oko 20%, a sada će radničke plaće dodatno osiromašiti ovaj famozni porez solidarnosti od 2, odnosno 4% koje ubire država. Skraćivanjem radnog tjedna isto tako ne može se provesti bez pristanka radnika, a oni će sada teško to prihvatiti jer su im primanja itekako snižena. Skraćivanjem radnog tjedna znači naravno i proporcionalno smanjenje plaća. Prema Vladinom prijedlogu potpore za skraćeni radni tjedan biti će dvojake. Jedne su razlike doprinos između pune plaće i one smanjene nakon skraćivanja radnog tjedna koje će država uplaćivati u vlastiti proračun, a druge su izravne naknade za razliku plaća, no tu će država pokrivati maksimalno 10 do 13%, samo ako radnik uzdržava dijete. Računica je jednostavna. Ako bi poslodavci zbog skraćenja radnog tjedna plaće srezali recimo 20% zbog tog neradnog petka, radnička primanja u najboljem slučaju smanjila bi se još 10%, a vjerojatno to će biti i više. Ovo treće kresanje plaća u svega 8 mjeseci radnici, to je posve logično, pokušat će izbjeći. Da se razumijemo, ja bih se čak u ovom trenutku usudio reći da su često ovi mali trgovci, mali ugostitelji, mali poslodavci, čak i u goroj poziciji od radnika koji rade kod njih. Zašto? Ako su obrtnici odgovaraju cijelom svojom imovinom, rade kao sivonje, a situacija im je krajnja, krajnja neizvjesna. Ako oni dođu u problem, a doći će mnogi, sa njima naprosto odlazi i minuli rad generacija i generacija. Svi su prezaduženi, nitko više nije u stanju doći do nekog poslovnog kredita, postavlja se pitanje dokle će uspijevati održati postojeći broj radnika. Prema procjenama HUP-a, Hrvatska udruga poslodavaca, znači pomoć je potrebna za očuvanje 130 tisuća radnih mjesta u hrvatskoj industriji. Kada se ništa ne bi poduzelo do konca godine bez posla u hrvatskoj industriji ostalo bi najmanje 50 hiljada ljudi. Koliko je tvrtki potencijalnih korisnika državne pomoći za skraćeni radni tjedan u HUP-u nisu mogli procijeniti jer će u najvećem broju slučajeva potpore tražiti dijelovi firmi itd. Znači ne cijela firma, nego recimo dijelovi firmi. I još samo jedan detalj. Kovačević kaže da neće biti problema sa zadovoljavanjem kriterija koje tvrtke moraju ispuniti da bi se kvalificirali za dobivanje potpora. Zakon propisuje jasno da poslodavac mora dokazati da nije poslovao s gubitkom u 2007., da njegov gubitak nije nastao prije kraja srpnja prošle godine, nego u drugom polugodištu 2009. ili u prvom polugodištu 2008. ili u prvom polugodištu 2009. Potpore jasno, ono što svi znamo, vidimo ne mogu dobiti poslodavci koji imaju nekih nepodmirenih obveza po osnovi doprinosa i poreza prema državnim tijelima. Ono čega se sigurno na taj način svi mi trebamo uplašiti to je dodatni pad javne potrošnje, znači dodatno punjenje proračuna, bojimo se ili trebamo se bojati socijalnog udara iako, još jedanput ću ponoviti, ovo je naprosto dobra mjera. Bolje je spasiti jedno radno mjesto s minusom plaće 10, 15%, nego teret prebaciti 100% na radnika ili na državu kroz financiranje burze koja se opet, rada, koja se opet financira iz proračuna, tj. preostalih plaća radnika. Međutim, ovaj zakon sumnjam da može spasiti u ovom trenutku i tekstilnu industriju, malu trgovinu, brodogradnju više ne može spasiti, osim uljanika sve je išlo kaput, pa i građevinarstvo dolazi u ozbiljne probleme. Ako se odustane od ove cestogradnje zauzvrat bi trebalo odmah početi graditi neke bolnice i tome slično. Prije dvije godine mi smo u Istri otprilike ovako govorili, da prvi ulazimo u krizu zbog izvoznog karaktera naše ekonomije, plus turizma, ali ćemo isto tako prvi iz ove krize izaći i taj oporavak je sada na djelu. Ali smo si isto tako postavili pitanje što će biti s onima koji rade isključivo na hrvatskom tržištu. E tu vidimo sada da naprosto slijedi ovaj kaos, ukoliko jasno ti koji rade s hrvatskim tržištem nisu monopolisti. Mislim da znate na koga se to odnosi. Tko je za ovo kriv? Pustimo sada Vladu ili bivše članove Vlade, neka se oni odmaraju, njima odmor, 4 i pol milijona ljudi jasno ima brigu šta će biti sa njihovim plaćama, kreditima, penzijama itd., ali mislim da smo u velikoj mjeri za ovakvo stanje u ovoj zemlji krivi kako ljudi koji su na vlasti, tako mi u opoziciji, pa i mediji, zeleni, ne znam koji sve ne. Zašto? Zato jer smo se naprosto borili, takmičili tko će više investicija iz Hrvatske otjerati, a ne u Hrvatsku dovesti. Od 2000. do 2009. mi smo otjerali stranih investitora koji su ovdje bili spremni uložiti oko 5 milijardi eura. Sa tih 5 milijardi eura moglo se otvoriti i oko 50 tisuća radnih mjesta koliko će ih ove godine Hrvatska na žalost izgubiti. Te investicije od 5 milijardi eura, nije bitno da li je riječ o turizmu, industriji i tome slično, poljoprivredi, sigurno bi digle bruto društveni proizvod za 10%, sigurno bi povećale izvoz za 10%, a ponavljam mi smo se naprosto trudili tko će više tih investicija otjerati. Ove godine vidimo, dobro zastupnici su već ostali preko možda već 3 plaće, ostali u javnom sektoru ostaju bez jedne i pol plaće, 2010. taj trend će se na žalost i nastaviti. E sad što smo napravili, napravili smo. U ovom trenutku i da hoćemo ne možemo doći do nikakvog relevantnog kapitala zato jer nitko u svijetu u ništa pod navodnicima ne ulazi. Što smo napravili takvim jednim ponašanjem, borbom protiv svega, napravili smo zlo naciji. Na kraju šta će se dogoditi? Stranci će nas za 3, 4 godine još jeftinije kupiti, mi ćemo se još jeftinije prodati, a danas vidimo i sami i da želite nitko nije zainteresiran za bilo koju investiciju u Republici Hrvatskoj. I što to govori? To govori da mi doslovce moramo krenuti iz početka, raditi, ne suprotstavljati se svakoj investiciji, ne samo tražiti što će za nas u onoj kenedijevoj država učiniti, nego upitati s što mi možemo učiniti za svoju državu. Jasno politika novih poreza, pitanje koliko će o tome pomoći, treba ući šta ja znam u Europsku uniju, treba isto tako bez obzira na pad tog raspoloženja među građanima do Europske unije reći da Europska unija zove probleme u Hrvatskoj Hrvatskoj nije kriva. Treba dogovoriti se sa susjedima, treba sve, sve treba jasno, ali treba isto tako isplaćivati plaće, penzije, a to je u ovoj zemlji sve teže i teže. Zašto? Između ostalog i zbog te politike ništa nećemo ili treba biti protiv svega. Evo to sam htio reći, a za kraj IDS će glasati za ovaj zakon jasno, zakon je naprosto iznuđen. Koliko je logičan o tom naknadno, ali u ovom trenutku nešto što ipak može ostacima ostataka hrvatske ekonomije koliko toliko pripomoći. Jer ako izgubimo 50-tak tisuća radnih mjesta do kraja godine u industriji, bilo domaćoj, bilo izvoznoj onda će i prihodi u državnom proračunu nastaviti padati u vremenu koje je pod nama, a to bi onda bilo doista katastrofa i za proračune, bilo državi, bilo lokalne samouprave i 4 i pol milijona stanovnika Republike Hrvatske. Mislim još jedanput zakon je logičan i nemamo naprosto kuda nego isto ga prihvatiti.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Prvi gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Ma evo teško mi je gledati kolegu Kajina, pa da ga malo razvedrim. Jedan ispravak. Dakle u ovom trenutku veli kolega Kajin da nitko ništa ne investira u Hrvatsku, što nije točno. Evo upravo smo dovršili razgovor o izgradnji s jednom firmom 5 proizvodnih hala, s drugom jedna proizvodna hala, zatim stambeno naselje malo od 5 ovako većih zgrada. Dakle ide ovih dana se događa. Na svu sreću. Prema tome, kolega osmijeh molim.
Gospodin zastupnik Boris Kunst.
Pa ja bih ispravio ove sve katastrofičarske slutnje zastupnika Kajina kako će u Hrvatskoj sve biti katastrofalno pa je on pobrojao. Ja jednostavno ne znam, on se svega boji, jako je plašljiv čovjek. I ne znam od kuda mu hrabrosti da se za takvu koja će biti katastrofalna kandidira za predsjednika države. To je nevjerojatno kako tu ima. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Gospođa zastupnica Nevenka Majedenić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo zastupnik Kajin kaže da smo utjerali 5 milijardi stranih investicija. To zaista nije točno. I da ste pratili izvješća državnog proračuna od 2004. godine, onda bi primijetili da je bio stalni trend stranih ulaganja. I upravo Vlada od 2004. godine evo i do danas potiče strana ulaganja. Činjenica je a to piše u izvješćima Hrvatske narodne banke za sve te godine da su se iznosi stalno povećavali, da su zaista, Hrvatske narodne banke. A činjenica je također da kada je nastupila kriza 2009. godine, da su ona nešto pala. Ali samo iz toga razloga što su zemlje također u krizi. Dakle zemlje u Europi i u svijetu u krizi i naravno onda taj novac ulažu u svoju zemlju. Prema tome, ne možete reći da je Vlada Republike Hrvatske otjerala 5 milijardi stranih investicija. Mislim da je to zaista neozbiljno i da treba ovdje u Saboru pratiti malo proračuna i izvršenje proračuna, a ne se samo baviti nekim politikantstvom.
I gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ispravit ću netočan navoda da je ovaj zakon iznuđen. Od koga? Ovaj zakon je rezultat razgovora i dogovora Vlade sa socijalnim partnerima i razumijevanja za situaciju u kojoj su se našli oni proizvođači koji se bave izvozom. To je rezultat dogovora i razumijevanja Vlade i socijalnih partnera. Ali uzaludno je kolegu Kajina ispravljati, jer što ga više ispravljaš to on više netočnih navoda. ... [[Upadica se ne razumije.]]
Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa rekao bih da je pred nama zakon koji je rađen po formuli. Sjajna, odlična, dobra ideja, katastrofalna izvedba, rezultat loš zakon. Loš zakon. Govoriti ovo što smo do sada čuli o potrebi da se takav jedan zakon donese da se ozakoni jedna inicijativa koja nije od jučer, koji poznaju druge europske zemlje, gotovo da je i suvišno. Prije nekoliko dana jedne novine izdaju reprint svojih starih novina uz neke važne događaje i u ruke mi je dospio broj sa nadnevkom 12. 9. 2001. I u tim novinama su me upozorili na jedan zanimljiv naslov. Izišlo je kaže u novinama Vidovićev plan, "protiv siromaštva sa skraćenim radnim vremenom". Može li se nezaposlenost smanjiti s skraćenim radnim vremenom? Vjerojatno da. To više što je takva mogućnost preporučena itd. Dakle gospodo, prije 8 godina inicirao sam donošenje ovakvog zakona u vrijeme kada smo imali veliku nezaposlenost i naravno protiv same ideje nemam ništa i smatram da je ona i dobro došla i da ni u kom slučaju nije niti preuranjena. Prije bih rekao da je zakašnjela, bez obzira što većina europskih zemalja sa takvim inicijativama i zakonima idu ipak na određene rokove i to u vremenima recesija ili kriza. Zašto je to dobra ideja? Pa naprosto zato što je neusporedivo skuplje otvoriti novo radno mjesto, nego sačuvati staro radno mjesto. Zato što je i po načelu socijalne pravde, bolje da ljudi imaju ikakva primanja, nego da nemaju nikakva primanja, što je zbog načela kvalitetnijeg punjenja i očuvanja proračuna bolje da iz proračuna ne isplaćuješ naknadu za nezaposlenost, nego da naprotiv da primaš u proračun i u fondove doprinose, poreze itd. Dakle, o tome nema nikakve dvojbe. To je zakon, inicijativa koja je dobro došla i koju podržavam. E sada, što je naopako u ovoj cijeloj priči i zašto žalosti da se zapravo svaka dobra ideja i svaka dobra inicijativa mora izkompromitirati kao što je to učinjeno u ovom slučaju? Prva stvar nije točno, netko je citirao od mojih prethodnika sindikalne vođe i predstavnike HUP-a da su oni objeručke podržali ovaj zakon. To naprosto nije točno. Oni su taj zakon, odnosno inicijativu podržali u vremenu kada se nije znalo da će se ići sa porezom kojega smo upravo ili kojega ćemo na moju veliku žalost izglasati vrlo vjerojatno ili ćete izglasati sutra. Dakle u jednom drugom vremenu u jednom sasvim drugom kontekstu se ta ideja prihvatila. Drugo, nije bila prihvaćena sama izvedba, a izvedba kaže ovo. Izrijekom citiram jednog sindikalnog čelnika koji je rekao "Ono što na mostu dobiješ, na ćupriji izgubiš". Nikada se nije desilo da je načelo da zaposleni, oni koji rade pomažu onima koji su nezaposleni, da se prometne u svoju suprotnost. Ovdje je to slučaj. Čitava ova priča se financira iz smanjenih naknada za nezaposlenost. Dakle nezaposleni financiraju zaposlene. To je potpuno naopako načelo. Druga stvar, zašto je teško povjerovati da će se išta od ovoga zakona moći ostvariti? Teško je zato što se ovim prijedlogom zakona radniku odriče taj koji ide u taj režim, odriče se 90% svoje dnevnice. Tko je to ako nije sto posto siguran da će dobiti otkaz spreman na to. S druge strane i radnici u tim tvrtkama nakon što su im prvo direktori srezali plaće onda ih je opaučila država sa svojim porezom. Sada se ovim zakonom traži da i sindikati jer sindikalni čelnici ili predstavnici radničkih vijeća moraju dati befel, moraju dati podršku da se ide u takvu da i oni sudjeluju u smanjenju plaća radnika u tim tvrtkama. To je vrlo teško za očekivati da će to bilo tko iskoristiti. Šta će se događati? Događat će se s obzirom da se moglo očekivati da će tvrtke koje imaju minimalne plaće da će one sudjelovati najčešće u ovoj cijeloj, da će se one prijavljivati. Ni to sada nije izvjesno. Vrlo je vjerojatno da će se dodatno povećavati rad na crno i da ćemo imati efekte zapravo koji se u obrazloženju ovoga zakona šta se hoće s njima postići da nećemo postići. Zašto nismo napravili ono što radi cijeli svijet? Pa tu 15 kilometara odavde je jedna država s kojom imamo kojekakvih sporova ali koja nekada nešto dobro napravi. Pa oni imaju taj zakon, imaju dobre rezultate. Oni su spasili već negdje oko 20 tisuća radnih mjesta u maloj državi Sloveniji, 20 tisuća radnih mjesta je spašeno. A kako su oni to napravili? Pa išli su na ono što rade Austrijanci i neki drugi, išli su na paušalni iznos od 60 eura za one poslodavce koji su skratili radni tjedan 40 na 36 i 120 eura za one koji su išli s 40 na 32 sata. I svi zadovoljni, mislim da još jedno 150, 160 tvrtki čeka da se uključi u tu cijelu priču. Isto je to tako oročeni period u kojem se to može itd. U ovom našem zakonu, prijedlogu zakona ja to pozdravljam se stimulira da ljudi rade zakonito, da posluju po zakonu, da plaćaju svoje obveze, da imaju radnička vijeća, da imaju sindikate itd. To je dobro ali ja nisam siguran da usred svih onih restrikcija koje smo mi ovdje predvidjeli da će biti dovoljno interesenata zapravo za jedan ovakav zakon. Dakle, ako biste pitali kako se odnositi prema ovom prijedlogu zakona ja bih rekao inicijativa da objeručke, rješenja nikako. Nemojte ono što smo do prije par mjeseci, s čime smo se tako hvalili i hvala Bogu da smo to napravili usklađujući se sa europskim zakonima, što smo donijeli kao nekakvu potporu nezaposlenima da im sada tako drastično uzmemo. Tisuću 500 kuna će dobivati manje ti nezaposleni u odnosu na stanje koje imamo sada. To nije dobra priča. Na jednoj strani nešto ispravljaš, na drugoj strani uzimaš. Ako se želimo stvarno, ako želimo pomoći ljudima kojima su ugrožena radna mjesta, poslodavcima koji se nalaze u takvim prilikama onda zakoni ovako formulirani i napravljeni nisu dobar put da im doista i pomognemo. Ja vjerujem u dobru namjeru u ovom slučaju kad je riječ o prihvaćanju inicijative ali izborite se zaboga ljudi da se taj novac ne uzima nezaposlenima. Ništa nismo napravili na taj način. Socijalna sigurnost odnosno nesigurnost velikog broja ljudi će se povećati a neće se smanjiti. Ili će se sigurno, ili će biti manja nego što je bez ovoga zakona ali to nije nikome cilj.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Prvi je gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče. Ispravljam navod gospodina Vidovića da je dobra ideja pretvorena u loš zakon. ... [[Govornik se ne razumije.]] dobra ideja pretvorena u dobar zakon, jedini provediv zakon u ovom trenutku. A i sam gospodin Vidović citira sam svoj prijedlog i inicijativu iz 2001. godine dok je bio ministar, dok je SDP vodio ovu zemlju da je pokrenuo takvu ideju i inicijativu za uvođenje skraćenog radnog tjedna a to očigledno nije naišlo na potporu u njegovoj stranci dok takav zakon nije zaživio. Tu je dosta kontradikcija. Mislim da je ljudima koji ovo slušaju teško razumjeti da on takvu inicijativu podržava. Predlaže 2001. a SDP ne podržava takvu inicijativu dok su bili u mogućnosti na vrijeme napraviti nešto pametno za vrijeme svoje vladavine. Hvala.
Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče. Ja ću ispraviti dva netočna navoda gospodina Vidovića koji kaže. Prvi je "Čitava priča se financira iz naknade za nezaposlenost.". Netočno gospodine Vidović. "I drugi netočni socijalna sigurnost će se umanjiti." Netočno. Upravo govorimo o prijedlogu novoga zapravo zakona koji još jednog napora od strane države u uspostavljanju ravnoteže između poticanja gospodarstva i očuvanja socijalne kohezije i pravednosti i stabilnosti cjelokupnog gospodarskog sustava. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa zastupnik Vidović je iznio čitav niz netočnih navoda, ja ću pokušati samo dva. Prije svega, nije točno da socijalni partneri nisu sudjelovali u izradi ovog zakona. Iz tri sindikalne središnjice od njih pet su imale svoje predstavnike ali su se svi dogovorili koji su sudjelovali u izradi ovog zakona. Znači, u tom zakonu su sudjelovali socijalni partneri i to je prva netočna ili kako je rekao jučer gospodin Vidović da je to laž. Drugo, nije točno da se 90% smanjuje. Trebate se primiti matematike zastupniče pa ćete vidjeti da je to nekih 37,2% razlike između stare i nove bruto plaće i 10% ili 13% ovisno o djetetu i da je to negdje ako ćete računati na tisuću kuna vam je to negdje oko 440 kuna koje će se gubiti, kažem na tisuću kuna kada bi to sve, o razlici govorimo. Znači, to nema nikakve veze sa 90%.
Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče. Ovaj Konačni prijedlog zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta već u članku 1. polazi od netočnosti. Naime, u članku 1. izrijekom se kaže da se ovim zakonom radi ograničavanja negativnih učinaka svjetske gospodarske krize na tržište rada u Republici Hrvatskoj uređuju uvjeti, visina i način ostvarivanja potpore za očuvanje radnih mjesta. Što ovdje samo radi učinak svjetske krize? Dakle, Vlada ne priznaje, ponovo bježi od bilo kakve odgovornosti, ni riječi o tome. Dakle, ponovo imamo na djelu svak je kriv, prvi, drugi, treći, ali nikad Vlada niti je za što kriva niti je za što odgovorna. Bijegom od odgovornosti ne mogu se srediti stvari. Dakle, ono što smo očekivali ako Vlada misli ozbiljno da prizna situaciju i soj dio odgovornosti u tome. Toga ovdje nema. Da ne ponavljam sve što je rekao kolega Vidović, samo bih htjela nešto reći. Mi imamo prijedlog zakona da se neisplata plaće radniku tretira kao kazneno djelo. Mi znamo da u ovim vremenima krize i pojedinci i tvrtke dolaze u teške probleme. Međutim, isto tako ovo je prilika da mnogi love u mutnom i to će oni raditi. Dakle, i u ovom trenutku i oni koji mogu isplaćivati plaće to ne rade ili je ne isplaćuju u punom iznosu. Isto tako, mnogi ostaju bez svog radnog mjesta i onda kada to nije nužno i kada to nije opravdano. Vlada u odgovoru na taj naš prijedlog odgovora jednom administrativnom rečenicom koja nije točna niti u tom dijelu, pa kaže ovako. Kazneni zakon se često mijenjao i ne bi bilo dobro eto radi pravne sigurnosti da bi se to stipuliralo i unijelo u naše kazneno zakonodavstvo, da bi na takav način poslali poruku da država neće tolerirati takva stanja. Međutim, Vlada kaže da je pravna, da bi upravo izmjena Kaznenog zakona u tom dijelu činila pravni sustav nesigurnim. Znači, nema se namjera osnovna zaštiti radnika u njegovim temeljnim pravima, a to je isplata plaće. Prema tome, evo ni ovaj prijedlog zakona iz tih razloga, dakle gdje se ne priznaje situacija zbog čega smo e ovdje doveli i zbog toga što kaže da je isplata plaće radniku kazneno djelo da bi to dovelo do pravne nesigurnosti. Pa se postavlja pitanje čiju pravnu sigurnost ova vlast štiti? Onih koji neće da ispunjavaju svoje temeljne obveze, a na takav način oštećuju i radnika i njegovu obitelj i cijelu državu. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Branko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice Ingrid, htio bih samo dodati da ne samo da ovdje se udara po radniku, ovaj zakon u sebi sadrži još neke stavke koje su apsolutno upitne za mene. Dakle, u kaznenim odredbama se govori o tome da će se kazniti poslodavac koji neredovito isplaćuje plaću ili ne podmiruje obvezne doprinose i to kaznom, ni manje ni više, od 100 do 200 tisuća kuna. Uzmite jednog malog poduzetnika koji ispunjava sve uvjete za potporu, dobije potporu, a u ovim ludim vremenima kad se ne zna što će sutra biti, a kamoli za tri ili šest mjeseci, ne uspije isplatiti plaću odnosno platiti doprinose. Vi ćete tražiti po ovome zakonu od tog malog poduzetnika da plati kaznu od 100 do 200 tisuća, a on ne može ni plaću isplatiti. Apsolutno neodrživo. Predlažem, uzmite mu novac nazad, stvorite obavezu prema njemu u odnosu na povrat potpore, ali nemojte ga kažnjavat. Jer ovo je vrijeme u kojem takve kazne su neodržive. I druga stvar koja isto tako se vezuje uz ovo što je Ingrid govorila, ali i prethodnici, u zakonu koji je idući na dnevnom redu, u obrazloženju tog zakona i ocjeni izvora potrebnih za realizaciju zakona kojim se kidaju potpore nezaposlenima, ova Vlada odnosno predlagač je zapisao, ne mi koji to govorimo, nego je predlagač zapisao da će se ovim zakonom uštediti 30 milijuna kuna tijekom 2010. godine, a ta će sredstva biti preusmjerena na mjere i potpore za očuvanje radnih mjesta. Ma molim vas lijepo. Vi ste to napisali. A ovo da nije tragično bilo bi smiješno i zaista potvrđuje ono što je i kolega maloprije rekao da se uzima ljudima koji ostaju bez radnog mjesta i preusmjeravaju se ta sredstva na osobe koje će zahvaljujući između ostalog i ovom zakonu koji mi pozdravljamo, sačuvati svoje radno mjesto. Pa barem se čuvajte od ovih formulacija ako ništa drugo. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospođa zastupnica …
Ovo je ozbiljan problem o čemu govorite da će i mali poslodavci i obrtnici ne svojom krivnjom doći u tešku situaciju, a da će ih država nemilosrdno kazniti. I upravo zbog toga govorim koliko je neophodna izmjena Kaznenog zakona i to pod hitno, u ovom smislu da se neisplata plaće radniku tretira kao kazneno djelo. Mi smo to dobro formulirali na način da smo rekli upravo za one poslodavce koji neopravdano, dakle bez svoje krivnje odnosno namjerno, sa svojom krivnjom, ne žele isplatiti plaće radnika. Dakle, nije to jedna administrativna mjera kao što se ovdje želi kazniti i ovakve male, u pravilu male poslodavce. Dakle, intencija je bila upravo da se kazne oni koji namjerno i u ovim posebno teškim vremenima izbjegavaju svoju temeljnu obvezu, isplatiti plaću radniku.
Gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa evo odmah ću reći na početku ja ću podržati donošenje ovog zakona iz razloga što smatram da je očuvanje radnih mjesta u ovom trenutku za Republiku Hrvatske i za njene građane od izuzetnog značaja. Zbog utjecaja gospodarske i financijske krize bilo je potrebno dakle radi ograničavanja njenih negativnih posljedica donijeti jedan ovakav propis kako bi se što više radnih mjesta uspjelo sačuvati i kako bi Hrvatski zavod za zapošljavanje bilježio što manji broj prijavljenih nezaposlenih radnika. Cilj ovog prijedloga zakona jest da se poslodavcima isplati potpora ukoliko umjesto, dakle da otkazuju ugovore o radu svojim radnicima skrate puno radno vrijeme sa sadašnjih 40 sati na 32 sata tjedno i tako očuvaju punu zaposlenost u cijeloj tvrtci ili barem u jednoj njenoj organizacijskoj jedinici. U članku 3. ovog zakona predviđeno je koliku potporu bi primali poslodavci koji bi skratili puno radno vrijeme. Kolega Kunst je o tome u ime kluba kad je govorio detaljno govorio pa neću to ponavljati. Ali evo, članak 4. ovog zakona regulira koji su to poslodavci koji bi imali pravo na potporu i o tome je kolega Kunst govorio, ali evo mislim da možda nije na odmet još jednom spomenuti da su to poslodavci koji u 2007. godini nisu poslovali sa gubitkom, nadalje koji su u drugom polugodištu 2008. godine, odnosno prethodnom polugodištu 2009. godine imali gubitak u poslovanju, a koji nije nastao u razdoblju do 31. srpnja 2008. godine, da ti poslodavci moraju izraditi program za očuvanje radnih mjesta skraćivanjem radnog vremena, da za taj program moraju dobiti suglasnost radničkog vijeća ili sindikalnog povjerenika. Ako nemaju radničko vijeće ni sindikalnog povjerenika, tada suglasnost moraju dobiti od Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i da prije podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore nema nepodmirenih obveza za doprinose prema posebnom propisu. Predlagatelj je evo u uvodnom dijelu ovog prijedloga zakona detaljno obrazložio da za ovaj zakon nisu potrebna dodatna sredstva obzirom da će sredstva od smanjivanja naknade za vrijeme nezaposlenosti biti usmjerena u očuvanje radnih mjesta, a također sredstva koja su namijenjena aktivnoj mjeri zapošljavanja, aktivnoj politici zapošljavanja vidljivo je da evo, do polovine ove godine skoro uopće nisu korištena pa će i ona biti usmjerena u očuvanje radnih mjesta. Svakako evo želim još napomenuti da je ovo jedna također kratkoročna mjera koja će čvrsto vjerujem sačuvati broj radnih mjesta u Republici Hrvatskoj i kako neće biti većeg priliva nezaposlenih ljudi u evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Evo, još jednom ističem, podržavam donošenje ovog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Ja ću još isto jedanputa istaknuti što je cilj ovog zakona skraćivanjem punoga radnoga vremena kako bi se ograničili negativni učinci gospodarske krize na tržištu rada u Hrvatskoj kroz uređivanje uvjeta visine i načina ostvarivanja potpora za očuvanje postojećih radnih mjesta, živućih radnih mjesta. Dakle, uvodi se novi oblik državnih potpora radi očuvanja radnih mjesta kad poslodavac koji je prisiljen smanjiti svoje gospodarske aktivnosti. Osim toga, cilj ovoga zakona je jasan. Želi se smanjiti, kao što smo već i čuli do sada, ali nije na odmet još jedanputa ponoviti, priliv novih radno sposobnih nezaposlenih osoba i zadržati postojeću stopu zaposlenosti na ovoj razini. Za skraćivanje trajanja punog radnog vremena do 32 sata tjedno u državnom proračunu je za 250 tisuća radnika osigurano 200 milijuna kuna jer je to vrijeme po ovome zakonu koje se računa kao puno radno vrijeme. Kako god treba reći da se radi o jednoj od mjera sa ograničenim trajanjem radi premošćivanja negativnih učinaka gospodarske krize. Isto tako treba reći da je trošak isplate ovih potpora puno manji od eventualnih troškova koje bi eventualno temeljem važećih propisa isplaćivana radnicima naknada, odnosno šteta ukoliko bi došlo do otkaza ugovora o radu. Ovim se zakonom jasno želi poručiti da ova Vlada nastavlja sa ulaganjima u gospodarstvo, kao i osiguranjem, kao što sam već rekla, socijalne kohezije da djeluje brzo i učinkovito na nadolazeće rizike, da je spremna na nove izazove u skladu sa raspoloživim uvjetima i mogućnostima. U konačnici, ovaj prijedlog zakona kao novi okvir napora od strane države je doprinos u ravnoteži između poticanja gospodarstva i očuvanja socijalne povezanosti, pravednosti i stabilnosti cjelokupnog gospodarskog sustava. Stoga su ovo razlozi, odnosno ovo su sve razlozi radi kojih ću podržati donošenje ovog zakona u hitnoj proceduri. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Ja u svakom slučaju dajem potporu Prijedlogu zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta jednostavno zato što mislim da je radno mjesto neko temeljno pravo iz kojega onda, kasnije ćemo vidjeti, može eventualno izvlačiti i neka druga svoja temeljna prava. Dakle, mislim da je ovakav zakon bio neophodan, da dolazi u vrijeme kad su nas okolnosti dovele do toga da smo svjesni da je poseban Zakon o potpori očuvanja radnih mjesta neophodan i bez obzira na moguće primjedbe i konkretne prijedloge koji su dati mislim da uz eventualne amandmane ovakav zakon apsolutno može biti podržan. Međutim evo ovih par dana i danas vezano na istu ovu temu, samo u širem kontekstu, zaposlenja, rada, prihoda, novaca koji imamo na raspolaganju i kako ćemo ih trošiti manje-više se neovisno o točki dnevnog reda vode iste rasprave, isti dijalozi u smislu replika, ispravaka navoda, sve na neki način isto i vrlo često se spominje riječ harač da bi se s time zapravo skrenulo s jednim tema na samo jednu konkretnu. Govori se o haraču, međutim haračilo se odavno i haračani se uvijek, tako da ne bi tome pridavao neku posebnu vrijednost osim neke političke ili politikantske dimenzije. Ali nešto drugo što je izuzetno važno za sve ove rasprave, uključujući raspravu o rebalansu proračuna, o samom proračunu i o svim ovim zakonima koji omogućavaju rebalans proračuna da se provede nisam čuo ni od koga ono što mi se čini da je bitno i esencijalno. Naravno radno mjesto znači zaposlenje, ali zaposlenje bi trebalo značiti rad, a rad bi trebao značiti efikasnost. Nisam čuo ni u jednoj raspravi da se govori o radu, da se govori o obavezi na rad, da rad pogotovo efikasan rad može proizvesti nešto što će nas izvlačiti iz kriza ili neće dozvoliti da upadnemo u krize i odgovornosti za nerad i onih koji rade i odgovornosti jednoj zašto se uz rebalans financijski neradi i rebalans zaposlenosti. Naravno na prvom mjestu uvijek u pitanju količina posla. Ima li posla ili nema posla, ali isto tako ovisno o efikasnosti tog posla kojeg ima, o broju radnih mjesta, potrebitosti tih radnih mjesta, visini plaće kao stimulansa ili nagradi koja se svodi na uranilovku, dolazimo do rezultata koji nešto mogu oploditi ili ostati tek tako. Postoje samo dva načina poslodavca koja to mogu omogućiti. Jedno je država, drugo su poduzetnici, ljudi spremni da ulažu, da riskiraju vlastito i da proizvode. Ali govoreći cijelo vrijeme o rashodima državnog proračuna, a vezano je na radna mjesta i osiguranje primanja na tim radnim mjestima, vrlo malo se govorilo ili gotovo ništa se nije govorilo o punjenju proračuna. Sjećamo se i prošlih vremena gdje je bilo važno biti zaposlen, raditi, uvijek manje od onoga koliko će ti biti plaćeno. Sjećam se vlastitih iskustva iz Sovjetskog saveza onda, Rusije, Moskve gdje je zaposlenje bilo čuvati prve stepenice eskalatora, pa se onda vodilo o tome koliko su svi zaposleni. Svjesni smo isto tako stanja u našem gospodarstvu, brodogradnji koje ima problema, građevinarstvu koje ima problema, tekstilnoj industriji, metalnoj industriji itd., što se opet svodi na pitanje određene efikasnosti, racionalnosti poslovanja, gubicima i krađi kao što je neki dan govorio Ozren Matijašević, koliko je gradela u splitskom škveru recimo napravljeno i odneseno kući. Sve je to pitanje na kojem se gradi naše današnje stanje, jer ja ne vjerujem da država postoji kao neki apstraktni pojam. Svi smo mi država i sve ono što se u državi događa je slika onoga kakvi smo mi. Smeće koje ostavljamo na plaži nakon, u nekoj uvali nakon svog odlaska i uživanja tog jutra tamo je smeće koje ćemo zateći u nekoj drugoj uvali. Nije to tuđe smeće, to je naše smeće. Dakle, vrlo je važna ta svijest pojedinca na kojoj se gradi svijest jednog društva i mislim da na tome premalo radimo da bi kazali koliko je čovjek odgovoran svojim radom prema samom sebi i društvu i ta njegova efikasnost koliko radi, koliko sabotira. S time što mislim da efikasnost ovoga Sabora i nas sabornika nije u količini rada u smislu većeg i dužeg govorenja, nego što manje govorenja i manje jalovih rasprava. Jedna obrnuta proporcija, odnosno to je moj sud temeljem relativno kratkog iskustva. Još nešto što mi se čini vrlo važno kad govorimo o našoj ekonomiji, stanju proračuna, odnosno stanju svih nas, odnosno o količini sms poruka, broja mobitela, telefonskih poziva. To je jedna priča koju sam jučer sa kolegom Marićem malo porazgovarao čisto u jednoj ovako jezičnoj atraktivnosti da rad na crno rađa sivu ekonomiju. Valjda se ispire s vremenom. Nema kolege Marića. Ispire pa ta crna boja se pretvara u sivu. Ali očito taj jedan paralelni život koji postoji u vremenima krize i izvan krize nešto znači, tako da je za očuvanje radnih mjesta i prihode države vrlo važno kontroliranje te jedne sive zone ili ako hoćete rada na crno da bi donio. U samo jedno jutro, pred par dana, u samo jedno jutro meni kao saborskom zastupniku, a naravno znajući da sam u tom profilu zvanja i zanimanja intervenirano mi je za 270 milijuna eura investicije za koje su osigurani novci, ali negdje u nekoj ladici stoji ili ovdje ili ovdje ili ondje. Dakle to pokazuje da svi oni koji su morali riješiti neki problem, neku žalbu, dati neki dokument itd., nisu svjesni koliko su oni dio toga proračuna i pogledajte 270 milijona eura koliko je to plaća od tisuću eura ili 500 eura. Koliko je to plaća koji stoji blokirano. To je dijelom na tragu onoga o kojem je govorio kolega Kajin, spomenuo u jednom svom gore dole govorenju, ali sam htio kazati da to nije pitanje Vlade, nego da je to pitanje opće svijesti, da to nije pitanje državnog aparata koji vodi, nego naše svijesti, jer taj jedan aparat traje vječito, stalno a ne mijenja se izborom onih koji će biti na vrhu. Zato me i ne brine pitanje, mislim brine, ali imam svoje vlastito iskustvo, pa zato kažem da me ne brine. Ja svaki mjesec radim svoj rebalans kućni pa mi je i logično da i država ima svoje rebalanse. Čovjek se mora prilagođavati okolnostima koji jesu. Ja sam se navikao živjeti ne na račun kredita, premda sam odgojen u vrijeme kredita, jer kredita koji su se na račun devalvacije davali i svatko tko je dizao kredit računao je da je digao danas 100, a da će vratiti sutra 10 u nekim drugim vremenima. I možda je ta svijest još uvijek nama u glavi, živim na račun onoga što sam proizvedem, i kad proizvedem onda nešto od toga ide … [[Govornik se ne razumije.]] I sam sam imao krizu u poslovanju gotovo do bankrota početkom 2000. godine ali sam opet radom svojim i svojih kolega i suradnika koji rade izašao. Dakle, apsolutno podržavam brigu o očuvanju radnih mjesta, ali isto tako potičem teme razgovora kako da efikasnost zaposlenja u radu bude što veća i da se tako punjenjem proračuna smanjuju problemi o kojima danas i ove dane toliko dugo razgovaramo. Hvala lijepo.
Hvala. Tri replike. Prva gospođa zastupnica Željana kalaš.
Hvala gospodine predsjedavajući. Evo ja bih zapravo htjela replicirati uvaženom kolegi Rošinu koji je govorio o ovom jednom dobrom zakonu o kojem ćemo danas raspravljati. I ja kao i vi gospodine Rošin podržavam brigu za očuvanje radnih mjesta, vjerujem da ste i vi kao poslodavac bivši vrlo senzibilizirani za to područje. I rekli ste pa ću vas pokušati nadopuniti, da bez obzira na prijedloge koje smo izrekli danas u okviru ove rasprave, ovaj zakon po vašem mišljenju može biti podržan. Ja se slažem s time. Ali vjerujem da nitko u ovoj raspravi nije dovoljno istaknuo, pa ću pokušati gospodine Rošine dopuniti vas, rekao kako bi svima bilo jeftinije sufinancirati zadržavanje zaposlenosti, nego davati naknade za nezaposlenost. Posljedica globalne krize vidi se u hrvatskom gospodarstvu i ja vjerujem da je ovo mjera koja može spriječiti nekakve negativne trendove koji bi se mogli javiti da se ovakav današnji zakon o kojemu danas raspravljamo ne donese. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Jerko Rošin.
Pa svakako da je dopuna mog uvjerenja sa vašom replikom dobra i korisna. I ja bih samo u svom odgovoru na repliku isto tako naglasio i istakao koliko je naravno ovisi o naravi čovjeka, jer ima ljudi koji šeću Splitskom rivom i kažu ma neću ti ja raditi za 5 tisuća kuna da me ubiješ. To je ispod moje razine. Pa ne radi ništa nego da radi za to. Ali meni se čini da je pitanje čite dokonosti da čovjek treba racionalno trošiti svoje vrijeme. Pa tako i u Saboru možda vrijeme slušajući neke rasprave koje su zapravo nekorisne u međuvremenu napraviti i nešto drugo što eventualno može biti korisno što ja tu pokušavam na neke skromne načine. Hvala.
Gospođa zastupnica Marijana Petir, replika.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče. Pa evo ja bih nekako htjela pohvaliti raspravu gospodina Rošina, jer mi se čini da je on kroz tu raspravu pokušao apelirati na vraćanje etike u financije i posvijestiti kolika je važnost rada i kolika je važnost o radnim mjestima. I ono u čemu se slažemo jest to da svakom treba omogućiti njegovo radno mjesto to je jedno od temeljnih ljudskih prava. No sigurno je da mnogi ljudi danas u Republici Hrvatskoj nemaju radno mjesto. Kao što postoje nažalost i mnogi oni čiji je rad precijenjen, rekla bih i preplaćen. Naime, založila sam se kroz svoju raspravu o rebalansu proračuna da se revidiraju menadžerski ugovori u javnim poduzećima, jer smatram da nije prirodno i normalno da netko mjesečno zarađuje 50 tisuća kuna i da ima sve privilegije od službenog auta, kartice i ostalih stvari. Ali isto tako htjela bih reći da bi se osim na taj način moglo uštediti pa bi se mogle povećati ove naknade za nezaposlene i u nekim drugim sektorima. A to je prije svega kada govorimo o čelnicima pojedinih županija. Ja moram istaknuti primjer Sisačko-moslavačke županije gdje županica ima plaću skoro 30 tisuća kuna, gdje naravno ima službeni auto i karticu. No ono što građane Sisačko-moslavačke županije najviše zabrinjava što uz tako veliku plaću županica u privatne svrhe troši županijski novac tako da kupuje jaja, mirišljavu sol ili da u dva dana potroši na reprezentaciju preko 100 tisuća kuna, pravdajući to dolaskom jednog visokog dužnosnika. Vjerujte mi ja toga čovjeka znam i on doista ne može pojesti u jednom danu za 100 tisuća kuna. Zbog toga mi se čini važno progovoriti u okviru ove teme kolega Rošin i o tome koliko nečiji rad doista vrijedi, da li su neki potplaćeni, a neki preplaćeni i gdje ta cijena graniči sa zlouporabom položaja.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Jerko Ropšin.
Hvala na riječi izgovorenoj koja se zove etika. Čini mi se da je premalo etičnosti općenito u našem životu zavladalo da naša etika na svim poljima, medijski praćeno, u Saboru praćeno, u javnosti praćeno sve spušta na niže razine. I ta etika odgovornosti prema vlastitu radu i odgovornosti našeg rada prema tuđem radu. Jer ja ne mogu napustiti svoj biro a da nisam ljudima koji rade dolje ostavio da zarade ono unaprijed što imaju raditi. Dakle, postoji moja odgovornost moga rada, prema radu drugoga. A kada spominjete županicu vašu, onda vam mogu kazati neko svoje iskustvo koje znam da u drugim županijama nije tako i da mi se čini naravno da na te primjere moramo ukazivati. Danas se vjerojatno radi o jednom ekscesnom negativno slučaju u odnosu na neke druge koje ne bi tako mogao okvalificirati, bar onoga koje ja znam i našega dožupana Splitsko-dalmatinskog.
Gospođa zastupnica Gordana Sobol, replika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Rošin nastojala sam vas stvarno pažljivo slušati. Vi ste u svojoj raspravi pomalo objedinili da tako kažem sve ove i rebalans proračuna i zakone o kojima smo i do ovog časa raspravljali. Ja sam jedna od onih i mislim da nema drugačijeg mišljenja u ovoj sabornici, da dijelim vašu brigu za očuvanje radnih mjesta. I kada ste govorili o tome da evo i vi kao valjda svatko od nas vodi neki svoj vlastiti rebalans proračuna, brigu o vlastitom proračunu itd. Ono međutim kolega Rošin što se očito ne možemo složiti, a to je tko u ovoj državi je taj koji mora podnijeti najveći teret kada je u pitanju ovaj prijedlog zakona o kojem sada raspravljamo, dakle očuvanje radnih mjesta? Pa jel moguće da su to upravo nezaposleni? Vidim državni tajnik maše glavom, oprostite, pa vi ste sa stavke nezaposlenja, tada nezaposlenih skinuli ne 10, 15, 30 milijuna kuna, 127 milijuna kuna. Skinuli ste 9 milijuna kuna na subvencijama poljoprivrednicima malim i srednjim obrtnicima i poduzetnicima u ovom rebalansu proračuna to činite. Skinuli ste i preko 5 milijuna kuna potpora osobama sa invaliditetom iz Fonda za zapošljavanje i rehabilitaciju. Ako ta sredstva ne idu tu, onda molim vas recite nam kamo ta sredstva idu i na što su preraspodijeljena. Dakle na što su unaprijed potrošena? Dakle tu negdje se ne mogu apsolutno složiti da teret očuvanja novih radnih mjesta snose upravo oni koji su ostali, koji u ovom času ostaju bez posla, sura će ostati bez i ostat će bez posla u idućih mjesec dana. To jednostavno ne može biti.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Jerko Rošin.
Kolegice Sobol, kako da vam odgovorim, kako da repliciram vašoj replici kad niste meni replicirali? Treba bi vam gospodin državni tajnik dati odgovore a ne ja. Ja sam digao da ću vam se javiti pa ste kazali da sam obuhvatio svojom raspravom sve ono što je do sada. I to je točno, ja sam kazao da zapravo sve ove točke o kojima se raspravlja govore o jednoj te istoj temi. Koliko ste vi u pravu ili niste u pravu u odnosu na ovaj zakon ja ga toliko nisam studirao i nisam toliko stručan da bi mogao uputiti kritike ili pohvale za svaki članak prijedloga ovog zakona ali mi se kao namjera itekako dopao i zato mu dajem potporu. Ali recimo kolega Grčić nije bio apstraktan, on je bio vrlo konkretan kad je kazao svoj amandman praktički izgovoren čini mi se i čini mi se da je to u redu. Bože daj kad bi u ovoj Sabornici imali što više takvog tipa rasprava u kojima govorimo o konkretnim stvarima a ne ostajemo na razini općeg i političkog nego konkretnog pojedinog zakona, što ne kažem da je sve što je napisano u ovom zakonu apsolutno točno. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Pa ja mislim da je hvale vrijedan svaki napor države pa onda i Sabora koji bi mogao osigurati nova radna mjesta ili zaštititi sadašnja radna mjesta. I u tom smislu dobro je došao ovaj prijedlog zakona ali on je zapravo alibi zakon za neučinkovitost Vladinih antirecesijskih mjera. Zašto? Pa s jedne strane Vlada nudi da država daje potpore za očuvanje radnih mjesta, dakle daje potpore poduzetnicima, tvrtkama, firmama iz državnog proračuna. Istodobno od tih tvrtki, poduzeća donošenjem Zakona o povećanju PDV-a sa 22% na 23% uzima, uzima i na taj način slabi ekonomsku poziciju tvrtki i sasvim sigurno sama Vlada utječe da se daju otkazi u tim tvrtkama. Sad se Vlada pojavljuje kao spasitelj administrativnom mjerom da će vratiti tim tvrtkama nešto novca iz proračuna kako bi sačuvala radna mjesta. Ali da apsurd bude još veći u obrazloženju prijedloga teksta ovog zakona izričito stoji: "S obzirom da Hrvatski zavod za zapošljavanje za materijalno-pravnu zaštitu nezaposlenih osoba već ima osigurana sredstva od toliko i toliko novca preusmjerit će ih za zaštitu radnih mjesta sada važećih.". Dakle, zaista je Vlada u samom obrazloženju navela da će koristiti sredstva koja su osigurana za zaštitu nezaposlenih kako bi sačuvala radna mjesta zaposlenih. I u tom smislu ima rezona jedino u tome što radno mjesto zaista nije samo izvor za egzistenciju nego je mjesto dostojanstva čovjeka. I u tom smislu ovaj zakon ima smisla, ali on je apsolutno alibi politika trik zakon u smislu antirecesijskih mjera. Dakle, država administrativno pokušava spasiti radna mjesta a ekonomskim mjerama ih uništava, najjednostavnije rečeno. Drugo što valja napomenuti da zakon ima i demagoških želja. Naime, u članku 1. kaže se da je ovaj zakon pripremljen kako bi se negativni učinci svjetske gospodarske krize eliminirali barem u ovom sektoru u Republici Hrvatskoj. Dakle, neće ovaj zakon se primjenjivati za učinke krize koje je proizvela sama Hrvatska država i hrvatska Vlada ili ih nema. Ako je poruka da ih nema onda smo slijepi kod vlastitih očiju, a ako nismo slijepi nego ovo želimo reći onda se učinci neće primjenjivati u Hrvatskoj jer Hrvatska koliko, tu se razlikujemo, mi mislimo proizvela je vlastitu krizu sa 90% vlastite odgovornosti. Samo je 10% učinka svjetske krize na našu ekonomsku situaciju. Da je to tako Hrvatska država i hrvatska Vlada se i ne služi ekonomskim mjerama koje se služe zemlje u kojima je kriza i nastala. Dakle, nisu isti izvori, uzroci pa nisu ni mjere iste, to je sasvim evidentno. Treće što želim reći istina je da će radnici zadržati radno mjesto u kojem obimu to ćemo vidjeti, vrlo malom ali da će imati umanjenu plaću uvećanu od države samo 10% za taj dan koji neće raditi odnosno za nekoliko dana koje neće raditi. Međutim, to otvara jedan novi problem koji ovdje ne kaže kako će biti riješen. Naime, za ostvarivanje mirovinskih prava potrebno je imati puno radno vrijeme od 40 sati tjedno odnosno koliko je potrebno ukupno mirovinskog staža. Koje posljedice ovakva mjera izaziva u tom dijelu za radnika? Ovdje se doduše spominje da se derogira članak 7a. Zakona o radu. Ne znam zašto se derogira ako se derogira kad će se osnažiti jer ovo je zakon lex specialis i rješava pitanja potpore za gospodarstvo i poduzetnike i ne bi trebao utjecati na prava ostvarivanja radnika iz radnog odnosa ni malo. Onda bi to bila prava mjera, ovako nisam siguran da je on uopće u korist radnika koji bi nastavili raditi po ovom zakonu. I treće što želim reći šizofreno je ponašanje Hrvatske. Jednim zakonom se borimo za čuvanje radnih mjesta, recimo da je to taj zakon. Istodobno je na snazi Zakon o zabrani rada nedjeljom. I kad su neki upozoravali da će efekti tog zakona biti između 10 i 20 tisuća nezaposlenih i šteta u turističkim mjestima onda Vlada nije reagirala uopće na to, bila je imuna, neotporna, neosjetljiva. Sada iz, ponavljam to, iz alibi razloga nudi zakon koji će imati efekte nula. Prema tome, gdje je tu sustav koji nudi i koji vidi izlaz iz krize? O ovakvim mjerama možemo govoriti kao što smo i do sada govorili, na razini retorike rješavamo stvari, a ne na razini suštine, utvrđenih činjenica i poželjnih ciljeva koji bi bili objavljeni i kako bi mogli kontrolirati da li Vlada ima rezultate ili nema. S obzirom na ovakve okolnosti koje se nude kroz ovaj zakon najbolje se prikloniti pa reći je, mi smo zaista za sačuvanje radnih mjesta, ali efekata neće biti pa je i vuk sit i koze na broju, ali tko trpi, trpe radnici jer će ostati bez posla, bez plaće i oštećeni će biti još kod odlaska u mirovinu. Hvala lijepo.
Hvala. Dva ispravka, jedna replika. Prvi gospodin zastupnik Davor Huška.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod kolege Leke koji je rekao da Vlada utječe da se daju otkazi. Nasuprot, ovim zakonom čuvaju se radna mjesta i ovo nije alibi zakon, ovo je jedan u nizu zakona s kojima je Vlada odlučno krenula u borbu sa krizom i na području gospodarstva i na području financija. Podsjetit ću vas da je u tri tjedna donešeno dva rebalansa, da je donesen i predložen cijeli niz mjera i nepopularnih, ali hrabrih, uveden krizni odnosno uvodi se krizni porez, povećava se stopa PDV-a, dodatno se oporezuje luksuz, a sve u istom trenutku da se ne diraju najosjetljivije skupine socijalno ugroženih stanovnika, da se ne diraju rodiljne naknade, da se ne dira dječji doplatak, da se ne dira 900 tisuća umirovljenika sa primanjima manjim od 3000 kuna, da se ne dira 600 tisuća uposlenika sa manje od 3000 kuna. I kao točka na i, da se nakon pregovora dvodnevnih sa poslodavcima i gospodarstvenicima ne dižu cijene različitim režijskim uslugama, troškovima, ne dižu se cijene hrane i osnovnih kućnih potrepština. Hvala.
Hvala. Ovo je kolega bio ispravak, ne replika. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, ja sam rekao dva ispravka i jedna replika. Replika će biti od gospođe potpredsjednice Željke Antunović. Gospodin zastupnik Boris Kunst, ispravak.
Hvala lijepa. Pa kolega zastupnik, vi ste rekli da je ovaj zakon na razini retorike i da treba vidjeti da li uopće ima rezultata, da ta Vlada to i ne može vidjeti dal će imat rezultata vezano za taj zakon. Pa to je netočno iz razloga što Vlada prije svega ovim zakonom stvara uvjete poduzetnicima, stvara uvjete onim poduzećima koji u ovoj teškoj gospodarskoj, ekonomskoj situaciji muku muče kako sačuvati radna mjesta. Znači, nije Vladino da zapošljava ili otpušta, to rade poduzetnici, to rade poslodavci, a Vlada im samo stvara uvjete. Tako da ovaj zakon nije na razini retorike, to mislim da bi trebali pitanje postaviti hrvatskoj udruzi poslodavaca koja je jedan od sudionika izrade ovog zakona i sigurno je vodila računa i o tome. Hvala.
Replika potpredsjednice Doma. Gospođa zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Zastupnik Josip Leko pozabavio se u svom izlaganju jednom formulacijom iz članka 1. ovog Zakona, na neki način razgolićujući nešto što po meni zaslužuje ocjenu smiješna formulacija i iznio svoje mišljenje o tome, odnosno upozorio da jedna ovakva formulacija ukazuje na nerazumijevanje Vlade u odnosu na cilj koji ovim zakonom želi postići. To me potaklo da pokušavam s vama malo replicirati na tu temu zato što ta, ne zamjerite, smiješna formulacija neće bitno utjecati na to da li će ovaj zakon dati ili neće dati efekte, ali ona ukazuje na jedan suštinski problem s kojim se nikako ne može nositi niti suočiti vladajuća politička elita ili vladajuća većina koja ima najveću obavezu prema tome kako riješiti probleme i izaći iz krize. Naime, dok god se iskreno pred ovim ljudima, pred narodom, pred samima sobom ne kaže što su naši problemi, dok se ne budemo bavili s tim da li su oni uvezeni i koliko su uvezeni ili su posljedica loših poteza vlasti, gospodarstva ili ne znam ni ja kojih struktura, dotle nećemo biti u stanju naći prava, najbolja i efikasna rješenja i to je doista jedan od ozbiljnih problema. Ja sam se nažalost uzaludno ponadala da će ozbiljnost ovog stanja u kojem se nalazi država i njeni građani potaknuti vladajuću većinu, prije svega Vladu Republike Hrvatske da bude ozbiljnija u svom pristupu, ali nažalost i ova formulacija pokazuje da nisu do kraja svjesni svojih obaveza.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa. Hvala lijepa, poštovana kolegice Antunović. Treba razotkriti ukupnost antirecesijskih mjera Vlade Republike Hrvatske pa će se vidjeti da su pozivanje stvaranja makroekonomskih uvjeta i ova mjera u shizofrenom odnosu. Naime, uvođenje povećanog PDV-a ne ide u korist povoljnijih makroekonomskih uvjeta poslovanja gospodarstva Republike Hrvatske nego otežava te uvjete i smanjuje mogućnost zadržavanja radnih mjesta i još više smanjuje mogućnost otvaranja novih radnih mjesta. Ako se tome još doda uvođenje poreza na dohodak, plaće itd., a onda se jednom administrativnom mjerom i to već osiguranog za novca za nezaposlene, iz tog novca želi sačuvati postojeća radna mjesta. To je zaista shizofreni prijedlog antirecesijskih mjera pa tako ga treba i prikazati i razotkriti. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ovaj Prijedlog zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta kao što je rekao i zastupnik Kunst, Ekonomsko vijeće i socijalni partneri predložili su još na kraju 2008. ili prije početka 2009. godine. Međutim, ja sebi postavljam i odmah sam postavio pitanje a zašto se sa tim zakonom čekalo do sada? Jer već tada se govorilo o recesiji, o gubitku poslova koji su posebno se to isticalo u drvnoj, tekstilnoj industriji gubili naši proizvođači, recesija se već zamahala u Europi i nije više bilo poslova koji su se odrađivali prije toga. Isto se dešavalo i u poljoprivredi, prehrambenoj industriji, ljudi su već tada ostajali bez posla. Zašto kada je to bilo predloženo, zašto se to nije vidjelo? Svi su to na neki način vidjeli, izgleda da jedino Vlada nije to vidjela. I sada kad čitate ova izvješća, odnosno prijedloge koje recimo izvješće sa rasprave na Odboru za lokalnu i područnu samoupravu kaže u vezi ovog zakona, predstavnica predlagatelja ukazala je da bi otpuštanje radnika u većoj mjeri negativno utjecalo na ostvarivanje proračunskih prihoda. E znači sad kad smo mi vidjeli, a to već sada hvala Bogu 6. mjesec ove godine, da manje novaca imamo, moramo nešto poduzeti da bi mi dobili te novce. Nije u pitanju što su se prije gubila radna mjesta i što su ljudi ostajali bez posla, nego sad se to vidjelo u proračunu. Premda u samom materijalu imamo konstatacije da je u prvih 6 mjeseci u istom razdoblju u odnosu na 2008. godinu smanjio se, 5% je više, odnosno 5% više nezaposlenih, 12 431 osoba spominje se ovdje i konstatacija koja je jako bitna da 50% novoprijavljenih u evidenciju nezaposlenih ulazi izravno iz prekinutog radnog odnosa. Znači to su oni koji su gubili radna mjesta tijekom ovih 6 mjeseci, znači 50% tih povećanih na ovome zavodu za zapošljavanje, to su oni koji su radili, to nisu učenici koji su završili srednju školu pa se prvi put prijavili, nego baš ovi koji su imali svoja radna mjesta, imali su svoje kredite, imaju svoje obitelji, imaju svoju djecu, ne znam itd., vjerojatno sad su ostali bez posla i njihovi problemi su veliki. Sve ovo po meni govori da je predlagač Vlada tek kada je sve to, kad je vidjela taj manji prihod u proračunu krenula na nešto što se trebalo već početkom ove godine ili u rebalansu već za 2009. godinu ići sa takvom jednom zakonskom odredbom. Prema tome, vidimo da ovaj zakon i ova zakonska odredba kasni najmanje pola godine. Međutim, i jedni i drugi, i poslodavci i sindikati također tvrde da se ovaj zakon donosi prekasno i da budućih 50 tisuća ili više otpuštenih radnika od ovoga neće imati neku veliku korist. Također se smatra da je taj zakon neusuglašen, a posebno neprihvatljiv po donošenju ovog kriznog poreza 2 i 4%. Nakon toga ovog smanjivanja plaće, nije svakako prihvatljivo vjerojatno ni za sindikate, a ni za radnike da nakon ovoga kriznog poreza ponovo ide se na smanjivanje plaće zbog skraćivanje ovoga radnoga tjedna, prema tome će se tu smanjiti i plaća. Posebno je to mislim neprihvatljivo ovo što se ovdje spominje, to će jako dobro doći ovima koji su na minimalcu. Pa ja si postavljam pitanje koji će to gospodarstvenik da smanji nekome radni tjedan i da u isto vrijeme mu isplati minimalac jer ako mu isplaćuje minimalac, on mu mora isplatiti imao taj tjedan ili nemao, radio on 4 ili 5 dana. Tko upravo u ovim tekstilnoj drvnoj industriji, tu su i te minimalne plaće, tu su i najveći problemi, tako da ne znam na koji način će se to realizirati. Ono što je još ovako interesantno, to je da je smanjivanje plaća već i prije bilo. Svjedoci smo da se smanjivala plaća koju su prihvaćali i sami radnici. Zbog čega su prihvaćali? Pa bolje da ostanem na radnom mjestu pa makar i manju imao plaću, ali i ostali su radit. Međutim, bojim se da je to išlo i u smjeru da se dio plaće isplaćuje eventualno na crno i zato je ovaj zakon upravo, ponovo naglašavam, trebao doći u mnogo ranije, jer u ovom momentu kada su već te plaće kod pojedinaca i smanjene, neće imati i nema jedan pravi efekt. Ono što je bilo govora i to je i zastupnik Vidović govorio, pitanje je koliko je sada ova legislativa koja se treba provoditi i ti uvjeti za stjecanje, oni su na neki način da ne kažem komplicirani za te eventualne subvencije od 3 mjeseca plus eventualno 3 mjeseca. Naknada subvencije poslodavcima u visini razlike doprinosa koju će država davati za radnika kojima je smanjen radni tjedan na 32 sata, znači to je jedna i 10, odnosno 13% nadoknade razlike za smanjenje plaće, ako ima taj radnik dijete traži od poslodavca da zadovolji određene uvjete da bi to postigao. To je ono spominje se u 2007. ne smije se poslovati s gubitkom. U drugom polugodištu 2008. ili prvom polugodištu 2009. da ima gubitak u poslovanju koji nije nastao u razdoblju do 31.7. Uz to treba imati program za očuvanje radnih mjesta, skraćivanja radnog vremena i da ono što je najbitnije, da uz taj zahtjev priloži da nema nepodmirenih obveza za obvezne doprinose prema posebnom propisu. E sada, ja bih po ovome da se mi opet vraćamo na početak, odnosno na početak ja se vraćam na početak svog izlaganja i izjave predlagatelja da upravo nisu osjetili ta smanjenja sredstava iz proračuna, tada vjerojatno ne bi ni došlo do donošenja ovoga zakona i posebno da i ovi doprinosi koji eventualno nisu podmireni, a mnogi nisu podmirivali zato što kažu kriza je, recesija, ovo, ono itd. Prema tome i tu je država manje dobila. Znači jedan i drugi kad se zbroje, vidjelo se da su ti prinosi sve manji i da bi trebalo ići sa ovim zakonom o kojem se prije već dugo govorilo. Zato na kraju smatram da je zakon trebao biti, međutim skeptičan sam na rješenja i mogućnosti koje će ovaj zakon dati u sačuvanju radnih mjesta. Smatram da se trebalo djelovati odmah kada je to bilo govora, to se slažemo izgleda svi, a to je još prošla godina, bez mislim da ne bi trebala imati ta velika legislativa, nego ovo što je spominjao Vidović, kao što se u Sloveniji radi, jer bojim se da je ovo operacija koja će se odvijati već na mrtvome pacijentu, odnosno onima koji su izgubili radno mjesto to više neće koristiti. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Uvažene kolegice i kolege. Kroz ovih nekoliko dana smo se doista naslušali svega i svačega, ali bojim se da smo najviše čuli onoga što nam je doista i potrebno. Prije svega mislim tu i na proračun o kojem smo u ovih nekoliko dana žustro diskutirali. Evo i danas govorimo o jednom zakonu koji je doista prijeko potreban kako bi i na koji način pomogli gospodarstvu koje je doista u određenim poteškoćama. No istovremeno ne mogu se oteti dojmu da sve ono i što nije do sada bilo predloženo, a što je navodno dolazilo iz oporbenih krugova, pa i kad Vlada predloži određene mjere koje doista i planirala, onda se govori kako je to prijedlog zakona koji neće zaživit, onda se govori kako je to lov u mutnom, da će pojedinci u tome zakonu tražiti svoja rješenja. I doista mi nije jasno kakve bi mi to zakone danas trebali donest a da istovremeno pojedincima, a pogotovo govorim o oporbi ti isti zakoni budu dobri. No istovremeno ova hrvatska Vlada nastoji upravo donositi zakone i potpore u gospodarstvu, one koji će doista i pomoći gospodarstvu. Ja ću samo podsjetiti da u ovom teškom vremenu doista najveće probleme imaju one tvrtke koje je zadesila svjetska i ekonomska kriza, a to je prvenstveno prije svega drvna industrija, tekstilna industrija i naravno sve one grane koje danas trpe velike štete i gubitke. Da smo svi skupa znali kada će nastati kriza, koliko će ona ostaviti duboke tragove u gospodarstvu, onda bi svakako znali i poduzeti određene mjere. No istovremeno ovdje se govori isključivo kada nastane određeni problem, onda svi slobodno mogu reći pametuju i dijele lekcije i onima ljudima koji danas vode gospodarstvo i zapošljavaju određeni broj ljudi. Nitko ovdje nije danas spomenuo da je Vlada Republike Hrvatske kroz svoj program i kroz drvnu industriju prije 15-tak, 20 dana isplatila preko 60 milijuna kuna potpora drvnoj industriji. Poštovani prijatelji, zašto ne govorimo javno i otvoreno prema građanima, jer građani ovo danas slušaju? Zašto govorimo da ovaj nacrt Prijedloga Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta nije dobar? Pa slažem da se je možda trebao biti ranije, no istovremeno vas pitam iz kojih sredstava? Gdje je Vlada trebala namaći ova sredstva, kada smo istovremeno u kratkom vremenskom periodu napravili dva rebalansa proračuna, i to samo u tjedan dana. Pitam vas tko od vas danas zapošljava ljude? I pitam vas tko od vas daje i jednu, jedan osobni dohodak? Neka slobodno digne ruku. Ja sam ovdje govorio također i u prošloj godini o određenim problemima u gospodarstvu, no istovremeno pojedinci su isto to shvaćali i neozbiljno i preuveličavali stvar. Zar od 8 milijona i 500 tisuća radnih mjesta u svijetu, gdje je ostalo toliko ljudi ili gdje će ostati bez posla, ne govori dovoljno o svjetskoj i ekonomskoj krizi? Zašto, poštovani prijatelji, želite isključivo ovu današnju globalnu ekonomsku krizu isključivo prebaciti na Vladu Republike Hrvatske, bivšeg premijera i sadašnju našu predsjednicu Vlade? Zašto se tako prikazujete u javnosti da doista vi sa lijeve strane, istina ne svi, ali pojedinci imate viziju, a istovremeno ste bili na vlasti 4 godine i tako već dugo niste, jer niste dobili povjerenje građana, jer niste znali i mogli prevladati krizu ni u 2001., ni u 2994. godini. A danas istovremeno dijelite lekcije kako treba ovako, kako treba onako. Istovremeno podržavate sindikate koji se svesrdno zalažu za što veće plaće, a istovremeno državni proračun se zbog smanjene gospodarske aktivnosti smanjuje svakodnevno. Pitam vas odakle i na koji način je moguće da jedan ministar financija isplati sve moguće želje sindikata zvanog ovako ili onako? Ovaj proračun ne može opstati ako ne bude gospodarstva, a opstat će ako bude imao potpore Vlade Republike Hrvatske. Imao ga je do sada i siguran sam da će Vlada, a pogotovo u ovoj pripremi ne rebalansa, nego proračuna za slijedeću godinu pronaći rješenje kako i na koji način još više pomoći gospodarstvu, kako i na koji način predložiti nove zakone o potporama za bilo koje druge aktivnosti. Jer jedino opstojnost gospodarstva kroz ove potpore garantira i opstojnost i državnih službenika i sindikata i svih onih koji ne rade u proizvodnoj djelatnosti. Poštovani prijatelji, ako danas čujemo, a svjedoci smo da pojedini sindikati žele izvesti ljude na cestu, da pojedini sindikati doista potpiruju vatru nečega što nema budućnosti, da li ti sindikati isti znaju ako je gospodarstvo u krizi? Da se ne može isplatiti plaća u prosvjeti, u ministarstvu ako to ne budemo zaradili u proizvodnoj djelatnosti. A istovremeno sada kada donosimo takve zakone koji su bitni za potporu i očuvanje radnih mjesta onda sada ponovno govorimo kako to nije dobro i kako taj zakon neće dati svoje rezultate. I zato bih doista zamolio da kada razgovaramo i kada se predstavljamo javnosti da pokušamo doista svesrdno reći istinu. Nemojmo se sakrivati iza političkih panflema. I pitao sam na početku tko od vas to daje ijednu plaću svome radniku da ga ima zaposlenog? Ne znate i govorite nešto što je neutemeljeno. A da ste u gospodarstvu ja sam siguran da bi govorili drugačije. Kada govorimo o određenim kaznenim odredbama, ovdje bi sugerirao i državnom tajniku, da ova kaznena odredba od 100 do 200 tisuća kuna, poštovani gospodine državni tajniče doista je neutemeljena. Tko će danas garantirati u ovom teškom vremenu da ćete vi svoje potraživanje naplatiti, ako istovremeno zbog ove teške situacije dolazi u pitanje i naplata i u kratkom vremenskom periodu i određene tvrtke čak odu u stečaj. Stoga vas molim da ova kaznena odredba bude brisana jer ona doista neće biti zloupotrebljena, ali ovu kaznenu odredbu doista nije moguće primijeniti u ovako teškim uvjetima. I stoga ću podržati ovaj prijedlog zakona, jer smatram da Vlada sa ovakvim potporama daje potporu gospodarstvu, a to je garancija da ćemo čuvati radna mjesta. A ako ne bi davali ovakve potpore i ako budemo otpustili 50 tisuća ljudi, onda Zavod za zapošljavanje nema sredstava da bi podmirio tolike troškove. Stoga podržavam ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak i tri replike. Prvo je ispravak uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Nisam mislio ispravljati navode iz nadahnutog govora kolega Lucića, dok se nije dotaknuo jedne teme kada je rekao da mi iz opozicije smo cijeli ovaj tjedan imali vizije. Ja mislim da je taj navod potpuno netočan. Da je viziju, odnosno vizije, cijeli prošli tjedan imala Vlada kada je nekoliko puta svoj prijedlog zakona, a kada se već tiče vizija mi nismo poznati po konzumiranju bunike za razliku od vaših stranačkih kolega. Zahvaljujem.
Mislim da u ispravak netočnog navoda moram vas upozoriti, nemojte dostavljati takve stvari. Nema nikakve veze ni s temom ni sa strankom. Imamo tri replike. Prvo je uvažani zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo gospodin Lucić je tu postavljao neka pitanja, kaže kakve zakone trebamo donijeti da bi bili po mjeri oporbe? Da smo znali, kaže on, kako će ići kriza napravili bi mi to i ranije. Ali najviše ovaj dio njegovog pitanja, tko daje od nas plaću? Gospodine Lucić mi znamo da ste vi poduzetnik. Ali vi ne dajete plaću, vi možete davati samo ono što je netko zaradio. To što je zarađeno vi tome platite to. A vi ne dajete plaću. Ja ne znam, jel i ovdje se smatra da će se dobijati nešto. Nekada se davalo, država je davala za otvaranje nepostojećih radnih mjesta. Vjerojatno je netko uzimao takve novce pa ih je davao, ali ne znam kome, sebi ili radnicima koji nisu postojali. Sljedeća stvar. Pravovremene poteze. Zašto niste radili pravovremene poteze? Pa niste slušali ni oporbu, niste slušali oporbu koja je dala 20 i više zakona antirecesijskih. Trebalo je doći do toga da rebalans ovako padne pa da onda idemo na to sa ovakvim zakonom. Zašto nije bilo novaca? Pa Vlada je ta koja je trebala vršiti trijažu problema, investicija, obećanja. Pa tko je to trebao raditi? Pa ministar financija. Sada ministar financija nije mogao svima namiriti. Pa ne može on namiriti svima, on treba dati i procijeniti. Pa zato je on ministar i zato tamo živi i radi i dobiva plaću. Prema tome, nemojmo se oslanjati nato da svi smo mi jednako krivi, nije bilo novaca, sada smo mi shvatili to i sada ćemo doći brzo bolje rješavati pitanje ovo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Pa uvaženi kolega dosita se ne slažem s vama. Nisam vas jedino razumio kada ste pitali tko daje ovdje plaću. Ja sam mislio da smo imali puno govornika, kada se tiče o gospodarstvu, a jako malo imaju susreta uopće sa gospodarstvenicima da ne kažem da o gospodarstvu baš puno ne znaju. Ja svaki mjesec sam do jučer davao 230 osobni dohodaka, sada dajem 170 još uvijek. I ne slažem se s vašom tezom. Jer dosita je Vlada kroz sve ove godine davala potporu i kožarskoj i tekstilnoj industriji 100 milijuna, drvnoj 60. pa svi bi mi voljeli da to bude 3 puta više. Ali molim vas i što je ministar puno puta rekao, pokažite stavku državnom proračunu koju ćemo brisati, smanjivati, a istovremeno svi mogu biti zadovoljni. Kada dirnete u bilo koju stavku svi se propnu na zadnje noge. I što onda? Ne slažem se s vam.
Hvala. Druga replika je uvažena zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Lucić vi se u svom izlaganju danas čudom čudite, zašto evo ovi iz opozicije svu tu globalnu svjetsku krizu prebacujemo na ta nejaka pleća vaše Vlade, bivšeg premijera pa i sada aktualne premijerke. Jer kao oni nisu ništa krivi. U svijetu se eto desila kriza i što ćemo mi danas, nemamo novaca i moramo se kako tako snaći. Kolega prije više od godinu dana upozoravali smo vas, ne samo mi iz ovih klupa, nego i stručnjaci. Valjda makar nekim stručnjacima u ovoj državi vjerujete. Da je kriza počela zahvaćati svijet, da je neminovno da će zahvatiti i Hrvatsku. Početkom godine ma na prošlom proračunu. Početkom godine tu ste govorili da plašimo narod kada smo pitali, da li je točno da se smanjuje proračun, pa je ona proračunska rupa od 2 milijarde kuna narasla, recite vi danas na koliko je narasla. Zbog nečinjenja Vlade, zbog neučinkovitosti, zbog neodgovornosti. Jer je sa x smjera kojeg ste sami najavljivali niste krenuli na vrijeme. Niti dan danas niste napravili mjere koje ste trebali. Jednom je aktualna premijerka rekla na jedno novinarsko pitanje prije više mjeseci zašto se ne ide sa određenim mjerama, zašto se ne sluša gospodarstvenike, ona je tada rekla da Vlada svaki dan intenzivno razmišlja. I šta danas imamo? Imamo jedan zakon koji će se ostvariti tako što će se uzeti onima kojima je to najpotrebnije a to su oni koji će sutra ostati bez posla, nezaposleni. E pa znate šta? Ako je nakon tolikih mjeseci razmišljanja ova Vlada smislila samo ovakav zakon onda bolje da više niti ne razmišlja.
Hvala. Uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Kolegice, ja nikada nisam rekao da Vlada ne snosi dio odgovornosti, ali ova vaša retorika riječi u ovoj godini pogotovo kada govorite o haraču, kada govorite isključivo o smjeni Vlade. Pa vi smjenjujete jednu legalno izabranu Vladu. Vi ovoj našoj predsjednici Vlade koja je izabrana ne date šansu da žena pokaže šta zna i šta može sa svojim timom istovremeno napraviti. A istovremeno bi željeli da vi dođete na vlast nekom silom. Pa ovaj narod neće i ne trpi silu. Prema tome, gospodin Bauk je govorio o gospodarstvu. Pa gospodine pa vi niste jednog dana u gospodarstvu kolega bili, nemojte se ljutiti jer ste sa fakulteta došli na zamjenika ministra. Zamislite kakvu je ta Vlada imala budućnost sa takvim mladim perspektivnim kadrom koji se nigdje kalio nije. Prema tome, nemojte govoriti o Vladi. Vlada će vući poteze i pokazat će vam to u programu odnosno za proračun 2010. godine a vi bi da u deset dana se povuku potezi koji će donesti petogodišnje razdoblje ili možda i desetogodišnje. Stoga vas molim da pričekate. Ova Vlada ima legitimitet, ova Vlada ima većinu u Saboru i stoga nemojte željeti izvanredne izbore. A one sindikate koje preko noći pokušavate pridobiti na svoju stranu ti isti sindikati moraju znati, sa vašom Vladom ako bi vi došli kojim slučajem za dvije, tri godine na vlast vi ćete dovesti MMF a onda će ti isti sindikati i ti radnici ostati bez 50% svojih i plaća i mirovina, i bit će im kao što je to bilo 2001. godine. I da li je to budućnost onda vašeg programa i da li je to budućnost vaše Vlade o kojoj vi ovdje govorite danima?
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 209. i 214. Poslovnika. Dakle, gospodin Lucić je replicirao kolegici Sobol i ničim izazvan je mene spomenuo. I mislim da je tu ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] članka 209. Poslovnika a ujedno je povrijedio članak 214. Poslovnika zbog toga što me omalovažio kao osobu koja je sa 20 i nešto godina obnašala jednu državnu dužnost. Mislim da se radi o dobnoj diskriminaciji i da je zaslužio opomenu. Zahvaljujem.
To nije povreda Poslovnika jer upravo ste vi maloprije svojom primjedbom uvrijedili cijelu jednu stranku. Prema tome, ako tražite od nekoga da se drži Poslovnika krenite od sebe prvi a ovo što ste sada naveli nije uopće povreda Poslovnika, uobičajena retorika u ovom Saboru. Zahvaljujem. Povreda Poslovnika uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je članak 209. jer je kolega Lucić u odgovoru na repliku koju sam ja imala na njegovo osnovno izlaganje i navode koje je on tamo izrekao optužio mene i valjda kolege sa ove strane da mi pozivamo na smjenu vlasti i to na silu. Gospodine potpredsjedniče, nitko u ovoj Sabornici nije o tome govorio. To što mi tražimo prijevremene izbore to je nešto na što imamo itekako pravo a ne da tražimo smjenu vlasti na silu. I neka malo pripazi što govori.
Uvažena zastupnice, isti odgovor kao i uvaženom zastupniku Arsenu Bauku. Nije povreda Poslovnika i uobičajena retorika čak puno blaža nego je bila jučer i prekjučer ovdje u ovoj Sabornici. Idemo dalje sa replikom, uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Nije dobro niti za onu stranu niti za ovu stranu da se polemizira s nečim što nije rečeno, da nam stavljate u usta svoje primisli ili fiksacije a da ne polemizirate s onim što je rečeno. Nikako nije dobro niti za ovu Sabornicu, niti za ovaj narod, niti za vašu stranku a niti za opoziciju da se u Saboru izgovaraju besmislice. Pročitajte si fonogram onoga što ste izgovorili, neka vam neki stručnjak čita sa vama pa ćete vidjeti šta ste sve izgovorili. I to nije dobro. A mi smo gospodine potpredsjedniče upozoravali cijeli niz mjeseci i upozoravali smo tokom ove rasprave da će mjere koje se sada predlažu biti kontraproduktivne, da neće dovesti do željenog rezultata, da su mjere koje predlaže hrvatska Vlada protivne svim antirecesijskim mjerama koje se predlažu u svijetu. Upozoravali smo jednako tako da treba voditi računa da je Vlada ona koja treba pomagati narodu i treba intervenirati u slučajevima krize ali na način da to daje odgovarajuće rezultate za poboljšanje stanja naroda. A mjere koje se sada uvode su mi smatramo upravo suprotne. I s time ste trebali polemizirati kolega Lucić a ne sa onime što ste vi nama stavili u usta kao i svoje primisli i svoje fiksacije. I mislim da to nije dobro niti za vas niti za nas, niti za one koji nas slušaju, niti za one koji trebaju ubuduće primjenjivati ove mjere koje mi trebamo donijeti jer ste ja mislim jako snizili vjerodostojnost ovoga što mi ovdje radimo.
Zahvaljujem. Prije odgovora na repliku moram reći. Gledajte, nazvati nečiju raspravu besmislicom nije dobro. ... [[Upadica se ne čuje.]] Izvadit ću vam fonogram pa ću vam ga pročitati u 3 sata. ... [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Niste dobili riječ. Ne možete govoriti ako niste dobili riječ. ... [[Upadica se ne čuje.]] Odgovor na repliku. Izvolite.
Kolega Flego, ja doista ne sumnjam u vašu stručnost i molim vas da mi samo kažete da li sam ikada kad ste vi govorili o svojoj struci vama išta replicirao. Ja sam danas govorio kao zastupnik u Hrvatskom saboru i danas je ovdje dozvoljeno svakome govoriti slobodnim rječnikom a ja sam danas govorio gospodine o gospodarstvu iz kojega dolazim. Ja najbolje osjetim ove teškoće i probleme u kojima se nalazimo. Ne trebate mi govoriti da sam govorio nešto besmisleno. Ja sam isključivo govorio što je vezano za gospodarstvo uz očuvanje svakog radnog mjesta i meni je bolno kada moram o tome razmišljati hoću čovjeku morati dati otkaz ili ne. A ja ću vam navesti samo svoj primjer. 40% se u mojoj tvrtki smanjio izvoz, 20% se smanjila potrošnja na domaćem tržištu jer smo vezani uz građevinarstvo. I ja vas sad pitam, bez ovih potpora Vlade Republike Hrvatske kako dalje? Kako osigurat istome tome djelatniku osobni dohodak ako je do jučer sve bilo drugačije, a danas se samo u kratkom vremenskom periodu sve promijenilo. I zato imam pravo govorit o tome, a nikada u vašu stručnost nisam sumnjao i nisam rekao kada je bilo riječ o vašoj temi da sam vas nekada ispravljao. Ali ja ovo govorim iz srca, ja ne govorim politički i zato morate shvatit da ove vaše riječi koje su upućene s ove vaše lijeve strane, u pojedinim trenucima prelaze svaku granicu i zato pozivanje i na izvanredne izbore. Zašto vi pozivate? Pa pozivate se na izvanredne izbore, a nemate programa. Šta ćete poručit ljudima? 2001. godinu im vratiti i MMF stavit na leđa. E onda ovi sindikati, ni Ana Knežević ni Vilim Ribić ni nitko onda neće optuživat više HDZ, onda će optuživat vjerojatno vas jer će plaćat imat 50% manje.
Zahvaljujem! Vrijeme vam je iscurilo. I imamo još jednu raspravu da završimo ovu točku dnevnog reda. Uvaženi zastupnik Miljenko Dorić, izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi predstavnici hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Prije dva tjedna za ovom govornicom ispred gospodina potpredsjednika obratila nam se premijerka i rekla je da će nam za ovu izvanrednu sjednicu Vlada pripremiti niz mjera koje imaju sljedeći cilj, citiram, "snažno potaknuti gospodarski rast Republike Hrvatske i osigurati makroekonomsku stabilnost Republike Hrvatske". Dobili smo u okviru obećanja Zakon o plaćama u lokalnoj i područnoj samoupravi, Zakon o izmjeni Zakona o PDV-u, Zakon o posebnim porezima, Zakon o posredovanju pri zapošljavanju, Zakon o očuvanju radnih mjesta, Zakon o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijama, Zakon o doprinosima, Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju, Zakon o turističkom i građevinskom zemljištu. Ja se sad vama obraćam predstavnici Vlade da vi nama objasnite u završnom obraćanju da ovi zakoni koje smo dobili, a koje sam pročitao sada, na koji će oni način snažno potaknuti i koje gospodarske grane, kako će osigurati makroekonomsku stabilnost Republike Hrvatske. Čuli smo maloprije od mog prethodnika da opozicija se ne razumije puno u gospodarstvo. Jučer smo čuli da mi u HNS-u čak pripadamo … /Govornik isključen./… dakle, čuli smo… molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Da, netko je pritisnuo. Dakle, čuli smo danas … … /Govornik isključen./… … [[Upadica se ne čuje.]] Ja ću ga držati onda. Dakle, čuli smo da mi nismo sposobni shvatiti što se događa u gospodarstvu. Jučer smo čuli da mi čak pripadamo u HNS-u jednoj drugoj vrsti, drugom speciesu. Pa ću vas moliti gospodine državni tajniče da na jedan vrlo jednostavan način objasnite nama i hrvatskim građanima sljedeće, vezano uz te proaktivne i gospodarske mjere. Naime, ovo što predlažete danas su kratkoročne mjere, one će vrijediti do kraja godine. Nas dakako zanima što će biti sljedeće godine, što će biti 2011. godine. Ja očekujem da su ove kratkoročne mjere dio jednog paketa, jedne strategije, jedne koncepcije koju Vlada ima da nas izvuče iz ove situacije. U tijeku rasprave jučer i prekjučer svima je postalo jasno da 90% naših problema koje danas imamo su zbog naših vlastitih propusta i grešaka, već ću naš, da, da, a 10% zbog recesije. Kada u svijetu za godinu, dvije se izvuku iz recesije, svi naši problemi ostat će i dalje u našoj kući i mi ćemo ih morat riješiti. Pa nas zanima, evo npr. vezano uz gospodarstvo, koje gospodarske grane koje imaju za sada glavu iznad vode, namjeravate pomoći da prošire svoju proizvodnju, da zaposle nove djelatnike, da povećaju izvoz i da krenemo u pozitivnom pravcu. Drugo, koje gospodarske grane čiji je nos malo ispod površine vode smatrate da možete spasit, da im pomognete da sa novim tehnologijama budemo konkurentni i da se izvuku iz situacije u kojoj se nalaze. Treće, koje gospodarske grane ne namjeravate pomoći jer smatrate da nemaju šanse u tržišnoj utrci. I četvrto i zadnje pitanje, što ćete učiniti da ljudi otvore nove tvrtke i da im pomognete, u kom segmentu, dal će to bit proizvodnja … /Govornik isključen./… Dakle, da vidimo koja ćete nova poduzeća, tvrtke, stimulirati da se otvaraju, u kojim područjima. Gospodarstvo, hoćete to bit ono što sad uvozimo pa da pokušamo smanjiti uvoz, povećati izvoz? Dajte nam koncepciju koju Vlada i vi ispred Ministarstva gospodarstva imate da uistinu, ono što je rekla premijerka, snažno potaknemo gospodarski razvoj i osiguramo makroekonomsku stabilnost Republike Hrvatske. To pitam dva dana, nitko mi ne zna reći. Iza vas će doći netko iz Ministarstva zdravstva, iz Ministarstva turizma itd. Njih to ne mogu pitat. Zato moram vas pitati. Molim vas, pomognite nam, recite u kom pravcu razmišlja ova Vlada. Dugoročno, jasno.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Da. Uvaženi državni tajnik Miljenko Pavlaković. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Nakon evo vaše rasprave ja ću pokušati sažeto odgovoriti na pitanja koja su ovdje bila. Mislim da upravo ovom potporom za očuvanje radnih mjesta zasigurno ono što je Vlada Republike Hrvatske želila i ono što svi moramo jest u gospodarskom smislu očuvati radna mjesta, održati stabilnost hrvatskog gospodarstva. Ja ću pokušat krenuti redom da ono što stoji u samom zakonu u članku 1. gdje se spominje svjetska gospodarska kriza ja moram evo reći da ostajemo kod te tvrdnje jer i upravo iz vaših rasprava gdje su se spominjale i druge zemlje koje su uvele određene mjere, a očito i one su u krizi i nije Republika Hrvatska jedina i krizi kada cijeli svijet govori da je ovo svjetska gospodarska kriza pa ćemo ostati u članku 1. i dalje sa tom definicijom. Zašto nismo učinili nešto što je predlagano 2001. godine? Nismo ovu mjeru uveli 2004. jer upravo od 2004. godine pa do svjetske gospodarske krize imali smo trend pada nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj pa s obzirom da je taj trend nezaposlenosti bio u padu do trenutka krize, nismo išli na uvađanje ove mjere. Kako je nastupila ova svjetska gospodarska kriza jasno da smo u svojim analizama krenuli sa ovakvom jednom mjerom. Možda ono što je netko slično predlagao i 2001., ali mi smo ranije toga ponudili rješenje za povećanje zaposlenosti u Republici Hrvatskoj. Prilog tome ide da upravo 2008. godine prosječna anketna stopa u Republici Hrvatskoj je bila na nivou ono što se i u Eurozoni, znači ono što je i u Europskoj uniji. Zasigurno ova potpora govori o jednoj solidarnosti, ali kada govorimo o solidarnosti, ono što je rečeno za način financiranja i izvori financiranja ove mjere, vidljivo je da u proračunu Republike Hrvatske, državnom proračunu da u pitanju preraspodjele sredstava nije da se ona uzimaju iz naknade nezaposlenosti da bi se financirala ova mjera potpore. Uzima se jednim dijelom, točno je iz aktivnih mjera za zapošljavanje gdje aktivnost, ono što smo i rekli u obrazlaganju zakona nije u onoj mjeri kojoj je bila u prošloj godini ili ranijih godina pa su se sredstva tu nešto smanjila, a i druga sredstva u okviru razdjela Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva gdje smo u preraspodjeli sredstava došli do ovog iznosa od 200 milijuna kuna koje smatramo adekvatnim za ovu potporu za očuvanje radnih mjesta. Zasigurno da će poslodavci biti i oni su iskazali već sada interes za ovu mjeru, pogotovo da i Hrvatska udruga poslodavaca i većim dijelom sindikati su prihvatili ovaj vid potpore za očuvanje radnih mjesta tako da ni ne sumnjam da neće bit nezainteresiranost, nego upravo suprotno, da će poslodavci itekako biti zainteresirani za ovu mjeru jer ovom mjerom ponovo vodimo brigu o jednoj i socijalnoj politici, o jednoj solidarnosti da ne šaljemo je li to 50 ili koliko tisuća ljudi prema burzi ili Hrvatskom zavodu za zapošljavanje, već upravo smanjujemo radni tjedan, iz državnog proračuna financira se ta razlika jer ono što je rečeno da će se smanjiti za izdvajanje za doprinose za mirovinsko i ostalo. Ne. Jasno stoji vam u zakonu da će Vlada Republike Hrvatske i sredstva proračuna do 20% podmiriti poslodavcima sve doprinose iz i na plaću. Znači uključuje i mirovinsko i zdravstveno i to podrazumijeva da nema novih prijava radnog vremena, već da skraćeno radno vrijeme do 32 sata smatra se punim radnim vremenom kao i do sada od 40 sati. Tako da neće biti takvih efekata. Ono što je na kraju rečeno, aha pardon, još da obuhvatim, u obrazlaganju načina financiranja ovih mjera iduća točka je koja će biti pred vama, ali ja ću se samo kratko osvrnuti, da upravo prosječna naknada koju primaju nezaposleni, znači na burzi u registru Hrvatskog zavoda za zapošljavanje iznosi 1 600 kuna. Tako da nije to financiranje da će nezaposlenosti financirati ovu mjeru, nego upravo iz drugih sredstava proračuna i izvora smo došli do iznosa sredstava od 200 milijuna kuna. Jasno ono što je ovdje i rečeno, da je ovo jedna od niz mjera koje Vlada poduzima za prebrođenje ove svjetske gospodarske krize. Da li su ti problemi u omjeru ovakvom ili onakvom? Ja ovdje nisam u poziciji da licitiram i da govorim da je 90% to problem koji smo mi sami izjeli, očito da nije, nego da jest nastupila svjetska financijska i gospodarska kriza. Mjere koje smo mi, ja se moram držati ove točke, ali druge mjere koje smo poduzeli i koje su i ranije poduzete za poticanje poduzetništva je niz aktivnosti i mjera koje ste vidjeli u državnom proračunu od poticajnih mjera, ja ću govoriti u ime Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva od preko 380 milijuna kuna za malo i srednje poduzetništvo, od sredstava koja su predviđena za hrvatsku izvoznu ofenzivu od stimuliranja i u projektima i u programima za otvaranje novih obrta, za otvaranje novih poduzeća. Ono što su i kolege zastupnici vaši govorili o drugim ministarstvima koji su predvidjeli isto …
Uvaženi državni tajniče, držite se isključivo teme i točke.
… itd. Hvala lijepo. Samo sam pokušao odgovoriti na pitanje. Na kraju, primili smo i jedan amandman od cijenjenog zastupnika Borisa Kunsta te koji se odnosi na članak 14. stavak 1. podnesak 3. i traži da iza riječi potpore dodaje se zarez i riječ iz neopravdanih razloga. Taj amandman smatramo da možemo prihvatiti, tako da prihvaćamo taj amandman i ući će u tekst. Predlažemo da ga izglasate u tekstu ovih potpora. Evo, hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i najavljujem, time završavamo prijepodnevno zasjedanje. O ovoj točci ćemo glasovati kad se za to steknu uvjeti. Nastavljamo u 15 sati sa 8. točkom dnevnog reda, a to je Prijedlog zakona o dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 419. Želim vam ugodan odmor i dobar tek.
Četvrto, Konačni prijedlog Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta. Bio je hitni postupak P.Z. broj 418. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio zastupnik Boris Kunst. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane zastupnika i njima se ne glasuje jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona, sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Ovaj zakon prihvaćen je većinom glasova, 104 glasa za i jedan glas suzdržan.
Uvažene zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Na redu je 8. točka kao što sam najavio – 8. Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 419 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Miljenko Pavlaković, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Pred vama je Nacrt prijedloga Zakona o dopunu Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti. Ovo prvenstveno želim naglasiti da ovo također privremena mjera koja će biti na snazi do 31.12.2010. godine. Upravo i ranije rečeno da zbog utjecaja svjetske krize na gospodarstvo, pa tako i na tržište rada u Republici Hrvatskoj došlo je do značajnog povećanja korisnika broja novčanih naknada za vrijeme nezaposlenosti. Upravo prema evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje u lipnju 2009. godine bilo je 22,4% više nego u istom mjesecu u prethodnoj godini, znači u 2008. godini, s tim da gotovo 50% je novo prijavljenih osoba koje su se prijavile u evidenciju nezaposlenih ulazi izravno iz prekinutog radnog odnosa. S obzirom na pad svih ekonomskih pokazatelja, napominjem kao privremenu mjeru, predlažemo smanjenje visine iznosa te naknade, te da se uredi da najviši iznosi naknade bude vezan za kretanje visine propisane minimalne plaće, pa tako će se održati i socijalni i fiskalni standard u proračunu. Time bi se pokazalo da najveći iznos naknade u neto iznosu bude 2 tisuće 251 kuna i 20 lipa u prva 3 mjeseca, a to je 100% minimalne plaće, u preostalo vrijeme do jedne godine 80% iliti ga u ovom trenutku tisuću 801 kuna, te trajanje naknade do zapošljavanja ili mirovine 60% iliti ga tisuću 350 kuna i 72 lipe. Na ovaj način uštede se procjenjuju na iznos od 15 milijona kuna u 2009. godini, te oko 30 milijuna kuna tijekom 2010. godine. Jasno sredstva ovih ušteda bit će usmjerene na mjere potpore za očuvanje radnih mjesta, i održavanje što većeg broja zaposlenosti. Ovime nikako ne želimo da nezaposleni nosi taj teret, jer ono što treba uzeti u obzir da upravo prosječna isplaćena naknada iznosi tisuću 600 kuna. Znači ona je u ovom trenutku prema važećem zakonu manje od ove naknade koja se predlaže, manje od minimalne plaće za prva 3 mjeseca 2 tisuće 251 kunu i 20 lipa. S obzirom da je taj prosjek oko tisuću 600 kuna smatramo da je ovo prihvatljivo i molimo jasno vaše izglasavanje. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Moram pitati. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je još jedan zakon o kojem po mom dubokom uvjerenju smo ustvari trebali odraditi objedinjenu raspravu sa ovim zakonom koji je bio prije, zato što je promjena ovog zakona isključivo zbog usvajanja zakona o kojem smo prije govorili, a to je dotacije za očuvanje radnih mjesta, jer je već više puta ponovljeno, a u krajnjoj liniji eto piše i u obrazloženju ovoga zakona da se sredstva koja će se dobiti uštedom, time što će se smanjivati budućim nezaposlenima usmjeriti u mjere i potpore za očuvanje radnih mjesta. Prema tome, da nije bilo one prve mjere ne bi bilo valjda niti ove druge. Ovih nekoliko dana raspravljamo u ovom Saboru o rebalansu proračuna, o nizu zakonskih prijedloga i iznova nas se uvijek uvjerava kako one socijalno najosjetljivije skupine našeg društva nisu dirnute ovim mjerama. Tako se misli oni koji imaju 3 tisuće kuna plaću u državi da mogu solidarno podnijeti teret troškova krize, pa tako to valjda mogu i oni koji će od sutra biti nezaposleni. Ja ne znam da li stvarno netko u ovoj državi misli i uvjeren je u to da će sa usvajanjem zakona o kojem smo prije govorili, koji ide ka navodnom očuvanju radnih mjesta, da će priliv nezaposlenih na Zavoda za zapošljavanje odjednom naglo pasti. A postavljam i ovdje pitanje kako to da ova Vlada nije znala, recimo, prije nekakva tri, četiri tjedna kad smo raspravljali o onom prošlom rebalansu proračuna, mislim da je to bio drugi rebalans proračuna, pa kad su upravo na stavkama koje se odnose, dakle ta sredstva koja idu kao naknada nezaposlenima su se ta sredstva bila povećala za 240 milijona kuna. Tri tjedna nakon toga ili četiri tjedna nakon toga, e smanjuju se ta sredstva za punih 127 milijona kuna. Ja ne znam da li bilo gdje u svijetu ima države u kojoj se unaprijed od onih koji će ostati bez posla će se uzimati da bi se eventualno, i to vrlo upitno, očuvala nečija tuđa, druga radna mjesta, jer eto ostali ste bez posla, pa valjda imate zbog toga valjda još i smanjene nekakve vaše osnove potrebe i sada ćete solidarno sudjelovati sa građanima Hrvatske države u plaćanju ceha ja bih rekla neodgovornosti i neozbiljnosti i debelog kašnjenja Vlade sa donošenjem adekvatnih mjera. Mjera kojima bi se i poticalo gospodarstvo i pokušala sačuvati radna mjesta. Ali gospodo o tome je u ovom saboru i o takvim mjerama Vlade trebalo govoriti davno prije, a najkasnije u krajnjoj liniji na proračunu koji se ovdje izglasavao prošle godine negdje, ako se ne varam u 11. mjesecu. Tada ispada da nitko nije bio svjestan krize u kojoj se Hrvatska nalazi, da bi sada u obrazloženjima svih ovih prijedloga zakona, pa i ovoga o kojem govorimo, koji govori o smanjivanju naknade budućim nezaposlenima se spominjala i 2008. godina i kretanja na tržištu rada u svjetskoj industriji itd. Sada se to može spomenuti, a prošle godine mi smo bili čardak ni na nebu, ni na zemlji. Uvjeravalo nas se da ćemo biti neokrhnuti. Ako ne zaposleni, oni koji će tek ostati bez posla i oni koji su danas bez posla, nisu jedna od najosjetljivijih skupina bilo kojeg društva, onda gospodo recite mi koji to jesu. Oni koji su ostali, odnosno koji će ostati bez svojih radnih mjesta. I tako se namaklo uzimajući iz drugih stavaka sa Zavoda sa zapošljavanje recimo iz onog dijela Akcijskog plana za zapošljavanje, pa samo prije neka dva ili tri mjeseca je današnja premijerka, tadašnja potpredsjednica Vlade na velika zvona govorila o sredstvima koja idu u Akcijski plan zapošljavanja te ćemo pomoći ovim skupinama, te ćemo pomoći onim skupinama itd. sada na kraju iz obrazloženja ovog prijedloga zakona, onog prijašnjeg i ovog sadašnjeg shvatimo svi skupa da ta sredstva uopće nisu trošena. Ponavljam ne znam da li negdje postoji primjer da oni koji će tek ostati bez posla, da će financirati one koji bi pretpostavlja se koji bi trebali zadržati svoja radna mjesta. Nigdje niti u jednoj rečenici ili riječi niste dali projekciju za koliko mislite da će se smanjiti taj priliv nezaposlenih, odnosno novo nezaposlenih na Zavod za zapošljavanje. Jer podaci koji su iz 6. mjeseca. Imamo novoprijavljenih 15 tisuća 442 nezaposlena. Od toga dakle zbog otkaza od strane poslodavca je 10 tisuća 638 dakle 78% od ukupnog broja, a od toga broja gotovo 50% je onih koji su ovdje zbog smanjenja opsega posla, zbog poteškoća u poslovanju itd., itd. Ja vas podsjećam kolegice i kolega da smo ovoj problematici nezaposlenih razgovarali već više puta. Razgovarali smo prošle godine kada se donosio novi Zakon o posredovanju u zapošljavanju. Tada su se naravno ishvalile mjere i odredbe koje su tim zakonom išle. Dakle od 1. ove godine su se povećavale naknade u odnosu na prosječnu plaću, istina skraćivao se rok. A podsjećam vas da smo o ovoj problematici govorili i u 3. mjesecu ove godine, također u ovoj dvorani, kada je na dnevnom redu bira rasprava o prijedlogu SDP-ovom prijedlogu izmjena Zakona o posredovanju pri zapošljavanju. Kada je SDP predlagao i upozoravao Vladu na sve veći broj onih koji ostaju bez posla. I predlagali samo tada ne da se poveća naknada, nego da se produži vremenski period u kojem će nezaposleni s osnova koji su došli, s osnova poteškoća poslodavaca, viška itd. dobivati tu naknadu. Predložili smo da se taj period produži. Tada smo odbijeni jer da to nije potrebno. Tada su se zatvarale oči pred time da je broj novo nezaposlenih iz dana u dan bio sve veći i da se taj trend održao i da iz mjeseca u mjesec taj trend samo raste. Tada nam se govorilo da stvaramo razlike i nepravde unutar kategorije nezaposlenih. Jer kako će sada oni, također je bio prijedlog privremene mjere, dakle kako će sada oni koji će s jedne osnove dolaziti na zavod imati nešto veća prava, a oni koji su do određenog datuma bili na zavodu će imati manja prava, pa vi sada istu stvar radite. Vi sada kažete da po ovom zakonu da zavisno od toga kada zakon stupi na snagu, ali recimo neka stupi na snagu 5. kolovoza. Svi oni koji će do 5. kolovoza ostanu bez posla, dobivat će naknade i ostvarivati prava po sadašnjem zakonu važećem, a oni koji će iza 5. kolovoza ostati bez posla dobivati će smanjene naknade. I sada to nije nepravda. Znači kada predlaže opozicija nešto, onda je to nepravda i stvaramo razlike, a sada kada vi predlažete gotovo to isto stvarate dvije kategorije nezaposlenih, kada je u pitanju visina naknade, onda to nije nepravda. Onda je to solidarnost, zamislite sa krizom u koju nas je jednim dobrim dijelom uvalila da tako kažem i sadašnja Vlada, odnosno bivša, odnosno sadašnja Vlada, to je i onako staro nova Vlada. A inače da vas podsjetim kada govorim o brojkama, onda treba reći i podsjetiti javnost da je krajem lipnja u zavodu evidentirano 247 tisuća 147 nezaposlenih osoba, što je za 11,2% više nego u lipnju 2008. godine. Najveći udio u registriranoj nezaposlenosti imaju osobe iznad 50 godina ili 72 tisuće 917 osoba ili gotovo 30% onih koji su iznad 50 godina. Rekla sam već u lipnju 2009. godine, prijavilo se nezaposlenih za 42% više nego u lipnju 2008. godine. 15 tisuća 442 osobe i to od toga onih koji imaju radno iskustvo preko 83%. I rekoh već negdje gotovo 50% direktno sa nekog radnog mjesta. Inače u lipnju 2009. ma nešto manje od 64 tisuće nezaposlenih osoba ili 25,8% od ukupnog broja nezaposlenih koristili su neku novčanu naknadu. Sada dakle ta jedna kategorija ljudi koja tamo gdje će se prijaviti neće naći svojom voljom nego zato što ova Vlada nije na vrijeme barem za jedan dio osigurala i provela mjere kojima bi se možda i njihovo radno mjesto sačuvalo sada ti novi pridošli na Zavod za zapošljavanje će morati evo snositi kako to HDZ voli reći teret solidarnosti sa ja ću to reći neodgovornošću i neozbiljnošću, i nečinjenjem Vlade da, i nesposobnošću Vlade ustvari da predvidi kakve su razmjere krize koja je ne da je pokucala nego nažalost na velika širom otvorena vrata ušla i u Hrvatsku. Ono što želim postaviti pitanje. Naime, kaže da će se predloženom dopunom zakona postići do kraja ove godine u državnom proračunu ušteda od 15 milijuna kuna te oko 30 milijuna kuna tijekom 2010. godine. Postavljam pitanje a kuda ide onaj ostatak koji se ako i ne ide sav, a vi mi recite da li ide ili ne ide, koji se skida sa pojedinih stavki Zavoda za zapošljavanje. Ako se skida 127 milijuna na stavki materijalnih potpora kamo idu te potpore, ako se skida 9 milijuna kuna sa subvencija poljoprivrednicima, trgovačkim društvima itd. odnosno malim i srednjim poduzetnicima ja postavljam pitanje u ime kluba kamo ide ako ne ide u ovo jer ste mi pokušali na onom prethodnom zakonu reći da nije točno da sva ta sredstva idu u ovih 200 milijuna kuna ali onda me jako zanima kamo idu. Prema tome, ponavljam još jedanput ili ako nisam rekla SDP će biti protiv donošenja ovakvog zakona. Smatramo nepoštenim ako hoćete i nemoralnim da budući nezaposleni snose teret nečije neodgovornosti i da im se smanjuje naknada, i da ionako kad i već jesu građani drugog reda da postanu još i građani trećeg reda. A za one koji možda ne razumiju zašto Vlada baš njima smanjuje naknadu onda ću ovako pročitati šta piše u obrazloženju, jedan dio. "Uvažavajući pri tome izračune vezane uz opasnosti socijalne izdržljivosti a zbog očuvanja fiskalno održivog egzistencijalnog i socijalno prihvatljivog minimuma", eto zbog toga će dragi naši budući nezaposleni vama biti smanjena naknada pa tko razumije šta to točno znači razumije. Klub SDP-a neće glasati za ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDZ-a uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Eto poslije ove žustre rasprave kolegice iz SPD-a ja bih evo pokušao podsjetiti da ovaj zakon koji sada vrijedi Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti a koji se primjenjuje od 1.1. ove godine, znači 1. siječnja 2009. godine značajno je povećao iznos novčane naknade na koju pravo ostvaruju radnici koji bez svoje krivnje ostaju bez posla. U odnosu na one zakone prije šest godina o kojima često govorim je to bilo za čak 200, 300% povećanje tako da podsjetit ću da slijedom takvog uređenja najviši iznos naknade se izračunavao normalno od prosječne plaće isplaćene u Republici Hrvatskoj na slijedeći način. U 2008. godini je ta prosječna plaća iznosila negdje u bruto iznosu 7 tisuća 544 kune a u neto iznosu je to bilo 5 tisuća i 600 kuna i to je služila kao osnovica za izračun naknade za nezaposlene. U prva tri mjeseca znači je ta osnovica iznosila 3 tisuće 900 kuna, znači ta naknada koju su primali nezaposleni koji u prva tri mjeseca su znači dobili 70% od te osnovice, to je 3 tisuće 920 kuna ili 390% više u odnosu na onih prije šest godina. Preostalo vrijeme do jedne godine primali su 50% ili 2 tisuće 800 kuna, ili 280% u odnosu na prije šest godina. Trajna naknada do zaposlenja ili mirovine iznosila je znači 40% od te osnovice što je iznosilo 2 tisuće 240 kuna. Tijekom proteklih mjeseci u kojima mi možemo kako god hoćete nazivati ovu situaciju ali ona je jasna da je ta svjetska kriza u značajnoj mjeri utjecala i na gospodarstvo Hrvatske ali i na tržište rada broj korisnika novčane naknade za vrijeme nezaposlenosti je značajno povećan i tu se slažem sa kolegicom da se povećao broj nezaposlenih no moram podsjetiti da sadašnja statistika ipak kada prati pokazuje da u odnosu na prethodni mjesec se taj broj nezaposlenih smanjuje iz mjeseca u mjesec što je u odnosu na prošlu godinu sigurno veliki broj nezaposlenih. Usporedbe radi broj korisnika naknade u evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje u lipnju je bio 22,4% veći nego u istom mjesecu lani a gotovo 50% novoprijavljenih osoba u evidenciji nezaposlenih ulazi izravno iz prekinutog radnog odnosa. Uzmemo li u obzir i ukupna makro-ekonomska kretanja koja za prvo tromjesečje ove godine pokazuju na znatan pad bruto društvenog proizvoda o kojem smo razgovarali ovih par dana od 6,7% pa industrijske proizvodnje pad 7,1%, pa rast u bruto iznosu inozemnog duga za 1% i smanjene opće potrošnje sigurno da je neophodno u cilju ograničavanja fiskalnih posljedica povećanja broja korisnika novčanih naknada za vrijeme nezaposlenosti privremeno smanjiti ovaj najviši iznos naknade. Opet ponavljam privremeno jer i ovaj zakon ima ograničeni rok trajanja kao i ovi o kojima smo u prethodnim raspravama razgovarali. Prilikom usvajanja važećeg zakona, znači ovog sad o kojem govorim još uvijek, ne ovoga o kojem ću govoriti je sigurno rezultat višegodišnjeg trenda kontinuiranog pada stope nezaposlenosti i mislim da to morate priznati da je faktički od 400 tisuća nezaposlenih u jednom trenutku došlo na 225 tisuća nezaposlenih u Hrvatskoj. I normalno da je tako i padao broj korisnika tih novčanih naknada, te normalno su bile i veće fiskalne mogućnosti državnog proračuna i normalno da se tada, kada se taj zakon pisao, predlagao, nije se moglo predvidjeti da će biti takav utjecaj svjetske krize kao što je on nažalost danas ostavio svoje posljedice. Međutim, u sadašnjim kriznim uvjetima trenutna visina naknada sigurno da nije više socijalno izdržljiva, stoga se ona mora privremeno smanjiti. Naglašavam i naglasak stavljam na privremeno. I ona se normalno će vezati uz visinu propisane minimalne plaće koja je socijalno prihvatljiv i fiskalno održiv standard. I opet ponavljam, i kada se veže uz tu minimalnu plaću ona će sigurno biti daleko veća od one naknade, prisjetimo se, koja je dugo godina iznosila 900 kuna pa onda natezanje dugogodišnje se nekako za 100 kuna povećala na tisuću kuna. Slijedom takvog uređenja, najviši iznos naknade će se izračunavat od minimalne plaće, obzirom da mjesečna minimalna plaća u bruto iznosu, evo tek toliko radi informacije, iznosi 2812,93 kune, a neto 2251 kunu, da će najviša naknada za nezaposlene iznositi znači taj neto iznos minimalne plaće od 2251,20 kuna u prva tri mjeseca. A zatim će ona padati, nije 70% kolegice, ne, tada će padati, sljedećih godinu dana na 80% pa će ona iznositi 1801 kunu, a oni radnici koji imaju pravo na naknadu do stjecanja uvjeta za mirovinu ili do novog zaposlenja, tada će ona iznositi 60% ili 1350,72 kune mjesečno što je normalno približno, nije isto, ali približno onom iznosu koji je bio prije šest godina. Predloženom dopunom zakona u državnom proračunu će se do kraja ove godine, prema procjenama i ovo što smo čuli od tajnika, postići ušteda od 15 milijuna kuna i oko 30 milijuna kuna tijekom 2010. godine i ta sredstva koja će biti ušteđena na ovaj način usmjerit će se na mjere i potpore za očuvanje radnih mjesta i održanje što veće stope nezaposlenosti, što ima svoje logike. Bez obzira koliko vi sad to pokušavali ismijati, ono ima svoje logike. Logično da je u interesu da što više ljudi ostane u svijetu rada, da se ne povećava na zavodu broj nezaposlenih i logično da se onda iz tih sredstava pokušava financirati i ovaj zakon o kojem smo maloprije razgovarali prije ovog. Važno je naglasiti da se ovim zakonom ne dira u pravnu sigurnost stečenih prava, što znači da sve osobe koje su prvih sedam mjeseci ove godine ostvarile pravo, prema važećem zakonu nastavljaju to pravo i koristiti. Znači, vi ste to dobro primjetili kolegice da normalno do stupanja na snagu ovog zakona svi oni će koristiti sada stečena prava po ovom zakonu o kojem sam ja u početku govorio. Smanjeni iznos naknade odnosi se samo na radnike koji će završiti na zavodu nakon izmjene zakona, ali je vrlo važno naglasiti sa određenim rokom primjene. To je godinu dana ili možda godinu i koji mjesec, do 31. prosinca 2010. godine. Mislim da je objektivno, ako ćemo objektivno gledat, ako objektivno želimo shvatiti novonastalu situaciju da je to bilo jedino moguće rješenje i zbog toga klub Hrvatske demokratske zajednice je podržao ovaj predloženi zakon.
Hvala. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine Kunst, vi ste sad na kraju rekli ovo je bilo jedino moguće rješenje. Pa jel to stvarno moguće? Mislim, stvarno smatram da je ovo netočna tvrdnja da je ovo bilo jedino moguće rješenje da bi se uopće išlo u zakon za očuvanje radnih mjesta da se morala smanjiti, da će se sutra morat smanjiti naknada budućim nezaposlenima. Ako je to točno što ste vi rekli, onda ste samo potvrdili nesposobnost Vlade.
Hvala. I imamo u ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici predlagatelja. Zakon koji imamo pred sobom, odnosno prijedlog zakona, zapravo je tipičan primjer ili barem možemo reći papirnati dokaz jedne politike koja se već šest godina vodi u Republici Hrvatskoj, koja je došla do ruba izdržljivosti. Dakle, to je prije svega bila politika kupovanja socijalnoga mira ili u prijevodu na hrvatski kupovina glasova. Nisu tu bili važni ni zaposleni ni nezaposleni, nego kako pacificirati tu veliku vojsku ljudi koji su ostali bez temeljnog dostojanstva time što su izgubili posao. I sada kaže Vlada da treba ravnomjerno raspodijeliti teret krize i onda naravno, to ćete vidjeti kasnije i u analizi, vjerovali ili ne, kategoriju nezaposlenih osoba stavlja na najvišu razinu onih koji moraju snositi teret. Postotno Vlada želi uzeti najviše nezaposlenima. Nije li paradoksalno reći da će se dio tereta gospodarske krize u Hrvatskoj svaliti na pleća onih koji su već ponijeli tu krizu samom činjenicom što su nezaposleni? Pa zar nisu oni per se produkt te krize? Idemo redom. Možemo ovaj problem i predloženo rješenje promatrati iz nekoliko različitih rakursa odnosno u nekoliko različitih konteksta. Dajte da vidimo malo što je Vlada odlučila kad se govori o mjerama štednje, kako ona sebi kroji kapu. Od svih najava bolnih rezova na rashodovnoj strani proračuna Vlada je uz silne napore uspjela srezati, odnosno postigla je uštedu od oko 260 milijuna kuna i to je kolosalnih 0,21% ukupnih rashoda. Dakle, 0,21% ukupnih rashoda će uštedjeti. To je otprilike 2,5% tzv. proračunske rupe. 7% ukupne uštede koja se postiže ovim zakonom dolazi od najnezaštićenije kategorije, a to su nezaposleni. 7% ukupnih ušteda na ovome rebalansu uzet će se nezaposlenima, odnosno da se bolje izrazim, 7% ukupnih ušteda dolazi i iz izvora koji je bio namijenjen nezaposlenima, a oni će stradati puno više. Sa 3 700 i nešto kuna, 710 pada na 2 150 otprilike. Sad pogledajmo dalje. Kako će se rezati da bi se podnio teret krize? Tzv. zaštićene ili saborske mirovine padaju za 10%. Plaće, mirovine i ostali dobici oporezuju se sa 2, odnosno 4%, dužnosnici su ostali bez najprije 10 pa onda 5, sad još 4%, a nezaposleni ostaju bez 42%. Dakle, svi oni koji rade, svi koji imaju stabilne izvore prihoda su daleko bolje prošli u politici ušteda ove Vlade, nego nezaposleni kojima se uzima 42% u prosjeku. Međutim, ima još jedna stvar. Postoje i oni koji dobiju. Dovoljno je da sjednete u traktor, da ste dovoljno maštoviti, dođete urlati pred Ministarstvo poljoprivrede i op, eto ga na rebalansu 250 milijuna kuna više za poljoprivredu bez problema. A što ćemo kad nezaposleni nemaju traktore? Ajmo malo simulirati kako to izgleda na primjeru hrvatske obitelji. Dakle, kako bi to izgledalo da se hrvatska obitelj ponaša onako kao što se ponaša Vlada. Izračuni kažu da je potrošačka košarica oko 6 600 kuna za četveročlanu obitelj, dakle 6 tisuća 600 kuna. Kad bi se budžetska rupa preslikala sa državnog proračuna na obiteljski proračun, to bi značilo da obitelj mora uštedjeti, odnosno šparati mjesečno ili smanjiti troškove za 660 kuna. Dakle sa 6 tisuća 600 odjednom moraju srezati za 660 kuna. Međutim, kad bismo preslikali kako je to napravila Vlada, a Vlada je rekla da će pokriti 2,5% ukupne budžetske rupe, to bi značilo da četveročlana hrvatska obitelj sreže ukupne mjesečne troškove za 16 kuna, a to znači da jednom i drugom od 2 djeteta uskrate mjesečno po jedan sladoled. Eto, tako se ponaša Vlada. Tako se ne bi ponašala ni jedna jedina odgovorna obitelj. Dakle, Vlada je nama slikovito rečeno predstavila program po kojemu će uštedjeti 2 sladoleda mjesečno na otprilike 6 600 kuna mjesečnoga troška. I još jedna stvar. Već neko izvjesno vrijeme poslodavci traže da se smanji radni tjedan i Vlada je pristala u slučajevima kad se radi o tvrtkama koje mogu dokazati da posluju s gubitkom u 2. polovici prošle i u prvoj polovici ove godine. I onda se dosjetila kako namaknuti sredstva za to. Pa mislite da je slučajno to što se preko Hrvatskog zavoda za zapošljavanje ide sa tom transakcijom? Upravo ona sredstva koja će biti potrebna za subvenciju skraćenja radnog tjedna su sredstva koja će se uštedjeti ovim zakonom i na to još nadodajte 32 milijuna kuna koje Hrvatski zavod za zapošljavanje ima na dispoziciji ove godine za poticanje zapošljavanja, a nije potrošio praktički ni jedne jedine lipe. I dobiti ćete to što vam treba da biste proveli ovaj zakon. O tome se radi. Da se prelije iz šupljega u prazno. Dakle, da nezaposleni sufinanciraju praktički one koji će ostati raditi, ali će im se smanjiti, odnosno skratiti radni tjedan. To je vrhunac politike ove Vlade. I što je najgore od svega, ta lingvistička ekvilibristika kojom se nešto što je trulo, ali potpuno trulo pokušava zamotati da se ne vidi o čemu se radi je naprosto nevjerojatna. Kad bi se godišnje dodjeljivali Oskari za najbanaliziraniju poruku umotanu u najkompliciranije formulacije, gospodo dobili biste ove godine ne jednoga, nego 3. Gospođa Sobol je počela, ali nije dovršila. Ja vas lijepo molim, napregnite sve moždane vijuge i recite mi što znači ova rečenica? Uvažavajući pri tome izračune vezane uz opasnosti socijalne izdržljivosti, a zbog očuvanja fiskalno održivog egzistencijalnog i socijalno prihvatljivog minimuma najviši iznos novčane naknade vezan je uz kretanja visine propisane minimalne plaće koja odražava upravo naveden socijalno prihvatljiv i fiskalno održiv standard. Pa ima li veće strave i užasa u zakonodavstvu Republike Hrvatske? Pa ljudi Božji. Pa koga se ovdje vrijeđa? Što znači fiskalno održiv standard? Kako standard može biti fiskalno održiv? Pa standard je promjenjiva kategorija jednako kao i fiskus, ali fiskusa koliko imate toliki standard mora biti. Kakva je ovo igra? Pa kome se rugaju? Ili nama ili nezaposlenima ili onima kojima će se skratiti radni tjedan? Mislim da je moglo pametnije, da je moglo drugačije. I moram reći u ime kluba HNS-a žaloste nas ovakvi potezi Vlade. Oni svjedoče neinventivnost, oni svjedoče to sjekiranje o kojemu sam jučer govorio. Svojevremeno u Dalmaciji kad biste došli u mesnicu onda bi vam odsjekli žuntu, jer niste mogli kupiti kilo mesa da niste dobili i malo kosti. E to je ovdje upravo slučaj. Dakle žunte se nabacuju. I ljudi koji su ostali bez posla i to u proteklih 12 mjeseci najbolje znaju što znači licemjerje ovoga zakona. A onima koji će tek postati nezaposleni, koji će biti izravni produkt ove krize poručuje se malo ćemo vam uzeti da skratimo radni tjedan. Kratimo, kratimo, kratimo, a dokle ćemo kratiti i što će nam ostati, hoćemo li išta imati više produžiti nakon ove Vlade? Klub HNS-a neće podržati ovaj zakon i jedva čeka dan kad će ovu državu voditi kompetentnija Vlada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Al bute morali još čekati. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je uvažena zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolege kada su govorili u ime kluba, vrlo detaljno su opisali što ovaj zakon donosi. Dakle u vrijeme kada smo donosili prošle godine Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti bilo je realno naknadu za vrijeme nezaposlenosti vezati za izračun, za prosječnu plaću u protekloj godini. Pa je tako, evo već smo čuli, za prva 3 mjeseca naknada iznosila 70%, za preostalo vrijeme do jedne godine 50%, a trajna naknada iznosila je 40% od prosječne plaće u protekloj godini. Predlagatelj zbog ekonomske i gospodarske krize sada predlaže da se naknada za vrijeme nezaposlenosti isplaćuje za prva 3 mjeseca u visini od 100% od minimalne plaće, za preostalo vrijeme do jedne godine u visini od 80% i trajna naknada dakle da se isplaćuje u visini od 60% od minimalne plaće. Ja evo kratko još mogu reći da me veseli što je ovo kratkoročna mjera i što će ona trajati do kraja 2010. godine, dakle oni koji će ostati bez posla neće trajno biti pogođeni kako se to kaže ovako niskim naknadama, iako čuli smo evo iz izlaganja gospodina Kunsta, one su znatno, znatno veće nego što su to bile dakle i s ovim smanjenjem znatno veće nego što su to bile prije nekoliko godina. Realno je bilo za očekivati da se naknade u prošloj godini i povećaju s obzirom da je broj zaposlenih, broj nezaposlenih padao, međutim evo kao što sam već rekla zbog ove krize broj nezaposlenih raste i naprosto nekako mislim da će ova sredstva koja će biti usmjerena u potpore za očuvanje radnih mjesta očuvati radna mjesta i da će ispuniti svoju svrhu, te da će na Hrvatski zavod za zapošljavanje biti prijavljen što manji broj nezaposlenih ljudi. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani gospodine državni tajniče. Imam nekoliko pitanja koja se toliko ne odnose na sam tekst zakona, nego prateće obrazloženje. Doista se divim ovoj akrobaciji davanja podataka i obrazloženja koje predmetni zakon prate. Tako u jednom dijelu obrazloženja navodite da prema sadašnjem važećem članku 43. zakona naknada za prvih 90 dana iznosi najviše 70%, pa onda 50%, pa od 40% od iznosa prosječne neto isplaćene plaće u gospodarstvu Republike Hrvatske. Koliko je to u kunama? Je li moguće da u ministarstvu koje je pisalo ovaj prijedlog zakona ne znaju koliko je danom pisanja toga obrazloženja zakona ta naknada iznosila? Koliko je to 70% prosjeka? 3 tisuće 624. Je li je tako? Onih 50% je 2 tisuće 589. A ovih 40% 2 tisuće 71. Zašto niste umjesto postotaka napisali iznose kuna? Da nam otežate čitanje zakona i izračuna koliko će naknade sada biti niže. Koliko će sada naknade iznositi? Je li bilo moguće ovu formulaciju iz članka 43.a u obrazloženju pretvoriti, dakle ovaj izričaj da za prvih 90 dana korištenja ne može biti više od iznosa minimalne plaće umanjene za doprinose za obavezna osiguranja utvrđene posebnim propisima u kune? Koliko je minimalna plaća umanjena za obavezatne doprinose? Minimalna plaća utvrđuje se u bruto iznosu, 2 tisuće 814 kuna. Je li znači to da će sada maksimalna naknada iznositi, koliko? Kako to da u obrazloženju zakona niste dali pregled sadašnjih iznosa, ograničenih naknada i koliko će ona po ovom prijedlogu zakona iznositi? Imamo najprije neto osnovicu prosječne plaće, sada ide na ograničenje vezano na minimalnu plaću koja je u brutu, pa onda još umanjena za plaćene obavezne doprinose. To nije podatak koji se objavljuje, nego izračunava. Nadalje u obrazloženju pišete da je u lipnju bilo 22,4% veći broj korisnika novčane naknade, nego u lipnju prošle godine. Koliko ju je primalo u lipnju ove godine, a koliko u lipnju prošle godine? Zar niste mogli napisati da je lipnju prošle godina naknadu primalo 52 062 tisuće, a u lipnju ove godine 63 tisuće 743 korisnika naknade? Što je ovdje bilo problem iskazati da 10, 11 tisuća ljudi nezaposlenih više s pravom naknade na burzi ove godine nego ih je bilo prošle godine? Opet u cilju otežavanja praćenja efekata zakona. Pa vas ljubazno molim da ubuduće ove postotke, ovo obrazloženje koje ništa ne govori, nego više skriva nego otkriva, ubuduće dajte u iznosima i brojkama. Ako želite našu potporu u donošenju zakon, ako želite da ispravno razumijemo i da građanima tumačimo koje se promjene u zakonu donose. I doista ne mogu razumjeti da za nekakva materijalna prava građana dajete osnovicu koja je izračunska, a ne fiksna objavljena. Minimalna plaća umanjena za plaćene doprinose. Pa vas ja molim recite koliki je to iznos danas? Minimalna plaća umanjena za obvezne doprinose. Koliko to u kunama iznosi? Zašto? Zato što se sa sindikatima mjesec dana se natezali koliko iznosi ispravni obračun minimalne plaće prema Zakonu o minimalnoj plaći. Jer svaki na svoj način tumači formulu iz zakona. Iako je gospođa državna tajnica Vera Babić za ovom govornicom na moj izričiti zahtjev tri puta pročitala i rekla kako će se to primjenjivati u objavi podataka o najnižoj plaći od 2 tisuće 814, sporno je skoro 250, 300 kuna. I sada zbog toga inzistiram da umjesto ove papazjanije od izričaja minimalna plaća umanjenja za obavezne doprinose velite iznos. Da se to zapiše da ne bi sutra bio objavljen neki drugi iznos. Bar to. Ja sam izračunao da će maksimalna naknada u ovom zakonu u odnosu na dosadašnju biti manja za tisuću 516 kuna mjesečno. Tisuću 516 manja, niža no što je do sada bila. Možda sam pogriješio, ali teško je izračunavati kada nam ne dajete podatke koji su čitljivi, razumljivi, jasni nego najprije postotke ovakve, postotke onakve, sve u cilju toga da nam otežavate raspravu. To je što se toga tiče. I završavam sa sljedećim. Prije 4 godine prvi put, prije 3 godine drugi put, pokušali smo u ovom Saboru predstavnike Vlade uvjeriti da vođenje politike zapošljavanja nezaposlenih kako to radimo u Hrvatskoj nije dobro. I da ukoliko želimo hrvatskim nezaposlenim građanima pomoći, da bi doista morali vidjeli mogućnost da Hrvatska izmisli ili oblikuje svoj program fleksigurnosti. Od toga naravno ništa. Ako je ta tema bila nepoznanica u Hrvatskoj zbog pomanjkanja literature, evo ja vam preporučam jedan izuzetni ozbiljni udžbenik na tu temu, knjigu, prevedeno. Originalni naziv je flex security. A kao dokaz o tome ili protiv onih koji kažu da samo rastom bruto društvenog proizvoda i razvojem gospodarstva nezaposleni imaju šansu se zaposliti, samo tri zanimljiva podatka. U Albaniji je rast bruto društvenog proizvoda 5,8%, a zapošljavanje u padu 2,65%. U Češkoj je rast bruto društvenog proizvoda 3,1%, a zaposlenost u padu 0,24%. U Estoniji je rast bruto društvenog proizvoda čak 7,2% bio, a zaposlenost je rasla svega 0,58. I da vas sada ne davim tim podacima koji zapravo dokazuju da kretanje, rast ili pad bruto društvenog proizvoda ali u kontekstu pada ili rasta broja zaposlenih ne mora značiti nikad. Želim vjerovati da zbog ove krize i shvaćanja činjenice da broj nezaposlenih u Hrvatskoj raste bez velikih naznaka da ubrzo dođe do povoljnije situacije, dosita ovu jednu stručnu raspravu o politici zapošljavanja i modelu flekssigurnosti ćete prihvatiti barem kao jednu od mogućih mjera antirecesijske u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. I sada je na redu uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Vlada nas uvjerava eto dnevno kroz ove antirecesijske zakone o kojima raspravljamo da kroz njih nije dirala one najugroženije, odnosno najosjetljivije, a evo upravo u ovom zakonskom prijedlogu o kojem sada govorimo, smanjuje se naknada za nezaposlene. Zar oni koji ostanu bez posla nisu najugroženiji i najosjetljiviji. Riječ je o ljudima koji su doslovno preko noći ostali bez sredstava za egzistenciju. Čime Vlada argumentira potrebu donošenja ovog zakona? što je ovaj puta alibi za ovu doista neprihvatljivu mjeru? Vladin razlog je veliko povećanje broja korisnika novčane naknade za vrijeme nezaposlenosti i veliki financijski pritisak na proračuna s naslova isplata novčanih naknada. Istina je, u Hrvatskoj dnevno ostaje bez posla par stotina ljudi. Evo nekoliko podataka. U lipnju 2009. u odnosu na isti lanjski mjesec broj korisnika naknade za nezaposlene povećan je 22,4%. U razdoblju siječanj-lipanj ove godine u usporedbi s istim razdobljem 2008. broj prijavljenih u evidenciju nezaposlenih povećan je 5%. Dakle riječ je otprilike 12,5 tisuća tih osoba s tim da je 50% njih, to je vrlo važan podatak, dakle svaki drugi novoprijavljeni došao izravno iz rada, preciznije iz prekinutog radnog odnosa. Još jedan podatak. U svibnju ove godine stopa registrirane nezaposlenosti u Hrvatskoj iznosila je 14,4%. Ali ono što je najintrigantnije u ovoj priči o hrvatskoj nezaposlenosti jest to što Vlada uvijek iznova tvrdi uvijek nas iznova uvjerava da je ovakav rasta nezaposlenosti isključiva posljedica svjetske krize koja se eto prelila i u Hrvatskoj na realni sektor, pa onda i na hrvatsko tržište rada. To naprosto nije točno. Ovo je naime samo malim dijelom posljedica svjetske krize. U daleko većoj mjeri ovo je posljedica politike aktualne vlasti, koja je 15 godina zanemarivala gospodarstvo, a podupirala socijalu. Tako su nestajala radna mjesta a stvaralo se društvo ovisno o državnim jaslama. Aktualna vlast se u svakoj prilici hvali kako sve veći dio državnog proračuna odlazi na socijalu. Ja sam već jučer kad sam raspravljala o Prijedlogu zakona o PDV-u rekla da to nikako nije činjenica s kojom bi se trebalo hvaliti. To je činjenica koja izaziva zabrinutost i to je činjenica za žaljenje. To naime upravo potvrđuje da se nije ulagalo u nova radna mjesta već se trošilo na socijalu. Dramatičan je podatak da u Hrvatskoj imamo samo 45% radno aktivnog stanovništva i to je jedna od najnižih stopa u Europi a istovremeno ogroman broj hrvatskih građana živi od nekog od oblika socijalne pomoći. A država je komotno preuzela ulogu redistributera novostvorene vrijednosti i dakako za uzvrat dobila političku klijentelu i vjerne glasače, i uporno promovira solidarnost u siromaštvu dok eto elita biva pošteđena svih nedaća. Naravno da je jednom moralo doći do toga da gospodarstvo više ne može nositi ovaj silan teret socijalnih davanja. No svejedno nezaposleni zasigurno nisu ona društvena grupa, ona skupina hrvatskih građana na kojoj bi se trebalo sve prelomiti. Ovaj zakon koji je pred nama ograničenog je roka trajanja, dakle predviđa se da traje do kraja 2010. godine. Predloženim smanjenjem naknada nezaposlenima u tom bi se vremenu u proračunu uštedjelo negdje oko 45 milijuna kuna, 15 milijuna do konca 2009. i tridesetak milijuna još tijekom 2010. godine. Međutim, to je premala ušteda za državni proračun dakle tih 45 milijuna ali i mnogo veća sredstva mogla bi se namaknuti primjerice oporezivanjem imovine hrvatskih pritajenih bogataša. S druge strane, nezaposlenima će umanjena naknada predstavljati doista veliki manjak. Ovo tim više što se naknada, dakle najviša naknada za nezaposlenost ograničava na visinu minimalne plaće a minimalna plaća kad govorimo o onom apsolutnom iznosu utvrđena je u svoti manjoj od onoga što smo očekivali. Izgleda da nismo dobro razumjeli Zakon o minimalnoj plaći. Za razliku od aktualne vlasti SDP je još u rano proljeće, dakle u vrijeme kad je još od strane vladajućih bila zapravo ignorirana činjenica o postojanju krize u Hrvatskoj, dakle mi smo već tada kroz izmjene Zakona o posredovanju pri zapošljavanju predlagali produženje vremena u kojem bi se primala naknada za nezaposlenost sve upravo s ciljem da se olakša situacija toj grupi hrvatskih građana, dakle nezaposlenima. Naravno, kao i svi drugi i taj je zakon doživio jednaku sudbinu. Dakle, nije bilo razumijevanja za njega a dat je kažem u vremenu kad se još možda i moglo napraviti nešto više, u svakom slučaju više nego sada nakon šest mjeseci a eto sada se predlaže zakon sa potpuno suprotnim efektima, dakle ide se na smanjivanje naknade za nezaposlenost.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Nisam se mislio javiti pod ovom točkom jer smo se dogovorili da će kolega Beus iznijeti stav našega kluba. Međutim, u 15 sati i 20 minuta nazvao me jedan čovjek iz Slavonije i molio me da se javim i da prenesem ono što on želi poručiti Hrvatskom saboru u svezi ove točke. Radi se o čovjeku koji je pukovnik Hrvatske vojske, koji je 90%-tni invalid i najprije mi je ispričao o teškom stanju u Slavoniji vezano uz nezaposlenost, da stopa nezaposlenosti raste iz dana u dan. Obavijestio me da uskoro u nekoliko velikih tvrtki u Slavoniji ljudi odlaze na kolektivni godišnji odmor a u rješenju piše do daljnjega. Svi znamo što to znači. I rekao mi je poručite i predstavnicima Vlade i saborskim zastupnicima da ja kao hrvatski vojnik 91., 92. godine ni u jednom trenutku nisam sumnjao u pobjedu, 91., 92. ni u jednom trenutku nismo gubili nadu iako su ljudi ginuli i s lijeva i s desna ali kaže sada u ovom trenutku moram reći kaže sa samo četiri riječi mogu opisati stanje u mojoj Slavoniji. Kaže strah, nesigurnost, ravnodušnost, beznađe. Znači, nikada u svom životu nisam vidio toliko deprimiranih ljudi oko sebe. To je njegova poruka svima nama. Ja sam vas gospodine državni tajniče kod prethodne točke pitao o mjerama za rješenje u svezi rješenja krize. Postavio sam vam četiri pitanja, niste mi odgovorili niti na jedno.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Da. Uvaženi Miljenko Pavlaković državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Kratko ću pokušati sumirati odgovore na ono što ste vi vaša pitanja. Mislim da je ovdje ja ću pokušati bitno naglasiti. Prosječna naknada koju primaju osobe nezaposlene preko Hrvatskog zavoda za zapošljavanje iznosu tisuću 600 naknada. To je prosječna naknada koja se sada isplaćuje prema evidenciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. U svom početnom obrazloženju ja mislim da sam jasno iščitao da upravo u prva tri mjeseca znači to je 100% iznosa minimalne plaće koja iznosi 2 tisuće 251 kuna i 20 lipa, preostalo vrijeme do godinu dana 80% ili tisuću 801 kuna i trajanje do zapošljavanja odnosno mirovine 60% ili tisuću 350 kuna i 72 lipe. Ja sam to rekao i u obrazloženju. Zašto nije u tekstu? Iza razloga što ova privremena mjera obuhvaća i 2009. i 2010. godinu a minimalna plaća jasno će doći u korekciji u 2010. godini pa se išlo sa izričajem minimalne plaće prema Hrvatskom zavodu za statistiku kako će oni i potvrditi a postoci i rokovi trajanja jasno će ostati isto. Ponavljam, što se tiče mjere financiranja jasno da u okviru proračuna, cjelovitog proračuna Republike Hrvatske, kada se gleda tamo di su učinjene uštede i di su namaknuta sredstva, ne možemo govoriti paralelno da se uzelo iz jedne pozicije i direktno dalo drugoj poziciji. Jer vi ste vidjeli u ranijim raspravama, ja neću sad u to ulaziti, u proračunu di se sve uzelo i na što se sve dodavalo, pa tako i u ovoj mjeri prema ovom zakonu. Tu trebamo naglasiti da oni sa prosječnim primanjima kroz Zavod za zapošljavanje od 1600 kuna oni neće biti obuhvaćeni drastično ovim izmjenama, s obzirom da su oni u okviru. Mi govorimo ovdje o maksimalnom iznosu, ne o prosječnom, ne o minimalnom, nego o maksimalnom iznosu tako da one najosjetljivije socijalne ugrožene skupine i dalje su zaštićene ovim zakonom. Ja napominjem ponovno zašto možda ne ranije, sigurno iz razloga što sam i ranije rekao da prema svim evidencijama koje su vođene od 2004. pa do 2008. nismo imali pad nezaposlenosti i u 2008. da je … [[Govornik se ne razumije.]] prosječna anketna stopa nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj bila na nivou u Eurozoni. Mislim da nam je to dovoljan svima pokazatelj zašto ne prije. Sada kada smo se uhvatili u koštac sa svim pripremama što je Vlada učinila, evo još jednom apeliram na prihvaćanje ovakvog zakona i ja sam uvjeren da većinu zastupnika će imat razumijevanje da i dalje štitimo socijalne skupine i da će zakon bit prihvaćen. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Peto, Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 419. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 82 glasa za, ništa suzdržano i 25 protiv.
Prelazimo na 9. Prijedlog zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 421 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akte primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Mladineo, državni tajnik u Ministarstvu financija.
Hvala, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama. Što se uređuje konačnim prijedlogom zakona? uvodi se i uređuje plaćanje naknade za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama. Šta je predmet plaćanja naknade? predmet je usluga kratke tekstualne poruke, znači one SMS poruke, usluge prijenosa slika, govora i zvuka porukom te govorna usluga. Obveznik plaćanja naknade je infrastrukturni operator koji pruža usluge pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama. Visina naknade predlaže se u iznosu od 6% osnovice pirhoda koji operateri ostvaruju na te pružene usluge. Obračunsko razdoblje za utvrđivanje naknade je kalendarski mjesec. Obveza plaćanja naknade u državni proračun je do 15. dana u tekućem mjesecu za prethodni mjesec. Obveznik plaćanja naknade podnosi mjesečno izvješće o pruženim uslugama nadležnoj ispostavi porezne uprave prema sjedištu. Izvješće se podnosi do 15. dana tekućeg mjeseca za prethodni mjesec. Predlaže se stupanje zakona na snagu sa 1. kolovoza 2009. godine. Razlozi za donošenje predloženog zakona. Posljednjih godina tržište elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga bitno se razvilo i došlo je do velikog povećanja broja korisnika. Ukupan prihod od djelatnosti elektroničkih komunikacija također je znatno porastao. Značajan fiskalni učinak koji neće negativno utjecati na rast i razvoj tržišta elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga bio bi oko 143 milijuna kuna do kraja godine. Inače, godišnje povećanje prihoda na osnovu ovoga bi bilo oko 430 milijuna kuna. Predloženi zakon predstavlja još jednu od mjera kojom se utječe na povećanje prihoda državnog proračuna.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. Kolegice i kolege. Kao što reče državni tajnik, ovim prijedlogom zakona uvodi se plaćanje naknade za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama i to u iznosu od 6% i time se predviđa da bi se time povećao državni prihod na godišnjoj razini na nekih 430 milijuna kuna godišnje. E ovih dana smo se doista naslušali ovim zakonskim prijedlozima i ovim rebalansom proračuna o raznim smanjenjima, smanjenju plaća, smanjenju mirovina, povećanju poreza. Ja smatram da je ovo jedan od onih prijedloga zakona koji, ajmo to tako reći, bi trebao učiniti najmanju štetu na standardu svakoga od nas. Naravno, dobro je da se može telefonirati i cijeli dan i svaki dan i da je što jeftinije, ali ipak ovdje, po ovim podacima za prošlu godinu koje smo i nedavno imali u izvješću Hrvatske agencije za poštu i elektroničke komunikacije, vidjeli smo da podaci govore kako se ipak malo pretjeruje. Ali i to je dobro ako se može, ako puno ne košta. Dakle, činjenica je da određene restrikcije moramo uvesti i sad su došle na red upotreba mobilnih telefona koja se odnosi naravno i na tekstualno i slikovno i govorno korištenje mobitela. Rekoh iz nedavnog izvješća Hrvatske agencije za poštu i telekomunikacije, a i inače iz podataka saznajemo da je u protekloj godini poslano 3 milijarde i 800 milijuna poruka u jednoj godini, da je 7,5 milijardi minuta obavljeno razgovora. I što je najzanimljivije, imamo negdje 4 milijuna, 4,5 milijuna, 4 milijuna i 400 tisuća stanovnika, a imamo aktivnih brojeva 5 milijuna i 900 tisuća. Dakle, više imamo brojeva mobitela, nego što imamo stanovnika. Opet kažem, sve je dobro kad se može i kad se ima, ali ovo ipak nije baš realno i moja je pretpostavka da puno obitelji računajući mobitele sve, sve račune mobitela u kući koje koriste da više plate za mobitele, odnosno račune nego za električnu energiju, za struju, a tu uključujem i sebe. Više potrošimo na mobitele, nego za električnu energiju, što baš i nije racionalno ponašanje. I dakle smatram u ime kluba HDZ-a da je ovaj porez, ovaj dodatak na potrošnju, ja bih tako rekao možda najblaži od sviju ovih, možda još blaži s onih danas na one luksuzne jahte, luksuzne automobile. I iz tih razloga klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, obećao sam, biti ću vrlo kratak. Telekomunikacijski sektor i prijedlog zakona. Najveća prosječna plaća preko 12 tisuća kuna. Dobit na razini milijarde. Opravdanost ovog uvođenja ima uporište. Trenutak krivi. Usmjerenost prihoda za krpanje proračuna. I tko će platiti? Građani. S obzirom na ekonomsku situaciju, na ovaj način ovaj porez prije Hrvatske uvela je Srbija i to je sve zapravo što se po ovoj točki može reći. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Teško je zapravo biti jako rječit kad je posrijedi jedan srpsko-hrvatski zakon. Naime, pitanje je dana kad ćemo morati plaćati porez i na elektroničku poštu. Dakle, što nam se poručuje? Prije svega da više radimo, manje brbljamo, da ne kupujemo 2 mobitela, nego 1, ako imamo 1 da se lišimo i njega jer eto, Vlada nam je izmjerila da smo poslali 4 milijarde skoro SMS poruka. Ima stručnjaka koji će reći, čujte, to je alijenacija na djelu, pa nemojte tako ljudi, dajte se nalazite, razgovarajte jedan s drugim, nemojte si slati poruke, otuđit ćete se, ne znate kako izgledate. A možda je i to zapravo pozadina ovoga zakona, da se zapravo ljudi malo više druže, a malo manje da se šalju poruke, ali ako to krene, ako je to taj trend, onda tko zna gdje ćemo se zaustaviti, je li, pa će vjerojatno se stimulirati to da manje pričamo na fiksni telefon, pa ćemo malo manje gledati televiziju vjerojatno, vjerojatno će nam sad početi mjeriti koliko sati gledamo televiziju pa će i tu kad vam rezne 3%, opa. 6 kanala 2%, 14 kanala 4%. Dakle, mjere nam, sve nam mjere i sve se proglašava luksuzom. Očito je da ne možemo izbjeći. Kaže se da će to plaćati operateri, valjda iz dobiti. Naravno da neće. Dok cijela Europa pokušava sniziti cijenu usluga mobilne telefonije na sve moguće načine, mi evo kažemo to nije dobro, idemo mi to povećati jer ako smo mi mislili i pomislili da će vlasnici operatera u mobilnoj telefoniji pristati izgubiti jednu jedinu lipu projicirane dobiti, onda smo se grdno, grdno prevarili. Zar mislite da bi taj tako snažni lobij, tako jednostavno, lako, bez otpora pristao na ovaj zakon da već nije spravio kašu kako će se zapravo ovih 6% preliti na teret korisnika? Pa naravno. Ali kad govorimo o tome da treba oporezovati kapitalnu dobit, da treba oporezovati izvlačenje dividende, e onda za to nema Vlada sluha. A to su mjesta gdje treba čekati višak para. Ne tamo gdje se stvara nova vrijednost, nego tamo gdje se ona pokušava potrošiti, a ne reinvestirati. Ali to je već nešto što, žao mi je, gleda me kolega Marić tužnim očima. Neću više govoriti samo zbog njega.
Zahvaljujem. Dobro je malo duha unijeti u rasprave. Time zaključujem ovaj dio rasprave. Predstavnik predlagatelja nema ništa za reći više. Glasovat ćemo kad se steknu za to potrebni uvjeti.
Šesto, Konačni prijedlog Zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama. Bio je hitni postupak, P.Z. broj 420. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o naknadi za pružanje usluga u pokretnim elektroničkim komunikacijskim mrežama. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova, 95 glasova za, 4 suzdržana i 5 protiv.
Prelazimo na točku broj 10. Inače da kažem zastupnicama i zastupnicima. Danas ćemo još odraditi ove 2 točke pa ćemo onda prekinut i sutra ujutro nastaviti, sutra sve odglasati ove točke koje smo do sada odglasovali, a onda bi u petak ostalo samo glasovati proračun i raspravit sutra ovu 12. točku, to bum najavil na kraju. 10. točka, 10. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o doprinosima, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 421 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za rad i socijalno partnerstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Mladineo, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Prijedlogom Zakona o izmjenama Zakona o doprinosima idemo sa prijedlogom da se mjesečna osnovica koja je propisana za po Zakonu o pravima samostalnih umjetnika i potencijalna kulturno umjetnička stvaralaštva koja se plaća za samostalne umjetnike na osnovu koeficijenta koji je propisan na osnovu prosječne plaće, bruto plaće 1,8 prethodne godine i u ovoj godini 2009. ta osnovica je 8 tisuća 952 kune, a koeficijent je 1,2. Na osnovu prijedloga Ministarstva kulture koji u svom proračunu osigurava ta sredstva, predloženo je da koeficijent se smanji sa 1,2 na 0,8. To bi bilo ušteda u proračunu za 2 milijona i 775 tisuća, a tokom mjeseca znači na razini godine ukupno smanjenje bilo bi 16 milijona i 652 tisuće kuna. Evo gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. Uvaženi zastupnik Goran Beus Richemberg, u ime kluba HNS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, sad neću gledati u kolegu Marića. Pred nama je jedan prijedlog koji zaslužuje puno više pažnje nego što ćemo mu doista posvetiti. Ako ste slušali pomno državnoga tajnika, radi se o tome da se sreže ni manje ni više nego za jednu trećinu davanja za slobodne umjetnike. E sad tko su slobodni umjetnici? Ako izuzmemo uvjetno rečeno možda 10-tak, 15 ljudi kojima tamo nije mjesto, a to su oni koji za novogodišnji koncert uzmu po 80, 90 tisuća eura, a primaju iz državnoga proračuna plaću kao slobodni umjetnici. Takvih je dakle vrlo malo, onda je to more. Ne govorim o apsolutnom broju, ali to je zapravo jedna masa ljudi koji žive na rubu egzistencijalnoga minimuma. To su glumci koji nemaju stalni angažman u teatru. To su plesači, glazbeni umjetnici, to su slikari dakle. To su ljudi koji su bačeni na tržište u jednome sektoru u kojemu nema tako puno posla i u kojemu potražnja ne raste, nego u vremenima krize ozbiljno pada. To su ljudi koji za svoj nastup mogu i to su sretni ako dobiju honorar od 500, 600, 800 kuna, za razliku od nekih koji kad bi da odu u Škabrnju traže 25 tisuća eura. Oni nemaju tu sreću. Oni nemaju sreću pjevati i plesati na Stradunu za novu godinu i inkasirati 90 tisuća eura. Niti u nekim drugim gradovima. Oni naprosto nemaju tu sreću. A među onima koji imaju tu sreću, ima puno tzv. slobodnih umjetnika, i jao njima kad se na njih primijeni ovo smanjenje. Kako će ih to teško pogoditi. Ali zbog njih treba li ugroziti sve ove druge? A među njima je i mnogo onih o kojima, bez kojih hrvatska kultura ne bi bila to što jest. Mnogo je onih koji su zbog toga što rade mnogo puta proslavili Hrvatsku i hrvatsko ime, ali nisu imali tu sreću da budu u nekom stalnom ansamblu, da se proslave kao umjetnici komercijalnoga tipa, uvjetno rečeno, odnosno ljudi koji dobro prolaze na umjetničkom tržištu ili su naprosto u godinama kada ih konkurencija istiskuje iz prvog, drugog i trećeg plana. Evo naprasno, jedna trećina onoga što se izdvaja da sutra kad odu u mirovinu ne budu gladni kruha će se smanjiti. A to u konačnici znači da će imati i manje mirovine. E pa ne bih volio ikome od nas tu sudbinu da dijeli one mirovine koje ti ljudi dobivaju. To su užasno male mirovine. Nakon 40 godina umjetničkoga života i rada, dolaze u poziciju da jedva spajaju kraj s krajem. A dobili su tu taj status baš zato što je društvena zajednica procijenila da na tržištu nisu u stanju osigurati sami sredstva za život, ali ono što stvaraju i što nam prenose u duhovno bogatstvo ima svoju vrijednost i vrijedi to očuvati. Razmislimo dobro košta li ovih 2 milijuna kuna godišnje stvarno ovu državu da se izađe iz krize? Čudi me što je Ministarstvo kulture stalo iza ovoga prijedloga. Bilo bi mi normalno da je Ministarstvo financija tražilo, jer to nije njihov fah, oni to ne moraju razumjeti, ali da Ministarstvo kulture traži ovako nešto, e to me čudi. Pomalo i žalosti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Najprije bih, gledam hoće li me tužno gledati kolega Beus ili veselo. Ne želim umanjiti nimalo doprinos slobodnih umjetnika koji imaju u Hrvatskoj. Možda ima i koji previše na tom popisu od tisuću 310 čini mi se. Ali situacija koja je dovela do toga da nas danas novinari salijeću kako reagiramo zbog toga što više ne možemo popiti vodu, ni počastit jednog gosta, ni kavu dobiti u Hrvatskom saboru kao zastupnici. Evo ja kao predsjednik Odbora za financije i državni proračun, ne tužim se nego samo konstatiram, nemam ni službenog mobitela. Nemam nijedne kune za reprezentaciju. Zato što nam je smanjenja plaća 10, pa 5, pa 4%, 19%. I neka je situacija je takva, moramo svi pretrpiti. Iz ovoga svega što je kolega Beus govorio može se naći dosta toga opravdanja za takav nastup i ja ga pronalazim isto tako. Ali dojam se može steći kao da država nešto oduzima od slobodnih umjetnika, kao da njima smanjuje plaću. Nije država njima daje i sada je u situaciji da ne može toliko izdvajati, nego izdvaja malo manje. Država plaća doprinose za njih godinama i taj doprinos je, obvezne doprinose izdvajala po koeficijentu 1,2 na prosječnu plaću, a sada zbog ovakve situacije i zašto Ministarstvo kulture? Zato što je to rashod na stavci rashoda Ministarstva kulture pao u procjeni stavki koje treba uštedjeti. Predložilo je i smanjenje te stavke da se radi umnožak sa 0,8 i tako se dođe do evo mjesečne uštede od milijun 387 tisuća ili godišnje 16 milijuna i nešto kuna. Ne oduzima ništa država njima, nego im zbog ovakve situacije manje daje. A ako bude bolja situacija, a vjerujem da hoće, valjda ćemo i mi moći popiti čašu vode ovdje, kavu popiti jednog dana, a onda vratiti doprinose za ovih tisuću i 300 slobodnih umjetnika koji će se možda jednog dana iskristalizirati pa biti koja desetina manje. Klub HDZ-a podržava donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I sada je na redu pojedinačna rasprava. Uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite uvaženi zastupniče.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Imam nekoliko pitanja. Prvo u obrazloženju zakona, kada se navodi zakon o pravima samostalnih umjetnika i poticanju kulturnog i umjetničkog stvaralaštva navodite "Narodne novine" broj 43/96., 44/96. i 127/00. od 2000. dakle. Moram vam reći da u broju "Narodih novina" 127/00. nema ničega objavljenog što se zove Zakon o pravima samostalnih umjetnika. Nego je u tim "Narodnim novinama" su objavljene, odnosno Zakon o porezu na dohodak, koji je jednom svojom odredbom van snage stavio tri članka ovog zakona. Pa ubuduće vas molim kada dajete prijedlog zakona u Sabor točno navodite na koje zakonske akte se pozivate u pisanju novog prijedloga zakona. Dakle Zakon o porezu na dohodak je trebalo pisati "Narodne novine" 127/00.. To je radi fer i korektnog odnosa prema nama zastupnicima. Jer neki od nas idu čitati te zakone kako su prije izgledali nego što ih vi predlažete promijeniti. To je prvo. Drugo. U obrazloženju je napisano da na teret državnog proračuna se plaćaju doprinosi za tisuću 310 samostalnih umjetnika. Tisuću 310. Išao sam tražiti sve izmjene i dopune zakona od '96. nadalje i došao do Pravilnika o postupcima i uvjetima iz 2004. i moram priznati da sam se iznenadio zbog dvije činjenice. Prvo što je tim pravilnikom u članku 8. jedini kriterij mjerljiv prema kojem netko steče pravo da država za njega plaća doprinose. A sada vas molim da li sam u krivu, pa ću pročitat "Smatrat će se da je bavljenje umjetničkom stvaralaštvu i djelovanjem samostalnih umjetnika, jedino i glavno zanimanje ako prethodne tri godine nije ostvario prosječni ukupni godišnji dohodak izvan umjetničkog stvaralaštva i djelovanja za prethodne tri godine". Najprije u tri godine pa u prethodne tri godine "veći od prosječnog dohotka radnika u Republici Hrvatskoj za prethodnu godinu". Jel to znači prosječna plaća radnika? Što znači pojam prosječni ostvareni dohodak radnika? To moram priznati taj pojam do sada tu vrijednost, tu veličinu nikada nigdje još nisam našao. Prosječni ostvareni dohodak radnika u Republici Hrvatskoj. Ako je to prosječna plaća, to znači da svi oni slobodni umjetnici koji zarađuju manje od prosječne plaće radnika, imaju pravo da za njih država plaća doprinose. Ali kada? U protekle tri godine, za prethodne tri godine. Ja ovaj članak 8. kada bi ga morao primijeniti, vjerujete mi ne znam kako bi to protumačio. Pa razmislite gospodine državni tajniče da je došlo vrijeme da se ovaj pravilnik ozbiljnije sredi. Posebice zbog ovakvih pojmova koji više u Hrvatskoj više ne postoji. Postoji bruto plaća, prema svim propisima, a neto plaća je statistički izračun, a ne službeni podatak. Nadalje, pod pojmom samostalni umjetnik i želje države da potiče kulturno i umjetničko stvaralaštvo, a to su mi mnogi na komentarima na internetu sugerirali da su to recimo sadašnje i buduće Krleže, Meštovići. Međutim, u pravilniku između ostaloga postoji recimo stavka 5. glazbeno stvaralaštvo, pa skladatelji klasične glazbe, pa onda dolaze skladatelji zabavne glazbe. Pa su onda izdavači, izvođači zabavne, pop, rok i narodne glazbe. Dakle, pjevači narodne glazbe imaju pravo da država za njih plaća doprinose. Pod kojim uvjetima? Da ima najmanje 200 minuta umjetniče relevantne novosnimljene glazbe, izvedene na koncertu ili na radiji i televiziji. Ili ako se glazbom bave duže od 20 godina i to relevantnom glazbom. Nemam ništa protiv i dobro je da država štiti kulturne radnike, posebice zbog toga što su i oni prisiljeni biti na tržištu. Ali ja bih volio da objavite popis tih tisuću 310. Građani ove države koji na teret proračuna ostvaruju tako značajna prava a u ukupnom iznosu je to oko 50 milijuna kuna. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ja ću sačekati da kolega Kajin sredi svoju zabilježbu. Dakle, ja smatram da država mora gospodine državni tajniče objaviti i javno učiniti dostupni podatak koji su to građani koji na teret državnog proračuna ostvaruju tako značajna sredstva.
Oprostite uvaženi zastupniče Lesar. Uvaženi zastupniče Kajin, ovo ne prihvaćam kao prijavnicu jer ovo nije dostojno Hrvatskog sabora niti saborskog zastupnika. Izvolite. Nemojte se ljutiti. Izvolite dalje.
Dakle, smatram da država ima obavezu. ... [[Upadica se ne čuje.]] Je li to ova sparina kriva nervozi u Sabornici? Dakle, država ima obavezu spram poreznih obveznika javno učiniti dostupnim popis onih koji godišnje koštaju 50 milijuna kuna. Ja se ne bih iznenadio da su na tom popisu. ... [[Upadica se ne čuje.]] Čekam da se smiri ova gužva oko državnih tajnika. Kolega Bagarić! Hvala kolega Bagarić.
Molim vas, vi nastavite s raspravom jer i vi hodate po Saboru.
Obraćam se državnom tajniku. Dakle, ne bih se iznenadio da su na tom popisu umjetnika narodne i zabavne glazbe recimo i Thompson. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne znam ja. Zašto bi ja nekome morao vjerovati dok se službeni podaci ne objave. Ili da su na tom popisu i neke cajke kao što se veli koje se javno ne smiju izvoditi. Dakle, imamo pravo znati imena tisuću 310 korisnika 50 milijuna kuna na teret poreznih obveznika. Na internet stranicama Ministarstva kulture izvolite to objaviti. Hvala.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Ja se izvinjavam. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo zastupnici. Da, Thompson navodno i on je jedan od njih, od tih tisuću 310 korisnika ovih prava. Čovjek pjeva na koncertu za 25, 30, 50 tisuća eura, kupuje Penthouse u Zagrebu za 10 milijuna kuna, suvlasnik je ako se ne varam Croatia Recordsa ili tako nečega, huška Hrvata na Hrvata, širi međuetničku netrpeljivost i na platnom je spisku kao zaslužni umjetnik valjda zbog propagiranja ustaštva. U ovoj zemlji doista takvim pojedincima treba reći dosta i trebamo se doista upitati dokle će pojedinci tako nastupati. Čovjek poput njega koji poručuje da je predsjednik države izdajnik ne može biti na tom spisku. Lako za Kajina, ali država čiji je predsjednik "veleizdajnik" financira jednoga Thompsona. Po čemu je on rodoljub a po čemu bi ja trebao u ovoj zemlji biti izdajnik? On je rodoljub zbog toga što tobože ustašuje a ja koji s gađenjem govorim o tom razdoblju. Kada bi netko u jednoj Njemačkoj pozdravljao "Poštovana gospodo zastupnici" sa "Sieg hail!" kao što on otvoreno prkosi pozitivnim propisima Republike Hrvatske i pozdravlja "Za dom!" on bi trenutno završio u zatvoru. Kada bi netko u jednoj Njemačkoj pjevao u Auschwitzu i Gradiški Staroj ili ovom Mauthausenu ili Dachau kao što to on to čini u Hrvatskoj pa on bi smjesta taj pojedinac završio u ludnici. Kad bi se netko u jednoj Njemačkoj slikao pod ... [[Govornik se ne razumije zbog govora predsjedavajućeg.]]
Uvaženi zastupniče Kajin, na dnevnom redu je Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o doprinosima. I molim vas govorite o temi. Ne govorimo o popisu, govorimo o tome zakonu.
Ne, ja govorim o temi. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Hrvatska država dopušta. Ja govorim o Zakonu o izmjeni Zakona o doprinosima. Govorim o pojedincima koji zlorabe taj zakonski prijedlog. Govorim o pojedincima koji na taj način duboko usuđujem se reći vrijeđaju građane Hrvatske. Ovom bukaču koji može to je istina okupiti 10, 20 tisuća ljudi treba poručiti da se u ovoj zemlji nekažnjeno ne može ustašovati. Policijska uprava dole u tom Biogradu ustvrdila je da nema kaznenih elemenata za njegovu odgovornost. Ja mislim da tim pojedincima nije mjesto u službi. I u Istri su isto tako skandirali "Ubij, ubij Kajina!" pa je onda policija rekla pa nije to bilo rečeno na koncertu za što je on odgovoran nego o tome se skandiralo nekoliko minuta prije nego se on pojavio na tom koncertu. To je recimo hrvatska policija. To se može samo u Hrvatskoj.
Uvaženi zastupniče, držite se teme, ne policije.
To se može samo u Hrvatskoj pod uvjetom da mu vladajuća većina to omogućava. Što može ortodoksni. ... [[Upadica se ne čuje.]] Šta se galami tamo prijeko? Da. Što se gospodo zbiva u ovoj zemlji? U ovoj zemlji ti pojedinci doista guraju Hrvata protiv Hrvata. Nestalo nam je Srba, nema ih, Bošnjaci su jadni kao i mi, Slovenci nam spašavaju sezonu. Što ćemo? Nego treba naprosto u vrijeme ove krize građana Hrvatske gurnuti ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Uvaženi zastupniče Kajin, ne držite se teme. Opominjem vas posljednji put, oduzet ću vam riječ ako se nećete držati teme. Nemojte to činiti molim vas. Držite se teme. Vi ste pametan čovjek, kandidat za predsjednika države i držite se teme. Poštujte propise koje smo sami donijeli, a to je Poslovnik. Izvolite.
Da, držim se teme, upozoravam ono što se dešava na političkoj pozornici Republike Hrvatske, kamo nas ovi bukači mogu gurnuti i tko u ovoj zemlji ne poštuje Ustav i pravni poredak. Konačno, ja bih isto tako postavio pitanje kad govorimo već o poštivanju pravnih propisa, po čemu bi on npr. trebao biti veći legalista od mene, po čemu bi se on trebao boriti za pravnu državu, ako negira da je jedna Republika Hrvatska između ostalog stvorena i zaslugom antifašističkog pokreta. Jer da nije, nikada jedna Istra, jedna Rijeka, jedan Zadar ne bi bili danas u Republici Hrvatskoj. Po čemu je on veći rodoljub od Damira Kajina, ako je kao što neki kažu dezertirao '91. iz postrojbi Hrvatske vojske? Ja mislim da sam imao potrebe, između ostalog, ovo kazati, kao što ću to točno govoriti između ostalog i na konferencijama za tisak, kao što sam spreman danas ili sutra reći da se IDS spreman odreći onih 10% za financiranje stranaka, ali ne pod uvjetom da Jadranka Kosor i HDZ raspoređuje tih naših 10. Ako možemo mi tih 10% rasporediti za funkcioniranje opće bolnice ili za nekog drugog projekta u Istri, Rijeci, Zadru, Šibeniku, onda nema problema. Ali mislim da nam ni gospođa Kosor ni HDZ taj novac ne može oduzeti. Jednom rječju, poštovana gospodo, ovaj je zakon u najmanju ruku delikatan, ukoliko ga pojedinci poput Thompsona na jedan takav grub način kompromitiraju. Razumljivo da to nije slučajno, razumljivo da je to izraz političke volje većine u ovome Domu odnosno Vladi, ali ni ta većina neće zauvijek biti na čelu ove države. Toliko i hvala vam.
Prekasno ste se javili za repliku, već je završio. … [[Upadica se ne čuje.]] Idemo najprije na povredu Poslovnika, uvažena zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Zastupnik Kajin povrijedio je članak 210. Poslovnika, ali sada to više nema smisla, jer je on nas odmaltretirao već govoreći deset minuta potpuno mimo točke dnevnog reda. Vi ste mu odavno trebali oduzet riječ, ali je to očito najmoćniji zastupnik jer njemu nitko ništa ne može, a osim što je promašio temu je još niz netočnosti rekao pa i o tome tko je na popisu plaćanja doprinosa.
Uvažena zastupnica, ja sam postupio po Poslovniku, a vi niste uopće naveli koji je to članak … … [[Upadica se ne čuje.]] Prema tome … Molim vas. Govorili ste.
Gospodine potpredsjedniče, članak 210. Poslovnika, rekla sam.
Govorili ste. Govorili ste. Ja sam postupio po Poslovniku i upozorio sam uvaženog zastupnika koji je točno i upozorio sam ga da ću mu oduzeti riječ ukoliko to nastavi. Prema tome, Poslovnik je poštivan i ja kao predsjedavajući sam ga poštivao. Imamo ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Nikada ne bih ulazio u to kako se tko priprema za raspravu, ali s obzirom na iznijeti netočan navod koji je kazao kolega Kajin da je Marko Perković Thompson na popisu samostalnih umjetnika kojima država plaća doprinose. To nije točno, jer da se malo pripremio onda je mogao i to vidjeti da nije, ali očito, vjerojatno je i znao, ali je namjerno to sad malo zlorabio ovu poziciju. Nije, nije na popisu i to tko god želi može provjeriti ako se imalo priprema za ovu temu.
Ovog trenutka sam razgovarao s ministrom Biškupićem i uvaženi umjetnik kojeg vi spominjete ovdje nije na tom popisu u Ministarstvu kulture. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Idemo dalje sa ispravcima netočnih navoda. Uvažena zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete ispravljat, ovo je samo obrazloženje.
Pa rekli ste uvaženi umjetnik. Po čemu uvaženi umjetnik ako predsjednika države naziva izdajicom.
Molim vas! Oduzimam vam riječ da dalje govorite o toj temi! Izvolite, ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić je već ispravio. Naravno da je ovo bila najbolja pozornica i kada se spominje ime Marka Perkovića Thompsona. Dakle, uvaženi kolega Kajin, Ministarstvo kulture ne treba objaviti popis, već su imena, odnosno popis svih umjetnika nalazi se na stranicama Zajednice samostalnih umjetnika, provjerljivo istog trenutka pa mislim da možete pogledati. A još nešto želim ispraviti. Dakle, Hrvatska demokratska zajednica nikome ne raspoređuje 10% sredstava, očito najviše voli političke stranke, kao što to zna narod reći, kad ih se udari po džepu. Dakle, predsjednica stranke je preporučila i ostalim strankama da 10% ukoliko mogu se odreknu…
Zahvaljujem!
A ukoliko ne, eto imaju pravo rasporediti svoja sredstva …
Zahvaljujem! To više ne spada u ispravak netočnog navoda! Molim vas, držimo se Poslovnika. Važi za sve, zaista za sve. Ispravak netočnog navoda, Ivan Bagarić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić je ispravio netočan navod kojeg sam ja htio ispraviti. Meni je ostalo jedino konstatirati žaljenje da ovdje prejudicira i izmišlja tko se nalazi sve na popisu onih zaštićenih, onih koje financira Hrvatska država, a da pri tome ne poštiva pravila ove države i da ne zna pri tome da Hrvatska država postupa onako kako je u skladu sa zakonima, pa makar financirala i one koji nisu na Bleiburgu prozovu ustaškim dernekom i nikad se zbog toga ne ispričaju.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Furio Radin [[Upadica: Odustajem.]] Dobro, hvala lijepa. Međutim bih zaista zamolio zastupnike, a posebno vas uvaženi zastupniče, a ja kažem svakome uvaženi pa i vama, nemojte ići sa takvim raspravama u Saboru sa neprovjerenim činjenicama i na tome zasnivati svoju raspravu. Vi ste ipak kandidat za predsjednika Republike. Vodite i o tome računa. Hvala lijepa. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sedmo, Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o doprinosima. Hitni postupak, P.Z. broj 421. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o doprinosima. Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 81 glas za, 25 suzdržanih i jedan protiv.
Idemo na 11. točku dnevnog reda, 11. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 422 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Dražen Jurković, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Dakle, prijedlogom izmjena i dopuna ovoga zakona redefiniramo visinu izdvajanja obveznog osiguranja od automobilske odgovornosti koja su osiguravajuća društva obavezna izdvajati u državni proračun na ime obaveznog zdravstvenog osiguranja u visini 10%. Naime, projekcijom Ministarstva zdravstva u proteklih 6 mjeseci uvidjeli smo da su prihodi na ime obaveznog osiguranja od automobilske odgovornosti 2,5 milijarde kuna, što bi značilo da dosadašnja visina izdvajanja od 10% bi bila negdje na razini 250 milijuna kuna, a troškovi neposrednog i posrednog liječenja od posljedica nesreća su negdje oko 180 milijuna kuna. Dakle, prijedlogom ovoga zakona smanjujemo stopu izdvajanja sa 7 na 10%. Druga izmjena koja se podnosi u ovome dijelu zakona je ta da su osiguravajuća društva obavezna uplatiti istu premiju do 10. u mjesecu. To dosadašnjim zakonom nije bilo definirano i od 17 društava registriranih za osiguranje od automobilske odgovornosti, svega 4 su redovito uplaćivala ovu premiju, dok su 3 društva uplatila djelomično, a 7 nije. Dakle, od 85 milijuna kuna kojih smo do 30.6. trebali oprihodovat na ime ovoga zakona, državni proračun Republike Hrvatske je oprihodovao 40 milijuna kuna, dakle 85 milijuna kuna na ime ovoga zakona nije oprihodovano, stoga smo poboljšali mehanizam naplate ove premije. Isto tako, predvidjeli smo i sankcije, kako za osiguravajuća društva tako i za odgovorne osobe u osiguravajućim društvima i sankcije su predviđene od 500 tisuća do milijun kuna, ukoliko se ne poštuju rokovi uplate ove premije za osiguravajuća društva, a od 30 do 50 tisuća kuna za odgovorne osobe. Isto tako, ovim zakonom se predviđa da se liječnička povjerenstva Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zamijene ovlaštenim doktorima, odnosno kontrolorima sve u svrhu neposrednog, boljeg i korektnijeg kontakta sa našim osiguranicima i sa pacijentima. Također, ovim zakonom se osigurava i plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za zdravstvenu zaštitu u svezi medicinski potpomognute oplodnje, osigurava se plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za cjelokupno liječenje kroničkih psihijatrijskih bolesnika te plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za primarnu laboratorijsku dijagnostiku. Također, jedna bitna promjena je ta da se radi provedbe informatizacije u zdravstvenoj zaštiti, a vi znate da je u tijeku projekt Ministarstva zdravstva, dakle informatizacije primarne zdravstvene zaštite u visini od 55 milijuna kuna gdje bi u tijeku ili u roku godinu dana trebali dobiti primarnu zdravstvenu zaštitu ili kolokvijalno smo taj projekt nazvali liječnik bez papira, dakle trebali bi imati primarnu zdravstvenu zaštitu bez uputnica, bez recepata i bez zdravstvenog kartona. Dakle, nužan preduvjet je promjena zdravstvene iskaznice ili uvođenje pametne kartice gdje će na zdravstvenoj iskaznici dakle biti svi podaci o tome pacijentu. Ta promjena će koštati Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje 80 milijuna kuna i s obzirom na situaciju, s obzirom da smo rebalansirali gotovo 3 milijarde, Ministarstvo zdravstva predlaže da se za uvođenje ove nove iskaznice uvede i participacija i visina participacije od naših osiguranika. Ja se zahvaljujem. To bi bilo sve.
Hvala. Odbori? Zakonodavstvo? Zdravstvo i socijalnu skrb? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati prijedlog ovih izmjena i dopuna zakona, a inače u ovom Visokom domu o zdravstvu i zdravstvenim potrebama je bilo uistinu dosta govora. Ako se sjetimo samo prosinca prošle godine, onda je sve jasno. O zdravstvu i potrebama u zdravstvu je uistinu bilo puno dakle govora, ali u svakom slučaju bez obzira na raspravu, ostaje temeljni cilj, a to je prvo financijska konsolidacija zdravstvenog sustava, a drugo je osigurati visoki stupanj dostupnosti i kvalitete zdravstvenog sustava, pa usput budi rečeno da je dostupnost i kvaliteta prema mjerilima Svjetske zdravstvene organizacije u našoj zemlji na visokom 33. mjestu. Pa ako ovih dana pratimo da u Americi evo gdje gledamo svi 47 milijuna ima zdravstveno neosiguranih osoba, to dovoljno govori samo za sebe. Pa je dobro potrebito možda se prisjetiti malo tog opsega prava koji imamo u našem obveznom zdravstvenom osiguranju. To je prvo pravo na zdravstvenu zaštitu i drugo, pravo na novčane naknade. U ovom pravu na zdravstvenu zaštitu, znači pravo na primarnu zdravstvenu zaštitu, bolničku zdravstvenu zaštitu, hitnu medicinsku pomoć, pravo na ortopedska pomagala, stomatološku, malo da samo ponovim, stomatološka pomagala, dakle, zaštita žena i trudnica, hemodijalizu i mnoge druge. Meni posebno pada na pamet kućna njega koja je nekako nepravedno zapostavljena ja bih rekao u zadnje vrijeme jer svakako na neki način unaprjeđuje kvalitetu življenja osiguranika, ali isto tako skraćuje i troškove u zdravstvu. Pa evo, ona se primjenjuje naravno i kod nepokretnih bolesnika, kroničnih bolesnika u fazi pogoršanja, poslije operativnih zahvata i u terminalnoj fazi, vrlo značajna za boljitak zdravstva i mislim da u tom dijelu doprinosi. No naravno da ovako visok opseg ima i svoju cijenu koštanja, pa evo, potrebno je osigurati sredstva, a dobro je ponoviti i to da je znači prihod obveznog zdravstvenog osiguranja su doprinosi osiguranika, doprinosi poslodavca, doprinosi za nezaposlene, doprinosi drugih obveznika plaćanja, doprinosa utvrđenih ovim i drugim zakonom, posebni doprinos za korištenje zdravstvene zaštite u inozemstvu, prihodi iz državnog proračuna, prihodi od sudjelovanja u troškovima zdravstvene zaštite osiguranih osoba, prihodi od dividendi, kamata, itd. od ukupnog prihoda, ali i ovo deseto koje je baš i predmet izmjena. Dakle prihodi od obveznog osiguranja od automobilske odgovornosti o čemu je govorio gospodin državni tajnik. Naime, tu je prema važećem zakonu tih 10% koje bi bilo, ako se govori o te automobilske odgovornosti 2 i pol milijarde se na razini godine ubere, 10% bi bilo izvanredna svota, to je 250 milijona. E bilo bi dobro kada bi se to i realiziralo. Ali kao što smo čuli od tih osiguravajućih društava 4 su samo u potpunosti izvršile, 7 djelomično, 7 ništa, a troje djelomično. Dakle, vrlo malo i u tim okolnostima se došlo dakle do ovoga prijedloga da bi se išlo na ovih 7% koje bi trebali do 10. u mjesecu. Time bi se skupilo 218 milijona, a zato nam je, dakle garant je članak 14. koji kaže kaznene odredbe prema društvima i prema odgovornim osobama koje bi nam jamčile da dođe do realizacije dakle tih sredstava. To je svakako bitna novina. Drugi momenat smo isto tako čuli da je dakle uz ostvarivanje prava na zdravstvenu zaštitu iz obveznog zdravstvenog osiguranja članka 14. da se Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje osigurava plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za zdravstvenu zaštitu u svezi medicinske oplodnje. To je drugi. I onaj treći momenat koji smo čuli isto tako zdravstvene iskaznice osigurane osobe, to je one tzv. pametne kartice. To je daljnji nastavak i informatizacije zdravstvenog sustava koji će naravno unaprijediti taj dio, dakle i ubrzati itd. Na jednom mjestu će biti, a vodi ka krajnjem cilju, dakle doktor bez papira, ono o čemu je govorio ministar prije kratkog vremena. Četvrti momenat je koji je vrlo bitan, a to je da dakle Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje osigurava plaćanje zdravstvenih usluga za primarnu zdravstvenu laboratorijsku dijagnostiku. Vrlo važan momenat glede dostupnosti, glede dostupnosti naime velika većina timova primarne zdravstvene zaštite je uvela već i na neki način rad i tu uzima uzorke za laboratorijsku dijagnostiku, no međutim pravilo je probleme. Naravno naplata toga dijela i u tom dijelu će ovim rješenjem biti zasigurno olakšan taj momenat i zasigurno će daljnju dostupnost jer je to jako dobra, imam i osobna iskustva, jako dobar doprinos za te osiguranike. I ovaj još jedan momenat, ono peto, a to je glede kroničnih psihijatrijskih bolesti. To smo isto tako čuli. Na žalost u novije vrijeme veliki problem, javnozdravstveni problem su kronične psihijatrijske bolesti koje su, usput budi rečeno, najveći potrošak bolničkih dana je baš iz psihijatrijskih bolesti. U primarnoj zdravstvenoj zaštiti isto tako je broj, porast je dakle tih bolesnika koji dolaze radi tih potreba u posljednje vrijeme i u tom dijelu zasigurno će i to pomoći. Dakle sve ove mjere će unaprijediti svakako zdravstveni sustav koji je eto u tim aktivnostima ide naprijed i držim da ćete ga svi podržati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub HNS-a će podržati ovaj zakon, radi se o manjim izmjenama i usklađivanjem sa nekim zakonima, između ostalog i sa Zakonom o medicinski potpomognutoj oplodnji koji smo nedavno imali na dnevnom redu. Ono što sam samo želio upozoriti državnog tajnika u članku 2. spominjete ovdje u tekstu medicinska oplodnja. Nedostaje riječ potpomognuta. Vjerojatno ste to primijetili, to morate ispraviti, jer ako prihvatimo ovaj tekst, onda smo napravili grešku. Ne postoji medicinska oplodnja. Medicinski potpomognuta oplodnja moralo bi stajati. Apsolutno. … [[Upadica se ne razumije.]] U potpisu je i medicinska oplodnja. Ne postoji. A i zakon se zove tako. Dobro, ok. Zakon se krivo zove kolega, morate to ispraviti to je smiješno. Taj izraz ne postoji. Ne postoji medicinska oplodnja. Je li to … [[Govornik se ne razumije.]] oplodnja, je li to oplodnja u epruveti, je li to ne znam što, ali medicinska oplodnja ne. Prema tome to ispravite gospodine državni tajniče što prije u naslovu samoga zakona, ako se tako na žalost zove. Ono što nam niste objasnili, sad smo i djelomično čuli od kolega iz kluba HDZ-a zašto je to, ovo smanjivanje izdvajanja sa 10 na 7%. To nije obrazloženo dobro. Čuli smo da neki su, a neki nisu plaćali. Da li to znači ako ne platim porez da ćete mi smanjiti porez? Da li je to popuštanje pred nasiljem, nepoštivanjem zakona, nepoštivanjem … [[Govornik se ne razumije.]] zakona itd. To morate nam pojasniti. Tu zaista ovim odgovorom, onim obrazloženjem koji smo maloprije čuli sigurno ne možemo biti zadovoljni. Ono što nas dalje malo zabrinjava je činjenica da je ovaj zakon uletio na ovu izvanrednu sjednicu u paketu tzv. antirecesijskih zakona, pa pitam državnog tajnika da li možete vi na bilo koji način povezati ovaj zakon sa antirecesijskim mjerama hrvatske Vlade. Ja vas stvarno molim da to učinite, jer je pomalo besmisleno na ovaj način uvlačiti zakone koji nikakve veze nemaju sa razlogom zbog kojeg smo se sastali na izvanrednoj sjednici, sa ogromnim problemima koje imamo u hrvatskom društvu, da nismo mogli pričekati redovnu sjednicu, to nam uistinu nije jasno. Velim sve ostalo, čuli smo obrazloženje, slažemo se i da ove sankcije budu veće, slažemo se da se uvede financijski red, slažemo se sa onim što ste rekli u uvodnom izlaganju, ali dajte nam još nekoliko ovih dodatnih obrazloženja.
Hvala. Klub zastupnika nacionalnih manjina, gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Nisam se mislila javiti na ovu temu, jer Klub nacionalnih manjina podržat će zakon, ali upravo postoje ovdje nejasnoće i upravo me je kolega Dorić na neki način isprovocirao da i ja postavim neka pitanja. Naime, jasno je da smo vrlo često u donošenju instant zakona, odnosno zakona na brzinu griješili, jer je ovaj zakon ponavljamo nakon 6 mjeseci upravo u onom dijelu gdje je nemoguće ubrati određene prihode, gdje nismo unijeli sankcije. Međutim bojim se i da način definiranja sankcija koje je ovdje i kazne od 500 do milijun kuna, neće zasigurno riješiti sve. Što ako se bude ponavljalo? Odnosno budući da su kazne manje od iznosa koje treba platiti, mi smo zaista sa kaznama ovdje unijeli kazne relativno male. Mislim da je trebalo unijeti kaznu i za ponavljače. Mi vrlo često i vrlo rado zatvaramo radnje obrtnicima itd. ako ne uplate jedan mali iznos poreza. Zašto nismo ovdje išli da ako se ponovi da osiguravajuće društvo ne uplaćuje sredstva, da zaista kazne i sankcije budu nešto veće, odnosno da predmnijevaju i određeno da kažem prijetnje obavljanja te djelatnosti koje jesu ako se ponavlja. Drugo što ovdje nismo odgovorili. Ovdje je vrlo jasno rečeno da su 4 društva uredno plaćala onih 10%, da su tri društva uplatila samo djelomično, odnosno samo za prvi mjesec, a kasnije su se pitali, ako ne plaća onih sedam zašto bi plaćali. Što će biti sa tim sredstvima? Hoće li oni biti dužni pošto je zakon dok ne stupi ova izmjena, na snazi za 10%. Hoće li oni biti dužni uplatiti tih 10% ili ćemo im to jednostavno oprostiti? A ovi koji su platili, platili su. Hvala. Jer su potpomogli proračun. Mislim da je to trebalo biti isto tako ovdje itekako definirano. Vrlo često naime propuštamo prilike neke stvari reći do kraja. S druge strane ja sam pogledala u obrazloženje, kaže "ocjena sredstava potrebnih za provedbu predloženog zakona". Već ovdje kako je to obrazloženo, vidi se da je rađeno na brzinu, da se ne vlada činjenicama, jer rečeno je trebalo je ubrati 200 tisuća, stopa se smanjuje, ali će se ubrati više itd. i neće biti potrebno dodatnih sredstava. Ja vas molim da takve greške koje dolaze u Saboru bez obzira što to nije tekst zakona, već je obrazloženje da bi se trebalo ipak malo bolje potruditi kako zaista ne bismo to ponavljali. Nadalje, primjedba. kaže se da se praktički da se Zakonom o obveznom zdravstvenom osiguranju, odnosno da su osiguravatelji tom zavodu trebali uplaćivati tih 10%, da je to procijenjeno kako bi se normalno potrebna sredstva za naknadu za liječenje stradalih u automobilskoj nesreći. Na temelju čega se to procijenilo? Prvotno ranijih godina uplaćivalo se cca 2,5%, odnosno prošle godine i stupanjem na snagu sa 1. 12. predvidjeli smo 10%, očito napamet, jer je već za 6 mjeseci rejteriramo za 7% i kažemo da će to biti dovoljno. Mislim da je u obrazloženju trebalo dati barem koliki su ti troškovi liječenja onih koji su stradali u tim prometnim nesrećama kako bismo mi zaista znali kako su to barem približna sredstva i ovih 7% koja se uplate i da to neće biti onda moguće sutra rušiti na Ustavnom sudu, jer osiguravajuća društva, možete pročitati prijete kako će rušiti ustavnom tužbom. Prema tome, ako bi to bili stvarni troškovi, ako bi iza toga taj podatak stajao, ako se to donosi na temelju ipak nekakvih pokazatelja, pitanje da li to netko može rušiti. Ovako opet samo pogađamo to je 7%, pa možda tih 218 milijuna koliko bi se trebalo ubrati bude dosta. Ali kažem ostajete nam dužni odgovor što je sa onom razlikom koja je trebala biti uplaćena u privih 6 mjeseci? Jeli to obveza? Kako ćemo ju naplatiti? Itd. Možda bi zaista i ubuduće trebalo kvalitetnije prijedloge nama dostavljati ovdje, jer svakih 6 mjeseci ići na popravni, mislim da to daje lošu sliku ovom Domu, lošu sliku nama zastupnicima, a onda se to referira na probleme i na normalno financijsko stanje koje rezultira ne naplatama određenih da kažem poreza, određenih dadžbina koje su pojedina društva obaveza uplatiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo kolega prije mene su vrlo detaljno obrazložile ovaj prijedlog izmjena i dopuna ovog zakona. Osobito evo vrlo pozitivno i veselo kolega Milinković. Pa ja neću sada ponavljati sve detalje o doprinosu, odnosno o prihodu obveznog osiguranja od automobilske odgovornosti koji se regulira ovim izmjenama i dopunama. Dakle, nova stopa od 7% trebala bi biti pozitivnija nego ona iz dosadašnjeg prijedloga zakona. Međutim, reći ću kratko samo da bih se mogla složiti sa kolegicom kada je rekla da bismo trebali naći načina kako ona osiguravajuća društva koja u prvih 6 mjeseci nisu podmirila svoju obvezu ili su je djelomično podmirila da ipak svoju obvezu ispune. Ja ću evo kratko reći ono što mene posebno veseli da je došlo do promjene u ovom zakonu u članku 37. gdje je bilo predviđeno do sada da osiguranik koji je ispunio uvjete za starosnu mirovinu u skladu s propisima o mirovinskom osiguranju, nema pravo na naknadu plaće na teret sredstava obveznog zdravstvenog osiguranja za vrijeme bolovanja, već na teret sredstava poslodavca itd. Mnogi poslodavci evo i meni su se obraćali da se vjerojatno potkrala greška kada smo donosili cijeli paket zdravstvenih zakona. I zato mi je posebno drago da se ovo sada ispravlja na način da se u članku 37. mijenja, odnosno da se kaže da osiguranik koji je navršio 65 godina života i 20 godina staža osiguranja na temelju nesamostalnog i samostalnog rada. To je pozitivna promjena, osobito još iz razloga što se evo na ovaj način izjednačavaju žene sa muškarcima što evo do sada nije bilo. Podržat ću donošenje prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, državni tajniče. Evo ga ja ću se nadovezati na raspravu uvaženog kolege Dorića i gospođe Čuhnil pa ću pokušati pomoći u objašnjenju ove situacije koje ste vi primijetili a budući da sam član Odbora za zdravstvo ja ću vam doslovno pročitati naš zaključak u vezi te situacije. Kaže ovako "Korisno je rješenje da se postotak izdvajanja od naplaćene funkcionalne premije od obaveznog osiguranja od automobilske odgovornosti smanji sa 10 na 7%. Time je postotak izdvajanja usklađen kaže sa stvarnim troškovima zdravstvene zaštite ozlijeđenih u prometnim nezgodama. Međutim, upozorenje je da je nedopustivo da društva za osiguranje nisu podmirila svoje zakonske obveze na način i u rokovima kako je to zakonom predviđeno. Uz smanjenje postotka članovi odbora stoga podupiru i odredbu kojom je utvrđen rok za mjesečno izvršenje obveze kao i kaznene odredbe za njezino neizvršavanje. Ministarstvo financija", znači sad dolazi na red Ministarstvo financija "treba poduzeti sve potrebne korake kako bi se izvršila naplata dugova iz prethodnog razdoblja te u što kraćem roku treba donijeti provedbene pravilnike kojime će se utvrditi način plaćanja i izvješćivanja kao i nadzor nad provođenjem ovog zakona.". Prema tome, ja u to ovaj čas vjerujem i čini mi se da će se to moći riješiti. Što se tiče kazni mi smo zaključili da su one koje su regulirane člankom 125a. od 500 tisuća do milijun kuna da su u ovoj situaciji primjerene jer to se odnosi znači na društva a na odgovornu osobu od 30 do 50 tisuća kuna. Znači, to je prva situacija koja rješava se ovim zakonom. Druga situacija kao što je bilo rečeno, ne znam je li bilo rečeno, nisam čuo da liječnička povjerenstva Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje zamjenjuju se ovlaštenim doktorima u cilju osiguranja bolje operativnosti i olakšanja komunikacije između izabranog doktora primarne zdravstvene zaštite i ovlaštenog doktora. Treća situacija odnosi se na Zakon o medicinskoj oplodnji. Kaže: "Dopunom članka 16. važećeg zakona uređuje se Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje da osigurava plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti.". Četvrta situacija, predlaže se da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje osigura plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za cjelokupno liječenje kroničnih psihijatrijskih bolesti a ne samo za njihovo bolničko liječenje jer znamo da psihijatrijski bolesnici zahtijevaju kontinuiranu i dostupnu specifičnu konzilijarnu i primarnu zdravstvenu zaštitu. Peta situacija koja se uređuje predloženim zakonom uređuje se da Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje osigurava plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za primarnu laboratorijsku dijagnostiku. I šesta o kojoj je govorio i kolega Milinković radi provedbe informatizacije u zdravstvu uvedena je nova iskaznica zdravstveno osigurane osobe tzv. pametna kartica. I dodat ću jedan zaključak koji se odnosi na onu prvu situaciju koja kaže da smanjenom stopom naplaćene funkcionalne premije osiguranja, od obaveznog osiguranja od automobilske odgovornosti i redovitom uplatom ostvarili bi se prihodi od 518 milijuna 800 tisuća kuna odnosno 18 tisuća 800 kuna više na godišnjoj razini. HDZ će podržati predloženi zakon.
Hvala. Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja ću isto kazati da se smanjenom stopom sa 10 na 7% naplaćene funkcionalne premije osiguranja od obveznog osiguranja od automobilske odgovornosti i naglašavam, podvlačim redovitom uplatom ostvarili bi se prihodi za nešto malo manje od 19 milijuna kuna na razini jedne poslovne godine. Na taj način postiže se dvostruki učinak. Prvo, usklađuje se postotak izdvajanja koji zapravo postaje sukladan stvarnim troškovima za zdravstvenu zaštitu ozlijeđenih u prometnim nezgodama što je već prethodno kolega i naglasio. I drugo, redovitost uplate propisanih sredstava od strane osiguravajućih društava do svakog 10. dana u mjesecu što do sada nije bio slučaj a što je zapravo nedopustivo. Isto tako, dilema koju je izrekla i uvažena zastupnica gospođa Čuhnil evo odgovora zapravo sa provedbenim propisima koji će ustvrditi, utvrditi te načine plaćanja i izvješćivanja kao i nadzor nad provedbom zakona omogućiti će Ministarstvu financija naplaćivanje dugovanja iz prethodnih razdoblja. Nadalje, ovim zakonom je zapravo izvršena i brza implementacija Zakona o medicinski potpomognutoj oplodnji. Nadalje, vrijednost ovih izmjena i dopuna je i da će HZZO osigurati plaćanje zdravstvenih usluga u cijelosti za kompletno liječenje kronično psihijatrijskih bolesti a ne samo za njihovo bolničko liječenje kao što to nije bio slučaj do sada. Kontinuirana i dostupna zdravstvena skrb na svim razinama zdravstvene djelatnosti ovim bolesnicima omogućava dužu remisiju, time i dulju radnu sposobnost ali jednostavno isto tako i rjeđu potrebu za hospitalizacijama a to u konačnici ne samo da smanjuje troškove liječenja i bolesti već je vrlo važno reći i podiže ukupnu razinu kvalitete života ovih bolesnika jednako kao i članova njihovih obitelji što ni na koji način ne želimo zaboraviti odnosno potrebno je to stalno isticati. Višestruku korist kako za samoga bolesnika tako i za državu imati će također i pametna kartica čiji je konačni cilj doktor bez papira, to znači velike uštede i u novcu i u vremenu. Dakle, kao bitan dio informatizacije sustava pored svih važnih informacija o samom pacijentu nema više uputnica i recepata, krati se administriranje od čega u konačnici korist izvlači i pacijent i struka a definitivno onda imamo znak jednakosti država. Stoga ovo su važni razlozi radi kojih ću zdušno podržati donošenje ovih izmjena i dopuna zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt ministar zdravstva i socijalne skrbi Darko Milinović. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče. Ja sam dio ove rasprave i slušao na televiziji, ispričavam se jer sam bio na jednom bitnom sastanku pa nisam došao na početak. Bilo je postavljeno pitanje zašto smanjenje sa 10 na 7%. Mislim da je i to državni tajnik rekao, jer stvarni troškovi liječenja od prometnih nezgoda koji su dakle se desili u prometu ili u automobilu stvarni troškovi liječenja tih pacijenata moraju ići preko osiguravajućih društava i oni na godišnjoj su razini na negdje oko 200 milijuna kuna. Mi smo sa 10%-tnom naplatom od naplaćene, ukupno naplaćene funkcionalne premije sa 10%-tnim iznosom došli do, po izračunima, do cifre oko 240, 250 milijuna kuna. I zbog toga smo dakle nakon analize prihvatili i sugestiju osiguravajućih društava da smanjimo to na realnu stopu. Oni su tražili 5%, mi smo ipak zaključili da je to 7%. Ali jedan bitan podatak zašto smo tijekom reforme zdravstvenog sustava išli na ovakav vid plaćanja liječenja onih koji su nastradali u prometnim nezgodama i to što smo prošle godine uspjeli naplatiti od tih 200 milijuna kuna samo 60 milijuna kuna i imali 2300 sudskih sporova sa osiguravajućim društvima i koja su često odlazila u zastaru i zato smo se odlučili kao i većina zemalja Europske unije, da dakle određeni postotak naplaćene funkcionalne premije ide direktno u državni proračun, odnosno direktno u zdravstveni proračun. Pa sam se ja znao našaliti da ćemo i na taj način sudjelovati u reformi pravosudnog sustava i da ćemo rasteretiti sudove od ovih 2300 postupaka. Što se tiče ponovljenog prekršaja, mi imamo kazne za pravne osobe dakle od 500 do milijun kuna. Dakle, predmnijevam da bi ajde prva nekakva kazna mogla biti 500 tisuća kuna, a svaka druga bi morala biti sukladno ponovljenom prekršaju i veća. Ono što, kada smo donijeli ovaj zakon onda ste vidjeli u medijima često se moglo čuti da će police, a od osiguranja od automobilske nezgode biti povećane, dakle biti skuplje sukladno ovom zakonu. To se na sreću naših građana, pa reći to i Vlade Republike Hrvatske, nije desilo jer osiguravajuća društva u sklopu tog obveznog osiguranja od automobilske nezgode do ovoga zakona je imalo itekako koristi, a plaćanje odnosno financiranje liječenja, plaćanje liječenja onih koji su nastradali u prometnim nezgodama je neopravdano išla na teret državnog proračuna odnosno na teret 15% doprinosa koje svatko od nas zaposlenih izdvaja. A još jednom napominjem to, i ta liječenja moraju plaćati osiguravajuća društva i na godišnjoj razini je to negdje oko 200 milijuna kuna. I još jednom napominjem vrlo bitan podatak, mi smo tijekom godina uspjeli naplatiti između 50 i 60 milijuna kuna. Nažalost, neka osiguravajuća društva se nisu, reći ću to tako, odazvala svojim obvezama sukladno ovom zakonu. Mi smo zatražili od Ministarstva financija i od Financijske policije i od HANFA-e da prekontrolira to sve i očekujemo ovih dana naplatu zaostataka sedam osiguravajućih društava. Želim to vrlo javno ovdje reći, sedam osiguravajućih društava, pa ako treba i dati nazive tih tvrtki. Sedam osiguravajućih društava ih nije nikako od 1.1. plaćalo tu 10%-tnu funkcionalnu premiju na teret odnosno u državni proračun, a 4 mislim da je 4 polovično. To vam je negdje oko 80 milijuna kuna. I ja sam razgovarao i sa ministrom financija i sa šefom Financijske policije da u sljedećih mjesec dana dakle malo žustrije pristupe naplati, prisilnoj naplati tih negdje oko, do sada 80 milijuna kuna. Zahvaljujem se. Mislim da sam spomenuo sada sve ovo što se čulo u raspravi. Zahvaljujem se na raspravi i smatram da smo na ovaj način, a u sklopu ovoga zakona smo i riješili neke nedoumice koje su osiguravajuća društva koristila da ne uplaćuju u državni proračun. Smatram da smo ovim Izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju dakle anulirali neke eventualne nepoznanice koje su osiguravajuća društva koristila da ne uplaćuju 10%-tnu premiju od naplaćene funkcionalne premije od automobilske odgovornosti. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sati sa raspravom Prijedlog zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, prvo čitanje. A predviđeno je da bi oko 10,30 glasovali o svim raspravljenim točkama dnevnog reda, ovim prijedlozima zakona, osim proračuna kojeg bi išli na glasovanje u petak, po mogućnosti što ranije, 9,30, 10 sati. Sutra u 9,30 sa raspravom o Prijedlogu zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] To o tome ne znam ništa sada. … [[Upadica se ne čuje.]] To ćemo vidjeti sutra.
Osmo, Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju. Bio je hitni postupak, P.Z. 422. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova, 106 glasova za i jedan suzdržan. Dobro jutro dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom 13. izvanredne sjednice. Prelazimo na točku dnevnog reda 12. Prijedlog zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, prvo čitanje, P.Z. br. 423 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Materijale ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za turizam i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, gospodin Dražen Bošnjaković. Izvolite.