Poštovani potpredsjedniče Sabora, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista tražimo stanku u Saboru vezano za situaciju u INA-i i odnos našega ključnog partnera MOL-a prema hrvatskoj Vladi kao dio … [[Govornik se ne razumije.]]
Može. Kolega Batinić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Tražim u ime kluba HNS-a i HSU-a stanku, a vezano je za nepoštivanje ugovornih obveza Republike Hrvatske naspram Varaždinske županije.
Naspram oprostite?
Varaždinske županije.
Varaždinske županije. Ok. Hvala. Da li se još netko javlja za stanku? Ako ne, dajem stanku u trajanju od 10 minuta. Ili imam prijedlog jedan, možda želite da odglasujemo prvo, pa da nakon toga idemo sa stankom? I evo prije pauze imam jednu obavijest. Fotografiranje za zastupnike koji se još nisu fotografirali za zastupničke iskaznice obavit će se dana 26. listopada to je danas u dvorani Ivana Kukuljevića u vremenu od 11 do 16 sati. Hvala vam lijepo. Nastavljamo za 10 minuta. STANKA U 9,38 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Uvažene kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Prvi se za riječ javio gospodin zastupnik Panenić iz MOST-a, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege uprava MOL-a je 13. listopada ove godine odobrila dugoročnu poslovnu strategiju MOL grupe do 2030. pod nazivom „Enter tomorrow“ kojom kompanija želi ojačati svoj položaj u srednjoj i istočnoj Europi, postati vodeća kemijska grupa u toj regiji, a to je ulagati oko 1,5 milijarde dolara svakih 5 godina. I što mi možemo reći u Hrvatskoj naravno da pozdravljamo, drago nam je da naš strateški partner u INA-i ima ovako ambiciozne planove, ali isto tako nadamo se da će ti planovi biti pretočeni u isto tako jednu strategiju, zajedničku strategiju sa Hrvatskom vladom kako će se razvijati INA do 2030. godine. Međutim, niti naznaku niti plana ja još nisam vidio, ne znam da li ste vi vidjeli. Naravno da svi to očekujemo. Ja se samo bojim da to „Enter tomorrow“ ne bi postalo ET – naučna fantastika za INA-u. Bojim se da su nam ipak nadanja ta uzaludna jer hrvatsku naftnu struku, politiku i javnost uznemirila je izjava gospodina Zsolta Hernadya predsjednika Uprave MOL-a bjegunca od hrvatskog pravosuđa kad je rekao MOL grupa slijedit će svoj poslovni put i planove sa ili bez INA-e jer je MOL 2030. strategija održiva je i bez INA-e. Znamo kako i gdje se MOL može razvijati, INA može imati ulogu na tom putu rasta ali ne i nužno, mislim sve su ovo vrlo zabrinjavajući stavovi. Ali evo ja ću vas podsjetiti na taj poslovni put INA-e sa MOL-om. Znači mi smo ušli 2003. u strateško partnerstvo s ciljem da se osigura razvoj INA-e u budućem vremenu kao samostalno vertikalno integrirane kompanije gdje međusobnim ugovorima o suradnji određeni su ciljevi i međusobne obveze. Strateški partner MOL preuzeo je obvezu podupiranja razvoja INA-e, povećanje proizvodnje ugljikovodika, širenje prodajne mreže i sve u cilju jačanja energetske sigurnosti i stabilnosti Republike Hrvatske. Nažalost, kad sad pogledamo analizu analiza dolazi iz renomirane svjetske konzultantske kompanije pokazuje se pad svih pokazatelja poslovanja. U razdoblju samo od 2009. kad su preuzeta upravljačka prava na svima poznati način … [[Ne razumije se.]] evo pardon 2013. što imam podatke rezerve ugljikovodika pale su za 23% INA-e a time isto tako i Republike Hrvatske. Tržišni udio INA-e je pao za 19% u veleprodaji, 17% u maloprodaji, prerade nafte je smanjena za 26% a samo da je ostalo na planovima INA-e koji su bili 2003. godine sad bismo imali pokazatelje bolje za 47% od tada. I naravno to su bili naši ciljevi a ovo je sa strateškim partnerom. Zato i ne čudi izjava Hernadya ja ću je prenijeti u cijelosti, zapravo on priznaje kako se loše upravljalo INA-om i kaže: „Najviše žalim što trenutno ne mogu predstaviti nikakvu viziju INA-inim zaposlenicima.“ Sad zamislite predsjednika Uprave MOL-a koji nema viziju što će napraviti u INA-i i kaže: „Dat ćemo sve od sebe da omogućimo održivo poslovanje INA-e, a za sve smjernice daljnjeg razvoja neizbježno ćemo trebati Hrvatsku vladu.“. U mom mandatu kad sam bio nisu to tražili, vjerojatno su se sada sjetili da ipak se približavaju bojim se loši financijski rezultati 2016. pa sad traže izgovor. Međutim, u MOL-u izgleda da su vodili puno bolju politiku svi njihovi pokazatelji poslovanja su odlični, rastu njihove rezerve nafte, istraživanja pokazuju da daljnji napredak, pokazuje se na kraju da se INA-om upravljalo kao podružnicom, da se konsolidiralo rezultate poslovanja kao da posjeduje više od 50%. Nadam se da ne posjeduju. Sada MOL nastoji u ovome vremenu do odluke Arbitražnog suda što prije implementirati svoju strategiju prestanka rada Rafinerije u Sisku i maksimalno odugovlačiti modernizaciju Rafinerije u Rijeci. Ja se bojim da je to stvaranje pretpostavki da na kraju zatvore se i jedna i druga. Prema raspoloživim informacijama koje imam, time bi zapravo kontinentalno dio Hrvatske opskrbljivo se iz moderniziranih svjetskih standardno rafinerija u Budimpešti i Bratislavi, a naš mediteranski dio, jadranski dio on bi se opskrbljivao putem terminale u lukama. Stoga je jasno da MOL provodi politiku osiguranja statusa energetskog lidera u regiji, a bojim se da ne preuzmu isto tako i neke druge dijelove. Ja bi u ovome svemu zaključio, da je krajnje vrijeme da se u Hrvatskoj napokon postigne konsenzus politike i struke donesu državničke odluke vezano za energetsku sigurnost i daljnje odnose sa MOL-om. Hvala lijepo.
Hvala i vama uvaženi kolega Panenić. I ime Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a uvaženi kolega Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče. U ime kluba HNS-a i HSU-a, zatražio sam stanku, a radi se o tome o nepoštivanju ugovornih obveza RH naspram Varaždinske županije za ugovore sklopljene za sufinanciranje gradnje osnovnih i srednjih škola i sportskih dvorana po modelu javno privatnog partnerstva. Ugovori su sklopljeni za gradnju 10 sportskih dvorana i izgrađene i dograđene 22 škole. Godišnji najam je 27 milijuna i 200 tisuća kuna, država temeljem ugovora preuzela je sufinanciranje u iznosu 55% odnosno procijenjeno cca oko 15 milijuna kuna. Trenutno na dan 25.10. tj. jučer, stanje duga države je 11 milijuna kuna. Mislim da ne treba posebno govoriti što to znači nepoštivanje ugovornih obveza i koju poruku time se šalje. Naime, u proračunu za 2015. godinu bilo je uvršteno u projekciji za 2016., 2017. upravo navedeni iznos na poziciji preuzimanje obveza za projekte javno privatnog partnerstva u Varaždinskoj, Koprivničko-križevačkoj županiji, identičan problem odnosi se na Koprivničko-križevačku županiju i grad Koprivnicu. Da li je to, ne bih želio zaključiti, nešto krivo, međutim isto tako temeljem nekih informacija koje smo dobili u posljednjih nekoliko mjeseci bivše vlade HDZ-a i MOST-a da je tadašnji ministar propitivao valjanost ovih ugovora, naprosto da li je želio u potpunosti isključiti što nije uvrstio u proračun za 2016. godinu, naprosto negira ugovor i koju poruku je time želio poslati. Da li se radi o tome da bivša vlada HDZ-a i MOST-a, nadam se da ne ova nova vlada HDZ-a i MOST-a naprosto želi izbrisati sjever Hrvatske i koju poruku šalje ne samo građanima nego i općinama i gradovima koji ukoliko ako država se ne uključi sa svojim, ukoliko ne preuzme izvršavanje ugovornih obveza past će na teret županije, općina i gradova. Neću spominjati koliki su porezni prihodi na sjeveru Hrvatske, 70% prosjeka plaća, isto tako prosjek primanja per capita, poreznih prihoda po glavi stanovnika u proračune općina i gradova su na razini 55 do 60% prosjeka u RH, praktički doći će do gašenja funkcioniranja lokalne i regionalne samouprave na sjeveru Hrvatske. Da li se želi poslati jedna poruka investitorima koji žele ulagati u RH, da ulaže u državu koja ne želi ispoštovati, ispunjavati svoje ugovorom preuzete obveze? Nisam sklon vjerovati tome. Stoga smatramo da je nužno da smo zatražili stanku, ukazali novoj Vladi, premijeru Plenkoviću, ministru financija, novom ministru obrazovanja da konačno uzmu stvar, da počnu obnašati svoje funkcije i da krenu sa ispoštivanjem ugovorenih obaveza. Hvala.
Zahvaljujem se. Prelazimo sada na raspravu kako smo i najavio o: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje, P.Z. broj 6. Predlagatelj je Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista na temelju članka 172. i 184. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal ste primili na klupe, a prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe, a izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti ovaj prijedlog? Je. U ime Kluba MOST-a Nezavisnih lista uvaženi kolega Miroslav Šimić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, a u sljedećih nekoliko rečenica želim u ime predlagatelja istaknuti osnovne promjene koje ove izmjene i dopune sadržavaju, a namjera nam je i kroz raspravu u dva čitanja doći do najkvalitetnijeg mogućeg konačnog prijedloga zakona. Činjenica je da su u Hrvatskoj izvan sudske ovrhe postale učinkovite, te sve više istiskuju sudske ovrhe. S druge strane svakodnevna praksa pokazuje manjkavost sustava i mogućnost za zlouporabu. Namjera nam je ovim prijedlogom sustav unaprijediti, a osim toga u cilju zaštite socijalno najugroženijih građana, namjera nam je dodatno urediti institut ovrhe na nekretninama. Jedan od poteza koji se čine ovim zakonom je ukidanje drugostupanjskog odlučivanja od strane tročlanog vijeća prvostupanjskog suda koje odlučuje kao drugostupanjsko tijelo po žalbama protiv određenih odluka u Ovršnom postupku. Umjesto vijeća prvostupanjskog suda propisuje se pravilo da po žalbama u drugom stupnju postupak vodi i odluke donosi sudac pojedinac drugostupanjskog suda. Također ovim zakonom bi se dodatno zaštitilo dužnika, ovršenika, fizičku osobu u ovrsi na nekretninama na način da se uz dosadašnju mogućnost jednogodišnje odgode ovrhe na prijedlog ovršenika koji ima prihode ili imovinu kojom se može u cijelosti namiriti tražbina rukovoditelja daje pravo na odgodu ovrhe na isti rok i onom ovršeniku koji zajedno sa članovima svojeg kućanstva nema prihoda i imovinu potrebnu za namirenje troškova stanovanja. Ovrha se prema novome uređenju može odgoditi jednom a za vrijeme odgode ovrhe provesti će se radnja na temelju kojih ovrhovoditelj stječe založno pravo ili pravo namirenja na predmet ovrhe odnosno na prijedlogu ovrhovoditelja provesti će se i procjena predmeta procjene ovrhe. Uz pravo na odgodu ovrhe, ovršeniku fizičkoj osobi koji se mora iseliti iz nekretnine u kojoj stanuje a koja je prodana u ovrsi može se pod uvjetima pripisanim zakonom priznati pravo na smještaj. Pravo na smještaj osigurava se u trajanju od 18 mjeseci. Kao pravilo propisuje se davanje na korištenje nekretnine u vlasništvu RH bez naknade dok je kao iznimka predložena isplata novčane naknade za troškove smještaja. O priznanju prava na smještaj na zahtjev ovršenika rješenjem odlučuje centar za socijalnu skrb koji se nalazi u mjestu, sjedište suda pri čemu se kao vlasništvo ovršenika naravno ne smije uzeti nekretnina koja je predmet ovrhe. S time u vezi treba naglasiti da će se ova prava morati normativno urediti u propisima koji se bave socijalnom skrbi. Smatramo da bi se predmetnim rješenjem stavile u funkciju nekretnine u vlasništvu RH koje trenutno nisu iskorištene a posljedično napustilo bi se rješenje prema kojem ovršenik ima pravo koristiti nekretninu prodanu u ovrsi kao najmoprimac godinu dana od dana donošenja zaključka o prodaji nekretnina s obzirom da se taj institut zaista jako malo koristio i to rješenje nije zaživjelo u praksi. Smatramo da teško, ekonomsko i opće socijalno stanje u državi traži određenu reakciju u pravcu zaštite interesa najugroženijih građana. Ovdje je riječ o onim građanima koji zbog provedbe ovrhe radi naplate novčanih tražbina ostaju bez svog jedinog doma. S druge strane ne smije se zanemariti pravo ovrhovoditelja da na temelju svojih ovršnih isprava ostvare svoju tražbinu kao i pravo kupaca nekretnine koji nastupaju dobroj vjeri. Ovo rješenje zadovoljava sve te suprotstavljene interese. A kada se uzme u obzir prethodna mogućnost odgode ovrhe na godinu dana. To znači da će ugroženim ovršenicima biti osiguran krov nad glavom u trajanju barem dvije i pol godine. Nakon toga centar za socijalnu skrb svakako određuje sam po propisima socijalne skrbi da li postoji i dalje uvjeti za osiguranje smještaja. Ipak iznimno izmjenom u članku 91. Ovršnog zakona propisuje se generalna zabrana uvođenja ovrhe nad nekretnini, socijalno ugroženog ovršenika ako je riječ o malim tražbinama njihovog vjerovnika. Preciznije rečeno ako zbroj tih tražbina ne prelazi iznos od 20 tisuća kuna u svojoj glavnici. To će primjerice onemogućiti prodaju jedine nekretnine za dugovanja komunalnih usluga. Povećava se iznos plaće, mirovine ili drugog stalnog novčanog primanja ovršenika koji je izuzet od ovrhe u slučaju kada je stalno primanje manje od prosječne neto plaće u RH na način da je od ovrhe izuzet iznos od tri četvrtine plaće za razliku od dosadašnjih dvije trećine. Radi sprječavanja zlouporaba u provedbi izvan sudskih ovrha na temelju lažnih, krivotvorenih, ovršnih isprava odnosno osnova za plaćanje kada se račun blokira, nema odmah prijenosa sredstava već se čeka 60 dana da ovršenih može reagirati prijavom nepravilnosti ako ih ima. To će spriječiti prijevare koje su neki kriminalci radili lažnim ispravama kod izravne naplate putem FINA-e. U svrhu sprječavanja zlouporaba, u slučaju provedbe ovrhe na plaći propisuje se mogućnost da sud ovrhu na plaći odredi na plaći koju poslodavac ovršeniku isplaćuje na račun kod banke kada se ovrha određuje radi namirenja tražbine po osnovi zakonskog uzdržavanja, naknade štete nastale po osnovi narušenja zdravlja ili smanjenja odnosno gubitka radne sposobnosti i naknade štete po osnovi izgubljenog uzdržavanja zbog smrti davatelja uzdržavanja. Prema tome, u ovim slučajevima posebno osjetljivih skupina ovrhovoditelja sud će moći ponovno odrediti ovrhu direktno na plaći kako bi se izbjegla mogućnost da ovršenici fiktivnim ispravama opterete plaću i tako onemoguće naplatu novčanih tražbina na svojim računima za te skupine ovrhovoditelja. Radi ubrzanja postupka ovrhe i rasterećenja sudova javnih bilježnika daje se mogućnost ovrhovoditeljima da saznaju osobni identifikacijski broj ovršenika a koji bi u suprotnom morali sudovi ili javni bilježnici pribavljati po službenoj dužnosti na temelju podataka koje im dostavi ovrhovoditelj. Dosadašnja procedura bitno je odugovlačila ovršni postupak i utjecala na rasipanje energije ovršnih tijela u vođenju sporednih radnji. Predloženim rješenjem također uvodi se posebna vrsta sankcija u iznosu od 400 kuna za ovrhovoditelje koji su se tijekom sudske ili izvan sudske ovrhe dvostruko namirili kako bi se prisililo ovrhovoditelje da pravovremeno povuku prijedlog za ovrhu u slučaju kada im je ovršenik dobrovoljno ispunio svoju obvezu. Dakle ako je ovrhovoditelj već namiren i ponovno neodgovorno pokrene naplatu ovrhom biti će kažnjen s 400 kuna. Radi zaštite ovršenika propisuje se posebna obavijest kojom se ovršenik obavještava da je rješenje o ovrsi steklo svojstvo o pravomoćnosti i ovršnosti radi informacije da su se stekli svi uvjeti za provedbu ovrhe. Naime, brojni ovršenici ističu prigovor da nisu bili obavješteni o ovrsi i da nije bilo potrebe provoditi ovrhu jer bi svoju obvezu ispunili ili barem sporazumno pokušali riješiti sa ovrhovoditeljem. Na ovaj način će savjesni ovršenici imati još jednu priliku podmiriti svoj dug bez provođenja prisilnih mjera, bez blokada računa i bez prodaja nekretnina. Također se zakonom uređuju postupovne odredbe u vezi sa stupanjem na snagu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi postupka za europski nalog za blokadu računa kako bi se pojednostavila prekogranična naplata duga u građanskim i trgovačkim stvarima. Hvala vam.
Hvala lijepo predlagatelju. Imamo 7 replika. Prva replika je uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo zahvaljujem predlagatelju na objašnjenju ovog zakona. Ima desetak mjera koje se ovdje ističu. Drago mi je također da je napokon došla tema na dnevni red i drago mi je da je u 2 čitanja jer je ovo jedan kompleksan zakon. Žao mi je što nije prije bilo na dnevnome redu, barem početkom godine. Mnogo više ljudi bi imalo mnogo manje problema. Ono što dakle najviše zanima mene osobno jest ovaj dio izmjena gdje se navodi da će se ovršenici, pretpostavljam s obiteljima smjestiti u stanove i kuće u vlasništvu RH na 18 mjeseci. E sad, tu se javlja jedan veliki problem što će biti nakon 18 mjeseci a to sam vidio i svjedočio kroz svoj rad dosada kada država najčešće preko Ministarstva obrane ili drugih institucija deložira vlastite građane često branitelje iz državnih nekretnina kojima je to jedini dom. Dakle bojim se da će se ovdje desiti da će država se naći u svojstvu ovrhovoditelja i da će stotine ljudi koje je prvobitno smjestila morati deložirati i baciti ih na ulicu. Pa molim da mi predlagatelj zakona objasni dakle što će biti s tim ljudima nakon što prođe tih 18 mjeseci. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Šimić.
Poštovani kolega Sinčić, nakon proteka 18 mjeseci centri za socijalnu skrb vršit će procjenu mogućnosti pojedine obitelji, ili pojedinca, fizičke osobe koje smo smjestili na ovaj način koliko je u mogućnosti sama plaćati najamninu, da li u toj nekretnini koja se iznajmljuje, odnosno unajmljuje ili ne. Ako i dalje bude u statusu socijalno ugrožene osobe država će nastaviti sa plaćanjem, ako uz pomoć države u ovom slučaju građanin stane na noge nema razloga da nakon toga on ne plaća tu najamninu ili eventualno na drugačiji način rješava svoj stambeni prostor. Hvala.
Druga replika uvaženi kolega Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Šimić, dobro ste obrazložili ovaj prijedlog izmjena i dopuna Ovršnog zakona u kojem se jasno vidi kako će se institucionalno zbrinuti i zakonski zbrinuti oni svi koji su ugroženi u RH i koji stvarno su došli u situaciju da sa jedinom imovinom ipak budu ovršeni i da nemaju gdje živjeti. No, međutim zaboravili ste reći da ovim izmjenama i dopunama zakona gasi se politička pozornica svih onih koji su protuzakonito „pomagali“ tima ugroženima pa im još k tome omogućili dodatnih troškova po 70 tisuća kuna i više im se nikada nisu javljali. To su stvari koje su također zabrinjavajuće i koje treba zakonski sprječavati i nikomu ne dozvoliti da službene osobe u vršenju službenih dužnosti budu napadnute, da budu sprječavane i da budu i fizički maltretirane od strane onih koji na tome grade svoju politiku.
Nema odgovora na repliku. Onda prelazimo na treću repliku to je uvaženi kolega Stjepan Kovač.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Ja imam dvije primjedbe na ovaj vaš zakon. Prva se odnosi na ovo ocjena i izvori potrebnih sredstava za provođenje zakona. Znači u prijedlogu tog zakona vi ste pod točkom tri pod tim izvorima … analizom utvrdili da se od početka elektroničke dražbe pred financijskom agencijom u razdoblju od sredine 2015. do sredine 2016. vodi 420 predmeta, odnosno da se na godišnjoj razini radi o brojki od oko stotinu ovršenika za koje bi postojala mogućnost da zatraže pravo na smještaj. Navedeni izračun vam nije niti približno neodgovara pravom stanju, zašto? Zato što se elektronička dražba nekretnina provodi i prodaja nekretnina od 1. siječnja 2015. godine a kako sudski ovršni postupci traju nekoliko godina velika većina javnih dražbi na nekretninama prevodi se po ovrhama iz 2011., 2012. i 2013. godine i one nisu provođene elektroničkim putem nego se evo ovako provode svaki dan na sudu. Znači svaki dan na sudu i nema ih nigdje navedeno elektroničkim putem a to niste vidim u ovom zakonu uzimali u obzir. Prema podacima Hrvatske gospodarske komore u periodu od 20.11.2016. do 20.01.2017. provest će se 325 javnih dražbi na kućama i 283 javne dražbe na stanovima. Znači u samo 3 mjeseca provodi se 608 javnih dražbi na nekretninama ovršenika. Prema navedenim podacima godišnje se provodi 2432 javne dražbe na kućama i stanovima. Vaša analiza je nažalost izvršena površno ne uzimajući kao parametar sudske postupke koji traju i sami znate po nekoliko godina i ne provode se elektroničkim putem. Znači moje pitanje je, temeljem toga smatram da je potrebno osigurati daleko veći iznos, odnosno osigurati primjerena sredstva za provođenje ako želite provoditi ovu mjeru ili ako ne želite da ta mjera nikad ne zaživi nego je to samo predizborni trik.
Hvala vam lijepo. Dosta ste već prekoračili vrijeme.
A ispričavam se.
Odgovor na repliku kolega Šimić.
Evo zahvaljujem kolegi na dobronamjernim sugestijama. Ono što mogu reći da podaci s kojima se mi koristimo su podaci koji su prikupljeni preko Ministarstva pravosuđa. Istina je da ima više ovrha ali se radi o tome da se i ovim zakonom rješava na određeno vrijeme stambeno zbrinjavanje točno određenih socijalno ugroženih osoba. Znači mi ne želimo i nemao namjeru niti je to država sposobna svakoj osobi koja ostane bez bilo koje nekretnine i koja se nalazi u bilo kojem socijalnom statutu pomoći. Bilo bi odlično da možemo, na žalost ne. Ovdje smo fokusirani na osobe koji ostanu bez svoje jedine nekretnine i za koje se utvrdi da nisu jednostavno dovoljno ekonomski da tako kažemo potentni da bi mogli sami financirati svoje stambeno zbrinjavanje. Procjena iz Ministarstva pravosuđa je da se na godišnjoj razini radi oko stotinjak slučajeva.
Zahvaljujem se. Četvrta replika je uvaženi kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine Šimiću. Upravo je kolega Kovač rekao koji je to problem za naše građane, 6 stotina ljudi u ovom trenutku provodi im se ovrha na nekretnini. I naravno adekvatno tome onima koja je već provedena čekaju da ih se deložira. I zbog toga nas čudi i mene osobno što ovaj zakon nije išao u bržu proceduru u dva čitanja odmah, nego u jedno, pa drugo s obzirom da ste neke zakone tako predlagali. Ovaj koji je možda i najvažniji, koji možda tišti najviše ljudi i koji u biti ljudi najviše očekuju sa njim se kupuje vrijeme i prolongira ga se. Od ove rasprave danas koju ovdje imamo naši građani koji čekaju deložaciju ovrhe neće imati ništa. Sa druge strane, brzo ćemo u Hrvatskom saboru u proceduri imati izmjenu Zakona o Vladi kako bi se oformilo novo ministarstvo odmah u dva čitanja samo da bi se formiralo novo ministarstvo za HDZ-ovog ministra i on će ga dobit, a naših 6 stotina ljudi koji sada strepe čekaju dva čitanja MOST-a. Znači, za jednog čovjeka ćemo problem riješiti sutra, a za 6 stotina ljudi problem ne rješavamo, a pogotovo zato što će to biti Ministarstvo imovine koje će se baviti upravo ovim stanovima itd., drugom državnom imovinom. Činjenica je da smo to mogli napraviti odmah u dva čitanja kako bi se usporedno novi ministar imovine mogao baviti ovim problemima. I još jedan prijedlog. Zbog čega da se ljudi iseljavaju i useljavaju u državne stanove? Zbog čega država ne bi preuzela te stanove i da ljudi ostanu u svom stanu, a onda sa bankom ili sa nekim kom su građani dužni rješavaju problem kasnije. Taj ministar imovine, pa dajte mu posla. Znači, neka on rješava probleme imovine sa bankama i vjerovnicima, a građane ostavite u njihovim stanovima. Znači, problem za jednog čovjeka odmah, za HDZ-ovca odmah, za 6 stotina ljudi neka čekaju.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Maras, mene zaista čudi način na koji nastupate s obzirom da ste, žalite se što ne idemo u nekakvu nitnu proceduru, a u isto vrijeme sjetimo se da ste imali 4 godine da riješite ove probleme. Sad se bunite što će to možda trajati nekakvih mjesec, mjesec i pol dana. Zbog čega mi to nismo stavili u hitnu proceduru? Pa vi ste bili između ostalog i oporbeni zastupnici najglasniji, da sa ovim zakonima trebamo ići u redovnu proceduru kako bi dali što kvalitetnija rješenja. I sad kad mi poslušamo te sugestije i zaista idemo i dobili smo vrijednih prijedloga i prije na saborskim odborima, idemo napraviti najkvalitetnije rješenje. Sad vam ni to ne odgovara. Znači, imali ste četiri godine, niste to napravili. Sad kad mi želimo napraviti u mjesec i pol dana i poslušamo vašu sugestiju ni to vam ne odgovara. Što se tiče zakona koji su išli u hitnu proceduru, radi se o Zakonu o dužnosnicima gdje se išlo na ukidanje odnosno ograničavanje prava šest plus šest i protiv tog prava su vaše kolege iz vašeg kluba podnijeli zahtjev za ocjenu ustavnosti. Vidjet ćemo kako će to na kraju proći, ali meni to izgleda kao borba za saborske zastupnike koji su ovdje proveli mjesec dana u klupama ili dva tjedna da imaju pravo na plaću 12 mjeseci. Što se tiče drugog zakona u koji smo išli po hitnoj proceduri, Zakon o financiranju političkih stranaka gdje smo smanjili iznose za političke stranke i koji smo raspravili već u jednom čitanju u prošlom sazivu Sabora. Vrlo je jasno zašto smo tamo išli u hitnu proceduru, a zašto ovdje ne idemo. A zašto vi to niste izmijenili u 4 godine vaše vladavine i napravili sve ovo što danas predlažete e to mi nije jasno.
Hvala lijepo. Peta replika, uvaženi kolega Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šimić, pažljivo sam pratio vašu raspravu i iznijeli ste jednu, pa usudio bih se reći vrlo netočnu informaciju. Dakle, citirat ću vas. Rekli ste da će izmjenama, usvajanjem izmjena ovog zakona kojeg predlažete od ovrhe biti izuzete tri četvrtine plaće ovršenika. To nije točno. Naime, ovaj zakon ne predviđa izmjenu članka 173. stavka 1. Ovršnog zakona koji govori o ograničenju ovrhe a koji glasi: „Ako se ovrha provodi na plaće ovršenika od ovrhe je izuzet iznos u visini dvije trećine prosječne neto plaće u Republici Hrvatskoj.“ Usvajanjem ovog zakona dakle, ograničenje od ovrhe će za sve one koji ostvaruju plaću veću od prosječne plaće i dalje biti dvije trećine prosječne neto plaće u RH. Ništa se nije promijenilo. Vi ste intervenirali u stavak drugi koji govori o onima koji ostvaruju plaću manju od prosječne neto plaće. Ali gledajte i tu ostaje odredba na sljedeći način, osim, pardon ispričavam se, tri četvrtine plaće ovršenika ali ne više od dvije trećine prosječne neto plaće u Republici Hrvatskoj. Dakle i ovdje ograničenje i nadalje ostaje dvije trećine prosječne neto plaće u Republici Hrvatskoj. Tek za one osobe koje ostvaruju manja primanja od toga ograničenje će biti ovakvo kakvo ste vi predvidjeli. E sada, mi se oko toga možemo složiti ili ne, ali molim vas da u buduće o ovome govorite istinu, a vi ste izrekli nešto što nije točno. Ponovit ću još jednom. Vi ste rekli da će svima od ovrhe biti izuzete tri četvrtine njihove plaće, a to naprosto nije točno. Hvala.
Odgovor na repliku, kolega Šimić.
Na svu sreću imam zapisano što sam rekao. Znači, povećava se iznos plaće, mirovine ili drugog stalnog novčanog primanja ovršenika koji je izuzet od ovrhe u slučaju kad je stalno primanje manje od prosječne neto plaće. Ja sam to rekao kolega Grbin, možda me niste čuli. I na te osobe se odnosi točno i sve ovo što ste vi rekli je točno osim što je netočna tvrdnja kako sam ja u ovom govoru rekao nešto suprotno. Znači, ovo se odnosi na osobe koje imaju manje od prosječne neto hrvatske plaće.
Sljedeća replika, uvažena kolegica Marta Luc-Polanc, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Ovako, kad se ide u izmjene Ovršnog zakona onda uvijek treba imati na umu da je Ovršni zakon prije svega zakon namijenjen za prisilno naplaćivanje tražbine ovrhovoditelja. Dakle, ovrhovoditelj ne mora uvijek biti banka, ovrhovoditelj može biti i radnik koji 2, 3 godine nije primio svoju plaću. Pa sve te izmjene moraju ići u cilju ne samo da se zaštiti ovršenik nego da se onemogući ovrhovoditelj u namirivanju svojih tražbina. Moj osobni stav je da ovaj članak 84a koji ste izmijenili na način da ste odgodu dopustili ne samo zbog onih razloga koji su bili prije, a to je ako ima osiguranje da će namiriti svoju tražbinu nego ste dopustili da ovršenik koji sa članovima svojeg kućanstva dokaže da nema dovoljno sredstava da plati najamninu da on ima pravo na odgodu ovrhe na godinu dana. Istim tim ovršenicima ste nakon toga člankom 131a dali mogućnost namirenja najamnine na 18 mjeseci. Prema tome smatram da na neki način ovdje dvostruko štitite ovršenika na uštrb ovrhovoditelja. Dakle, ovrhovoditelj koji ima pravomoćnu i ovršnu sudsku odluku on mora još dodatnih godinu dana čekati da bi došao do svojih sredstava. I smatram da se u tom dijelu treba malo porazmisliti i donijeti još nakon dodatnog promišljanja donijeti odluka jer mi moramo naravno štititi i ovrhovoditelje u njihovim pravima. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem se kolegici. Pa gledajte kod izrade ovakvog zakona uvijek trebate naći neku pravu mjeru. S jedne strane da zaštite dužnika i osobu koja je socijalno ugrožena, s druge strane da osigurate vjerovniku da na kraju naplati svoj dug. To je u redu. Međutim, mislim da i ovaj zakon i sve što mi radimo u zaštiti socijalno ugroženih treba promatrati iz perspektive gdje se Hrvatska nalazi danas. Nalazi se tu da s jedne strane imamo najčešće bih rekao u velikim ovršnim postupcima gdje su u pitanju znatna financijska sredstva s jedne strane imamo kao ovršenike ugrožene građane, a sa druge strane nažalost ne neradnike kako vi govorite nego banke koje se ponašaju u Hrvatskoj kako već znamo da se ponašaju. I MOST tu nema apsolutno nikakav problem da predloži ovakvu izmjenu zakona koja će blago ići više na ruku ovršenicima nego ovrhovoditeljima jer mislimo da je to pošteno.
Hvala. I na kraju uvaženi kolega Branimir Bunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Šimić ove izmjene zakona navodno bi trebale zaštititi dužnike međutim koliko se da iščitati iz dokumenta ustvari će se njihov položaj još otežati. Naime, u zakon se ugrađuje Glava 35. – Europski nalog za blokadu računa po kojoj će se računi hrvatskih građana moći ovršiti i u inozemstvu. Što znači da će se recimo HRT pristojba morati plaćati u Irskoj, morat će se plaćati u Portugalu, svejedno gdje hrvatski građani žive, neće se moći zaštititi od ovrhovoditelja. Znači, ključno je reći da po ovom prijedlogu zakona nijedan račun neće biti odblokiran ali će istovremeno mnogi računi biti blokirani. Pa samim time ne može se govoriti o tome da se položaj dakle blokiranih građana poboljšava nego se on ustvari pogoršava. Htio bih također napomenuti da ova implementacija tog europskog naloga za blokadu računa pokazuje svu nakaradnost hrvatskog članstva u EU gdje mi ustvari o ovome ne možemo donijeti nikakav zaključak nego moramo jednostavno ovu direktivu provesti, ona je iznad hrvatskog zakona i mi sad možemo ovdje raspravljati koliko god hoćemo ovaj nalog će se dakle provoditi od siječnja 2017. kako već piše na Internet stranicama Sabora. Eto, hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala kolega Bunjac. Pa ovako, dobro se poklopilo da tako kažemo izlaganje vaše i kolegice uvažene zastupnice prije koja misli da previše štitimo ovršenike, a vi mislite da ih uopće ne štitimo. A meni se čini da baš iz ta dva izlaganja možemo zaključiti da smo onda našli najbolju moguću mjeru. Što se tiče otežane pozicije i mogućih ovršenika gledajte MOST ovim svojim prijedlogom koji je usuglašen sa našim partnerima zaista želi zaštititi građane koji su socijalno ugroženi. Ali mi ne želimo omogućiti izbjegavanje plaćanja dugova, ne želimo jer to ne bi bilo dobro za hrvatsko gospodarstvo. I mi to vrlo jasno i otvoreno govorimo. Ali ako želite promatrati ovaj prijedlog kroz prizmu realnosti, kroz prizmu otvorenosti vidjet ćete jako dobro da ovaj prijedlog zaista pomaže ovršenicima koji su socijalno ugroženi, koji teško žive i ovo je ono što MOST u ovom trenutku može napraviti. Mi bi vrlo rado da i vi date svoje prijedloge, znači prvo da ih napišete, a drugo da oko sebe okupite dovoljan broj zastupnika koji će za taj prijedlog glasati i ja ću vam reći svaka čast. Mi smo ovaj prijedlog napisali i na takav način smo napisali da možemo oko njega napraviti konsenzus. To je jedan korak, ne savršen, ne na način da pomognemo svim ugroženim, ali ipak puno više od onoga što smo dosad imali. To smo mi napravili. Napravili smo zakon, okupili oko sebe dovoljan broj zastupnika da to provedemo. Pozivamo i vas da slično napravite, ako možete.
Zahvaljujem se. Ovim smo završili sa replikama na izlaganje predlagatelja. Sada pitam izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Arsen Bauk, Odbor za pravosuđe. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Odbor za pravosuđe na svojoj prvoj sjednici razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona koji je podnio Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Odbor je prijedlog zakona sukladno članku 81. Poslovnika raspravio u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se izmjene i dopune Ovršnog zakona predlažu u redovitom postupku donošenja, da su otvoreni za sve prijedloge i sugestije tijekom rasprave. Temeljne intencije prijedloga obrazložio je pozivajući se na važne odredbe koje se donose na odlučivanje po žalbama u drugom stupnju. Taj postupak vodi i odluke donosi sudac pojedinac drugostupanjskog suda. Uz dosadašnju mogućnost jednogodišnje odgode ovrhe, predlaže se odgoda ovrhe na isti rok i onom ovršeniku koji zajedno sa članovima svojega kućanstva nema prihoda i imovinu potrebnu za namirenje troškova stanovanja. Predlaže se pravo na smještaj pod uvjetima propisanih zakonom ovršeniku koji se treba iseliti iz nekretnine u kojoj stanuje, a koja je prodana u ovrsi. Osim toga prijedlogom se povećava iznos primanja koji se izuzimaju od ovrhe, dorađuje se institut naplate na temelju zadužnice, daje se mogućnost ovrhovoditeljima da saznaju OIB ovršenika, uvodi se posebna sankcija za ovrhovoditelje koji se tijekom ovrhe dvostruko namirili. U raspravi su članovi odbora na predložene izmjene i dopune Ovršnog zakona iznijeli sljedeće prijedloge, primjedbe i mišljenja. Istaknuto je da se predloženim odredbama štite građani s novčanim tražbinama čime se u nejednakopravan položaj dovode građani nad kojima se provode ovrhe radi prodaje nekretnina i drugo. Predlaže se preispitati članak 131., a u dijelu u kojem se uređuje pravo na najamninu na način da se uredi tko donosi odluku i dostavlja li se ista sudu. Iznijeto je mišljenje kako izmjenom Ovršnog zakona treba zabraniti ovrhu svake nekretnine koja je opterećena hipotekom ugovorenom a) ugovorom o kreditu u kojemu nisu ugovoreni parametri za promjenu kamatnih stopa, kao i b) ugovorom o kreditu s neodredivom kamatnom stopom. Sastavni dio i prilog ovog izvješća su i pisani prijedlozi zastupnika Gorana Aleksića. Istaknuto je da predloženim odredbama nisu na adekvatan način uređena pitanja ovrhe obrtnika i trgovačkih društava, imajući u vidu da obrtnici za svoje obveze odgovaraju cjelokupnom imovinom i predlaže se na odgovarajući način urediti dostavu rješenja o ovrsi. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je sa osam glasova za i tri glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeće zaključke. 1. Prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, 1. Sve primjedbe prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi upućuju se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona. Odbor je uz suglasnost predlagatelja jednoglasno s 11 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak: Obvezuje se predlagatelj da do izrade konačnog prijedloga zakona provede javno savjetovanje sukladno odredbama Zakona o pravu na pristup informacijama.
Hvala lijepo. Imali smo jednu repliku, ali replike na izlaganje izvjestitelja odbora nisu nažalost moguće. Pa sada prelazimo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-u i HSU-a prvi će govoriti uvaženi kolega Silvano Hrelja.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Uvaženi predlagatelju negdje je nestao, ali tu je Klub zastupnika MOST-a, kolegice i kolege. Moram na početku svog izlaganja u ime kluba reći da će klub HNS-a i HSU-a dati uvjetnu podršku i u ovom prvom čitanju i u ovom prijedlogu zakona. Uvjetna je zato jer bi voljeli da nam se predlagatelj očituje o djelu da li je spreman odraditi kvalitetnu javnu raspravu. Ne raspravu sa zainteresiranom javnošću putem elektronskih medija i na taj način nego stvarnu javnu raspravu sa predstavnicima pravosuđa, dakle Vrhovnog suda RH, Javnobilježničkom komorom, Odvjetničkom komorom i udrugama koje su zainteresirane za ovu materiju. Dakle ukoliko dobijemo to očitovanje onda ćemo vrlo rado dignuti ruku i podržati ovaj zakon u prvom čitanju, zato što smo u ovom zakonu prepoznali dobru namjeru. Iako ne prihvaćam osobno sad se osobno osvrćem na jednu reakciju na gospodina Marasa, ne trebam ja njega braniti, on se sam zna braniti, ali nije primjereno da kolega govori da je to mogla napraviti prošla vlada jer zadnje izmjene Ovršnog zakona su bile 2016. godine, a 2016. godine je MOST bio u Vladi RH i mogao je sudjelovati već u izmjenama i dopunama Ovršnog zakona. Dakle, ja vas molim samo da se prestanemo baviti praksom nabacivanja na prethodnu koalicijsku vladu jer zadnje izmjene su bile 2016., bit će mi zadovoljstvo replicirati po tom pitanju. Dakle, ne može nitko reći da već se nije moglo u ovo intervenirati. Ono što cijenimo posebice dobrim u ovom prijedlogu izmjena i dopuna Ovršnog zakona je pitanje dodatne zaštite onih sa najmanjim primanjima u RH, to su svi oni koji primaju ispodprosječnu plaću i ispodprosječnu mirovinu i to je svakako potez vrijedan pažnje i zaslužuje u svakom slučaju jednu podršku. Ono što mislimo da se poprilično žurilo, a to je ostavilo traga i u prijedlogu zakona, žurilo se sa uvršćivanjem na dnevni red pa imamo krive adresate u ovom zakonu. Nemamo ispravne nazive ministarstava nadležnih za socijalnu politiku jer je ovo bio prijedlog prije novog ministarstva. Jedan još detalj koji ne mogu razumjeti i molim predlagatelja da ga pojasni jer imamo u završnim odredbama da ovaj zakon stupa na snagu po donošenju, a odredbe pojedinih članaka stupaju na snagu 18 siječnja 2017. Pa bih molio precizno objašnjenje zašto taj datum jer nije uobičajen u praksi a ono što mislimo da je predimenzionirana namjera predlagatelja je da jednim zakonom pokuša nadomjestiti nedostatak nekih politika. Dakle mi imamo socijalnu politiku, kakvu takvu imamo, poprilično uređenu i još uvijek je treba nadograđivati, da se razumijemo ali nemamo demografsku politiku, nadamo se da će novo ministarstvo demografije, obitelji i mladih i socijalne politike nešto definirati i tu demografsku politiku. Ali sigurno ono što nedostaje za kvalitetnu provedbu ovoga zakona je pitanje nečega čega definitivno 25 godina nemamo a to je pitanje stambene politike. Osim stanogradnje i izgradnje POS stanova mi kvalitetne stambene politike u Hrvatskoj nemamo. I drugo, ono što je već spomenuto ovdje u raspravi, nadam se da ćemo imati politiku upravljanja državnom imovinom odnosno nekretninama u državnom vlasništvu, nju isto nemamo. Dakle efikasna provedba ovog zakona ovisi još o nekim politikama koje su izvan ovog zakona i usklađivanje sa tim politikama je doista potrebno kao što je potrebno i precizno izračunati kolika su opterećenja za proračun 2017. u provedbi ovog zakona. Nemam ja ništa protiv da se ljudima koji imaju nesreću da su izgubili posao, da ne mogu vraćati kredite da im je nekretnina nad kojom im provodi ovrha jedina nekretnina, da se osigura pravo na dom, pravo na smještaj, međutim imamo mi i one koji su vječito podstanari i žive na nekoj granici o kojima isto tako moramo voditi računa. Dakle nisu samo to ajmo reći socijalne figure koje nesrećom da su izgubili posao ne mogu vraćati kredit koje treba zaštiti. Dakle imamo mi malo širi problem ako na to gledamo. Ono što još nedostaje u ovom zakonu je precizno definiranje nekih još ciljeva. Mogu razumjeti cilj da se zaštite socijalno ugrožene kategorije, dakle već, ponavljam još jednom osobe sa ispodprosječnom plaćom i ispodprosječnom mirovinom i to je vrlo jasno i precizno utvrđen cilj. Ali bih volio da smo kao cilj postavili transparentnije provođenje ovršnog postupka kao takvog da imamo za cilj umrežavanje određenih institucija i informacija o provođenju ovršnog postupka jer on nije ni blizu još, ni blizu idealnog. Pa i sa pozicije, ti ciljevi su jednako tako vrijedni u funkcioniranju sustava kao i ovaj koji smo precizno utvrdili i kojeg mi kao socijalno osjetljiva stranka posebno cijenimo. Ono što moram reći da, mi imamo i oko nas primjera dobrih provođenja ovrhe na temelju vjerodostojne isprave i to je autentični proizvod bivšeg jugoslavenskog zakonodavstva, dakle to je karakteristika područja, odnosno država koje su nastale na području bivše, bivše države, dakle jedan naš specifikum i ne moramo se toga ni sramiti niti se moramo toga odreći. Oni su na nekim tim nasadima se razvili kao ovršni postupci, kao naplata vjerovnika na temelju vjerodostojne isprave. Imamo primjer Slovenije koji nije ni blizu, ni blizu ovog našeg, međutim taj slovenski primjer je hvale vrijedan, uspješno provedene reorganizacije ovrhe na temelju vjerodostojne isprave. Osim pozitivnih financijskih učinaka za proračun slovenske države taj je model postupanja zamijećen i od europskih institucija kroz ostvarenu nagradu europske komisije. Bitno je kod analize tog primjera uočiti da taj model, da se uvodio postupno, najprije kroz aplikaciju tehničko informatičkih sustava i njihovo povezivanje, edukaciju kadrova i njihovo postepeno pozicioniranje u postavljeni sustav do normativnog reguliranja čitavog sustava koji je tek time zaživio i počeo sa postupanjem. Mi u Hrvatskoj sustav ovrha na temelju vjerodostojnih isprava uveli smo Zakonom o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona početkom veljače 2006. godine, dakle pred 10 godina kad asu tu kompetenciju dobili javni bilježnici. Tim su zakonskim projektom rasterećeni redovni sudovi za nekoliko stotina tisuća predmeta na godinu te su se i ispunili i uvjeti za brže postupanje u takvim predmetima. U značajnom mjeri smanjena je do tada iskazivana ukupna neažurnost u rješavanju predmeta pred redovnim sudovima a rezultat pred javnim bilježnikom provedenog postupka bila je ovršna isprava u odnosu na dužnika koji nije ispunio dospjelu novčanu tražbinu i to u oko 95% pokrenutih postupaka. Tek oko 5% predmeta je povodom prigovora dužnika prosljeđivano redovnim sudovima na daljnje postupanje. U proteklih 10 godina taj se model provedbe ovrha postupno nadograđivao i unapređivao kroz niz zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, zadnji je bio 2016. godine kao što sam već rekao što je za učinak imalo efikasniju provedbu postupka, ravnomjerniju distribuciju predmeta a posljednjom izmjenom i dopunom Ovršnog zakona javni bilježnici su dobili mogućnost korištenja podataka o prebivalištu iz evidencije MUP-a kao i podataka iz evidencije OIB-a, Ministarstva financija elektronskim putem. Ovakvo povezivanje sa bazama podataka i evidencijama nadležnih državnih tijela u velikoj je mjeri unaprijedilo provedbu ovršnog postupka. Uz odgovarajuće izmjene i dopune aktualnog ovršnog zakona nakon stručno provedene rasprave na razini Ministarstva pravosuđa, Ministarstva financija, Vrhovnog suda RH, Odvjetničke komore i Javnobilježničke komore kao i udruga koje se bave ovom problematikom. Naravno pozvani su i svi političari kojima je ova materija bliska uz daljnju informatizaciju i povezivanje svih sudionika i evidencija bitnih za postupanje kao i racionalizaciju troškova postupka hrvatski sustav ovrha na temelju vjerodostojne isprave bi mogao postati još učinkovitiji. Dakle, razloga za ovakve izmjene i dopune zakona ima, ali treba biti sasvim dovoljna, treba biti vrlo oprezan i treba tri puta mjeriti a jednom odrezati. Time bi se u bitnom izbjeglo nepotrebno značajno opterećivanje redovitih sudova ovom vrstom postupaka kako u kadrovskom, dakle ne bi bilo povećanja broja sudaca i ovlaštenih službenika tak i u financijskom smislu ne mali troškovi poštarine i slično. Uz omogućavanje vjerovnicima efikasne naplate mnogobrojnih dospjelih neplaćenih novčanih tražbina. Bez puno uvijanja moram reći da eventualno uvođenje slovenskog modela u hrvatski pravni poredak ne bi bilo prihvatljivo rješenje. Sličan model našem modelu imaju Mađari, donekle sličan imaju Austrijanci, a mi nakon desetogodišnjeg razvijanja našeg opisanog, unaprijed opisanog modela čini se prihvatljivim i racionalnijim nadograditi i poboljšati postojeći već uhodani sustav i u većoj mjeri iskoristiti sve profesionalne i stručne potencijale javnobilježničke i odvjetničke profesije uz napredna elektronička rješenja i alate. Što se tiče ovog zakonskog rješenja odnosno prijedloga Zakona o nekretnini smatram da treba još jednom provjeriti onu cijenu da najam 120 metara kvadratnog stana iznosi prosječni u Hrvatskoj 2850 kuna mjesečno. Mislim da to treba provjeriti sve to Ministarstvo graditeljstva. Malo mi djeluje preniska cijena za tako visoku kvadraturu. Ja mogu razumjeti da negdje u nekim ruralnim sredinama ako postoji takav stan može postići takvu cijenu ali znam sigurno da to u Zagrebu, da to uz obalu nije takav slučaj. U svakom slučaju to treba vidjeti i treba vidjeti što to mi imamo na raspolaganju i u kojem su stanju stanovi, imovina države Hrvatske odnosno stambeni fond RH i da li se može upotrijebiti za ove namjene. Naravno ukoliko bi se ovaj model koji je predložen, ukoliko bi zaživio naravno da bi tada ti stanovi se bolje i održavali i bili u funkciji. Nemam ništa protiv ovdje izrečene replike zašto ne bi država bila u tom djelu poduzetnik u smislu da preuzme stanove od banaka po nekoj nominalnoj cijeni i postane poduzetnik odnosno iznajmljuje te stanove građanima jer bit će potrebe mlađih generacija za rješavanje stambenih pitanja i da dobiju stanove u povoljni najam. To može ići u prilog demografske politike Hrvatske. I zadnje što ću reći nisam siguran, odnosno nismo sigurni u našem klubu da li će prelazak sa tročlanog vijeća koje rješava prigovore o ovrsi na suca pojedinca ukoliko nema kvalitetno povezivanje i ujednačavanja standarda da li će to dati rezultat koji priželjkujemo. U svakom slučaju inicijativu cijenimo pozitivnom. Pronalazimo uporište u socijalnim momentima i s te strane smatramo prijedlog zakona opravdanim. I uz uvjet koji sam rekao klub HNS-a i HSU-a podržat će ga u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo 7 replika. Prvi je uvaženi kolega Nikola Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani kolega zahvaljujem na konstruktivnom izlaganju, na podršci ovoj našoj inicijativi koja kao što ste rekli ide u korist socijalno ugroženih građana. Vi ste rekli da bi bilo bolje da je naglašena i ova transparentnost ovršnog postupka znači kao cilj donošenja ovog zakona, ali ona je naglašena. I to je naš kolega Šimić u ime predlagatelja izložio da se radi zaštite ovršenika propisuje posebna obavijest kojom se ovršenik obavještava da je rješenje o ovrsi steklo svojstvo pravomoćnosti i ovršenosti radi informacije da su se stekli svi uvjeti za provedbu ovrhe. Tako da je i ta transparentnost ovršnog postupka izuzetno bitna. Što se tiče ove primjedbe da je MOST bio u poziciji mijenjati Ovršni zakon. Pa upravo izgled ovog prijedloga pokazuje da je zakon bio pripreman znači za vrijeme dok je MOST sudjelovao u bivšoj Vladi, pa imamo ovaj problem sa imenima ministarstava ali i sa samim datumom stupanja na snagu. Znači ovaj prijedlog je pripremljen dok je MOST sudjelovao u prošloj Vladi. Nije bilo prilike ni vremena da dođe pred Hrvatski sabor. Evo sada dolazi, a ova primjedba našeg kolege Šimića na izlaganje gospodina Marasa išla je u tom smjeru da se oporba bunila na hitnost procedure i donošenja zakona, evo sad i vi tražite ovdje javnu raspravu s kojom se mi apsolutno slažemo jer smatramo da je ovo bitan zakon. I potrebno da se svi dionici uključe, da daju konstruktivne prijedloge, uostalom i vi ste ovdje dali mnogo primjedaba koje stoje. Evo hvala.
Odgovor na repliku kolega Hrelja.
Zahvaljujem kolega Grmoja. I vaša je replika bila vrlo konstruktivna kao što ste i sami rekli kao i moja rasprava. I ja nisam imao primjedbi na transparentnost o kojem je govorio gospodin Šimić. Ja sam imao na neki način primjedbu na transparentnost cijelog postupka s obzirom što još uvijek nemamo umreženost svih institucija da to može biti jasno i pregledno. A drugo, ako ništa drugo dao sam vam priliku da replicirate i da kažete što ste radili u prošloj Vladi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Druga je replika gospodina Mare Kristića.
Poštovani kolega Hrelja, ja vam također zahvaljujem na vrlo konstruktivnom pristupu i načelnoj podršci ovom našem prijedlogu za koji ste rekli da ćete ga u potpunosti podržati ukoliko javna rasprava bude uključivala i sve nadležne institucije. Naravno ukoliko njihovi prijedlozi, ukoliko budu korektni i kvalitetni, budu i prihvaćeni naravno zbog toga i otvaramo ovu javnu raspravu zbog važnosti ovog zakona. Također imali ste i jednu primjedbu čini mi se koja se odnosila na atipičnost kod stupanja na snagu pojedinih odredbi zakona. Naime, određene odredbe zakona će stupiti odmah na snagu, dakle osam dana od dana objave u Narodnim novinama, a odredbe koje će stupiti na snagu 18. siječnja stupiti će tada zbog obveze implementacije EU odredbe o blokadi računa koja traje otprilike do tada. Stoga je to tako u prijedlogu zakona. Hvala.
Odgovor na repliku.
Ma zahvaljujem na pojašnjenju, ali mislim da ne smijete to zadržati za sebe. To morate napisati u prijelazne završne odredbe da ta odredba stupa na snagu točno 17. ili 18. siječnja zbog toga, toga i toga. Ne moramo mi svi tražiti, nismo mi baš nomotehnički toliko jaki. Mi kao u ime klubova ipak raspravljamo generalno o zakonu, o cijelom sustavu, ne o nomotehničkim detaljima ali mislim da to treba uvijek tako neke iznimke od pravila pojasniti. Vjerojatno postoji. Ja nisam sumnjao da postoji dobra namjera. Evo hvala na pojašnjenju.
Nastavljamo sa replikama. Uvaženi kolega Željko Glasnović.
Poštovani kolege, ova inicijativa je, ova što je pokrenuo MOST je strateške važnosti za Republiku Hrvatsku. Ali ove me rasprave podsjećaju ono, ona legenda o Neronu koji je svirao harfu dok je Rim gorio. To se ovdje događa. Kratko pitanje. 20 godina je prošlo i mi nismo ustrojili pravni sustav. Šta su uzroci toga? Mi još nismo izašli. Samo prijedlog ovoga zakona, ovoga čitanja bio još dokaz da mi još nismo izašli iz onog post komunističke disorijentacije. Doktrine se ne miješaju. Koji zakon vlada u Hrvatskoj? Površne analize će pokazati tko god čita novine, Hrvatska je, 270000 pravnih subjekata u Hrvatskoj stvara hrvatski proračun, a imamo 330000 blokiranih. to je poražavajuće. Imamo 20000 tvrtki bez ijednog zaposlenika. Izašli iz jedne hajdučije u drugu hajdučiju. Ali šta je. Ovo je stavljanje flaster na veći problem, to je pravni sustav. To je više neupućeno gospodinu Hrelji nego Odboru za pravosuđe. Šta čekamo? Tko je ukinuo financijsku školu dvije tisuće i neke godine koje se moralo baviti pismenosti financijskom ljudi i administracije hrvatske? Šta imamo danas? Imamo inspektore koji rade za crkavicu, koji su podložni mitu. Od zakona kad je proveden taj zakon 7 milijuna Hrvata je pod ovrhom. I šta se događa? To je svaki četiri, peti čovjek koji je radno sposoban. Mi smo sad kolege zastupnici pred ekonomskom provalijom. Dolazi sad na naplatu dug sljedeće godine. U Hrvatskoj 1,1 čovjek radi, jedan je u mirovini. To je neodrživo. Ako se nešto brzo ne promijeni, ako nemamo funkcionalni pravni sustav imat ćemo uvijek kreditni rejting na primjer kao jedna Eritreja. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor na repliku.
Ma moram priznati da nisam u potpunosti razumio na koji dio mojeg izlaganja je kolega replicirao, ali očito je iskoristio svoje dvije minute da iskaže neke svoje generalne stavove. Naravno zadaća je svih zastupnika u Hrvatskom saboru da repliciraju, da govore, bilo načelno, bilo … [[Govornik se ne razumije.]] dakle u pojedinačnoj raspravi o temi koja je na dnevnom redu. Ja mislim da je gospodin Glasnović, uvaženi kolega poprilično generalizirao i ne doživljavam da je išta meni replicirao.
Hvala vam lijepo. Nastavljamo dalje. Uvaženi kolega Ivan Pernar.
Hvala predsjedavajući. Htio bih reći da u ime istine moram reći jednu stvar gospodinu Hrelji, a to je da je tijekom svog govora bježao od centralnog pitanja kao mačak oko vruće kaše, a centralno pitanje je zašto je u Hrvatskoj došlo do toga da se potraživanja ne mogu podmiriti, zašto su ti svi ljudi u blokadi. Jer ovrha po svojoj prirodi je egzekucija, a ovaj zakon uopće se ne bavi pitanjem poplave nenaplativih potraživanja niti se to uopće dovodi u pitanje. Znači, kao da je samo pitanje na koji ćemo način izvest ovrhu. To vam je kao da smo ne znam u Americi imamo smrtnu kaznu i sad biramo hoćemo vješanje, strijeljanje, hoćemo plinsku komoru, električnu stolicu. Znači, ovaj Ovršni zakon zapravo samo nudi kao neka rješenja. U biti se sve svodi na to da će se na kraju ljudi, odnosno da će se ovrha izvest samo na ne znam pod navodnicima malo bezbolniji način. Također htio bih reći da uzrok kunske besparice u zemlji je zapravo vodovao do poplave blokada i ovrha. Zašto je kunska besparica? To svi vi znate, to je zato jer novac ulazi u opticaj samo kao kredit. Ako nitko ne diže kredite priljev novca prestaje, a budući je sav novac koji već postoji prethodno uzeti kredit kako se taj novac vraća jednostavno se novac izbija iz opticaja. Svaki put kad netko vrati kredit novac iz opticaja nestaje. I kako je naše društvo prestalo sa masovnim zaduživanjem, jednostavno je došlo do tzv. monetarne kontrakcije i došlo je do urušavanja cijele ekonomije. Vidim da nitko o tom pitanju ovdje ne govori niti ga ima namjeru dotaknuti, pa eto u ime istine meni je pripala ta dužnost. Hvala.
Hvala lijepo, odgovor na repliku.
Pa moj odgovor na vašu repliku kolega Pernar će biti isto u ime istine i nije točno da bježim kao mačka oko vruće kaše jer nemam namjeru niti je to moj stil. Ali vi morate isto tako pročitati neke druge dokumente koji će vam pokazati kakvi smo to mi narod, kakvi smo mi građani u odnosu na naše okruženje i druge zemlje EU. U odnosu na susjednu Republiku Sloveniju Hrvati na 100 tisuća stanovnika imaju 60% ovrha više. To isto govori o nekoj financijskoj disciplini i financijskoj kulturi u Republici Hrvatskoj. Da li je baš za sve odgovorna Vlada i odgovoran zakon ili da li smo mi dužni isto tako planirati svoje financije obiteljske i osobne u skladu sa mogućnostima to je opet pitanje. I možemo biti kritični i sve naše probleme svaliti na državu ali ti problemi će se ponovno vratiti nama svakom pojedinačno i svakoj obitelji. Prema tome, ne možemo bježati i nema izbjegavanja tema ali ajmo onda proučiti sve sustave u okruženju da vidimo tko smo to mi da možemo donijeti onda jednu realnu ocjenu gdje je stvarni problem. Hvala lijepa.
Hvala. Iduća replika, uvaženi kolega Milorad Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Hrelja prenijeli ste zaključke kluba. Naime kad smo govorili o tome da ćemo podržati pozitivnu intenciju ovih prijedloga zakona ključno je bilo da taj zakon u provedbi bude odnosno u praksi da bude učinkovit. To su bile sve naše primjedbe i praktički mislim da ste veći dio iznijeli. Međutim, zato i iz tog razloga smo predlagali, a sada pogotovo tim više što je evo vidimo da Vlada formirat će se i novo ministarstvo, Ministarstvo imovine. Naime, u raspravi smo bili spomenuli jedan problem, barata se sa raznim brojevima. Vidjeli smo sada ovdje u replikama na izlaganje predlagatelja o broju ovršenih osoba, o broju onih kojima je potrebito pomoći i upravo iz toga razloga je i bio prijedlog prema predlagatelju da se poveže odnosno umreži sa svim resornim ministarstvima koji mogu doprinijeti što kvalitetnijoj izradi ovog prijedloga zakona. Ja se samo nadam da će ministarstvo novo koje ćemo vjerojatno moramo donijeti Zakon o ustroju Vlade, da neće imati problema kao što je i budući ministar najavio sa vidljivom ili nevidljivom imovinom. Ja se nadam da sve ono što će biti potrebno za realizaciju u praksi ovog zakona da će biti vidljivo.
Odgovor na repliku, uvaženi kolega Hrelja.
Uvaženi kolega Batinić zahvaljujem se na vašoj replici i još jednom podcrtavanju važnosti da se sustav umreži sa nadležnim ministarstvima sadašnjim i budućim. Dali ste mi priliku da kažem da u Ministarstvu graditeljstva postoji svojevrsna banka podataka o nekretninama i recimo to bi mogao biti sljedeći korak umrežavanja sustava. Ali isto tako dali ste mi priliku da vam odgovorim na repliku u smislu da podcrtam još jednom važnost vođenja određenih politika, a to je demografska politika, socijalna politika, politika upravljanja državnom imovinom i ona koja nedostaje stambena politika u RH. Važno je koliko ih nema da ih postavimo i da se počnemo njima baviti. Hvala lijepa.
Hvala vam. Šesta replika, uvaženi kolega Ivan Mišić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani kolega Hrelja drago mi je evo čuti da se Ovršni zakon donosi u ovom Hrvatskom saboru ja bih rekao onako dobro jutro mi se probudili i počeli raditi nakon 20 godina kada smo dozvolili ovim kojekakvim bankama i kojekakvim kreditnim zadrugama da izlihvare naše građane. Ali tu se znači u tom vremenu 20 godina i HDZ i SDP su imali svoje ruke gdje su trebali to spriječiti već davno i vjerojatno ne bi toliko ljudi bilo danas na ulici. Ako je Vrhovni sud utvrdio da su banke nezakonito i jednostrano podizale kamate ja sad postavljam pitanje ovdje, i ovršili masu naših već građana koji su van svojih kuća, postavljam pitanje ako se dokaže za te kamate što vjerujem da jesu, da naši građani nisu mogli sa svojim plaćama podmiriti njihovo podizanje ljestvica i kamata što će se desiti tim bankama, što će ti ljudi koji su izbačeni iz svojih kuća dobiti za utjehu? Da li će se retroaktivno vratiti na svaku ovrhu zakon i tužiti banka da namiri jer naši građani koji su dolazili u Sabor i imao sam prilike slušati bi vratili kredit s nekim normalnim kamatama, a abnormalnim kamatama jednostavno njihove plaće nisu mogle pokriti. Pa ja bih volio znati da li će ovim zakonom i na taj način nešto se uvrstiti da i oni ljudi koji su već izbačeni i koji više nisu u svojim domovima i njima pomogne ako se dokaže da su banke to i to radile kao i svak drugi kad je kriv za nešto što nije smio raditi u ovoj državi. Smatram da moramo biti tu čvrsti i bankama reći dosta. Naravno da je kriva i Narodna banka koja je dozvolila da oni lihvare naše građane koji su možda neuki i nisu znali kako će se sve dešavati. Hvala vam.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Hrelja.
Hvala. Uvaženi kolega Mišiću vaša je po redu sedma replika kao i sedam jamstava ali vrlo je teško ostvariva kao i svih sedam jamstava MOST-a jel'. Naime, već sam ovdje trinaestu godinu i uvijek imamo problema kod donošenja svakog zakona sa retroaktivnom primjenom i sa ublažavanjem ili revalorizacijom štete koja je već napravljena zbog toga što ne postoje određene odredbe zakona i to ide svima nama doista na dušu, da li smo dovoljno hitro reagirali kada smo uočili određenu anomaliju u društvu jer zakoni se donose za određeno vrijeme i u određenim okolnostima. Ali bi naše pravo bogatstvo i naša prava učinkovitost Hrvatskog sabora bila i u tom dijelu kada bi uočili greške u sustavu ili nepravde u sustavu i onda reagirali kvalitetnim zakonima i bez obzira i ne mora to doći uvijek od Vlade nego može doći inicijativom zastupnika. Gledajte, meni odgovara ovaj ajmo reći, zakonodavni zunami koji nam je nametnuo MOST, možda se stvore neki novi uvjeti jer i mi mislimo u klubu HNS-a i HSU-a pisati neke zakone pa ćemo vidjeti onda našu solidarnost među nama zastupnicima i koliko smo spremni rješavati probleme naših građana. U svakom slučaju vašu repliku doživljavam isključivo dobronamjerno. Hvala.
E sada da postoji ona pločica ispravak netočnog navoda, nije bila sedma nego šesta replika. Sada ide sedma replika i zadnja, to je uvaženi kolega Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Hrelja, nadam se da ćete i moju repliku shvatiti dobronamjerno. Naime, svaka intencija zakona kao i ova koja bi išla u poboljšanju dosadašnjeg sustava u smislu efikasnosti s jedne strane da se svi oni koji vjerovnici lakše naplate svoja potraživanja, ali s druge strane svakako humaniji postupak. Što me navelo na repliku? Vi ste rekli u jednom trenutku ne bi bilo dobro uvođenja slovenskog modela, pa sam se ja pitao jednostavno zašto? Ono što ste vi dobro rekli nužnost za efikasnost svakog zakona je informatički sustav uz pomoć kojeg institucije moraju biti povezane da dobijemo što veću efikasnost administracije i na kraju krajeve uprave, bilo da je to lokalna uprava bilo da su to javna poduzeća ili neka druga poduzeća koja sudjeluju u takvom sustavu u ovršnom postupku. Vlada je zapravo ovdje predložila, usvojena je u Saboru Središnji državni ured za digitalno društvo. Najveći probleme digitalnog društva je siromaštvo i u tom smislu mislim da slovenski model koji je samo jedan sud ovlastio za provođenje ovrha i s tom specijalizacijom mislim da se postiglo puno više u efikasnosti, a na kraju krajeva i onda i lakšem pristupu i građanima i informacijama kod tog suda, a onda i lakšoj dostupnosti tih informacija. Današnja rješenja za ovrhu, vidio sam jučer jedno takvo rješenje, nisu baš najjasnija. Mislim običnom građaninu mislim da stvaraju dosta problema. Ako nema pravnu pomoć on teško to može razumjeti. I naravno kada govorimo o stambenoj politici, a ne mogu opet ovdje da ne spomenem Slavoniju, pazite u Slavoniji svaka ako uzmemo nekakvih 100 novčanih jedinica i vi uložite u nekretninu tih 100 novčanih jedinica uz kamatu više ne vrijedi vam ni 50. dakle to su problemi. Sreća je da banke i žele davati kredite, ali u Slavoniji je to posebno kažem osjetljivo područje jer nitko neće se moći naplatiti iz takve nekretnine posebno u onim ruralnim područjima gdje iz dana u dan je sve manje stanovnika, a sve više praznog stambenog prostora.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega Žagar, a i vama potpredsjedniče zahvaljujem na ispravci ono sedma, šesta, iako ispravak netočnog navoda nije bio loš, bio je vrlo atraktivan moram priznati, ali ga nemamo u Poslovniku. Kolega Žagar, lijepo ste primijetili i vidim da ste pogledali slovenski model, međutim mi kada bi se odlučili sada prelaziti na slovenski model 10 godina prakse provođenja ovrhe koja je provjerena javnim bilježnicima bimo morali baciti u vjetar i početi sve iz početka. Mislim mi imamo jedan sustav koji funkcionira, koji rješava 95% ovrha i svega 5% ovrha imaju na sebe prigovor. Mislim da je efikasnije nadograditi sustav nego napuštati sustav i ići na primjenu nekog novog modela jer mi baš nismo imali pozitivna iskustva kada smo implementirali u naš pravni sustav, ni njemačka iskustva, ni austrijska iskustva ni ne znam čija, uvijek mi to izokrenemo na svoj način. Mislim da je bolje da idemo metodom vlastitog iskustva, vlastitih spoznaja o nedostacima našeg sustava i da ga nadograđujemo. A to što se tiče cijene nekretnina u Slavoniji, ja razumijem ali ne mogu pomoći, ali zaista ste rekli jednu istinu i na neki način zahvaljujem što ste obogatili ovu raspravu i tom konstatacijom. Hvala.
Hvala. Nastavljamo raspravom po klubovima. Sljedeći je Klub zastupnika Živog zida, dvojica zastupnika Sinčić i Bunjac s tim da kreće Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici. Naglašavam opet, drago mi je da ova složena tema ide u dva čitanja. Htio bih u početku reći koja je svrha izmjena ovoga zakona i sličnih zakona koji govore o prisilnoj naplati. Dakle, prije svega mi moramo ukloniti nehumanost iz ovrha. Ne smije se više dešavati da su tisuće i tisuće kuna troškova na nekoliko stotina duga, ne smije se dešavati da ljudi završe na cesti da ih se baci poput pesa kako se kaže i onda snalazi se sam. To je glavna intencija ovoga zakona i dobro je da se raspravlja ovdje sada o tome. Moglo se raspravljati puno ranije, a slučaj koji govori o tome evo podsjetit ću nisu samo deložacije zbog duga koncentrirat ću se najviše na ovaj stavak izmjena zakona, podsjetit ću na problem zaštićenih najmoprimaca odnosno problem stanarskoga prava. 20 i nešto godina jedno četiri tisuće obitelji, znači negdje desetak tisuća ljudi vode sporove, vlasnici protiv posjednika. Gdje to ima da vlasnik ne može doći do svojeg vlasništva? Evo ima kod nas u Hrvatskoj. Koliko je bilo deložacija zbog stanarskog prava, a da ljudi nemaju jedne kune duga? Stoga želim poopćiti ovu temu i želim vama svima dati jednu viziju Živog zida kako bi to trebalo riješiti. Možda i nećete odmah prihvatiti međutim to je stanje civilizacijskog standarda i mi u tom smjeru svakako moramo ići. Evo otvoriti ću da pojednostavim jednu priču iz 2007. godine kada se je jedan stanar žalio Ustavnom sudu po odluci komunalca iz Opatije kada je isključena voda zbog duga. Ustavni sud je tada presudio, znate da ne cijenim mnogo Ustavni sud ali u ovom slučaju je odradio dobar posao, sud je presudio da se ne smije isključivati voda da je to pravo tih stanara. Znači dug postoji, nije nitko izbrisao dug, dug ostaje ali ne možete kao što jasno piše u odluci naplaćivati odnosno utjerivati taj dug isključenjem vode. Priključak ostaje, koristite i dalje vodu, a dug ćemo, već ćemo naći model na koji način ćemo to napraviti. Ista stvar sa nekretninama, civilizacijski doseg, ljudsko pravo, ljudsko pravo da se zabrani ovrha nad jedinim domom, mora ići u istom tom sličnome smjeru. Što se tiče stanja i stvarnog stanja, nikako se ne slažem da se radi o svega 90-ak obitelji godišnje. Evo nekoliko najeksponiranijih slučajeva deložacija Cvjetković, Vukić itd.. Koliko se sjećam, još tamo u '90.-tima, ti sporovi su još iz '90.-tih, tko zna kada su prodane te nekretnine, puno, puno prije elektroničkih dražbi. Koliko ima ovih sporova sa stanarskim pravom gdje je vlasništvo utvrđeno davnih vremena a tek sada dolaze te deložacije, tek sada dolaze te ovrhe i one postaju aktualne. Znači imamo cijelu tu povijest do elektroničkih dražbi koja se zbog sporosti sustava preslikava na budućnost. Znači problem je puno teži. A osim toga želim da se utvrdi pravo stanje. Vidim da niste pitali Ministarstvo unutarnjih poslova, MUP, koliko je puta policija morala asistirati kod … [[Govornik se ne razumije.]] nekretnine. Ti podaci također trebaju biti relevantni. Ovdje u ovom zakonu koji mi se nikako ne sviđa jer svodi mjeru ovrhe nad nekretninom, nad jedinim domom na socijalnu mjeru što za nas ona nije. Možemo ići u tom smjeru, može to biti korak naprijed, međutim to treba biti mjera na razini ljudskih prava kao što je ovo sa slučajem vode. Ne može ti nitko uzeti vodu, ne možeš bez vode, kao što ne možeš bez hrane, kao što ne možeš bez skloništa. U tome smjeru mi trebamo ići. Prema tome, bojim se da ako se implementira ova mjera da će se dogoditi to a vidio sam to mnogo puta prije da će RH morati ove građane deložirati jer oni neće htjeti i moći izaći iz tih stanova, ne zato što su oni zli ili ne znam što, nego jednostavno nemaju kamo. A alternativno ako će država smještati ljude u stanove, bojim se da će taj trošak kroz nekoliko godina, pogotovo ako se uvede porez na nekretnine, a mnogi ljudi su na rubu već i danas, a otkuda im par tisuća kuna na godinu da plate još te porezne nekretnine da će se, dakle višestruko povećati taj teret i da će to kroz neko kraće vrijeme možda već biti čak i na razinu od milijardu kuna za državni proračun. Prema tome, ne treba država gledati da podmetne ovdje svoja leđa ako to nije nužno, teret bi trebalo prebaciti na banke. Teret bi trebalo prebaciti na banke. I dosta je onih debelih bankarskih laži kako će kolabirati tržište ovako ili onako. Tih laži smo se naslušali. Čuli smo ih kada se govorilo da ako se napravi konverzija da će kolabirati banke, nisu, da ako se ukine valutna klauzula da će kolabirati banke, neće. Ne može mnogo toga reći da je tema opširna, evo objasniti ću stvari još kroz raspravu i drago mi je da je drugo čitanje. Kažem moramo gledati u tome smjeru. Financijski sustav je tako postavljen da ne mogu svi vratiti kredite. Sjetite se izvješća Hrvatske narodne banke 17,2% kredita je loših kredita a neće nikada biti naplaćeno i neka nam to bude glavna misao vodilja. Evo prepuštam riječ kolegi. Hvala.
Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Na samom početku rasprave u ime Živoga zida želim se osvrnuti na neke opće značajke ovršnoga zakona kako bi mogli komparirati predložene izmjene i kako bi kasnije mogli ponuditi odgovarajuća rješenja. Ovaj malo duži uvod je potreban iz razloga jer se danas pred nama nalazi jedan od najkriminalnijih zakona koji je Hrvatski sabor ikada donio protiv svojega vlastitoga naroda. To je zakon koji je donijela HDZ-ova Vlada, bezdušno ga provodila SDP-ova, nakon toga Vlada HDZ-a i MOST-a a mi danas čujemo nevjerojatnu tvrdnju iz redova oporbe da su za ovrhe krivi ljudi koji su se zaduživali. Naime, temeljem Ovršnoga zakona postojećega koji se provodi već 5 godina u Hrvatskoj je nastala ovršna mafija, jedna sprega sudova, javnih bilježnika, odvjetnika, stečajnih upravitelja, agencija za utjerivanje dugova, političara i klasičnih kriminalaca koja je bacila na koljena hrvatske građane osobito sirotinju i srednji sloj. U Hrvatskoj je u zadnjih 5 godina provedeno više od 7 milijuna ovrha temeljem kojih su razni posrednici najčešće uzeli 7,5 milijardi kuna odnosno milijardu eura. Temeljem toga, tih naknada, toga bogatstva kojeg su ponavljam uzeli od siromašni, oni su si nakupovali skupe automobile, jahte, privatne avione, najeli su se šampanjca, kavijara, ljetuju na Maldivima, na Karibima dok čestiti hrvatski građani i dalje naporno rade pokušavajući se spasiti od duga koji nema kraja. Ovršni zakon štiti samo i jedino vjerovnike, on ne štiti dužnike, radi se o jednosmjernoj cesti koja dakle očito predstavlja jednu nepravdu i nasilje. O tome je hrvatska javnost jednodušna. Izmjene Ovršnoga zakona koje su danas pred nama većinu problema neće riješiti već smo čuli da će se broj ovršenih i blokiranih građana ustvari povećati europskim ovršnim nalogom. Ovdje se ne govori ništa o zaštiti zaštićenih najmoprimaca, ne govori se o zabrani tajnih deložacija, ne štiti se dom obitelji, ne mijenja se odredba da se nečija imovina može prodati, nečiji dom za 3/5 vrijednosti odnosno da se može započeti ovrha nad nekretninom za vrlo male iznose, ne određuje se maksimalni iznos troškova i kamata na glavnicu duga i ne ukidaju se razni posrednici recimo to otvoreno lihvari koji nerijetko glavnicu duga povećaju za više od 20 puta. Ne vjerujete mi? Evo ja sam danas otišao na stranice Hrvatske odvjetničke komore da si izračuna trošak ovrhe. Napisao sam da sam dužan 2 kune. Evo imate program možete i vi probati u stanci. Znači 2 kune sam dužan i moram platiti sastav prijedloga 75 kuna i PDV, javnobilježničku nagradu 60 kuna i PDV, stvarne izdatke odvjetnika 30 kuna i PDV, javnobilježnički trošak 30 kuna i PDV, potvrdu o pravomoćnosti i ovršnosti 30 kuna i PDV, pribavu potvrde pravomoćnosti i ovršnosti 250 kuna + PDV, sastav prijedloga za dostavu rješenja na provedbu 37 kuna i PDV i naknadni otpravak rješenja 30 kuna i PDV. Troškovi postupka za mojih 2 kune duga iznose 678,12 kuna. Pa ovdje se radi ne o lihvarenju, ovdje se radi o lihvarenju biblijskih razmjera. Dug od 2 kune povećan je 330 puta. I vi to svi mirno gledate još uvodite Europski ovršni zakon. Zašto niste o tome govorili dok je bio referendum o EU, zašto građanima niste govorili što ih čeka nego ste govorili da ih čeka nekakva radna mjesta i navodno porast plaća. U ovom Ovršnom zakonu ne poštuje se između ostalog ljudsko pravo razmjernosti. Znači ovdje se spominje da se kuća može prodati za dug od 20 tisuća kuna, da se može započeti ovrha nad nekretninom. Dakle mogu li ja zbog toga što je netko meni dužan ovu čašu vode prodati vaš auto. Znači radi se o jednostavno, to je konvencija Europskog suda za ljudska prava, to nije dakle izmišljotina. Zašto ne proučite kakva je europska praksa kad već implementirate europske zakone? Ne može se za dug od 2 kune prodati nešto što vrijedi 1000 kuna. Zašto 20 tisuća, zašto je uvedena sad ova odredba da se za 20 tisuća kuna može prodati nekretnina? Pa zato što su to odredile kartičarske kuće American, Diners, one imaju potrošačke kredite za 20 tisuća kuna i njima se omogućava da ako se dug ne vrati recimo netko je kupio namještaj za kuhinju da mu se proda cijela kuća, okućnica, sve što god ima. Je li to pošteno? Hoće li se broj ovrha smanjiti po vašim izmjenama zakona ili povećati? Također agencija za naplatu potraživanja, što ste učinili da ih zabranite? Da li je itko od saborskih zastupnika zna koja je vlasnička struktura tih agencija? Niti jednoj na čelu nije Hrvat, to su Nijemci, Grci, Mađari. Provjerite slobodno. Koje su njihove metode rada? Zastrašivanje, danonoćna maltretiranja telefonskim pozivima. Sve što nije zabranjeno to je dozvoljeno po njima. Kako je moguće da banka ili kartičarska kuća ili netko drugi ne želi dužniku umanjiti jednu kunu troškova radi nekakve nagodbe Agenciji za utjerivanje dugova proda dug za 30% glavnice. Zašto se ta pitanja ne rješavaju? Tko će zabraniti … B2 kapital i takve tvrtke? To su dakle sve pitanja koja se ovdje ne rješavaju, također se ne rješava pitanje kako je moguće da se ne smiju ovršiti regres, božićnica, jubilarna nagrada, naknada za odvojeni život ali se one istovremeno ne smiju uplatiti na zaštićeni račun. I onda ste imali ovo ljeto bizarnu situaciju dakle da se regres ne smije ovršiti ali se morao uplatiti na tekući gdje se opet ovršio. Zašto nisu zaštićene od ovrhe barem ove naknade za biračke odbore, izborna povjerenstva koje su išle prošli tjedan? Zašto Vlada po tom pitanju nije nešto poduzela a ti ljudi su omogućili da vi budete ovdje. Znači mnogo stvari u izmjenama ovoga Ovršnoga zakona nije, mnoga pitanja nisu otvorena, a ove promjene koje se nude dakle su potpuno nedovoljne. Po njima niti jedan jedini račun neće biti odblokiran, ni jedna deložacija neće biti zaustavljena. Građani nemaju vremena čekati gospodine Hrelja na vaš oprez i polako i strpljivo pa će za 10 godina doći do nekakvih poboljšanja. Građanima trebaju odmah sad rješenja, oni su ludi od ovrha, bolesni su od njih. Ako im želite pomoći onda im pomognite tako da ovaj zakon donesete po hitnom postupku ali sa bitnim izmjenama i doradama u odnosu na ovo što ste predložili. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje izazvalo je više replika. Prva je ona uvaženog zastupnik Siniše Varge. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Na uvodno izlaganje odnosno na izlaganje kolege Sinčića bi htio dodati u segmentu u članku 18. odnosno izmjene i dopune članka 131. a zakona. Naime, tu se govori o pravu na smještaj i sad je tu mali jedan raskorak između zbilje i ovoga što piše tu u ovome propisu. Naime, evo samo ću dat kroz analogiju jednog primjera. Gospođa Neda Šijan Jelovac ima rješenje već godinu i pol dana od nadležnog tijela da ima pravo na smještaj u državni stan. Ured državne uprave je drži na listi prioriteta i uporno govori da će dobiti pravo na stan onog trenutka kada stan postane, dođe na raspolaganje. Ona osobno nije u postupku ovrhe. Prema tome, ona je kao socijalni slučaj, kao svi ostali naši štićenici koji su u takvoj situaciji imaju pravo na smještaj, ne mogu ga realizirati. Međutim, sad ćemo imati ovršenike koji će najedanput ne samo imati pravo na stan, nego novčanu naknadu u visini devet prosječnih plaća ukoliko stan nije na raspolaganje i tu dolazimo do jedne diskriminacije u našem društvu u tom sloju društva. Evo ja predlažem i predlagatelju zakona da to uzme u obzir, da ta diskriminacija se ne smije pojavit zato jer ili se i ovima mora taj dio uskratiti ili se svima to mora onda omogućiti. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Varga, dobro ste upozorili na problem da mnogi naši građani iz kojih god razloga, dakle ne mogu doći ni do socijalnih stanova niti ovoga časa, da su veliki redovi čekanja. Znam iz vlastitog iskustva i kakvo je stanje u gradu Zagrebu jer su mnogi ljudi nam se obraćali za pomoć. U isto to vrijeme događa se presedan da kad gradonačelnik dijeli stanove onda se snima, a kad deložira ljude iz stanova onda nema nikakvih kamera osim valjda naših. Poznat je problem RH i njezinog upravljanja nekretninama. I upitno je zapravo koje točno nekretnine i u kojem roku čekanja će se netko moći smjestiti, pa bih htio da se u ovoj raspravi ili barem za drugo čitanje na takva pitanja odgovori. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Marina Škibole. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Htio sam se nadovezati na Sinčićevo izlaganje i reći da problem nije samo u ovrhama, tj. problem je u uzroku nastajanja samih tih ovrha. Mi imamo danas i iznimno jaku dužničku doktrinu na snazi, enormne dugove. 350000 ljudi je u blokadi, država je zadužena, poduzeća su zadužena. Moramo pronaći ekonomske modele kako reducirati te dugove. I mislim da to moramo učiniti ujedinjenim snagama. Prema tome, pohvaljujem inicijativu MOST-a u rješavanju ovog problema, ima tu nekih rupa. Međutim, apeliram na njih i na HDZ budući da su sada na vlasti, da u budućnosti razmisle o novim ekonomskim modelima koji će zaista reducirati te velike dugove. Eto hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Sinčić, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo kolega Škibola, dobro ste upozorili na nove ekonomske modele. Svijet se nije nikada brže razvijao i mi moramo gledati i u budućnost što će biti za 10 godina, za 20 godina, za 30 godina. Međutim, vidimo da mi nismo još sposobni još niti riješiti recimo pitanje stanarskoga prava koje se vuče već dvadesetak godina. Ti ljudi svaki dan strepe hoće li ih netko deložirati ili ih neće deložirati. I umjesto da država koja je i zakuhala cijeli problem, koja je dakle stvorila cijeli problem, koja je posvadila vlasnike i posjednike sama intervenira u cijelom tom razdoblju i taj problem riješen je u brojnim susjednim državama bivše države. Evo to je samo jedan primjer. Navest ću također ako se ne varam da evo tko je bio ovdje slušao izvješće Državne revizije u prošlom sazivu 31 i pol milijardu kuna ima RH vrijednost nekretnina, dakle u svom vlasništvu. Nisu naravno sve stanovi. U isto vrijeme nekih 800 milijuna kuna ako se ne varam godišnje ide za koje kakve najmove, dakle prostora, poslovnih prostora za potrebe ministarstava, agencija i drugih, dakle tijela RH.
Hvala. Sada će pak uvaženi zastupnik Sinčić replicirati uvaženom zastupniku Branimiru Bunjcu. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Htio sam se nadovezati na raspravu kolege Bunjca kad se govori o pristupu informacija. U svojem radu dugogodišnjem mnogo puta smo slali dopise institucijama države, dakle od kojekakvih ministarstava, dakle na lokalnim razinama, gradovima, općinama, kojekakvim tijelima unutar gradova i općina. Međutim, često ne možete dobiti informaciju ili je ne možete dobiti na vrijeme. I to je ono što treba mijenjati. Prema tome, kako mi možemo raspravljati o pravome stanju i o pravim rješenjima kad ne znamo nulto stanje, ne znamo sadašnje stanje, jer nam institucije ne daju te informacije. Evo ja sam poslao mnogo zastupničkih pitanja u prošlom sazivu nisam nikada ni na jedno dobio odgovor što mi je stvarno žao. Evo pozivam vladajuću većinu da ispravi takvu praksu i pozivam njih pošto sad imaju vlast da dođu do pravih informacija, da dođu do cjelovitih informacija, da znamo nulto stanje i da možemo kvalitetnije raspravljati i da možemo doći do nekakvog rješenja. Jer ako ga ne budemo znali nećemo dobro napraviti. Evo iskoristite svoju moć za drugo čitanje. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Poštovane kolege Sinčić i Bunjac, ja vam u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista želim zahvaliti na vrlo konstruktivnoj raspravi osobito uvažavajući vaše iskustvo i znanje kod postupaka ovrha koji su brojni i vaš aktivizam u takvim slučajevima. Sami ste konstatirali u vašim raspravama da je ovo jedan od najlošijih i najštetnijih zakona koji je donesen u Hrvatskom saboru na štetu onih najranjivijih skupina naših građana i s time se i mi u MOST-u nezavisnih lista slažemo. Stoga ne stoji vaša konstatacija da smo mi s proteklim vladama sudjelovali u provedbi ovakvog zakona. Mi smo upravo kada smo došli u poziciju da možemo mijenjati ovakav zakon počeli i pripremati njegove izmjene i dopune. To ste mogli vidjeti iz toga da su u našem prijedlogu ostala stara ministarstva i stari nazivi. Dakle, vidi se da smo ovaj prijedlog radili još za vrijeme protekle Vlade. Naravno da i u ovakvom prijedlogu ima puno prostora za poboljšanje. Zato postoji i javna rasprava koja je pred nama u koju će se uključiti sve relevantne institucije i dionici. A ukoliko smatrate da ovakav zakon ne može se unaprijediti ja vas pozivam da okupite parlamentarnu većinu oko potpuno novog prijedloga zakona, dobit ćete naravno i našu potporu ukoliko on bude ustavan i ukoliko bude rješavao više problema nego ovaj naš zakon. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Sinčić, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo želim naglasiti prije svega da sam podnio u prošlom sazivu, negdje mislim da je bio 4. mjesec, prijedlog izmjena Ovršnog zakona nadajući se da će vladajuća većina još tada pokrenuti inicijativu. Nije se trebao staviti moj prijedlog na dnevni red, mogao je biti odbačen pa stavite vi svoj. Bitno je da se stvari mijenjaju i da što većem broju naših građana što prije bude lakše i bolje. Htio bih naglasiti da je ovo vrlo složena problematika. Evo samo u ovom prijedlogu, koji naravno nije konačan, desetak stvari je predloženo da se mijenja kao … [[Ne razumije se.]] drugom stupnju jednogodišnje odgode, pravo na smještaj, povećanje iznosa primanja, dostavljanje OIB-a, sankcije za dvostruke naknade itd., itd. Ovršni proces je kompleksan proces i dugotrajan proces uvjerio sam se u svojoj praksi. Dakle, mi smo imali slučajeve čak i 20-ak godina je prošlo od početka pa do same deložacije. I kažem svi ti slučajevi takvi, mnogo ih još čeka, će se preliti na budućnost i zato je stanje mnogo gore nego što se pokazuje. Pogledajte samo porast ovrha nad nekretninama, od 2002. do ne znam 2010. Povećalo se 21 puta dakle broj ovrha nad nekretninama. Kažem … [[Ne razumije se.]] ali to je jedan trend koji raste i kažem trebamo znati točno stanje. Nismo dobili informacije ovdje za '14. i '15. a mogli smo ih dobiti. Prema tome, više informacija je bolje početno stanje i bolje rješenje.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Silvana Hrelje, izvolite.
Uvaženi kolega Bunjac morate biti vrlo pažljivi u svom izričaju i paziti što govorite jer vi ste spomenuli jednu kategoriju građana Republike Hrvatske koji doista su prošli jedan križni put ali ne spadaju u ovu problematiku nikako, a radi se o zaštićenim najmoprimcima. Oni svoj križni put i svoj križ nose. To su jedini građani Republike Hrvatske koji nikad nisu dobili stanarsko pravo nad stanovima u kojima žive i koji trpe sve ove godine maltretiranje vlasnika koji žele prodati nekretninu a zaštićeni najmoprimac je teret na toj nekretnini i njegovo pravo. Prema tome, morate paziti da ne miješate kruške i jabuke. Drugo, dozvoljavam da me prozivate za izgovorenu riječ, nemam nikakvih problema to je dio demokracije. Ali vam moram odgovoriti na to što ste rekli da su građani ludi od ovrha. Moram vam reći da jedna grupa građana ispred kojih sam ja ovdje u Hrvatskom saboru koji su pošteno odradili svoj životni i radni vijek i koji primaju male mirovine, koji najprije podmire svoje obveze prema državi, prema općini, prema gradu, prema komunalnim davanjima itd. a tek onda raspolažu za jesti s onim što ostane oni su ludi od ovog populizma i lakoće zaduživanja u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega naime vi govorite u ime jedne socijalne dakle ugrožene kategorije građana, to je u svakom slučaju pohvalno ali ne mogu vjerovati da sa pozicije oporbe vi hvalite zakon HDZ-a i MOST-a koji u biti toj socijalnoj kategoriji ne pomaže. Dakle, vi ste rekli da je ovo dobar zakon, rekli ste da su za dugove krivi građani koji su se zaduživali. Oni nisu za to krivi, kriv je sustav koji je napravljen tako da građane prevari i da štiti samo i jedino onoga koji kredit daje, koji zadužuje građane. Građani nisu pravnici i ne moraju znati načine na koje se mogu zaštititi nego ovdje imamo različite institucije poput recimo HNB-a koje su to trebale učiniti. Imamo ministarstvo i imamo Vladu. Što ste poduzeli u zadnje 4 godine, vi ste bili član Vlade, recimo da se zaštite građani od nelegalnih RBA zadruga? Evo. I sad nakon svega umjesto da konačno dakle izrečete kritiku na sve to što se dešavalo vi ste ustvari suglasni sa vlasti i neka oni samo i dalje provode to što su provodili jer ove izmjene zakona u biti cijelu stvar ne mijenjaju. Očekivao sam od vas više dosljednosti. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Pa htio bih reći kolegama Sinčiću i Bunjcu da oni polaze od pretpostavke, odnosno krive pretpostavke da netko ovdje u Saboru uopće sluša što oni govore i da ih zanima, a ja vidim iz svega onoga što smo mi govorili u ovih pet godina, da ništa od onoga što mi predlažemo u zakon nije uvršteno. Znači niti je uvršteno to da ne može trošak ovrhe biti veći od iznosa ovrhe, što je najenormniji problem jer imate zbog duga za vodu od 100 kuna vam mogu ovršiti 800 kuna, niti su obustavljene tajne deložacije, ništa. Znači jasno je iz aviona da je prijedlog ovog zakona napraviti tzv. ja bi ju nazvao polaganu eutanaziju građana odnosno ovršenika koje se nagovara da mirno izađu iz svog doma i onda im se tobože nudi, ne znam, 18 mjeseci da će im država plaćati smještaj, a kada prođe 18 mjeseci opet će na kraju biti deložirani. Također ovaj zakon uopće ne dotiče pitanje podstanara. Što je sa podstanarima koji nemaju za stanarinu, koji imaju obitelji, koji imaju djecu i koji su jednostavno prisiljeni, jednostavno nemaš novaca moraš letiti van. Što će ova Vlada napraviti za te ljude? Dame i gospodo, dragi građani koji ovo sve morate gledati, slušati i trpiti što vam oni govore jedno veliko ništa. Znači podstanar će sa obitelji morati letiti van, nema prava na nikakvu zaštitu, nikakvu zamjensku nekretninu, nula, ništica. I također, jasno je iz aviona koji je uzrok, a uzrok je pogrešna politika HNB-a i činjenica da novac se emitira u opticaj isključivo kao kredit, a da novac za otplatu kamate ne postoji. Mi se nalazimo u kreditnoj krizi, ova kriza nema kraja i agonija u kojoj se naši građani nalaze će se nastaviti sve dok ih marionetska vlada ne masakrira do kraja, znači sve dok im ne uzme zadnju livadu, zadnju kuću, zadnji stan dok država ne proda zadnju firmu. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite. Ne, replika je bila na kolegu Bunjca. Kolega Sinčić ne možete se javiti jer je replika bila na kolegu Bunjca.
Predsjedavajući nisam se javio za riječ.
Onda ništa. Dobro. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Panenića. Izvolite.
Hvala. Evo ja mogu reći, pažljivo sam bio slušao gospodina Sinčića kada je izlagao i načeo je jednu dobru temu, ali je promašio metu. Načeo je temu vode, naplate vode ali meta nije Ovršni zakon. Ono što se mi moramo složiti svakako ovdje svi skupa da te osnovne sastavnice jednog životnog standarda one čine jedan partnerski odnos koji daje naša država, naša lokalna samouprava prema svojim građanima i kao takvi mi ih trebamo i uvažavati, prema tome ne može to doći do ovrhe jel tu nema partnerskog odnosa. Partnerski odnosi u onom slučaju kada evo ja ću navesti dva primjera, jedan je kada ste mali dužnik pa vam onda neko pošalje opomenu, pa vam dostave opomenu pred isključene, pa vam onda isključi vodu, skinu sat. A partnerski odnos nastaje kada dugujete par milijuna kuna za vodu, pa onda vi postajete partner s kojim se razgovara, pa traži se rješenje, pa se rade neki otpisi, međutim to nije za sve isto. Ali ja bih se složio kada bi se mogli ovdje dogovoriti da za te osnovne potrebe životnog standarda ljudi, ako govorimo o vodi, govorimo i o električnoj energiji, ako govorimo možemo reći o digitalnoj informacijskoj infrastrukturi jel živimo u digitalnom modernom dobu, a ne u kamenom dobu da to treba postati nešto što je izuzeto od mogućnosti da se isključi. I zato sam ja upravo zato da to postane dio jedne ustavne kategorije čime ćemo doseći neke moderne standarde života i osigurati svima nama taj minimum dostojanstvenog života jel u protivnom mi nećemo postići svrhu Ovršnog zakona, a to je da se očuva standard života i da omogući ljudima jedan normalan život kojega želimo svi u EU. Prema tome, napravimo tu jednu bitnu razliku ali sigurno podržavam ako ćemo mi kao ovaj uvaženi Dom doprinijeti inicijativi da takva osnovna životna pomagala potrebe koje imamo postanu dio standarda kojega ne može nitko ovršiti.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Sinčić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Kolega Panenić možda niste do kraja slušali, ja sam napravio jasnu razliku između duga, između isključenja iz vodovodnog sustava odnosno pečaćenja vađenja dijela sustava itd., itd. Dakle, opskrba se ne smije onemogućiti, a rješavanje duga kao takvoga za to treba naći druge modele. Slična stvar vrijedi u mnogim drugim elementima sa strujom, sa vodom, sa plinom, pa na kraju krajeva i sa domom. Ne znam, kažu da je u Finskoj Internet pravo ili ustavno pravo ili kako već to definiraju i mi trebamo težiti prema tim vrijednostima. Znači ne treba nikoga odmah ubiti, zatući na temelju loših zakona jer mu je došlo vrijeme u životu kada eto nema novaca, desila se neka kriza itd. Treba omogućiti dostojanstven život našim građanima kako priliči u 21. stoljeću i na temelju solidarnosti i humanosti izići u susret i naći drugačiji model da i ovrhovoditelj i ovršenik odnosno i vjerovnik i dužnik budu zadovoljni. I naravno treba težiti prema tome da što više tih kategorija bude zaštićeno i Ustavom. Hvala.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Tulia Demetlika … Bunjca. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Cijenjene kolege iz Živog zida, vaše rasprave u cilju pomaganja onima kojima je stvarno pomoć potrebna, ja ću reći u onim socijalnim slučajevima se slažem, ali se ne slažem sa vašim stavovima kada ne poštujete vi prvi važeći zakon. Taj važeći zakon sigurno ima svoje nedostatke zato je u proceduri izmjena. I ja vjerujem da ćete upravo vi gdje vam je ova tema, ona matična s kojom ste došli u Sabor upravo da date svoj doprinos da taj zakon bude u onako pravi i da zadovolji ono što vi kažete omogućiti normalan život svim građanima. Ali ja bih vama isto postavio jedno pitanje, na koji način omogućiti taj život i taj visoki standard a da ljudi to ne plaćaju. Te formule ja mislim da još nema ali možda je vi kao iz Živog zida koji ste napravili svoju, ja ću reći i izbornu kampanju na toj temi a izgleda da nastavljate dalje a da ne doprinosite upravo na koji način zaštiti te ovršenike. Jer ovrhe ne provode samo banke nego ovrhe provode isto tako jedinice lokalne samouprave i ono što je rekao gospodin Panenić, komunalna poduzeća, država. Ja postavljam pitanje na koji način ćemo spriječiti one koji manipuliraju sa zakonima u RH a vi isto tako pokušavate upravo kroz nepoštivanje zakona i pozivanjem građana na neposlušnost i ne izvršavanje svojih obaveza prema ovoj državi. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, tijekom današnje rasprave i daljnje rasprave u drugom čitanju mi ćemo predložiti konkretna zakonska rješenja. Za rješenje dužničke krize, to će biti svakako sveobuhvatna rješenja koja će prije svega krenuti od jednoga modela novoga ekonomije ali i same izmjene Ovršnoga zakona. Znači mi ne tvrdimo u niti jednom trenutku da dug ne treba platiti. Mi jednostavno tvrdimo da se treba postaviti znači drukčiji model zaduživanja i općenito treba spriječiti pljačku. Ovdje se dakle radi prvenstveno o pljački. Znači svaki građanin koji je dužan jednu kunu u konačnici će platiti najmanje tri. A vidjeli smo da postoje slučajevi da će za jednu kunu duga platiti i 10, pa i 20 kuna. Ako primjerice u Sloveniji se ovrha temeljem vjerodostojne isprave provodi elektroničkim putem, znači sama osoba bilo fizička ili pravna osoba podnosi putem interneta zahtjev za ovrhu bez ikakvoga posrednika, nema javnog bilježnika, nema FINA-e, to ne postoji. Znači cjelokupni zahtjev za ovrhu košta oko 20 kuna. A mi smo upravo maloprije vidjeli da za 2 kune treba platiti 678 kuna postupka koji traje ukupno 10 minuta ako i toliko. Hvala.
Hvala. Priječi ćemo na sljedeći klub zastupnika a to je onaj SDSS-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Ja ću u ime kluba SDSS-a, reći naše stajalište o ovom prijedlogu Izmjene ovršnoga zakona. Ovršni zakon za nas koji smo se nešto malo bavili tom strukom je vrlo bitan segment pravnoga sustava pogotovo modernog pravnog sustava na način kako on danas funkcionira na ovim prostorima. I on ima vrlo složenu ulogu, dakle kako izbalansirati potrebe za brzom i efikasnom naplatom nečijih potraživanje koje su realno nečije vlasništvo i potrebu da se sačuva nekakva socijalna komponenta danas u društvu i da se zaštiti na neki način vjerovnik o čemu mi danas ovdje pokušavamo stvoriti jednu ozbiljnu temu. I to je vrlo, vrlo zahtjevan posao, gotovo nemoguća, pogotovo danas kada imate negdje oko 300 hiljada blokiranih građana i kada se ukazuje na tu potrebu neke socijalne osjetljivosti. Zato mislim da za ovakvu raspravu, za ovakve izmjene zakona treba ipak određena šira rasprava. Slažem se sa prethodnim kolegama koji su to dosta dobro argumentirali. I mislimo i mi da ovu stvar ne treba lomiti preko koljena bez obzira koliko postoji određena društvena potreba za nekim brzim reagiranjem. U pravilu, u ovrsi samoj postoje dva interesa. Interes ovrhovoditelja da se što prije naplati i interes ovršenika da se što kasnije naplati, da raznim pravnim sredstvima se taj postupak oduži kako on ne bi stvorio neku povoljniju vlastitu situaciju da namiri taj dug jer se uvijek nada da će se neka situacija u životu desiti pa će doći novac da plati dug. I tako postupci u ovrsi u prosjeku traju preko 3 godine, što nije mali period. Podatak kaže da u zadnjih 5 godina je pokrenuto negdje oko 127 hiljada ovrha nad nekretninama u RH, to je veliki broj. Od tog broja 5,5 hiljada dužnika su ostali bez stana do sada, ostali zahtjevi su riješeni nagodbama, zastarama ili postupci još uvijek traju a dobrovoljno je ispraznilo stan negdje oko 5 hiljada 386 hiljada dužnika. To nije mali broj, to je armija ljudi koja se nalazi pod direktnim udarom samih ovrha. I istina je, slažem se sa kolegom koji je rekao da u ovom cijelom postupku mnogi ljudi prilično mešetare, koriste ovu tuđu nesreću i dobro zarađuju i tome treba u svakom slučaju stati na kraj. Velika je istina, ovdje ponavljam, da 2015. godine prethodna Vlada bez obzira što mislili o tome je imala jedan dobar pokušaj korekcije samih pravila izvršenja pa su donijeli izmjene i dopune Ovršnog zakona u nekoliko ključnih stvari. Prvo javna dražba se provodila, provodi se od 2015. godine preko FINA-e i to sa elektroničkom javnom dražbom što je vrlo dobra stvar. Druga stvar, prodaje se, dakle vrlo bitna stvar, nekretnina se prodaje u dva kruga. U prvom krugu ponuda mora biti, ne smije biti ispod četiri petine vrijednosti, u drugom krugu ispod tri petine, iza toga nema prodaje nekretnine. Dakle, nekretnina se ne prodaje, jer se nekretnina po pravilima ne može dva puta staviti na dražbu i prodavati. I ostaje se u toj nekretnini, onaj tko nije imao mogućnosti da se namiri u ovrsi mora iseliti se, ostaje narednih 12 mjeseci i tu odluku donosi sud rješenjem što je logično. Jer samo sud može svojom odlukom uskratiti nečija prava a u tom slučaju zadire u pravo vlasništva ovrhovoditelja koji traži izvršenja. Prema tome to je sve logično i to je pokušaj prethodne Vlade da ovaj zakon poboljša. I mislim da su u tome uspjeli. Sada imamo prijedlog u nekoliko stvari i mislim da je ključna stvar, tema se vrti oko ovrha na nekretninama jer je to i najteži dio ovrhe. Ako izgubiš nekretninu, krov nad glavom tebi je praktično dovedena u pitanje cijela egzistencija i smisao života. Dakle, prva izmjena koju ovdje MOST predlaže jeste da se odgoda ovrhe na godinu dana prizna i onim kategorijama socijalnih slučajeva koji nemaju prihoda, koji nemaju svojih redovnih prihoda. Dosad su mogli odgoditi ovrhu samo oni koji su imali prihode, pa pretpostavka da će iz tih prihoda moći u tih godinu dana namiriti svoju obavezu. Sad je jedna vrlo dobro inicijativa koju mi podržavamo. Činjenica i da se kategoriju koja nema prihode dati mogućnost odgode od 12 mjeseci. I druga ključna stvar koja se ovdje predlaže jeste da osobama koje su završile postupak ovrhe, dakle postupak je gotov, oni se moraju iseliti i ovdje se kaže ako se dobrovoljno iseli a ne na način kao što to gledamo na televiziji da ŽIVI ZID blokira ovrhu, pa onda intervenira policija pa kao u filmovima o Charles Dickensu kad vidimo one ljude sa crnim šeširima kako nasilno tamo to nešto rade. Dakle u ovom slučaju je prijedlog da ukoliko se mirno preda nekretnina ulazite u kategoriju socijalnog slučaja i tad vam preko centra za socijalnu skrb se dodjeljuje prioritetno nekretnina u vlasništvu države ili alternativno se plaća 18 mjeseci nekakva zakupnina direktno preko centra za socijalnu skrb. Načelno to i nije tako loša ideja ako je ona humana i plemenita. Mi je podržavamo jer naša kategorija ljudi je vrlo dobro osjetila što znači kad te netko istjera iz stana i šutne na ulicu što se dešavalo 90.tih godina pa je negdje oko 30, 40 tisuća ljudi nasilno istjerano iz svojih stanova. Dakle to nam je poznata činjenica i zato to podržavamo kao ideju da se ova stvar popravi ali kao legalista imamo nekoliko pitanja. Mislimo da je slaba karika cijele ove inicijative centar za socijalnu skrb jer mislimo da nemaju dovoljno kapaciteta da tu cijelu stvar poprate. Mislimo da postoji dodatna zagušenost sa postojećim predmetima i sad kad im damo obavezu da rješavaju ove stvari da ćemo ih dodatno opteretiti. Nedostatak jasnih kriterija nešto po čemu centar za socijalnu skrb ovo neće moći kvalitetno provesti. Mi smo načelne stvari rekli, ali nismo rekli kriterije po kojima to treba da se radi. I isto tako imamo nekakva iskustva sa centrom za socijalnu skrb, pojedinim centrima koji su upravu u tu svoju poziciju gdje odlučuju o tome tko je koja kategorija koriste neki put i za sebe pa čak i u izborima zloupotrebljavaju na način da vrše čak i određene pritiske na ljude pogotovo oni koji udomljavaju itd. itd. Prema tome, izražavamo rezervu da bi centar za socijalnu skrb mogao biti kvalitetna transmisija ovog zakonskog rješenja. Druga stvar koja nam je, drugo pitanje koje mi postavljamo predlagatelju je ako smo obećali vrlo široke ruke i rekli prioritetno ćete dobiti državnu nekretninu. Kako ćemo riješiti slučajeve i situacije da 15 godina ljudi čekaju stambeno zbrinjavanje, imamo ih negdje oko 300 slučajeva koje moramo riješiti ove godine. Kako ćemo riješiti 2006 slučajeva bivših nositelja stanarskog prava koje moramo riješiti ove godine? Obnovu nismo riješili i sveukupno negdje oko preko 3 tisuće zahtjeva takve vrste država mora riješiti ove godine, a mi kažemo da ćemo dati na raspolaganje stanove i nekretnine s kojima država raspolaže. Ja tvrdim da je to olako dato obećanje i da se ta stvar na taj način neće moći provesti. Treće pitanje naše je izražavamo sumnju ako uđemo u cijeli ovaj postupak kako će reagirati banke, hoće li biti isprovocirane da uvedu dodatna nekakva svoja ograničenja i pojačane ovrhe. Ja bi volio da nisam u pravu. I konačno mislim da vam obrazloženje da će se na taj način bolje iskoristiti slobodne nekretnine i bolje održavati slobodne nekretnine od strane države potpuno neutemeljeno, ne očekujete valjda da je neko ko je socijalni slučaj i živi u socijalnom stanu 18 mjeseci i nema novac da plati ratu kredita ulagati u održavanje te državne nekretnine? Prilično nesuvislo obrazloženje. I mislim da ta stvar i ne stoji. Slažemo se da treba obavijestiti na vrijeme ljude koji su pod ovrhom da se ne desi da dođeš na kasu u nekakav mega market pa ne znaš da ti je kartica blokirana zbog parkinga neplaćenog, iznenadiš se i sramotiš tamo. Dakle to se dešava u životu. Kazna za nešto što ste dvaput naplatili od 400 kuna je smiješna kazna. Dakle vi ovdje kažete da ćete s 400 kuna kazniti nekoga ko je primio, ko je naplatio mimo ovrhe potraživanje. To se inače u pravu zove stjecanje bez osnova i sasvim drugačije se regulira ne na ovaj način, a naročito ne sa kaznom od 400 kuna. I na kraju, gospodin Penar je ovdje postavio pitanje šta je uzrok ovakvog stanja i šta će se desiti poslije kad se tih 18 mjeseci konzumira i taj jadnik, proći će mu ovako 18 mjeseci, neće se okrenuti, opet će biti u istoj poziciji u kojoj je bio prije 18 mjeseci. Dakle, ja ću reći nekoliko podataka iz FINA-e. Podaci porezne uprave kažu do 1000 kuna u državi prima redovna mjesečna primanja kao plaću ili kako mirovinu negdje oko 260 tisuća ljudi do 1000 kuna. Do dvije i pol hiljade kuna prima 43% ljudi od 2 milijuna 700 koliko ih ukupno prima neke naknade. To je negdje oko milijun kuna, odnosno oko milijun ljudi. Znači milijun ljudi primaju egzistencijalni minimum do dvije i pol hiljade kuna. To kaže statistika, odnosno podaci s Porezne uprave. Do pet i pol hiljada kuna koja se smatra nekom prosječnom plaćom prima svega 104 hiljade ljude. 16 hiljada plaću prima 10 hiljada, od 50 do 100 hiljada plaću prima 550 osoba, a preko 100 hiljada plaću prima 160 osoba evidentiranih u Poreznoj upravi u RH. Dakle, ovih 43% koji primaju dvije i pol hiljade kuna platu je konzument ovog što mi sad radimo i to je uzrok cijele priče. Švicarac koji je upropastio kreditni rejting svih ljudi, doveo ih u dužničko ropstvo i činjenica da mi nismo stvorili ekonomsko okruženje da primamo pristojnu platu od 5 hiljada kuna, nego je prosječna plaća negdje oko 2 hiljade kuna. I to je razlog zbog čega se dešava sa Zakonom o ovrsi, razlog zbog čega nismo platiše, razlog zbog čega ima 300 hiljada blokiranih ljudi u ovoj državi. Mi možemo ovaj zakon mijenjati na razne načine, modificirati ga na razne načine, poboljšavati na razne načine u nomotehničkom smislu. Dok ne riješimo suštinu ovoga imat ćemo i dalje ovakvu dužničku agoniju u našoj državi. Mislimo da ovaj zakon treba ići u drugo čitanje i da treba on, dakle biti još temeljito i javno raspravljen i od nekih drugih relevantnih faktora u društvu, pa na kraju i od javnih bilježnika i od odvjetničkih grupacija trebaju i banke reći nešto na ovom svemu i onda donijeti jedne kvalitetne izmjene da to ne bude samo populistička mjera nego da stvarno oni ljudi koji su ciljana grupa iz ovog zakona imaju neke koristi. Hvala.
Hvala lijepa. I vaše izlaganje je izazvalo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Silvana Hrelje. Izvolite.
Uvaženi kolega Horvat ja sam vam zahvalan da ste ovdje pojasnili određena socijalna sidra i zaštitu dužnika. Ne samo da smo ostali na tvrdnji da je ovo zaštita isključivo vjerovnika, odnosno onih koji novac daju i vjerujem da smo na istoj poziciji da cijenimo ovo povećanje zaštićenog dijela plaće i mirovine ukoliko je ona ispodprosječna na tri četvrtine sa dvije trećine na tri četvrtine se to upravo odnosi na ovih 43% građana Republike Hrvatske koji ste spomenuli. Ali sam i zahvalan i na dijelu koji ste pojasnili da nema u ovršnom postupku previše, mada uvijek ima špekulacije nekretninama ili mešetarenja. Lijepo ste to objasnili kako ide na prvu dražbu, drugu dražbu. Naravno prethodi tome procjena nekretnine da bi uopće otišo na dražbu. Ono što me naročito s druge strane motiviralo da se javim za repliku je drugi dio vaše rasprave u kojoj kažete da ima puno nepoznanica u ovom socijalnom dijelu rješavanja prava na stan kod ljudi koji su izgubili ovrhom svoju nekretninu, odnosno svoj stan. Ja mislim da tu treba i još jedna dodatna dimenzija koju treba osvijetliti, a to nije svejedno da li je netko prestao sa plaćanjem redovitih obveza zbog toga što je ostao bez posla ili je svoju plaću prokockao na kladionici. Dakle, ulazimo u jedno veoma delikatno područje individualnog pristupa rješavanja i to ne može kako ste dobro rekli sadašnji sastav Centra za socijalnu skrb. Oni to definitivno ne mogu i sigurno je da treba još promijeniti masu zakonskih odredbi uz ovaj zakon da bi se on implementirao kako je zamišljeno.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Hvala vam kolega Hrelja što prihvaćate ove pojedine dijelove mog izlaganja. Dakle, ja definitivno mislim da će slaba karika u cijelom tom postupku biti Centar za socijalnu skrb. Imamo određenih i iskustava i saznanja itd. Dakle, bez namjere da sad netko kaže ti ljudi ne žele ili ne rade dobro, nego jednostavno mislim da ćemo i sa ovim zakonskim rješenjem prenatrpati se dodatnim obavezama za koje oni nisu kadrovski ekipirani. I to će biti po nama vrlo veliki problem i taj cijeli onda, cijela inicijativa koja je u osnovi dobra koju mi podržavamo će ostati samo jedna dobra javna deklaracija i mrtvo slovo na papiru, a u životu će to imati velikih problema. Druga stvar, rekli ste rečenicu ostali bez posla. Mi uporno izbjegavamo raspravu o ključnim stvarima, a to su karakteri radnih odnosa. Činjenica jeste da u RH zadnjim izmjenama Zakona o radu smo dali mogućnost da osnovni oblik radnog odnosa bude radni odnos na određeno vrijeme. Nekakva statistika govori da 78% radnog odnosa, oblika radnog odnosa je radni odnos na određeno vrijeme. Mi koji smo, tako je koji smo to radili znamo šta znači razlika između neodređenog i određenog. Kad si na određeno vrijeme, dakle nisi kreditno sposoban, nemaš pravo na nekakvu svoju životnu viziju hoćeš li kupiti stan na kredit, hoćeš li kupiti auto, hoćeš li se seliti ili itd. A osim toga prihodi ti ne stižu redovno. I to je razlog zbog čega su ljudi insolventni, zbog čega padaju u dužničko ropstvo. Kod mene imamo slučajeva da u velikom privatnom lancu ljudi rade 17 godina na neodređeno vrijeme. Radi pa mu prekine i tako 17 godina i ljudi su se već pomirili sa tom činjenicom da rade u polu robovskom odnosu. I to je stvar o kojoj mi uporno izbjegavamo javno razgovarati.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Pernara. Izvolite.
Hvala. Poštovani kolega iz SDSS-a rekao je da s bankama treba država pregovarati. Međutim, država koja je suverena u njoj su pravni subjekti podređeni državi, a nisu jednaki državi ili nadređeni njoj. Mi ovdje imamo situaciju da mi za svaki zakon koji donosimo moramo ići kod bankara na pregovore, nadmudrivati se s njima umjesto da se njima kaže dame i gospodo ako vam se ne sviđa ovdje u RH idite van, mi vas ne trebamo. Mi imamo svoju središnju banku, imamo vlast da emitiramo svoj novac, poslovnice će i dalje ostati tamo nakon njih, ljudi koji trebaju usluge bankarske su i dalje tu. Gospodo draga, doviđenja, aufwiedersen, goodbye. Druga stvar, htio bih jednu stvar reći budući da je gospodin predstavnik srpske nacionalne manjine ima ona pjesma Čavoglave i kaže: „Stići će vas naša ruka“, a mi sad imamo situaciju da ljude koji su pobjegli iz Hrvatske upravo zbog ovrha da ih sada po ovim novim izmjenama zakona ruka ta zločinačka stiže po cijeloj EU. Znači, ovo će biti tako sad kombinirano da jednostavno u cijeloj EU će se moći ljude ovršavati. I ovom prilikom pozivam sve mlade ljude koji ovo gledaju da ne dozvole da ih ovaj kriminalni sustav masakrira, da se vrate nazad u našu Domovinu i da se zajedno borimo protiv diktature elite odnosno tog krupnog kapitala koji negira svaku demokraciju, svako ispoljavanje volje i svako izražavanje mišljenja. I pozivam sve saborske zastupnike ovdje da stanu uz narod, da ne rade samo neke kozmetičke promjene već da se stvarno sustav promjeni. Jer ako se sustav ne promjeni nama će biti dobro, a građanima će i dalje biti loše. Znači, ništa se neće riješiti. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega Pernar vrlo simpatično vi iznosite neke svoje teze, s nekima se slažem naravno a s nekima se ne slažem. Ja nisam rekao da se s bankama pregovara nego sam rekao da ovaj zakon treba proći širu raspravu i u tom kontekstu sam rekao da između ostaloga nije loše čuti ni mišljenje predstavnika bankarskog sektora o ovoj stvari, to sam rekao i ništa drugo. Čavoglave ne slušam niti nemam namjeru da ih slušam i ne znam tko će koga stići. Činjenica jeste da unutar tržišta EU i financijskog zajedničkog tržišta i prostora EU postoje jedinstvena pravila ponašanja i mislim da je iluzija vjerovati danas pored sve tehnologije da netko tko je ostao dužan u Hrvatskoj ako pobjegne u Mađarsku da će izbjeći taj dug. To je iluzija vjerovati. Nemojte ljudima ovakvom prilikom slati takvu vrstu neutemeljenih poruka niti nekakvih nada. Ako ste dužni ovdje banci pa ćete otići u ne znam drugu državu EU i taj sad dug će nestati, vi ga nećete morati platiti. Ne, ne dakle ne treba ljudima davati tu vrstu nade ali u svakom slučaju treba debelo zahvatiti u sve ove procese zbog kojih mi danas ovdje tražimo izmjenu Ovršnog zakona.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Peđe Grbina, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega slušao sam vašu raspravu i iznijeli ste niz zanimljivih primjedbi odnosno otvorili ste niz pitanja koja u načelu idu u onom smjeru u kojem i ja razmišljam o ovom zakonu, a to je da intencija predlagatelja nije sporna ali je sporan način na koji predlagatelj planira ostvariti svoje namjere. Vi ste povukli jednu zanimljivu paralelu koja se ticala izbacivanja iz stanova i rekli ste da zbog toga osjećate određeni senzibilitet prema ovim mjerama. Međutim, i vi ste pravnik kao i ja pa znate da većina tih ljudi koji su tada bili izbacivani iz stanova bili su nositelji stanarskog prava, a da stanarsko pravo nije vlasništvo. Zbog čega to govorim? Zbog toga što ovaj zakon da su primjerice ti ljudi izbacivani iz svojih stanova sudskim putem a ne onako kako jesu njih ne bi štitio. Jer ovaj zakon štiti samo one osobe nad kojima se provodi ovrha radi naplate novčane tražbine, a ne i ovrhe protiv kojih se provodi izvršenje nekakvih drugih tražbina, npr. tražbina za predaju u posjed. Znači, ako se protiv vas traži predaja u posjed nekretnine u kojoj ste bili podstanar nema zaštite. I to je onaj dio problematične intencije predlagatelja o kojem mislim da trebamo govoriti. I zato se u potpunosti slažem kada kažete da je ovo prijedlog o kojem treba provesti jednu širu raspravu. I vidjeli ste prijedlog zaključaka koje je uputio Klub zastupnika SDP-a, nadam se da ćete se pridružiti i da ćete podržati ideju da Vlada koja je stručna za pripremu zakona pripremi konačan prijedlog zakona i da Vlada prije toga provede savjetovanje sa svima onima koje ste u svojoj raspravi spomenuli. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega Grbin potpuno se slažem s vama da Vlada treba napraviti jedan cjelovit prijedlog izmjene ovog zakona, naravno sagledavajući sve ovo što mi danas u ovoj raspravi kažemo. Bit će danas još mnogo prijedloga vjerojatno i sugestija do kraja dana. Činjenica jeste da izmjene ovog zakona idu samo u cilju da se socijalno zbrinu nekih 100-njak ljudi dosad, 100-njak slučajeva. Što naravno nije za podcijeniti, i jedan problematični slučaj i jedna životna priča i jedna životna tragedija. Ali je isto tako činjenica da masa ostalih slučajeva neće moći konzumirati ovo zakonsko rješenje i da se to ne odnosi na puno veći broj ljudi koji su isto tako jedna životna priča vrlo teška i koje ovaj zakon neće obuhvatiti i neće ih štititi i neće im čak dati ni nekakvu satisfakciju.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Vilibora Sinčića, izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Kolega Horvat htio sam se osvrnuti na dvije teze koje ste spomenuli. Jedna je opet pitanje stanarskoga prava. Nad tim ljudima je izvršen zapravo tihi genocid. Nitijedna vlast nije imala volje riješiti taj problem, problem koji je ostao od bivše države koja je bila kakva je bila. Jednostavno ti ljudi i vlasnici posjednici su prepušteni vremenu, pošto stanarsko pravo odnosno taj status nije nasljedan, čeka se jednostavno da ti ljudi mahom stariji jer su neki tamo i po sedamdeset godina, umru pa da onda vlasnici uzmu svoje nekretnine. A treba napomenuti da ogroman postotak evo nakon mojih konzultacija sa udrugom jednom koja se bavi stanarskim pravom negdje preko 90% vlasnika takvih nekretnina zapravo su prekupci, ljudi koji su za mali novac i prije više desetljeća došli u vlasništvo tih stanova i koji sada čekaju da uđu i u posjed. Druga stvar, ovih 43% građana koje ste spomenuli kojih je oko milijun sa vrlo malim primanjima do 2.500 kuna i zamislite sada njima baciti još porez na nekretnine. Pitam odakle, odakle će oni to plaćati? Neće. I ono što tražim od svih vas ovdje, nemojte ljudima koji nisu vraćali jer ne mogu, koji neće vraćati jel ne mogu davati nove terete za koje svi znamo da neće moći izvršiti jel to je tjeranje doslovno na ulicu. Nitko ne govori da ne treba vratiti dug, ali ne treba nikoga niti zatući zbog ovakvih nerazumnih nameta. Hvala.
Hvala. Odgovor će dati uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega Sinčić, dakle istina je da je u jednom periodu vrlo velika nepravda i ljudska i formalnopravna urađena prema velikom broju ljudi koji su bespravno iseljeni, to danas kažemo deložirani, ustvari oni su nasilno bili izbacivani iz svojih stanova u kojima su živjeli dugo godina i uostalom koje su gradili preko nekih svojih firmi preko ulaganja u tzv. fondovima i to je trebalo biti njihovo vlasništvo i nije ih se trebalo dirati u tom vlasništvu. Međutim, imamo što imamo, njima je sada ponuđeno stambeno zbrinjavanje, međutim problem je što i taj postupak stambenog zbrinjavanja država danas 2016. nije završila. Ja sam upravo danas rekao i postavio pitanje, kako ćemo zbrinuti tih stotinjak ljudi koji su ovdje socijalni slučaj, zato što su deložirani, a da prethodno država nije riješila recimo imam podatak da je u 9. mjesecu ove godine trebalo da se stambeno zbrine 2.800 ljudi. Samo ove godine koje su po određenom kriteriju po prioritetima natječaja trebali biti stambeno zbrinut, to država nije uradila. I zato mislim da je olako ovo obećanje da ćemo iz nekakvih slobodnih nekretnina zbrinuti ovih sto ljudi koji su se našli na udaru ovakvog Ovršnog zakona. Mislim da to nije, da to ne ide u dobrom pravcu.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Uvaženi kolega Horvat, u svom govoru rekli ste citirat ću vas „Interes ovrhovoditelja je što prije se naplatiti, a interes ovršenika što kasnije platiti“, valjda je interes i jednog i drugog da ono što su potpisali i obveze koje su jedan prema drugom dali da ih realiziraju onako kako su se obvezali. Ali nisam se javio na repliku zbog te rečenice nego zbog jedne na kraju vaše rasprave gdje ste se upitali što će se dogoditi kada tom jadniku istekne tih 18 mjeseci. Jednim dijelom se dotaknuo kolega Tulio kada je spomenuo i gradove i općine, kada se ugase i svjetla kamera, kada oni koji su policija nosila jer su štitili kao nečije interese budu se za zadovoljstvom gledali navečer na televiziji, idući ili idućih dana iza toga će se ti isti ljudi pojaviti u nekom gradu ili nekoj općini i tražiti određenu pomoć jer to radimo svakodnevno, mi na terenu u gradovima i općinama. A ima bezbroj takvih slučajeva i ne samo oni slučajeva u ovom smislu koji su uzeli nekakve kredite pa ih nisu vraćali pa su ostali zbog nekakve nekretnine je puno, puno težih slučajeva od ovih. Dakle ako raspravljamo o nečemu onda treba raspravljati o tome da sam ja ili bilo tko od vas ili bilo tko od naših građana preuzeo nekakvu obvezu svjesno, da tu svoju obvezu moramo ispoštovati ukoliko je moguće. Ukoliko nije moguće, ukoliko se našao u takvoj situaciji da je ne može vraćati da mu država i institucije u jednom dijelu, ali preuzimat obvezu za nekoga tko je svjesno ušao u nešto, mislim da je malo previše populistički. U onom smislu mi svi gradovi i općine imamo isto tako ovrhe zbog nekakvih neplaćanja naših građana, ali i nakon tih ovrha nastojimo naći model kako ćemo tim istim građanima pomoći kroz sufinanciranje stanarine, kroz plaćanje raznoraznih davanja. Ali sve ima nekakav razumni rok ukoliko je čovjek zdrav, nije invalid, nije u nekakvim zdravstvenim problemima. Mislim da je jedan razuman rok koji se može odrediti od tih 18 mjeseci rok u kojem bi se čovjek i sam morao izboriti za nekakvu svoju egzistenciju.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Mile Horvat.
Hvala. Uvaženi kolega, ja sam rekao da je u pravilu interes ovršenika da se postupak ovrhe odulji i oni to i koriste, dakle rade to raznim pravnim sredstvima jer činjenica da ovakvi postupci ovrhe traju preko tri godine, znači da neki traju i duže od tri godine. Znači da ipak interes ljudi koji su pod direktnim udarom Ovršnog zakona i ovršnog postupka da se to sve skupa malo prolongira nadajući se da će oni svoju životnu situaciju i financijsku poziciju možda u međuvremenu poboljšati i to je jedan ljudski odnos prema cijelom tom problemu. Kada ste govorili o šta dan poslije mislim da će ta tema biti vrlo brzo ponovno na dnevnom redu jer mi sa ovim nećemo riješiti suštinu problema. Isto tako bi mogao postaviti i pitanje da li sa ovim zakonom zadiremo i u određene kategorije ustavnosti tog prijedloga. Jer postavljamo pitanje što je sa onima koji su već ovršeni, šta sa onima koji su istjerani iz svojih stanova. Postavljamo pitanje što sa onima koji uredno plaćaju, jesu li u istom položaju kao i ovi koji ne plaćaju, iz raznih razloga? Nismo odgovorili na pitanje kakav tretman imaju obrtnici u cijeloj ovoj situaciji koji cijelom svojom cjelokupnom imovinom garantiraju za svoje obaveze poslovne. I najčešće gube kuće, gube svoju imovinu zbog nekih krivih poslovnih poteza. Da li ih nekakav ovršni, da li ih Ovršni zakon u ovom trenutku štiti na isti način kao i sve ove koji su u jednom trenutku rekli možda i mogu platiti a neću platiti taj kredit nego ću nešto drugo platiti prioritetno. Dakle ima tu niz stvari koje treba riješiti u jednoj ozbiljnoj raspravi. Zato sam i rekao da ovaj zakon, s ovim ne treba žuriti, poruka je poslana da se želi voditi briga o toj kategoriji ljudi ali ne treba stvar uvoditi preko koljena.
I zadnja replika je uvažene zastupnice Ivane Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega zastupniče Horvat, pitali ste što sa ovim ljudima nakon 18 mjeseci. Ja samo želim skrenuti pozornost na to da upravo zahvaljujući MOST-u, našoj inicijativi i prijedlogu zakona mi svi skupa ovdje u ovoj sabornici upravo i imamo 18 mjeseci da razmislimo i da donesemo kvalitetno rješenje što sa tim ljudima nakon 18 mjeseci a da pri tome dok mi raspravljamo ti ljudi nisu na ulici što je, podsjetimo se bio slučaj posljednjih godina. Tako da ja vama u biti postavljam pitanje da li je moguće da se vi ne zamarate sa tim pitanje što nakon 18 mjeseci već da upravo na njemu počnete raditi i to već danas ako je ikako moguće. Hvala vam.
Hvala. Odgovoriti će poštovani zastupnik Mile Horvat.
Uvažena kolegice iz MOST-a nisam baš shvatio ovo vaše zadnje pitanje niti koja je moja obaveza da kao zastupnika SDSS-a razmišljam o tome šta nakon 18 mjeseci raditi sa kategorijom ljudi koji su sa bankama loše prošli. Ja mislim da ste vi samo sada sa ovom vašom replikom potvrdili cijelu, dakle cijelo politikantstvo ove teme. Vi ste rekli imamo 18 mjeseci, pa ćemo onda u tih 18 mjeseci naći rješenje šta poslije 18 mjeseci. To ste rekli. 18 mjeseci će ljudi biti u stanu, po ovom rješenju a onda ćemo u tih 18 mjeseci naći rješenje šta iza toga. Prema tome, možda niste tako mislili ali definitivno ste tako rekli.
Hvala. Sada ćemo prijeći na sljedeći Klub zastupnika a to je Klub zastupnika Promijenimo Hrvatsku u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Goran Aleksić. Izvolite. Jedna možda mala primjedba samo vezano uz prethodnu cijelu diskusiju. Dozvolite mi da vas podsjetim da je ovo, produžiti ćemo vrijeme, da je ovo predlagatelj ovog zakona Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Prema tome nije logično tražiti da Vlada radi nakon svih imputa koji dođu izmjene nego to će predlagatelj napraviti nakon cjelokupne diskusije. Evo izvolite kolega, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Ja bih volio da svi budemo konstruktivni. Smatram da je jako dobro da je pokrenuto pitanje izmjena Ovršnog zakona. I u tom smislu već kroz Odbor za pravosuđe sam iznio niz prijedloga pa ću ih ovdje ponoviti i malo bolje objasniti. Nije dovoljno izmijeniti samo Ovršni zakon, potrebno je izmijeniti još neke druge zakone, Zakon o potrošačkom kreditiranju, Zakon o kreditnim institucijama, Zakon o obveznim odnosima. Dakle trebalo bi sve sagledati u paketu i izmijeniti i neke druge zakone da bismo što bolje olakšali položaj potencijalnih ovršenika. Pa bih ja krenuo od početka što je potrebno napraviti ne ulazeći u to u kojem zakonu ali u svakom slučaju sve ovo što ću govoriti ne odnosi se samo na Ovršni zakon nego i na ove neke druge zakone. Prije svega potrebno je ostvariti maksimalnu moguću transparentnost tako da se ne dogodi da ovršenik nema dovoljno informacija o tome što će mu se dogoditi. I kao drugo, sve informacije koje se dostavljaju ovršenicima moraju biti što jeftinije, blizu 0 kuna. Sljedeća stvar koju treba omogućiti jest to da se zabrani prodaja nekretnine ispod dvije trećine tržišne vrijednosti. Dakle to treba svakako ugraditi u zakone da se ne smije prodati nekretnina ispod dvije trećine tržišne vrijednosti. Svakako treba propisati a to će biti vjerojatno sadržaj budućeg Zakona o stambenom potrošačkom kreditiranju da se mora omogućiti osim klasičnih kredita i tzv. walk away opcija, dakle da se omogući svakom dužniku koji želi podići kredit na takav način da u slučaju kada dođe problem da može jednostavno predati ključeve svoga stana banci i nakon toga više nema nikakvoga duga. Dalje, dužnici koji dođu u problem, kada shvate da više uistinu ne mogu plaćati svoj kredit ni na koji način bilo bi dobro omogućiti da se opet zakonski naloži banci da omogući dužniku da u tom slučaju može prodati svoju nekretninu za 80% tržišne vrijednosti. Da se na temelju prodaje nekretnine za 80% tržišne vrijednosti briše založno pravo banke i da se ostali dio od 20% vrijednosti otplati po istim uvjetima po kojima je kredit do tada otplaćivan, to bi uvelike olakšalo položaj svih dužnika a mislim da je vrlo izvedivo. Dalje, znamo da je u kolektivnom sudskom procesu donesena presuda kojom je decidirano riješeno da je 7 od 8 tuženih banaka nezakonito mijenjalo kamatne stope jer su u kreditima ugovorile nezakonit način promjena kamatnih stopa. Nije to jedini slučaj i u svim drugim kreditima u kojima su banke ugovarale promjenjive kamatne stope prije 1. siječnja 2013. godine. Dakle u svim takvim kreditima s promjenjivom kamatnom stopom banke nisu ugovorile pravilan način promjene kamatnih stopa i svi dužnici u takvim kreditima imaju mogućnost tužbom vratiti svoje preplaćene iznose kamata. Ukoliko dužnik krene tužbom protiv banke potrebno je zakonski odrediti da banka odnosno vjerovnik, ne mora to biti banka, da vjerovnik ne smije izvršiti ovrhu sve dok se sudski proces pravomoćno ne okonča. Kod vraćanja duga znamo da je po Zakonu o obveznim odnosima najprije ide kamata pa onda glavnica, trebalo bi to obrnuti da se najprije otplaćuje dio glavnice, pa dio kamate i tek na kraju troškovi ovrhe. Kamata ne bi smjela priječi visinu glavnice. Javne ustanove koje imaju jake pravne službe njima ne bi smjelo biti dopušteno da koriste vanjsku pravnu službu. Dakle HRT smo već na neki način pokazali kako je to moguće riješiti, međutim to je potrebno za sve javne ustanove tako riješiti dakle ko god ima jaku pravnu službu njemu bi trebalo zabraniti da koristi vanjsku pravnu službu kod ovršnog postupka. To se dakako odnosi i na financijske i na poduzeća koja pružaju financijske usluge, trgovačka društva koja pružaju financijske usluge jer oni također imaju jaku pravnu službu pogotovo za financijski dio poslovanja. Općenito treba smanjiti troškove ovrhe maksimalno tako bi za ovrhe koje su do 5 tisuća kuna npr. troškovi maksimalni trebali iznositi 500 kuna. Tako bi trebalo sagledati sve moguće troškove po nekakvom katalogu i odrediti maksimum troškova ovrhe. Ako se obavlja ovrha trebalo bi spriječiti blokadu računa ukoliko je dužnik solventan. Također bi trebalo omogućiti nekakav minimalni iznos na računu koji mora ostati npr. 1500 kuna. Potrebno je omogućiti također da čovjek koji ima problem s ovrhom može dnevno podići sa svoga računa barem 50 kuna. Ograničiti troškove FINA-e, ovršavati isključivo pozitivni saldo, dakle niti dopušteni niti nedopušteni minus ne bi se smjelo ovršavati. Također, je zakonom potrebno propisati da se ne dopusti bankama da samovoljno određuju minuse. Minusi se moraju ugovarati. Sada bih prešao na dio koji se tiče isključivo Ovršnog zakona, smatram da je to vrlo argumentirani i da možemo na vrlo jednostavan način zaštiti veliki broj potencijalnih ovršenika. Dakle, ukoliko potencijalni ovršenik ima nekretninu koja zadovoljava isključivo njegove stambene potrebe i potrebe njegovih članova obitelji, dakle radi se o nužnom nekakvom stambenom minimumu, ukoliko na nekretnini nije ustanovljeno založno pravo na takvim nekretninama trebalo bi zabraniti ovrhe. Dakle nužni stambeni prostor, jedina nekretnina bez hipoteke zabrana ovrhe. Druga stvar, ukoliko nekretnina ima založno pravo onda bi trebalo ovrhu sprječavati sve do nekakvog iznosa od minimalno 50 tisuća kuna a ne 20 tisuća kuna kao što je predloženo. Smatram da je 20 tisuća kuna premali iznos da bi se ovršavala kompletna nekretnina. I konačno jedan od za mene najvažnijih prijedloga radi se o situaciji gdje imamo ove kredite koji su ugovoreni s nezakonitim ugovornim odredbama. Dakle, ponavljam u gotovo svim kreditima koji su ugovoreni prije 1. siječnja 2013. godine ugovoren je način promjene kamatne stope na nezakonit način. Ugovoren je na način da se kamatna stopa mijenja odlukom banke. Nisu ugovoreni parametri za promjenu kamatnih stopa, kasnije su banke samovoljno 1. siječnja 2014. godine odredile te parametre i primjenjuju ih ali to je i dalje nezakonito. Zakon o obveznim odnosima je jasan, ugovorne odredbe u kreditima koje se tiču cijene moraju biti ugovorene, jasan je i što se tiče općih uvjeta banaka gdje se banke pozivaju na to da su ugovorile da se promjenama općih uvjeta, da se promjene općih uvjeta prihvaćaju bespogovorno. Po Zakonu o obveznim odnosima također je propisano da opći uvjeti vrijede samo ukoliko su bili poznati u trenutku ugovaranja kredita. Dakle, nikakve izmjene općih uvjeta banaka ne vrijede nakon što je kredit ugovoren. Dakle u svim takvim kreditima, a takvih kredita ima preko 100 tisuća u kojima postoje nezakonite ugovorne odredbe o promjeni kamatnih stopa potrebno je zabraniti ovrhu nekretnine sve dok postoji takva nezakonita ugovorna odredba. Koji dokaz bi banka u tom slučaju odnosno vjerovnik morao dati u ovršnom postupku? Pa dokaz bi bio taj da je ili ugovorom ili aneksom ugovora ugovorio sa dužnikom parametre za promjenu kamatne stope. Ukoliko ne može pružiti takav dokaz onda se ovrha ne smije niti dopustiti. Mislim da je ovaj prijedlog argumentiran, da je legalan i da ga je vrlo jednostavno prihvatiti. A time bismo uistinu zaštitili preko stotinu tisuća dužnika i potencijalnih ovršenika među njima. Moram se nadovezati na sve ovo skupa, sada slijedi i situacija sa nepropisanim načinom određivanja parametara tako da bi trebalo konačno odrediti i metodologiju za određivanje parametara u promjenjivim kamatnim stopama u svim kreditima u kojima to nije ugovoreno i to na način da se na početku ugovornog odnosa odredi fiksni dio kamatne stope i to na način da se od početno ugovorene kamate oduzme promjenjivi parametar u trenutku ugovaranja kredita i da to bude fiksni dio kamatne stope, a ne ono što su banke učinile 2014. godine kada su usred ugovornog odnosa odredile fiksne dijelove kamatnih stopa koji su vrlo visoki, a promjenjivi parametri vrlo niski. To je ta stvar. I još jedna stvar koja bi bila jako bitna jest da se konačno spriječi ovrha takvih nekretnina kao što sam rekao. Znači, Ovršnim zakonom je svakako potrebno propisati da se zabrani ovrha takvih nekretnina sve dok se ne riješe parametri u tim promjenjivim kamatnim stopama. Evo toliko od mene za sad. U stvari htio sam još nešto reći. Postoji još jedna situacija. Imamo ove RBA zadruge. Dakle, RBA zadruge su po svemu sudeći nelegalno poslovale u RH, pa apeliram isto tako na ovaj cijenjeni Dom da se Glava IVb. Zakona o potrošačkom kreditiranju primjenjuje retroaktivno. Dakle, potrebne su izmjene Zakona o potrošačkom kreditiranju na način da se propiše da glava IVb. Zakona o potrošačkom kreditiranju vrijedi retroaktivno. Dakle, za sve kredite koji su ugovoreni sa nelegalnim kreditnim institucijama, sa kreditnim institucijama koje nisu imale dopuštenje za poslovanje u RH. Evo toliko od mene. Zahvaljujem.
Hvala. I na vaše izlaganje imamo više replika. Prva je onog uvaženog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine Aleksiću. Vaša rasprava je bila dosta stručna i vidi se da ste na neki način živjeli sa problemima građana, pogotovo koji su bili u problemi ovrha vezano uz stambene kredite, švicarski franak i sve ono što je išlo uz to. Ali ja ovdje moram sada reagirati kao zastupnik i upozoriti i vas i sve ostale kolege i hrvatsku javnost da će se današnje najave ministra energetike Dobrovića o zatvaranju Rafinerije u Sisku reflektirati na taj način da ćemo izgubiti više stotina radnih mjesta i to je samo početak. Nakon Siska past će i Rijeka, nakon Rijeke hrvatski lanac, hrvatska tvrtka INA-a postat će samo veleprodaja mađarske kompanije [[Upadica Reiner: Kolega Maras ja vas molim da se držite teme.]] Nemojte me molim vas, nemojte me prekidati govorim o tome da će šest stotina hrvatskih građana ostati bez posla [[Upadica Reiner: Prekidat ću vas jer vas molim da se držite teme.]] Držim se teme. To je tema. Ti ljudi će sutra doći pod ovrhu, zbog toga što i HDZ i MOST podržavaju zatvaranje Rafinerije u Sisku. Mi to ne podržavamo. Mi želimo i sutra ćemo bit s tim ljudima ako treba i na pruzi, spriječiti dostavu nafte u Rijeku. Ne želimo da se naša radna mjesta zatvaraju kako bi se mađarska radna mjesta otvarala i kako bi mađarska kompanija od toga imala koristi. U Hrvatskoj moramo zaštititi i to je pitanje također vezano uz ovaj zakon. Moramo zaštititi radna mjesta kako što više ljudi ne bi dolazilo u situaciju da se na njih ovrha primjenjuje. MOST i HDZ su kapitulirali pod MOL-om i jedino šta me sada zanima da li s time ima veze bivša HDZ-ova vlast, bivši, odnosno zamjenik premijera Karamarko i konzultantica koja je radila za MOST, a kolega Perović koji je još uvijek član HDZ-a i dalje radi za MOST [[Upadica Reiner: Vrijeme.]] Ne smijemo dopustiti gašenje Rafinerije u Sisku. Za HDZ, ispričavam se.
Kolega Maras i vi i ja znamo vrlo dobro da ste sad zlorabili ovo vrijeme i govorili o nečemu što nije vezano uz temu. Nemojte to raditi! Nemojte to raditi! Naravno da se svi slažemo oko toga da trebamo naša mjesta radna sačuvati, dapače da ih trebamo puno više radnih mjesta nego što ima. Ali nemojte zlorabiti ovu pozornicu za svoje političke govore kako bi slali poruke neke koje nemaju veze sa današnjom temom koja je vrlo važna i koja se itekako tiče mnogih ljudi. Dakle, kolega Aleksić. Nemojte se molim vas sa mnom prepirati. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nemojte mi odgovarati ponovno vas upozoravam. Vi ne možete sa mnom diskutirati, niti mi prigovarati. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Pročitajte Poslovnik. Ja vas, izričem vam opomenu. Izričem vam opomenu zbog toga što kršite Poslovnik. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nemojte da vam izreknem još jednu opomenu. Izričem vam opomenu sa zabranom govora danas tijekom današnjeg zasjedanja. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Pročitajte si Poslovnik, pa ćete vidjeti da ima. Rekao sam tijekom današnjeg razmatranja, današnjeg zasjedanja. Sljedeći izvolite kolega. Uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Pogrešno ste primijenili članak 240. Poslovnika Hrvatskog sabora u vezi sa člankom 241. Poslovnika Hrvatskog sabora zato što ste ovu mjeru koja se odnosi na članak 241. mogli odrediti za čitav dan ili za vrijeme trajanja rasprave, a ne i mjeru iz članka 240. Hvala lijepo.
Ja sam je upravo tako i izrekao. Čini mi se da niste me dobro shvatili. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ako ne znate mjera iz članka 241. je mjera udaljenja sa sjednice. To je mjera koja se izriče za točku ili za čitav dan. Dok se oduzimanje riječi odnosi na trenutno oduzimanje riječi koje zastupnik čini. Dakle, ako želite oduzeti riječ učinite to sada, a ako želite udaljiti kolegu sa sjednice, onda to možete učiniti za čitav dan zasjedanja. Hvala.
Čini mi se da ste pogriješili, ali dobro. Nema veze. Nastavimo. Ja vam nisam izrekao mjeru udaljenja sa sjednice. Da, ali kad dobijete riječ. Uvaženi zastupnik Ivan Pernar ima riječ za repliku. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Htio bih ovom prilikom samo reći da je pitanje Rafinerije u Sisku važno pitanje i da kolega Maras, iako je zloupotrijebio odnosno prekršio Poslovnik, smatram da je ipak imao priliku barem 2 minute ukazati na to. A što se tiče izlaganja gospodina Aleksića ha što reći drugo nego da smo izloženi teroru, teroru banaka koji traje od '94. godine kad je centralna banka pretvorena u mjenjačnicu, a kuna je samo bon za euro. I u tom modelu jednostavno novac za otplatu kamate ne postoji. Znači, banka posudi 100 tisuća eura ili franaka, a traži 200. Onih 100 drugih ne postoji. Znači, što se očekuje? Očekuje se od dužnika da vrati više novca nego je posuđeno, a novac se stvara isključivo posuđivanjem. Znači ako smo svi mi dužnici kako ćemo mi kao društvo vratiti više novaca nego imamo? To je vraćanje duga u ovom modelu Sizifov posao. I na kraju krajeva ja sam pitao i gospodina Marića, bivšeg ministra financija, ja ga pitam gospodine Mariću država ima svoju imovinu i ima svoj dug i sad mi vidimo iz godine u godinu da taj dug raste s jedne strane, a s druge strane se imovina rasprodaje. Što će se dogoditi u trenutku kad dug dođe do plafona, a zemlja ostane bez imovine? On mi je rekao da mi ne može to jednostavno ovako objasniti što će se dogoditi. I želim da se prekine ova agonija, da se zapravo zaustavi stečaj po skraćenom postupku koji se provodi nad našom zemljom i našim narodom i da se obustave ovrhe ljudima nad jedinom nekretninom. To je minimum. Ja da se mene pita ja bih obustavio sve ovrhe nad svim sredstvima koje provode banke jer smo izloženi zapravo to što banke rade je terorizam protiv države u kojoj drže naše građane kao taoce. Hvala vam.
Hvala. Evo uvaženi zastupnik Goran Aleksić će odgovoriti, izvolite.
Pa ja mislim da sam ja iznio niz konstruktivnih prijedloga i da bi bilo dobro da raspravljamo o konstruktivnim prijedlozima a ne o tome što je bilo i kako je bilo jer tako nećemo stići nikuda.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivana Vilibora Sinčića.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Evo kolega Aleksić ja se uvijek ispočetka fasciniram, da ne kažem šokiram kako se uopće moglo dogoditi da se takvi krediti koji su de facto nelegalni uopće emitiraju, da uopće bankama, 7 od 8 banaka koliko ste rekli uopće pada na pamet da one to mogu napraviti, da uđu u te odnose koji vjerojatno traju godinama, desetljećima, da uđu u njih i onda očekuju da neće nitko to primijetiti, da ih neće nitko sankcionirati. TO nam govori zapravo koliko malo je napravio regulator i koliko je sporo naše pravosuđe a koliko su propatili naši građani. Pitanje je koliko će još proći vremena prije nego se samo ovaj problem riješi, prije nego se primjene neka od rješenja koja ste ovdje izložili, a koja u načelu naravno podupirem. Hvala.
Hvala. Odgovorit će poštovani zastupnik Aleksić, izvolite.
Hvala kolega Sinčiću. U pravu ste potpuno, nažalost HNB nije učinila ništa da spriječi kredite s valutnom klauzulom švicarski franak kao što je to napravila Austrijska narodna banka. Hrvatska narodna banka nije učinila ništa da spriječi banke u nezakonitom načinu promjenu kamatnih stopa. Hrvatska narodna banka niti dan danas ne čini ništa protiv nezakonito određenih parametara u kamatnim stopama. Dakle, ključ cijelog problema zove se HNB, a nešto manje izvršna i zakonodavna vlast koja ipak ajde ima mali kredit zbog toga jer kod njih je manja stručnost u tome dijelu. I previše je izvršna i zakonodavna vlast dosad bila podložna rješenjima HNB-a i ja se nadam da će to u budućnosti biti promijenjeno.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Aleksić pa iznimno mi je drago da ste pokazali jedan potpuno opravdani i zdrav metodološki pristup za razliku od pojedinih kolega koji pokazuju populistički pristup jer ste ukazali na rješenje a ne samo govorili o problemu. Ono što je dobro, ja se sa svim vašim izlaganjem slažem, ali sukus vašeg izlaganja ako mi dopustite je zapravo da je potrebno mijenjati opet cijeli paket zakona, a ne samo ovaj ovršni ali da je ova intencija itekako kvalitetna i dobro je kao što sam rekla metodološki pristupiti tome jer u svakom smislu jedan zakon je vezan uz drugog i ako krenemo s izmjenama ovog zakona već smo otvorili ajmo reći Pandorinu kutiju i samim time onda automatski lančano će vjerojatno ići se i u mijenjanje drugih zakona čija je izmjena itekako potrebna. Drago mi je da ste pokazali ovaj koncizan, jasan pristup i ja se slažem s vašom raspravom, međutim zanima me da li ste ove prijedloge koje ste sad ovdje iznijeli da li planirate u skladu sa matičnim odborom, a koliko sam shvatila sjedite u tom odboru, onda uputiti i par amandmana? Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Aleksić.
Ja se odmah dajem na raspolaganje klubu MOST-a za radno tijelo, ako je potrebna neka radna grupa ja sam spreman surađivati u toj radnoj grupi i pomagati u rješenjima. Bolje je rješenja prije amandmana donijeti nego amandmanski rješavati. Evo, to je moj odgovor.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Mnogi hrvatski građani koji su se našli u nezavidnoj situaciji u ovrhama, u sudskim procesima, koji su se koristili uslugama banaka štedno-kreditnih zadruga i inih drugih mnogi su ušli u te ugovore svjesno i promišljeno sa nekim zadnjim krajnjim ciljem gdje su planirali ostvariti određene koristi. I zbog toga su se našli u takvim situacijama. Međutim, postoji i ona druga grupacija ljudi koja se uslijed nužde i lakovjernosti našla u takvoj situaciji, a u nuždi zbog stanja u našoj državi pa i gubitka posla, plaće i inih drugih pa ću ovdje pročitati vam jedan Zakon o obveznim odnosima koji bi se mogao primijeniti na ovu drugu grupaciju ne na prvu već na drugu, znači prema članku 329. Zakona o obveznim odnosima „ništetan je ugovor kojim netko koristeći se stanjem nužde ili teškim materijalnim stanjem drugoga njegovim nedovoljnim iskustvom, lakomislenošću ili zavisnošću ugovori za sebe ili za nekoga trećeg korist koja je u očitom nesrazmjeru s onim što je on drugom dao ili učinio ili se obvezao dati ili učiniti. Takav ugovor zove se zelenaški ugovor, na njega se na odgovarajući način primjenjuju odredbe Zakona o obveznim odnosima, o posljedicama ništetnosti i o djelomičnoj ništetnosti ugovora“, pa bi naš utjecaj ukoliko je moguć na niže sudove, a i na Ustavni sud bio koristan po ovom zakonu da se primjenjuje prema ove dvije grupacije građana, a da se ne isključi prva. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Goran Aleksić.
Nažalost, to o čemu vi govorite kolega je moguće samo sudski riješiti jer teško je utvrditi da je neki ugovor zelenaški, jako teško, znam to iz iskustva. Mi smo o tome raspravljali kada smo pokušavali rješavati problem „Franak“. Međutim, moji prijedlozi koje sam dao baš za izmjene Ovršnog zakona idu upravo u smjeru zaštite svih dužnika koji imaju ugovorene nezakonite ugovorne odredbe. Dakle ukoliko bi se to prihvatilo veliki broj dužnika bio bi zaštićen, sve dok se ne riješe ugovorne odredbe na zakonit način.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Ivana Lovrinović. Izvolite.
Evo poštovani kolega Aleksić, slušao sam pažljivo vašu diskusiju, ona zaista ima u sebi konkretan prijedlog. Dakle vi ste išli u rješavanje jednog od uzroka i dali ste konkretan prijedlog i dobro je da se vidi želja da se sudjeluje na rješavanju ovih problema u suradnji sa drugim klubom, drugim klubovima. Sustav generira ovrhe. Znači mi se ovdje bavimo posljedicama trenutno, ne uzrocima. Nemam vremena, već su neki prethodnici govorili što izaziva i rast nezaposlenosti, prema tome ova rafinerija ima veze sutra, ona može generirati veliki broj značajan broj nezaposlenih. Oni će početi ne mogu plaćati, bit će ovrhe itd. prema tome to je u pozitivnoj korelaciji. Rješavati uzroke, a ne posljedice. Kako to izgleda konkretno? Dakle u ovom slučaju o kojem je govorio zastupnik Aleksić, banka će ovršiti dužnika zbog i to zbog toga što joj nezakonito je obračunavala mijenjala kamate, kamatne stope i čovjek ne može plaćati veće rate, on ide u ovrhu. A ako ovaj zakon ostane samo na ovome što je sada, onda će njega izbaciti iz stana prihvatit će ga socijalna služba 18 mjeseci i ne zna se što će biti dalje. Znači što dalje? Prema tome, ovdje treba konstruktivno pomoći da ovaj zakon odnosno izmjene Ovršnog zakona imaju smisla da riješimo problem. Pa evo ja vas pitam zastupniče Aleksić, ako je Vrhovni sud donio presudu da su banke nezakonito, jednostrano mijenjale kamatne stope zašto se to ne provodi jer ako vi kažete da je oko sto tisuća takvih slučajeva, pa ajmo to sada riješiti da spriječimo budućih potencijalnih tisuće, da obustavimo preventivno djeluju da se ne desi tisuće novih ovrha. Dakle jeli moguće po vašem mišljenju to napraviti, zašto se ne poštuju zakon?
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Aleksić.
Svakako je moguće i zakonski riješiti vraćanje preplaćenih kamata dužnicima, to je učinila Mađarska. Mađarska je dvama zakonima vratila preplaćene kamate dužnicima i vratila im je razliku tečaja zbog nezakonito naplaćenih tečajnih razlika u njihovim CHF kreditima. Međutim, mi trenutno nemamo niti jednu pravomoćnu presudu osim zadarske presude na koju nije uložena žalbe. Poznato je da je u Zadru jedna presuda pravomoćna gdje je odvjetnica dobila preplaćene kamate zbog toga što je banka nezakonito mijenjala kamatne stope, ali ona je dobila pravomoćnu presudu samo zbog toga što nije uložena žalba na njezinu tužbu na tu presudu. Nažalost, naše pravosuđe je jako sporo u rješavanju tog problema, a situacija je vrlo očigledna. Druga stvar, HNB nije naložila bankama da na temelju presude Vrhovnoga suda koja je vrlo jasna, koja kaže bankama da se one više tako ne smiju ponašati, dakle HNB kao regulator nije spriječila banke da se tako i dalje ponašaju. Banke su i dalje primjenjivale nezakonito povećane kamatne stope i banke su ponovo nezakonito postupile kada su odredile promjenjive parametre u kamatnoj stopi. Parametar promjenjiv i fiksni dio kamatne stope. Dakle ovo tijelo može svakako donijeti zakon kojim bi se riješila preplata u svim takvim kreditima, međutim na koji način to riješiti to je sada malo problematično jer postoji više mogućnih solucija. Jedna od najboljih solucija je jedan članak Zakona obveznim odnosima koji kaže da u slučaju kada ugovorna kamata nije određena, kada ona nije određena ugovorno, da se onda naplaćuje jedna četvrtina zatezne kamate. Mislim da bi to bilo najbolje moguće rješenje za sve dužnike jer postoji uporište u Zakonu o obveznim odnosima. Postoji drugi način da se primjenjuje početna kamatna stopa sve dok se zakonski ne odredi točan način promjene kamatnih stopa. Dakle, morala bi se provesti jedna rasprava da se utvrdi na koji način to rješavati, a bilo bi jako dobro da prije toga postoji nekakva prava pravomoćna presuda.
Hvala lijepa. Sada ćemo napraviti stanku do tri sata, a tada će sukladno onome što je najavio predsjednik Hrvatskog sabora, premijer podnijeti izvješće o sastanku Europskog vijeća održanog 20. i 21. listopada. Izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Samo radi hrvatske javnosti molim pojašnjenje. Dakle mi prekidamo raspravu o Ovršnom zakonu koji je sada u tijeku kako bi nastavili sa raspravom o drugoj točci dnevnog reda koju smo jutros uvrstili?
Upravo tako, tako je najavio predsjednik Sabora. Hvala lijepo. Vidimo se u tri sata. STANKA U 13,05 SATI. Sada ćemo kao što smo najavili nastaviti s raspravom o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje, p.z. br. 6. Sljedeći je na redu klub SDP-a i uvaženi zastupnik Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Prvo ću započeti s time što moram reći da mi je izuzetno drago što uvaženi potpredsjednik Reiner vodi ovu sjednicu sada u trenutku kada govorim zbog nečega što je jučer izrekao tijekom rasprave. A to njegovo stajalište dijelim. Kolega Reiner je upozorio zastupnike da ne prozivaju Vladu zbog sadržaja ovog prijedloga zakona, da ne pozivaju Vladu da ga popravi jer Vlada s ovim prijedlogom zakona nema ništa. Ovo je prijedlog Kluba zastupnika MOST-a. Što je izuzetno neuobičajeno za zakone koji uređuju proces u Republici Hrvatskoj kao što su Zakon o parničnom postupku, Zakon o kaznenom postupku ili u ovom slučaju Ovršni zakon. A to na što je potpredsjednik Reiner jučer ukazao je upravo jedan od najvećih problema ovog zakona. O čemu se radi? Ovaj zakon ima čitav niz prijedloga koji se po svojoj namjeri mogu smatrati dobrim koji po svojoj namjeri idu u smjeru u kojem bi izmjene ovršnog zakonodavstva trebale krenuti. Međutim, niti jedan od tih prijedloga nije dorečen, niti jedan od tih prijedloga ne može funkcionirati u praksi niti zadovoljava test razmjernosti kojeg je Ustavni sud RH utvrdio kao jedan od osnovnih testova na kojim će se utvrđivati ustavnost ili dopuštenost nekog zakona. Prva mjera o kojoj ću govoriti je ona koja je u ovom zakonu izazvala i najveću pažnju ne samo uvaženih kolegica i kolega zastupnika nego i čitave javnosti u RH, a to je pitanje ovrhe nad jedinom nekretninom. Kada govorimo o ovrsi nad jedinom nekretninom, apsolutno razumijemo intenciju ovog zakona i apsolutno podržavamo intenciju ovog zakona. Pa upravo je za vrijeme SDP-ove vlade i ugrađena jedna od prvih konkretnih mjera zaštite ovršenika čija se jedina nekretnina nalazi na bubnju. Čuli smo jučer u raspravi da nažalost ta mjera nije zaživjela, nažalost ovdje nemamo bivšeg i sadašnjeg ministra pravosuđa da nam konkretno saborskim zastupnicima odgovori u kojoj mjeri ta mjera nije zaživjela i koje su bile njene problematične točke. Međutim imamo prijedlog Kluba zastupnika MOST-a. a prijedlog Kluba zastupnika MOST-a je vrlo zanimljiv iz razloga što čini razliku kolegice i kolege, čini razliku između raznih ovršenika na temelju njihovog stupnja imovine, pa honorira one ovršenike koji su nešto imali u odnosu na one ovršenike koji nisu imali ništa. Ja u potpunosti razumijem da je problem osoba čija se nekretnina prodaje i koje će zbog toga izgubiti nekretninu velik, ali gospodo draga, mjeru zaštite ovršenika ugradili ste u glavu Ovršnog zakona koja regulira naplatu novčane tražbine, a tamo gdje se radi o ne novčanim tražbinama, dakle o tzv. običnim iseljavanjima iz stanova zato što osoba koja je izgubila plaću više ne može plaćati najamninu tamo niste napravili ništa. Jednostavno u kršćanskom duhu zaštitili ste oni koji su nekad barem nešto imali, a one koji nikada nisu imali ništa, koga briga za njih. Ja sada gledam ovdje u ovom Domu nekoliko svojih kolegica i kolega koji su načelnici odnosno gradonačelnici mjesta u kojima žive. Zašto to govorim? Zato što vi dajete parcijalna rješenja, a jučer smo od uvaženog kolege Kovača čuli i netočne podatke vezano uz broj ovršnih postupaka koji se provode nad nekretninama jer uključujete samo one koji se nalaze u e-dražbama, a ne i one čije se nekretnine prodaju pred sudovima, a niste uopće uzeli u obzir koliki su problemi već danas prisutni u hrvatskim općinama i gradovima koji su dužne svojim socijalno ugroženim građanima osigurati smještaj. Jučer je kolega Klarić govorio o tome i apsolutno se slažem s onime što ste rekli i s problemom na koji ste ukazali. Pitajte svoje kolegice i kolege zastupnike o listama čekanja za stanove u jedinicama lokalne samouprave. Pitajte da li u RH ima i jedna jedinica lokalne samouprave, a ako ima svaka joj čast, koja je za sve socijalno potrebi, sve socijalno ugrožene, sve beskućnike sa svojeg područja uspjela osigurati smještaj u stanovima koji su u vlasništvu te jedinice lokalne samouprave. Ja sam prije nego što sam postao saborski zastupnik imao čast sjediti i u poglavarstvu i Gradskom vijeću grada Pule i znam koji se problemi javljaju svake godine se listom čekanja za dodjelu stanova. Znam koji se problemi javljaju svake godine kada jedinica lokalne samouprave mora iz svojih malih proračuna izvući nešto novca da bi nabavila nove stambene jedinice u kojima bi zbrinula socijalno potrebite. Vi ni o kome od njih ne vodite računa, već jednim parcijalnim rješenjem u trajanju od samo 18 mjeseci zbrinjavate jednu i jedinu kategoriju socijalno ugroženih. Da parafraziram neke kolege koji dolaze često iz vašeg kluba, uvaženi kolege iz MOST-a, vi požar gasite kantom vode. Jučer vam je kolega iz Živog zida lijepo postavio pitanje, a šta nakon 18 mjeseci, šta ćete onda opet ovrhom iz tih stanova izbacivati ljude koji se u međuvremenu nisu uspjeli snaći jer ne štite one koji nemaju ništa, već štitite samo one koji su nešto imali i nažalost to izgubili. Međutim ovo je samo jedan od problema ovog zakona i samo jedan od problema zbog čega se ne bi baš svi trebali igrati pravnika i ne bi se svi trebali igrati znalaca u području jedne specifične grane procesnog prava kao što je ovršno pravo. Primjerice kolegice i kolege, imate izmjenu članka 52. Ovršnog zakona. Žao mi je što ovdje nema mojih kolega pravnika iz vaših redova da vam objasne problem koji ste napravili izmjenom te zakonske odredbe. Ukinuli ste stavke 8. i 9. toga članka koji predviđaju rješavanje žalbi kada se istovremeno izjavljuje žalba protiv rješenja o ovrsi i rješenja upućivanja u parnicu. Kolege da li znate nešto o tome? Vjerujem da ne znate. Znate li zašto je ovakvo rješenje postojalo do sada da se istovremeno mora rješavati žalba o upućivanju na parnicu i žalba protiv rješenje o ovrsi? Zato da ovršenik protiv kojeg se vodi ovrha koja će eventualno pasti na drugostupanjskom sudu ne bi morao voditi parnicu radi proglašenja ovrhe nedopuštenom dok drugostupanjski sud ne odluči o njegovoj žalbi. Ovako tjerate sve ovršenike nakon što izjave žalbu protiv rješenja o ovrsi, a žalbu protiv rješenja o ovrsi ne odgađa njegovo izvršenje, da odmah kreću u parnicu. Kreirate nove postupke, opterećujete dodatno rad sudova i tjerate ljude u dodatne troškove. Da ste proveli savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, siguran sam d bi bilo ljudi u Hrvatskoj koji bi vam na ovo ukazali. Međutim niste. Idemo dalje. Članak 15. ovog zakona, zabrana ovrhe na nekretninom ako je iznos koji se naplaćuje ovrhom manji od 20 tisuća kuna. Vrlo dobra intencija. Ali niste rekli niti u uvodnom izlaganju niti kada ste prezentirali ovaj zakon da se ta zabrana ne odnosi na obveze koje su osigurane založnim pravom nad nekretninom, znači hipotekom. Znači niste osigurali da se ova mjera ne primjenjuje na kredite kod banaka. Jer ja baš ne znam previše banaka koje će vam dati kredit a da ga pri tome ne osiguraju u pravilu hipotekom. Dakle protiv koga se ova mjera odnosi? Ova mjera se primjerice odnosi protiv djeteta koje želi naplatiti alimentaciju ali se ne odnosi protiv Zagrebačke banke. Svaka čast. Protu ovrha. Vjerujem da kolegice i kolege koji nisu pravnici nisu baš često u svom životu naišli na pojam protuovrhe međutim oni koji jesu znaju da se radi o instrumentu koji štiti ovršenika da već u ovršnom postupku bez da mora voditi dodatne skupe postupke može vratiti ono što mu je naplaćeno. Jedan od najčešćih takvih slučajeva je kada ovrhovoditelj dva puta naplati istu tražbinu. Prvi put ste otišli u banku, platili ste a nakon toga netko zato što vjerojatno nije proknjižio, nadam se zato što nije proknjižio ne zato što vas želi prevariti i opljačkati ponovno za istu tražbinu pokreće ovršni postupak. E sada ja vas pitam, kada vi odete u banku i platite nekakvo dugovanje što dobijete? Dobijete od banke potvrdu. Međutim u ovom prijedlogu zakona vi kolege iz MOST-a naveli ste da će onaj od koga je dva puta naplaćena tražbina to moći dokazati samo javnom ili javno ovjerovljenom ispravom. Ja znam da kod vas postoji jedan afinitet prema tome da odlazite kod javnog bilježnika i ovjeravate svoje potpise. Međutim, ja vas pitam da li znate što je javna isprava? Očito ne znate. Javna isprava je isprava koju u svojem djelovanju izdaje javno pravno tijelo. Banke javnopravno tijelo nisu. I vi nećete moći voditi protuovrhu kada od banke dobijete potvrdu da ste platili dug, ne, morati ćete ići u parnicu. Međutim, da ne bude sve tako crno, u ovom se zakonu vjerojatno potkralo ali istina je postoji, i mjera koja je dobra i koju treba pozdraviti a to je mjera kojom redefinirate članak 39. zakona i u određenoj mjeri pojednostavljujete sadržaj prijedloga za ovrhu. I to bi uglavnom bilo to što se tiče ovog zakona, ukratko. Postoje razlozi zbog čega je glavni predlagatelj zakona u parlamentarnim demokracijama Vlada. Postoje. Zato što Vlada ima određene instrumente na raspolaganju. Ima stručne službe, ima radne skupine. U izradu prijedloga zakona uključuje i stručnjake koji nisu nužno članovi te Vlade. Međutim, u zadnje vrijeme ima i obvezu provođenja savjetovanja sa zainteresiranom javnošću. Na taj način osiguravamo da sve ove primjedbe koje vam mi jučer i danas iznosimo u ponekad žučnoj raspravi budu izrečene u jednom smirenom tonu, prođu mimo javnosti. Zašto mimo javnosti. Zašto mimo javnosti? Zato da ovakvi poluproizvodi uopće ne bi dolazili pred građane RH i uznemiravali ih. Zato postoji savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, zato postoje radne skupine. Zbog svega navedenog Klub zastupnika SDP-a ima jedan konkretan prijedlog. Idemo pokušati ovo popraviti, idemo primijeniti odredbe koje nam je Poslovnik dao na raspolaganje. I sukladno članku 188. Poslovnika Hrvatskoga sabora da pred nas ne bi više dolazili ovakvi poluproizvodi idemo donijeti odluku da konačan tekst prijedloga zakona pripremi Vlada RH. Ja se nadam da Vladi RH vjerujete, barem bi trebali s obzirom da je resorni ministar koji bi trebao voditi pripremu ovog zakona iz vaše političke opcije. Idemo predati Vladi palicu i idemo napraviti prijedlog zakona koji će biti dobar, koji će onu intenciju koja je u zakonu dobra i korektna pretočiti u tekst koji će se moći izvršavati. Prepustimo palicu Vladi i idemo odraditi posao kako treba.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Grbin, ja moram reći da nisam siguran da je vaša tvrdnja da u svim parlamentima kao što ste vi rekli u Europi Vlada je predlagač zakona, dapače, ja mislim da u mnogim parlamentima su to ili pojedini zastupnici ili skupine zastupnika ili stranke itd.. U nekim parlamentima u svijetu vlade gotovo nikada nisu predlagači zakona nego su to gotovo isključivo članovi parlamenata. Ali dobro, naravno da je, naravno da je to moguće i tako interpretirati. Idemo na replike. Imate nekoliko, a izvolite, povreda Poslovnika. Izvolite kolega Grbin. Što sam povrijedio?
Poštovani gospodine potpredsjedniče, povrijedili ste članak 235. Poslovnika Hrvatskoga sabora zato što ste iznijeli repliku na moj govor a bez da ste prethodno od presjedavajućeg zatražili da vam da riječ za iznošenje replike. Hvala.
Kolega Grbin, vi ste možda vrsni pravnik ali sada i vi znate da potpuno krivo tumačite Poslovnik. No, idemo na replike. Prva replika je uvaženog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovani kolega Grbin, ja zaista cijenim vaše pravničko znanje. Međutim, pozivam vas da umjesto da nam docirate ovdje da svojim konstruktivnim prijedlozima unaprijedite ovaj prijedlog zakona da on bude potpuno efektan na kraju kada se donese. Ja ću vas podsjetiti da ste vi u 4 godine svoga mandata kada ste imali pod kontrolom i nadležno Ministarstvo pravosuđa mijenjali Ovršni zakon 3 puta i niste uspjeli naći načina kako pomoći ljudima. Čak su vam pojedine odredbe toga zakona i odlukama Ustavnog suda stavljene van snage. Također nije to samo jedan zakon ili dio zakona koji vam je stavljen van snage za vrijeme vašeg mandata. Stavljen vam je van snage i masno plaćeni Obiteljski zakon, također dio Zakona o znanstvenoj djelatnosti, visokom obrazovanju, kurikulum zdravstvenog odgoja također i dio Zakona o upravnim sporovima. Pa ne mogu vjerovati da vi ovako na ovakav način tumačite ove zakone. Također jučer sam kroz raspravu primijetio da je gospodin Maras tražio da se ovakav zakon treba donijeti u hitnom postupku, vi sada zazivate savjetovanje sa zainteresiranom javnošću pa vas pitam koliko to SDP-ova ima trenutno? S obzirom na visoki stupanj demokratičnosti u vašoj stranici čini mi se da ste i vi naslijedili ovaj primjer inflacije osnivanja novih stranaka u ovom Parlamentu. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Poštovani kolega, da ste proveli savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, a niste tada bi i ja a i mnogi drugi primjerice profesori sa mojeg fakulteta bili u prilici dati svoje primjedbe i prijedloge za promjenu ovog zakona. Međutim i jučer tijekom rasprave neki moji kolege su vam iznijeli načine kako ovaj prijedlog zakona promijeniti, iznijeli smo ih na odboru a i da ste me pažljivije slušali shvatili bi da vam ja jasno predlažem da mjeru koju ste ugradili u ovrhu radi naplate novčane tražbine proširite i na glavu Ovršnog zakona koji se odnosi na provođenje nenovčanih tražbina. Da vam prevedem na jezik koji ćete možda razumjeti, predlagao sam da ono što ste ugradili u pitanje prodaje nekretnina u ovršnom postupku ugradite i u glavu Ovršnog zakona koja se odnosi na iseljenje iz stanova onih osoba koje nisu bile vlasnici nekretnine iz kojih se sele. A što se tiče zakonodavne procedure, ja živim u uvjerenju da svaki zastupnik ima pravo na svoje mišljenje pa i onda kada je po mojem sudu u krivu. U konkretnom slučaju Ovršni zakon je i suviše važan da bi se donosio u hitnom postupku. To sam vam u krajnjem slučaju i prije nego što je zakon upućen u proceduru više puta rekao. Vi ste prijedlog djelomično uvažili, krenuli ste u redovan postupak što svakako treba pozdraviti ali dajte sad taj zakonodavni postupak napravite do kraja, prepustite ga Vladi koja u većini parlamentarnih demokracija ima zakonodavnu inicijativu i dovršimo ovaj postupak kako treba jer se nadam da ćemo tijekom te rasprave sa zainteresiranom javnošću dobiti konkretne prijedloge koji će ovo unaprijediti. Sa zadovoljstvom ću sudjelovati u njoj i dati vam primjedbe, prijedloge i sugestije. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Nikole Grmoje. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolega Grbin ja bi predložio jednu stvar, možda da vas u SDP-u snime i da vas puštamo kod svih ovih naših prijedloga zakona jer ponavljate uvijek istu stvar da je intencija dobra ali da evo nije to na pravi način napravljeno, da nije struka sudjelovala u tome. Pa ovaj prijedlog zakona je pripreman za vrijeme dok smo mi bili dio vladajuće većine, pripreman je u Ministarstvu pravosuđa i pripreman je sa stručnjacima. Ali naravno da vi ne želite priznati da je i intencija dobra, da je izvedba više-manje dobra, ja se slažem možda da neke stvari treba promijeniti. Samo bi vas još jednu stvar zamolio, osim ove snimke vaše da kolegi Marasu zabranite da govori jer on se zalaže uvijek za nešto suprotno od onoga što vi govorite. Evo hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Poštovani kolega Grmoja, novi ste u Saboru i to se po svakom vašem istupu vidi. Jer da niste novi u Saboru sigurno si ne bi dopustili izreći nešto što je u svakoj parlamentarnoj demokraciji nedopušteno, a to je uopće pomisliti da bi se ijednom građaninu, a kamoli saborskom zastupniku smjelo zabraniti da govori. Ovo je Parlament, potražite korijen te riječi i shvatit će te na što se odnosi, odnosi se na govor, odnosi se na razgovor, odnosi se na različito stajalište. Da što se tiče mojih istupa kada govorimo o vašim prijedlozima zakona oni se ponavljaju. Ali ne ponavljaju se zato što eto tako nemam što pametnije reći, ponavljaju se samo i zato što vi kontinuirano radite greške kolega Grmoja. Ja sam siguran da ste vi barem jednom u životu čuli ono izreku „Da je put u pakao popločan dobrim namjerama.“ To je ono što ste vi priuštili građanima RH pakao koji je proizašao iz vaših dobrih namjera. Kažete mi da je ovaj prijedlog zakona pripremila radna skupina u ministarstvu, odnosno stručnjaci na čelu sa vašim ministrom, sad sam zabrinut. Nadao sam se da u Vladi RH postoje osobe koje će bolje napisati dokument od ovoga, očito sam bio u krivu jer ovo je poluproizvod. Pročitajte prije nekoliko je mjeseci upravo o tom prijedlogu zakona kojeg spominjete Mihajlo Dika ne znam da li ste čuli za dotičnog gospodina da ste u pravnoj struci vjerojatno bi znali ko je, napisao ozbiljan tekst na više od 40 stranica gdje secira taj prijedlog zakona koji je potekao iz ministarstava i navodi sve primjedbe zbog kojih je on opasan po hrvatski pravni poredak. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Stjepana Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče. Javio sam se za repliku jer me potaknula evo rasprava uvaženog kolege Grbina, moram reći da se u potpunosti s njim slažem kao gradonačelnik Grada Čakovca mogu reći da je Grad Čakovec ima 104 stana koja dajemo socijali od toga imamo trenutno na listi još 20 ljudi za čekanje. Jer svi stanovi su popunjeni. Grad Čakovec ima koeficijent razvijenost 104. Zanima me što će biti s onim gradovima koji nisu toliko razvijeni i koji nemaju stanove? Imam primjer gdje jedna osoba iz općine prebacila prebivalište u Grad Čakovec jer vjerujem da će tamo dobiti prije smještaj. Znači tim osobama šta će biti s njima? Primjera, i ja sam jučer upozoravao da se na 2432 javne dražbe se vrše godišnje. Gdje će ti ljudi završiti? Na koji način će im država osigurati stanove? Da li će to prebaciti kao obavezu jedinicama lokalne samouprave? Pa mi nemamo iz čega. Želio bih znati, znači ako osoba kojemu je to prva nekretnina nakon ove liste čekanja koju ja imam u gradu Čakovcu, znači čisti je primjer koji možete vidjeti gdje će njemu država u Čakovcu osigurati stan. Iznajmljivat će? Kupovat će? Da li ćemo graditi POS stanove? To su stvari o kojima bi trebali, koje se ne znaju kako će se riješiti, a nitko tu o njima ne priča. A dogodit će se problem i to u svim gradovima i općinama na području RH. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovorit će na repliku uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Kovač jučer smo tijekom rasprave od zastupnika iz kluba MOST-a čuli da ćemo imati 18 mjeseci da riješimo taj problem. 18 mjeseci za improvizaciju. Međutim, ovo što ste vi rekli je srž problema i načina na koji bi ga trebalo rješavati. Trebalo bi ga rješavati ne kroz Ovršni zakon, jer Ovršni zakon je nešto sasvim drugo. Ovršni zakon je postupovni zakon. Mi bi trebali to rješavati kroz one zakone koji reguliraju pitanje odnosa RH prema građanima RH koji se nalaze u teškoj socijalnoj situaciji. I onda bi trebalo osmisliti rješenje koje neće trajati 18 mjeseci već će biti dugoročnije i rješenje koje se neće odnositi samo na one građane RH kojima se prodaje njihova jedina nekretnina već će se odnositi i na one građane RH koji se iseljavaju iz nekretnina koja nikada nije bila u njihovom vlasništvu. I na sve one druge građane RH kojih evo i po vašim riječima u Čakovcu koji spadaju u razvijenije dijelove RH ima mnogo. I u Puli iz koje ja dolazim koja također spada u razvijenije dijelove RH danas sam vidio rizik siromaštva i iza grada Zagreba. Istarska županija je druga po tome kolika je, koliko je rizik siromaštva nizak u njoj. Ali i u Istri ima ljudi koje treba zbrinuti i o čemu se brine lokalna samouprava. Na ovaj način mi nećemo postići apsolutno ništa. Ponovit ću ono što sam rekao. Ovdje se radi o jednom velikom požaru kojeg netko pokušava ugasiti kantom vode. Hvala.
I zadnja replika je uvaženog zastupnika Blaženka Bobana. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Grbin, ja uistinu dobro ste rekli da je dobra intencija i da pozdravljate intenciju. Ja također pozdravljam intenciju, ali ću kroz repliku vama jer ste govorili o obvezama lokalne uprave i situaciju u lokalnoj upravi vezano za donošenje, odnosno dodjelu u najam socijalnih stanova potrebitima s područja lokalnih uprava doprinijeti ovom, a ne kao vi kritički osvrčati se na način da, reći ću vam na žalost i vaša i moja i sve lokalne uprave iz Hrvatske još uvijek rade temeljem zakona iz '96. godine Pravilniku o dodjeli stanova socijalno ugroženima u lokalnoj zajednici. To je na žalost i taj zakon također treba pod hitno mijenjati i dopunjati. Moram također reći, rekli ste i u svojem izlaganju da veliki dio lokalnih zajednica ne može ispuniti tu obvezu. Ne mislim da je tako, jer ja znam da dobar dio lokalnih zajednica je uistinu ispunio tu obvezu. Na žalost točno je to samo jedno u tom svemu što temeljem tog zakona iz '96. niz lokalnih zajednica nije donijelo pravilnike po kojem će uopće to raditi, niti raspisivalo natječaje po kojem će dobivati socijalno ugroženi s područja tih lokalnih zajednica svoje stanove. To je problem i to treba zbog toga hitno mijenjati taj zakon iz '96. godine gdje bi se ugradile i obveze prema lokalnoj zajednici sa kriterijima, a ne da se prepušta pojedinoj lokalnoj zajednici da temeljem pravilnika donosi kriterij i da temeljem pravilnika raspisuju natječaje, a mnogi od njih i ne donose te pravilnike. Zato vas molim, oprostite na maloj edukaciji iz tog područja, iz tog segmenta iz lokalne uprave. Ali uistinu reći ću samo za kraj ovo. Uz ovu intenciju, jako dobru intenciju doprinesimo svi tome i sa popratnim zakonima, pravilnicima i na neki način suradnju sa lokalnom zajednicom da se i ti drugi zakoni pod hitno mijenjaju i da na neki način obveze lokalnih zajednica budu na neki način [[Upadica Reiner: Hvala.]] uniformirane za cijelo područje Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Uvaženi kolega ja vam se zahvaljujem na vašoj replici. Iz nje se vidi da ste dugi niz godina proveli u lokalnoj samoupravi. I svaki ovakav doprinos raspravi je dobar. Međutim, ja vas moram dopuniti. Razgovarao sam tijekom proteklih nekoliko dana sa svojim kolegicama i kolegama koji dolaze iz onih jedinica lokalne samouprave koji uopće nemaju u svojem vlasništvu stambene jedinice koje bi dodjeljivali socijalno potrebitima. Dakle, to je još jedan problem. Mi ćemo ovdje ponovit ću neke stvari riješiti na 18 mjeseci, a nakon 18 mjeseci ako nemate sreću da živite u gradu Zagrebu, Puli ili Čakovcu koji iako imaju problema u realizaciji tog dokumenta, tog pravilnika o kojem ste govorili ipak ga koliko toliko realiziraju. Ako nemate sreće da živite u takvim jedinicama lokalne samouprave već u nekoj maloj općinici ili nekom malom gradu koji uopće nema stanova u svom vlasništvu što onda? Završavate na ulici. Još jednom, doista se radi o dobroj intenciji, doista se radi o intenciji koju treba pozdraviti. Ali radi se o intenciji kojoj nije mjesto u Ovršnom zakonu već u drugim propisima i radi se o intenciji koja je nedorečena, nepotpuna i ne nudi niti polu rješenje za ozbiljan problem koji RH ima. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo prijeći na Klub zastupnika nacionalnih manjina i vrijeme će podijeliti uvažena zastupnica Lekaj Prljaskaj i kolega Kajtazi. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Htjela bih se osvrnuti na prijedlog izmjena i dopuna Ovršnog zakona i istaknula bih nekoliko točaka. Problem s kojim se susreću ovršenici i javni bilježnici pa i sudovi jest i problem dostave. Dostava se obavlja putem Hrvatske pošte, a dodatne komplikacije se pojavljuju uslijed samih pravila tvrtke ali i zbog nažalost moramo reći i nedovoljne educiranosti poštara. Primjerice pošiljka se često dostavlja u prijepodnevnim satima kada dio ovršenika radi i nisu kod kuće pa se posljedično pošiljka vraća, a primatelj ne zna niti može saznati kakav mu je podnesak poslan. U međuvremenu rješenje će postati pravomoćno, a ovršenik uopće toga nije niti svjestan. Drugi problem i nejasnoća koja se pojavljuje je stvaranje dodatnih troškova ovršeniku slanjem obavijesti. Ja bih samo rekla kako bi to izgledalo u praksi. Na primjer imamo ovrhovoditelja komunalno poduzeće koje ishodi kod bilježnika 50-ak klauzula na svojim rješenjima, koje bez odgode čak isti dan dostavlja u FINA-u. Bilježnik o tome šalje obavijest ovršeniku koju obavijest ovršenik može primiti kroz nekoliko dana ili ako ne primi prvi put onda tek protekom 30 dana, a ako ni tada onda oglasnom pločom. Dakle, tu je velika vjerojatnost da će tu obavijest primiti nakon što će već njegovo pravomoćno i ovršno rješenje biti provedeno. Posebno bih istaknula nelogičnost po kojoj obrtnik odgovara čitavom svojom imovinom za svoje obveze. I to počevši od pretpostavke da obrtnik kao fizička osoba obavljanjem obrta stječe sva prava koja su nastala takvim poslovanjem. I kao što nam je poznato i sudska se praksa dosada priklonila stavu potpune odgovornosti obrtnika. Osim navedenih poteškoća potrebno je spomenuti i problem s kojim se susreću sudovi u provođenju ovršnog postupka kao krajnjeg oblika realizacije odgovornosti obrtnika. Obzirom na postojeće regulative iz Zakona o obrtu neophodno bi bilo utvrđivati koja imovina obrtnika sačinjava onu imovinu kojom obrtnik odgovara za svoje obveze. I smatram da bi zakonodavac trebao ispraviti tu nelogičnost u Zakonu o obrtu i predvidjeti da obrtnik odgovara za obveze samo imovinom koju je unio u obrt. Što se tiče rješavanja javnih bilježnika povodom istaknutih prigovora na rješenje o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave dolazi do mogućnosti kako zlouporabe rada javnih bilježnika tako i sumnji u njihovu nepristranost. I sve je točna činjenica da su sudovi u svom radu nepristrani, a ovako je na ovaj način derogirano ovlaštenje javnim bilježnicima koje bi trebalo biti u nadležnosti sudova. Isti ne mogu odlučivati povodom istaknutih prigovora. Nigdje u svijetu ne postoji da netko u prvom stupnju kao što je ovdje javni bilježnik donosi rješenje ovrhovoditelju za platež određene tražbine da istodobno odlučuje o prigovoru ovršenika znači suprotne stranke. Takva zakonska odredba dovodi do mogućnosti zlouporabe prava i stvara pravnu nesigurnost. Smatram da javni bilježnici ne bi trebali odlučivati o prigovorima ovršenika u prvom stupnju upravo iz razloga što se time ozbiljno narušava neovisnost i nepristranost javnih bilježnika u postupku. Naime, kako nije moguće u parnicama kod ovlaštenih sudova svojevoljno birati kod kojeg će se suca voditi određeni postupak smatram da bi tako trebao biti i odabir javnih bilježnika koji provode ovrhe. Sumnju u nepristranost i neovisnost dovodi upravo činjenica da sami ovrhovoditelji biraju kod kojeg će javnog bilježnika pokrenuti ovršni postupak. I trebalo bi poraditi i na načinu na koji se ovrhe trebaju dodijeliti javnim bilježnicima. Pa ukoliko bi javni bilježnik i bio ovlašten odlučivati o prigovorima ovršeniku u prvom stupnju smatram da bi se u tom slučaju trebalo primjenjivati metodu raspodjele ovrha na isti način na koji se raspoređuju i ostavinski predmeti. U tom slučaju javni bilježnici bi mogli nepristrano i neovisno odlučiti o osnovanosti prigovora ovršenika. Time bi se poboljšao položaj ovršenika jer bilježnici ne bi štitili svoje ovrhovoditelje već bi neka rješenja bila i odbačena. Nitko ne spori da je sam ovršni postupak zbog interesa vjerovnika i samog pravnog poretka nužan no zakonodavna rješenja moraju odgovarati interesima i potrebama građana. Također, posebno bih istaknula i nelogičnost, dajem sad riječ kolegi, jesam prešla 9 minuta? Jesam. Evo, hvala vam.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Prijedlog ovog zakona ću podržati jer smatram kako se radi o jednom malom iskoraku kad govorimo o području stanovanja i socijalne sigurnosti građana iako ne i o rješenju cjelokupnog problema. Ovršni zakon je samo jedan od problema koji trenutno ugrožava naše građane, a problem je nažalost puno širi. On je i jako aktualan imajući u vidu nadolazeću zimu i probleme koje imamo sa stambenim zbrinjavanjem. Na desetke obitelji je koje svakodnevno javljaju u moj ured. Situacija je posebno tužna jer je jasno da postoje nekretnine u vlasništvu Republike Hrvatske koje zjape prazne i s vremenom propadaju. S druge strane obitelji završavaju na ulici ili žive u stalnom strahu da im se to ne dogodi. Svjedočim prisilnim iseljavanjem mnogočlanih obitelji sa djecom, a još gori su problemi onih građana koji već desetljećima žive u kućama i stanovima za koje ni banke nisu zainteresirane. Želim ovom prilikom reći nešto o njihovom položaju. Problem Roma koji stanuju u tim neljudskim uvjetima je kroničan, a široj javnosti nije zanimljiv niti je to ikada bio, da je bio odavno ne bi postajalo. Postojala je navika i prihvatljiva da Romi žive u neprihvatljivim uvjetima dok državni uredi koji upravljaju državnom imovinom ni sami ne znaju što im je na raspolaganju. To je inače informacija koju sam ja dobio na jednom sastanku od visokorangiranog djelatnika DUUDI-a. Moram reći da već duže od godinu dana pokušavam organizirati sastanak sa predstojnikom tog ureda, ali je on uvijek previše zauzet, nedostupan ili odgađa. Nadam se da će nova Vlada promijeniti takav način funkcioniranja jednog od najbitnijih državnih ureda. Vrlo je teško pronaći rješenja za osobe koje će dočekati zimu u kolibama i šumama, pogotovo kada su meni kao saborskom zastupniku državni uredi koji raspolažu imovinom nedostupni, a lokalne vlasti i centri socijalne skrbi nemoćni ili nezainteresirani što ovisi od slučaja do slučaja. Oni uredi koji imaju volje nešto učiniti kao Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje nemaju utočišta za to u zakonima ili sredstvima na raspolaganju da djeluju u tom smjeru. Postoje stručni, iskusni ljudi u tim uredima koji problem razumiju, voljni su nešto učiniti, ali ne mogu učiniti ništa bez pozitivnog vjetra u leđa u vidu političke podrške nove saborske većine odnosno 14. Vlade RH. Upravo na to želim staviti naglasak. U pregovorima koje sam vodio naveo sam kako želim da se stambena pitanja pripadnika Romska nacionalne manjine rješavaju sukladno Nacionalnoj strategiji za uključivanje Roma koju trebamo dodatno izmijeniti i to na način da se za to nadležnim ministarstvima osiguraju sredstva i postave jasniji rokovi. Mehanizam i sredstva da rješavamo pitanje osoba koji nemaju ništa da bi im moglo biti ovršno moramo iznaći što prije i to mora biti jedan od prioriteta u predstojećem razdoblju. Cilj je jasan i ja sam spreman podržati bilo kakvo rješenje koje vodi k njegovu realizaciju. Nije prihvatljivo da u Ustavu piše da živimo u socijalnoj državi, a da djece žive po šumama, da se rađaju u kolibama, da žive bez struje i vode, a da ne govorim o internetu i ostalom što je standard u razvijenom svijetu. Od vas kolege, ali i novog premijera očekujem da što prije pronađemo dobar model rješavanja problema onih kojima ništa ne može biti ovršno jer ništa ni nemaju. Veći dio problema koji se tiče legalizacije romskih naselja smo riješili u 7. sazivu Hrvatskog sabora, a u ovom 9. očekujem da napravimo iskorak u unapređivanju uređivanja tih naselja. To je interes i većine i manjine. Nikome nije u interesu da u Međimurju, Osječko-baranjskoj, Primorsko-goranskoj i ostalim županijama imamo obitelji koji žive kao u 18. stoljeću i ne samo tamo. Takvih slučajeva imamo i u gradu Zagrebu. Prije dva dana sam po tko zna koji put dobio upozorenje romskog predstavnika oko situacije Roma iz Delnice koji će sa obiteljima još jednu zimu dočekati u šumi bez krova nad glavom. Problem je djelomično riješen dostavljanjem starih policijskih kontejnera. Ali pitam se, rješavaju li se stambeni problemi manjina tako da ih smjestimo u limene kontejnere. Poznati je primjer Roma iz Koprivničko-križevačke županije naselje Drnje koje izgleda više kao 16. nego 18. stoljeće. Ovaj prijedlog zakona jasno navodi kako je potrebno osigurati od tri do pet milijuna kuna za njegovu provedbu i ja to podržavam. Ne mislim da bi bilo tko od naših građana pogotovo onih sa obiteljima trebalo završiti na cesti. Međutim, što sa onima koji već nemaju ništa. Više puta sam ponavljao da problem je jeftinije rješavati na sustavan način sa pozicije opterećenja socijalnog sustava, a posebno kada govorimo obrazovanje koje je direktno vezano sa mogućnošću zapošljavanja. Dok Rome i ostale manjine sa nerazvijenih područja ne uključimo u sustav rada i obrazovanja i dok im ne osiguramo minimalne uvjete za pristojan život ne možemo uopće govoriti o sveobuhvatnom oporavku zemlje i romska naselja su dio Hrvatske i to su već 700 godina. Pitanje je hoćemo li iako znamo da moji sunarodnjaci u Primorsko-goranskoj ili Koprivničko-križevačkoj županiji svoje probleme neće riješiti sami. Pitanje je hoćemo li ih i dalje držati prepuštene sami sebi i centrima za socijalne skrbi. Kao što sam već rekao to nije situacija koji je novi fenomen kao što je to slučaj sa ovrhama i kreditima nego je to problem koji je prisutan već 700 godina na području Hrvatske. To je problem osoba koje nikada nisu imale priliku raditi i podići kredit, to je problem osoba koje stanuju u nekretninama u tako lošem stanju da ih ni banke ne bi htjele uzeti. To je naša zajednička sramota. Ovim putem apeliram da u državnom proračunu o kojem ćemo vrlo brzo glasati pronađemo sredstva koja ćemo posredstvom nadležnih ministarstava usmjeriti prema rješavanju problema koje sam načeo. To su problemi koje hitno trebamo rješavati, to su problemi koje moramo početi operativno razrađivati prije početka predstojeće zime, to su problemi koji zahtijevaju pozitivnu uredbu Vlade i izmjene zakona, to su problemi koje možemo i moramo rješavati sa iskustvom naših ljudi u institucijama koji čekaju sredstva i normativni okviri da nešto učine. Ovim putem molim sve kolege saborske zastupnike da me u tome podrže. Još jednom ponavljam, da je ovaj prijedlog zakona o kojem raspravljamo dobar, dobar je predviđa konkretna sredstva i ja ću ga zbog toga podržati ali i upozoriti da je već sada vidljivo da on dugoročno ne rješava ništa osim problema onih koji su trenutno pogođeni socijalnim katastrofom kao što je izbacivanje na ulicu iz jedne nekretnine. Hvala.
Hvala lijepa. Na izlaganje kolegice Lekaj Prljaskaj imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Mare Kristića. Izvolite.
Poštovana kolegice Lekaj ja pozdravljam vašu raspravu, pozivam vas također da se u ovom periodu rasprave koja će uslijediti do drugog čitanja i donošenja konačnog prijedloga zakona, date svoje prijedloge kojima ćete ga unaprijediti. Imali ste dvije primjedbe, jedna se odnosila na dostavu rješenja, odnosno uvođenje posebne obavijesti, ona je uvedena upravo iz razloga jer su se brojni ovršenici bunili da nisu bili obaviješteni o tome da je odluka o ovrsi postala pravomoćna i da bi oni u međuvremenu bili, našli neki način da spriječe ovrhu ili da je barem privremeno odgode. Odnosno da su imali neke kapacitete da se ta ovrha ne odgodi. A drugo pitanje se odnosi na to da ste konstatirali kako ovim prijedlogom zakona nije na adekvatan način uređeno pitanje odgovornosti kada govorimo o ovrhama nad trgovačkim društvima i obrtima. Nažalost to je predmet jedne druge regulative Zakona o obrtu jer je Zakonom o obrtu propisano da obrtnici odgovaraju za nastalu štetu cijelom svojom imovinom. Kao što smo već i govorili tijekom rasprave ovaj zakon se dotiče brojnih drugih zakona i konačan prijedlog zakona i konačna intencija ovog zakona da bi on bio primijenjen u najboljem mogućem smislu biti će moguće tek kada promijenimo i neke druge odnosne zakone. Evo, hvala.
Hvala. Odgovoriti će uvažena zastupnica Lekaj-Prljaskaj.
Uvaženi kolega, ja sam nastojala ukazati na probleme jer prije nego što sam postala saborska zastupnica vodila sam ovrhe i upoznata sam znači sa cijelim postupkom i ja se nadam da će se uvažiti ove primjedbe. Zahvaljujem.
Hvala. Na izlaganje kolege Kajtazija imamo isto nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Ivana Vilibora Sinčića. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo kolega Kajtazi vi ste spomenuli loš odnos DUDI-a kada treba upravljati nekretninama prema klijentima, prema građanima. Ja bih isto htio podijeliti jedno svoje iskustvo. Kada sam istraživao jedan slučaj ovrhe tada nije bio DUDI, bio je AUDI, Agencija za upravljanje državnom imovinom. Moram reći da sam vrlo neljubazno primljen u samu zgradu na porti a od nekih, netko od dužnosnika me uopće nije htio primiti. Nego što se radi, tu vam je telefon, zovite tu tri metra dalje u sobi je netko, netko će vam se tamo javiti ili zovite gore na 3., 4. kat ali ne primiti, primiti vas ne možemo. Kako se upravlja nekretninama što se tiče gradova općina, županija, evo spomenuti ću slučaj grada Zagreba. Znam jer sam često bio u Gradskom poglavarstvu na Trgu Stjepana Radića, znam jer mi pričaju ljudi koji traže da ih se negdje smjesti, zna se da su duge liste čekanja. Njima se tamo jednostavno kaže, gledajte, nađite gradski stan, provalite, budite tamo neko vrijeme, možda poslije to legaliziramo, možda vas deložiramo ali biti ćete par mjeseci, koju godinu smješteni. To se radi. To se ne smije tako raditi ali to se radi. Zašto? Zato što ne funkcionira sustav, zato što je sustav izrazito spor. I da se sustav pita ljudi bi već 100 puta umrli, umrli na cesti. A što se tiče ovog prijedloga zakona ovdje se spominje, dakle daju se na korištenje nekretnine u vlasništvu RH. Nije izričito navedeno, misli li se tu na središnju državu, dakle ono što je u vlasništvu DUDI-a, ministarstava, Ministarstva obrane itd. ili se tu misli i na lokalnu državu. Nije izričito navedeno, ali pretpostavljam iz rasprave da se odnosi dakle i na središnju državu i na jedinice lokalne samouprave. Pa evo molim predlagatelje da već kada će biti netko njihov, kada će imati riječ da pojasni tu problematiku.
Hvala. Evo odgovoriti će uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi.
Uvaženi kolega upravo ste me potaknuli na nešto što nisam u samoj raspravi napomenu i zahvaljujem se na tome. Između ostalog koristim priliku i da se zahvalim na onim deložacijama koje su prema pripadnicima Romske zajednice a vi ste tu i tamo nekad i pojavljujete. Mislim to je žalosno jer radi se o deložacijama u biti u kojima, kao što sam napomenuo maloprije objektima koji možda nemaju nikakve uvjete za življenje, ali ipak pripadnici, i još i propadaju, a pripadnici Romske zajednice su u tim objektima i na kraju bez rješenja oni ulaze u te objekte i poslije toga se traži da se naplaćuju zato što su unutra. I mislim da na tome moramo stati i moramo naći sigurno neko rješenje a sigurno rješenje postoji ali bi trebali isto tako centri za socijalnu skrb, isto tako preuzeti neku svoju odgovornost u rješavanju toga a ne na neki način se slabo ili nikako se ne brinu o tome. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika isto na kolegu Kajtazija je uvaženi zastupnik domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi kolega Kajtazi, da vi ste dotakli zapravo jednu jako važnu temu a to je raspolaganje državnom imovinom koje kako ste i sami rekli nije najčešće bilo najefikasnije. Ako je istina a nemamo razloga sumnjati da nije ovo što je kolega Sinčić govorio da se ljudima govori u Gradskom uredu to je onda stvarno žalosno. Gospodarenje imovinom je problem, čuli smo i da u jedinicama lokalne samouprave evo i one iz koje ja dolazim postoje liste čekanja, dakle jedinice lokalne samouprave nemaju kapacitete ovaj problem kako je predloženo ovim zakonom između ostalog to rješavati same. Država možda ima ali da li država i zna što je sve u njezinom vlasništvu. No ono što je možda svjetla točka u svemu ovome do sada smo imali Državni ured za upravljanje državnom imovinom tzv. DUUDI, a sada ćemo imati MUDI, Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom pa će to valjda poboljšati situaciju. Hvala.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi.
Uvaženi kolega upravo u vašoj županiji iz skoje vi dolazite postoji toliko nekretnina gdje ni sam DUUDI ne zna da postoje određene nekretnine. To konkretno mislim na prostorije … [[Govornik se ne razumije.]] koje sam i sam bio, imao sam priliku na terenu obilaziti i vidjeti te su pripadnici Romske zajednice i pored tako lošeg objekta kao što sam maloprije napomenuo, oni su spremni ući i uložiti određena sredstva samo da bi imali neki određeni krov nad glavom. Iako napominjem da ni objekte koje se nalaze da nisu. Upravo radi toga u samoj raspravi sam napomenuo da godinu dana pokušavam sa predstojnikom ureda doći do njega i pokušavali smo do prošle godine, slao sam mailove i onda poslije toga sam prestao i skoro dva puta mjesečno sam mu slao dopise na koje ni jedan mi nije odgovorio. U 5 mjesecu sam i u 6 prestao više da mu šaljem jer sam vidio da od toga nema nikakvog smisla. Upravo da mu ukažem na nedostatke i na prilike da se može … rješavati odnosno u vašoj županiji ima puno takvih nekretnina koje su pod DUUDI-jem, Državnim uredom za upravljanje državnom imovinom i što mislim u tom konkretnom slučaju mogli bi rješavati jako puno pripadnika Romske zajednice. Hvala.
Hvala. Repliku ima i uvaženi zastupnik Tomislav Klarić. Izvolite.
Uvaženi kolega Kajtazi vi ste svoju raspravu malo proširili i ja to pozdravljam jer ste dostojan zastupnik svoje nacionalne manjine. I u svakom slučaju jedan problem, a o njemu smo govorili više mi koji smo bili na pozicijama čelnika jedinica lokalnih samouprava je ta državna imovina. I činjenica je da država ni sama, niti DUUDI, niti nekadašnji AUDI ni sami ne znaju što imaju na terenu i ti objekti su uglavnom u katastrofalnom stanju. A kad se pojavi nekakva potreba ili zahtjev onda su procedure užasne ne samo za pojedince o kojima ste vi govorili nego čak i za gradove i općine. I činjenica je da ono što je u vlasništvu jedinica lokalne samouprave da one itekako vode brigu o tome a ono čime upravlja AUDI ili DUUDI je u takvom stanju da se to jednostavno raspada a jedinice lokalne samouprave nemaju zakonskih mogućnosti da bi to osposobili. Ja se toplo nadam da će se to sa ovim novim ministarstvom itekako primijenit i ne vidim razloga zašto jedinice lokalne samouprave, gradove i općine ne bi mogle upravljati tom imovinom kad su već dosad se dokazale da sve ono što nam je dato da smo pretvorili praktički u zlato. A što se tiče Romske manjine u našem području, palo mi je na pamet kad ste vi govorili budući da ja imam iskustva u kontaktima sa Romima na mom području, iako ih je vrlo mali broj svega nekoliko obitelji, koliko god im mi pomagali i u onom djelu smještaja djece u vrtiće, u financijskim pa i tih 18 mjeseci nije u biti ništa. Mislim da bi u tom djelu trebali svi zajedno promišljat na onaj način nemoj čovjeku dat ribu da bi mu pomogao, nego ga nauči kako će tu ribu loviti. Ali iz svog iskustva vam mogu reći koliko god smo im tražili posao, omogućavali da jednostavno teško oni to prihvaćaju. I mislim da je tu uloga svih nas da postepeno te ljude asimuliramo u naše društvo da promijenimo i njihov mentalni sklop razmišljanja, da oni moraju sami shvatiti da tu ribu moraju lovit jer od te ribe koju mu netko daje neće imati puno koristi, a u biti će se stalno ponavljati jedni te isti problemi. I mislim da tu kao društvo, kao zajednica, kao jedinice lokalne samouprave svi zajedno trebamo složiti glave da se tim ljudima pomogne da se uklope u život sredine u kojoj žive. Jer uvijek će bit tu onda takvih problema. Dobro znam problem u Delnicama koji se pojavljivao.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi.
Uvaženi kolega u potpunosti se slažem s vama. No, prije toga htio sam vam samo skrenuti da isto tako za lovljenje ribe treba određeni pribor da bi ju se ulovilo. Mislim da pripadnici Romske zajednice, postoji Nacionalna strategija za Rome koja upravo obuhvaća stanovanje, obrazovanje, zdravlje i zapošljavanje. Kad bi na tome bar počeli nešto činiti mislim da bi Romska zajednica osjetila to jer to je upravo ono što sam i ja u više navrata znao reći da je u 7. sazivu neki mali iskorak napravljen. I zato ja očekujem od 9. saziva da ćemo jedan veći iskorak napraviti u svemu tome. I moram vam reći još nešto drugo, a to je da ja sam osobno jako sretan ukoliko se, a nadam se da bude bilo posebno ministarstvo od kojeg očekujem isto tako da će odraditi i raditi sve ove nedostatke DUUDI-ja koji nisu i da će nam biti na neki način pristupačno i da ćemo, nećemo morati čekati godinu dana da bi nam netko odgovorio na dopise nego da ćemo sigurno dopise dobivati puno brže i da će puno efikasnije djelovati. Ja jedino što očekujem i pozivam sve vas koji dosad da svi zajedno nešto učinimo. A mislim da možemo puno toga učiniti, jedan ne može ali svi zajedno možemo učiniti i poboljšati Romskoj zajednici koji su na našim prostorima više od 700 godina. I slažem se potpuno s vama kad ste rekli njima ne treba dati ribu, nego treba ih naučiti loviti ribu. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je ona uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Kajtazi, drago mi je da ste ovu temu proširili. Međutim, htio bih naglasiti kako nije u pitanju samo manjine već evo u ovom slučaju koji ću ja navesti većinski narod. Dakle, ali prije toga samo da kažem evo općina Mikleuš koja je na mojoj županiji je imala do negdje prije 150 učenika sad ima 90. Zašto to govorim? Općina Voćin koja je nažalost jedna od najnerazvijenijih općina u RH tamo se 1992. došlo oko 300 obitelji iz područja Letnice, negdje oko 1300 osoba. Oni su od 2001. kad je dobivena suglasnost za njihovo stambeno zbrinjavanje a negdje 2004. je krenula obnova kuća gdje je država dala materijal i pomogla tim ljudima da se stambeno zbirnu. Međutim, dan danas za veliku većinu njih nije riješeno, nisu riješeni imovinsko pravni odnosi, jer čak i Agencija za promet nekretnina se ispostavilo da nije vlasnik tih nekretnina. Mi imamo i evo dobili smo i Ministarstvo demografije imamo i uskoro će biti formirano Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom i ova pitanja jednostavno potrebna je suradnja svih nadležnih tijela, svih ministarstava da se takva pitanja što prije rješavaju. Jer bez rješavanja tih pitanja, posebno kad govorimo o stambenom pitanju teško da će i Ministarstvo demografije nešto moći napraviti. Jer te obitelji pitanje je još koliko će imati strpljenja i kad će doći na onaj trenutak kad oni jednostavno kažu ako ovdje ne možemo živjeti u svome onda idemo negdje dalje. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Kajtazi. Izvolite. Ne? Hvala. Onda prelazimo na slijedeći klub zastupnika, a to je onaj Stranke rada i solidarnosti, Reformista i Nezavisnih zastupnika u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Željko Lacković. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Cijenjenje kolegice i kolege, prvo želim ukazati na jednu okolnost koja mi pada u oči, a to je da je predlagatelj MOST nezavisnih lista kao predstavnike koji će sudjelovati u radu Hrvatskog sabora i njegovih radnih tijela odredio svoje zastupnike Hrvoja Runtića, Miru Bulja, Nikola Grmoju i Roberta Podolnjaka. Gdje su? Da li je to isti taj MOST nezavisnih lista koji želi kažnjavati saborske zastupnike ako ne dođu u petak na glasovanje, a kada oni daju ovakve prijedloge koji neću reći nemaju vezu s vezom, ali pokazuju neozbiljnost uopće rada Hrvatskog sabora kao zakonodavnog tijela, onda bi barem trebali biti ovdje da čuju što im je rekao kolega Grbin ispravno, točno što su oni sad ovim zakonskim prijedlogom, odnosno izmjenama zakona, Ovršnog zakona željeli postići, a šta će učiniti. Jer u ovom obrazloženju imate dvije brojke. Otprilike koliko je kvadrata stan i koliko je prosječna cijena toga stana, koliko će biti to eto teret za tih 18 mjeseci i ni jednu drugu brojku. Nemate sagledavanje ovog zakonskog prijedloga, ali baš izvan jednog drugog konteksta osim kako pomoći onima koji će radi ovrhe završiti na cesti, radi novčanog dugovanja. Dakle, da li smo svjesni to zakonodavno tijelo da ćemo ovakvim smanjivanjem dijela plaće koji može biti izložen ovrsi smanjiti za ni manje, niti više nego 25% kreditnu sposobnost svih onih zaposlenih naših sugrađana koji primaju manje od prosječne plaće u RH. A koji je to broj zaposlenih? Dakle, to je preko 60% svih zaposlenih. Nakon donošenja ovog zakona kada idu u banku i dižu kredit jednostavno su 25% manje kreditno sposobni. Ja sam izračunao, dakle prosječna plaća je 5686 kuna. Na jednu 5000 kuna prosječnu plaću učitelja, dakle ljudi koji imaju sreću danas u zemlji da rade, sada će biti slobodni dio, dakle koji se neće moći ovršiti 3750 kuna, odnosno 417 kuna manje na mjesečnoj razini. Na godišnjoj razini to je 5000 kuna, na kredit od 30 godina to je 150000 kuna. Morate imati dva jamca, 450000 kuna ako su to vaši kolege. Po ovom zakonskom rješenju ja nikad ne bih kupio stan. Bio sam podstanar od '85. do 2005. godine. Kada sam kupovao stan morao sam ga uzeti na 30 godina jer mi je rata bila, za koju sam imao dva jamca, suprugu koja radi u školi, dakle i njezinu kolegicu i ja sam da bi bila rata 3000 kuna, u švicarcima 30 godina. Sad ja pitam šta mi radimo ovim zakonskim prijedlogom? Onemogućavamo mladim obiteljima koje tek kreću u posao da uopće mogu dići kredit, da mogu kupiti stan. A ako ne mogu kupiti stan normalno da će otići negdje van živjeti. Ovdje se proteže jedna velika zabluda, iz Hrvatske odlaze oni koji su ovršeni. Ma upravo suprotno! Oni koji nisu mogli u postupku ovrhe naplatiti svoja potraživanja, a nakon toga su bili izloženi masakru koji se zbiva u ovršnom postupku od onih ostalih jer su ti koji su nešto radili imali svoju imovinu su razočarani otišli iz RH. Onda se spominje da je to ne znam stotinjak slučajeva, a uopće se ne ide od pretpostavke da Ovršni zakon, zakon kao što je rekao kolega Grbin procesni koji mora biti toliko oštar da ovrha bude efikasna. Jer samo efikasna ovrha može zaštititi vjerovnike, a nemojte zaboraviti da je veliki broj ovršenika su neuspješno se uspjeli, nisu se uspjeli naplatiti u ovršnom postupku. To je kao da bi tupili nož sa kojim morate rezati jer to je Ovršni zakon, to je smisao Ovršnog zakona. Humana strana koja mora biti zadovoljena je predmet nekog drugog zakonskog rješenja i to se točno reklo. To mora biti Zakon o socijali koji će predvidjeti da te osobe koje ostaju bez svoje zadnje nekretnine imaju prostora i da ne ostanu na cesti. Vidim da je došao kolega Bulj. Ja sam ispričao jedan i svoj slučaj kako sam ja dizao kredit na 30 godina. Nisam rekao još jednu stvar, a to je da su mi roditelji bili u mirovini pa su imali zajedno 2000 kuna mirovine, ja sam bio ministrant u mladosti, ali nisam imao nikog da mi posudi novac. I bio sam u ratu, ali nisam dobio nikakav stan koji bih mogao prodati kasnije. Dakle, ovo je direktni udar na sposobnost mladih ljudi da se zadužuju. E sad, ako mi kao Hrvatski sabor moramo donositi zakone pred kojima ćemo svi biti jednaki, onda ovo što mi sad raspravljamo svaka čast evo kolega Kajtazi o problemu Roma. Pa vrlo jednostavno! Nemojte plaćati svoje obveze, zapijte, prokockajte svoju imovinu, ne vas isele. Pa šta ima veze, država će vam osigurati evo 120 kvadrata stan. Mnogi nemaju ni blizu takav. Nakon toga će vas, nakon 18 mjeseci lijepo zamoliti da vi izađete iz toga stana. Pa normalno da niste bedasti da izađete iz toga stana, jer oni nemaju nikakav mehanizam da vas iz toga stana potjeraju. Između ostaloga, obveze lokalne samouprave koje se odnose na socijalno zbrinjavanje i koje bi trebale preuzeti ovakve slučajeve bi trebale imati i osiguran izvor financiranja, a to je dakle izravnanjem iz državnog proračuna. Ono što je još tragičnije u ovoj cijeloj situaciji je da ovaj prijedlog zakona je s prijedlogom u prijelaznim i završnim odredbama članak 41. da ovo ¾ neovršivog dijela plaće stupa odmah na snagu što će izazvati još dodatne reperkusije. Dakle, zaključno. Gledajući ranije Sabor pitao sam se zašto i tko nameće određene teme, a sada jednostavno ne mogu vjerovati da raspravljamo u potpuno krivom kontekstu, da imamo slonića u staklani koji je došao da zadivi konkretno u ovom slučaju MOST po poklon za biračko tijelo Živog zida i onda napravi toliku štetu za sve ostale da toga uopće nije svjestan. Ali neće polučiti niti efekte vjerujem niti prema biračima Živog zida jer ovo nije mjera niti zakon s kojim se to treba raditi. Ovaj zakon mora biti efikasan, mi ispred njega moramo biti svi jednaki, naše pravosuđe mora funkcionirati a onda nećete imati niti RBA strane štedionice, nećete imati problem oko dokazivanja da li je neki ugovor lihvarski ili nije. Dakle na stranu intencija ovo je prijedlog zakona koji je nametnut, koji nije apsolutno dorađen u onom minimalnom standardu i sad mi možemo ovdje raditi brainstorming a struku nismo pitali ali smo rekli da će ovo stupiti odmah na snagu. U članku tamo 300 i ne znam kojem kaže da se ovo neće odnositi na pokrenute postupke prije 2006. godine. Zamislite! Još imamo predmete od 2006. godine. Pa dajte rješenja zabranite za komunalne dugove, za periodična dospjela potraživanja uopće pristup sudu. Recite ne može se to rješavati na sudu i to će se lakše riješiti. Na koji način? Pa neka banke daju ili bilo tko treći osiguranje za određene mobitele koje uzimaju na tuđe kartice, osobne karte pa onda kasnije kad će takve ljude iseljavati onda će im država dati stan. Svako demokratsko društvo između ostaloga na jednakosti pred zakonom leži i stoji na odgovornosti i mi moramo razlučiti one koji su odgovorni za razliku od onih koji će ovaj zakonski prijedlog vrlo lako iskoristiti. Dakle, mislim da je ovo jedan od najgorih zakonskih prijedloga koji sam mogao očekivati u Hrvatskom saboru i vrlo rado ću odgovoriti na sve replike koje ću danas dobiti. Hvala.
Hvala vam lijepa. Vaše izlaganje izazvalo je uistinu dosta replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Ivice Mišića, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani kolega Lackoviću ostaje jedno pitanje. Kome ide na ruku ovaj zakon koji se sada predlaže i što će građani imati od toga zakona? Kažemo kada ovršenik bude izbačen iz stana država će se pobrinuti za njega i dat će mu stan na 18 mjeseci. Pa kome se tu ide na ruku? Pa ide se na ruku valjda bankama. To me pitaju i građani baš jučer, pa kažu kome idete vi na ruku? Pa idete na ruku bankama, oni imaju sada komfor. Neće biti više potreban Sinčić i bilo tko drugi da se u medijima vidi već će se znati čovjek je ovršen, država stoji iza njega i riješi se problem. A vidimo i slušamo i ove naše pravnike ovdje, ja nisam pravnik pa ne mogu o tome dovoljno pričati ali primjećujem. Mi ćemo država preuzeti sve na sebe te probleme, banke dobivaju komfor, građani će biti svakako izbačeni, ništa nisu dobili, izaći će iz svoje nekretnine. Pa i prije 15 godina su ljudi vodili računa o ljudima koji su bili ovršeni pa su im pokušali naći neki stan. Mi toga dovoljno nemamo u lokalnim samoupravama. Problemi se nastavljaju, ustvari mi ništa i ne rješavamo. Ja kao gospodarstvenik vidim jedino je rješenje smanjiti parafiskalne namete poduzećima, gledati kako podići plaće građanima da jadni u tome dijelu mogu kako tako plaćati svoje zaduženje i svakako ono što se desilo u francima to treba nekako sankcionirati. Ali nešto se već i napravilo. A što se tiče ovog zakona ja osobno vidim da je to čisti populizam, nek se nešto radi. Što smo radili? Ništa. Otprilike bih tako rekao. Evo pravnike kada slušam, ljude koji se malo više razumiju o zakonu i oni sami govore da s ovim zakonom nećemo ništa posebno dobiti, a posebno građani koji su ovršeni u tome svemu. Hvala vam.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Željko Lacković.
Dakle, ne možemo znati što ćemo dobiti jer ne možemo dobiti niti repliku od predlagatelja koji su se obvezali da će sudjelovati u raspravi. Pa evo ovo je dobra prilika možda da u ovaj kodeks koji ćemo imati o ponašanju saborskih zastupnika oni koji su predlagatelji zakonskih rješenja također budu kažnjeni ukoliko ne prisustvuju takvim raspravama. Dakle, osim što ćete neutralizirati dakle Živi zid i pomoći nešto bankama ali ono što je najgore stvorit ćete nove modele kako se riješiti socijale. Pa će tako Marko dići kredit kod Đure, bit će to novčana tražbina. Oni su dva dobra prijatelja i zajedno će potrošiti taj novac ili će ga čak oročiti ili krenuti u neki posao. Đuro će napraviti ovrhu nad Markovom kućom, Marko će dobiti stan od 120 kvadrata i tamo će zajedno živjeti. I tako jedan drugome međusobno. I opteretit će sudove, opteretit će centre za socijalnu skrb. A ova zakonska rješenja prosječna plaća, manje od prosječne plaće to vam je u ovršnom postupku kao da bi odugovlačili sa svakim izračunom po recimo godinu dana. Poskupljuje, odugovlači, stavlja i samog ovršenika u teži položaj. Dakle, pravu intenciju ovog zakona osim zadiranja u biračko tijelo koje se nalazi u teškoj situaciji i koje pokriva Živi zid ne vidim. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića, izvolite.
Kolega Lackoviću ja ću se uistinu složiti s vama u onom dijelu gdje ste rekli, a svjedoci smo toga jer čitava ova rasprava koja se i danas i ovih dana vodi se svodi u biti na pitanje nekog drugog zakona, ne ovog zakona. Dakle, ovdje govorimo o nekome tko je došao u takvu situaciju da se mora socijalno razmišljati o njemu. To je jedna stvar. A drugo, moramo vam iskreno reći u ovih dva tjedna koliko traje ovaj saziv Sabora toliko sam se toga naslušao i s jedne strane i s druge strane ne znam od NATO, Amerike, Izraela, Palestinaca ne znam čega sve ne, da je tog jeftinog populizma koji se ovdje prosipa više puna kapa i vodi samo jednom, zaglupljivanju naroda. Jer razmišljajući o tome da je netko preuzeo obvezu kako ste i vi preuzeli obvezu kada ste kupovali svoj stan da ćete dobiti novac s kojim ćete kupiti stan, a taj novac vraćati 30 godina, ušli ste svjesno. Ja mogu razumjeti da ste našli u problemu pa to niste mogli i onda treba naći mehanizam kako vam pomoći, ali ne da onaj tko vam je dao novac ne naplati svoje, već da se vama pomogne izvjestan vremenski period da prebrodite tu svoju krizu koliko možete, ali vi svoju obvezu morate ispuniti, morate izvršiti. Sve ovo ostalo o čemu se čitavo vrijeme vodi rasprava ovdje ide samo jednom, zakon o nekakvoj socijalnoj skrbi, način na koji država pomaže tim ugroženom dijelu našeg stanovništva. A da ne govorim o tome da jedinica lokalne samouprave to mogu odgovorno reći jer vodim već 12 godina vode daleko, daleko veću brigu nego što država vodi o tim svojim najugroženijim stanovnicima na svom području. Od bonova za hranu, od novac za ogrjev, od troškova stanovanja od ne znam čega sve ne koji mi to već imamo na terenu razrađeno i to se radi. Dakle ovo o čemu danas govorimo nije predmet ovog zakona jer čitava rasprava se svodi što će biti nakon tih 18 mjeseci kako dat nekome nekakav stan. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika [[Upadica: Može odgovor.]] ne može odgovor, ajmo se naučiti. Ako želimo odgovor na repliku onda to moramo naznačiti. … [[Upadica se ne razumije.]] Niste, ja sam vas baš gledao cijelo vrijeme, ali o.k. Odgovorite ali molim sve kolege postoje pravila po kojima se svi moramo držati. Moramo se javiti za odgovor na repliku ako želimo. Izvolite kolega.
Eto vidite da se možemo sve dogovoriti. Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle, točno ste rekli da je to pitanje socijale ali sada imate dvije vrste socijale. Dakle to bi mi ovdje koji dižemo ruke trebali biti svjesni. Jedna socijala se odnosi onoj gdje su ljudi u teškoj situaciji imaju puno djece, ne mogu se pokrivati, povremeno ostaju bez posla i oni ne mogu doći na red da kroz lokalnu samoupravu dobiju ne znam socijalni stan ili da im se osigura drugi smještaj, ali će biti dovoljno da sve propiskaju i nakon toga sigurno dobivaju stan jer će im to omogućiti zamislite, Ovršni zakon. Pa mi od kada smo prestali prepisivati zakone koje su nam slali iz EU nismo donijeli jedan smisleni zakon koji bi mogao sagledati posljedicu. Pa onda smo rekli tu da će plaćati ovršenik najamninu i sada to stavljamo van jer vidimo da to ne ide jednostavno to ne funkcionira. I sada ćemo malo eksperimentirati sa ovom drugom stranom. Dakle, između ostaloga svi oni koji preuzimaju odgovornost, a zapali su u probleme, došli su upravo radi neefikasnog Ovršnog zakona i neefikasnog pravosuđa. A pravosuđe na kraju krajeva ne mora niti biti efikasno ukoliko će se baviti godišnje sa 100tisuća predmeta HRT pristojbe što smo opet stavili ovdje u zakonsko rješenje, umjesto onih koji vladaju državom odnosno imaju većinu i Vladu, tamo kažu halo ravnatelj prestani koristiti odvjetnike radi to na drugi način, organiziraj, ne mi radimo zakonsko rješenje. I to je populizam i ovo je populizam. Jučer premijer Plenković kaže, mislim da se apostrofirao na kolegu Pernara da je to trend u Europi i da se to neće dozvoljavati ovdje kod nas. Ja se slažem da se u ovom Parlamentu to ne dozvoljava, ali ovo što radimo je sada upravo populizam. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Giovannia Sponza. Izvolite.
Evo poštovani kolega Lacković, podržavam u cijelosti vašu raspravu, ali ono što je najvažnije podržavam vaš stav. Prvo iz razloga što danas naši mladi imaju dva temeljna životna problema. Prvi je posao, a drugo je rješavanje stambenog pitanja. Dakle, kao što ste vi i sami naznačili ovim prijedlogom zakona penaliziramo, onemogućavamo mlade da si riješe jedno ili jedno od temeljnih svojih životnih problema. A drugo, što ste posebno artikulirali je da politikantstvo i populizam koji je prisutan već dugi niz godina, osobito u ovoj sabornici, generirao je da se hrvatsko društvo u cjelini danas nalazi i u teškoj ekonomskoj, gospodarskoj i društvenoj krizi. Ukoliko želimo odgovornu politiku onda moramo prestati sa populizmom i politikantstvom, tražiti odgovorna, cjelovita i održiva rješenja.
Hvala. Odgovorite će uvaženi zastupnik Željko Lacković.
Zahvaljujem. Kolega Sponza dakle još jedan mali detalj na ovo što ste mi replicirali. Dakle ranijim izmjenama Ovršnog zakona mi smo zabranili još jedan institut, a taj institut je predviđao mogućnost da vi kao dužnik pristajte da vam se zaplijeni i veći dio plaće nego što je to zakonom dozvoljeno odnosno propisano. Pa ste vi mogli reći ja radim ne znam još doma, imam prihoda koji se ne evidentiraju, sam proizvodim svoju hranu, imam vrt, mogu uštediti veći dio plaće i ja sam spreman da i preko dvije trećine dakle preko jedne trećine, a sada će to biti jedna četvrtina se meni zatereti plaća kod procjene kreditne sposobnosti, kasnije i kod ovrhe. E sada smo mi to zabranili i propisali da je tri četvrtine zaštićeno, pa sad ja molim one, to ne vrijedi za nas saborske zastupnike mlade koji imamo stan ili smo ga kupili niti ove starije koji su vjerojatno bili svojoj djeci sudužnici, nego ove ove ljude koji imaju plaće od 5 tisuća kuna, njima objasnite koja je njima sada kreditna sposobnost. Raspravljat ćemo o tome kakva je kreditna sposobnost RH, šta kaže Fitch ili Moody's a mi sami ubijamo kreditnu sposobnost svojih sugrađana koji bi trebali biti generator potrošnje na osnovu kojega ćemo planirati i gospodarski rast. A zbog čega to radimo, radi pamfleta, radi populizma, radi skupljanja političkih poena. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Blaženka Bobana.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Lacković, ma ne samo vi nego nažalost gotovo svi mi ovdje uključujući sebe miješamo kroz ovaj prijedlog zakona kruške i jabuke. Jedno je Ovršni zakon a jedno je što mi ispreplećemo, slažem se s vama, zbog populizma Zakon o socijalnoj skrbi ili onaj famozni zakon kojeg sam ja maloprije spomenuo u replici gospodinu Grbinu još iz '96. Zakon o najmu socijalnih stanova. Te dvije stvari mi apsolutno miješamo. Ja se ne bih mogao složiti ni s vama ali ni s kolegama koji kažu da na lokalnoj razini jako dobro se brine o socijalnoj skrbi ali nažalost nema zakona osim pojedinih pravilnika unutar lokalne zajednice koji su regulirali situaciju da tamo poslije donošenja ovoga zakona '97., '98. pojedine lokalne zajednice su već tada podijelile određene socijalne stanove. Danas je već prošlo 20 godina, ti ljudi više nisu socijalna kategorija, oni nisu socijalni slučaj. Dok u istoj lokalnoj zajednici imate rang listu ljudi koji su socijalno potrebiti. Vi donesete pravilnik i onda onaj koji je u stanu, kojemu je dala lokalna zajednica vlastiti stan danas s vama ide na sud i s obzirom neriješeno zakonski, zakonski to dobiva. A u stanu možda danas živi njegov sin poduzetnik ili tko zna tko, u gradskom stanu, općinskom, županijskom stanu. No, to je problem, ponavljam, ne ovaj što je dao prijedlog MOST nego to je problem Zakona o socijalnoj skrbi i zakona kojeg još jednom apostrofiram trebamo pod hitno mijenjati i biti negdje u paketu sa ovim zakonom, Zakonom o najmu socijalnih stanova od strane lokalnih zajednica jer je zaista star i prestar a ne pruža mogućnost lokalnim zajednicama da sudskim putem dobiju nešto što su na dar dali u određenom momentu socijalno potrebitima u svojoj lokalnoj zajednici. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Lacković, ja se referiram na onaj dio gdje ste govorili o masakru, znači ovršnim postupcima. Ja sam isto mišljenja da i tom masakru prethode i drugi masakri prije toga, znači prije samog finala kada dolazi do samih ovrha jer sam i danas nažalost dužan progovoriti o jednoj ovrsi koja se znači ili deložaciji koja se događa u općini iz koje dolazim, iz općine Lopar sa otoka Raba koja nije ni siromašna, gdje su ljudi poprilično imućni, nema puno socijalnih slučajeva ali desila se jedna klasična prijevara. Obitelj sa troje odraslih i dvoje djece danas mora izaći vani jer su davno poželjeli napraviti ono što su htjeli a to je postojeći objekt obnoviti, dignuti ga na višu razinu, riješiti svoje stambeno pitanje, napraviti jedan apartman, zaraditi novce i s time vraćati kredit. Međutim, desila se klasična prijevara jednog izvođača radova koji uzima avans, avans ne ulaže u taj objekt, započinje radove, ostavlja radove u početnoj fazi, nestaje, završava u stečaju a nažalost ta obitelj danas mora izaći van. Pravosudni sustav kaznio je znači jednu klasičnu prijevaru na način da onaj tko je imao poštenu namjeru mora izaći van radi nepoštenih namjera nekih drugih. I to je istina, kažem o kojoj ćemo danas razgovarati i uvijek ima dva kraja. tko je bio pametan ili tko nije znao na vrijeme napraviti dobar potez. Ovaj zakon o kojem govorimo puno je puta mijenjan i mijenjati će se sigurno u budućnosti i još poneki put. Mislim da je dobra podloga da možemo početi razmišljati o nekim mjerama koje država mora poduzimati da bi ipak zaštitila na neki način te ljude koji će kažem u jednoj općini koja se poprilično, koja ima recimo sada nekoliko tisuća apartmana koji su ustvari stanovi u obiteljskim kućama ali koje nije ni jedan u vlasništvu niti općine niti države i pitanje je kako recimo na temelju ovog zakona zadovoljiti jednu takvu potrebu obitelji da se negdje smjesti. Tko će tu pomoći, hoće li na kraju načelnik nešto morati napraviti, da li će reagirati država, jer problem nažalost postoji? Ali o tome ću govoriti tokom dana više puta. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Dakle spomenuli ste vi jednu riječ prijevara. Dakle prijevara je prijevara, kazneno djelo koje treba nadležno općinsko državno odvjetništvo sankcionirati. Da bi oni mogli funkcionirati pravosuđe u globalu efikasno njih se treba upravo rasteretiti sitnih predmeta ovrhe i sitnih nebitnih stvari i onda će zadovoljštinu ta obitelj naći u razumnom roku i prije nego što dođe do same deložacije odnosno iseljenja. Ali opet vam kažem, najčešće se događa to da ne stradavaju ljudi koji upravo radi lošeg Ovršnog zakona nisu uspjeli naplatiti svoje, to su vam situacije stotina i stotina obrtnika a oni se nisu mogli jer su radili ne znam sa tvrtkama, da d.o.o-ima koji su jednostavno ugašeni, oni nisu mogli naplatiti svoje potraživanje ali su uletjeli u masakar. Svi su se njima naplatili pa čak i iz privatne imovine jer kao privatnici jednostavno odgovaraju, odnosno obrtnici kompletno svojom cijelom imovinom. I to su isto tako problemi koji bi trebali biti riješeni kroz Ovršni zakon a ne da se obrtnici izlažu ovakvim situacijama da odgovaraju kompletno svojom cjelokupnom imovinom a njihovi dužnici bježe, nesankcionirani, ne izvršavajući svoje obveze iz ugovora jer su osnovali J.D.O. ili d.o.. Hvala.
Hvala lijepa. Iduća replika uvaženi kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Lackoviću u mnogo čemu se slažem sa vama prvenstveno u tome da ovaj zakon nije rađen na način da analizira posljedice koje će donijeti jer jer kada bi posljedice bile rješavanje samo stotinu ljudi koji će ostati bez stana da oni godinu i pol dana imaju neki smještaj. To je dobra stvar, plemenita stvar ali puno toga negativnog će donijeti. To ste u svojoj raspravi rekli. Prvenstveno ja ne mislim samo da će smanjiti kreditni potencijal nego da će i poskupiti krediti, stambeni zbog toga što će rizik naplate prilikom tih kredita biti veći i kamate će također rasti. Sa te strane pitat ćemo se za godinu, dvije dana zašto u Hrvatskoj su stambeni krediti 5, 6% a u EU ili u Austriji 2%? Pa jedan od razloga će biti i ovakvo nepromišljeno donošenje zakona. Sa druge strane recite mi a ko će iznajmit tim ljudima stan? Znači ovdje kaže da će država plaćati ljudima naknadu mjesečnu za iznajmljivanje stana, pa recite vi meni ko će sad iznajmiti na tržištu tih 100 stanova i kakvi će to stanovit biti? Vjerojatno oni koji ne mogu se nikome iznajmiti jer nitko od privatnih vlasnika neće iznajmiti stan osobi koja će za godinu i pol dana opet biti u problemu i onda će se sa njom morati raspravljati kako da izađe iz stana itd. Pa ovo je neprovedivo, ovo se neće desiti. Nitko tko može stan iznajmiti na tržištu neće tim ljudima stan iznajmiti. Zašto bi im iznajmio, onda se još godinu dana imao problem da li će oni izaći, neće izaći itd. Na kraju ta najamnina mu neće biti niti dovoljna da pokrije određene troškove koje će eventualno imati vezano uz to. Tako da ovo se neće provesti. I bilo bi zanimljivo da netko sa jednim potezom pera sa 3 milijuna kuna riješi problem ljudi koji su ovršeni. Pa to je nemoguće, to je valjda svima u Hrvatskoj jasno da je to nemoguće i da je ovo čisti populizam koji se nažalost ne može ni provesti. Da se bar može za ovih 100 ljudi provesti ja bi bio zadovoljan.
Hvala vam lijepo. Odgovor na repliku uvaženi kolega Lacković.
Hvala. Dakle, dobro sagledana posljedica. Točno je da nitko od privatnih vlasnika neće htjeti iznajmiti u ovakvoj situaciji nekome stan na 18 mjeseci, ali znate tko hoće? Hoće oni koji su već oteli nekome stan na sličan način i imaju ga sa strane pa ćemo mi između ostalog pogodovati i tima koji su oteli stanove i imaju ih viška, ne trebaju ima a njima je u redu i da ih država im plaća najamninu kroz tih 18 mjeseci.
Hvala lijepa. Iduća replika je uvaženi kolega Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Lacković, slažem se naravno u ovom djelu koji ste vi već i uvodno rekli. Mi uvijek kad imamo problem trebamo tražiti rješenje. A ono što je opasno da s rješenjem ne napravimo nove probleme. Naravno da je uloga Ovršnog zakona da bude efikasan. To je zapravo poanta cijele priče. Ono što nastojimo mi ublažiti su posljedice da nekako humaniziramo taj proces. I s vama se slažem da na ovaj način to baš nećemo uspjeti. A zašto? Mi zapravo svakoj, vi ste rekli da ste digli kredit i ja sam dizao kredit, mi kreditom kupujemo vrijeme. Naravno da smo u tom vremenu izloženi i rizicima. I ja ću govoriti sad sa onog aspekta ljudi koji ne spada u domenu državnog odvjetništva što ste vi spomenuli pa se preko javne nabave netko uzme posao po … cijenama pa onda prevari kooperante pa im to ne isplati. Govorit ću o ljudima koji su napravili stanove i onda u tim slučajevima su ostali bez posla pa više ne mogu ispunjavati svoje obaveze. Bankama u tim slučajevima ne treba nekretnina, ono što bankama treba je novac. I one zapravo tu jedinu nekretninu uzimaju kao zalog da imaju sigurnost, jer ljudi su uglavnom vezani uz ono što sami prave i što sami grade. A šta to država može ako se do tog slučaja dođe? Država mora reagirati što prije. Prije svega, ono što ja mislim su aktivne mjere zapošljavanja jer svaki poduzetnik vjerojatno ima logiku da zaposli visoko motiviranog čovjeka koji mora vraćati kredite. Ako pogledamo skandinavske zemlje koje su ulogu sindikata tu veoma podigle na višu razinu, kod nas imamo Zavod za zapošljavanje. Tako čak sindikati preuzimaju tu ulogu, jer i sindikati su motivirani da što prije čovjeka stave, ponovno vrate na tržište rada kako bi mogao ispunjavati svoje obaveze. I to je ono što država mora raditi. Dakle što prije čovjeka vratit da može ostvarivati svoju egzistenciju i na kraju krajeva da može vraćati ono što je dužan. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Dakle, i vi spominjete banke, dakle banke su posrednici između onih koji grade, dakle građevinskog sektora i industrije i nekome prodaju stanove. Dajte vi to organizirajte bez banaka, dakle ne možete. Banka u konačnici potražuje svoj novac i to je ispravno, to je privatno vlasništvo, to smo Ustavom zaštitili, odredili smo se da ćemo biti od 90.te godine tržišna ekonomija i kako bi mi sad zabranjivali da banka naplati svoje? Pa zamislite da vi naplaćujete svoje, da ste vi sad građevinski poduzetnik, nema banke, banke više ne vjeruju u ovaj naš pravni sustav, vi imate nešto novaca, po zanimanju ste građevinac, odlučite se za poduzetnički poduhvat, napravite lijepo zgradu, prodate ljudima stanove, oni kažu na obročnu otplatu mi ćemo vam to plaćati, ali odjedanput evo ga on ne bi plaćao. Dakle, zapao u probleme, ima druge obveze i sad vi imate razumijevanje jedno vrijeme, ali vi kažete gledajte ja sam platio tamo svoje dobavljače, kupio sam željezo, ciglu, sve što treba i oni mene tiskaju. Vi meni morate to platiti, jer mi niste platili odjedanput. I onda dal vi imate razumijevanja za razloge zbog kojih ovršenik odnosno vaš dužnik vama ne plaća? Nemate, vi imate jedinu soluciju da kažete molim vas izađite van da ja to mogu prodati nekom tko će to kupit i meni pošteno platit. Ali nemojmo svaljivat stvar prema bankama, banke su imale El dorado u Hrvatskoj zato jer im je to netko dozvolio, banke su potrebne, one znaju jako dobro i uljudno poslovati i one ako im uredimo zakonski okvir će tako i poslovati. Ali bez banaka ne ide, a ljudi koji su zaista u situacijama lošima gdje ne mogu izvršavati svoje obveze oni će riješiti te svoje probleme upravo kroz socijalnu državu, kroz obveze lokalne samouprave i kroz izravnavanje sredstava iz državnog proračuna jer to lokalna samouprave sama ne može. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je uvaženi kolega Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam kolega potpredsjedniče Sabora. Evo kolega Lacković htio sam replicirati na vašu tvrdnju kad ste kazali da kad se ljudi smjeste u stanove da tko će ih iseliti, da će biti problem državi iseliti ih. Evo mogu reći iz svojeg iskustva imate slučajeva gdje ljudi vode sporove sa državom. Recimo radni spor, izgube ga. Spor je trajao 10 godina, ogromni su troškovi odvjetnika, sudski troškovi itd., zatezne kamate itd. Oni to ne mogu naravno platiti. Dođe ovrhe i izgube svoju jedinu nekretninu. Ima također slučajeva mnogo gdje zbog poreza država prodaje jedinu nekretninu na dražbi. I vrlo blizak slučaj tome vam je jedan od prvih naših slučajeva, slučaj obitelji Vukić. Prema tome, nisam siguran da država neće način da iseli ljude koji su dužni. Dapače, ona uvijek gleda prvo sebe da naplati, a onda recimo ako je bio obrtnik kao što je bio slučaj kod obitelji Vukić. Kad će oni naplatiti svoja potraživanja. To kad jako, ali država će svoje sigurno brzo i efikasno naplatiti. Još jedan primjer zamislite da pošto kolega Šimić jučer na moje pitanje nije dao suvisli odgovor što će biti nakon 18 mjeseci, a to je jako bitno. Ljudima ako će biti smješteni u te prostore to je jako bitno. Dakle, trebamo to definirati i znati. Zamislite da uzmemo jednu vojarnu, ima mnogo vojarni u vlasništvu MORH-a, države i tamo smjestimo 20 obitelji. Istekne 18 mjeseci. Imat ćemo jednu mega deložaciju. Pa kome je to u interesu?
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Dakle, prepuni smo primjera kolega Sinčić u našoj praksi, a oni zapravo pokazuju da naše pravosuđe nije efikasno. Pa ću vam onda i ja iz svoje prakse reći jedan slučaj. Dakle, gospodin se zove Šokac Mladen. On je nastradao na radu u njemačkoj kao djelatnik firme Opig 1996. godine. Od 1999. godine, ja sam ga zastupao, ove godine mi je otkazao punomoć jer mu nisam uspio ništa naplatiti. Uložio sam rada po odvjetničkoj tarifi možda i 500 tisuća kuna. Došli smo do pravomoćnih presuda. Tvrtka Profectus je kupila tvrtku Opig, oni su odvukli firmu u stečaj. Stečaj se vodi pred Trgovačkim sudom. Čovjek ima potraživanje preko milijun kuna, slomljene kralježnice, uništenog zdravlja. Dobio je jednu djelomičnu isplatu na početku postupka s kojom je kupio kuću za koju je razliku digao kredit čekajući da se riješi problem sa svojom obitelji. Tamo ga deložiraju, pod ovrhama je sa svih strana. Čovjek uopće ne vjeruje u ovaj pravni sustav. I ja gledam takve situacije. Dakle, ključni problem je efikasnost pravosuđa. Da je on naplatio ono svoje što je trebao kad bi država bila efikasna onda, odnosno pravosuđe onda bi on podmirio svoje dugove i on bi bio danas sretan čovjek, a on je danas vjerojatno glasač Živog zida. Hvala.
Hvala. Više nema replika. I prelazimo onda na raspravu po klubovima daljnju. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice uvaženi kolega Dražen Bošnjaković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo već drugi dan raspravljamo o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona i ono što možemo reći Ovršni zakon je zakon kojeg pozna svaki sustav. Nema ja mislim pravnog sustava koji ovakav zakon nema i cilj tog zakona jeste efikasna i brza naplata potraživanja. Dakle, putem sudova, putem javnih bilježnika, putem FINA-e provodi se postupak prisilne naplate potraživanja, prisilnog tako da kažem izvršenja obveza koje su definirane bilo u solemniziranim ugovorima, bilo u pravomoćnim sudskim presudama jer na taj način država mora funkcionirati ako nekome nije ispunjena obveza taj mora otvoriti ovršni postupak i na taj način doći do onoga što mu pripada. Međutim u okviru tih ovršnih zakona ili kako se već drugačije zovu po drugim pravnim sustavima svugdje postaje i određena rješenja gdje se zapravo na neki način štiti dignitet ovršenika, gdje se zapravo propisuju i izuzeci ono što ne može ići u ovrhu. To su primjerice gospodarske zgrade, to su primjerice sredstva za rad, to su negdje i jedine nekretnine u kojima ljudi žive. Dakle, pokušava se zaštititi ovršenik kako ne bi ostao bez egzistencije. I kad pogledamo zapravo cijeli naš ovršni sustav i zakon kako se mijenjao unazad desetak godina mi smo zapravo u svim izmjenama dizali te standarde i SDP-ova Vlada 2014. godine u zadnjim izmjenama Ovršnog zakona digla je određene standarde zaštite ovršenika. Naravno mi smo danas u situaciji da imamo preko 300 tisuća ljudi koji su pod ovrhama, koji su pod blokadom i zato ne možemo kao predstavničko tijelo svih građana RH ostati nijemi na tu činjenicu. Mi te probleme sigurno nećemo riješiti ovim zakonom. Jedini način na koji se ti problemi mogu riješiti to su gospodarske aktivnosti, to je zapošljavanje, to je veća aktivnost u društvu i ja želim vjerovati. Mi smo Sabor koji je tek na početku koji je konstituiran. Vlada je tek na početku da će politika koju ćemo ove četiri godine voditi u našem mandatu dovesti do nekakvih boljih rezultata i do bolje pozicije Hrvatske. Ove krhke brojke koje ipak daju nadu, ja želim vjerovati u njih da ćemo ih mi kao lokomotiva podić gore. Jer kao što vidimo i smanjen je javni dug i povećan je društveni brutoproizvod. Vidimo da smo ove godine već za sve one koji su protiv EU, mi smo u ovih 9 ili 10 mjeseci povukli iz fondova EU gotovo 5 milijardi kuna. Dakle, to je jedna vrlo pristojna infuzija u sustav koju netko sasvim sigurno osjeti. Kako te brojke budu rasle, kako to bude išlo bolje imat ćemo ja vjerujem manje ovrha. Ljudi će biti zaposleni, imat ćemo manje iseljavanja. Ono što bih rekao konkretno u ovom zakonu mislim da je intencija i cilj zakona dobar. To smo manje-više svi pohvalili. Imamo naravno određenih tehničkih primjedbi, imamo nomotehničkih primjedbi i zato je jako dobro da zakon ide u dva čitanja, da sve ovo što je bilo i ovdje u Saboru je bilo sjajnih rasprava, bilo je odličnih prijedloga koje predlagatelj i kolege iz kluba MOST-a trebaju dobro izanalizirati, trebaju vidjeti za drugo čitanje pripremiti jedan zakon koji bi mogao sublimirati sve ovo što je tu za ovom govornicom i u ovom Saboru rečeno. Puno je toga što bi se dalo implementirati. Temeljne neke mjere koje se ovim zakonom predviđaju jesu u svakom slučaju ja bih rekao najznačajnija je ovaj smještaj, kada čovjek znači ostane na cesti, kad mu bude prodana ta jedina nekretnina e tada ovaj zakon evo nudi jedno rješenje da će se država za određeno vrijeme, ajde jel' to godina i pol dana, da će se država za to vrijeme pobrinuti za njega, osigurati mu smještaj, platiti smještaj ili ga useliti u nekakav stan u vlasništvu Republike Hrvatske. To je evo jedna mjera i nije nepoznata jer nekad davno, davno su Zakon o izvršenju se to tada zvalo on je imao jednu takvu odredbu, međutim malo nepravedno je tu obvezu stavljao na ovrhovoditelja. Jer to nije baš bilo previše smisleno. Ali taj sustav nije nepoznat i to rješenje nije nepoznato. Zato mislim da je ovo rješenje koje se ovdje nudi dobro. Primjedbe koje su rečene tko donosi odluku koliko kvadrata i sve to, to su relevantne primjedbe o kojima treba dobro još promisliti ali ja bih ovdje još istaknuo jednu mjeru koja mi se isto sviđa, a to je da ne možemo jedinu nekretninu prodavati i ljude staviti na cestu radi bagatelnih zapravo potraživanja. Ovdje je ta granica stavljena da je to 20 tisuća kuna. I to je za razmisliti jel' to treba biti više, jel' to treba biti manje. Ali to mi se sviđa. Jer isto bilo je znate nekada nekretnine su se prodavale za 1 kunu jer nije bilo onog ograničenja da na drugoj ili trećoj dražbi je nisi mogao prodati ispod određene vrijednosti. Dakle, prodavale su se za jednu jedinu kunu nekretnine, a dug je ovršeniku ostajao. To je zapravo bilo jedno tragično rješenje koje je u jednom trenutku svojom praksom i Vrhovni sud prekinuo. Zato mi se ova odredba sviđa. S time da bih predložio da kolege iz kluba MOST-a promisle o još jednoj varijanti, a to je da u one izuzetke od ovrhe, znači i gospodarske zgrade i sve to, stavimo kao izuzetak jedinu nekretninu. Znači, da ona uopće ne može biti predmet ovrhe osim, jer u zakonu uvijek ima ono osim, ako i to, nemojmo priječiti i braniti ljudima da i tu nekretninu mogu svojom izjavom reći odričem se te blagodati u eventualnom ovršnom postupku ja kao ja svjestan potpuno svoje situacije u kojoj se nalazim, svojih prihoda ja je želim dati u hipoteku. Na taj način ćemo možda djelomično riješiti ove probleme koje je vrlo relevantno kolega Lacković ovdje upozorio. Nemojmo smanjivati zapravo kreditnu sposobnost građanima jer to će se reflektirati ovakva jedna odredba sigurno kada bi zabranili u cijelosti da to pojedinci daju hipoteku na jedinu nekretninu neće moći naravno mladi ljudi dobiti kredit ali ako već su svjesni da će moći izvući, da će dugove koji su pred njima platiti tada bih im ja ostavio mogućnost da oni to svojom zasebnom izjavom mogu se ovakve jedne blagodati odreći. Evo, promislite i vidite. Ja mislim da to u nekakvim komparativnim sustavima i ima, čini mi se da Italija funkcionira na taj način. Mislim da bi to bilo jedno pristojno rješenje. Znam, ljudi će reći što smo time dobili? Banke će ih i tako prisiliti. Ne moraju ih prisiliti, uopće ih ne moraju prisiliti. Postoje i druga sredstva osiguranja koja se mogu dati. I ono što je važno mislim da treba širiti jednu poslovnu kulturu kod naših ljudi jer i ja isto imam iskustava iz svoje kancelarije i mogu vam reći da su mi najčešće dolazili ljudi koji su nastradali kao jamci. Jamstvo je kod nas bilo pitanje zapravo pajdašije što bi se reklo. Ne znam uz dva gemišta pa potpišem ja sam ti jamac, a uopće ne promišljam do čega to može dovesti. I mnogi su nastradali na taj način. Mora se dobro promisliti kad se ulazi ili u kredit ili kada se ulazi u ovakav jedan ugovor o jamstvu do čega to može dovesti. Ja se kao kolega nisam usudio u životu ulaziti u kredite 30 godina išao sam uvijek maksimalni rok mi je bio 5 godina i prva mi je misao bila sutra nakon što si potpisao ugovor o kreditu možeš stradati, može te ne biti. Tvoj dug ostaje onima koji dolaze iza tebe i moraš imati rješenje i za tu varijantu. Ne radi banaka, ne radi bilo koga drugoga nego moraš imati radi sebe i radi svoje obitelji osigurano kako ćeš izaći iz toga. Mislim da oko ovog zakona se trebamo naprosto okupiti kao Parlament kao stranke jer ne možemo ostati zaista nijemi na sve ovo što se u društvu događa. Potresne su te slike, vidimo da 20% građana živi zapravo u siromaštvu. To su teške stvari. Što se toga tiče mislim da ima mjesta za unapređenje ove zaštite ovršenika u Ovršnom zakonu. S tim da naravno ne smijemo narušiti sustav jer mi moramo imati jedan uravnotežen sustav zapravo u kojem egzistiraju i ovrhovoditelj i ovršenik. Nemojmo zaboraviti da temeljem Ovršnog zakona i mnoga djeca su naplatila alimentaciju od nesavjesnih roditelja koji nisu plaćali alimentaciju. I mnogi mali obrtnici, gospodarstvenici, tvrtke naplatili su od nesavjesnih poslovnih partnera potraživanja koja su imali. A kada su ih naplatili onda su mogli svojim zaposlenicima isplatiti plaće. Tako da tu treba voditi brigu da zakon ne bude nagnut niti na stranu ovršenika niti na stranu ovrhovoditelja. Mislim da ova rješenja koja su ovdje ugrađena treba ih tehnički sasvim sigurno doraditi. Promislimo i o ovim novim idejama o kojima su rekli kolega iz Udruge „Franak“ je jučer imao cijeli niz vrlo konstruktivnih sjajnih primjedbi i prijedloga vrlo konkretnih. Za neke mislim da već postoji odgovor i u samom zakonu, za neke mislim da sam već zakon koji je na snazi pokriva, a o nekima treba promisliti. Evo mi ćemo u prvom čitanju podržati ovaj zakon, apeliramo da promislite o svim ovim prijedlozima i primjedbama koje smo dali, a naravno da će se obzirom da je zakon u redovitoj proceduri da će se tu uključiti sasvim sigurno i Vlada Republike Hrvatske. Evo, hvala lijepo.
Hvala kolegi Bošnjakoviću. Prva replika uvaženi kolega Giovanni Sponza.
Poštovani kolega Bošnjaković, imali ste mekanu raspravu u odnosu na ovaj prijedloga zakona i sviđa mi se takav pristup i stav. Izrekli ste da i ovaj sastav Vlade i ovaj saziv Sabora je na početku, no obzirom na gospodarsku i društvenu krizu u kojoj se hrvatsko društvo nalazi, vjerujem da se hoćemo složiti da svi skupa moramo dati maksimum, da moramo trčati brže. Gospodin Bošnjaković, može? Da nam gospodarski rast koji Hrvatska ima nije dovoljan, da odnos umirovljenika i radno zaposlenih ugrožava mirovinski sustav, da nam je broj nezaposlenih prevelik, da nam je broj stalno radno zaposlenih premalen, da su zakoni međusobno neusklađeni, time neprovedivi, da poduzetnici traže jasna, provediva i održiva pravila i da zato definitivno ono što sam u prijašnjoj replici rekao moramo prestati sa populizmom i politikanstvom. I ono što ste na samome kraju pozvali i rekli da ne urušavamo sustav u čemu se u potpunosti sa vama slažem jer je to odgovoran pristup, da doista i kroz ovaj zakon i kroz sve ostale tražimo cjelovita, sadržajna i sustavna rješenja.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi kolega Bošnjaković.
Hvala lijepo. Ja sam svjestan svih ovih problema koje sam i sam naznačio, ali želim vjerovati da ćemo kao novi saziv da ćemo ove krhke brojke koje ipak nude optimizam, makroekonomske koje su pozitivne da ćemo ih u ovom mandatu podići gore. I to je zapravo najbolji odgovor na situaciju u kojoj jesmo. Definitivno vidjeli ste u mojoj raspravi zalagao sam se za jedan uravnoteženi sustav jer ta pravosudna vlada ne smije biti nagnuta niti na jednu stranu, niti na drugu stranu, ona mora biti uravnotežena jer ovaj zakon mora koristiti i djeci kada su ovrhovoditelji da mogu naplatiti svoja potraživanja za alimentaciju od nesavjesnih roditelja. Ali moramo naći razumijevanja i za one građane koji imaju djecu i koji ne smiju završiti na cesti kao što je to bilo rečeno u prethodnim raspravama Ustavni sud je zauzeo stajalište da se čovjeku ne može isključiti voda. Onda treba zaista uraditi neke mehanizme da on ne može ostati bez nekakvog doma.
Sljedeća replika, uvaženi kolega Branimir Bunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bošnjaković, evo ja sam šokiran pozitivno da ste vi upravo sada rekli da jedina nekretnina treba biti izuzeta od ovrhe, dali ste taj prijedlog, mi to svakako podržavamo i predlažemo predlagatelju MOST-u da svakako u doradi ovoga prijedloga zakona, stavi taj amandman, stavi taj dodatak da se jedina nekretnina izuzima iz ovrhe iz jednostavnog razloga jer na taj način se štiti i hrvatski Ustav. Naime, mi imamo točku 34. Ustava koja kaže da je dom nepovrediv, imamo točku 3. Ustava koja jamči nepovredivost vlasništva, imamo točku 1. Ustava koja kaže da je Hrvatska socijalna država i imamo točku 35. Ustava kojim se svakome jamči štovanje i pravna zaštita njegovog osobnog i obiteljskog života, dostojanstva, ugleda i časti. Kao što je zastupnik Bošnjaković rekao scene deložacija ne štite dostojanstvo građana, one su mučne i ponižavajuće, a ovo rješenje da se građane smješta u nekakve socijalne stanove samo odgađa to poniženje jer će se dogoditi nova deložacija, dogodit će se nove traume. Neke obitelji će biti preseljene, djeca će se morati iseliti u druge škole, u druge vrtiće, ljudi će morati putovati na posao i jednostavno na kraju će biti dva puta deložirani, dva put će plaćati trošak i dva put će sve to skupa prolaziti. Tako da mi iz Živog zida kao jednu od rješenja za Ovršni zakon svakako podržavamo ideju da se jedina nekretnina izuzme od ovrhe. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Da se razumijemo, to predlažem kao temeljno načelo koja ulazi u temeljna načela i u izuzetke, međutim uz jednu dopunu naznači da se ostavi pojedincu da se ostavi čovjeku mogućnost za zasebnom izjavom se odrekne te blagodati u slučaju eventualne ovrhe. To znači da mladi ljudi koji žele doći do kredita koji žele kupiti stan, ako imaju sigurnost, ako imaju garancije radnog mjesta, ako imaju dobro već uhodan posao da mogu reći meni to ne treba, ja sam siguran da ću svoju obvezu izvršiti. Ali također sam u svojoj raspravi rekao, mi moramo raditi na jednoj poslovnoj svijesti naših građana. Oni ne smiju smatrati da je ugovor o jamstvu iskaz prijateljstva prema nekome kome to jamstvo daju, nego da je to ozbiljan pravni posao u kojem mogu itekako nastradati.
Hvala. Iduća replika, uvaženi kolega Ivan Anušić.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. Pa evo slušajući izlaganja prethodnika želim se nadovezati da također dolazim iz lokalne samouprave i tamo sam 12 godina i na području moje lokalne samouprave postoji u ovom trenutku 190 objekata koji su u vlasništvu RH i od tih 190 objekata dvadesetak ih je u ovom trenutku potpuno prazno. Radi se o obiteljskim kućama koje su napravljene za naše povratnike sa bivših pustara u procesu obnove sa područja stradalih u Domovinskom ratu koji su bili okupirani. Problem koji dolazi na vidjelo je vrlo jednostavan a on se zove državna imovina, državni stanovi i agencija DUUDI. Najavom ovog novog ministarstva koji bi se bavio državnom imovinom smatram da bi ga trebao implementirati upravo ovaj problem a to je da se stanovi, kuće i objekti koji su u vlasništvu RH a koji su u ovom trenutku potpuno neiskorišteni, koji propadaju samo zato što u njima nitko ne živi, da se ti objekti iskoriste i da se ti objekti daju na korištenje svim onima koji završe u ovakvoj tragičnoj situaciji a to je da ostaju bez krova nad glavom. Njihova nesreća i njihova tragedije i nije uzrokovana samo njihovim, podizanjem eventualno kredita i nemogućnosti vraćanja, tu odgovornost nosimo svi mi koji se bavimo politikom, tu odgovornost nosimo svi mi koji smo na neki način doveli i Hrvatsku i društvo koje u njoj živi u situaciju da nemamo ekonomsku stabilnost i da dolazi do ovakvih stvari kakvih dolazi. Ovim novim zakonima i novom Vladom nadam se i siguran sam, ne samo da se nadam, nego sam siguran da dolazi i vrijeme i bolje ekonomske situacije i ekonomske stabilnosti koja će sve manje i manje imati ovakvih slučajeva koji se temelje na tome da ljudi sa djecom i sa obitelji završe na ulici. Ali evo jedan od prijedloga svakako da se stanovi i kuće koji su u vlasništvu RH uvrste u rješavanje tih problema kroz novo ministarstvo koje je najavljeno. Hvala.
Nema odgovora na repliku pa onda riječ ima uvaženi kolega Tomislav Klarić.
Uvaženi kolega Bošnjaković, rekli ste i spomenuli sve Vlade do sada pa i prošlu SDP-ovu koju smo, su pokušavali zakonom omogućiti i olakšati ljudima koji su se našli u takvoj situaciji da lakše prebrode taj svoj krizni trenutak u svom životu. I rekli ste u svom govoru jednu simpatičnu rečenicu da je nekada tamo '90.-tih jamstvo bilo pitanje pajdašije. Pa ja sam uvjeren da od nas 151 ovdje zastupnik ali i naših susjeda da ne postoji čovjek u Hrvatskoj koji ne poznaje nekoga od tih svojih prijatelja koji je nekome bio jamac pa se našao u situaciji da je dobio preporučeno pismo i da je dobro razmislio da li će ikada opet više potpisati tako nešto za nekoga. Dakle, jedina korist od svih ovih rasprava i od svih ovih naših događanja, žalosti koje su se događale proteklih godina i tih deložacija je to i ona stara uzrečica da svaka škola košta. Ja sam ubijeđen da će se među našim građanima i ovdje u našoj državi puno više i puno bolje razmišljati o tome i promišljati kada se uzima nekakav kredit, kada se kreće u nekakvo zaduženje da li krenuti u to ili ne i promisliti o tome na koji način ću ja to vratiti. Ovdje se spominje ta jedina nekretnina, odnosno pravo na dom. Da, i to treba podržavati i to mora biti sveto pismo u svim našim glavama ali mora biti i sveto pismo u tom tko je vlasnik tog svog doma kada taj svoj dom ide ulagati u nešto u što nije siguran da će se moći vratiti. Dakle pitanje svega ovoga iz svih ovih rasprava koje smo ovdje danas čuli su dva. Jedan je ono što se moram kao pravna država pridržavati svi i biti svjesni toga, ovrha i ono što smo potpisali da to moramo ispoštovati jer je to naša obveza i to smo preuzeli. I onaj drugi segment koji je jednostavan [[Upadica: Vrijeme.]] i lako rješiv a zove se socijala i način kako pomoći svom bližnjemu i nema veze direktne sa ovim zakonom.
Hvala lijepo. Iduća, ima odgovora ili nema? Ima.
Evo kratko, javio sam se. Točno je, pa nema ja mislim nikog od nas tko nije pa čak i po ovom principu pajdašije bio jamac. I ja sam, po istom principu sam bio jamac ali imao sam sreće pa nije bilo posljedica. Potpuno se slažem da ljudi moraju paziti kada ulaze i u kredit i u ovakve aranžmane jer posljedice nekada znaju i mogu biti zapravo katastrofalne.
Hvala. Sljedeći je na redu uvaženi kolega Andrija Mikulić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo uvaženi kolega Bošnjaković dosta toga ste odgovorili pa ću onda skratiti. Ja sam imao sreću i ponosan sam u konačnici da sam bio jamac jer mislim da je uvijek dobro pomoći onome kome je to potrebito. I nisam bio u ovoj situaciji na svu sreću da sam dobivao ta pisma, nisam čak ni bio u situaciji da dižem neke velike kredite u životu osim nešto sitno. Ali, htio sam s vama podijeliti jednu stvar, obzirom da primam građane, onda ću vam reći da i u gradu Zagrebu ima puno ljudi koji su u ovoj situaciji. I nije jednostavno saslušati tog čovjeka. Možemo sada razmišljati zašto je ušao u to, iz kojih razloga, očito iz neke potrebe pa danas ne može vraćati jer mu se nešto desilo. Prema tome, to nije jednostavno, no svaki zakon je bolji nego da nemaš zakon. Prema tome ja ovaj prijedlog doživljavam kao jedan iskorak u rješenju ovog problema i sve ono što ćemo donijeti u smislu zaštite nekog, držim da ovaj Dom to treba i činiti. Rekli smo da bi išli na cjelovita i sustavna rješenja što je apsolutno ispravno, rekli ste da bi išli na uravnotežen sustav i to podržavam. Podržavam i ono na onu vašu ideju oko jedne nekretnine ali bih molio da možda još u kojoj rečenici nam samo to razjasnite oko te jedne nekretnine. Jer imam jednog kolegu odvjetnika koji mi je rekao kada bi svi mi mogli tumačiti zakone onda mi odvjetnici ne bi imali posla. Pa da nam se ne desi između dva članka nekakav prazan prostor vezano za to. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku.
Što se jamstva tiče, dobro je biti jamac i ljudi ne bi dobili kredite da nemaju jamca. I ja sam tražio da mi netko bude za moje kredite jamac, međutim kada sam tražio da mi bude jamac tada sam krenuo ovako. Ljudi kada dignem kredit sutradan mogu stradati i nema me, tada će taj kredit biti vraćen iz toga, toga, toga i na takav način. To je po meni pravi pristup. I vi kad ulazite u to morate biti potpuno sigurni u šta ulazite kao moj jamac. Što se tiče ove ideje vezano za jednu nekretninu kao izuzetak od ovrha, generalno načelo u zakonu bi bilo da jedina nekretnina koju čovjek ima za stanovanje sebe i svoje obitelji bila bi izuzeta od ovrhe, osim ili izuzev ako ste vi svjesni toga i želite se odreći te privilegije, te blagodati potpisali izjavu primjerice kod bilježnika i rekli ja u slučaju da ne platim dug prihvaćam unatoč zakonskoj blagodati prihvaćam da moja nekretnina ide na ovrhu. Time bismo spriječili te zabrane. Nije dobro ljudima niti zabranjivati. Čuli smo, ovo je relevantno što je kolega Lacković rekao, nemojmo smanjivati niti kreditni zapravo potencijal naših ljudi. Na ovaj način bi ja mislim to izbalansirali. Jer sada po sadašnjem zakonu, dakle jedina nekretnina nije na taj način zaštićena. Dakle iako nemate založno pravo kao vjerovnik vi možete ići na jedinu nekretninu po sadašnjoj situaciji.
Šesta replika uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bošnjaković, ja se referiram na onaj vaš dio dobro promisliti prije nego što uđemo u kredit. Upravo ovaj primjer obitelji koja se danas deložira u općini iz koje dolazim je sličan tome što ste rekli. Oni su jako dobro promislili prije nego što su ušli u takav kredit međutim nisu znali na drugom stupnju da će postati žrtva prevare neodgovornog poduzetnika koji uzima njihov kredit u cijelosti za svoj posao, ne rješava ono što je obećao, znači ostavlja nezavršeni objekt, a kao druga kazna slijedi im izlazak iz tog objekta koji je bio njihovo vlasništvo. Mislim da i to mora biti jedan dio iznimaka budućeg Zakona o ovrsi da sve ono što je prethodilo ovrsi u smislu da je počinjeno kao kazneno djelo u nekom obliku da se takve nekretnine ne bi smjele ovršavati jer zaista ti ljudi nisu ništa krivi osim što su imali dobru vjeru da će mu netko napraviti taj posao. Oni su dva puta kažnjeni. Pa ako ne možemo prihvatiti da onaj tko je ukrao bude oslobođen, a onaj koji je ukraden, pokraden da bude još jedanput kažnjen. Zašto to govorim? Jer imamo situaciju da je ta ista obitelj, možda opet nešto o čemu trebamo razmisliti, htjela kad je došla do neke mogućnosti da otkupi ponovno tu svoju nekretninu u ovršnom postupku ona im je onemogućena jer onaj tko ju je kupio za neke male novce više nije htio ući u takav odnos. Ljudi su emotivno vezani za svoje nekretnine u kojima žive cijeli svoj život, mislim da i tu moramo razmisliti da se to ipak na neki način možda omogući jer i kad postoji mogućnost da se to desi onda dolazimo do volje pojedinaca koja to onemogući i ljudi moraju izaći van na ulicu iako su možda bili u sposobnosti da tu kuću u kojoj su živjeli otplate. Mislim da ovaj zakon treba dorađivati i da ćemo to zajedno kažem sa kolegama iz MOST-a do drugog čitanja popraviti. Hvala.
Slijedeća replika uvaženi kolega Nikola Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Bošnjaković zahvaljujem na jednom konstruktivnom izlaganju. Naravno mi smo to u više navrata rekli da smo zato išli u redovnu proceduru jer smo spremni sve one konstruktivne prijedloge, kritike uvažiti i doći do najboljeg rješenja. Zahvaljujem što ste prepoznali dobru intenciju ovog zakona i naveli ove sve stvari koje idu u korist naših građana znači što se tiče onih koji ostaju bez krova nad glavom gdje država će dati ili zamjenske stanove ili će platiti najamninu, osim toga i ove tri četvrtine zaštićenih primanja, znači za socijalno najugroženije. Isto tako što se tiče ove tražbine gdje smo stavili ograničenje od 20 tisuća kuna može se razmisliti može li se ići prema nekakvom većem iznosu, a što se tiče ovoga oko jedine nekretnine mi smo razmišljali o tome i upravo da ne bismo onemogućili mladim obiteljima da mogu dignuti kredit za svoj stan i tako i napravili štetu i mladim obiteljima ali i građevini i svemu ostalom. Znači nismo se odlučili za takvo rješenje, ali ako bi se stavila nekakva ova uvjetna odredba onda nemamo ništa protiv toga da se zaštiti znači dom kao, odnosno ta jedina nekretnina kao nekakvo pravo. Tako da zahvaljujem se na ovom izlaganju i naravno da ćemo i vaše a bilo je i konstruktivnih prijedloga, vi ste spomenuli gospodina Aleksića, ja sam slažem. Znači sve što je predložio ima smisla i trebalo bi uzeti u obzir. Hvala.
Hvala. I zadnja replika je uvaženi kolega Davor Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče evo replicirat ću uvaženom kolegi. Pa mislim da je ovaj zakon o kojem raspravljamo već dva dana samo primjer da stvari u Hrvatskoj nisu dobro pripremljene i da se donose preko koljena. Mi smo imali ovdje priliku vidjeti jamstva koja su poslana u proceduru od koje su nažalost to moramo konstatirati magla. Nije niti smanjena pretplata za HRT, a bogami ni proglašen gospodarski porast. I to je nešto što je evidentno. Dakle od tih jamstva evidentno nema ništa. Ovaj zakon koji dolazi je potpuno nepripremljen to se vidi iz svega onoga što se nije pokrilo tim zakonom i što proizlazi iz ove rasprave. Ključni problem koji ja vidim je taj da građani se mogu nadati skupnim kreditima a tržište nekretnina neizvjesnosti. Neizvjesnosti jer ako ovo ovako ostane vi ćete sasvim sigurno imati da će se mnoge nekretnine morati i moći prodavati u bescjenje, s druge strane građanima će biti izuzete oduzete nekretnine što definitivno ne može biti dobro u Hrvatskoj u kojoj jedan dobar dio ljudi spaja kraj s krajem a s treće strane kako se diže taj dio dohotka koji jednostavno se ne može oporezivati tj. ovršiti vi imate situaciju da će krediti rasti. Također bi rekao nešto što je po meni zabrinjavajuće, a to je da je ovaj trošak znači prebačen na trošak socijale i centara za socijalnu skrb. Ti centri za socijalnu skrb koji ionako nemaju prihoda morat će otrpiti dodatnih 5 milijuna kuna već u narednim godinama a zbog nesposobnosti da se povuku europska sredstva oni su zapravo već ti koji su uzeli dodatne novce sa sadašnjom ministricom iz državnog proračuna. Dakle, prošla Vlada nije uspjela povući europska sredstva i uzela je dodatna sredstva. I još ću za kraj reći ako dozvoljavate predsjedniče, potpredsjedniče dakle stvar je oko smještaja u državne stanove. Mi ne znamo sada koliko imovine imamo. Taj, dobro je da je po meni formirano ministarstvo koje će bolje baviti državnom imovinom. Ali cijeli utisak nije dobar. Zašto? Zato jer se u zadnji čas nakon formiranja Vlade na halo formiralo još jedno ministarstvo, još jedno važno ministarstvo [[Upadica Jandroković: Hvala vam.]] i to je nešto što daje u prilog tezi da su i zakoni koji dolaze [[Upadica Jandroković: Hvala vam lijepo. Pola minute smo već prošli.]] Hvala lijepo. Oprostite, ja se ispričavam.
Odgovor na repliku.
Neću se složiti s vama. Mislim da je zakon dobro došao. Zakon ipak prepoznaje probleme koji u društvu jesu. Kako je on napravljen i kako je on dorađen, dorađen je za prvo čitanje. Dakle, imamo prostora do drugog čitanja uključit se i stručna javnost i svi koji smo u ovom Saboru. I kao što je predlagatelj rekao oni sve to bilježe i oni su spremni zapravo za sve one dobre prijedloge koji budu da ih ugrade u zakon. Evo to je cijela priča.
Hvala. Prelazimo na sljedeći klub. To je Klub zastupnika IDS-a, u ime kluba uvaženi zastupnik Tulio Demetlika. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, cijenjeni kolegice, kolege zastupnici Hrvatskog sabora. Evo u ime kluba Istarskog demokratskog sabora, Primorsko-goranskog saveza i Liste za Rijeku svakako želim pozdraviti ovu inicijativu ili donošenja zakona po kojem se želi pomoći građanima koji su se našli u nezavidnoj situaciji da su zbog gospodarske situacije u zemlji ili gubitka posla ostali bez primanja i više ne mogu ispunjavati svoje obaveze ili su zbog nekog drugog razloga došli u situaciju da ne mogu podmiriti svoja dugovanja i obaveze. Međutim, kao klub želimo isto tako uputiti, ja ću reći dobronamjernu kritiku ili prijedlog predlagačima ovoga zakona kako bi i došli do kvalitetnijeg zakona, jer smatramo da ovaj, izmjena ovog Ovršnog zakona, ali kao i uostalom i ostali zakoni koji dolaze od predlagatelja u ovom slučaju MOST-a nisu dovoljno kvalitetno pripremljeni i dolaze na saborske klupe bez detaljnih analiza. Naime, posljednjih mjeseci u ovom sazivu ali i u onom kratkom prošlom sazivu bili smo u prilici da upravo od predlagatelja MOST-a nebrojeno puta smo čuli da će se ići u pripremu i izradu zakona sa uzimanjem u obzir stručnih mišljenja kao i uključivanje maksimalno struke i sve relevantne slučajeve i podatke uključiti u izradi tih zakona. Međutim i ovaj zakon koji je došao sada na klupe, on je izrađen isključivo u Ministarstvu pravosuđa koju inače vodi predstavnik MOST-a i izostala su uključivanja svih ostalih strukovnih institucija kao što su Hrvatska odvjetnička komora, Javnobilježnička komora i Udruga sudaca. Na žalost sada smo svjedoci da i u izradi ovog zakona niste iskoristili ili ostvarili ono što ste obećavali u izbornim kampanjama, ali vjerujem da upravo kroz mogućnost koju ste dali da ne ide u hitni postupak nego da se kroz dva čitanja i nakon svih ovih prijedloga koje je došlo i iz redova opozicije i iz redova vladajućih da će i Ministarstvo pravosuđa kroz javnu raspravu i kroz uključivanje zainteresirane javnosti doći do kvalitetnih rješenja. Sigurno ono o čemu sam ja imao namjeru i želim potaknuti da u ovom prijedlogu nije se vodilo računa o jednoj ciljanoj grupi, a velika grupa građana to je sada spomenuo gospodin Bošnjaković, a to su upravo jamci. Iako se danas sve manje koriste jamci kao instrument osiguranja naplate kredita i dalje postoji mnogo naših građana koji se nalaze u situaciji da uz to što moraju sebi i svojoj obitelji osigurati egzistenciju otplaćuju i tuđi kredit. Kao što sam napomenuo sigurno je pohvalno to što želimo građanima kod kojih se provodi ovrha olakšati proces i osigurati im osnovna sredstva potrebna za život u tom razdoblju, no u istoj se situaciji nalaze i jamci po kreditima koje sami dužnici ne mogu ili ja ću reći često ne žele plaćati. Znači, koriste one mogućnosti koje nam nekvalitetni zakoni daju da izmanipuliraju i da drugi umjesto njih preuzimaju obaveze i plaćaju, a upravo kroz rješavanje sudskih postupaka, a potvrđeno je i kroz rasprave da sudski procesi su nam predugi i da nam je sudstvo neučinkovito. Stoga bi bilo u redu kad već se zalažemo za socijalnu pravdu da sveobuhvatnim i cjelovitim izmjenama zakona zaštitimo sve građane pogođene ovim problemom. Ja ću reći kolegi Grbinu i ostalima ja nisam pravnik i to nije sigurno moja tema, ali imam iskustvo kao gradonačelnik voditi jedan grad kroz 4 puna mandata i svakodnevno u doticaju sa svojim sugrađanima koji imaju ovakve probleme ja ću navesti jedan primjer iz moje sredine i možda će taj primjer, jer sam spreman dostaviti svu dokumentaciju da vam olakša pripremu ovoga zakona i donošenje kvalitetnog rješenja. Naime, slučaj je sljedeći da je jedna osoba u razdoblju od 2003. do 2006. godine podigla više kredita po kojima ima ni manje, ni više nego 30 jamaca. Krediti su podizani u vrijeme kada tržište još uvijek nije bilo dovoljno uređeno. Naime, tada još nije bio osnovan Hrvatski registar obveza po kreditima. Iako je ta osoba znamo i kazneno gonjena i malverzacijom došla do tih kredita, sa tim novcima koje je dobila sagradili su nekretnine, neću reći nekretninu nego nekretnine koje u Istri evo iznajmljuju čak u turističke svrhe i ostvaruju zarade. Naš pravni sustav, naš Ovršni zakon, naše banke sjele su na račune svih jamaca dok vlasnik nekretnina i dužnik jednostavno uživa, zarađuje i nema mogućnosti, znači jamci nemaju mogućnosti svoje zaštite. Zato sigurno kroz ovaj zakon moramo vidjeti na koji način i ovakve slučajeve rješavati. Činjenica je da banke žele najprije namiriti svoj novčani tok i oni ovršuju te jamce, umjesto da namire prodajom nekretnina koje su dobivenim novcem izgrađene. Često u raspravama smo rekli da jamci tj. ovršenicima se obustavlja jedna trećina plaće i iznos veći od onih 3794 kune što je dvije trećine prosječne neto plaće isplaćene u Republici Hrvatskoj. Jamac može primiti maksimalno navedeni iznos, ali i manji iznos koji se uplaćuje na taj zaštićeni račun radnika. Međutim, kroz ovaj zakon predlažemo da isto tako se naknade kao što su božićnica, sve vrste otpremnina, regres za godišnji odmor, nagrade poslodavaca, stimulacije, dakle sve što je iznad onog iznosa od 3794 kune uplaćuje na zaštićeni račun radnika, a ne kao danas na normalni tekući račun gdje praktički se ti novci odmah ovršuju. No, da ne ulazim sad u detalje već u ovom svom kratkom izlaganju navedenog slučaja razvidno je da se radi o nedorečenosti zakona i mogućnosti manipulacija. Naš cilj je znači da upravo kad donosimo zakone da to izbjegnemo. Svjestan sam da bi za regulaciju prave ove skupine građana trebalo mijenjati i ostale srodne zakone, kao što je Zakon o obveznim odnosima i druge. I taj pristup smatram ispravnim. Znači da ne idemo sistemom ad hoc nego da razmotrimo sve ostale zakone koji su usko povezani i da ne dolazimo u situaciju da dolazimo u sukob zakona. Jamci iz iznesenog slučaja su kao grupa građana o njihovom slučaju, to moram reći ovdje za ovom govornicom, detaljno upoznali i izvijestili ministra pravosuđa, predsjednicu Republike, tadašnjeg potpredsjednika Vlade gospodina tj. sadašnjeg predsjednika Sabora gospodina Božu Petrova te današnjeg potpredsjednika a bivšeg predsjednika Sabora gospodina Željka Reinera. Kako nam radi državna uprava od nijedne institucije ova grupa građana nije dobila do dana današnjega nijedan odgovor. A onda smo očekivali da barem će biti spomenuti u ovom zakonu kao jamci da se na neki način zaštite. Ako već znači ne možemo osigurati da se krediti najprije podmire prodajom nekretnina opet ću ponoviti a da se tek nakon toga poseže za naplatom putem jamaca samo možemo ovim izmjenama zakona omogućiti jamcima da im se ovrha ne zasjeda na zaslužene otpremnine, regrese za godišnji odmor i ostale naknade. Za potrebe izrade konačnog prijedloga zakona voljni smo dostaviti cijelu dokumentaciju što se tiče ovog slučaja pošto sigurno nije izoliran kako bi kada već idemo u izmjene zakona zaštitili sve kategorije građana koje su pogođene procesom ovrha. Na kraju želim reći da shvaćam želju predlagatelja da zakon ne stavi u proceduru odmah nakon konstituiranja Sabora pošto je to bio i dio vaše predizborne promidžbe ali ne mogu shvatiti zašto ako već ove teme smatrate toliko bitnima za funkcioniranje države niste se odlučili da opet govorim stručno i temeljito pristupimo i tako osiguramo njihovo nesmetano provođenje i nakon osvajanja sagledavajući sve posljedice koje ovaj zakon može prouzročiti. Ne želim ponoviti onu drugu grupu jer je gospodin Lacković o tome pričao ali činjenica je da ovim zakonom sigurno ćemo dovesti u pitanje novog kreditiranja ili mogućnosti mladima da se zadužuju putem kredita kako bi ostvarili i svoje životne ciljeve. O tom detalju sigurno moramo razmotriti da se uradi. Napominjem, ovaj zakon nije rješavanje socijale nego je ovo Ovršni zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Prva replika, uvaženi kolega Davor Bernardić.
Prije svega ovo što ste gospodine zastupniče primijetili riječ je zapravo o jednom eksperimentu ali ne možemo eksperimentirati na ljudima. To se ne smije u Hrvatskoj događati. Mi moramo pripremiti zakone tako da oni odgovore na izazove vremena i tako da ljudi ne stradaju sa njima. Ovaj zakon dolazi potpuno nepripremljen. Bez mišljenja Vlade. Pa vi ste u Vladi, vi ste sad formirali Vladu. Očekujemo da ove stvari ugradite u konačni prijedlog zakona. O čemu govorimo ovdje? Imamo situaciju da će građane se smještati u državne stanove. Mi ni ne znamo koliko tih državnih stanova ima. Ne znamo u kojoj je funkciji državna imovina. Mi smo sada dobili ministarstvo koje bi se trebalo baviti državnom imovinom, ja sam odmah nakon formiranja Vlade rekao da će postojati određene nesuglasice. Tada je to bilo ministarstvo bez portfelja. Ali danas ono je formirano jučer nakon što je formirana Vlada. Dakle, mi smo tjedan dana nakon što je formirana Vlada formirali novo ministarstvo tj. najava je formiranja novog ministarstva. Pa to samo govori o jednom neozbiljnom pristupu. Pa ne može se, ako se nešto planira dobro, ne može se onda dogoditi da vi izađete s jednim prijedlogom pa za tri dana popravljate isti taj prijedlog. Vi ste sada Vlada. S treće strane ono što pokušavam reći ljudi moji ne može se eksperimentirati na ljudima a s druge strane očekivati da će ovaj problem riješiti stvari. Pa ne može riješiti stvari ako o tom mišljenje nije dala ni sama Vlada. Dakle, ja vam pokušavam reći da kada je u pitanju izloženost, mi eksperimentiramo sa troškovima kredita kod građana i eksperimentiramo sa tržištem nekretnina. Znači mi moramo sve napraviti da ove potencijalne probleme spriječimo.
Hvala lijepo. Imamo povredu Poslovnika uvaženi kolega Nikola Grmoja.
Članak 232. povreda Poslovnika znači kolega Bernardić je očito u kampanji udaljio se od teme i evo ja bih ga molio da se drži teme.
Dobro. Uvažavam vašu primjedbu, ali smatram da je bio rubno na temi, tako da mislim da nije povrijedio Poslovnik. U međuvremenu se javio i kolega Bernardić isto tako s povredom Poslovnika.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Prije svega što ste uzeli u zaštitu zastupnika u Hrvatskom saboru. Pozvat ću se na članak 238. jer se ne može sa instrumentom povrede Poslovnika intervenirati i zlouporabljivati prostor. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Nije bilo zlouporaba bilo je isto tako od strane zastupnika njegovo shvaćanje da ste vi povrijedili Poslovnik. Niste ga povrijedili pa nastavljamo dalje. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Slažem se s vama gospodine Bernardiću da čak je i rečeno ovo je jedan poluproizvod, ali naša obaveza kao saborskih zastupnika je da upravo svojim diskusijama, raspravama doprinesemo jer shvatili smo želju MOST-a, oni su to obećali u predizbornoj kampanji i njima je cilj da se čim prije taj zakon, makar nedovoljno pripremljen, nedovoljno kvalitetan, ne sagledavajući posljedice koje će prouzročiti. Ali zato smo mi tu da ih malo korigiramo budući da nam je to i obaveza. Međutim, vi ste u replici spomenuli i stanove u državnom vlasništvu i tu je danas bilo puno govora o tim državnim stanovima. Vjerujem da registar koji je DUUDI izradio da su svi ti stanovi evidentirani. Ali iz svog vlastitog iskustva znam da ima puno stanova i praznih, da oni ni dan danas ne znaju da su im ti stanovi prazni i da mi na lokalnim nivoima jednostavno imamo želju da se ti stanovi stave u funkciju da riješimo naše socijalne probleme. I zato ono što je rekao gospodin Tomislav te stvari treba prenijeti na lokalnu samoupravu. Hvala.
Hvala lijepo. Idući na redu sa repliku uvaženi kolega Nikola Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Demetlika, znači vaše je izlaganje jednim dijelom bilo konstruktivno jer ste naveli konkretne stvari koje bi trebalo uvrstiti u ovaj Ovršni zakon i na tom se zahvaljujem. Mi nismo išli u hitnu proceduru baš zato kako bi saslušali sve konstruktivne prijedloge i uvrstili ih u ovaj prijedlog zakona. Ne slažem se s vašim dijelom izlaganja gdje ste rekli da je MOST nešto obećao, nije izvršio, znači upravo je činjenica da smo krenuli sa izmjenom Ovršnog zakona. Mislim da je jedinstven stav ovdje u ovoj sabornici da je ovaj prijedlog bolji od sadašnjeg Ovršnog zakona, a sve one primjedbe koje stoje i koje imaju smisla mi smo spremni uvažiti i ja vam se na njima zahvaljujem. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku.
Vidim da me gospodin kolega Grmoja dobro shvatio. Moja namjera je bila jednostavno da u postupku pripreme ovoga vašeg prijedloga da ste mogli uključiti institucije koje sigurno nama saborskim zastupnicima koji nemamo dovoljno iskustva jer nismo u tom sektoru, nismo pravnici da što kvalitetnije pripremite materijal, kako bi što brže i efikasnije donijeli upravo zakon koji će pomoći svima onima kojima ste naveli i potreban je.
Treća replika, uvaženi kolega Marko VEšligaj. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Demetlika, čuli smo danas ovdje puno stvari koje bi trebali nadopuniti kroz ovaj zakon, inače ne bi vjerojatno raspravljali o njemu već drugi dan, nedovoljno konkretiziran. Čuli smo da je to mali iskorak i zapravo kao i većina ovih MOST-ovih jamstava dolazi nam uvelike nepripremljen. Ono što bi se ja osvrnuo malo pravo na smještaj. Znači stanovi u vlasništvu RH problem njihov postojanja zapravo, ja dolazim lokalne jedinice iz grada Pregrade i gotovo ih nemamo u vlasništvu. Ovdje je stavljeno kao kompenzacija da će se plaćati isplate novčane naknade za te troškove. No ono što bi želio reći, ja mislim da ide sve prema smjeru da će se opet to na neki način provući i da će to sve opet pasti na leđa lokalne samouprave koja jednostavno sredstava za to više nema. Socijala, znamo koliko moramo izdvajati za socijalu od samih troškova stanovanja, od samog otkupa stanova koje moramo izdvajati jednostavno sredstava nema za to i ja vjerujem da ipak ove izmjene koje sada čujemo porezne koje za sada idu samo prema tome da se lokalnoj samoupravi smanjuju sredstva, da ćemo konačno čuti nekakve kompenzacijske mjere za to pa da možemo isto mi se uključiti pomoći našim građanima koji će biti ovršeni. Nemamo ništa protiv toga, dapače, trebamo i možemo to napraviti, ali dajte nam sredstva omogućite za to kroz izmjene indeksa razvijenosti, kroz poreznu reformu.
Hvala lijepo. Nema odgovora na repliku, pa idemo na iduću. Uvaženi kolega Marin Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo slušao sam izlaganja gospodina Tulia, dok sam slušao izlaganje javljaju se ljudi sa Raba i kažu da se tamo sada izvršava jedna deložacija, sa maloljetnom djecom. Prema tome, to je hrvatska realnost i stvarnost, dok mi raspravljamo ovdje u Saboru o Ovršnom zakonu, izvršava se trenutno deložacija. Hoću približiti problem gospodi iz HDZ-a i MOST-a, da je potrebno krenuti u ekspeditivna rješenja tih problema. Jer ako se ne krene u ekspeditivna rješenja doći će do eksplozije ovrha, deložacija a posljedica toga će biti socijalni nemiri i politička nestabilnost. Eto, hvala.
Prelazimo na 5. repliku. Uvaženi kolega Silvano Hrelja.
Uvaženi kolega Tulio, ja se slažem s vama da je ovdje bitno mišljenje Vlade i da na neki način podržavam stav, odnosno prijedlog zaključka SDP-a s obzirom da ovo je, nije materija koja obuhvaća jedno ministarstvo nego barem 3, 4 ministarstva. I ovu materiju dodiruju 3, 4 politike koje više slabije ili jače funkcioniraju u Hrvatskoj. A rekao sam jučer u svom izlaganju da ne postoji niti politika upravljanja nekretninama u vlasništvu RH ni stambena politika kao takva jer dosta trošimo energije i vremena nad ovrhama nad stambenim prostorom što je stvarno problem. Ali svaka deložacija netko mi mora reći zbog čega je deložacija. Nisu sve deložacije zbog ovrhe. Ono što još želim reći a što mi nemamo da bi ovakvi ozbiljni zakoni da bi trebali imati svoju valorizaciju kroz 6 mjeseci, kroz godinu dana ovdje u Hrvatskom saboru da se vidi, da dobijemo izvješće kako se oni provode i koje učinke imaju po građane RH. Mi tu praksu nemamo ali mislim da bi je bilo nužno, nužno uvesti. I treću stvar koju sam vam želio reći, ja zbog povećanja ovoga sa dvije trećine na tri četvrtine iznosa koji se ne smije ovršavati ne bih bio zabrinut za banke jer banke će, žive od kamata i oni će svoj kredit umjesto na 7 godina naplatiti na 10, 12 godina jer njihov interes su kamate. Prema tome oni svoje, dakle svoj novac mogu podijeliti na puno mjesečnih obroka, prema tome ne moramo zbog njih biti zabrinuti.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospodine Hrelja ali replika, vjerujem da ste dobro čuli što sam ja rekao. Upravo na tome sam inzistirao da ovaj zakon ne može raditi isključivo Ministarstvo pravosuđa i to je upućena kritika MOST-u, da trebali su uključiti i ostale i tu znači se u potpunosti slažemo. Znači nije da donosimo zakon samo da ga donesemo i da se hvalimo da ga možemo donijeti nego moramo sigurno sagledati posljedice i rezultate. U tome se u potpunosti slažemo. A ne znam zašto ste meni replicirali vezano za banke, ja nisam štitio banke, banke će sigurno doći, ja sam samo štitio da sa ovim zakonom ako se ona granična vrijednost zaduživanja poveća da jednostavno mlade obitelji koje odluče kupiti stan ili neke potrebe za njihov normalan život da će uvjeti kreditiranja biti sigurno postroženi jer banka sigurno sebe želi osigurati za povrat posuđenog novca. I u tom slučaju će doći do jednostavno blokiranja, tj. ti mladi ljudi biti će u nemogućnosti dobivanja povoljnih kredita.
Hvala i vama. Završili smo raspravu po klubovima i prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi koji se javio za raspravu jest uvaženi kolega Branimir Glavaš. Njega nema i time gubi pravo na raspravu. Nakon kolege Glavaša zastupnik Ivan Pernar. Vidim da i njega nema, tako da i on gubi pravo na raspravu. Ali zato Gordan Maras ne gubi pravo na raspravu.
Hvala lijepo. A sretan sam što i danas vi predsjedate jer da je tu gospodin Reiner možda ne bih imao pravo na raspravu tako da hvala vam lijepo što ste mi dali priliku da govorim. I prvo ću izraziti negodovanje što nitko od predlagača nije u sabornici, znači ovdje su navedena 4 zastupnika MOST-a, niti gospodin Runtić niti Bulj, niti Grmoja, niti Robert Podolnjak nisu ovdje. Gospodin Robert Podolnjak opravdano jer ima zdravstvenih teškoća ali ova trojca nisu ovdje kako bi slušali, kako bi komentirali i ja bih rekao gledali i dali svoje viđenje na ono što zastupnici govore. Inače praksa je da predlagači uvijek morali sjediti pa bili oni ispred Vlade ili bilo tko drugi, bilo bi korektno tako da su i zastupnici. Tako da razmišljam da možda u ovom sljedećem zakonu koji MOST predlaže, radi se o kažnjavanju 500 kuna da uvrstim amandman po kojem će se kažnjavati predlagači sa 500 kuna ukoliko nisu prisutni na sjednici Sabora. Možda bi to bilo korisno jer onda možda gospodin Bulj i Grmoja bi ovdje sada bili sa nama a ovako nisu. Mada gospodinu Grmoji to ne smeta da komentira da netko može nešto govoriti a netko ne može nešto govoriti. A ja ću i dalje govoriti ono što mislim bez obzira na druge zastupnike pa makar se nekada i ne složio sa zastupnicima iz svoga kluba. A ovdje mislim da se radi o jednom, opet stvaranju dojma i nepripremljenom zakonu koji će imati dosta teške posljedice ne samo na ovršene nego i na čitav niz onih ljudi koji će primjerice htjeti uzeti kredit, koji će imati želju kupiti stan ili krenuti samostalno u život. Znači ovdje se radi o dvije stvari. Prvo, ili se radi o tome da se nekome pogoduje, šta ja ne vjerujem. Iskreno ne vjerujem da MOST želi pogodovati bankarskom sektoru jer de facto ovim zakonom rješava samo njihov problem. Znači on će one građane koji su došli pod ovrhu, banke koje žele uzeti nekretninu olakšati će im život jer će te ljude iseliti i plaćati će im najamninu na tržištu. I drugo, ili se radi o potpunom neznanju i nesagledavanju posljedica koje nažalost nije uspio sada spriječiti ni Klub zastupnika HDZ-a koji je koalicijski partner i vjerojatno zbog većine mora podržavati i zakone koji uopće ništa ne rješavaju odnosno stvaraju neke nove probleme. To je, nije to novost kod MOST-a, to se desilo i jučer mogli smo pratiti u 11 sati izjavu ministra Dobrovića da se zatvara rafinerija u Sisku. Jer šta će nama opće rafinerije, šta znače opće prerade ugljikovodika za Hrvatsku a onda dva, tri sata kasnije isti taj gospodin Dobrović priča da zatvaranje rafinerije u Sisku uopće nije tema. Ko je to spomenuo? To su stvari koje se nažalost kod MOST-a u pravilu dešavaju. Ja bi volio da su iznimke, ali se u pravilu dešavaju. Totalna neusklađenost i nesvjesnost šta određene akcije dovode do kojih posljedica. Kod rafinerije u Sisku o tome da će 600 ljudi ostati bez posla jer MOST želi zatvaranje rafinerije u Sisku ujutro, a popodne ne želi a kod Zakona ovršnoga da će tisuće i tisuće mladih ljudi imati problem uzeti kredit u banci, da će banke lakše iseljavati ljude iz tih stanova i da će na kraju država preuzeti problem koji eventualno sada banke imaju. I to je nešto o čemu ovdje trebamo razgovarati da se niti jedan zakon u ovaj Hrvatski sabor ne pošalje a da se ne vide njegove posljedice. Što se tiče zaštite ljudi, zbog čega dame i gospodo ne onemogućimo ovrhe u potpunosti onih socijalnih slučajeva na način kada ide ovrha banke da država preuzme onda obvezu isplate tog kredita i preuzme vlasništvo stana a da se ljudi ne iseljavaju. Ali govorim da to postane onda socijalni stan za socijalne slučajeve koji nemaju novca niti sutra iznajmiti stan, niti za 18 mjeseci nakon šta istekne ovaj period koji im velikodušno MOST nudi kao da će nekome za godinu i pol dana najednom biti bolje, kao da će ti ljudi odjednom dobiti sredstva da žive, da kupe stan i da se na neki način osiguraju sebe i svoje obitelji. Zbog čega država ne bi preuzela takav stan, upisala se u vlasništvo, preuzela otplatu i da takav stan postane socijalni stan? I da tako onda riješimo pitanje. Zbog čega bi neko ko ima 20 tisuća kuna plaću a ovršena mu je jedina nekretnina zbog čega bi ta osoba bila zaštićena i zbog čega bi toj osobi država plaćala stan? Mi moramo uvesti kategoriju socijalnih slučajeva, odnosno ljudi kojima je zbilja teško, socijalne kategorije i kojeg će država uzeti u zaštitu na način da ga se ne može ovršiti i izbaciti iz te nekretnine. Neka postanu korisnici socijalnog stana dok god su u toj poziciji neka imaju pravo na taj stan u kojem su bili. I to bi onda bilo kvalitetno rješenje a ne ovako nabaciti nešto godinu i pol dana. Na kraju krajeva ja sam vrlo skeptičan prema tome tko će uopće iznajmljivati te stanove na tržištu ljudima koji su jučer deložirani iz svojih stanova. Zbog čega bi to netko napravio za neku prosječnu najamninu koja će biti 1500, 2000 kuna i onda nakon godinu i pol dana on će imati problem ako ljudi ne budu imali sredstava za plaćanje najamnine dalje. Znači riješili nismo ništa, prolongirali smo problem koji će eskalirati i koji će zahvatiti puno veći broj ljudi koji pomaže bankama. Gledajte ovo je paradoks, ovaj prijedlog MOST-a pomaže bankama da nemaju one danas problem, evo rekao je kolega ovdje iz Živog zida da se upravo dešava jedna deložacija. MOST vrlo jasno ovdje poručuje mi ćemo ga prebaciti u stan, država će mu plaćati a banka će biti mirna. Ona može uzeti stani kasnije ga prodati i zatvoriti tražbinu. Znači najveću korist od ovog zakona nažalost neće imati ovršeni, neće imati građani nego će imati banke. Ja ne kažem da je intencija kolega iz MOST-a bila loša ali brže bolje napiši zakon s brda zdola, planinc gorenc, dolenc, i onda imate situaciju kao što imamo ovdje da zakon nema niti posljedično pozitivne učinke niti će ikome išta dobro donijeti. I do drugog čitanja evo ja vas molim da razmislite o tome da država ne uskače na način da plaća najamninu za stan koji neće nitko vjerojatno htjeti iznajmit i gdje će opet bit problem ljudima nego da se uvede kategorija socijalnih stanova, da država preuzme otplatu tih kredita i stane iza tih građana. Ako je to stotinu građana godišnje ova najamnina neće biti ništa veća i iznos neće biti ništa više nego šta bi bilo preuzeti obvezu plaćanja kredita dalje. I država neka preuzme te stanove a ljudi neka budu u njima dok god su socijalni slučajevi i dok god imaju socijalni status takav da jednostavno se ne mogu zbrinuti za sebe, da ne mogu plaćati najamninu i da ne mogu osigurati svoju obitelj. To bi bilo kvalitetno rješenje jer gledajte ljudi pa da li se neko već, mislim možda se među predlagačima ova četiri zastupnika nalazi i neki nobelovac za ekonomiju, da neko sa 5 milijuna kuna godišnje uspije riješiti problem stotine i tisuća ljudi. Kada bi to bilo tako jednostavno zar se već netko ne bi toga sjetio? Zar neko za 5 milijuna kuna godišnje ne bi riješio problem ovrha u RH? Znači samo ta činjenica da se za tih 5 milijuna kuna ne rješava ništa vam govori da u biti ovaj zakon neće riješiti problem. On će eskalirati, on će postati još i veći. I jedini ko će kratkoročno imati korist od toga opet ponavljam su banke. I sada ne znam i nadam se u biti da se ovdje radi o neznanju a ne o namjeri da nekome pomogne kako što se jučer također radilo o neznanju i nesnalaženju ministra Dobrovića koji nije vjerojatno htio pomoći MOL-u nego je rekao nešto šta očito duboko vjeruje a to je da u Hrvatskoj ne treba proizvodnja ugljikovodika, odnosno ne trebamo rafineriju. Znači naš ministar energetike, pazite taj paradoks je osoba koja smatra da u Hrvatskoj ne treba biti proizvodnje ugljikovodika. To je nešto šta smo jedino u ovoj varijanti MOST-HDZ mogli dobiti. Neko ko je direktno zainteresiran da zapošljava ljude, da naša proizvodnja bude što uspješnija, što jača. Sutra će se zalagati da se naše Rafinerije u Sisku i u Rijeci zatvore. I drago mi je šta je premijer Plenković danas na sjednici Vlade upravo suprotno rekao da nećemo dopustiti gašenje tih rafinerija i da hrvatska kompanija neće biti ekspozitura MOL-a. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo povredu Poslovnika uvaženi kolega Maro Kristić.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ja ću vam prije svega ukazati na članak 236. Poslovnika koji kaže da zastupnik koji želi govoriti o povredi Poslovnika predsjedatelj daje riječ čim je zatraži. Naime, kolega je više od pola svog izlaganja, pola uvodnog dijela svog izlaganja govorio o rafinerijama itd. ministru Dobroviću koji apsolutno nema veze sa ovom temom dnevnog reda, a povrijedio je članak 232. Poslovnika jer se udaljio, ne udaljio, nego uopće nije bio u temi dnevnog reda. Pa ću ja ovaj put smatrati da ste ga upozorili, a drugi put vas molim da bez povrede Poslovnika kada počne govoriti o tome što nema veze sa dnevnim redom odmah mu oduzmite riječ. Hvala.
Hvala vam lijepo zastupniče. Ja sam pozorno pratio što je kolega Maras govorio i on se zaista udaljio od teme, ali se brzo vratio na temu, tako da je on skoro, skoro je povrijedio Poslovnik. Ali ja mislim da ipak ga nije do kraja povrijedio, ali upozorenje i molim zaista sve da ne idemo dalje od teme o kojoj govorimo. Evo hvala lijepo. Prva replika uvaženi kolega Tomislav Panenić.
Hvala poštovani gospodine Maras. Evo ja bih samo se nadovezao upravo i na ovo što je rečeno. Ne mogu vjerovati da od vašega izlaganja jednu trećinu bavili ste se MOST-om. Izgleda da se opčinjeni MOST-om jer jučer sam slušao vaše izlaganje, danas, pa niste se maknuli od početka. Znači, ono što smo jučer čuli danas sam ponovo isto čuo. Prema tome, ne vidim ovdje ljude koji trebaju sjediti i slušati dvaput jedno te isto. Ja bih vas stvarno pozvao da iskoristite vaše pravo, pa da primjedbe koje imate na prijedlog koje je uputio Klub zastupnika MOST-a. Jednostavno stavite amandman i to smo vas jasno pozvali i upravo je to intencija svega ovoga. Ovo odstupanje u smjeru oko Rafinerije INA-e. Ako sam jučer dobro pratio i gospodina Dobrovića on je dao tumačenje kasnije. Zapravo jasno je naznačio koje je njegovo i ne vidim zašto vi trebate biti njegov glasnogovornik. Mislim da on u ministarstvu ima glasnogovornika, pa bih vas zamolio evo da se držite teme. Ali kažem, ovo je ja pozdravljam vaše napore da se poboljša ovaj prijedlog i stvarno upućujem da se to putem amandmana jer ovako zapravo crpite nama svima vrijeme. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku.
Prvo gospodine Paneniću, ja nisam ovdje radi vas da bih vama crpio vrijeme. Ja sam ovdje radi svojih birača i molim vas da ih poštujete. Znači, postoje ljudi koji su mene birali u Hrvatski sabor i nećete im vi govoriti zbog čega sam ja ovdje i šta bih ja trebao raditi. Ja ću govoriti šta mislim i na koji način to želim govoriti. S druge strane, ne znam novi ste zastupnik, vjerojatno ne znate da u prvom čitanju nema amandmana. Trebali ste proučiti Poslovnik. Ja bih napisao amandman da to postoji ta mogućnost. Ali u drugom čitanju ćete dobiti amandmane jer sam vjerujem siguran u to da neće biti zakon pripremljen, odnosno da će biti u skladu sa MOST-om zadnjih godinu dana nerealizirana obećanja i prijedlozi, a još ne samo nerealizirana nego i od konkretizacije miljama daleko. Sa druge strane što se tiče gospodina Dobrovića ja nisam njegov glasnogovornik. Ja ovdje dijelim zabrinutost stotine tisuća naših građana koji su čuli ujutro šta će nama rafinerije. Šta je to uopće proizvodnja ugljikovodika? To je gospodin Dobrović govorio. Hoćete da vam pogledam citat? Pa to sam govorio. I zbog čega ja to ne bih ovdje istaknuo kao problem. To nije moj problem. To je problem građana Siska, građana Rijeke i na kraju krajeva građana RH. I dok god imate ministre koji se ne snalaze, koji zatomljuju svoje ideje i želje zbog toga što misle da je nepragmatično to pričati. Gospodin Dobrović je protiv proizvodnje ugljikovodika u Hrvatskoj. Probajte to shvatiti. To je njegova intimna želja. Ali to mu ne smijemo dopustiti. I drago mi je da premijer Plenković to neće dopustiti. Evo podržavam premijera Plenkovića u tome da se ne gasi Rafinerija u Sisku. Vi ne znam da li podržavate i gospodin Dobrović apsolutno sam siguran da ne podržava. A nisam opčinjen MOST-om osim mostom uzdisaja u Veneciji. To je jedan prekrasan most. Kada sam ga vidio zbilja sam bio opčinjen. Sa ovim MOST-om ne da nisam opčinjen, nego mislim da radite katastrofalne stvari.
Meni je žao što je isteklo vrijeme da čujemo s čime je još kolega Maras opčinjen, tko zna što bismo otkrili. Ali sada je na redu kolega Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Evo kolega Maras, spomenuli ste u svojoj raspravi da ovaj zakon ide na ruku bankama. Mogu se tu složiti. Zakon nije napisan za zaštitu na žalost ovršenika, nego za zaštitu banaka i bojim se da se tu radi zapravo o povredi predizbornoga obećanja. Od ljudi se zapravo ovdje rade socijalni slučajevi. Na žalost što se događa što je čest slučaj kod ovrha, a govorim ovdje o ovrhama zbog duga. Slučaj je takav da ljudi uđu u kredit stambeni i recimo 30 godina vraćaju i ne znam plate 60, 70% kredita. Dođe im crni dan u životu, ne plate nekoliko rata, obustava kredita, vratiti u cijelosti ne možeš i onda dođe ovrha pa prva dražba, druga dražba i događa se često da je za mnogo manji iznos od onoga za koji je nekretnina kupljena da se sada nekretnina proda, a takvu obitelj jednostavno čeka deložacija, čeka ju ulica. Prema tome to, a što je ključna stvar i što je zapravo arhetip deložacije zbog duga ovakav primjer nije postignuto ovakvim prijedlogom zakona. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku.
Apsolutno vas podržavam u toj konstataciji. To sam i rekao. Znači uvedimo kategoriju socijalnog statusa ljudi. Ukoliko je netko zadovoljio tu kategoriju, nekad država umjesto da daje novac za najam stana neka preuzme taj stan i neka taj stan postane socijalni stan i neka se nitko ne iseljava. Jer ste u pravu, ovdje se potiče jedino to da se riješi problem banci. I drugo da netko za sitne novce uzme stan, za sitne novce. Jer znamo mi kako idu ti biznisi u bankama, imaš li koju nekretninu, kad će koja ovrha itd. da se kupi stan za 25, 30 ili 50% vrijednosti. Znači da, proširit ću, ne pogoduje se samo bankama nego i interesnom lobiju koji kasnije trguje sa tih stotinu ili nešto stanova koje bi ovdje trebalo kao zaštititi građane. Znači, ajmo riješiti problem sustavno. Ukoliko je netko socijalno ugrožen, ukoliko mu treba pomoći neka država stane iza njega na taj način, neka uzme taj stan, neka plaća preuzeti kredit i nakon toga kada čovjek izgubi taj status neka državi ostane taj stan. Pa sada imamo i Ministarstvo imovine, može se trgovati sa … [[Upadica se ne razumije.]] Imat ćemo ga. Znači, to je nešto što će biti po meni i zadaća budućeg ministarstva da bude efikasno i u tom tržištu nekretnina. Ovaj zakon ne rješava problem, ovaj zakon samo širi problem na još one koji nisu zahvaćeni, a to su oni koji su eventualno u želji i mogućnosti da uzmu kredit i kupe novi stan jer to na ovaj način neće moći ili će im biti skuplje zbog porasta cijene kamata jer naravno da će banke štititi sebe od rizika. I to je nažalost evo posljedica zakona. Kada bi zakon bio pripremljen, kada bi zakon sagledao sve posljedice koje će iz njega proizaći ne bi imali takve probleme.
Hvala vam. Treća replika, uvaženi kolega Maro Kristić.
Poštovani kolega Maras imali ste primjedbu na nazočnost naših predstavnika na sjednici, evo gospodin Grmoja je tu pa ću se sada referirati na to da je recimo on jedan od zastupnika koji je u ovih nekoliko dana zasjedanja Hrvatskog sabora u novom mandatu bio više prisutan sjednicama Sabora nego većina vaših zastupnika u ova dva mandata koja su protekla. Evo pitam se gdje vam je vaš predsjednik kluba zastupnika koji je vjerojatno zaboravio gdje se uopće zgrada Hrvatskog sabora nalazi. A što se tiče vašeg izlaganja vi ste najbolje pokazali koliko želite unaprijediti ovaj zakon samom činjenicom što ste vi za razliku od vaših kolega jučer rekli da bi se ovaj prijedlog zakona trebao donijeti u hitnoj proceduri. Dakle, vi samim time smatrate da je on dovoljno dobar. Ili ga ne želite unaprijediti? Ja ću vam samo napomenuti ponovno da ste vi u proteklom mandatu kada ste bili predstavnici vlasti i kada ste upravljali nadležnim Ministarstvom pravosuđa tri puta mijenjali ovaj zakon i niste uspjeli pomoći ljudima. Evo sad imate priliku da kroz javnu raspravu koja slijedi sa vašim konstruktivnim prijedlozima kojih očito imate unaprijedite ovaj zakon. Mi ćemo ih vrlo rado prihvatiti. Hvala.
Odgovor na repliku.
Prvo gospodine Kristić u prethodnom mandatu ja nisam bio na vlasti nego je bio MOST. Znači, kad smo bili ne'. '90. je bio ne znam netko drugi, kad ste bili. Znači jednom na vlasti pozivat ću se non-stop. Pa ne znam da li ste čuli jučer u odgovoru vašem klubu ili diskusiji gospodina Hrelje da ste i vi mijenjali zakon 2015. ovršni i vaš ministar Šprlje, pardon 2016., i vaš ministar Šprlje ga je mijenjao pa ništa od njega, ništa se nije promijenilo. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja ću ga popraviti ukoliko mi znalci iz MOST-a to dopuste. Ako mi to znalci iz MOST-a ne dopuste onda ga ja ne mogu popraviti. Znači, evo ja apeliram na visoko moralne zastupnike MOST-a da podrže moje izmjene i onda ću ga popraviti. Evo imat ćemo takav dogovor. A sa druge strane vi mene jučer niste dovoljno pozorno slušali. Ja sam rekao da ovaj zakon treba ići, ovaj zakon ali ne ovakva sadržaj u zakonu, Ovršni zakon treba ići zbog hitnoće u dva čitanja da se što prije usvoje kako bi se pomoglo ljudima. Ali ovakav zakon bi bilo bolje da nikada ne ide kakav ste ga vi napisali. Znači, morate slušati kada netko govori kako biste shvatili što je on htio reći. Jer sufliranje … [[Upadica se ne razumije.]] A gospodin Grmoja bi bilo dobro da je ovdje kada predlaže nešto. Nebitno je koliko je tko prisutan u sabornici ukoliko nisi onda kad te trebaju. Znači, netko može biti doktor i spašavati ljude svaki dan i onda baš kad ga trebaš nema ga. E gospodin Grmoja vas smo sad trebali, a nije vas bilo. Zbog toga sam ja to istaknuo, da čujete te sugestije, da zakon u drugom čitanju bude bolji. Evo, hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Idući se javio za repliku uvaženi kolega Siniša Varga.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege evo ja bih podržao govor od kolege Marasa i ponovio bih neke stvari od jučer, pogotovo u segmentu kada se govori o INA-i i rafineriji u Sisku. Imamo 600 potencijalnih ovršenih u Sisku. I to je novih 600 obitelji koji ulazi u ovih u 2017. 3,5 milijuna kuna, a u 2018. 5,1 milijun kuna koji je apsolutno nedostatno već u čisto prostoj matematici kad se govori broj prosječnih dohodaka puta broj osoba kroz godinu koji je potrebno da se ovo napravi. Prijedlog od kolege Marasa je puno konkretniji i bolji, lakše provediv vezano za preuzimanje stanova od strane Vlade i to apsolutno bih podržao. Još jedanput bih ukazao na problem diskriminacije između socijalno ugroženih koji nisu ovršeni u odnosu na socijalno ugrožene koji jesu ovršeni. Dakle, socijalno ugroženi koji nisu ovršeni imaju pravo na stan koji ne mogu realizirati jer tih stanova nema, a oni koji su ovršeni ukoliko nema stanova imaju pravo na novčanu naknadu. Tu gospodo ljudi su na ovaj način diskriminirani i vjerujem da će državna pravobraniteljica oko ovog zakonskog prijedloga itekako imati posla. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Gospodine Varga apsolutno je zastrašujuća izjava ministra energetike gospodina Dobrovića da treba zatvoriti rafineriju u Sisku kojom se onda potencijalno stvara novih 600 ljudi bez posla koji imaju kredite, koji će izgubiti svoje prihode, koje se neće zbrinuti i koji će sutra postati predmetom ovog zakona, nažalost još uvijek nedovoljno dobrog, a i ovi prijedlozi ne sugeriraju da će biti puno bolji, i zbog toga da li ona dana iz neznanja, nesnalaženja, intimne želje da se zatvore rafinerije u Hrvatskoj ili zavire sa MOL-om, ja ne vjerujem. U zavjeru sa MOL-om MOST-a ne vjerujem, ali intimna želja gospodina Dobrovića sigurno postoji. Vjerujte mi on želi da se zatvore rafinerije u RH i zato sam zabrinut zašto je takva osoba postala ministar energetike. Zaštita okoliša da, ali energetike ne. I to će sigurno.
Kolega Maras, ja vas sada molim ja sam vrlo tolerantan ali ja vas sada molim da ne povređujete Poslovnik jer ste svjesni da to sada radite. Tema je Ovršni zakon, tema nije ministar Dobrović i ja vas zaista molim da nastavite s raspravom o temi koja je.
Ali upravo sam o tome i govorio gospodine potpredsjedniče.
Niste, ja sam vas pustio, malo ste imali neke parabole pa sam mislio da ćete se vratiti u temu, ali sada idete kompletno u ovom smjeru pa vas molim da se ipak držite Poslovnika.
Radi se o gradu Sisku o 600 ljudi i njihovih obitelji koji će sutra početi razmišljati o Ovršnom zakonu zbog toga što će izgubiti prihode. Da li to nije dovoljan razlog da ja ovdje ispred hrvatske javnosti govorim o nesnalaženju ministra Dobrovića? Apsolutno je.
Da, ali ne o njegovim intimnim razmišljanjima. Vi i ne znate možda i on ima neke teme kojima je očaran, a vi o tome ne znate puno. Ja vas molim da govorite o Ovršnom zakonu.
Ja sam osjetio iskrenost u njegovoj jučer ujutro izjavi, a neiskrenost u onoj popodne danoj. I to je zabrinutost koju ne dijelim ja. Mene zovu građani Siska i govore mi o tome, moraš to reći i ne smijete dopustiti da se Rafinerija u Sisku zatvori. I nećemo to dopustiti.
Hvala vam lijepo. I pozivam još jednom zastupnike da se držimo teme jer ovo je zaista bila povreda Poslovnika tako da se slažem sa kolegama koji su digli pločicu, pa vas sukladno članku 239. Poslovnika ja vam izričem opomenu. Uvaženi kolega Davor Vlaović.
Hvala uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Maras u svom ste izlaganju rekli da imate dojam da će ovim prijedlogom zakona samo jedna strana pozitivno proć odnosno da će banke u ovom slučaju pozitivno proći dok će ovršenici i dalje ostati u problemu. Slično mišljenje dijelimo i mi iz HSS-a i ja osobno i mislim da ovaj zakon ne treba donositi vatrogasno nego kroz javnu raspravu sa svim zainteresiranim skupinama. A evo nisam pravnik, konzultirali smo našu pravnu struku, naše stručno vijeće koje je u kontaktu sa sudovima rekla u članku 1. ukidanjem odluka po žalbi sa prvostupanjskih na drugostupanjski slanje na drugostupanjske sudove će dovesti u daljnji zastoj jer imamo već sada sudsku praksu da pojedini predmeti traju dvije, tri, pet godina i praktički nije to usuglašeno sa sudovima i opteretit ćemo drugostupanjski rad sudskih organa, a ovršeniku i dalje ostaju kamate i teškoće u vraćanju kredita. Također u dijelu članka 18. gdje se govori o smještaju ovršenog građanina u stambenu jedinicu na 18 mjeseci i to prebacivanje na centar za socijalnu skrb i tu je nedorečeno gdje će ih centri za socijalnu skrb smjestiti. Da li je to u mjestu mjesnom nadležnog centra za socijalnu skrb ili to može biti dijelom u cijeloj RH što ćei dalje stvarati nesigurnost pravnu i povećati troškove i ovršeniku, a i samoj RH. Nažalost, banke se isto tako teško će se naplatiti pogotovo u Slavoniji i Baranji i drugim nerazvijenim krajevima gdje danas možete nekretninu kupiti za pet do deset tisuća eura sa kompletnim imanjem. Zašto? Zato što ljudi nemaju radnih mjesta. I stoga se slažem s vama da moramo čuvati radna mjesta u Hrvatskoj pa i rafineriju. Ako neko rafineriju treba zatvoriti onda neka nam pomognu da zatvorimo Rafineriju u Bosanskom Brodu da ne truje građane grada Slavonskog Broda. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku kolega Maras.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vlaović, vidite i sami kako je teško kada postoje mnogi problemi kada se vežu jedni uz druge, ne spomenuti ih u svojoj raspravi. Ja poštujem predsjedavajućega što me je opomenuo, ali moraju svi biti svjesni u Hrvatskoj da nečinjenje ili činjenje po jednom pitanju prouzrokuje mnoge probleme koje nažalost kada netko predlaže zakon proizlaze iz tog zakona. Znači vi ste sami rekli da će ovaj zakon pomoći bankama, ja se s vama slažem, isto kao što smo danas par puta u raspravi čuli da su zastupnici u ovom Saboru slažu sa donošenjem ovog zakona, … misle da je dobar. Ja po ovim raspravama koje sam god čuo danas čujem jako puno zamjerki i primjedbi i zabrinutosti i uvjeren sam da osim HDZ-a i MOST-a nitko neće glasati za ovaj zakon na način na koji je on sada predložen. Znači apsolutno je sada ovo forsiranje nečega što nema smisla, apsolutno je ovakav zakon nešto što samo pridonosi stvaranju dojma kao da se nešto radi, a u biti se ne radi ništa i ne predlaže se ništa. Ja se nadam da će konkretnija biti Vlada jer očito od Kluba zastupnika MOST-a ovdje nismo se baš pomogli zadnjih tjedan dana i sa te strane volio bi da do drugog čitanja da se uvrste i ovi prijedlozi koje smo ovdje danas izgovarali, a mi ćemo ovdje konkretno i ja ću osobno pisati amandmane i tražit ću da se neke stvari uvrste unutra jer smatram da postoji puno kvalitetnija rješenja od ovih koja su ovdje dana. Vi nećete naći možda u nekim malim mjestima uopće niti jedan stan za najam. Šta će s tim ljudima biti? Zbog čega ih uopće onda tjerate iz kuće? Zbog čega ne uvesti pojam socijalnog stana i da država preuzme taj stan koji ljudi eventualno ne mogu otplaćivati. To je puno jednostavnije i jeftinije rješenje za državu, a da ne govorim o svim problemima koji proizlaze za tu obitelj koja je nažalost u poziciji da bude deložirana.
Hvala. I zadnja replika, uvaženi kolega Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Maras, dakle s vama se potpuno slažem, socijalna pitanja, socijalne mjere treba predlagati socijalnim zakonima. Ugovori su nešto što otvara radna mjesta, zapošljavanje i radna mjesta, pa i gospodarski rast će nas sigurno dovesti u situaciju da ne razgovaramo o ovoj temi na ovaj način. Jer ono što mladi ljudi trebaju, trebaju kredite po povoljnim kamatama i trebaju radna mjesta na kojima bi htjeli raditi. Međutim, moja ona glavnina replike ide u tom smjeru, nadam se da i ja neću dobiti opomenu, vi se čudite sada što je ministar zaštite okoliša i energetike sam sebi upao u riječ ili se nije složio sa svojim mišljenjem. Međutim za to nije kriv on, kriv je ustroj Vlade jer ovako nešto možemo očekivati onda kada kažemo lisici da nam uhrani kokoši. Možda ova usporedba nije najbolja ili da kažemo vegetarijancu da nam pripremi finu mesnu štrucu. Dakle ministar zaštite okoliša i energetike mora biti sam sebi proturječan jer te dvije stvari jednostavno ne mogu ići zajedno.
Hvala lijepo zastupniče. Ali molio bih vas isto tako da se držimo teme. Odgovor na repliku. Povreda Poslovnika. A gledajte vrlo je teško u ovakvim situacijama, jedna rečenica, jest činjenica, odlazak od teme ali ako se u drugoj rečenici zastupnik vrati na temu onda mi je vrlo teško dati povredu Poslovnika. Ja mogu apelirati da se … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, je, serijski su povezani, to se slažem, ali pustimo raspravu jer je, evo i kolega Maras sada isto tako ima povredu Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, molim vas da ne podržavate kvalifikacije ovog tipa, serijski povezan. Znači zastupnik je jedinka za sebe, govori što misli, nema tu nikakve serijske niti tipske povezanosti. Na taj način nesvjesno ste sada obezvrijedili i kolegu Žagara i mene. Znači, kolega Panenić, meni je jasno da je on nervozan.
Niste rekli na koji članak se odnosi.
232 do 238. više ih je dotaknuto. … [[Upadica se ne čuje.]] Ima, ima, pogledajte evo… … [[Upadica se ne čuje.]] Ja vas smo molim gospodine potpredsjedniče da kvalifikacije i epitete zastupnicima se ne dozvoljava da se daju.
U redu. Ja vas sada pozivam da date odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, nakon ovih niza replika moram reći da mi je dosta lakše, pogotovo evo nakon vaše jer su se svi više-manje složili samnom. Iz HDZ-a se nitko nije javio očito nemaju ni oni ništa protiv. Jedino kolege iz MOST-a su uzbuđene i reagiraju pa nekada i na neprimjeren način kao što je to sada govorio gospodin Panenić. Ali nisam ja kriv što su zakoni koje oni predlažu nepripremljeni, posljedice kojih će biti loše, što njihovi ministri govore na način na koji govore, što zbunjuju i uzbunjuju javnost i u biti oni stvaraju problem i ovakvim zakonima i izjavama svojih ministara. To nije moj problem. Ja svoj problem rješavam ovdje govoreći ono što me smeta i na to imam pravo i to ću govoriti. Govoriti ću i o ministru energetike koji ne želi proizvodnju ugljikovodika u Hrvatskoj, govoriti ću o lošem zakonu Ovršnom, govoriti ću o svemu onome a nisu zastupnici MOST-a niti Klub zastupnika MOST-a sveta krava da se njima ne može ništa prigovoriti. Nemojte se stavljati u tu poziciju. Svakome se ovdje u ovom Saboru može prigovoriti i može reći šta misle. Nemojte misliti da ste vi zaštićeni od kritike. Niste vi moralna vertikala ovog društva i niste vi jedini pozvani da moralno vodite Republiku Hrvatsku. Kada bi to bilo tako sudbina bi nam bila vrlo loša, vjerujte.
Povreda Poslovnika prvo kolega Maro Kristić.
Pa evo ja vas molim s obzirom da ste već kolegi izrekli opomenu da mu oduzmete riječ s obzirom da je već ovo 6. put da je povrijedio Poslovnik i u niti jednom od svojih izlaganja se nije držao teme. Sada pogotovo, u zadnjem izlaganju se nije dotakao uopće Ovršnog zakona nego konstantno spominje ministra Dobrovića i rafineriju. Ja vas pozivam, imate lijepo, imate 5 minuta uoči sjednice svake, zatražite pauzu i govorite o toj temi, nikakav nije problem. Imate legitimne načine, koristite ih ali nemojte koristiti rasprave o zakonima da govorite o temama koje nemaju veze sa tim zakonima. Očito onda nemate veze niti imate konstruktivne prijedloge o ovom zakonu, dajte svoje prijedloge.
Hvala lijepo. Ja još jednom mogu ponoviti, kolegi Marasu sam izrekao opomenu kada je povrijedio Poslovnik, on stalno ide po rubu povrede Poslovnika. Još uvijek mu neću dati opomenu kojom bi mu oduzeo riječ tako da mogu apelirati još jedanputa da se držimo teme. I idemo dalje sa raspravom. Idući koji se javio za riječ je uvaženi kolega Nenad Stazić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo još jednoga MOST-ovog jamstva, po načinu kako je ovaj zakon pripremljen, u kojem obliku on dolazi ovdje, koliko je truda u njega uloženo, njega ne bi trebalo zvati Ovršni nego površni. Moj kolega Peđa Grbin govoreći jutros u ime kluba je skalpelom i pincetom sa dva prsta, kirurški analizirao ovaj prijedlog zakona. Prema tome, nema smisla ponavljati tu njegovu … [[Govornik se ne razumije.]] analizu. Ona je sa pravnog stajališta, sa logičkog stajališta bila besprijekorna. Problem postoji, njega nitko ne negira. Doduše, različito se vidi … [[Govornik se ne razumije.]] problema. Ja sam jučer slušao kolegu Glasnovića koji tvrdi da je do problema došlo što još uvijek nismo izašli iz komunizma. Pa on za taj komunizam krivi, krivi komunizam zbog toga što je 30 tisuća blokiranih, što je miliju Hrvata pod ovrhom, što 1,4 radi a 1 je umirovljenik. Nema sada kolege Glasnovića, žao mi je da ga podsjetim da toga u komunizmu nije bilo. Niti je bilo 30 tisuća blokiranih ni milijun Hrvata bilo pod ovrhom. A bilo je, 4 su radila a 1 je bio umirovljenik. Živi zid krivi banke, pohlepne banke. Mislim da pomalo promašuju temu. Odredili smo se za tržišno gospodarstvo, banke rade sa profitima, banke posuđuju novce, traže da im se novci vrate, ako se novci ne mogu vratiti onda aktiviraju hipoteke. Banke nisu karitativne ustanove i to od njih ne možemo tražiti. Krivac je siromašno društvo kakvo jesmo stvorili i napravili i sustavom privatizacije i pretvorbe, i krađom javnih poduzeća a na koncu i voljom biračkoga tijela koje te iste ponovno bira u nadi da će se popraviti. Nuđena su tu i poneka rješenja. Kolega Maras kaže da bi se ti stanovi trebali uzeti kao državni stanovi i pretvoriti ih u socijalne stanove, međutim taj njegov prijedlog ne nailazi na nikakav komentar od MOST-a ali s obzirom da ima ljudi koji teže povezuju stvari, teže, treba im da shvate da su neke stvari povezane, pa onda kad kolega Maras s pravom upozorava, s pravom da će se zatvaranjem rafinerije u Sisku 600 radnika naći na cesti i da će pasti pod ovrhe jedan dio njih i da će zato biti kriv i ministar Dobrović ako se to dogodi, onda mu se jučer oduzima riječ a danas se od MOST-a traži i od vas potpredsjedniče da mu ponovno oduzmete riječ, a valjda da mu uzmete i sva zastupnička prava idući puta. Jer ljudi naprosto ne shvaćaju da će gubitak 600 radnih mjesta u Sisku dovesti do problema ovrha. I da će to biti krivnja ako do toga dođe ministra Dobrovića. A vi sad dižite ispravke, povrede Poslovnika koliko god hoćete, ministra Dobrovića. Maras vas je dobro na to upozorio. Kolega Bošnjaković predlaže da se uvede jedno pravilo da nema ovrhe nad jedinom nekretnino. Dobro, ako nema ovrhe onda ta nekretnina jedina ne može biti ni jamstvo za kredit. Onda mladi ljudi neće doći, uspjet doći do kredita. Veli kolega Bošnjaković osim ako dužnik, osim dakle onaj koji podiže kredit kod javnog bilježnika ne napiše da se slaže da mu se ta ovrha izvede nad tim. Pa to je sadašnje stanje. On čim uzima kredit zna da ako ga ne bude mogao vratiti da će biti ovršen nad tom nekretninom. Šta je tu novo? Jedino da to ovjeri kod javnog bilježnika. Ali i ovaj kredit mora ovjeriti kod javnog bilježnika. Pa javni bilježnik će mu to reći, gledajte čovječe ako to ne budete mogli vraćati pa će vam se ovršiti nad tom nekretnino, pa mora ga upozoriti na posljedice onoga što potpisuje. Ovaj zakon pomaže jednom djelu građana, pomaže i to je dobro. Pomoći barem nekome jer bi bio loš stav da kažemo ako ne možemo pomoći svima ona nemojmo pomagati nikome. To bi bio loš stav. Dobro je pomoći bilo kome, ali zašto, što se događa s onima koji su već deložirani, koji su sad na cesti? Njima ovaj zakon neće pomoći. Što s beskućnicima? Evo kolega Maras kaže da se ovi stanovi pretvore u socijalne, ali zašto država ne napravi jedan plan izgradnje socijalnih stanova u državnom vlasništvu za beskućnike, ne samo za one koji gube stan zbog toga što ne mogu vraćati kredite, nego i gube iz razno raznih razloga. Ako hoćemo biti socijala država predložite tako nešto. To bi bilo sustavno rješenje, a ne dijeliti ljude i to ovako površno ad hoc, najedanput i to proglašavati nekakvim velikim jamstvom. Zato ja predlažem da prihvatimo, da vi prihvatite kao predlagatelji ono što je Peđa Grbin predložio u ime kluba. Dajemo mi ovaj prijedlog vaš Vladi, to tamo pošaljimo, dakle da zaključak glasi da se svi prijedlozi i mišljenja šalju Vladi radi izrade konačnog prijedloga zakona, a da Vlada sasluša sve ove dobronamjerne primjedbe, dobronamjerne i zlonamjerne tako svejedno, a da pokuša naći bolje i solidnije rješenje od ovoga koje nam ovdje nudite. Mislim da bi to bio jedan dobar konstruktivan zaključak koji bi pomogao i predlagateljima da se izvuku iz ove relativno neugodne situacije ali što je važnije pomogao bi i građane. A nekakav drugi zaključak može glasiti da se zadužuje ministar Dobrović da proba zaustaviti poništenje rafinerije Sisak. Hvala.
Prva replika uvaženi kolega Stevo Culej.
Hvala predsjedniče. Ja gospodine Staziću moram vas podržati i vas i gospodina Marasa kada ste se sjetili generala Glasnovića koji je rekao da je za sve kriv komunizam a nije kriv za sve, 99% je kriv onaj a 1% nije možda kriv, upitno je. I u pravu je isto tako bio gospodin Maras kada je rekao tko će nakon 18 mjeseci istjerati iz tih stanova one koje ćemo mi staviti unutra da ih zaštitimo. A da je to sigurno tako pa mi imamo u našoj državi isto slučaj da ima jako puno onih koji nisu digli nikakvi kredit, koji nisu bili nikome dužni ali je došao netko i istjerao ih je bez ovrhe iz njihovih stanova i nema niti Živoga zida, niti bilo koga u ovoj državi da se bori za njihova prava i da ih vrati u njihove domove iz kojih su nasilno istjerani kao što je to gospodin Mile Horvat. Sjećajući se nekih svojih iskustava u ovom Saboru govorio. Pa bih upitao da li će se ikad iznaći u ovom hrvatskom društvu netko tko će pravnim vlasnicima obiteljskih kuća u ovome Zagrebu, u centru vratiti njihovo vlasništvo i deložirati one koji su bespravno, nasilno uselili u iste. Hvala vam.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku.
Nisam očekivao da ću se u potpunosti s vama složiti, ali evo moram se u potpunosti od prve do zadnje riječi. I ja se zauzimam da se pa barem u socijalne stanove ako nikako drugačije vrate oni koji su bespravno iz njih istjerani. Evo jučer je govorio predstavnik kluba SDSS-a koliko je Srba devedesetih godina istjerano iz njihovih stanova u Zagreb, deložirano. Došli su i marš van, ovo je sad moje, zauzeto. Nikad im nisu vraćeni. Koliko je Hrvata istjerano u Domovinskom ratu. Isto tako došli divljaci, hajde napolje. To je nepravda koja traje. I ja se i u svom govoru sam se ovdje zauzimao za to. Pa hajmo to rješavati sustavno kao država, hajmo napraviti jedan fond stanova po sustavu POS-a kao što ih je Čačić gradio ako ne možemo drugačije pa ispravimo tu nepravdu. Jer šta znači ovih 18 mjeseci? A šta ćemo nakon 18 mjeseci deložirati ih i iz tih državnih stanova? Jer zakon ne kaže ništa šta će biti nakon 18 mjeseci. Ništa, opet će doći policajci i tjerati ih van jer nećemo imati nikakvu zakonsku podlogu da oni ostanu unutra jer je MOST bože moj pripremio takav zakonski prijedlog. A kad se mi s njime ne slažemo onda nam se dijele opomene, onda kršimo Poslovnik, onda nam se oduzima riječ. To je sad nova moda kod ove parlamentarne većine. Slažem se sa vama Culej.
Pa vidite da vam nisam dao ni opomenu, niti oduzeo riječ iako biste vi to možda željeli ali ja to ne budem. Uvaženi kolega Goran Aleksić.
Zahvaljujem. Kolega Staziću, kažete banke nisu krive. Da, mogu se složiti da nisu samo banke krive, ali banke velikim dijelom jesu krive za osiromašenje hrvatskih građana jer banke u ovom trenutku prema grubim izračunima duguju pet milijardi preplaćenih kamata hrvatskim građanima i zbog toga je moj prijedlog kojeg sam jučer izrekao da se spriječi ovrha svake nekretnine u svakom kreditu koji je opterećen nezakonitim ugovornim odredbama, a takvih kredita ima preko stotinu tisuća. Jedan način da se pomogne dužnicima da ne dođu u problem, a u problemu se mogu naći jer su osiromašeni upravo ovim nezakonitim podizanjem kamatnih stopa. Upravo sam dobio iz Zadra obavijest to je ekskluziva, donesena je prva pravomoćna presuda kojom se vraća dužniku preplaćena kamata. Do sad nije bilo pravomoćnih presuda nakon žalbi banaka. Pravomoćna presuda koja je donesena u Zadru prije toga bila je donesena zbog toga što se banka nije žalila. Međutim, upravo sam dobio informaciju da je donesena prva pravomoćna presuda nakon žalbe banke. Dakle, možemo očekivati tsunami takvih presuda, a i to je dobar znak da je moguće čak i u ovom Parlamentu donijeti zakon kojim bi se svim dužnicima kojima je banka nezakonito mijenjala kamatne stope mogle vratiti preplaćene kamate. Jer sad imamo sudski dokaz, pravomoćnu presudu na temelju koje možemo čak i zakonski riješiti taj problem. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku.
Pacta sund servanda ugovori se moraju poštivati. Ako je netko potpisao nekakav ugovor s bankom taj ugovor se mora poštivati. Ako je on uključivao promjenjivu kamatnu stopu, a onda je znao da ta stopa kamatna može ići i na gore. Ako je međutim banka radila bilo što, ne samo banka bilo tko radio nešto nezakonito i nekog drugog oštetio pa onda naravno da mu mora naknaditi štetu. Ako je to potrebno poduprijeti još nekakvim novim zakonskim prijedlogom ja se s time slažem i pozivam i MOST da se u to uključi, ali na taj način da to ipak ide preko Vlade ili barem da vas uključe, da ne rade to sami negdje u dolini Neretve.
Hvala lijepo. Iduća replika uvaženi kolega Branimir Bunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Stazić, dakle banke jesu odgovorne. Ona naime kao što smo upravo sad čuli od kolege Aleksića djeluju nezakonito. Znači, ugovaraju nezakonite kamate, dužni su milijarde. Međutim, one isto tako djeluju neetično i nasilno između ostaloga. One su kao što smo mogli vidjeti zadnjih mjeseci sklone prijetnjama, znači da će Hrvatsku tužiti na nekim međunarodnim sudovima, ucjenama, da više neće davati kredite, da će otići iz Hrvatske. Znači, banke se postavljaju da su u stvari čak iznad hrvatske Vlade, a koliko vidim smatraju da mogu i kadrovirati u hrvatskoj Vladi jer evo potpredsjednica Vlade je iz bankarskog sektora, iz jedne uprave banke došla u Vladu bez ikakvog izbornoga legitimiteta. Također je neupitna odgovornost HNB-a koja dakle nije ni hrvatska, ni narodna, a pitanje koliko je banka. Ja bih volio jednom saznati precizan podatak u čijem je ona uopće vlasništvu, gdje guverner banke prima nekakvih 50000 kuna plaću više od predsjednice države, a izdaju upozorenja kao da je on meteorolog, pa evo građani ne bi smjeli ovo, ne bi smjeli ono dok se on skija. A u stvari bi on trebao djelovati, jer nije dužnost građana da zna da su krediti u švicarskim francima uništili australijske poljoprivrednike 80-tih godina prošlog stoljeća, da je to u stvari jedna stara prevara, varka koja je odavno raskrinkana. Hrvatska narodna banka morala je pravovremeno poduzeti korake protiv kredita u švicarskim francima, nije ih poduzela i djelomično je itekako odgovorna za ovu krizu u gospodarstvu i društvu koja se očituje zadnjih 10-ak godina. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa gledajte ja mislim da nije ni mudro ni pametno ni opravdano tako paušalno ocjenjivati bankarski sektor. Kažete banke nisu djelovale etično. Pa ni nisu banke tu da djeluju moralno. Banke rade sa novcem to je njihova osnovna zadaća. Oni posuđuju novac i ubiru kamatu. Mi imamo zakonom zaštićene kamatne stope, kamata ne može biti zelenaška, ne može biti prevelika. Ako treba to smanjiti promijenimo taj zakon ako netko misli. Prijete banke da će otići. Pa nek' odu. Neće one otići nikuda dok god ovdje zarađuju. Kad bi počele gubiti otišle bi, naravno. I došle bi druge koje bi zarađivale. Prema tome, te neke njihove prijetnje ne treba shvaćati ozbiljno ali mislim da ih ne treba ni sotonizirati. Odnos između građanina i banke je definiran nekakvim ugovorom. Svakako je bolje da građani idu u banku nego da se zadužuju kod zelenaša jer i to je mnoge upropastilo. Pa su im ovi nabijali kamate koje su sto puta veće od bankarskih kamata. Odnos sa bankom je jedan uređen odnos i mi trebamo ukoliko treba još tamo nešto popraviti pa popravimo to zakonom ako imate nekakav razuman i pametan prijedlog da se to popravi. A da li se građani moraju ponašati odgovorno? Pa i građane treba pozivati na odgovorno ponašanje. Pa ne mogu ja dignuti kredit od 500 milijuna eura a ne mogu ga vraćati, ne mogu. I onda kad ne mogu vraćati, kad me deložiraju onda zovem Sinčića da me spašava. Ne ide tako. Građani također moraju biti odgovorni. Prema tome ako guverner poziva na tu odgovornost građane onda mislim da je u pravu, onda se s njime potpuno slažem.
Hvala lijepa. Četvrta replika, uvaženi zastupnik Tomislav Panenić.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine Stazić više ste puta ponovili stav, to je stav i vašeg kluba da zakon treba pripremati Vlada. Ja bih pitao što znači Vlada? Zakone ne uzme sigurno i piše premijer nego zakone priprema resorno ministarstvo, ako ste zaboravili resorno ministarstvo je bilo tada Ministarstvo pravosuđa jel' tako koje je pripremilo i to je jasno i predlagatelj je iznio da je to pripremljeno u ministarstvu radi svima znanih problema nije ušlo u raspravu. Sada je isti taj ministar tamo. Znači, njegov prijedlog je aktualan i danas i on je kao takav i prezentiran. Prema tome, ne vidim što bismo mi dobili s obzirom da cijelo vrijeme požurujete da evo i s vaše strane je rečeno trebalo je ići u hitnu proceduru na kraju ovakav zakon, a vi biste sad to vratili još jedanput malo u Vladu. Znači, ajmo se loptati sa samim zakonom. Ono što bih drugo napomenuo jer zdušno ste branili zapravo tekovine komunizma ali ste zaboravili možda da u to vrijeme niste mogli biti ovršeni jer niste mogli na kraju ni posjedovati ni nekretnine, netko vas je bio ograničavao, nije se priznavalo privatno vlasništvo. Bilo je tada banaka ali kako da uzmete kredit, kako da vas netko stisne kad je bio takav sustav gdje ne priznaju uopće da imate privatnu svojinu. Ja isto tada sam bio ipak mlađi, dijete, ali se dobro sjećam da smo morali stajati u redu i za najosnovnije životne namirnice, za šećer i slično. Mislim to je gore nego ovrha, ne možete uopće uspoređivati. Meni je teško čak sam se i pokušao suzdržati ali ovo jednostavno ne mogu da ne kažem vaša usporedba oko istjerivanja ljudi iz stanova je stvarno neumjesna. Da ste bili u mom mjestu nikoga nažalost nisu istjerali samo nego su mu uzeli i život. Znači iz njegove jedne nekretnine istjerali su ga i jedini život su mu oduzeli. Tako da uspoređivati to što ste vi sada usporedili je stvarno neumjesno. Znači, to ne možete uopće u ovome kontekstu raspolagati. Ali očigledno da je i vama namjera evo gledajući samo kad se vraćate i na moju inicijativu od jučer da je samo INA vam u mislima.
Hvala lijepa.
Prvo, zašto Vlada? Pa zato što Vlada ima neke instrumente koje saborski zastupnici nažalost nemaju. U Vladi i ministarstvu postoje pomoćnici, postoji vladin Ured za zakonodavstvo, postoje tijela koja su osposobljenija nego saborski zastupnici da izrađuju zakone. Bilo bi dobro kad bismo mogli da i Sabor ima takva tijela i takve stručne službe. Ali kod nas saborski zastupnici nemaju ni kancelariju, nemaju ni ured. Po klubovima na koljenima pišu svoje prijedloge zakona i svoje rasprave. Takva je situacija. Zato Vlada. Ako kažete da je ovaj zakon pripremljen u Vladi onda se moramo zapitati kakvi su to tamo pomoćnici bili, jesu li još uvijek, tko je njih tamo zaposlio i s kojim kvalifikacijama? Jer ovo, ovakvo nešto jedna stručna osoba ne može napraviti. Mora se sramiti ako to napravi ili izgubiti posao. Jer pisanje zakona je malo ozbiljnija stvar nego što vi to mislite. Eto, zato Vlada. Što se tiče onoga što ja ovdje govorim u Saboru pa mogu vam ponoviti ono što je Maras nekom odgovorio, nećete mi vi određivati što ću ja ovdje govoriti u Saboru i kakve ću ja usporedbe raditi. Oprostite, ja vama ne odgovaram. Vi možete imati svoje mišljenje o bilo čemu, a ja vama neću osporavati pravo da imate svoje mišljenje. Ja mislim da je deložacija ljudi bez obzira koje nacionalnosti oni bili prije rata i u ratu pa nešto besramno. Oduzeti nekome život je zločin. Pa ne mislite valjda da ja pravdam nekoga tko je nekome oduzeo život, taj zločin. Ako ste mi to probali staviti u usta. Za sve te koji nisu kažnjeni pozivam i ovu Vladu kao i svaku drugu koju sam pozivao da ih pronađu i da ih sude. Jer to ne smije ostati nekažnjeno ni u jednom društvu koje želi biti pravedno.
Hvala lijepa. Evo ovako imamo još četiri replike, sada ćemo onda odraditi jednu zadnju, to je uvaženi kolega Nikola Grmoja, a nakon toga je stanka. Prvi poslije stanke bit će uvaženi kolega Gordan Maras.
Poštovani potpredsjedniče. Evo ja sam odustao od povrede Poslovnika jer vidim da nema nikakvog smisla, znači da kolege i dalje krše Poslovnik pa ću se poslužiti replikom. Ovdje se željela nametnuti teza da MOST želi ugasiti Sisačku rafineriju i ako već raspravljamo tako da smo van teme onda ću i ja odgovarati van teme. Znači kolege iz SDP-a su odgovorne zajedno sa svim bivšim vladama zato što se MOL ponaša ovako kako se ponaša prema Hrvatskoj. Vlada SDP-a znači vaša vlada je prodala Bijele noći za 74 milijuna dolara, a od 2002. kada su Bijele noći prodane one su imale dobit od pet milijardi dolara. Vi ste za to odgovorni, a ne MOST. Znači za ovo što se sada događa sa INA-om odgovorne su bivše vlade, a ne MOST, i MOST-ovi ministri. Evo tu je bivši ministar Panenić i ministar Dobrović će učiniti sve da ne dopuste MOL-u da ugasi Sisačku rafineriju. Hvala.
Prvo imamo povredu Poslovnika, uvaženi kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodin Grmoja je prekršio članak 232. nema potrebe posebno obrazlagati s obzirom da je sam to priznao da će to napraviti je napravio, pa vas ja molim da me opomenete. Ja nisam to napravio niti je to predsjedavajući utvrdio. Ali vi ste sami rekli s namjerom ste ušli da prekršite Poslovnik i ja molim samo predsjednika da to konstatiram, a neka se gospodin Dobrović dogovori sam sa sobom prije nego što vi nama objasnite što on misli.
Evo ovako, ja neću sada izreći opomenu jer nisam ni vama na prvu izrekao, samo malo, neću. Nisam ni vama na prvu izrekao opomenu nego tek nakon što ste više puta kršili Poslovnik pa sam vam onda izrekao opomenu. Kolega Grmoja ako ponovo to napravi onda ću i njemu izreći opomenu kao što i kolega Stazić na trenutke isto tako zalazio u područja koja su izvan teme. Ali mi smo u Parlamentu i mislim da moramo dozvoljavati ponekad i raspravu koja je negdje na ivici onoga što je dozvoljeno i mislim da ne treba od toga raditi problem. Odgovor na repliku.
Pa prvo mi je beskrajno drago da je kolega Grmoja konačno shvatio šta je Parlament i da može govoriti i na rubovima, na marginama glavne teme jer Parlament zbog toga i postoji. Žao mi je da mu je ta spoznaja tako teška pala da je odmah morao napustiti sabornicu ne sačekavši odgovor na svoju repliku, napustio je i kao predlagač. S obzirom da je čovjek otišao valjda iz straha što ću mu odgovoriti na repliku, ja sasvim džentlmenski od tog odgovora odustajem.
Hvala vam svima. Nastavljamo u tri sata. STANKA U 13,30 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,02 SATI]] Nastavljamo sa radom. Osnov nam je izlaganje kolege zastupnika Stazića. Sljedeća replika je uvaženog kolege Gordana Marasa.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedavajući. Kolega Stazić u svojoj raspravi je spomenuo nešto što ja mislim da je sukus cijelog problema ovog zakona koji de facto ne rješava problem nego ga prolongira i postoji velika mogućnost da on kasnije intenzivira se odnosno da ljudi nakon 18 mjeseci koji opet neće imati nikakvo rješenje budu u još većem problemu nego prije a to je da nemamo sustavno i trajno rješenje. Čudno je da država poput Hrvatske nema modela socijalne gradnje, odnosno socijalnih stanova i da nismo u mogućnosti svake godine proizvesti ili izgraditi ili omogućiti za socijalno najugroženije građane RH da bude stotinu ili dvije stotine ili tri stotine stanova i da onda umjesto ovih najamnina de facto taj novac koji su kolege iz MOST-a predvidjele da potroše za godišnje najmove stana da ulažemo u izgradnju tih socijalnih stanova i omogućimo ljudima trajno rješenje odnosno dok se oni ne snađu, dok ne nađu posao, dok im se ne omogući da svojim radom i zaradom si plaćaju najamninu ili kupe novi stan. To je po meni najveći nedostatak. Znači prolongiramo nešto, ne rješavamo ništa i na kraju krajeva problemi će biti iz dana u dan sve veći i veći. Naravno ljudima treba omogućiti prvenstveno rješavanje problema kroz njihov posao i zaradu a nakon toga razmišljati o tome kako ćete pomoći nekom 18 mjeseci jer to su zbilja vatrogasne mjere. I još jednom protestiram ovdje pred Hrvatskim saborom iako je 3 sata, tek je krenula druga sesija rasprave, opet nikoga od predlagača zakona nema. To je po meni omalovažavanje nas saborskih zastupnika, Hrvatskog sabora od kluba MOST-a, nikog od četvorice predlagača zakona u ime MOST-a ovdje nije prisutno da bi mogli sa nama raspraviti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi kolega Stazić.
Pa kolega Maras, nemam vam šta za ovaj prvi dio replike odgovarati, tu ste potpuno u pravu. Ali digao sam pločicu odgovora za repliku samo zato, još jedanput da i ja ponovim i da konstatiram. Ovdje pred hrvatskom javnošću nema predstavnika MOST-a. To su oni koji bi kažnjavali zastupnike sa 500 kuna zato što ne dolaze u Sabor. Ja predlažem da počnemo sutra sa njihovim kažnjavanjem.
Dobro onda bi sada bilo jako puno zastupnika i zastupnica kažnjeno pa ćemo ipak još malo sačekati sa tom mjerom. Iduća replika je uvaženi kolega Marin Škibola.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Slušajući izlaganje gospodina Stazića čuo sam par besmislica. Jedna od tih besmislica je ta što je on raspravu o Ovršnom zakonu pretvorio u ideološku raspravu. To je prva stvar. A druga besmislica je ta što on kao predstavnik socijaldemokracije, bar tako se stranka zove koju on predstavlja jest stao u obranu banaka umjesto u obranu ljudi. Mislim da pogleda na taj problem kako on gleda, gleda više kroz tu neku mikrorazinu da su ljudi sami sebi krivi što su uzimali kredite. Međutim problem je veće naravi i on obuhvaća makro aspekt i smatram da bi gospodin Stazić trebao uočiti tu problematiku. Eto, hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Banke vam djeluju i u društvima gdje postoje socijal-demokratske vlade. Ako niste znali, malo se raspitajte. Prema tome, djelovanje banaka sa socijal-demokracijom ne stoji ali baš ni u kakvoj vezi. Toliko o besmislicama.
Dobro. I zadnja replika je uvažena zastupnica Marta Luc-Polanc.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Ja moram reći da se u potpunosti slažem sa raspravom zastupnika Stazića i isto kao i on želim navesti, odnosno potpuno se slažem sa njegovom konstatacijom da su izmjene Ovršnog zakona od Ovršnog stvorili sada površan zakon. Jer Ovršan zakon je procesni zakon. To je zakon kojem je svrha naplata potraživanja. Dakle mi ne možemo u njega na taj način ugrađivati socijalnu komponentu da on izgubi svoj smisao. Dakle kod svake izmjene Ovršnog zakona a ovršni postupci, znate u sudu su vrlo brojni postupci i oni u bitnom zagušuju rad suda tako da svake izmjene i dopune Ovršnog zakona trebaju ići ne samo u cilju da se brine o ovršenicima i o ovrhovoditeljima nego i u cilju efikasnosti postupka kako bi se u konačnici rasteretili i sudovi. Tako da ove socijalne komponente koje se unose koje uvode i djelovanje centra za socijalnu skrb koje će bitno ukomplicirati postupke su nepotrebne, one se trebaju regulirati drugim zakonskim propisima a Ovršni zakon je prije svega postupak naplate potraživanja koji treba biti efikasan. Zahvaljujem.
Nema odgovora na repliku, tako da prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. To je zastupnica Romana Jerković koje isto tako nema pa gubi pravo na raspravu. Nakon kolegice Jerković, sljedeći se javio uvaženi zastupnik Kažimir Varda. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da ne ponavljam zapravo da ima li svrhe razgovarati kada nema predstavnika predlagatelja. Ali u krajnjoj liniji već evo skoro 2 dana vodimo raspravu o ovom zakonu odnosno o Izmjenama i dopunama ovoga zakona pa ću ja samo ponoviti neke natuknice ono što smatram da je važno reći. Koliko će to predlagatelj uzeti u obzir to je sada njihova stvar. Kad u državi imamo 330 tisuća blokiranih građana i 32 tisuće privatnih pravnih osoba onda to stvarno predstavlja problem ne samo tih osoba, pojedinaca nego je to i ekonomski, i pravni i ljudski a ja bi se usudio reći i problem nacionalne sigurnosti. Mi smo od donošenja izvornog zakona, Ovršnog zakona do sada koliko sam ja uspio izanalizirati imali negdje oko 352 izmijenjene odredbe. Te izmjene i dopune Ovršnog zakona nisu dovele do manjeg broja građana u blokadi. Imam pred sobom jednu povijesnu tablicu koju je izradila mislim stranka ili udruga ne znam blokiranih „Odblokirajmo Hrvatsku“ od 2010. do 2016. godine. Ovakvo je to kretanje u 12 mjesecu 2010. godine imali smo 25 606 građana u blokadi, krajem 2011. 219 421 građanin u blokadi, krajem 2012. 212 317 tu imam i podatak da je dug iznosio 13 milijardi kuna, u 2013. godini 299 795 građana dug u blokadi je iznosio 23 milijarde 82 milijuna, krajem 2014. godine 322 500 građana dug je iznosio 31 milijardu 06 milijuna kuna, da bi u 2016. godini dug u lipnju mjesecu iznosio skoro 40 milijardi kuna i to od 328 788 građana. Ja uvažavam da u dugu, kreditima ima i onih koji su manipulirali sa novčanim sredstvima, koji su kupovali jahte i avione i ne znam ti šta, ali mislim da je to vrlo mali broj. I ne bi taj cijeli problem dizao na razinu takvih dužnika. Međutim, s čime možemo riješiti ovaj dug? Ja ne vjerujem da možemo riješiti i ovim izmjenama i dopunama zakona, ne vjerujem tim više što mislim da će uvođenjem i ovog socijalnog elementa u Ovršni zakon, ovo što je maloprije i kolegica kroz repliku kazala prouzročiti samo novu diskriminaciju i to na štetu najugroženijih socijalnih kategorija. Na tu opasnost su upozorili i kolege zastupnici načelnici općina i gradova u odnosu na onu socijalnu kategoriju nedostatak stanova, stambenog prostora itd. Kako se to može riješit? Pa znate načelno možemo reći gospodarski ratom, zapošljavanjem, redovnim isplatama plaća, redovnom isplatom otpremnina, isplatom iz stečajne mase posebno radnika koji su ostali bez posla i novim zapošljavanjem. U raspravi je posebno kolege zastupnika Aleksića istaknuto niz meni se čini dobrih prijedloga, posebno onaj prijedlog koji se odnosio na prodaju nekretnine koja je u hipoteci kod banke, ne dovodeći u pitanje položaj banke kao vjerovnika. Tu moramo biti vrlo oprezni, ne možemo nacionalizirati banke niti možemo njihova potraživanja dovesti u pitanje. Ali što banke rade? Gospodin Aleksić je predložio predlagateljima da kod izrade zakona u drugom čitanju uzmu u obzir prijedlog da dužnik sam prodaje nekretninu ne ide ne ispod, ne iznad 80% vrijednosti. Međutim, banke imaju drugi postupak. Ja imam ovdje jedan konkretan slučaj koji mi se jedan poduzetnik javio i kaže slijedeće, digao sam 350 tisuća eura kredita, dao sam hipoteku na vlastitu nekretninu koja je procijenjena od sudskog vještaka i od vještaka banke na 1 milijun i 500 tisuća eura. Počeo je otplatu djela duga, zapeo je u poteškoće i onda banka šalje ponovno svog stručnjaka za procjenu i procjenjuje nekretninu na 870 tisuća eura. E tu su moguće malverzacije banke. Zbog čega se mijenja procjena nekretnine? Ako sam zaključio ugovor sa bankom na x iznos, a banka prihvaća da moja nekretnina vrijedi 5 puta više od toga. Zbog čega banka kad odlazi u ovrhu mijenja vrijednost nekretnine? To su malverzacije, to je zapravo pljačka. Ako bi prihvatio predlagatelj prijedlog gospodina Aleksića onda mislim da bi ovakav dužnik mogao tu svoju nekretninu prodat a recimo nek je proda u pola cijene, namirit će dug prema banci i još će mu ostat nešto novaca. Ovako ga blokira kompletno sva sredstva. I u konkretnom slučaju čovjek sa 70 godina jer su mu blokirani svi računi ostao je na minimalnoj mirovini od 2200 kuna i bez ičega. Ono što bih ja preporučio predlagateljima da skratim da ne ponavljam rasprave to je sljedeće. MOST ima, imate mogućnost kao predlagatelj prihvatiti sve prijedloge, primjedbe iz ove naše rasprave ovdje, a imate i mogućnost sukladno članku Poslovnika 188. I mislim da bi to, da bi na taj način ne samo Vlada kao predlagatelj sa među resorskim, sa resorima sa kojima raspolaže, resursima s kojima raspolaže imala i uzela u obzir i onaj dio rasprava u ovoj sabornici koji se odnosio na ostali set zakona vezano uz Ovršni zakon. Na taj način bi došli do kvalitetnog rješenja. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na izlaganje uvaženog kolega Kažimira Varde imamo tri replike. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar.
Poštovani kolega Varda, pa evo što reći kako kaže onaj viralni hit koju poruku poslati. Nalazimo se u situaciji da vi pozivate ljude da se dug ne može osporavati i da ga nedvojbeno treba vratiti. Međutim, znate i sami da naša vlastita država čiji smo mi zastupnici u Saboru nije u stanju vratiti svoje dugove, ne samo dugove. Nema novaca ni za trenutne rashode. Koja je sudbina države koja ne može vratiti svoje kredite? To je privatizacija na HDZ-ov način koji smo već imali prilike vidjeti i zapravo daljnje uništavanje naše zemlje i zbog toga smatram da bi trebali kao zastupnik shvatiti da je dug nemoralan, amoralan, da je proces stvaranja novca kriminalan i da su naši građani žrtve zavjere na isti način kao i sama država. Hvala.
Odgovor na repliku, kolega Varda.
Kolega Pernar, šta da vam odgovorim. Vaša rasprava na tu temu je uvijek ista. Već ste dobili odgovor. Dragovoljno ulazite u dužničko-vjerovnički odnos, dragovoljno ulazite u to. Istina bog ostanete bez posla, smanji vam se plaća, sve je to u redu, ali je dug, dug. Ne možete ga riješiti. Možete ga riješiti socijalnim zakonima ili eventualno pomoći države, ali ga ne možete riješiti Ovršnim zakonom. Ovršni zakon ono što je rekao moj predsjednik kluba je sjekira. Pazi se u što ulaziš, pazi se što potpisuješ i pazi se što piše sitnim slovima. Hvala.
Druga replika, uvaženi kolega Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo kolega Varda vi ste spomenuli između ostalim procjene nekretnine. Upravo je to veliki problem ako govorimo o samoj dražbi, samoj prodaji nekretnine. Znači, to su obično krediti na duže vrijeme. Ljudi su u ona vremena kada je tržište nekretnina bilo dakle visoko, kada su nekretnine vrijedile više imali su jednu procjenu. Na temelju toga su uzeli kredit, onda je došlo do sloma. Pala je vrijednost nekretnina i sad ostanu bez posla, iz niza razloga ne mogu vraćati kredit da ne nabrajam sad sve razloge kojima sam svjedočio i dođe do dražbe i dođe opet do procjene nekretnine. Ali što se sad događa. Sad je druga procjena. U međuvremenu je tržište palo i onda imamo one famozne tri dražbe već prema kojem zakonu jel' to polovina, trećina itd. I nije rijedak slučaj da se cijela imovina, cijela djedovina gubi na dražbi i da se nekretnina proda za sitniš koji nije dovoljan niti da naplati se preostali dug. Znači ostanete bez sve imovine i sav onaj novac što ste godinama, godinama plaćali uzalud ste plaćali. To treba biti glavna intencija ovoga zakona da onemogući i ne samo ovog zakona nego i zakona koji su srodni. Možemo pričati o stečajnom zakonu, o naplati nad novcem, o osobnom stečaju potrošača itd. Dakle, u tom smjeru trebaju ići ove izmjene. Hvala.
Hvala i vama. I zadnja replika, uvaženi kolega Goran Aleksić.
Kolega Varda hvala na vašem izlaganju. Ja sam naravno iznjedren iz Udruge Franak, to svi znaju. Udruga Franak je legalist, Udruga Franak smatra da se dugovi moraju vratiti. Problem je prekomjernog dugovanja, a prekomjerno dugovanje je ono dugovanje koje je uzrokovano nezakonitim poslovanjem prije svega hrvatskih banaka. I u duhu ovog što ste rekli da se prihvate moji prijedlozi, pa i neki drugi prijedlozi znamo da će ovo ići na javnu raspravu pa će biti vjerojatno još dosta prijedloga. A ja sam jučer dobio usmene poruke i iz MOST-a i iz HDZ-a da će oni prihvatiti nas, odnosno mene i moje kolege koji su stručni iz pravnih i ekonomskih sfera, da zajednički pokušamo ovaj prijedlog doraditi u konačni prijedlog, pa ja očekujem da će se to i dogoditi i da će uz jednu kvalitetnu javnu raspravu izmjene i dopune Ovršnog zakona biti daleko kvalitetnije nego što je ovaj prijedlog i da će uistinu poboljšati situaciju sa potencijalnim ovršenicima. Prije svega je bitno da se uistinu zabrani i spriječi ovrha svake nekretnine koja je opterećena bilo kakvim nezakonitim ugovornim odnosom. Evo kao što sam rekao danas je donesena i prva pravomoćna presuda u Zadru, tako da je otvoren put svim osiromašenim dužnicima da vrate svoje preplaćene kamate, a nadam se da će i država nešto poduzeti u tome smjeru. Prije svega je potrebno riješiti problem zastare nakon kolektivnog sudskog procesa, jer problem zastare nije riješen. Ne zna se da li zastara teče unazad pet godina ili zastare nema uopće. To ćemo morati riješiti kroz ovaj Dom. Hvala.
Odgovor na repliku.
Kolega Aleksić, mislim da smo se potpuno usuglasili, ali ja ipak mislim da bi bilo dobro da se primijeni članak 188. Poslovnika. On predviđa također javnu raspravu zainteresiranih subjekata, ali mislim da Vlada ima bolje mogućnosti sa svojim ministarstvima da pripremi kvalitetan prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Iscrpili smo replike. Idemo na sljedeću pojedinačnu raspravu, a to je uvaženi kolega Branimir Bunjac.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, da, ovdje se sada raspravljalo o tome da li su dugovi legalni ili nisu, da li ih treba plaćati ili ne. U svakom slučaju dugove treba plaćati, to nije sporno. Ali je recimo sporno na koji način je dug nastao i o tome Živi zid ustvari ima jedan detaljno razrađeni program o kojem ćemo imati prilike raspravljati vjerujem sljedeće 4 godine. Ono o čemu ja sada želim ovdje još razgovarati temeljem onoga što smo rekli jučer su upravo ti, jedan problem je u posrednicima kod naplate duga. Znači jedan od posrednika u naplati duga je npr. FINA, zatim su to javni bilježnici, odvjetnici koji dakle često troškove svojeg postupka, troškove ovrhe naplate više nego što iznosi glavnica duga. I zna se dogoditi dakle da se za jednu kunu duga plati tri kune troškova ili čak dvadeset kuna pa i više. Evo recimo jedan primjer. FINA za jednu stranicu isprinta dugovanja dužnika, naplaćuje 37 kuna. Inače u fotokopirnici jedna stranica košta 16 lipa, a oni ih naplaćuju kao da ih piše rukom neki čovjek krasopisom znači nevjerojatnih 37 kuna. S time da mnogi dužnici ustvari moraju isprintati 10 do 15 stranica. I postavlja se pitanje ako mu je račun blokiran otkud njemu novci da plate dakle samo to printanje po takvoj cijeni. Također recimo FINA naplaćuje 175 kuna za provedbu ovrhe ali to ne radi čovjek, to radi sustav. Znači provedba ovrhe se bilježi u sustavu i čovjek pri tome ne mora raditi ama baš ništa, ta provedba se može napraviti teoretski u 3 sata u noći automatizmom ali se ona naplaćuje 175 kuna. I sada ako neki čovjek nema za platiti dug odjednom pa mu se svaki mjesec provodi ovrha znači recimo 12 mjeseci oni mu 12 puta 175 kuna uzmu 2100 kuna godišnje za ništa, za nikakav posao. Ne znam da li vam je poznato u Sloveniji se zahtjev za ovrhu temeljem vjerodostojne isprave podnosi elektroničkim putem i to sama osoba, odnosno pravna osoba kojoj je netko dužan podnosi tu zahtjev za ovrhu. Taj zahtjev košta otprilike jedno 3 eura. Tek u slučaju da dužnik osporava vjerodostojnu ispravu tek tada se ide na ovrhu ali opet putem suda. Znači, ne putem nikakvih javnih bilježnika niti putem nekih drugih ustanova. To je veliki problem. To je ono što sustav naplate potraživanja čini između ostaloga odnosno dodatno duboko nepravedno. Da su ove ovrhe i ovakav Ovršni zakon nepravedni svjedoči između ostalog i mučne scene koje gledamo na deložacijama. Ja ne znam jeste ikada upalili youtube program Živog zida pa pogledali barem jednu, scene s barem jedne a ljudi se i bez deložacija od ovrha doslovce razbolijevaju. Znači, starije osobe recimo imaju ozbiljnih psihičkih problema zbog ovrha. Ja poznajem mnoge ljude osobno koji nemaju miran san, koji su na mnogobrojnim farmaceutskim terapijama odnosno farmakološkim a neki su i vrlo, vrlo ozbiljno bolesni. Evo slučaj Ignaca Posavca recimo iz Ivanovca on je zbog ovrha dobio tumor, a sad kad je dobio rješenje za procjenu nekretnine žena mu je doživjela moždani udar. Samo i jedino zahvaljujući ovrhama koje nisu dakle pravedne, pravedno utemeljene. Ako poznate slučaj Dejana Lesara iz Pribislavca koliko on pati i njegova obitelj psihički od stresa zbog ovrha koje ima već godinama. Upoznajte slučaj Ane Jurički koja mi je jučer napisala da će se doći pred Sabor raznijeti bombom kad je slušala našu raspravu. Znači ljudi su jednostavno od ovakvog Ovršnog zakona doista bolesni, a neki su i umrli i počinili suicid temeljem tog. Znači, ovdje se ne radi o pitanju naplate. Nitko ne osporava pitanje naplate, glavnice duga pa i kamate nego se radi o tome da ovaj Ovršni zakon doslovce uništava zdravlje i ubija naše građane. Iz toga razloga mi moramo poduzeti sve mjere da bi ovo stanje čim prije prestalo i da bi ovo naše društvo čim prije ozdravilo. Također, ja moram napomenuti da je ova država socijalna i prema našem Ustavu kao što sam već govorio i ne mogu razumjeti da u Hrvatskoj nema dovoljno stambenog prostora da bi svi stanovnici Republike Hrvatske imali gdje stanovati zajedno sa svojim obiteljima. Nijedno živo biće na kugli zemaljskoj osim čovjeka nije bez doma. A mi sada i dalje dopuštamo da se provode deložacije iz doma. Znači, ništa nismo poduzeli da bi se te deložacije zaustavile nego ćemo kao deložirati u socijalne stanove. Hrvatska ima sasvim dovoljno prostora ne za četiri milijuna stanovnika nego za deset milijuna po potrebi. U Hrvatskoj su desetine tisuća stanova prazni, a mi svakoga dana povećavamo broj beskućnika. Također Ovršni zakon ne predviđa recimo mogućnost prijeboja duga, ne bavi se time. Imamo recimo slučaj Željka Dujanovića kojemu je poslodavac Naklada „Ljevak“ dužna 156 plaća i otpremninu za 18 godina rada, a njemu se oduzima kuća zbog duga od 39 tisuća kuna a njemu je poslodavac dakle dužan milijun i više tisuća kuna i nitko ne vodi o tome brigu. Njemu će se kuća oduzeti, ali nekakvom zaštićenom tajkunu se neće naplatiti niti jedna jedina kuna duga. Predlažem da se uvede mogućnost savjetovanja za dužnike na račun države, pa kad FINA već ima četiri tisuće zaposlenika, neka onda ti zaposlenici nešto rade umjesto da printaju stranice za 37 kuna. Napomenuo bih također da 43% blokiranih u ovoj državi ima dug manji od deset tisuća kuna. Radi se o minimalnim iznosima, međutim jednom kad dug nastane, kada blokada nastane dužnik se više ne može godinama odblokirati. 93% blokiranih je blokirano duže od godinu dana što potvrđuje ove moje riječi. Također napominjem da je prošle godine samo 2015. na ovrhu došlo šest tisuća nekretnina, a da ovaj prijedlog izmjena zakona predviđa zbrinjavanje nekih maksimalno 200 obitelji, što znači jednog vrlo, vrlo maloga postotka ljudi za koje nije sasvim sigurno na koji način će se to onda i realizirati. Na kraju bih se želio osvrnuti na to da se ovdje govorilo nekoliko puta da Živi zid nudi kritike, a ne i rješenja pa bih ovom prilikom želio ponuditi i ona zakonska rješenja za koje se zalaže Živi zid, koja ćemo mi svakako tijekom drugog čitanja i prezentirati u određenim amandmanima. Znači prije svega, zabraniti posrednike u naplati dugovanja, osobito agencije za utjerivanje dugova, njih treba trenutno zabraniti. zabraniti deložacije iz jedine nekretnine, poništiti kompletno poslovanje nelegalnih RBA zadruga i troškove ovrhe minimalno smanjiti. To bi bio minimum koji se može napraviti da se ovaj Ovršni zakon odnosno njegove izmjene konačno konkretno osjete u životu svakoga od nas. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo tri replike. Prva replika kolega Giovanni Sponza.
Poštovani zastupniče, bezrezervno podržavam vaš stav kada pozivate na socijalnu osviještenost. Ne mogu pričati dok gospodin Pernar telefonira, ne zna da ćete mi zaštopati vrijeme jel će on prestati pričat. Zahvaljujem [[Upadica: Opravdana kritika.]] Želio bih nastaviti kazati da politika koja ne iskazuje socijalnu osjetljivost ne štiti najslabije, ne štiti najugroženije skupine građana zapravo gubi temeljnu bit svog djelovanja i tu vjerujem da se 100% slažemo. No zamolili su me građani da vas ovoga puta, predstavnika Živoga zida priupitam i postavim nekoliko konkretnih pitanja i molit ću vas i za konkretne odgovore. Prvo, kada idete na sprečavanje deložacije, da li idete na poziv bez ikakve provjere ili se prije toga informirate da li osoba koja se deložira hrvatski državljanin ili strani državljanin i da li je toj osobi to jedina nekretnina? I drugo pitanje, sa moralnog aspekta, prije nego što idete na sprečavanje deložacije građani me pitaju, da li se vi informirate da li je osoba osuđivana za kaznena djela, da li je izdržavala zatvorsku kaznu i da li se ogriješila za neke od pozitivnih propisa u RH? Zahvaljujem.
Odgovor na repliku.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče. Živi zid ide na deložaciju samo na poziv. Znači mi nikoga ne tjeramo da bi ga dolazili braniti od deložacije, a pokušavamo prema mogućnostima saznati kakvo je imovinsko stanje osobe koja traži obranu i oko toga smo razvili jednu vrlo visoku ozbiljnost. Možda se jednaput, dvaput dogodilo da osoba nije bila prema nama iskrena, ali u većini slučajeva ljudi zaista traže pomoć onda kada više nemaju kuda i u principu oni su zaista žrtve. Mi nastojimo između ostaloga ispitati kakve su okolnosti koje su dovele do deložacije. Što se tiče vašega drugog pitanja mi ne provjeravamo da li je netko osuđivan ili nije jer za to postoje nadležna tijela RH, a također napominjem da često osoba koja se deložira nije sama u kući, često živi i supruga i majka i djeca koja su potpuno nevini, ali bez obzira na sve kako god čovjek živio on ima pravo na dom. Svatko ima pravo na dom. Znači pravo na dom i siromašan i bogat i pravo na dom ima i pravedan i nepravedena, barem onaj koji je odslužio kaznu. Znači dom se ne bi smio oduzeti niti jednom jedinom živom biću, uključujući i životinje, a kamoli čovjeka. Hvala.
Hvala lijepa. Drugi se javio za repliku, uvaženi kolega Goran Aleksić.
Sve što je uvaženi kolega Bunjac rekao u principu je točno i upravo u tom smjeru sam jučer predložio izmjene da se spriječi ovrha nužnog stambenog prostora koji nije pod hipotekom, da se spriječi ovrha nužnog stambenog prostora koji se ovršava zbog duga koji je manji od 50 tisuća kuna i da se spriječi ovrha svake nekretnine koja je opterećena nezakonitim kreditnim obvezama. Druga stvar, predlažem kolegama iz Živog zida koji su samnom u koaliciji da svakako svoje prijedloge napišu i to što detaljnije pa ćemo svi skupa, nadam se to analizirati. I ja očekujem od MOST-a da te prijedloge prihvati jer nema u njima ništa loše, oni su argumentirani, oni će biti za boljitak svih budućih potencijalnih ovršenika. I uistinu nema razloga da se ti prijedlozi ne prihvate. Mislim da svi koji ovdje sjede se sa time slažu.
Odgovor na repliku.
Pa poštovani kolega Aleksić, hvala na vašoj replici. Dakle mi zaista podržavamo ove riječi da treba raditi u interesu građana. Znači mi ćemo svakako podnijeti svoje amandmane i dati ćemo svoja mišljenja. Suprotno onome za što nas neki optužuju mi ovdje nismo došli zbog sebe, ponajmanje smo došli zbog nekakvoga populizma. Mi želimo pomoći građanima i ukoliko vladajuća većina pristane na to da se ljude prestane izbacivati iz doma i da se ljudi zaštite od pretjeranih troškova ovrhe mi ćemo u svakom slučaju to podržati i oko toga neće biti dakle nikakvoga spora.
I treća replika uvaženi kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Bunjac, u vašoj cijeloj raspravi i na kraju u zaključcima postavlja se pitanje da li ste svjesni da jednim dijelom kada bi se onemogućila pogotovo u slučaju uzimanja kredita ovrha nad nekretninom makar ona bila i jedina da bi ste na taj način onemogućili mnogim ljudima da dođu uopće do kredita. Znači to je problem. Ja sam više sklon tome da mi osiguramo ljudima da ih se ne izbacuje iz njihovih jedinih nekretnina u slučaju kada su socijalni slučajevi, kada to država određenim standardima definira. Neka država preuzme tu nekretninu, stane u otplatu ako je to moguće naći neki model i neka ljudi ostanu kao socijalni slučajevi, kao statusni, ja bih rekao da država definira šta je to koja osoba potpada pod taj kriterij. Jer može se desiti da u jednoj nekretnini bude osoba i sa 20 tisuća plaćom. Zbog čega bi nju zaštitili od toga kada si ona može sutra iznajmiti na tržištu neku drugu nekretninu i živjeti najnormalnije bez ikakvog problema dalje svoj život? Znači morate voditi računa u slučaju kada bi poslali ovakvu poruku da tisuće i tisuće ljudi ne bi mogli doći do kredita. Znači mladi ljudi koji sada žele kupiti stan, kada bi donijeli takvu odredbu ne bi mogli doći do kredita. Ja sam za to da ljude zaštitimo. Mislim da je to grozno da se bilo kome desi u životu da izlazi iz svog stana sa obitelji. Ja sam svjestan koliko su to teške situacije da ljudi ne samo da su očajni i da se razbolijevaju i da to jednostavno trebamo na neki način riješiti ali treba napraviti stvar da ne napravimo još tri nova problema sa time. Znači treba naći nešto što će omogućiti ljudima koji nemaju novca da žive u svojoj nekretnini, da ih se ne izbaci van. Ali s druge strane zašto bi netko s 20 tisuća kuna dobio takvu zaštitu? Ja nisam za to.
Odgovor na repliku.
Gospodine Maras, dakle ja osobno moram priznati ne znam da li poznajem 5 ljudi u Hrvatskoj koji imaju plaće 20 tisuća kuna, ne znam je li ima predsjednik Sabora toliko. A najmanje sam čuo da bi netko od 20 tisuća kuna bio deložiran. Koliko sam ja primijetio tijekom deložacija to se uglavnom radi o teškim socijalnim slučajevima koji imaju primanja manja od 2 tisuće kuna po članu domaćinstva. Ono što ste vi dobro napomenuli da bi se država trebala uključiti u zaštitu jedine nekretnine. Mi smo imali svojevremeno mogućnost da mlade obitelji koje kupuju prvu nekretninu imaju porezne olakšice, plaćala se kamata. I to nije bila mala svota, plaćalo, mogli ste platiti godišnje dvije rate sa tim subvencijama. Međutim, te subvencije i onda su mlade obitelji tamo 2004., 2005. krenule kupovati nekretnine, čim su kupile nekretnine nakon godinu dana je ta subvencija ukinuta. Plus onda naravno promjene tečajeva, plus promjene kamatnih stopa, sve nezakonito i onda se najednom obitelji koje su imale vrlo dobru perspektivu dovedene u stanje da ne mogu plaćati svoje kredite. Država ih je, recimo to slobodno izigrala na isti način. Država se treba uključiti i država treba svakoj obitelji pomoći da stekne dom i pomoći da sačuva dom a ne sve prepustiti u ruke bankama, znači na milost i nemilost. Banke provode svoj posao. Pa ima i policajac pendrek pa ne udara svaki dan s njime ljude po ulici nego ga koristi u nuždi. Znači koriste ga u krajnjem slučaju. Tako bi trebalo i banke ustvari natjerati da budu etične i da se suzdržavaju od deložacija i ovrha, sve tako dugo dok postoji bilo kakva mogućnost da se spor riješi mirnim putem. Hvala lijepa.
Hvala. I još jedna replika kolega Ivan Pernar.
Poštovani predsjedavajući, hvala vam na prilici da govorim. Pa evo kolega Bunjac kaže nije sporno da dug treba vratiti. I uistinu bila su nekada vremena na ovim prostorima kada se dug mogao vratiti, kada su ljudi bez problema vraćali kredite ali sada vidimo da smo se našli u problemima da ni država ni građani ih ne mogu vraćati. I postavlja se pitanje treba li onda inzistirati na vraćanju nečega ako se to ne može vratiti. Odnosno, ako će im se inzistirati na vraćaju duga a novaca za to nema, kako će to završiti. Evidentno je da je pred nama socijalna katastrofa, evidentno je da ova Vlada koja je nažalost upravljana izvana kao i prethodne nema namjeru ništa učiniti po tom pitanju i apeliram na sve vas zastupnike a pogotovo na moje vlastite kolege da ne uđu u zamku teze da dug treba vratit a svjesni su toga da se dug vratit ne može. Onda treba reći ovako, ako je sustav takav da se krediti na makro razini odnosno ukupnom zbroju mogu vratit znači ako je to teoretski moguće onda ih treba vratiti, ali ako je teoretski nemoguće vratiti te dugove onda treba reći ili te dugove nećemo vratit ili ćemo reformirat monetarni sustav pa ćemo ih onda vratit kad se to omogući. Jer vraćanje kredit u ovom sustavu je moj deda pokojni nazvao Sizifovim poslom. Znači naša država već 25 godina vraća kredite a dug države samo raste. Na isti način i građani, vraćaju godinama kredite pa su dužni više nego što su bili. Jasno je iz aviona da takav model otplate duga ili inzistiranja na njegovoj otplati zapravo ne vodi nikamo. Hvala vam.
Nema odgovora na repliku. Prelazimo onda na slijedeću pojedinačnu raspravu to je uvaženi kolega Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam kolega potpredsjedniče Sabora. Evo htio bi na početku ove rasprave demantirati i podsjetit kolege koji su bili ovdje u prošlom sazivu a koji su jučer govorili uglavnom iz vladajuće većine da naša stranka nije ponudila nikakvo rješenje. Molim vas lijepo prijedlog zakona broj 52. predan je 29. travnja na urudžbu, unutra su predana neka naša rješenja. Možda nije toliko opširan koliko je ovaj vaš prijedlog, koji ipak smatram nedovoljno kvalitetnim ali on je trebao potaknuti javnu raspravu i to je na kraju krajeva prvo čitanje. Tada je bilo prekasno i sada je prekasno za mnoge. Međutim, mnogo manje ljudi bi imalo mnogo manje problema da smo na vrijeme počeli sa raspravom. I pitanje je opće koliko će trebati da se donese novi i kvalitetniji zakon, hoće li to biti do kraja godine ili će trajati mnogo duže? Druga stvar, evo pošto je kolega Maras govorio neposredno prije mojeg govora na tezu da kada bismo zabranili dakle ovrhu nad jednom nekretninom da bismo onemogućili mladim ljudima da dobiju kredit, da dobiju svoj dom valjda je na to mislio, pozivam ga da razmisli još jednom o toj tezi. Zašto? Podsjećam vas na informaciju da je ajde reći ćemo 85% kredita dakle ovog časa otplativo, može se vratit, vraća se prema podacima HNB-a a 15% se ne može vratiti. Prema tome, neće banke ne davati kredite zbog ovakve odredbe, zašto? Zato što ako imamo 100 ljudi 85% ljudi će uspješno vratiti kredit, oni će uspješno vratiti glavnicu, uspješno će vratiti kamate itd. itd. Od ovih 15 na 10 će se možda banka naplatiti ne znam na nekretnini na drugi način. I možda ovih 5, možda ovih 5 od njih neće dobiti ništa ili će dobit vrlo malo, dokle su bili u stanju plaćati. Prema tome, neće zbog ovih 5 ili zbog 15 banka otići iz zemlje odnosno prestati poslovati. Što se tiče ovog konkretnog prijedloga zakona smatram da je prekršeno obećanje MOST-a kojim je govoreno da će se zaštiti jedini dom, odnosno nekretnina koja služio kao jedino mjesto za život, zašto? Zato što se ovim zakonom ona definitivno ne štiti. Bojim se da predlagatelji koji ovdje nisu prisutni nisu imali hrabrosti suprotstaviti se bankama i prebaciti teret ovog financijskog sustava na njih, nego upravo suprotno, nego na državu, država bi trebala se pobrinuti za nesretnike, naše sugrađane, ona bi ih trebala smještati. Ovaj zakon zapravo stavlja državu u položaj da za ovrhovoditelja ajmo reći za banke obavljaju posao mirnog iseljenja u nekakve tamo stanove na 18 mjeseci kojih možda ima možda nema kako gdje, pitanje je kad će doći ljudi na red da uđu u te stanove, o tome sam govorio i jučer ako se sjećate, opet sa neizvjesnim ishodom. Prema tome, ovime se zapravo olakšava bankama da dođu u posjede tih nekretnina a iz tog iskustva znam ljudi moji kad se jednom uđe u posjed ne mora biti ovrha, može biti što sam rekao jučer stanarsko pravo, može biti radni spor, kad se jednom uđe u posjed to je gotova stvar, dragi Bog vas više neće nazad vratiti da je ne znam kakvo poništenje itd. itd. pogotovo uz sporost našega pravosuđa. Dakle, zakon prisiljava državu da kako piše na rješenjima o deložaciji nekretninu očisti od osoba i stvari, ljude stavi u nekakav, nekakvo sklonište dakle ovo nije zaštita jednog doma, ovo je pružanje skloništa na 18 mjeseci. Slučajevi od kojih sam neke spomenuo kada ljudi godinama uzmu stambeni kredit, ne znam neka hipoteka, vraćaju ga desetljećima, vrate ogroman dio 70, 80% dođu u situaciju u životu kad ga ne mogu više servisirati, dođe do ovrhe, izgube sav taj novac i izgube i tu nekretninu. Takvim slučajevima ovaj zakon neće zaštititi njihovu imovinu. A to je kažem opet arhetip, to su oni najgori, to su oni najgori slučajevi. Druga stvar je problematika, prodaja za puno manju vrijednost. Dakle objasnio sam već ranije u jednoj replici, uzeti kredit prije dvadesetak godina u vrijeme kreditne ekspanzije, nekretnine su vrijedile više, tada je napravljena jedna procjena, vrijeme ode, dođemo u današnju situaciju, dođe do ovrhe, dođe druga procjena, prije nego su se dražbe radile elektroničke to je bio neki zatvoren posao, to je znalo možda par ljudi na sudu i tko čita one oglasne ploče itd. I to bi se puštalo do treće dražbe na kojoj je pravilo daj šta daš i to bi za vrlo malen iznos bilo prodano zapravo u bescjenje. Niti mnogim takvim ljudima ovakav prijedlog zakona neće pomoći. Pa sjetimo se svih nezakonitosti u radu banaka u Hrvatskoj. Pa koliko puta je rečeno koliko je nezakonitih kredita dano. Pa čemu Udruga Franak? Čemu Udruga „Pazite s kim bankarite“ jer su banke ulazile u posao, najčešće poduzetnički sa ljudima, pa se iz njega povlačile i onda opet ovršavale i sve preprodavale itd. itd. To je kriminal. Hoćemo o Hypo aferi, hoćemo o sanaciji banaka. Koliko je ono 70 milijardi je bačen. Saznao sam da je kod sanacije banaka stajala odredba da onaj tko kupi mora vratiti ono što je sanirano, ali da je u zadnji čas uklonjeno iz tog prijedloga zakona. Mogu ja postaviti zastupničko pitanje, hoću li dobiti odgovor. Vjerojatno neću kao i na sva pitanja prije. Znači ovdje se radi kolegice i kolege ono što stalno želim naglasiti ne o socijalnom standardu, nego o civilizacijskom standardu. Ljudi o kojima mi ovdje najčešće pričamo, naravno prijedlog je puno širi. Desetak stvari se mijenja. Ovdje smo spomenuli valjda stotine stvari koje neki sežu i u druge zakone i smatram da to treba u kompletu napraviti, reformirati što prije. Dakle, govorim ovdje o ljudima koji su žrtve sustava, sustava koji je dovoljno dugo lihvario naše građane, dovoljno dugo pljačkao naše građane i ja neću pristati na tezu da država mora preuzeti teret, sav teret ovo što se događa u našem društvu a da pravosuđe nitko ne spominje, a da banke nitko ne spominje, a da ne znam zadruge nitko ne spominje. Ne. U najgorem slučaju zašto netko nije predložio hajmo osnovati fond, oporezujmo banke, osnovati fond neka plaćaju taj fond pa ćemo iz njega onda ako baš moramo ljude iseliti, pa onda ih negdje smjestiti. Iz toga ćemo onda plaćati, ako ćemo već ići na to rješenje. Ne, trošak mora podnositi država. A koja je alternativa da ljudi ostaju trajno smješteni u našim nekretninama? Bogu hvala imamo nekretnina tridesetak i nešto milijardi vrijednih, nisu naravno sve stanovi. Mislim da ih je negdje petnaestak tisuća. Desit će nam se da će troškovi tijekom vremena toliko narasti da će to biti ogromno opterećenje za državni proračun. Znači to sigurno nije rješenje. Dakle, problem je na razini sustava i stoga tražim da se napravi civilizacijski iskorak i da idemo ka krajnjem i finalnom rješenju da se ne može ta tvoja djedovina, ta tvoja kućica, tvoja nekretnina. Dakle, mi smo ograničeni na ne znam 90 kvadrata koliko smo. Nitko ne treba palače ostaviti, nego u tvom rodnom mjestu tamo gdje imaš tu svoju nekretninu tu ostani, tu ćemo ti mi pomoći, olakšati i to treba biti koncept kojega se trebamo držati i to je ono za što se mi zalažemo. Mnogo toga treba spomenuti. Evo pri kraju sam vremena. Među ostalim naše sugrađane koji rade a nisu u stanju imati zaštićeni račun, ne znam slobodno zanimanje umjetnici itd. njima sve uzmu. Oni nemaju nikakve zaštite. Umri na cesti, tko te pita. Smatram da je ovaj prijedlog zakona jednostavno nedovoljan, loš i Živi zid ga svakako neće podržati u ovome čitanju. Pozivam pošto je sad prilika napravimo pravi zakon, hrabro iskoračimo i riješimo probleme na teret onih koji su ih i napravili. Hvala.
Pet je replika. Prva je uvaženog kolege Gorana Aleksića.
Hvala. Kolega Sinčiću, pa ja mislim da upravo onaj moj prijedlog kako da se zaštiti nužni stambeni prostor koji nema hipoteku, zatim nužni stambeni prostor do nekakvog duga od 50000 kuna, te svaki stambeni prostor koji je opterećen nezakonitim kreditima rješava 99% slučajeva u RH što se tiče ovrhe nekretnina. Onda onih 1% sad ja govorim iz trbuha, ne mora biti točno, onda onih 1% uistinu može riješiti država nekakvim socijalnim mjerama. Dalje što se tiče vrijednosti nekretnine i prodaje rekao sam kod predlaganja da se ne bi smjela prodati ispod vrijednosti dvije trećine nekretnine. Pa to se može povećati čak i na neki veći iznos, ne mora biti dvije trećine može biti recimo 70%. Zatim imao sam i onaj prijedlog da dužnik koji dođe baš u problem da mu se dopusti da 80% duga vrati prodajom nekretnine, a ostalih 20% da vrati otplatom na isti način kako je otplaćivao nekretninu. Znači postoje rješenja. Ako ih kolege iz MOST-a prihvate mislim da će biti za sve nas bolje, a prijedlog ide na javnu raspravu. U međuvremenu prije drugog čitanja prije izrade konačnog prijedloga mi još uvijek imamo vremena ne amandmanima nego konkretnim prijedlozima promijeniti taj prijedlog i možemo čak možda ostvariti konsenzus da konačni prijedlog bude u skladu sa prijedlozima većine zastupnika ovdje u Saboru. Evo toliko.
Odgovor na repliku kolega Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Kolega Aleksić, vi ste svojim rješenjima jako mnogo toga pokrili. Međutim, problem je ovdje u protokolu. Dakle, mi smo ovdje dobili prijedloge zakona dok je papir još bio vruć. Mi nismo znali što ćemo dobiti, vladajuća većina je vjerojatno znala o čemu se tu radi, kakav je prijedlog. Bojao sam se čak da će biti hitni postupak, da neće biti dva čitanja, da će biti par mjera o kojima ćemo mi ovako nešto reći, o kojima ćemo imati možda koji sat da se pripremimo, pa da ćemo ih onda bit prisiljeni izglasavati. Treba javna rasprava, treba konzultirati što više strana i mi ćemo svakako iskoristiti ovu priliku i ovu javnu raspravu da iznesemo one informacije za koje mnogi ne znaju i da postoje i kolika je njihova važnost na posljedice ovog zakona. Hvala.
Druga replika, kolega Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Sinčiću s obzirom da ste me spomenuli u raspravi htio bih vam samo ukazati na par činjenica. Znači ja nisam rekao da nitko neće dobiti kredit ali kredita će biti puno manje. To je jednostavno matematički tako. Jer banke će u slučaju da se ne mogu naplatiti na nekretnini birati samo one klijente za koje su sto posto sigurni da će moći vratiti kredit i za iznose koji nisu veći od onoga što je njima prihvatljiv rizik. Znači pogođeni neće biti oni koji imaju novaca i koji imaju dobre poslove i dobra primanja, pogođeni će biti ljudi sa prosječnim primanjima 5, 6 tisuća kuna, 4 tisuće kuna zbog toga što neće moći dati osiguranje za svoj kredit i banka im neće dati novac. Nema veze da li će oni otplaćivati to uredno u budućnosti ali jednostavno to će banci biti neprihvatljiv rizik. Znači ja i moja Vlada, u kojoj sam ja bio član, sigurno ne možemo potpasti pod one koje banke maze, znači da ih se bojimo dotaknuti itd. s obzirom da je Vlada u kojoj sam ja bio prebacila trošak konverzije švicarca isključivo na banke. To je 6, 7 milijardi kuna. Znači mi nismo imali tog straha. Sa druge strane vjerujte mi nitko nije indiferentan prema ljudima koji ostaju bez krova nad glavom i nitko ne misli da tim ljudima ne treba pomoći. Samo treba biti realan. Znači ne treba napraviti sa nekim potezom veći problem nego što je sada. Znači mi ćemo sad spasiti 500 ili 1000 ljudi koji će na taj način biti zaštićeni a potencijalno deseci tisuća ljudi više neće moći doći do kredita da bi si kupili tu kućicu u svojem mjestu i stan gdje bi mogli živjeti. Problem bi se mogao riješiti kao što sam rekao, neka država za socijalno ugrožene ljude preuzme kredit i preuzme nekretninu i neka oni budu u nekretnini dok imaju taj status. Kada se osamostale i kada budu imali novca onda neka taj status izgube. Tako neko rješenje mislim da bi bilo prihvatljivo.
Odgovor na repliku.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Točno je da su banke ne tako rijetko davale kredite znajući da onaj kome ga daju neće moći vratiti. Znači one su tu išle često svjesno da nešto uzmu, da nešto ovrše. Imao sam prilike razgovarati sa ljudima koji rade u bankama uglavnom su to mladi ljudi koji su bili potaknuti od strane svojih šefova da uvaljuju kredite na sve strane, da zadužuju ljude za koje se unaprijed znalo da neće moći vratiti. Prema tome, ne treba uvijek kriviti ljude zašto ste uzeli. Treba se postaviti pitanje zašto je kredit dan? Dakle to nije jednostrani ugovor, to je dvosmjerni ugovor. Mislim da je općenito tužna činjenica da banka ulazi u odnos u kojem zna da neće moći naplatiti kredit. Znači ide se sa svjesnom namjerom da nekoga uništi, da nekome uzme nekretninu i ne samo tu nekretninu nego sve ono s čime je to preko OIB-a povezano.
Treća replika, uvaženi kolega Ivan Pernar.
Hvala predsjedavajući. Vidim i moj kolega Sinčić u biti govori istinu i sve što on kaže ja se s tim slažem. Nemoguće je zapravo po mojoj nekoj zdravoj prosudbi pronaći normalnog čovjeka koji se ne bi s njim složio. Međutim, problem je ovdje dublje naravi a to jest da se mi stalno bavimo posljedicama. Znači, nitko od nas ne želi raspravljati o tome jesu li krediti u ukupnom zbroju neotplativi, da li ih država može vratiti i mogu li ih građani vratiti. Jer ako dođemo do zaključka da nisu onda možemo ići ka rješenju, a mi cijelo vrijeme odbijamo tijekom ove rasprave prihvatiti činjenicu da postoji rješenje odnosno problem koji se zove neotplativost kredita. Sve dok se taj problem ne percipira mi njega ne možemo riješiti. A rasprava o saniranju posljedica na koji način ćemo mi zaštititi nekretnine ne znam usporiti deložacije, pronaći zamjenski smještaj, smanjiti troškove ovrhe itd. to je sve jedan ja bih ga nazvao verbalni ping-pong koji ne može riješiti problem. Jer zapamtite dame i gospodo ne može se problem riješiti ako se ne riješi njegov uzrok. A kao što i sami vidite mi o uzroku uopće ne govorimo. Ja ne mogu kako kažu na srpskom ne mogu prosto da verujem kako to da to nitko ne vidi. Kako to da u našoj zemlji tako očitu stvar svi ignoriraju i samo se bave metodom kako ovršenike deložirati. Svodimo se cijelo vrijeme na raspravu kako ćemo ljude deložirati a nitko ne postavlja pitanje zbog čega su ti ljudi uopće u toj situaciji da ih se deložira. Znači, ovo je kao jedan pokvareni telefon. Ne znam što bih rekao. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo kolega Pernar naravno treba početi od uzroka. Ja želim samo upozoriti na jednu nevjerojatnu činjenicu da upravo oni koji najviše brane ovakav financijski sustav gotovo nikada ne osjete onu njegovu deblju stranu, ne osjete teret ovrhe, ne osjete teret deložacije nego upravo suprotno najčešće im se daju ministarska mjesta, mjesta na fakultetima, visokopozicionirana mjesta u pravosuđu, dakle ugledna društvena mjesta da brane taj sustav, da brane politiku zaduživanja i rasprodavanja nikada ne osjećajući njezine posljedice a očekujući da građani ironije li koji su često glasali za njih osjete sav teret takve politike.
Četvrta replika, uvaženi kolega Branimir Bunjac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Znači ovaj zakon doista on samo pruža minimalnu zaštitu ne ide, bavi se posljedicom ne ide u bit problema, a bit problema je ta da u Hrvatskoj deložacija ima daleko i puno previše, a s tendencijom rasta, a nitko se ne pita kako uopće do tih deložacija dolazi. Znači ako RBA zadruge su ovršile jednu trećinu svojih korisnika kredita, a to nije konačni broj onda očito nešto ne valja sa RBA zadrugama, a ne sa dužnicima. Isto tako uništene obitelji sa švicarskim francima. Evo ja bi volio znati gdje su banke i po kojoj cijeni i kada kupovale te švicarske franke? Isto tako me zanima ti silni krediti koji se izdaju građanima u čemu oni imaju pokriće? Znači banke moraju imati pokriće 11 od 12% svojih sredstava koje imaju u banci. Znači jeli moguće sa 12 kuna platiti stol? Pa to zna i dijete u drugom razredu osnovne škole da je to nemoguće. Može se platiti … kuna sa sto kuna ili eventualno ak imate sto pet kuna opet možete platiti stol, ali se ne može sa 12 kuna platiti stol. Znači banke izdaju nekakav virtualni novac koji je stvoren iz ničega, a onda ga nakon toga mijenjaju za stvarne vrijednosti dakle kakva je imovina ljudi, njihove plaće, ušteđevine itd. i tu treba ići u nadogradnju ovoga zakona koja je eto nekakva hitna vatrogasna mjera da se riješi problem zbog kojega je uopće došlo do ovih deložacija i svih ovih mučnih scena kojima već jedno desetljeće svjedočimo.
I odgovor na repliku.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Evo kolega Bunjac spomenuli ste problem švicarca, možda najeksponiraniji i najviše institucionaliziran problem od svih problema kojima je kumovala Narodna banka kao loš regulator. Na kraju se ispostavilo eto da od tolikih švicaraca koji su kao prodani i u obliku kredita vrlo je malo zapravo bilo švicaraca, da je koješta prodavano u paketu švicarca. Prema tome i kada dođe guverner ovdje još jedanput ćemo ga pitati što se to dešavalo. Ovaj puta će biti drugačije.
I zadnja replika uvaženi kolega Silvano Hrelja.
Poštovani kolega Sinčić, danas cijenim ovu vašu raspravu jer je puno umjerenija i vezana uz temu u odnosu na jučerašnju vašu raspravu. Pažljivo vas slušam. Samo se bojim da ne bi mi s obzirom da razgovaramo o Ovršnom zakonu o izmjenama i dopunama da ne bi diskusijom o stablu zaboravili na šumu jer ovrha nije samo nad nekretninama i na stambenom prostoru. Ja vas samo želim pitati da li ste ikada uzimali kredit, da li ste imali hipotekarni kredit i da li ste otplaćivali hipotekarni kredit? Ako niste onda možemo lijepo popiti kavu pa ću vam ja reći da sam deset godina nakon što sam dobio plaću prvo što sam išao riješiti, riješio sam ratu kredita. Živjeti sa hipotekom nikom nije lako, dakle imam osobna iskustva. Ali samo jedno vam moram reći, nije banka došla kod mene i nuditi kredit, nego sam ja otišao u banku tražiti kredit da bi riješio svoje stambeno pitanje i kvalitetu svog stambenog prostora. Dakle nemojmo mijenjati teze. O tom se radi. Nesporno je da prijedlog MOST-a bolji od postojećeg Ovršnog zakona jer za određene socijalne kategorije u slučajevima ovrhe zbog ne znam kog računa, štiti veći dio mirovine i plaće. Nesporno je da možemo razgovarati o tome kako ćemo raditi procjenu nad nekretninama, ali zakonodavac je to rekao samo vi to morate pročitati, može se to mijenjati. Vrijeme mi ističe, ispričavam se za jučerašnju kada sam rekao da zaštićeni najmoprimci nisu imali stanarsko pravo, pri odgovoru na vašu repliku. Oni su imali stanarsko pravo, ali nikada nisu ostvarili pravo na kupnju pri čemu se danas krše i ustavne odredbe. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Evo kolega Hrelja, hvala vam na replici. Ja sa svojih 26 godina odnosno sa 24 nepune skoro kada sam ušao u predsjedničku kampanju nisam imao prilike imati hipotekarni kredit. Vi ste ovdje jasno razlučili svoj primjer kao primjer osobe koja je u stanju servisirati taj kredit. Dakle apsolutno tko ga može servisirati sa svojim primanjima treba ga servisirati. Mi ovdje govorimo o onima koji su se našli u stanju da ga ne mogu servisirati, ne zato što oni to ne žele, imaju plaću nešto pa ne žele nego su žrtve sustava, znači onih 17% i koji to jednostavno ne mogu. Za njih vrijede jedna pravila i za njih su i drugi zakoni koji se na njih primjenjuju u slučaju naplate, a za eto nas koji spadamo ako se sjećam jučer kolege Horvata koliko ljudi ima plaću preko desetak tisuća kuna, za taj mali postotak za nas evo u financijskom smislu vrijede na sreću ili na žalost druga pravila.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava trebala bi biti rasprava kolege Željka Glasnovića međutim njega nema i on gubi pravo na raspravu. Tako da sada prelazimo na završne rasprave klubova. Imamo tri kluba. Prvi je Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista uvaženi kolega Maro Kristić.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Na početku ovog izlaganja htio bi vam zahvaliti na vašem doprinosu raspravi kod prvog čitanja ovog našeg prijedloga zakona i pozvati vas naravno da u okviru javne rasprave do drugog čitanja i do donošenja konačnog prijedloga zakona date svoje prijedloge kako bi ovaj zakon učinili najboljim mogućim zakonom u okviru nadležnosti koje pokriva ovaj zakon. Dakle u ova dva dana u sabornici raspravljalo se najviše o razlozima lošeg ekonomskog statusa građana, o politici funkcioniranja banaka i drugim raznim bitnim temama ali najmanje je bilo riječi o samom nacrtu Ovršnog zakona kojeg ovaj Sabor na kraju treba usvojiti. U raspravi je iznesen cijeli niz prijedloga koji trebaju predstavljati materiju nekih drugih propisa. Ovršni zakon se bavi alatom javne asistencije u provedbi ovršnih odluka dok se cijeli niz pitanja vezanih uz dodatnu zaštitu socijalno ugroženih osoba i uz nezakonita djelovanja određenih pravnih subjekata treba i mora raspravljati u okviru izmjena propisa koji se odnose na socijalnu zaštitu i u okviru propisa koji se odnose na djelovanje kreditnih ili nekih drugih institucija. U tom pravcu su dobrodošle i kritike vezane uz problematiziranje sudbine ovršenika nakon isteka mogućnosti korištenja zamjenske nekretnine u trajanju od 18 mjeseci. To pitanje će svakako trebati detaljnije regulirati ali će ono biti predmet rasprave u okviru propisa o socijalnoj zaštiti građana i o građansko pravnim odnosima države i građanina a ne predmet rasprave propisa koji uređuju prisilnu naplatu potraživanja. Isto tako se o svim idejama vezanim uz ograničenje prava banaka da izigravaju pozitivne propise ove države treba i mora raspravljati u okviru propisa građanskog granskog materijalnog prava, prava potrošača, kreditnog financiranja i kaznenih i prekršajnih odredbi a ne u okviru propisa koji se bavi ostvarenjem prava vjerovnika na naplatu potraživanja proizašlih iz ovršnih isprava. Svaki konstruktivan prijedlog izmjena tih drugih propisa će ovaj klub podržati ali u okviru rasprave o zaštiti doma ovršenika u ovršnim postupcima smatramo da je dostignuta granica iza koje bi se s punim pravom moglo postaviti ne jedno pitanje ustavnosti novih rješenja. U svemu tome treba imati u vidu da normama ovršnog zakona nije moguće diferencirati različite vrste ovrhovoditelja, tj. u konkretnom slučaju banke. O tome najrječitije govori recentna odluka Ustavnog suda iz lipnja ove godine kojom je ukinut članak 39. stavak 3. Ovršnog zakona zbog stavljanja pojedinih ovrhovoditelja u neravnomjeran i nejednak položaj. Niti je moguće kako je dobro primijetio jedan zastupnik SDP-a ovim zakonom riješiti sve slučajeve potrebnih ljudi. Pri tome mislimo na napuštene, beskućnike, rasipnike, migrante, azilante i ostale. Ovim rješenjima se dakle na kvalitetan, krajnje dopušteni i jedini mogući način u okviru ovršnih postupaka izlazi u susret socijalno ugroženim ovršenicima koji ostaju bez nekretnine. A cijeli daljnji spektar mjera treba ostaviti za rasprave o drugim zakonskim prijedlozima koji će nadamo se vrlo brzo doći na red. Tu još treba spomenuti da niti jedna zemlja u susjedstvu i niti jedna zemlja EU nema propisanu zaštitu nekretnina ovršenika u ovršnim postupcima osim djelomično Italije ali na puno blažim osnovama što je još jedan dokaz u prilog tezi da se sa ovim prijedlozima već otišlo jako daleko u mogućnosti ovršnog postupka i da sva daljnja rješenja treba tražiti u okviru nekih drugih propisa. Svakako, želimo razmotriti i prihvatiti prijedloge o zaštiti jedine nekretnine ali pri tome trebamo paziti da ne bi prešli granicu ustavnopravne prihvatljivosti i prihvatljivosti rješenja po propisima Europske konvencije o ljudskim pravima i temeljnim slobodama kako ne bi na nedopušteni način narušili pravo ovrhovoditelja i kupaca tj. novih vlasnika nekretnine. Naš prijedlog izlazi u susret ovršenicima ali na koji ni na koji način ne narušava prava kupaca dok prava ovrhovoditelja nisu osobito ugrožena mogućnošću odgode ovrhe prije prodaje nekretnina na godinu dana jer mu za to vrijeme i dalje teku zatezne kamate. Stoga smatramo da je riječ o dobro izbalansiranom pristupu koji je dostigao granice moguće u okviru rasprave o Ovršnom zakonu. Netko je spomenuo da ne štitimo ovršenika u ovrhama radi naplate nenovčanih tražbina. Sva dosadašnja sudska praksa Europskog suda za ljudska prava a i elementarna pravna logika govori o tome da se zaštita prava na dom u predmetima iseljenja, dakle izvan iseljenja koje proizlazi kao posljedica prodaje zbog novčanog duga ostvaruje u okviru parničnog postupka. Odnosno u okviru postupka koji prethodi ovrsi. Samo pred parničnim sudom je moguće raspravljati o načelu razmjernosti, odnosno davati odgovore na pitanja smije li se uopće ići u iseljenje dužnika ili ne. Dakle u tim slučajevima se o pravu ovršenika, odnosno još dužnika može i raspravljati samo pred parničnim sudom a nedopustivo je na bilo koji način normirati pravo tijela koje vode ovršne postupke na derogiranje pravomoćnih sudskih presuda. To bi bio kraj pravnog sustava kakav poznajemo i uvod u potpunu anarhiju. O tome se izjasnio i sudac Vrhovnog suda Republike Hrvatske gospodin Damir Kontrec u svom izlaganju na upravo završenom savjetovanju o aktualnostima [[Upadica Jandroković: Upozoravam vas na vrijeme, isteklo je. Možete završiti rečenicu.]] Hvala. Evo htio bih reći također da su na mjestu bile i neke primjedbe. Konstruktivno i sasvim na mjestu je bila primjedba da je propušteno preciznije naznačiti razlog stupanja na snagu pojedinih odredbi zakona. Također na mjestu je bila primjedba da u tekstu prijedloga zakona u točki koja govori o ocjeni i izvorima sredstava potrebnim za provođenje zakona propuštamo ispraviti nazive pojedinih državnih, upravnih tijela. To će također biti ispravljeno kao i još neke moguće sitne jezične pogreške koje su zaostale u tekstu prijedloga zakona. Dakle htio bih još samo reći [[Upadica Jandroković: Hvala vam, ja sam mislio samo da završite.]]
Hvala. Drugi klub, završno je Klub zastupnika Živog zida i uvaženi kolega Ivan Pernar.
Hvala predsjedavajući, hvala dame i gospodo. Vidjeli smo sve i svašta, čuli smo sve i svašta ali osnovna misao koja muči građane je da li će i dalje plaćati velike troškove ovršnog postupka, znači da li će se i dalje za 2 kune duga moći uzeti 600 kuna troškova ili za 60 kuna ne znam 700 ili 800, međutim na to pitanje nismo dobili odgovor. Nismo dobili odgovor, odnosno dobili smo negativan odgovor hoće li se jedina nekretnina zaštiti od ovrhe, šta znači da deložacije idu dalje? Mjera koju Vlada nudi, to je onaj 18 mjeseci plaćeni smještaj je zapravo kvazi mjera, a kažem kvazi mjera zato jer što nakon 18 mjeseci. Jer u prijedlogu zakona izričito piše da ne može, da je to maksimum i kada se dođe do određene novčane cifre to je to. Znači ova mjera je privremena i ova mjera je selektivna. Kažem selektivna zato jer oni koji žive kao podstanari oni neće nikakvu zaštitu dobiti. Znači iako i jednog i drugog čeka deložacija zamjenski smještaj će dobiti samo onaj koji je prethodno bio vlasnik, onaj koji nije taj ide ravno na ulicu a potpuno je svejedno odnosno u istom statusu se u konačnici nalaze i jedna i drugi. Međutim, ovaj zakon diskriminira, odnosno nejednako postupa prema te dvije vrste ovršenika. Naravno kolege iz MOST-a u tome ne vide problem kako što ne vide problem ni u tajnim deložacijama. Iako Ustav kaže da su pred zakonom svi jednaki i ovaj zakon dozvoljava da se o terminu ovrhe obavijesti samo jedna stranka u postupku čime se narušava osnovno pravno načelo još od rimskog prav koje se zove ravnopravnost stranaka u postupku. To su samo neki od detalja, ima ih milijun a često govorim i da je ovo sve što mi pričamo samo zapravo posljedica a ne uzrok i da jednostavno niti nakon ove rasprave i nakon ovog zakona u biti dame i gospodo ništa neće biti riješeno. Jedini koji će biti zadovoljni ovim prijedlozima, odnosno ovim izmjenama smo mi koji predstavljamo elitu, mi saborski zastupnici, nama će biti dobro, nikom od nas ne visi deložacija za vratom, ni kolegama iz HDZ-a ni kolegama iz SDP-a. Moj kolega Bunjac on je u škripcu s kreditom, valjda će se nekako izvući sad kad je zastupnik, ali postavlja se pitanje što je s onima koji nisu saborski zastupnici ministri, pomoćnici ministra, tajnici ili ljudi zaposleni sa visokim plaćama. Takvih je u Hrvatskoj usudio bi se reći 95% ili 90%. Znači devet desetina stanovništva će i dalje biti u problemu. Nikoga to ne zanima. Ja potičem raspravu mogu li se krediti vratiti ili ne, replika nema, muk. Kažem država ne može vratiti kredite, nikog zato nije briga. Ja pitam od kud će građani ako ni sama država to nije u stanju odgovora nema. Svi se jedino slažu s time da kredite treba vratiti. I iz tog stava da kredite treba vratiti a ikako je jasno da je to nemoguće mi se nalazimo u ovoj situaciji da sad smišljamo na koji način deložirati ovršenika sa što manje otpora. Onda se kao ovršeniku ponudi evo ti kao neka šatro mjera, kao prijelazna a u biti sve sa ciljem da on mirno napusti svoju nekretninu i da se zapravo omogući deložacija po brzom postupku. Međutim, što će se dogoditi? Doći ćete u situaciju da vam ovršenici u tim zamjenskim stanovima ili kućama gdje ih stavite neće htjeti izaći iz njih. Znači kad se nađu u situaciji da prođe tih 18 mjeseci vi ćete kucat na vrata, morate van, a oni neće htjet i opet ćemo se na kraju vratiti do deložacija. Znači koliko god vi bježali od deložacije opet na kraju deložacija dolazi. Sjećam se kad sam čitao knjigu od one kako se zove Vlatke Pokos, zove se knjiga Život u raju. Sad ja vidim naslov knjige Život u raju i ja sam mislio ajde nešto za razbibrigu da maknem pogled sa deložacija i ovog užasa koji gledam svaki dan. Prvo poglavlje otvaram, pišem unutra Vlatka Pokos kaže Dikan me veli zgrabio, izbacio me van iz stana i opet na kraju smo mi došli do deložacije. I jednostavno se ta deložacija nameće kao jedan light motiv kroz ovaj zakon kojeg se očito nećemo moći riješiti sve dok se ne pozabavimo uzrokom. I zato vas molim da još jednom razmislite o tome. Puno hvala.
Imamo tri replike. Prvi je kolega Goran Aleksić.
Kolega Pernar, dakle oni prijedlozi koje sam dao ako se usvoje deložacije će uistinu biti svedene na minimum a taj minimum će se onda moći rješavati socijalnim mjerama. Pa ja tako očekujem od kolega iz MOST-a i HDZ-da da prihvate te prijedloge i da to onda riješimo na takav način. Jer uistinu je teško propisati da se sprječava ovrha svake nekretnine osim onih koje sam predložio zbog toga što ako je banka dala kredit a kao zalog je nekretnina ona je teško sprječavati banku da uzima takvu nekretninu, osim u slučaju kada je banka taj kredit ugovorila na nezakonit način. A budući da je većina velika većina kredita upravo tako ugovorena onda ćemo jednom takvom mjerom upravo spriječiti banke da oduzmu gotovo sve nekretnine. Banke jednostavno bit će im zavezane ruke i one neće moći ovršavati dužnike jer većina kredita je ugovorena na nezakonit način. Prema tome, ovrhe će postati stvar prošlosti. Evo to je to što imam za reći.
Odgovor na repliku.
Pa gospodine Aleksić, dao Bog da se vaš prijedlog usvoji, dao Bog. Dao Bog da se time riješi 90% problema, ali me iskustvo uči da sve dok se ne bavimo uzrokom koprcat ćemo se u posljedicama. To vam je kao da netko pokušava riješit problem redova pred pučkom kuhinjom. Nema te mjere kojom bi se to moglo ispravit ako se sustav ne promijeni. I cijelo vrijeme se izbjegava znači suštinsko pitanje, pitanje teoretske otplativosti duga. O teoretskoj otplativosti duga nema rasprava. I ja ću opet ponovit pitanje koje sam pitao bivšeg ministra financija Marića, ja sam ga pitao sa vremenom dug države raste, a imovina države paralelno s tim se smanjuje. Što će se dogodit kad dug ode do plafona, a kada imovina države padne do dna? Odgovora na to pitanje zapravo nema. Našu državu čeka bankrot a bankrot čeka i naše građane. Kad do toga dođe bit će kud koji mili moji, ali sve dok nama ne gori pod petama odnosno stolicama mi ćemo ovdje ugodno sjedati, javljat se za pojedinačne rasprave i rasprave u ime kluba ili pak replicirati. I možemo se mi ovdje nadmudrivati do sudnjeg dana i ja sa HDZ-ovcima, mogu sa njih 20 polemizirati, ali to neće riješiti probleme. A na žalost ta vladajuća većina nema namjeru, tj. ne da ne želi riješiti problem, nego ne želi ni prepoznati njegov uzrok i priznat ga jer dok se taj uzrok ne prizna izlaska nema. Hvala.
Druga replika uvaženi kolega Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam potpredsjedniče Sabora. Evo kolega Pernar govorili ste, dakle kad istekne to vrijeme i kad se potroši taj novac ako se, mislim da se radi o 51000 kuna što onda se postavlja pitanje. Jel' tako? Mislim da će dobar dio građana koji eto mora iseliti iz svoje jedine nekretnine radije reći gledajte, neću ići 18 mjeseci u taj vaš prostor, tko zna što će bit poslije, može past Vlada, zakon se mijenja, sto stvari. Dajte vi meni tih 50 i koju tisuću i idem ja ne znam u Njemačku, Irsku, tamo ću puno bolje sa time raspolagati, sigurno će mi biti puno lakši start sa tim novcem nego da ostanem ovdje. Evo što mislite o takvim razmišljanjima ljudi koji bi se našli u toj situaciji iako bi ovaj zakon prošao.
Pa evo, kolega Sinčić me podsjetio …
Samo ja bih vam ipak kolega Pernar ipak je nekako red da ja vama dam riječ.
Opet se vraćamo na pitanje s početka priče. Sjećam se slučaja Bjelovar, deložacija zbog duga od 200 kuna. Znači čovjeku Veterinarska stanica ovršava nekretninu zbog duga od 200 kuna. Država bi s ovim novcem kojeg će dati ne znam tih 51000 kuna za taj smještaj mogla u mnogim slučajevima jednostavno vratiti i platiti jednostavno dug koji ljudi imaju i da do deložacije uopće ne dođe i ne moraju ljudi uopće ostajat bez nekretnine i ići u zamjenski smještaj. E vidite, ali nije nitko o tome razmišljao jer svi razmišljaju da do deložacije dolazi zbog nekih astronomskih dugova, ali vjerujte mi kolege sa svih strana političkog spektra puteva do deložacija je mnogo. To se čini kao da se događa iznimno samo u određenim slučajevima, samo nekim ljudima. Međutim, kada živite u tom običnom svijetu a ne u svijetu visoke politike to je nešto što se stvarno svakome može dogoditi i mene je to životno iskustvo naučilo. I zato u početku sam mislio da ne, a to su rubni slučajevi, to su neki ekstremni primjeri. Ali kad sam vidio primjer za primjerom, slučaj za slučajem jednostavno sam vidio da ono što smo smatrali iznimkom postala je praksa. A najveći problem gospodine Sinčić bit će taj što kako će država privatizirati imovinu kao na primjer HEP, ostajat će ljudi bez posla. U konačnici se krediti neće moći vraćati, radnih mjesta neće biti. Koja je budućnost naše zemlje to samo bog zna. Molim vas da imate na umu ove moje riječi. Hvala.
I treća replika uvaženi kolega Maro Kristić.
Poštovani kolega Pernar, žao mi je zapravo da se vi kao osoba koja se proklamirate kao najveći borac za potlačene i socijalno ugrožene tako pesimistički osvrćete na ovaj prijedlog zakona koji je tek u prvom čitanju. Znači li to da ste vi jedan obični demagog? Ja vjerujem da ćete vi sve nas ovdje kroz proces javne rasprave demantirati i da ćete dati kvalitetne prijedloge kako unaprijediti ovaj zakon, ne samo ovaj zakon nego u sljedećim danima, u sljedećim sjednicama Hrvatskog sabora ja očekujem da ćete predložiti cijeli set zakona koji se odnose na Ovršni zakon kako bi ova pitanja potpuno zatvorili i kako u Hrvatskoj više ne bi bilo onih ovršenih i deložiranih osoba. Evo hvala.
Gospodine Kristić vidite, vi ste u startu tamo sa govornice …
Ispričavam se kolega Pernar. Prvo niste se javili za repliku, znači dobro to možemo zanemariti. Ali molim vas samo da sačekate zbog nekakvog reda. Evo izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pazio sam na, gledao sam sadržaj, nisam razmišljao o formi. Evo kolega Kristić kaže, pa gospodine Pernar, ako vi niste jedan demagog, ako ste vi čovjek koji ima konkretna rješenja zašto vi ne predložite konkretan prijedlog. Međutim, kolega Kristić zaboravlja da je samo par minuta prije mene rekao da MOST neće pristat na to da se jedina nekretnina zaštiti od ovrhe, a istovremeno poziva mene kaže kolega Pernar dajte vi predložite svoj prijedlog. Taj prijedlog ja govorim cijelo vrijeme, taj prijedlog je kolega Sinčić već u prošlom sazivu Sabora predao. Nikada ga ova vladajuća ekipa nije htjela niti uvrstiti na dnevni red, a kamoli izglasati. Znači, nalazimo se u situaciji gdje se nas poziva kao da nešto napravimo kao da bi tobože onda MOST i HDZ na to pristale. I sad bih ja tu trebao biti ne znam dežurni klaun i reći da, da. Evo ja ću vam sad predati taj prijedlog i tobože ja ću vjerovati da ćete ga vi uvrstiti, a znamo i ja i vi i svi ovdje koji sjede sa mnom u Saboru, pa čak i moje kolege da ćete vi taj prijedlog odbiti. Znači, opet se radi o Sizifovom poslu. Znači, uzaludnom trudu gdje se jednostavno krade vrijeme zastupnika kao tobože im se sugerira dajte neke konkretne prijedloge, a jasno je iz aviona da ti prijedlozi neće bit prihvaćeni. I onda se postavlja pitanje tko je tu od nas dvojice demagoški nastupio ja ili vi? To je na javnosti da prosudi. Hvala.
Završili smo sa replikama. I treći klub zastupnika je Klub zastupnika „Promijenimo Hrvatsku“ i SNAGE u ime kojeg će govoriti uvaženi kolega Ivan Lovrinović.
Gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici evo ja bih htio doprinijeti ovoj raspravi, znači jednoj socijalno korisnoj inicijativi MOST-a. Mi po pitanju ovrha to je uvijek posljedica nečega. Netko je rekao da je to egzekucija. S pravne strane to je točno. Ali su u pravu danas ovi koji govore i jučer da se ovim ne rješavaju uzroci nego posljedice. I tu se slažem. Ako želimo biti konstruktivni, dobro je da ovaj zakon ne ide po hitnom postupku, e sad je pitanje onoga tko je pokrenuo ovaj zakon, znači MOST … [[Ne razumije se.]] i tu ćemo vidjeti koliko je uistinu spremnost da se uvrste dobri prijedlozi, konstruktivni ili da se to jednostavno makne i ne usvoji. Pa evo ja ću pokušati kratko predložiti nešto. Dakle, ovrha je uvijek posljedica nečega. Čega? Gubitka radnog mjesta, nemogućnosti otplate lihvarskih kamata, valutne klauzule, nezajažljivog života, života na visokoj nozi i toga ima ali recimo da je to posljedica gubitka posla, lihvarskih kamata i valutne klauzule. Kako bi mogli riješiti ovaj problem? Vidimo u ovom prijedlogu znači to je socijalni trenutak da se ovršenika neće baciti na ulicu da dobije plastični wc i šator nego da ga se stavi u socijalni stan na 18 mjeseci. A što nakon 18 mjeseci? Pa evo gospodo iz MOST-a poslušajte ovaj prijedlog, ja sam spreman vam pomoći, mislim svi ovdje dobronamjerni da nešto pokušamo napraviti. Evo primjer, čovjek je dužan, uzeo je kredit, stan košta 500 tisuća kuna, otplatio je 100 tisuća kuna i ne može više plaćati, znači dolazi ovrha. Provodi se ovrha. Po sadašnjem zakonu nudi se početna cijena četiri petine vrijednosti, to bi bilo 400 tisuća kuna. Ako se postigne ta cijena time je namirena banka, dužnik ide van u socijalni stan. Ako ne može prodati banka za 400 tisuća ona prodaje drugi pokušaj za 300 tisuća. Banka gubi znači 100 tisuća, dužnik opet ide van. Ako se ne proda ni tada pokreće se druga ovrha i cijena dalje pada. Međutim, to ne odgovara ni banci, ne rješava država ništa a ne odgovara praktično ni ovršeniku. Ja predlažem da se angažira Agencija za promet nekretninama koja bi uz diskont kupovala stanove, mislim da njih nema više od nekoliko stotina trenutno u Hrvatskoj, ali na ovaj način da se ona uključi u proces znači dražbe i to kada cijena naravno padne. I što se time rješava? Rješavamo banke, banke će izgubiti jedan dio, nemam puno vremena da objasnim, dakle banke će izgubiti jedan dio svog potraživanja međutim namirit će se koliko toliko. Time će popraviti svoj portfelj i smanjiti troškove poslovanja, bit će zdravije, njima to odgovara. Što će se desiti sa ovršenikom? On će ostati u svom stanu, ne ide 18 mjeseci, možemo to riješiti, ostaje i nastavlja APN-u otplaćivati rate kredita ali sada uz bitno nižu cijenu jer neće plaćati više, on će platiti državi i APN-u onoliko za koliko je on otkupio dug. Dakle, spreman sam više o tome govoriti jer nemam dovoljno vremena za to. Dakle, to je potraživanje uz diskont gdje se uključuje država, odnosno njena Agencija za promet nekretninama koja na ovaj način spašava, poboljšava stanje i banke, potraživanja a spašava dužnika koji ostaje u svojoj nekretnini, nema psiholoških problema, nije pod pritiskom. Naravno i ovo nije rješavanje problema, nije rješavanje uzroka. Ovo što je gospodin Aleksić govorio to bi u ovoj situaciji jako puno problema riješilo. Vi ste nezakonito obračunali kamate, ne možete pokrenuti proces ovrhe i to bi po mom mišljenju trebalo svakako uvrstiti u ovaj zakon. Međutim, već sada će se recimo za mjesec dana ugovarati krediti uz promjenjive kamatne stope koje su zakonski regulirane i imat ćemo ovakve probleme. Dakle, ovo rješenje je dugoročno. Ono i jednu stranu gleda i drugu stranu gleda. Prema tome, ako je ovo poziv na konstruktivni dijalog da se zakon riješi evo gospodo dat ćemo sve svoje znanje, spreman sam tu pomoći jer nam je u interesu znači građani koji su nastradali da se ne bacaju vani, da ne gledamo one odvratne scene deložiranja gdje je Živi zid zaista svoja tijela postavio da spašava ljude. Neće, ne bi, puno toga bi napravili i spasili bi mnoge ljude. Dakle, mislim da odsada politici stambenog kreditiranja treba posvetiti izuzetno važnu ulogu i da treba biti izuzetno važan segment državne politike u procesu demografske obnove, socijalne osjetljivosti itd. Hvala.
Hvala vam. Imamo 2 replike. Prvi je uvaženi kolega Silvano Hrelja.
Poštovani kolega Lovrinović samo imam jednu korekciju, vi ste rekli primjer da je netko uzeo 500 tisuća kuna kredita pa otplatio 100, onda dalje ne može plaćati, ulazi u postupak ovrhe ali ne četiri petine od 500 tisuća nego četiri petine od nove procijenjene vrijednosti … [[Upadica se ne razumije.]] Ali ok, matematički se slažem ali podcrtavam činjenicu da se uvijek prije ovrhe radi nova procijenjena vrijednost jer je to tržišna priča. To je to. Međutim, nešto drugo je temeljni motiv da sam se javio za repliku. Vi ste dobro ovo počeli sa APN-om, sa stanovima. To su određene mogućnosti koje su realne. I ja sam stvarno zabrinut da mi nemamo kao nastavak ovog Ovršnog zakona kvalitetnu stambenu politiku u Hrvatskoj i da se time uopće ne bavimo. I Ovršni zakon to ne može riješiti, postoji cijeli niz zakona oko ovog Ovršnog zakona koji bi trebali biti vrlo, vrlo usklađeni. Ali želim vam samo jedno za razmišljanje jer znam da ćete razmišljati o tome što i kako staviti u funkciju prazne stanove? U Zagrebu ih ima barem par tisuća, u drugim gradovima isto. Što s njima? Kako motivirati vlasnike da oni budu u funkciji? Pa možda i ovoj socijalnoj funkciji. Jel' se slažemo oko toga da ima puno stanova koji su prazni? Talijani su to riješili. Oni oporezuju višak stambenog prostora. Ne kažem da je to najispravnije i najpravičnije, ali oni takav zakon imaju i zove se … i motivira vlasnike da iznajmljuju i za druge funkcije oslobađaju višak stambenog prostora. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Poštovani zastupniče Hrelja, ja sam se ogradio kada sam govorio da je to krajnje pojednostavljen primjer i naravno da se obavlja u svakom sljedećem koraku nova procjena vrijednosti koja može ići gore i dolje prema stanju na tržištu. Ali želim ovo reći da ovo što sam ja ispričao ovo nije neka moja novotarija pa to su stvari koje radi svijet već dugo vremena. Ali gledajte to može imati itekako dobre i pozitivne posljedice, ja sam rekao nismo mi protiv banaka ali protiv ovakvog načina rada jesmo. Dakle ovo rješava i probleme u bankama da su zdravije, ali trebamo i etičnije banke, a s druge strane štiti prije svega građane. Ali ovaj drugi dio koji ste postavili mislim da je izuzetno važan, mislim da sam jučer čitao da država kada sam se pripremao za jedan nastup, ima oko 25 tisuća stanova u svom vlasništvu, oko 7,5 tisuća poslovnih prostora i da dalje ne nabrajam, oko 30 milijardi eura protuvrijednosti državne imovine. Pa mi vidimo da je ovo jedna velika štala. Vi govorite da ima značajan broj praznih stanova, pa tko stanuje u tim stanovima koga oni čekaju dok se s druge strane mlade obitelji sa djecom izgone vani? Nema tu državne politike, a mi hoćemo voditi demografsku politiku. Tako da ovo što spominjete to je zaista nevjerojatno u jednoj zemlji gdje imamo prazne stanove, gdje imamo i one koji su korišteni. Dakle nema suradnje među politikama jer ako želimo voditi novu demografsku politiku onda moramo objediniti ovo o čemu vi govorite i poreznu politiku i pravosuđe koje vidimo da ne radi svoj posao. To jedino ima smisla, inače ovo drugo pokazuje se zaista da je ovo nepovezan sustav i da mi od Hrvatske tek trebamo napraviti državu. Ovo još nije država.
Druga replika uvažena kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega uvaženi zastupniče, zahvaljujem se što ste jedan od rijetkih koji se trudi u ovim raspravama doprinijeti svojim konkretnim prijedlozima, a ne vraćanje u 1941. i samo bi vas zamolila ako je moguće da nam detaljnije dostavite ovaj vaš prijedlog odnosno model funkcioniranja Agencije za promet nekretninama. Hvala.
Odgovor na repliku.
Evo sa zadovoljstvom. Ja znam da je namjera bila dobra, međutim nitko nije popio pamet čitavog svijeta, svi ovdje moramo naučiti da zajedno rješavamo probleme. Ja ću vam rado pomoći, pozovite svi smo ovdje zato. Ali bi vam isto sugerirao jednu stvar, ne samo vama, već bilo kome od nas, nemojmo izlaziti sa prijedlozima koji su previše manjkavi. Ajmo ih napraviti, ajmo prije toga obaviti razgovore, o.k. sada su bili izbori pa se svak žurio te stvari razumijem, političke kampanje, borba na političkom tržištu, sve razumijem, ali nećemo biti ja neću nikada biti maliciozan nema veze što sam izašao iz MOST-a, objasnio sam zbog čega smo se razišli, ali spreman sam pomoći. Ovo nije znanje samo za mene kao i vas ovdje što sjedite ako bilo što znamo da držimo za sebe. Ovdje je u interesu stotine tisuća ljudi, ajmo konačno početi rješavati probleme. I moja namjera nije pričati bajke, priče, vraćati se iako ovdje ima nekih stvari koje upućuju na dublje poremećaje, a mi se zaista nalazimo kao zemlja ekonomija u dubokim poremećajima. Ovdje neke mlađe kolege ove moje iznose zaista određene teze koje stoje, naravno ovdje nismo svi isti po zanimanju ne bavimo se onda mnogi ljudi ne razumiju, ali kada se sustav ne rješava kako treba onda kredite što se tiče nemogućnosti otplate završavaju masovnim bankrotima, slomom gospodarstva ili otpisom potraživanja. Zbog toga su izmišljeni jubileji još u vrijeme prije Krista itd. dakle budimo na razini, ajmo raditi nešto da zaštitimo čovjeka da dostojno živi u 21. stoljeću.
Hvala vam. Dakle, zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti. Iduća točka na dnevnom redu jest Prijedlog zakona o dopuni Zakona o pravima i dužnostima zastupnika u Hrvatskom saboru, prvo čitanje, P.Z. broj 7. Mi ćemo s tom točkom dnevnog reda nastaviti raspravu sutra s obzirom da jedan značajan broj naših kolega na pogrebu žrtava iz Huda jame u Republici Sloveniji, a budući da se radi o vrlo važnoj točci dnevnog reda koja definira i prava zastupnika u Hrvatskom saboru mislim da je korektno da tu temu raspravimo kada sabornica bude puna. Hvala vam još jedanputa i vidimo se sutra u 9,30. SJEDNICA PREKINUTA U 16,40 SATI.
Slijedeća točka glasovanje je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje, P.Z.br. 6. Predlagatelj je Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak 1. prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona. 2. sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa 87 glasova za, 36 suzdržanih i 7 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Odbor za pravosuđe i Klub zastupnika SDP-a predložili su Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi obvezuje se predlagatelj da do izrade konačnog prijedloga zakona provede javno savjetovanje sukladno odredbama Zakona o pravu na pristup informacijama. Želi li se predstavnik predlagatelja očitovati o prijedlogu zaključka? Da. Izvolite zastupnik Miroslav Šimić.
Slažemo se, prihvaćamo.
Dajem na glasovanje prijedlog zaključka Odbora za pravosuđe i Kluba zastupnika SDP-a. Molim uključite se glasujmo. Glasovanje je završeno. Zaključujem da je jednoglasno sa 130 zastupnika za donijet zaključka u tekstu kako su ga predložili Odbor za pravosuđe i Klub zastupnik SDP-a. Klub zastupnika SDP-a predložio je još jedan zaključak koji glasi zadužuje se Vlada RH da izradi konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona. Članak 188. Poslovnika određuje da se uz suglasnost s predlagateljem zakona može odrediti da konačni prijedlog zakona izradi radno tijelo Sabora ili Vlada. I tada se oni smatraju predlagateljem zakona a prijašnji predlagatelj gubi položaj predlagatelja. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o ovom prijedlogu zaključka.
Ne slažemo se.
Kako predlagatelj nije suglasan ovom prijedlogu zaključka bespredmetno je glasovati o članku 188. Poslovnika. Zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Neću tržiti stanku u ime kluba i time maltretirati zastupnike, ali mislim da je ovo nepovjerenje koje Klub zastupnika MOST ukazao prema vlastitoj Vladi, prema vlastitom ministru pravosuđa ne zabilježeno u dosadašnjoj hrvatskoj parlamentarnoj povijesti i praksi. Hvala lijepo.
Zastupnik Peđa Grbin, budući da ste iskoristili pravo replike, onda ću samo odgovoriti da je također Sabor najviše zakonodavno tijelo i da ono je stvarno u mogućnosti biti predlagatelj zakona, a svi vi imate u toj situaciji mogućnost napraviti, da ovaj zakon bude jednako kvalitetan i da to nije uopće osporavanje na bilo kakav način bilo kojeg ministra ili Vlade nego upravo to davanje na važnosti vama kao zastupniku i svim drugim zastupnicima. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici, nastavljamo sa radom kako je i najavljeno s točkom dnevnog reda: - Izvješće predsjednika Vlade Republike Hrvatske o sastanku Europskog vijeća održanog 20. i 21. listopada 2016. Predsjednik Vlade Republike Hrvatske podnio je izvješće u skladu sa člankom 11. stavak 3. Zakon o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima. Izvješće ste primili na sjednici. Pozdravljam predsjednika Vlade Republike Hrvatske gospodina Andreja Plenkovića. Molim ga da podnese uvodno izlaganje. Izvolite gospodine predsjedniče Vlade.
Dobar dan. Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene kolegice i kolege. Meni je zaista drago da sam ovako brzo ponovno u Hrvatskom saboru samo nekoliko dana nakon što je Vlada dobila povjerenje u najvišem predstavničkom tijelu Republike Hrvatske. Kada sam predstavio program Vlade Republike Hrvatske naglasio sam da će se Vlada angažiranije usmjeriti na djelovanje i na politike u okviru našega članstva u Europskoj uniji. Takva obaveza Vlade Republike Hrvatske proizlazi iz ranijih odluka Hrvatskoga sabora kojim se članstvo u Europskoj uniji definira kao strateški nacionalni cilj ali isto tako i jasno izraženu volju većine hrvatskih birača na referendumu koji je održan u siječnju 2012. godine. Stoga smatram da bi proces donošenja odluka uključujući i na europskoj razini trebao biti što više transparentan i uključivati sve institucije i aktere a osobito hrvatsku javnost i u tom kontekstu polučiti snažan interes političkih stranaka osobito parlamentarnih da o tome izražavaju svoje stavove. Upravo s tim ciljem i radi produbljivanja dijaloga između Vlade i Hrvatskoga sabora posebno o onim temama koje su u fokusu EU danas želim započeti s praksom redovito izvješćivanja javnosti pa i zastupnika o raspravama i zaključcima sastanaka Europskog vijeća. Dakle, moja je namjera da nakon svakog sastanka Europskog vijeća dođem pred plenarnom sjednicom Hrvatskoga sabora i da dijalog o ovim temama postane redoviti dio aktivnosti ovog visokog doma. Zakon o suradnji Hrvatskog sabora i Vlade u europskim poslovima određuje da predsjednik Vlade barem jednom godišnje, dakle samo jednom izvješćuje Hrvatski sabor o sastancima Europskog vijeća. Ja mislim da bi ova nova praksa pridonijela punoj informiranosti hrvatske javnosti o važim političkim odlukama koje se donose na razini šefova država i vlada EU. Stoga mi dopustite da vam predstavim izvješće o sastanku koji je održan prošloga tjedna, dakle 20. i 21. listopada u Bruxellesu. Glavne teme ovog sastanka Europskog vijeća bile su migracije, vanjski odnosi, prije svega odnosi EU i Rusije, trgovinska politika te ostala globalna i ekonomska pitanja. Sve su to pitanja koja su od velikog interesa za Hrvatsku a posebno tema o kojoj se raspravlja praktički u kontinuitetu posljednje 2 godine a to je pitanje migracija. Stoga su sa mnom danas ovdje u Hrvatskom saboru i potpredsjednik Vlade i ministar vanjskih i europskih poslova gospodin Stier i ministar unutarnjih poslova gospodin Orepić koji svaki na svojoj razini kao i njihovi prethodnici raspravljaju i iznose stajališta RH o ovim temama u okviru institucija EU. Slovačko je predsjedništvo kao prioritete za predstojeće razdoblje naglasilo operacionalizaciju europske granične i obalne straže, provođenje sustavnih provjera na vanjskim granicama i svojevrsni povratak schengenskom sustavu. Europska granična i obalna straža uspostavljena je formalno prije otprilike mjesec dana te je cilj uložiti maksimalne napore da bi njen kapacitet dosegao svoju puninu do kraja godine. Dakle, to je namjera Europskoga vijeća. Važno je napomenuti i da se u okviru europske granične i obalne straže jamči istovjetan tretman i država članica koje su već u okviru schengenskoga sustava i one koje su trenutno izvan schengenskog sustava, a to je osobito važno za Hrvatsku koja se kao što znate priprema da ispuni kriterije za uključivanje u schengenski sustav. I zato mi je posebno zadovoljstvo reći da će u djelovanju europske granične i obalne straže sudjelovati i naši pripadnici osobito pripadnici MUP-a. Pri tom smo potpuno svjesni kako će službenici granične policije unatoč cijelom trudu da riješe problem migracijskog rizika na vanjskih granicama EU dati doprinos koji je bitan u rješavanju ovog problema, ali ne mogu biti jedini koji će ga riješiti u smislu zaštite vanjskih granica. Glavni dio rasprave tijekom sastanka Europskoga vijeća odnosio se na trenutni snažan migracijski pritisak koji je i dalje prisutan na sredozemnoj ruti te je glavnina dijaloga vođena od strane izravno pogođenih zemalja, dakle prije svega je tu riječ o Italiji i drugim sredozemnim državama. Bitan aspekt je sigurnosna dimenzija te u tom kontekstu potreban sustav provjera na vanjskih granicama EU. Kad je riječ o Hrvatskoj mi kontinuirano dajemo doprinos operacijama Frontex-a te pružamo potporu državama na tzv. istočno-mediteranskoj ili zapadno-balkanskoj ruti, dakle onima u EU i onima koji su izvan EU i nastavit ćemo aktivno pridonositi radu nove agencije i u pogledu ljudstva i u pogledu tehnike. Usuglasili smo također da je sprječavanje nezakonitih migracija i vraćanje nezakonitih migranata ključno za uspostavu sigurnosti u EU zbog čega je nužna zajednička politika vraćanja na razini cijele EU. Rasprava se vodila također i oko razumijevanja koncepta europske solidarnosti. To je jedno izuzetno bitno pitanje i vidite iz nastupa kolega da ono predstavlja suštinu trenutno različitih stajališta pojedinih lidera. Dok je većina čelnika unije i većina država članica na tragu stvarne solidarnosti u provedbi odluka o premještaju i preseljenju kao i provedbi svih dijelova sadržaja izjave između EU i Turske određene države i dalje zagovaraju pristup na temeljima tzv. fleksibilne solidarnosti. One smatraju da EU članice mogu najbolje pridonijeti na dobrovoljnoj osnovi i na temelju vlastitih kapaciteta rješavanju trenutne izbjegličko migracijske krize u odnosu na koncept koji je utvrđen u najvećoj mjeri prošle godine. Države članice su se usuglasile da postoji veliki napredak u identifikaciji i registraciji neregularnih migranata na vanjskih granicama. Unatoč tome one države koje u ovom trenutku imaju kontrolu na unutarnjim granicama istaknuli su da još uvijek nije postignuta adekvatna kontrola vanjskih granica EU. I upravo stoga će kontrole na unutarnjim granicama zadržati u narednom razdoblju Austrija, Njemačka, Danska, Švedska i jedna ne članica EU ali članica Schengena Norveška. Na sastanku je sudjelovala i visoka predstavnica za vanjsku i sigurnosnu politiku Federica Mogherini koja je šefovima država i vlada održala jednu prezentaciju na temu partnerskih okvira i sporazuma koji se nazivaju kompakti sa 5 prioritetnih afričkih država a to su Niger, Nigerija, Mali, Etiopija i Senegal. Cilj te suradnje je suzbijanje migracijskih pritisaka i direktno nastojanje da se problem riješi u korijenu na izvorištu problema samih migracija. Ona je izrazila spremnost da se ovisno o sredstvima i pozitivnoj ocjeni Vijeća u prosincu ovaj koncept proširene neke druge zemlje koje predstavljaju jasan migracijski rizik za članice EU. Dosadašnje pregovore sa zemljama koje predstavljaju emigracijski rizik su u najvećoj mjeri lideri EU ocijenili pozitivno. Istaknuta je ujedno i vrlo zahtjevna, nekad složena unutarnja politička situacija u pojedinim od tih zemalja koja naravno pridonosi njihovoj destabilizaciji, ugrožava sigurnost. Podsjećamo da su pravi rizici imigracija i ovog izbjegličkog vala tzv. nefunkcionalne države u kojima iz niza političkih sigurnosnih razloga, gospodarskih, financijskih, siromaštva, ratova, unutarnjih sukoba sustavi jednostavno ne funkcioniraju dovoljno dobro i onda se one prelijevaju na europski kontinent. Stoga je presudno imati sveobuhvatni pristup migracijskoj politici počevši od pravih uzroka migracija do dijaloga sa državama podrijetla i tranzita oko upravljanja migracijskim tijekovima. Naglasili smo da je ključno da uz operativno obavljanje kontrolom granica, sve ono što provodi EU na razini unutarnje sigurnosti važno pojačati napore u zajedničkoj vanjskoj politici i zajedničkoj razvojnoj politici. Zbog izgradnje institucija i stabilnih država u onim područjima koje su izvor migracijskog izbjegličkoga vala. Migracije će u svakom slučaju ostati još čitav niz mjeseci na dnevnom redu Europskoga vijeća, a ponovno će se o tome raspravljati, vidjeli ste onaj summit koji je bio u Bratislavi prije nekoliko tjedana i na Europskom vijeću u prosincu, a i na Europskom vijeću u formatu 27 koji će u prvoj polovici iduće godine organizirati Malta kao sljedeća predsjedavajuća Vijeća EU. Također smo održali raspravu o trgovinskoj politici i njenom utjecaju na gospodarski rast i zaposlenost. U vezi ove teme naglašen je problem sve veće zabrinutosti javnosti u državama članica za očuvanje dostignutih standarda EU što utječe i na odnos prema trgovinskim sporazumima, a posebno je u ovom kontekstu bio apostrofiran sveobuhvatni ekonomski i trgovinski sporazum između EU i Kanade o kojem se u ovom kontekstu Vijeća od prošlog tjedna najviše i raspravljalo. Ti sporazumi su važni i za Hrvatsku. Dakle, vodimo računa da EU ima zajedničku trgovinsku politiku. Smatramo da je sporazum sa Kanadom jedna prigoda koja će povećati poslovne mogućnosti i za europska poduzeća u Kanadi, a samim time i za hrvatska poduzeća ukidanjem ili snižavanjem carina. CETA bi trebala donijeti opipljive koristi europskim potrošačima i poduzećima i to u većini slučajeva odmah nakon stupanja na snagu. Tim će se europskim, pa i hrvatskim poduzećima osobito onim manjima omogućiti bolje tržišne prilike, dok bi europski izvoznici mogli uštedjeti stotine milijuna eura godišnje. Kanada kada s porezom stupi na snagu bi ukinula carine u vrijednosti od 400 milijuna eura na robu podrijetlom iz EU, a na kraju prijelaznih razdoblja za ukidanje carina ta će brojka narasti na 590 milijuna eura godišnje. Stoga je Hrvatska dala potporu potpisivanju i privremenoj primjeni sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma sa Kanadom kao i njegovoj što skorijoj ratifikaciji u nacionalnim parlamentima. Sutra ćemo imati i na sjednici Vlade odluku o sporazumu o strateškom partnerstvu između Kanade i EU, tako da kada je riječ o Hrvatskoj obavit ćemo sve one ključne formalne pretpostavke da ukoliko dođe do situacije da se sporazum potpisuje budemo u potpunosti spremni za taj čin. Problem koji je nastao to vidite iz medija je u Belgiji koja je vrlo specifična kada je riječ o međunarodnim sporazumima zbog svog ustavnog ustrojstva, nadležnosti federalne razine, nadležnosti regionalnih parlamenata. U ovom trenutku se nastoji iznaći rješenje po kojem bi i belgijska frankofonska pokrajina, dakle Valonija ipak dala suglasnost federalnoj Vladi za sklapanje ovoga sporazuma. Ovo je izuzetno bitno zbog međunarodne vjerodostojnosti EU kao aktera u globalnim odnosima i kao potencijalnog partnera s kojim se može i treba pregovarati o ovoj vrsti sporazuma. Na sastanku je također podržano sklapanje Sporazuma o slobodnoj trgovini sa Japanom kao i jedan načelni politički dogovor da se na stručnoj razini ti pregovori završe do kraja godine. Ono što smo posebno istaknuli, a ja sam to u svom izlaganju rekao da je nužno da sadržaj ovih sporazuma u duhu što veće transparentnosti na kvalitetan način približimo javnostima država članica. Druga tema koja je dominirala u raspravi o trgovini odnosila se na modernizaciju trgovinskih zaštitnih instrumenata. Tu je Hrvatska naravno dala podršku radu na njihovoj modernizaciji. Naše je stajalište da pravila EU trebaju biti transparentnija, predvidljivija, dostupna malim i srednjim poduzetnicima te brža i učinkovitija u smislu odvraćanja partnera od korištenja dampinga i drugih nepoštenih praksi. Kad je riječ o prijedlogu u vezi pravila o neprimjeni nižeg iznosa pristojbe mi smo pozdravili sve dosadašnje prijedloge koji će dovesti do prevladavanja različitih stajališta unutar Vijeća, te očekujemo uravnoteženi dogovor između članica do kraja ove godine. O ostalim globalnim i gospodarskim pitanjima najvažnije je stajalište glede Europskog fonda za strateška ulaganja, dakle do 6. prosinca a to znači uzimanje u obzir analize rezultata neovisne konzultantske kuće koja je u ovom proteklom razdoblju, dakle ovo je ključni projekt Komisije Junckerove da se potakne gospodarstvo, da se generira rast i razvoj upravo iniciralo ovaj europski Fond za strateška ulaganja kojeg onda treba kombinirati sa europskim strukturnim investicijskim fondovima. U tom pogledu ovaj fond je nastao kao zajednička inicijativa Europske komisije i grupacije Europske investicijske banke s ciljem mobiliziranja javnih i privatnih sredstava kako bi se nadoknadio nedostatak investicija u EU nakon dugotrajne i višegodišnje financijske krize. Ovaj je fond okosnica plana ulaganja za Europu i njime se želi mobilizirati 315 milijardi eura za ulaganje. Hrvatska je pozdravila taj dosadašnji rad koji je postignut u prvoj godini provedbe plana ulaganja za Europu kao i glavne financijske mjere europskog Fonda za strateška ulaganja. Također smo naglasili kako možemo podržati produženje rokova provedbe za dodatne dvije godine ovisno o rezultatima te neovisne analize a osobito ravnomjernijeg financiranja projekata u svim članicama EU. Glede vanjskih odnosa održali smo na večeri koja ima malo neformalniji karakter vrlo temeljitu raspravu o aktualnim odnosima s Rusijom koja se odnosila i na kontekst trenutne situacije u Siriji i na kontekst ruske uloge glede ilegalno anektiranog Krima u Ukrajini, privremeno okupiranih područja Donjecka i Luganska kao dvije ukrajinske regije te potrebe za vrlo principijelnim i jasnim stajalištem i to jedinstvenim stajalištem EU kada je riječ o poštivanju međunarodnog prava, poštivanju bilateralnih sporazuma, teritorijalnog integriteta kao i poštivanja aktualnog još uvijek važećeg restriktivnog režima koji EU ima prema Rusiji. Naravno da se i dalje radi o tzv. dvostračnom pristupu EU prema Rusiji. Jedan je principijelan, drugi je da vodi računa o Rusiji kao globalnom akteru i u tom smislu postoji naravno dijalog i trgovinski odnosi koji su van restriktivnog režima. Dogovoreno je da se o ovoj temi ponovno raspravlja na Europskom vijeću u prosincu. Dodatno smo raspravili u ovom kontekstu i situaciju sa negativnim referendumom o Sporazumu o pridruživanju između Ukrajine i EU koji je organiziran u Nizozemskoj u travnju. Vi znate da je taj referendum premda savjetodavnog karaktera nažalost bio negativan. Trenutno radimo na rješenjima koja bi trebala pomoći Nizozemskoj kako da se nađe i političko i pravno održivo rješenje koje bi omogućilo stupanje tog sporazuma na snagu, a istodobno uvažilo možda određene poruke koje su se tijekom referendumske kampanje u Nizozemskoj čule glede određenih aspekata suradnje s Ukrajinom. I ovdje je riječ o vjerodostojnosti EU kao globalnog aktera s kojim u slučajevima kada imate regionalni parlament jedne članice ili referendum koji je organiziran dakle ex post nakon što su oba doma nizozemskog Parlamenta ratificirala sporazum nakon toga poslao negativan signal govori o našem kredibilitetu na međunarodnoj razini u smislu postojanosti u poštovanju onoga što je ispregovarano, a to je i za Ukrajinu u ovom slučaju i za Kanadu izuzetno važno. Konačno, na ovom Europskom vijeću dakle uz mene kao novog predsjednika Vlade Republike Hrvatske po prvi put je sudjelovala i nova britanska premijerka Theresa May tako da u neformalnim raspravama niti tema o referendumu koji je održan u UK glede izlaska iz EU nije bila zaobiđena. Ono što je bilo sasvim jasno da se prije nego što formalno London notificira druge države članice o namjeri poštivanja referendumskog rezultata nema pregovora. Oni će nastupiti tek najvjerojatnije nakon ožujka kada je prema internom kalendaru u UK predviđeno da se ta notifikacija dogodi. A ja sam upravo maloprije razgovarao sa glavnim pregovaračem sa strane Europske komisije bivšim francuskim ministrom vanjskih poslova i povjerenikom Micheleom Barnierom koji je od predsjednika Junckera zadužen da vodi te pregovore u budućnosti u ime država članica zajedno sa službama vijeća o metodologiji i ključnim načelima tih pregovora. Jer vodimo računa, a to je presedan, nikada dosada se nije dogodilo da prije Lisabonskog ugovora čak nije ni pravno bilo predviđeno, dakle nije postojao aktualni članak 50. Ugovora o EU na temelju kojeg jedna država članica može i izaći iz EU da se utvrde temeljna načela dakle kako pregovarati izlazak. Drugo, kako dogovoriti tranzicijsko razdoblje. I treće vidjeti koja vrsta ugovornog odnosa i uopće političkog odnosa između EU od 27 i UK nakon što se to razdoblje završi može doći na dnevni red. Riječ je o izrazito kompleksnom pitanju koje nije samo pitanje članstva u institucijama. Riječ je o pitanju koje pogađa državljane UK-a koji žive u EU i državljana EU koji žive u UK-u. Tu je i pozicija Hrvatske vrlo bitna zbog slobode kretanja ljudi i primjene one formule od 2+3+2 koja je bila ispregovarana za vrijeme naših pristupnih pregovora sa EU prije nekoliko godina. Postoje i značajne financijske posljedice na Proračun EU. Mi smo u ovom trenutku u fazi revizije tzv. višegodišnjeg financijskog okvira, dakle 7-godišnjeg Proračuna EU koji traje kao što znate od 2014. do 2020. Revizija se pregovara u ovom trenutku. Ideja je da to bude kraj ove godine i početak 2017. Znate da se Proračun EU 80% financira sredstvima od 10-ak gospodarski najjačih država članica. Među njima je naravno i UK. Dakle, osim institucionalnog aspekta konkretnog aspekta izlazak UK-a imat će i značajne financijske posljedice na ne samo u 7-godišnjem nego i na godišnjoj razini, a to se onda naravno odnosi i na obveze UK-a koji će u onom pravilu kao što znate traje tih ne samo do 2020. kada bi se ovaj cijeli proces prema predviđanjima sada trebao završiti nego vjerojatno do 2023. U svakom pogledu mogu reći da je Hrvatska kvalitetno prihvaćena, da su sve teme i migracijske i trgovinske i vanjskopolitičke teme oko kojih sam u ime Hrvatske artikulirao naše interese i da je u interesu hrvatske javnosti i Hrvatskog sabora da ovim putem u budućnosti redovito sudjelujemo u tim raspravama. Važna je uloga nacionalnih parlamenata i u procesu donošenja odluka i provođenja načela supsidijarnosti, pa i načela proporcionalnosti, aktivnosti koje ćete vi kao hrvatski zastupnici imati u različitim formatima suradnje sa kolegama iz drugih nacionalnih parlamenata i Europskim parlamentom i zato želim da ova praksa koju radimo, evo stjecajem okolnosti odmah na početku ovog saziva Hrvatskog sabora pridonese većoj senzibiliziranosti hrvatske javnosti o odgovornostima hrvatske Vlade, pa naravno onda i ministara u različitim formacijama Vijeća. Mnogi od vas koji ste bili u vladi sada ali i onoj ranije znate koliko je važno da evo u samo tri godine članstva dignemo stupanj informiranosti i uključenosti svih političkih stranaka u ovaj proces. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade. Replike? Prvi od zastupnika koji se javio za repliku je poštovani zastupnik Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine Plenković, drago mi je da ste došli u Hrvatski sabor obratiti se nama i zapravo nas brifirati o tome što se događa u Bruxellesu. Međutim koliko sam ja shvatio Hrvatska u biti samo radi ono što Bruxelles nalaže i meni je žalosno što Hrvatska nastavlja s politikom sankcija prema Ruskoj Federaciji iako od tih sankcija nema ama baš nikakve koristi već samo ekonomsku štetu čega smo svi svjedoci. Također mjere poput uvođenja viza za ruske državljane su također se pokazale kao kontraproduktivne za naš turizam. Htio bih se osvrnuti na još jednu stvar, rekli ste da treba poštivati teritorijalni integritet pa zato Rusi navodno su krivi za krizu istočnoj Ukrajini što je po meni pogrešna činjenica jer u istočnoj Ukrajini Rusija nema svoju vojsku niti policiju, niti djeluje tamo. A što se tiče Krima, Krim nije na silu zauzet, to je bila volja naroda, građana Krima. … [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega zastupniče da se referirate na ono što je bilo u govoru i izlaganju. Hvala.
… [[Govornik nije uključen.]] spomenuo je gospodin Plenković, da zauzima stav EU prema Rusiji zbog situacije na Krimu. Ali na Krimu nije jedan metak bio ispaljen tamo su građani Krima sami na referendumu odlučili da žele biti dio Rusije. A što se tiče EU mi smo vidjeli koliko ona poštuje integritet teritorijalni drugih zemalja i vidjeli smo u Afganistanu tamo vrši okupaciju već 15 godina u sklopu NATO-a isto i u Libiji. To je sve jedna strahota i cijela ta izbjeglička kriza je zapravo počela u Bruxellesu i Washingtonu, a ne … /Govornik isključen./ …
Hvala. Odgovor na repliku.
Cijenjeni zastupniče gospodine Pernar, moram priznati da me jako iznenađuje da jedan hrvatski zastupnik ima ovakvu retoriku i ovakve stavove o tako kapitalnim, bitnim pitanjima kao što je odnos prema Rusiji i situaciji u Ukrajini. Ne znam tko bi to u Hrvatskom saboru nakon iskustva agresije na Hrvatsku 1991. godine mogao sa iole malo boljom informiranosti od ove vaše zauzimati ovakva stajališta kada je riječ o kršenju međunarodnoga prava, kada je riječ o nepoštivanju bilateralnih sporazuma i kada je riječ o aneksiji teritorija druge zemlje. Da se ovakva retorika koju vi sada govorite ovdje, poštovani kolega Pernar, primjenjivala na RH onda mi danas ne bi imali 56 tisuća kvadratnih kilometara, onda dijelovi RH koji su danas integralni dio našega teritorija vrlo vjerojatno ne bi bili dio našega teritorija, a to je nešto o čemu vi u svojim nastupima možda ne vodite računa, ali vodite računa da vi niste taj koji kreira vanjsku politiku RH, nju kreira hrvatska Vlada u suradnji sa predsjednicom, a ona će biti odgovorna u skladu s međunarodnim pravom i u skladu sa europskim vrijednostima. Kada je riječ o viznom režimu kojeg ste također spomenuli, vodite računa da on nema nikakve veze sa ovim kontekstom sada, on je bio dio naših pristupnih pregovora kada članica koja pristupa Uniji prihvaća pravnu stečevinu. A jedna od stečevina EU je i politika viznog režima prema trećim državama. Točno je da je to dovelo do određenih poteškoća u smislu broja turista koji dolaze bilo iz Rusije, bilo iz Turske, ali zato postoje hrvatska veleposlanstva, zato postoji suradnja sa turoperatorima, sa turističkim agencijama koje mogu na vrlo kvalitetan način riješiti problem koje imaju i druge zemlje članice EU, a isto tako primaju turiste iz onih zemalja za koje je to potrebno. Što se tiče ovih vaših komentara, o tome ću se kasnije referirati.
Hvala. Sljedeći zastupnik koji se je javio za repliku je zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine predsjedniče Vlade, prvo pozdravljam vaše izlaganje i drago mi je da će to postati praksa, ukoliko je moguće u budućim izlaganjima i informacijama da dobijemo još neke detaljnije informacije o sastancima naravno koje su prilagođene javnosti odnosno javnoj raspravi. Posebno mi je drago da se raspravljalo o trgovinskim sporazumima sa Kanadom i mogućnošću da naše tvrtke tamo vrlo brzo bez dodatnih troškova nastupaju i šire svoja tržišta. Također me zanima da li se u okviru rasprave o ostalim gospodarskim stvarima raspravljalo možda o energetskoj politici s obzirom da je Hrvatska vrlo zainteresirana za to područje i ima otvorene odnose sa jednom susjednom zemljom Mađarskom, radi se o INA MOL pogotovo zato što je evo danas vaš ministar gospodin Dobrović najavio zatvaranje rafinerije u Sisku. Volio bih da se o tome referirate, to je vrlo bitno, radi se o više stotina radnih mjesta u Sisku a ja sam uvjeren sutra i u Rijeci. I sutra je moguće da naša INA postane samo dispečer odnosno veleprodaja MOL-a. Znači vrlo je bitno da vi nametnete tu temu na Europskom vijeću vašem kolegu Orbanu i da na taj način zaštitite našu proizvodnju jer nama nije svejedno kao što je možda ministru Dobroviću a ja se nadam da također vama nije svejedno da li će se u hrvatskim rafinerijama proizvoditi nafta i da li … [[Govornik se ne razumije.]] stvarati dodanu vrijednost. Molim vas da se očitujete o tome i da zaštitite rafineriju u Sisku i te radnike da se ta rafinerija u budućem razdoblju kao što je najavio ministar Dobrović ne zatvori. Hvala vam lijepa.
Hvala zastupniku Marasu. Odgovor na repliku predsjednik Vlade.
Hvala lijepa kolega Maras. Vi ste bili ministar i išli ste na vijeća koliko je meni poznato, znate tehnologiju rada, znate karakter rasprava koji se tamo vode. Budući da je format Europskoga vijeća takav da za stolom sjede isključivo šefovi država i Vlada a uz predsjednika Europskog vijeća, turskog predsjednika komisije Junckera i gospođu Mogherini te svega nekoliko suradnika te svega nekoliko suradnika. Izvješća koja sam vam podnio je rezime rasprava koje su trajale više od 11 sati. Nije moguće da u jednom ovakvom izlaganju vam prepričam sve što su tamo pojedini kolege izlagali. Međutim kada je riječ o energetskoj politici u ovom širem smislu nije bilo riječi na ovom sastanku da je … [[Govornik se ne razumije.]] inače ne bi bilo vremena za sve ovo drugo o čemu sam govorio. Ja sam se sastao na margini kratko kurtoazno mogu reći sa mađarskim premijerom. Dogovoriti ćemo poseban susret koji treba biti kvalitetno pripremljen na način da u to budu uključena sva resorna ministarstva i da se dotaknu sva pitanja koja su važna u odnosima između Hrvatske i Mađarske. Odnos INA-e i MOL-a u ovoj strateškoj naftnoj kompaniji za Hrvatsku jedna od najkrupnijih pitanja. Izjave ministra Dobrovića, a vidim da je on kasnije to demantirao su očito malo krivo prenesene barem u naslovima nekih portala. Prema tome, hrvatska Vlada se još nije formalno ni sastala, nikakvih rasprava o rafineriji niti neformalnih, niti formalnih na ovaj način nije bilo. Ono što sam napravio danas s obzirom na ove informacije o prijevozu nafte u Rijeku, dakle rafineriju Rijeku a ne u INA-u, ja sam razgovarao sa predsjednikom uprave INA-e Zoltanom Aldottom i dogovorio da idućega tjedna relevantni predstavnici nadležnih ministarstava u hrvatskoj Vladi razgovaraju sa upravom INA-e o aktualnom stanju. U kontaktu sam sa našim kolegama u Sisačko-moslavačkoj županiji i želim izaći u susret brizi i ja izražavam zabrinutost radnika u rafineriji i hrvatska Vlada će učiniti sve da zaštiti interese i Vlade i države a i zaposlenika u INA-e a osobito u rafineriji Sisak.
Hvala. Sljedeći zastupnik koji se javio za repliku je zastupnik Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora, hvala premijeru. Moje pitanje je vezano za Valoniju u Belgiji, da li možete konkretno objasniti kako će Europska unija riješiti tu situaciju u Belgiji i da li će sutra doći do potpisivanja sporazuma između Kanade i Europske unije? Hvala.
Odgovor na repliku predsjednik Vlade.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Je li radi mikrofon? Radi. Kažem, detaljno sam razgovarao sa belgijskim premijerom Michelom. Riječ je o stavu određenih političkih stranaka u Valoniji koji iz svojih razloga artikuliraju određene zamjerke na sadržaj ovog sporazumije koje su se mogle čuti ne toliko u raspravi o sveobuhvatnom sporazumu između Europske unije i Kanade već u procesu pregovora koji je paralelno u tijeku između Europske unije i SAD-a. U Briselu je sve te dane dok smo bili tamo bila i kanadska ministrica trgovine koja je obavljala razgovore i sa Europskom komisijom dakle vodimo računa. Niti Belgija a još manje Valonija nije subjekt u tim pregovorima. Dakle pregovara se na razini Europske unije. I rješenje koja se trenutno traži je rješenje koje bi zadovoljilo nekoliko zamjerki koje dolaze, možemo to tako reći iz političkih stranaka u Valoniji a da se pri tome ne ide u promjenu sadržaja samoga sporazuma već da se nađe pravno rješenje koje bi bilo održivo i koje bi dopustilo valonskim vlastima da daju suglasnost federalnoj razini u Belgiji za sklapanje ovoga sporazuma. Ja vjerujem da će umješnost belgijskog premijera koji inače mora biti jako sufisticiran u političkom smislu da bi upravljao toliko u ustavnopravnom pogledu kompleksnom zemljom doći do izražaja i da se neće na ovaj način narušiti međunarodna vjerodostojnost Europske unije kao aktera u sklapanju međunarodnih sporazuma. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeći zastupnik koji se je javio za repliku je zastupnik Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Poštovani premijeru, zahvaljujem se evo što ste došli u Hrvatski sabor i upoznali nas znači sa sastankom na kojem ste prisustvovali i to je jedan jako pozitivan korak. Isto tako pohvalio bih činjenicu da ste zahtijevali veću transparentnost što se tiče znači tog trgovinskog sporazuma sa Kanadom i upoznavanje i javnosti a evo i nas koji ovdje sjedimo u ovom Visokom domu sa sadržajem tog sporazuma. I evo ja se nadam da će i prije samog ratificiranja ovdje u Hrvatskom parlamentu da će i javnost a i mi ovdje koji smo saborski zastupnici jer trebamo dignuti ruku za to biti upoznati s time koje su štete a koje koristi za hrvatsko gospodarstvo, poljoprivredu a i društvo u cjelini. Znači ja očekujem da ono što ste najavili da će se dogoditi i da ćemo i mi ovdje kao saborski zastupnici biti bolje upoznati sa samim ugovorom. Hvala.
Odgovor na repliku.
Samo kratko, dakle transparentnost u pregovaranju međunarodnih ugovora ima dvije svoje dimenzije. Jedna je svojevrsna politička pedagogija i formiranje javnosti koja je nužna i bitna da se demistificiraju ti pregovori. Drugo, je da se pregovaračima ipak ostavi određena margina da nije baš sve unaprijed na internetu i da oni mogu kroz pregovore sa drugom stranom doći do određenih kvalitetnih kompromisa. Ono što je važno u odnosima između Hrvatske i Kanade mislim da postoje jasni interesi svih naših tvrtki, naših poduzetnika koji žele imati jednostavniji, lakši i kvalitetniji pristup kanadskom tržištu. Sigurno je da interes za ulaganja u Hrvatskoj postoji i od strane kanadskih partnera. Prema svim informacijama nadležnih ministarstava od ovakvog sporazuma hrvatskih poduzetnici i hrvatska država mogu imati samo koristi. Reći ću vam primjer postoje države članice EU koje trenutno imaju zahtjev viznog režima od strane Kanade, dakle imaju nejednak tretman i one su u ove pregovore ušle sa ciljem da se i taj problem riješi. Hrvatska je na sreću to pitanje riješila ranije tako da nije predstavljalo nikakvu prepreku za davanje naše suglasnosti. Ministar vanjskih poslova inače pitanje vanjsko-trgovinskih aktivnosti je u nadležnosti Ministarstva vanjskih i europskih poslova, kada dođe vrijeme će u objašnjavanju sadržaja ovoga sporazuma pred Hrvatskim saborom vrlo detaljno iznijeti preciznu analizu trgovinske razmjene potencijalnih koristi od ovoga sporazuma i svega onoga što sam ja dosada pročitao i informirao se i vidim samo pozitivne aspekte. Hvala.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvi klub koji se javio za raspravu je Klub zastupnika SDP-a i u njihovo ime predstavnik kluba Joško Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. U ime kluba SDP-a pozdravljam predsjednika Vlade i ministre Orepića i Stiera kao i praksu informiranja Sabora o sastancima Europskog vijeća. Nekada su se sastanci Europskog vijeća održavali dva puta godišnje, no izazovi s kojima se EU suočava uvjetovali su sazivanje ovih sastanaka puno češće, gotovo mjesečno. Stoga ja pozdravljam i najavljenu želju i spremnost predsjednika Vlade da svaki put nakon sastanka dođe u Sabor i informira Sabor o radu Europskog vijeća. Jer europska politika više nije dio vanjske politike ona je primarno unutarnja politika koja izravno utječe na građane i rad državnih institucija uključujući i Hrvatskog sabora. Ali gospodine predsjedniče Vlade nemojte doživljavati informiranje Hrvatskog sabora kao informiranje o onome što su drugi govorili na sastanku. Nas prije svega zanimaju hrvatski stavovi što vi iznosite u naše ime i moramo vidjeti kako Sabor može doprinijeti definiranju takvih stavova, dati svoj doprinos. Prošlotjedno Europsko vijeće bila je borba s neuspjehom i to po svim točkama dnevnog reda. U pitanju migracija imamo prebacivanje fokusa sa balkanske rute na srednje mediteransku rutu usprkos upozorenjima arhitekata dogovora s Turskom da je stanje u Alepu i Mozulu kao i ono u Turskoj tempirana bomba koja može eskalirati i eksplodirati svaki trenutak i preplaviti Europu s novim milijunskim brojem migranata i izbjeglica. U trgovinskoj politici imamo nemogućnost da se sa Kanadom zemljom s kojom dijelimo iste vrijednosti i koja nam je saveznik u mnogim pitanjima sklopi koristan trgovinski sporazum u trenucima kada je Europi nasušno potreban rasta i zapošljavanje. U vanjskoj politici imamo nemogućnost da se definira dugoročna strategija prema Rusiji zbog brzog pogoršanja situacije u Siriji posebice Alepu te različitih interesa država članica prema samoj Rusiji. EU se nažalost svakim danom suočava s novim neuspjesima i pokazuje da je u sve većoj krizi. I zato pasivnost nije opcija. Djelovanje na snaženju EU i pri tome ne ispunjavanju hrvatskih interesa jest opcija. Pozorno smo slušali predsjednika Vlade koji nas je informirao o tijeku sastanka Europskog vijeća ali nismo dovoljno čuli o hrvatskim pozicijama jer je tako važnih pitanja kao što su migracije, CETA, moguće pooštravanje sankcija Rusiji, stanje u Siriji i BREXIT. Svi smo svjesni s kojim smo se izazovima suočavali kao i cijela Europa zbog velikog broja migranata koji već više od godinu dana balkanskom rutom dolaze u EU. Od Vlade nismo čuli koji su njezini prioriteti u upravljanju migracijama? Imamo jednu općenitu rečenicu u programu Vlade i izjave njezinih dužnosnika da će se oslanjati na suradnju sa drugim državama i aktivno sudjelovati u pronalaženju europskog rješenja. Ali ne znamo što su prioriteti Vlade u pronalaženju tog europskog rješenja. Prioriteti SDP-ove vlade bili su dobro znani i bili su osnova i okvir za donošenje svih operativnih odluka i planova. Bila su to tri prioriteta osigurati sigurnost građana i države, postupati s migrantima na humani način uz puno poštovanje svih njihovih prava koje im daje naše zakonodavstvo, europsko i međunarodno prava i treći prioritet je bio izbjeći pretvaranje Hrvatske u hotspot odnosno sabirni centar. Sva tri prioriteta su u potpunosti bila ispunjena. Većina građana de facto nije niti osjetila migrante u svojem svakodnevnom životu. Jedan dio na istočnim granicama je. A sigurnost države nikada nije bila dovedena u pitanje. Pitam predsjednika Vlade ima li ova Vlada iste prioritet kao i SDP-ova i hoće li ih dosljedno slijediti pri upravljanju migrantskim kretanjima i pronalaženju zajedničkog europskog rješenja migrantskog pitanja? Također pitam i na koji će se način i s kojim sposobnostima Hrvatska uključiti u europske napore za stabiliziranje područja koji generiraju migracije posebice na Bliskom istoku i u Africi? Predsjednik Vlade je kazao da ćemo se uključiti u europsku graničnu i obalnu stražu što ja pozdravljam ali nije rekao kako, na koji način i s kojim kapacitetima, a Hrvatska ima podsjetimo najdužu vanjsku granicu EU. Što znači pojačana kontrola na vanjskim granicama EU za Hrvatsku? Ona se spominje u zaključcima Europskog vijeća. Sabor bi nešto o tome trebao znati. Pristupanje Bugarske i Rumunjske Schengenu do daljnjega se odgađa zbog migrantskog pitanja. Što je u tom kontekstu sa hrvatskim pristupanjem Schengenu? Podržava li Vlada prebacivanje fokusa EU sa balkanske rute na srednje mediteransku, odnosno na migracije iz Afrike. Uz puni fokus EU na balkansku rutu nismo uspjeli riješiti problem kako ćemo tek biti uspješni kada se fokus makne. Što Vlada misli poduzeti po tom pitanju? Premijer nas je izvijestio o konceptu fleksibilne solidarnosti koje zagovaraju države članice Višegradske skupine. Dakle, na dobrovoljnoj osnovi sukladno vlastitim kapacitetima ćete doprinositi rješavanju emigrantskog pitanja odbijajući pri tome provedbu zadanih kvota koje su dogovorene unutar EU. Ali nije nam kazao kakva je pozicija hrvatske Vlade oko fleksibilne solidarnosti, da li podržavamo to što govori V4 ili nešto drugo. Gospodine predsjedniče Vlade više nije dovoljno skrivati se iza općih formulacija da će se stvar riješiti kroz suradnju sa državama na balkanskoj ruti i kroz europsko rješenje. Treba nedvosmisleno odgovoriti na ovdje postavljena pitanja. Glede trgovinskog ugovora sa Kanadom, mene zanima kako Vlada gleda na odbijanje Valonije da se suglasi sa ugovorom, jedne regije koja niti jedanput nije digla to pitanje, niti je imala primjedbu na kanadski ugovor u Odboru regija EU. I može li jedna regija koja nema trgovinske odnose sa Kanadom zaustaviti trgovinski ugovor od kojeg korist može imati 500 milijuna ljudi. Kanada je čak prihvatila uravnoteženo rješenje za investicijske sudove na koje je javnost jako osjetljiva. Podsjetimo EU je i nastala kao zajednica ekonomskih interesa država članica, do sada je kvalitetno osiguravala trgovinske interese država članica. Ima li EU sposobnosti u trenutnim uvjetima voditi uspješnu trgovinsku politiku? Strukturalni problemi donošenja i provedbe odluka izašli su na vidjelo i mogu zakočiti jednu od najuspješnijih europskih politika koja je motor europskog oporavka, trgovinsku politiku. To se mora promijeniti ili će EU početi klizati u nerelevantnost. Mene zanima hoće li Vlada potaknuta slučajem Kanade u Bruxellesu pokrenuti raspravu o reviziji i mehanizmima vođenja trgovinske politike? Jer kakve šanse imaju ugovori s drugim državama kada ne prolazi ovaj sa Kanadom s kojom dijelimo isti sustav vrijednosti. Cijela jedna generacija trgovinskih ugovora može doći u pitanje, a Hrvatskoj neće biti bolje bez tih ugovora jer sama u pregovorima bilateralnim, sa velikim trgovinskim partnerima nije u stanju nametnuti rješenja koja joj odgovaraju. Kroz jedan jaki blok politički i gospodarski kao što je EU to je u tanju. Mislim da je strah od multinacionalke koja će doći na hrvatsko tržište i pojesti nas prevelik, odnosno prenapuhan, jer te kompanije već djeluju na hrvatskom tržištu. Ali hrvatski mali i srednji poduzetnici posebice vrlo malo djeluju na američkom ili kanadskom tržištu. Preskupo im je, prekomplicirano, previše je barijera da bi mogli poslovati profitabilno na tim tržištima. I zato takvi ugovori jesu u interesu Unije i zato Vlada mora djelovati unutar EU da se osigura mehanizam kvalitetne trgovinske politike. Svi smo za transparentnost, vidim da je i Vlada. No, ono što me zanima na koji način Vlada misli djelovati u Hrvatskoj na transparentnosti glede trgovinskih ugovora sa Kanadom i … [[Govornik se ne razumije.]] Pooštravanje sankcija Rusiji, te situacija u Siriji su također za Hrvatsku važna pitanja na dnevnom redu Europskog vijeća posebice imajući u vidu interes hrvatskog gospodarstva za rusko tržište, te činjenicu da se u Siriji nalazi najveća hrvatska investicija – ona INA-ina. Ima li Vlada Strategiju odnosa prema Rusiji koja uključuje političku i gospodarsku dimenziju? O tome danas nismo čuli. I zanima me koje stavove naš predsjednik Vlade iznosio u raspravi na Europskom vijeću, odnosno koje će iznositi na raspravi o ovom pitanju u prosincu. Ako ofenziva protiv ISIL-a uspije i stanje u Siriji se stabilizira, na koji način Vlada misli iskoristiti europske mehanizme za povratak bogatih plinskih polja INA-i ili će ih prepustiti MOL-u i time zadati konačan udarac INA-i. I o Brexitu je bilo riječi tijekom večere kao što smo čuli u Bruxellesu. Očekuje se da procedura razdruživanja počne početkom sljedeće godine. Je li Vlada napravila analizu utjecaja Brexita na Hrvatsku? Koje će stavove zastupati Hrvatska i razmišlja li se na primjer da se neka od EU agencija koja je do sada djelovala u Ujedinjenom Kraljevstvu, da se premjesti u Hrvatsku? Recimo Europska agencija za lijekove, European Medicines Agency ili European Banking Authority. Njihovo premještanje u Hrvatskoj bilo bi svakako vrlo dobar indikator uspješnosti vladine europske politike. No to nije lako, to smo svjesni. Poštovani predsjedniče Vlade puno je pitanja iz područja europske politike od interesa Sabora i hrvatske javnosti. Ta pitanja utječu na naš rad i život, te traže odgovor. Stoga se nadam da ćemo danas započeti intenzivan i kontinuirani proces rasprave o njima na dobrobit naših građana. Uvjerite nas da imate stajališta i odgovore na ključna pitanja, jer iz podnijetog izvješća i vašeg izlaganja mi u to nismo uvjereni. Od SDP-a možete očekivati konstruktivni doprinos raspravi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem zastupniku Klisoviću. Za repliku se javio poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Kolega je napomenuo znači migrantsku krizu. Naravno da je ona problem ne samo Hrvatske, nego cijele Europe pa i šire. Međutim, činjenica da je Hrvatska, a vi ste bili zamjenik ministra pa ćete mi bolje to potvrditi vanjskih poslova Strategiju nacionalne sigurnosti još koristi iz 2002. kada nismo bili članica ni EU ni NATO-a. Jednostavno uvjeti koji su danas u migracijskoj krizi kako u Hrvatskoj tako i u EU i okruženje i naših granica zahtjeva jedan studiozan proces, ovo govorim kao vojnik, znači obrane naših granica tj. očuvanja naših granica kao suverene države u smislu migracijske krize. Mi danas imamo prostore Like, Dalmatinske zagore, Slavonije koji su prazni prostori i naravno da Hrvatska tu mora imati Nacionalnu strategiju u ovim uvjetima. Mi imamo Nacionalnu strategiju dok još nismo bili ni u NATO-u ni u EU. To je vama razumljivo jer ste bili u Ministarstvu vanjskih poslova, a naravno da je Ministarstvo vanjskih poslova i unutarnja obrana povezano. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Klisović.
Poštovani gospodine Bulj svakako ste u pravu da ova pitanja treba promišljati ozbiljno i jedino tako možemo donijeti kvalitetne odluke. Što se tiče toliko puta spominjane Strategije nacionalne sigurnosti ja moram reći da i nakon sastanka bivšeg premijera Milanovića sa predsjednicom Kolindom Grabar-Kitarović da je ta strategija napisana. Vlada ju je napravila i taj tekst postoji. No, nikad nije puštena u proceduru jer smo ušli u predizbornu kampanju. A Strategija nacionalne sigurnosti je ustvari jedan popis tema od najvećeg interesa za jednu naciju i ne iscrpljuje se samo i jedino na obrani i zaštiti od agresije. I zato smatram također pogrešnim da nova Vlada najavljuje da će Ministarstvo obrane takvu jednu strategiju raditi jer takva strategija mora biti kako se kaže inter agencije znači međuresorna i mora je voditi netko iz Vlade. A papir koji smo mi sastavili kao draft bi bio jako dobra osnova za daljnji razgovor o ovoj temi.
Zahvaljujem zastupniku Klisoviću. Sljedeći klub zastupnika koji se javio za izlaganje u raspravi je klub SDSS-a i njihov predstavnik Milorad Pupovac, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani predsjedniče Vlade, gospodo ministri, kolegice i kolege. Pozdravljam u ime kluba SDSS-a odluku predsjednika Vlade da svoj mandat započne na ovakav način, a to je da nas svega nekoliko dana od održavanja Europskog vijeća izvijesti o raspravi, zaključcima i smjerovima politika koje su bile teme razgovora na Europskome vijeću. To je najbolji način da se vrati povjerenje u odnosu između naše politike i politike EU. To je najbolji način da se pojačaju ingerencije Hrvatskog sabora u odnosu prema europskim institucijama, Europskom parlamentu, komisiji, vijeću i drugima. Otvorenost kako s vaše strane tako i otvorenost u raspravi ovdje od zastupnika neovisno o tome kakvo mišljenje imaju, koliko daleko ili blisko u odnosu na pozicije koje većina može imati također je iznimno važna pretpostavka za ono što je neophodno, a to je da Hrvatska ima demokratsku raspravu kad je posrijedi europska politike, da njezine najviše demokratske institucije mogu u tome sudjelovati. I vi ste svojim dolaskom i svojim izlaganjem gospodine predsjedniče Vlade pokazali da ćete i siguran sam i ustrajati na tome, doprinositi tome sa politikom svoje Vlade i vašom osobnom. Što se tiče tema o kojima se raspravljalo gdje je očito pitanje migracije bilo jedno od centralnih tema moguće je naravno pitanje i odnosa na europskom kontinentu prije svega odnosa između EU i Ruske Federacije o kojima u izvještaju koji smo dobili nema mnogo riječi ali to je vjerojatno zato što su razgovori bili više neformalni negoli formalni. Ja ću se usmjeriti na otvorena pitanja kad je posrijedi migracijska problematika. Od sredine '70-ih godina prošlog stoljeća 20. stoljeća pa do danas broj izbjeglica u svijetu je porastao sa nekih nepunih 8 milijuna na 42 milijuna. I od toga samo u posljednjih nekoliko godina u Siriji otpada na nekih 6 milijuna što izbjeglica izvan zemlje, što raseljenih ili prognanih lica unutar same zemlje. To su dramatične brojke koje pokazuju iznimnu nestabilnost današnjega svijeta koja traje već nekoliko decenija, gotovo pola stoljeća u kojima je pitanje mjesta europske politike od ogromne važnosti. I jačanja europske politike u pogledu rješavanja kriznih razloga ili kriznih žarišta ili konfliktnih razloga zbog kojih dolazi do ovako dramatičnog povećanja broja izbjeglica u svijetu od ogromne važnosti. Posebno je važno ukoliko je riječ o područjima koji se neposredno tiču europske sigurnosti. A dobar dio tih kriznih žarišta se neposredno tiču europske sigurnosti. Upravo zbog toga što u proteklih 10 godina značajan dio izvorišta izbjegličkih kriza, kriznih žarišta, ratnih, konfliktnih ili kako ćemo ih nazvati zapravo isporučuje svoje posljedice Europi. S obzirom na to da europska politika očito treba još uvijek jačati svoju vanjsku politiku, dakle ne samo elemente solidarnosti kada je posrijedi nošenje sa posljedicama izbjeglica nego i elemente jačanja politika koje će smanjiti razlike koje postoje u politikama članica, a koje se onda naravno nužno reflektiraju na to da pojedine članice rezoniraju različito u pogledu toga koliko trebaju sudjelovati solidarno u nošenju sa posljedicama izbjegličke krize i onoga što dospijeva na prostor EU i na prostor neposrednog susjedstva EU ili zemalja koje su u procesu pridruživanja. Sasvim je sigurno da je odluka o osnivanju Europske granične i obalne straže iznimno značajna odluka, značajna odluka kako za nošenje posljedicama izbjegličke krize, borbe protiv krijumčarenja ljudima, borbe protiv onih koji izbjeglice dovode u veoma pogibeljne i smrtonosne okolnosti na različitim morima koja dodiruju europsko kopno, tako istovremeno iznimno je značajno radi ukupnih mogućih pitanja sigurnosti prostora EU i zemalja članica EU. Vaša podrška tome kao našega predstavnika je nesumnjivo što će Parlament i Sabor barem kada je posrijedi ovaj klub u čije ime govorim, pozdraviti. Ono što ozbiljno pitanje jeste činjenica da mi imamo potpunu neizvjesnost oko toga s kolikim brojem izbjeglica se možemo ponovo susresti, zbog toga što ne vidimo djelovanje mehanizama čak niti kriznih intervencija, čak ni onoga što nazivamo menadžiranje konflektom ili povremeno rješavanje krize. Nažalost, mi se bavimo pitanjima izbjeglice iz Sirije, a zapravo prostor da se stvaraju izbjeglice iz drugih zemalja se samo proširuje jer konflikt ima ne samo unutar sirijske nego i regionalne dimenzije sa globalnim motivima ili globalnim akterima. I utoliko je iznimno važno gospodine predsjedniče Vlade, ako ne danas onda u nekoj drugoj prilici, vi ili vaš ministar unutarnjih poslova ili vanjskih poslova, bilo na plenumu, bilo na odborima izvijestite zastupnike o tome s kojim podacima raspolažemo, s kojom dinamikom i s kojom perspektivom možemo očekivati da će krizni elementi koji i dalje narastaju kada je posrijedi izbjeglička problematika ponovno dotaći prostor RH, njezinog susjedstva i naravno koja su moguća očekivanja od Europskog vijeća i Europske komisije u takvim mogućim okolnostima prema RH. Što se tiče međunarodnih ugovora, kao i kada je posrijedi Europska granična i obalna straža tako i odluka da se ide i da se radi na modernizaciji trgovinskih zaštitnih instrumenata, a koje su nastali kao rezultati teškoća u pregovorima oko značajnih sporazuma bilo s Kanadom, bilo sa SAD-om, iznimno je važno da stojimo na stajalištu da iskustvo ne regulirano, nedovoljno reguliranog globalizacijskoga procesa stvaranja trgovinskih ugovora ne može biti dobro ne samo za cijelu EU nego ne može biti dobro ni za našu zemlju. Iz tog razloga inzistiranje na jasnim kriterijima regulacijskih mehanizama u tim ugovorima kao što je iskustvo postizanja Sporazuma o nadležnosti u sporovima koji je kao što vidimo u slučaju Kanade sporazum postignut što je značajno zato što može biti iskustvo i za neka druga otvorena pitanja kada su posrijedi nadležnosti u rješavanju sporova, kod nekih drugih ugovora kod kojih nema suglasnosti oko toga, iznimno je važno. Ali isto tako iznimno je važno da se zadrže i sačuvaju vrijednosti socijalnih, ekonomskih i drugih politika koje Europu čine Europu neovisno o tome koliko su one danas ozbiljno na kušnji ili su već uvelike narušene na pojedinim prostorima zbog neoliberalnih predominantnih politika koje su prisutne i na samom europskom tlu. Ali još uvijek te politike čine Europu Europom i distinktnom i drugačijom i boljim mjestom i pravednijim mjestom i uređenijim mjestom i sređenijim mjestom nego što su neka druga mjesta u svijetu. Iz tog razloga se uzdamo da ćete vašim zagovorom, a iznoseći mišljenje koje ćete ovdje čuti, a gotovo sam siguran da nema mnogo klubova koji ne bi govorili ako ne izričitije nego što govorim ja u ime svojega kluba, zastupali ovu vrstu stavova koju ja zastupam. Ne zato što smo mi europocentrični, nego zato što nakon ovih 25 ili više, gotovo također pola stoljeća iskustva vidimo i pozitivne i negativne posljedice toga procesa. Iskazi koje smo čuli ovdje i od predsjednika Europskog parlamenta i predsjednika komisije u tom smislu ohrabruju i podupiru nas u još snažnijem zagovaranju ove vrste stajališta. Što se tiče koincidencije da je vaš prvi posao nakon što ste dobili povjerenje vi i vaša Vlada ovdje u ovom Visokom domu bio odlazak na Europsko vijeće koincidencije da je vaš prvi dolazak u Sabor povezan također sa izvještajem sa Europskog vijeća. Ja bih želio protumačiti ne samo kao koincidenciju nego kao i istinsku opredijeljenost vas i vaše Vlade a i onoga što osjećam da želi većina građana i većina zastupnika ovdje u Hrvatskom saboru a to jeste jačanje hrvatskog prisustva u Europskoj politici. A ono kao što je rekao naš mladi kolega koji vam je replicirao da mi nismo samo donosioci poruka i primatelji poruka iz Brisela nego da ćemo u mjeri u kojoj nam to naše snage dopuštaju, kao što su to činili i vaši prethodnici u mjeri sa svojim snagama da ćete činiti sve da naša zemlja u europskim institucijama počne graditi svoje mjesto i počne biti što je moguće snažniji i prisutniji akter u kreiranju politika. Pa čak i kod tako osjetljivih pitanja i važnih pitanja kao što su politika proširenja i kao što je politika istočnog susjedstva, dakle prije svega odnosa između Europe i Ruske federacije ali isto tako i Narodne Republike Kine. Ne samo zbog gospodarskih interesa kao što je ovdje apostrofirano nego, s time ću završiti, zbog sigurnosti. Mir u Europi, neovisno o Nobelovoj nagradi neće se moći osigurati ukoliko o tome nećemo voditi računa. I ukoliko budemo stiješnjeni između geopolitičkih konfrontacija u kojima mi kao Europa a Hrvatska to jeste odlukom na referendumu i odlukom ovog Visokog doma i cijele njezine političke elite sa svim dobrim i lošim stranama tih odluka. Ukoliko nećemo preuzimati što je moguće aktivniju i vizionarskiju ulogu kada je posrijedi briga o sigurnosti europskog kontinenta. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pupovcu. Sljedeći se za raspravu u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice javio uvaženi kolega potpredsjednik gospodin Gordan Jandroković. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Vlade i ministri. Zakon o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade u Europskim poslovima određuje da predsjednik Vlade barem jednom godišnje podnosi izvješće Saboru o održanim sastancima Europskog vijeća. Također predviđeno je da predsjednik Vlade nakon svakog sastanka Europskog vijeća podnosi saboru izvješće o održanim sastancima Europskog vijeća po kojima se provodi i rasprava. Dosadašnja je praksa međutim bila da se raspravama o europskim politikama ne pristupa dovoljno fokusirano i sustavno. Zbog toga mi je drago da se u novom sazivu Hrvatskoga sabora i u mandatu nove Vlade već nakon prvog sastanka Europskog vijeća na kojem je sudjelovao predsjednik hrvatske Vlade odlučilo izvijestiti Sabor o glavnim temama tog susreta. Kao predsjednik Odbora za europske poslove u prošlom sazivu Hrvatskoga sabora osjećao sam nedostatak interesa za europske teme ali i nužnost shvaćanja važnosti europskih politika u društvenom, ekonomskom i političkom životu RH. Stoga želim posebno pozdraviti uvođenje prakse izvještavanja Sabora o sastanku Europskog vijeća te se nadam da će to značiti i angažiranije sudjelovanje članova Vlade i u radu Odbora za europske poslove. Kao što smo imali prilike čuti ovoga puta na Europskom vijeću raspravljalo se o tri glavne teme: migracija, trgovina te ostala globalna i ekonomska pitanja te o vanjskim odnosima. Dopustite mi da se u ime kluba HDZ-a kratko osvrnem na svaku od njih. Što se migracija tiče Klub zastupnika HDZ-a podržava povratak Schengenu uz zaštitu vanjskih granica što je naglašeno i kao cilj slovačkog predsjedanja. U tom kontekstu vrlo je važna i operacionalizacija europske granične i obalne straže. Sigurnosni aspekt tog pitanja ne smije nikako biti zanemaren. Zbog toga pozdravljamo i kontinuirano sudjelovanje Hrvatske u operacijama Frontexa kao i potporu novoj agenciji. Načelo solidarnosti u samim je temeljima Europske unije te smatramo da tako mora i ostati naravno uz puno uvažavanje međunarodnog, europskog i nacionalnog zakonodavstva. Suzbijanje migracijskog pritiska te rješavanje izvornih uzroka migracija ključno je za njihovu kontrolu i smanjivanje zbog čega su bitni i pregovori sa trećim državama uključujući pet prioritetnih afričkih država: Niger, Nigerija, Mali, Etiopija i Senegal. Pitanje migracija će ostati aktualna tema i u mjesecima koji slijede te smatramo da bi Hrvatska oko toga trebala imati precizno definirano stajalište koje će u prvom redu štititi hrvatske nacionalne interese, interese hrvatskih građana ali isto tako i doprinijeti stvaranju implementacije zajedničkog europskog rješenja sukladno europskim vrijednostima. Klub HDZ-a podržava trgovinsku politiku koja ima za cilj osiguranje slobodnije i suvremenije međunarodne trgovine, razumijemo povećan interes javnosti za Sporazumom o slobodnoj trgovini sa Kanadom. I zbog toga smatramo da je ključno kontinuirano senzibilizirati i komunicirati s javnošću kako bi se otklonile nejasnoće i potencijalna zabrinutost građana u pogledu sadržaja samog sporazuma ali i nekih drugih sličnih sporazuma. Podržavamo i ideju modernizacije trgovinskih zaštitnih instrumenata čime se štiti zajedničko tržište i potrošač. Što se ostalih pitanja tiče pozdravljamo ciljeve Europskog fonda za strateška ulaganja, smatramo da treba nastaviti sa njihovim radom i unapređenjem. Posebnu pozornost želimo posvetiti osiguravanju da ulaganje glavne financijske mjere budu ravnomjerno raspoređene po državama članicama. Trenutno su najveći korisnici fonda kao što smo imali prilike čuti pet najvećih država članica a manje države članice Europske unije za sada imaju ograničen izbor financiranja. Zaključno. Hrvatska je članica Europske unije i Hrvatski sabor kao najviše najviše predstavničko tijelo treba se aktivnije i angažiranije uključiti u raspravu i informiranje europskih politika jer one svakodnevno oblikuju živote hrvatskih građana. Lisabonski ugovor dao je nacionalnim parlamentima dodatne ovlasti u području europskih poslova čime je porasla njihova važnost u zakonodavnom procesu EU. U okviru toga a između ostaloga Hrvatski sabor zadužen je i za zaštitu načela supsidijarnosti u prijedlozima zakonodavnih akata EU. Dakle, puna potpora ovoj inicijativi. Smatramo da je zaista dobro došla, smatramo je na određeni način i kako poziv zastupnicima da aktivno sudjeluju u javnim debatama o europskim temama. Ovo isto tako može biti poziv odborima da se što detaljnije raspravljaju europske teme. Posebno je važno a ističem još jedanput ulogu i Odbora za europske poslove koji ima priliku sudjelovati u zakonodavnom procesu. To je nešto što smo tek počeli otkrivati u prošlom sazivu Hrvatskog sabora, a na ovom sazivu Hrvatskog sabora i na ovom Odboru za europske poslove svakako da produbi hrvatsko sudjelovanje u zakonodavnom procesu, da se u tom procesu dobro artikuliraju hrvatski interesi naravno u dijalogu sa hrvatskim gospodarstvo, sa hrvatskom znanošću, sa hrvatskom poljoprivredom. Dakle sve ono što možemo artikulirati kao politike kroz Hrvatski sabor, kroz hrvatski Odbor za europske poslove. Smatram da je nužno i to je jedna vježba koja bi trebala obilježiti četiri godine ovog Hrvatskog sabora. Pozivam sve još jedanput da aktivno sudjelujemo u raspravama o europskim temama, vjerujem da ćemo u dogledno vrijeme možda i na plenarnoj sjednici raspravljati o hrvatskoj vanjskoj politici i vrijeme je zaista da se Hrvatskom saboru i plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora vrati dignitet koji on zaslužuje. A što se tiče ovog izvješća klub HDZ-a ga pozdravlja i dat ćemo snažnu potporu nastavku ovakve prakse.
Zahvaljujem uvaženom kolegi potpredsjedniku Hrvatskog sabora gospodinu Jandrokoviću. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega gospodin Klisović. Izvolite.
Predsjedniče, pa gospodin Plenković je kazao da u ime kluba HDZ-a da pozdravlja povratak schengena. I to je načelno u redu. No, time me podsjetio na jedan vrlo važan dokument u kontekstu europske politike azila i u kontekstu schengena a to je Dublinski protokol. Mene zanima da li HDZ i da li Vlada podražavaju puno primjenu Dublinskog protokola što pojednostavljeno znači kada migrant dođe iz trećih država, dakle ne članica EU na vaš teritorij i vi ste prva država ulaza morate ga registrirati, nakon toga se ta osoba može vratiti ponovno u vašu državu ako ode u neku drugu državu EU. Dakle, da li je Dublinski protokol nešto na čemu treba inzistirati ili trebamo inzistirati na promjeni njegovoj s obzirom da on nije sračunat za masovne migracije s kojim smo mi bili suočeni, nego za individualne migracije dakle ljudi koji dolaze pojedinačno? Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na ovoj replici. Samo jedan ispravak, u ime kluba je govorio gospodin Jandroković. Tako da imamo odgovor na repliku. Jest se obratili predsjedniku Hrvatske vlade ili našem uvaženom kolegi koji je govorio u ime kluba?
Ispričavam se govorio sam i obratio se kolegi koji je govorio u ime kluba gospodinu Jandrokoviću.
Nemate odgovor. Dobro, zahvaljujem. Slijedeća se za raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a javila uvažena kolegica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine predsjedniče Vlade, gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege kao i svi moji prethodnici zaista najiskrenije pozdravljam i podržavam ovu praksu da se Hrvatski sabor izvještava o sastancima Europskog vijeća. To je dobro iz niza razloga uključujući ne samo to da se informiraju zastupnici, nego i to da se o ovim temama kroz raspravu u Saboru de facto raspravlja pred širokom hrvatskom javnošću koja nažalost u zadnje vrijeme o EU i temama vezanim za EU može čuti samo negativne stvari a vrlo rijetko nešto o čemu se zaista raspravlja i o problemima koji se zaista rješavaju na toj razini. Kao što je bilo vidljivo iz onoga što je predsjednik Vlade govorio ovdje iako se radi o europskim temama i radi se i o eklatantno hrvatskim temama. Vjerojatno zbog, i to ne samo zbog našeg članstva u EU nego vjerojatno zbog u prvom redu našeg geopolitičkog položaja. Sve ove teme se vrlo direktno odnose i na Hrvatsku i ovakva rasprava u Parlamentu mislim da nam daje šansu da počnemo o nekim od tih tema razgovarati u hrvatskoj javnosti u hrvatskom kontekstu o našim politikama. Ovdje se recimo često spominje strategija nacionalne sigurnosti koju je ironija sudbine upravo Joško Klisović napisao nacrt ali zbog niza različitih razloga na kraju nije ušla u opticaj i u proceduru. Međutim, ono osvrćući se na teme o kojima je bilo riječi na Europskom vijeću mislim da ono o čemu bi također barem sa jednakom takvom važnošću trebali voditi računa i razgovarati je strategija, migracijska strategija. Migracije su ujedno bile kao što su gotovo standardno već barem dvije godine na dnevnom redu Europskog vijeća i to naravno sa razlogom. Jednim dijelom i mi, a čini mi se i Europsko vijeće i europske institucije prave istu pogrešku, a to je da pokušavamo u istom loncu, u istom paketu govoriti o migracijama i migracijskoj eventualno krizi i o izbjegličkoj krizi. Mislim da su to dvije zaista različite stvari koje zahtijevaju, koje se naravno preklapaju u nekim svojim pojavnim oblicima, ali zahtijevaju svaka svoju strategiju i zahtijevaju svaka svoje instrumente prevencije ili instrumente upravljanja. U jednom slučaju ja bih rekla da se zaista radi o ekstremno kriznoj situaciji. To je kad se govori o izbjeglicama i krizi na Bliskom istoku pa i u subsaharskoj Africi o kojem je očito na ovom Vijeću bilo više govora vrlo vjerojatno zbog snažnog pritiska Italije jer je zbog ove istočnoeuropske ili balkanske rute neko vrijeme bila zanemarena mediteranska ruta i Italija je to doživjela kao odsustvo dovoljne podrške i dovoljno ozbiljnog pristupa ulozi Italije i pritisku koji izbjeglička kriza predstavlja za Italiju, pa se počelo ponovno govoriti o toj ruti. Međutim, mi u Hrvatskoj zapravo smo imali jedanput davno migracijsku strategiju koju je izradio MUP i MUP ima svakako svašta za reći o migracijskoj strategiji. Ali to je nužno, ali ne i dovoljno. U uvjetima u kojima govorimo o demografskoj krizi jedna ozbiljna migracijska strategija je za Hrvatsku u velikoj mjeri dio odgovora na tu krizu. Kroz Hrvatsku su prošle stotine tisuća ljudi samo u jesen 2015. godine. Među njima ljudi sa najrazličitijim kvalifikacijama koje našem gospodarstvu trebaju. Mi nismo bili u stanju i u poziciji da na neki način kombiniramo upravljanje izbjegličkom krizom i istovremeno mislimo i na eventualno drugačiji pristup koji nije, ne proizlazi iz koncepta tvrđava Europa, Europa koja će se braniti od tih strašnih ljudi koji dolaze sa svih strana. I tu je možda jedino kancelarka Merkel koja je na tome zaslužila velike političke batine, ali je de facto vjerojatno srednjoročno i dugoročno napravila Njemačkoj jednu ozbiljnu uslugu, prepoznala mogućnost da se sa demografskim problemima i demografskom krizom koju dijele praktički sve osim možda skandinavskih, europskih država kombinira i način upravljanja izbjegličkom krizom. Međutim, izbjegličke krize naravno su vezane za ratna žarišta u ovom slučaju u Europi u prvom redu za ratna žarišta na srednjem istoku i zahtijevaju određeni geopolitički i politički angažman svjetskih razmjera, ali su predvidivo konačne. Dakle, imaju neki svoj rok trajanja čak i u ovoj strašnoj situaciji u kojoj se sada nalazimo kad nam nije jasno točno kako i kada će se to završiti. Ali načelno gledano imaju svoj rok trajanja. Migracije su trajna pojava, imigracije iz siromašnog južnog susjedstva Europe vjerojatno u bilo kakvoj predvidivoj budućnosti neće prestati. I pitanje je kako pametno upravljati tim migracijama. To je veliko pitanje za EU. Međutim, mislim da je i veliko pitanje za nas upravo obzirom na naš geopolitički položaj. Mi smo druga crta. I u tom pogledu jedna pametna racionalna migracijska strategija u kontekstu ovoga o čemu Europa i Europsko vijeće razgovara je za Hrvatsku također vrlo potrebna, vrlo značajna i neobično važna. Moram reći da sam ponosna da je Hrvatska u vrijeme izbjegličke krize se nije ponašala niti rasistički, niti izolacionistički, niti s druge strane neorganizirano gdje bi ljudi lutali parkovima i ulicama zemlje. Odgovorili smo dobro na taj jedan tsunami da tako kažem ili momentalni snažni udar velikog broja ljudi. Međutim, poučeni između ostalog i tim iskustvom, a i svime ovime o čemu se raspravlja već godinama na Europskom vijeću mislim da bi nam trebala jedna dobra nacionalna rasprava o tome kako upravljati s jedne strane krizom kad do nje dođe, a s druge strane trajnim pritiskom koji će migracije za Europu sigurno u bilo kojoj predvidljivoj budućnosti značiti. Dva koncepta Europe, Europa tvrđava, dakle puno policije na granice i nitko da se provuče je jedan modelski gledano. Upravljanje migracijama je drugi. Dakle, naprosto stav da migracije će se događati i treba s njima racionalno i pametno upravljati je drugi. Naravno da treba funkcionirati zaštita vanjskih granica, naravno da i Obalna straža europska je u krajnjoj konzekvenci još jedan element zajedničkog djelovanja Europe prema tome mislim u tom pogledu pozitivan. Međutim, iracionalno je pretpostaviti da Europa tvrđava može funkcionirati. Prema tome, ako nećemo biti dramatično šokirani i iznenađeni pa i bliskoj budućnosti mislim da je vrlo važno planirati za ovaj drugi pristup. Što se tiče trgovinskog sporazuma sa Kanadom naravno da svaki trgovinski sporazum treba gledati sui generis. Kao upravo taj, ne kao bilo koji drugi. I mislim da je trgovinski sporazum sa Kanadom donekle stradao jer su ga mnogi promatrali u kontekstu TTIP-a, dakle puno kontroverznijeg trgovinskog sporazuma sa SAD-om koji je na vrlo dugačkom štapu u ovom trenutku. Kanada, što se standarda tiče, u bilo kojem pogledu sigurno ne zaostaje za Europom, uključujući i standard građanskih sloboda. Hrvatska, ako itko ima pozitivna iskustva sa slobodnom trgovinom, naš izvoz, naš BDP, naša industrijska proizvodnja sve je poraslo nakon što smo ušli u EU i nakon što nam se otvorilo to tržište. Naravno to znači da morate biti konkurentni. Ali po mom mišljenju to je minimum pristojnosti i prema vlastitim građanima. I prema vlastitim građanima morate proizvoditi konkurentne proizvode i nuditi konkurentne proizvode, dakle pristojna cijena i pristojna kvaliteta. Ako itko u tom pogledu ima interesa da se takvo tržište otvori za Hrvatsku koju naravno bilateralno nikad ne bi bili u stanju ispregovarati to smo mi. Prema tome taj trgovinski sporazum sa Kanadom kao što sam rekla treba gledati kao to što jest, sporazum sa Kanadom, ne sporazum sa SAD-om to je drugo pitanje i doći će na red vjerojatno kad će jedan sasvim drugi Sabor ovdje zasjedati. Kratki komentar još vezano na 2 države koje se često spominju, koje nisu članice ali su vrlo važne sugovornici, partneri ili suparnici ako hoćete EU. Jedno je Turska, a drugo je Ruska Federacija. Što se Turske tiče o njoj se malo u ovom trenutku govori iako je svima naravno jasno da je cijela izbjeglička kriza u velikoj mjeri proizvedena ili nastala zbog odsustva suradnje između EU i Turske. Turska je vrlo jasno rekla puno prije nego što je došlo do izbjegličke krize koliko to košta i to kad su imali 500 tisuća pa milijun pa milijun i pol izbjeglica pa onda dva pa dva i pol itd. Rekli su nama ništa ne treba ali to košta 8 milijardi eura. I to je de facto bio njihov zahtjev plus vizna liberalizacija koja po mom mišljenju ne bi trebao biti problem. A što se tiče približavanja EU tu su jasni uvjeti koje oni moraju ispuniti. Ali Tursku ne treba zanemariti sada kad se cijela rasprava o migracijama preselila prema supsaharskoj Africi, Tursku sa situacijom u Siriji i Iraku koja je ne treba zanemariti kao potencijalno nezaobilaznog partnera EU ako se hoće nositi sa izbjegličkom krizom iz Srednjeg istoka. Jedanput je Europa tu pogrešku napravila i to je platila sa preko milijun ljudi što je najmanje, a najviše je to što je došlo do de facto razjedinjavanja unutar EU upravo proizvedeno tom izbjegličkom krizom. Konačno, odnosi sa Ruskom Federacijom budući da nemam više vremena ću ih zadržati za neku drugu priliku, ali želim u zaključku podcrtati još samo činjenicu koju sam rekla na početku iskoristimo ovu inicijativu da se Parlament izvještava o europskim vijećima da bi započeli svoje vlastite nacionalne rasprave o politikama koje su de facto politike i Hrvatske, a ne samo EU. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Pusić na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega zastupnik gospodin Željko Glasnović, izvolite.
Poštovane kolege ja sam uporno slušao ove rasprave što se događa u EU ali mislim jedna siva zona nije pokrivena ovdje, je li to kulturološko pitanje. Ovako, mi bi svi radili nešto a s tuđim novcem. Kako to? Mi smo predgrađe Londona, možda po populaciji i sad sa brexitom to kulturološko pitanje vidimo nekoliko mjeseci nakon toga imamo 6 tisuća napada na Poljake, 1 mrtav, 1 čovjek je poginuo. Je li itko ikad pitao prosječnog Nijemca što on misli o ovoj situaciji, onaj koji plaća poreze i kad će on dobiti žgaravicu jer sa brexitom mislim da će se tu 17 milijardi dolara eura tereta pasti na ove izbjeglice koji sad dolaze. Dolazi novi val izbjeglica koji bježe od klimatskih promjena i mi se moramo naravno uključiti u to. I treba kolektivna strategija ali je to kulturološko pitanje što mi non stop govorimo te floskule humanizam, pluralizam, multikulturalizam, isto vrijeme ako gledate genezu ovoga '93.godine eseju što je pisao gospodin Huntington javio se jedan u tom eseju, izjava jednog klerika muslimanskog iz Indije koji je rekao ovo, najveća prijetnja zapada doći će od onoga od Magreba do Pakistana. Šta danas imamo? Imamo ratove koji se ne mogu pobijediti, npr. Afganistan to nema nikakve naučene lekcije, to se već vode borbe tamo stoljećima, a ja bi isto rekao, nemojte zaboravljati imate zemlje kao što Švicarska gdje se određuje tamo koja je suvremena država imaju tamo tvrđavu ona brda koja im je Bog dao, imaju svoju vojsku gdje svak vojni obveznik i tamo se sve sređuje plebiscitom. I mi smo suverena država nismo … nijedne ove kako bi rekao teško smo platili svoju neovisnost i tu smo zbrinuli više pola milijuna izbjeglica. … poticati riječi kao rasizam, … itd.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Glasnoviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega gospodin Pernar. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Htio bi reći da Turska nije na nikakav način vodila ratove u Iraku niti je to htjela, niti u Afganistanu niti turska vojska osim jako ograničeno djeluje u Siriji. Nije mi jasno kako Turska može biti kriva za izbjegličku krizu kada je jasno tko je izvršio invazije na i Irak, i Libiju, i Afganistan i na kraju krajeva gospođo Pusić ako se ne varam vi ste ti koji su slali oružje islamistima u Siriju gospođo Pusić, to ste zaboravili, a krivite Tursku za tu krizu. Mislim da je to malo u najmanju ruku dvolično. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na replici. Odgovor na repliku uvažena kolegica Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Pernar, prvo se malo upoznajte sa činjenicama pa onda diskutirajte. Ovo može vama zvučiti zgodno ali nema veze sa činjenicama. Dakle što se Turske tiče naravno da je izostanak suradnje između Turske i EU uzrokovao ili rezultirao ako hoćete na kraju izbjegličkom krizom. U Turskoj je bilo preko 2,5 milijuna izbjeglica. Ja sam razgovarala sa izbjeglicama koje su dolazili u Hrvatsku u jesen 2015., a moji kolege i naravno tadašnji ministar unutrašnjih poslova još puno više od mene, nitko, apsolutno nitko nije došao direktno iz Afganistana iz Sirije ili iz Iraka. Svi su dolazili iz izbjegličkih logora ili iz boravka od više mjeseci, neki i više godina u Turskoj. I ja sam bila svjedokom sastanaka od 2012. gdje je Turska tražila pomoć, tražila je financijsku pomoć da zbrine te izbjeglice, svi su ih tapšali po ramenima i nisu im dali tu pomoć dok nije onda izbila ta kriza. Dakle u tom refleksu izbjegličke krize na Europu je suradnja između Europe i Turske bila ključna i nije se dogodila na vrijeme i na onaj način na koji se to moglo spriječiti. A što se oružja u Siriju tiče kolega Pernar, odspavajte si malo, mislim to nema veze s mozgom.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Pusić na odgovoru na repliku. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega gospodin Lacković. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle kolegice Pusić u svom izlaganju ste spomenuli upravljanje migracijama kao jedan od drugih modela na koji način se možemo suprotstavljati potencijalnom valu izbjeglica. Ne znam da li ste tu pod tim podrazumijevali da Hrvatska odobrava azil po stručnoj spremi, nešto što su radili u Njemačkoj dakle zadržavali one koji im trebaju, a one koje ne trebaju će ih vraćati gdje su se registrirali po prvi puta kao izbjeglice, da li ste pod tim podrazumijevali svijest svoju o ovim pustim našim krajevima o silnom iseljavanju o činjenici da dosadašnje političke elite nisu bile sposobne organizirati najosnovniji život u jednom od najljepših i najbogatijih dijelova ove naše planete, pa da bi onda mi trebali iz redova izbjeglica sebi generirati ono što je nama potrebno. Dakle smatram ovo jednim promašenim načinom vođenja azil politike, a ukoliko su u Hrvatskoj potrebne stručne osobe bilo koje vrste onda mislim da ne moramo gledati da li je niti ih tražiti u azilantima nego vrlo jednostavno možemo odobriti da se uveze ona potrebna radna snaga koju danas RH ne odobrava uvoz, a koje je deficitarna u RH. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lackoviću na replici. Odgovor na repliku uvažena kolegica Pusić. Izvolite.
Dakle vi nikoga ne možete prisiliti da ostane ili traži azil u nekoj zemlji i u Hrvatskoj je od tih preko 650 tisuća ljudi koje je od 15.9. do konca godine 2015. prošlo kroz Hrvatsku, jedan minimalni broj ljudi su zatražili azil. Dakle to nije nešto gdje vi možete reći vi ćete ostati, a vi ćete otići. Ali ako se stvaraju uvjeti da neki ljudi žele ostati, da imaju mogućnost ostati, a ujedno za ljude koje mi trebamo profila, spreme onda postoji određena vjerojatnost, ali to treba planirati, treba voditi tu politiku. Ja ne kažem da smo je mi vodili jer smo bili zatečeni cijelom tom situacijom koja je nastala naglo. Ali sada kada znamo da ona vrlo vjerojatno u nekoj formi predstoji na dugi rok, onda je to jedna politika koja se može voditi. Ona ne znači samo kvalifikacije, ona znači da ljudi žele ostati i da imaju načina da tu žive, da se mogu integrirati, da mogu funkcionirati, to je jedna mogućnost koja nam predstoji. Nikog mi ne možemo zadržati protiv njegove volje čak ni onda kada to Europska unija od nas katkad očekuje.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici gospođi Pusić na odgovoru na repliku. Sljedeći se za repliku javio gospodin Klisović.
Hvala lijepo. Gospođa zastupnica Pusić je vrlo opravdano kazala i ukazala na značaj jedne migracijske strategije za kvalitetno donošenje odluka na ovom području. Također je ukazala na značaj Strategije nacionalne sigurnosti kao jedne krovne strategije iz koje deriviraju sektorske strategije kao što je Strategija migracija. Ono što ja želim kazati da nacrt koji sam spominjao, Strategija nacionalne sigurnosti je uredno urudžbiran u Ministarstvu vanjskih poslova i nalazi se u arhivi. I ukoliko se misli ponovo aktivirati rad na izradi Strategije molim ministra, odnosno predlažem mu da konzultira postojeći tekst s obzirom da je on pisan iz perspektive zaštite državnih i nacionalnih interesa a ne iz stranačke perspektive. On … [[Govornik se ne razumije.]] 10 temeljnih rizika za našu nacionalnu sigurnost i daje neke odgovore na to a onda nakon toga ti rizici se sektorskim strategijama dalje razrađuju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klisoviću na replici. Hvala lijepo. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega zastupnik gospodin Richembergh. Izvolite.
Poštovana kolegice Pusić spomenuli ste vrlo važnu stvar a to je da je Europska unija učinila jedan propust kada je ignorirala rane pozive turske da se pridruži rješavanja ili barem olakšavanju izbjegličke krize koju je najviše podnijela upravo ona sa preko 2 i pol milijuna izbjeglica koje je godinama primala i zbrinjavala na svom teritoriju. Evo koristeći činjenicu da je ovdje i ministar vanjskih poslova gospodin Stier želio bih podsjetiti da RH i Republika Turska imaju vrlo iskrene, otvorene i prijateljske odnose punih 25 godina. I Turska u nas gleda kao iskrenog prijatelja ali s druge strane i zemlju koja je posljednja ušla u EU i to po najrigidnijim rekao bih ili najzahtjevnijim uvjetima jer svi pregovori koje oni vode ili će voditi u budućnosti a ja se nadam da će oni biti otvoreni i ubrzani jer ključna greška Brisela i jest bila zatvaranje vrata tim pregovorima što je omogućilo jačanje retrogradnih struja u Turskoj će zapravo koristeći hrvatska iskustva prolaziti puno lakše kroz sve te etape. I ja pozivam ovdje i ministra vanjskih i europskih poslova da pokušamo iskoristiti tu činjenicu da smo među 27+1 članica EU praktički u najkvalitetnijim odnosima s Turskom da pomognemo kako bi se dijalog između Brisela i Ankare nastavio i kako bi se i u ovom pitanju migranske krize ali isto tako i ukidanja viznoga režima ali i mnogim drugim pitanjima od kojim mi imamo također koristi, ne samo naš turizam nego i naša trgovinska razina kako bismo dakle postigli i tu napredak. Mislim da proaktivna uloga Zagreba i Hrvatske u tom pitanju može bitno pomoći i Europskoj uniji i Turskoj u boljem razumijevanju, otvaranju višekomunikacijskih kanala i u stalnom podsjećanju da preuzete obveze valja i ispuniti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Richemberghu. Odgovor na repliku uvažena kolegica gospođa Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa. Iskoristiti ću pravo odgovora da kažem i referiram se i na još jednu činjenicu, odnosno izjavu ministra vanjskih i europskih poslova a to je da će naša politika biti uspostaviti jugoistočnu Europu kao regiju suradnje. I u odnosima sa Turskom i u odnosima sa drugim zemljama jugoistočne Europe koje imaju europsku perspektivu koristili smo centar izvrsnosti osnovan unutar Ministarstva vanjskih i europskih poslova koji okuplja naše glave da tako kažem, dakle ljude koji znaju nešto i sudjelovali su u procesu pristupanja ili provedbe europskih standarda i modela u Hrvatskoj. I koristim ovu priliku da apeliram na vas da ih koristite i osnažite. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici, zastupnici gospođi Pusić. Prelazimo na sljedeći klub. U ime Kluba zastupnika za raspravu se javio Klub zastupnika HDS, HSLS, gospodin, profesor Goran Dodig, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani gospodo ministri, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Danas se prvi put osjećam kao saborski zastupnik jer prvi put raspravljamo ozbiljno, argumentirano i prvi put imam dojam da razgovaramo na način da nismo ušančeni u stranačke rovove nego da razgovaramo o problemima koji se tiču svih nas i koji su zaista ozbiljni i koji su dostojni rasprave u ovom Hrvatskom saboru. Zato zahvaljujem svima. Zahvaljujem gospodinu premijeru što je stigao doći u ovaj Sabor i ne znam zapravo je li to, je li svjestan gospodin premijer da je na ovaj način dao dignitet ovom Saboru kao što već je rečeno, da je ovaj Sabor i mnoge od nas ovdje napravio, da je kod mnogih od nas stvorio osjećaj korisnosti i ozbiljnosti kakva pristoji ovom Saboru. Ja sam da budem iskren potpuno bio veliki skeptik ulaskom u EU i još uvijek sam to, nisam veliki skeptik ali sam svjestan realnosti, svjestan sam činjenice da Hrvatska kao mala malobrojna država nema velikih šansi bez ulaska u jednu tako veliku i snažnu asocijaciju kao što je EU. I svjestan sam činjenice da je moguće ovdje govoriti o čemu je predsjednik Vlade govorio o načelnim stvarima ali o konkretnim problemima. Nije vrijeme niti imam mogućnosti polemizirati sa svim što je rekao gospodin premijer al sam mu zahvalan što je došao po prvi put i pred ovim Saborom iznio što se događa u jednom od europskih institucija i dao nam mogućnost da o tome raspravljamo. Sama ta činjenica meni je dostatna i mom klubu da mu damo potporu i da kažemo da stojimo iza ovoga što on govori. A ja se nadam da ćemo u budućnosti razgovarati i određenim problemima sasvim konkretno kada je u pitanju politika koja se u EU događa. Činjenica je da EU ne reagira ili bi htjela da reagira jedinstveno na određene probleme i to je sve razumljivo, ali iz toga proizlazi činjenica da mi ovdje također moramo reagirati na način i tu nam je mogućnost otvorio premijer Plenković, moramo reagirati na način da vodimo računa i o hrvatskim interesima. I čini mi se da je to, da je on nam otvorio put da o tome raspravljamo zaista na način kako ne dolikuje jednom ozbiljnom parlamentu pogotovo što smo u zadnje vrijeme čuli izjave da se ništa u Hrvatskom parlamentu i Hrvatskoj vladi ne događa nego u javnosti čulo se da neko drugi odlučuje o svemu tome izvan ovog Parlamenta i izvan Hrvatske vlade. Zato hvala vam još jednom što ste došli ovdje i hvala vam što ste otvorili ovu mogućnost da razgovaramo. Vi ste danas otvorili tri teme koje zaslužuju svaku, nisu one slučajne ovdje, nije se slučajno o tome govorilo, nije se slučajno govorili o migrantskoj krizi. Mi ovdje imamo različite stavove o migrantskoj krizi ali polazim s pretpostavke da nitko ko o tome razgovara ne razgovara na način da je protiv tih jadnih ljudi koji bježe iz ratom zahvaćenih prostora, da bježe od siromaštva, da bježe od opasnosti, da im je dosta svega što su tamo doživjeli. Međutim, vidimo kako se i drugi brane oko toga. Ja opće ovdje ne zagovaram ni jedan model jer ne znam, iskreno ne znam što bi bilo najbolje. Ako razgovaramo sa pozicija humanitarnog prava onda zaista treba otvoriti vrata svima, ako razgovaramo sa pozicija socioloških promjena koje će se dogoditi onda je to druga pozicija, ako razgovaramo sa sigurnosnih pozicija to je treća pozicija. Mi imamo iskustva sa izbjeglicama, mi imamo iskustva što to znači biti prognan i naravno da to ne možemo izbaciti iz svoje svijesti iz svojeg odnosa prema ljudima koji su u nevolji. Ali imamo iskustva i što znači promjena mentaliteta, promjena socioloških odnosa, socijalnih odnosa, promjena psihologije društva u kojem se nalazimo, u kojem živimo i o tome moramo računa voditi. Tako da svaka rasprava o tome mora biti cjelovita, temeljita i na najozbiljniji mogući način joj se mora priči. Zato ne kažem da znam rješenje, rješenje je tu vrlo teško naći. Mi imamo situaciju da najprosperitetnije zemlje danas uvode ponovno vojsku, imamo situaciju da Šveđani uvode vojsku zbog čega, imamo situaciju da su Švicarci koji su dosta otvoreni bili su treći po broju osobnog oružja u svijetu. Dakle, ništa to nije slučajno. Ja ne zagovaram to kao model da se razumijemo. I zbog toga govoriti o migrantskoj krizi i da bi trebala EU imat jedinstvenu politiku apsolutno se slažem s ovim. Slažem se da se mora učiniti sve da u EU, da EU ima vjerodostojnost ozbiljnog partnera u pregovorima. To se odnosi i na migrantsku krizu bez obzira šta kolega Pernar on sad sluša, nema veze, možemo se slagati i ne slagat sa krivnjom, možemo razgovarati o tome tko je kriv za to, tražit uzroke tome ali trebamo voditi računa o tome kakvo ćemo rješenje ponudit, kakvo ćemo rješenje ponudit. Ja sam uvjeren da ćemo u idućim periodima mi znati naći ravnotežu između hrvatskih interesa i interesa EU i da preokrenem priču naopako odnosno redoslijed naopako između interesa tih jadnih ljudi i političkih interesa i EU i Hrvatske. Ti su ljudi zaista u problemima. I zbog toga ne možemo čisto ljudski gledat na određeni način bez emocija na sve to što se događa, a i racionalnog pristupa tome. Ovo je mali dio što ćemo imati svoje pomorske snage u sprječavanju ja mislim prvenstveno utapljanja tih ljudi, ali problem je puno složeniji i ne mislim da će trajati do idućih desetak mjeseci, da će to bit tema, da će to bit godinama problem koji će nas itekako tištiti. Drugo je pitanje ekonomske politike i trgovinskih politika, odnosno sporazuma sa Kanadom. Mene plaši što mi, ja ne znam o kakvom se sporazumu radi. Ja mogu pretpostavit imajući u vidu kakva ja kanadska država, kakva je Kanada i slažem se sa gospođom Pusić da to vjerojatno je velika razlika između ovog trgovinskog sporazuma sa SAD-om. Ali me plaši činjenica da je toliko bilo mistike oko sadržaja sporazuma sa SAD-om. Plaši me činjenica da se ništa o tome ne zna. Plaši me činjenica koju sam pročitao u novinama, možda je krivo to. Kolegica Borzan kad je pričala koje sve probleme prošla da bi došla i vidjela kako taj, sve one prepreke koje je imala da bi došla u Europskom parlamentu do nekih detalja tog sporazuma kojeg nije mogla niti. Ja znam koje nije mogla niti fotokopirati, niti nešto si uzeti, nego jednostavno ne znam zašto se elementarne stvari ne bi znale unaprijed. I treća stvar, zanimljiva mi je ova belgijska politika, da jedna mala pokrajina blokira sve to, da Valonci ako se ne varam blokiraju to. Zašto? Je li hoće pokazati da ipak oni odlučuju o tome ili je to tek igra za javnost. Mi možemo nešto odlučiti, ali moramo mi to odlučiti, znati zašto smo se odlučili za to. Ulaskom u EU morali smo bit svjesni da dio svog suvereniteta prenosimo na EU, ali pitanje do koje mjere i koliko. To je pitanje. Pitanje mjere je centralno pitanje svih pitanja ne samo o ovom problemu nego i inače. Zaštitni mehanizmi htio bih vidjeti koji su to zaštitni mehanizmi da znamo o kojim se zaštitnim mehanizmima radi. Nama je poznato da recimo u Americi kad su u pitanju prehrambeni proizvodi da su standardi koji se koriste tamo, o ispravnosti hrane, o količini pesticida koji se nalaze različiti nego u Europi. Je li to ovdje slučaj sa sporazumom za Kanadu? Ja to ne znam. Je li to genetski modificirana hrana koja će se moći uvoziti i slično. Dakle, ništa ne prejudiciram da je tako, ali bih volio da u budućnosti i o tome razgovaramo. Mislim da je ovdje otvorena mogućnost da zaista ozbiljno pričamo o ovim problemima, da ovom Saboru damo potporu, damo korisna rješenja i za EU i za Hrvatsku. Ne želim vas više gnjaviti, nema ni vremena. Ali hvala vam lijepa što ste došli ovdje, što ste nam omogućili da na ovaj način razgovaramo i što i prvi put ljudi koji su ostali ovdje doživljavam kao saborske zastupnike koji zaista se žele baviti ozbiljnim problemima vezanim za državu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi zastupniku gospodinu Dodigu. Imamo nekoliko replika na izlaganje. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega gospodin Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Dodig, zahvaljujem vama na ovim riječima koje ste uputili pogotovo one na početku i ove na kraju. Upravo sam htio reći da kako ja vidim politiku, moju viziju politike. To sam znao razgovarati sa političarima koji su već iskusni i nisu se baš slagali da bi politika trebala biti takva. Ja sam govorio da je predizborna kampanja sredstvo da uđemo u politiku, da se pokažemo da smo bolji od ostalih, da se pokažemo da smo bolji od ostalih, da pokažemo što to imamo za reći, što želimo napraviti. A nakon izbora kad uspijemo ostvariti određene rezultate da onda postajemo svi kolege i da trebamo zajednički raditi za bolju Republiku Hrvatsku. Nama je ovdje zadatak prije svega da mijenjamo zakone, da budemo konstruktivni, a ne da budemo u rovovima ušamčeni jedni protiv drugih. Nisam dobio dojam baš da smo u rovovima ali da volimo jedni drugima replicirati samo radi replike to sam doživio. I smatram da takav način komunikacije u stvari doprinosi manjoj efikasnosti našega rada. Zbog toga moram ponoviti još jednom da je moja vizija politike biti konstruktivan, pomagati u rješenjima koja su nedovoljno dobro definirana i na takav način ću se ponašati cijelo vrijeme dok budem ovdje sa vama. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Aleksiću na replici. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine premijeru, ministri, uvažene zastupnice i zastupnici. I meni je drago ispred stranke „Promijenimo Hrvatsku“ da je ovo jedna nova praksa u Hrvatskom saboru da se raspravlja o ovim temama. No, ovdje bih se složio sa doktorom Dodigom da bi ovu praksu gospodine premijeru bilo još bolje kombinirati sa, dakle pored izvještavanja vašeg što se dešava tamo, pa i onog što ne možemo pročitati. Dakle i našim aktivnim doprinosom u smislu gdje je Hrvatska, gdje su naše pozicije. Pa evo malo prije ste dobro rekli gospodine Dodig. 27 i pol država je spremno potpisati ovaj sporazum sa Kanadom. Zašto nije Valonija, taj mali dio Belgije, pokrajina? Pa evo ako ništa drugo to je jedno iskazivanje stava to smo mi. Zašto nismo za to? Pa evo reći ću vam tako, dakle čekamo. Pa pokažimo, evo gospodine premijeru vi ćete puno bolje moći zastupati hrvatske interese ako budete komunicirali s nama u Parlamentu ovako ili ćete odbiti nešto ili prihvatiti ili iza sebe imate ili nemate podršku. Tako ćete afirmirati Hrvatsku jer u EU koja je nedovršena država i ja predlažem i podupirem stav dr. Dodiga on je to očito htio reći da se u ovom Saboru konačno u naredna dva mjeseca organizira saborska rasprava o trendovima situacije u Hrvatskoj i našoj poziciji, jer pazite mi imamo dezintegracijske procese snažne, imamo ovu Višegradsku skupinu koja igra neku drugu sve više je orijentirana nekoj drugoj politici itd. Što se tiče sigurnosti Hrvatske ona je ugrožena. Naša je granica dugačka, ona je mekana, na mnogim mjestima šuplja. Mi smo nesigurni, hladni rat nikad nije prestao, vrući se sve više približava. 11 zastupnika od 751 je u Europarlamentu. Prema tome, razmisliti o ponovnom uvođenju možda vojnog roka 3 do 6 mjeseci i ostalim mjerama. To bi se moralo raspraviti u ovom Parlamentu. Mi ne smijemo biti zatečeni situacijom. Ovo je jedna vrlo opasna situacija u ovom dijelu Europe.
Hvala uvaženom kolegi Lovrinoviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepa. Profesore Dodig vi ste ovdje najiskusniji, ili jedan od najiskusnijih političara tj. ja ću reći boraca za neovisnu Hrvatsku. Kao student '71. godine ste se borili za neovisnu politiku Republike Hrvatske u tadašnjem sastavu Jugoslavije, odvojenu od Beograda. I zaista vaše riječi treba saslušati jer vi što ste proživljavali i doživljavali ipak ste doživjeli slobodnu Hrvatsku. Mnoge vaše kolege u tim torturama koje su prošli nisu doživjeli. Naravno da bih se složio s vama kad ste rekli da ste bili skeptični i da ste sad skeptični poglavito da ste bili pri ulasku u EU. Naravno, ja sam bio protiv ulaska u EU, ne protiv EU niti Europe nego načina i modela na koji smo ulazili u EU. Tada i mediji i javna rasprava i kompletan cijeli Parlament je bio za ulazak u EU dok za izbore na dan izbora kad se odlučivalo o ulasku u EU 40% je bio izlazak, znači čak ni 50% ljudi nije izašlo. A zbog čega je to bilo? Baš zbog ovoga što se sad događa. Tada ljudi ni Parlament nije bio upoznat sa situacijom o svim problemima. Mi se ne moramo slagati o politikama ali je činjenica da ovakav način razgovara, mišljenja tj. iskazujemo ovome Domu ono što smo rekli da je centar političke moći tj. odlučivanja. Da ipak saborski zastupnici imaju nekakvu težinu. Ja znam da vi to dobro osjećate jer znam da ste suverenist u smislu eto izgubili smo dio suvereniteta jel … [[Ne razumije se.]] EU. I ovo prihvaćam vaše zaista pohvalno i dobronamjerno prema smjeru ove Vlade koja ide da na ovaj način prezentira bez obzira jel se u nas pojedinci ili većina slagala. Uglavnom, hrvatska politika mora imati stav odvojen od Beča, Beograda, Bruxella ili Washingtona ili Moskve. Ali u ovoj zajednici mora funkcionirati kako funkcionira, kako u Parlamentu tako i u Europskom parlamentu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi gospodinu Bulju. Odgovor na repliku, uvaženi kolega gospodin Dodig. Izvolite.
Nije replika, samo mali dodatak ovom. Kolega Bulj mi je dao mogućnost da kažem još sljedeće, gospodinu premijeru da se obratim. Vaša snaga u europskim institucijama proizaći će iz ovog Sabora. Mi ćemo učiniti to da razgovarajući o ovim problemima ojačamo vašu poziciju i ništa drugo. Tako da sve što se kaže ovdje ja vas molim da shvatite dobronamjerno i vi i ministri. Dakle, nije nikome cilj da bilo što da replicira, da pravi probleme nego jednostavno da znate da iza vas stoji Hrvatski sabor bez obzira što ste vi odgovorni za vanjsku politiku skupa sa predsjednicom ali važna je opća svijest u društvu o određenom problemu. A na ovaj način mislim da može biti puno jače. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi gospodinu Dodigu. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega gospodin Pernar, izvolite.
Nisam se ja javio.
Ne? Sljedeći za repliku uvaženi kolega Branimir Bunjac, hvala.
Poštovani potpredsjedniče hvala. Gospodine Dodig evo nakon što ste jedno 15 puta zahvalili premijeru što je omogućio raspravu o EU apostrofirali ste Živi zid da mi ne slušamo vašu raspravu. Slušamo mi vašu raspravu i o broju oružja u Švicarskoj i o vojnom roku u Švedskoj i o migrantskoj i emigrantskoj krizi međutim te rasprave u ovom trenutku ne predstavljaju prioritet hrvatskoj javnosti. Hrvatsku javnost recimo puno više zanima zašto je iz Hrvatske od ulaska u EU iselilo gotovo 200 tisuća stanovnika i to radno sposobnih Hrvatske. Recimo samo u Njemačku 120 tisuća radno sposobnih građana, od ulaska u EU. I zašto se stanovništvo Hrvatske na dnevnoj bazi topi jednako kao što se topi recimo led u arktičkom području i mi sada dakle doživljavamo jednu pravu pravcatu demografsku katastrofu i Hrvatska polako ali sasvim sigurno klizi tome da uskoro će imati stanovnika jednako kao u doba bana Jelačića. Što znači da će cjelokupni razvoj u zadnjih 170 godina biti poništen takvim razvojem situacije. Pa evo mi cijenimo i suosjećamo sa stanovnicima Švedske i drugima ali mislim da bi javnost puno više zanimalo da je ovdje danas premijer otvorio raspravu o dakle tim građanima koji danonoćno napuštaju autobusima Hrvatsku bez perspektive da ostvare neku budućnost u svojoj vlastitoj zemlji. Eto toliko, hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Dodig, izvolite.
Ima jedna mala anegdota vezana za Engleski parlament. Jedan mladi kolega pitao starijeg kolegu, šta će ljudi reći što se ja ništa ne javljam za riječ. Onda mu je taj stariji kolega rekao, puno bolje da se pitaju zašto nisi govorio nego zašto si govorio. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Dodigu na repliku. Sljedeći se za raspravu u ime Kluba zastupnika Živog zida prijavio uvaženi kolega gospodin Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Hvala uvažene dame i gospodo, kolegice i kolege zastupnici. Pa prije svega htio bi reći da je osnovna europska vrijednost demokracija i kada se političari vrate iz Bruxellesa, mjesta gdje navodno, ajmo reći prema onom što nam televizija barem govori se sloboda govora i demokracija cijeni, mene čudi da u ovom Visokom domu, mene predsjedavajući prekida u izlaganju odnosno u replici koja je bila jako kratka, samo dvije minute, isključivo zato jer mu se nije svidjelo ono što ja govorim. Znači ako ovaj Sabor nijemjesto gdje zastupnici slobodno mogu izražavati svoje mišljenje koje se recimo suprotstavlja američkoj propagandi onda tako recite. Ako vam smeta što Pernar govori, što se ne slaže sa time što je Amerika napravila po Bliskom istoku o.k., recite Pernar ne možeš to govoriti. Ako vas smeta mojemišljenje po pitanju tko je kriv za izbjegličku krizu, recite to gospodine Pernar nemate pravo to govoriti, ja vam zabranjujem i uzimam vam riječ. Međutim, ovdje se radi jedna farsa, znači tobože se traži da zastupnici budu aktivniji, znači mi ćemo sada novčanim kaznama tjerati zastupnike da ovdje dolaze to je plan MOST-a. Međutim s druge strane kada sam izrazio svoje mišljenje odnosno repliku gospodinu Plenkoviću, tada je isti predsjednik Sabora koji predlaže te zakone u ime MOST-a meni gasi mikrofon dva puta. Jesmo li mi ovdje statisti ili se ovdje očekuje od mene da igram ulogu statista i da šutim? Koja je poanta od toga da ja dolazim ovdje na sjednice ako ja ovdje ne mogu govoriti ono što mislim? Dakle, prije svega smatram da se mora dozvoliti zastupnicima da slobodno govore i izražavaju svoje mišljenje jer ja ovdje nisam došao sam radi sebe nego sam došao u ime svojih birača koji su mene ovdje izabrali da zastupam mišljenja i stavove, a oni su sljedeći po ovom pitanju. Gospodo iz HDZ-a molim vas da me ne ometate u izlaganju. Hvala vam.
Molim vas uvažene kolege, dozvolite gospodinu Pernaru da završi izlaganje. A gospodin Pernar nadam se da ćete uskoro prijeći na temu [[Upadica: Hoću.]] Dovoljno ste imali ovaj uvodni dio. Hvala lijepo.
Hvala vama predsjedavajući. Gospoda iz HDZ-a se uvijek smiju, ali situacija u zemlji nije nimalo smiješna, to vam samo želim reći. Ljudi kopaju po smeću, redovi pred pučkim kuhinjama su dugi, a vi se samo podrugljivo smijete. Molim vas da prestanete s tom praksom i da poštujete. Hvala vam. Htio bih reći da cijela politika koju mi vodimo trenutno prema Rusiji je pogrešna. Šalju se vojnici tj. planira se slanje vojnika na rusku granicu odnosno čak i povećanje broja vojnika koji su tamo što smatram zapravo izazivanjem odnosno provokacijom i vi znate i sami koliko se NATO u zadnjih 20 godina proširio prema istoku, a Rusija se nije širila prema zapadu. I vidjeli smo iz ponašanja NATO Pakta koje su bile posljedice te politike, a glavna je ta izbjeglička kriza. Znači mi se cijelo vrijeme ovdje bavimo posljedicama, kriva je Turska jer navodno nije izbjeglice zadržala. Krivi smo mi jer ih navodno nismo određeni broj primili. Međutim oni koji su stvorili te izbjeglice, koji su stvorili tu izbjegličku krizu, a zna se tko je to, to je SAD američka vlada svojom vanjskom politikom oni primaju najmanje izbjeglica, ali pri tom se nama stalno nameće odgovornost, vi morate ovo, vi morate ono, daju nam se kojekakve kvote itd. a uopće se u ovom Visom domu ne raspravlja o hrvatskoj vanjskoj politici koja je ukoliko mi odlučujemo, a cijelo vrijeme se priča da mi suodlučujemo u NATO Paktu iako je po meni to laž mi smo samo tamo poslušnici i sluge, ako mi tamo suodlučujemo mi smo onda i suodgovorni za ono što se događa. Međutim ovdje se događa situacija gdje se potpuno ignoriraju uzroci problema i tako godinama. Imamo tipa ne znam, 350tisuća blokiranih građana, mi se bavimo pitanjem kako ćemo te ljude ovršiti i kojom metodom ćemo im blokirati račun ili kojom tehnikom ćemo ih deložirati. A nitko ne postavlja pitanje odnosno rasprave o tome zbog čega se potraživanja u Hrvatskoj ne mogu podmiriti, zašto je kunska nelikvidnost, o tome nema govora. Kada Pernar spomene kriva je politika Narodne banke onda ide zijevanje i podsmjehivanje. A do kada? Ljudima to nije smiješno. Ja znam da kada je ovdje govorim da vama mnogima vi bi mene najradije maknuli s ove govornice jer vama smeta to što ja govorim, ali ljudima koji su recimo Libijcima kojima je zemlja pretvorena u pakao, kojima skidaju glave, odakle je do sada neviđena izbjeglička kriza, njima uopće nije smiješno niti svejedno to kakvu politiku Hrvatska vodi prema njihovoj zemlji. Isto ni ljudima u Iraku, koji su isto žrtve te bili američke politike, koja je dovela do razjedinjenja zemlje, sektaških sukoba i na kraju krajeva pojave Islamske države. Također kada govorimo o terorizmu, a terorizam je bitna stvar odnosno bitna tema za raspravu, svi vi znate da je Amerika ta koja je Talibane dovela na vlast. Zašto se ta istina ne smije ovdje govoriti? Zašto se ta istina ne smije ovdje govoriti kada američki dužnosnici pred kamerama priznaju da mi smo stvorili Isil, da mi smo ih naoružali, da mi smo ih financirali kako bi maknuli sirijsku vladu? Zašto se ne kaže otvoreno mi podržavamo terorizam? Ne nego ćete, priča će biti mi se borimo protiv terorizma, a dok s jedne strane se tobože borimo protiv terorizma, s druge strane šaljemo oružje tim istim ljudima. Hrvatska vanjska politika kao i američka podsjeća me na onu knjigu dr. Jackly mister Hyde od Luisa Stevensona. Znači u njoj se jedan ugledan građanin po danu noću pretvara u čudovište. I na žalost takva je i politika hrvatske Vlade. Znači s jedne strane se borimo za siromašne itd., a s druge strane guramo ljude u siromaštvo. S jedne strane se govori o domoljublju i nacionalnim interesima a s druge strane se prodaje suverenitet i lišava se naša zemlja slobode. Drage kolegice i kolege, ako mi u ovom Visokom domu ne možemo odlučivati i izražavati svoje mišljenje što mi onda imamo? Je li imamo mi uopće državu ako mi za svaku odluku koju donosimo moramo ići po konzultacije? I ako naša odluka ovisi o volji tih s kojima se konzultiramo da li onda građani odlučuju neposredno izborom svojih predstavnika ili odlučuje netko drugi umjesto njih? Imamo li mi onda uopće demokraciju? Je li to demokracija? Ja mislim da nije. I htio bih reći da sankcije Rusiji su nama nametnute. Znači oni kažu iz Brisela vi morate uvesti Rusiji sankcije. Kakvu koristi Hrvatska ima od tih sankcija? A ova sluganska vlada, sluganska prema Briselu i prema Washingtonu što god Amerika kaže oni rade. Ponaša se na ponižavajući način. Čovjek koji je slobodna i samostalna struktura ličnosti on sebi to ne bi dozvolio. Ista stvar kada je bio protjeran diplomat iz Ruske ambasade, dođe direktiva iz Američke vlade, morate nekoga izbaciti iz Ruskog veleposlanstva i onda se … [[Govornik se ne razumije.]] odabere se jednostavno neka osoba, čovjek se ni kriv ni dužan završi protjeran, proglasi ga se špijunom kao što je i mene nedavno kolega Beus-Richemberhg proglasio ruskim špijunom a samo zato jer izražavam svoje mišljenje. Jer smatram da bi Hrvatska umjesto izrazite proameričke politike trebala voditi vlastitu politiku u svojem interesu. A hrvatska politika, odnosno hrvatski interes ne smije biti stvaranje izbjeglica. A mi znamo tko su ti koji izbjeglice stvaraju. I sve dok Amerika ne prestane sa svojim ratovima, vi imate situaciju da Amerika kaže u Iranu je recimo neprijateljski režim, treba ga maknuti, sutra dan bi mogao se dogoditi rat protiv Irana. I što onda opet kolona izbjeglica? I što se događa? I dok mi zbrinjavamo izbjeglice Amerika šalje oružje i dalje. I jednostavno potencira krizu, potencira sukob, potencira rat, krv i nasilje a iz samo jednog razloga da bi vladala svjetskim resursima, da bi vladala naftom. Ne ide Amerika u Irak zato jer je njima stalo do toga da Iračani ili ne znam Libijci imaju demokraciju, to su bajke za malu djecu. I umjesto da naš premijer u premijeru to javno i otvoreno kaže mi ko papagaji, oni kažu uvedite sankcije Rusiji, Plenković će reći, uvodimo sankcije Rusiji. Ako kaže Brisel, ne znam, pošaljite vojnike na rusku granicu, mi kažemo, šaljemo vojnike na rusku granicu. Ako je to obilježje suverene države ja ne znam što, meni to izgleda više naša politika kao politika NDH od '41. do '45. kada su direktive dolazile iz Berlina i kada smo mi na svaki mig tipa npr. Berlin kaže naviještamo rat Sovjetskom savezu, Pavelić kaže naviještamo rat Sovjetskom savezu, Berlin kaže šaljemo vojnike na rusku granicu, Pavelić kaže šaljemo vojnike na rusku granicu. O čemu mi pričamo dame i gospodo? Jesmo li mi suverena država? O tom pitanju, to sam ja pokrenuo pitanje kada smo raspravljali o Izbornom zakonu. Mi sada pričamo o izmjenama Izbornog zakona tko se može kandidirati a tko ne može a ja sam na to rekao, potpuno je svejedno tko će se kandidirati i tko će biti izabran ako ti koji su izabrani neće biti ti koji će odlučivati. I mene žalosti da već 20 godina se uopće ova tema ne dotiče. Sabori se mijenjaju, odnosno sazivi Sabora i zastupnici a nitko o tom pitanju i tom ozbiljnom problemu ne govori. Zašto je tome tako? Jesmo li postali dobre sluge? Kada sam rekao akademiku Stjepanu Zduniću, tj. dr. znanosti i bivšem direktoru, tj. ja mislim Ekonomskog instituta on mi je rekao pa Ivane pa mi smo uvijek bili u vazalnom odnosu kada sam mu rekao na taj problem upravljanja zemljom izvana. Međutim što se postavlja pitanje? Može li zemlja koja je u vazalnom odnosu, koja je sluga, koja nema ni svoju ni monetarnu politiku u svom interesu, ni vanjsku politiku, ni carinsku politiku, znači sva obilježja naše politike zapravo nisu u našem interesu a od nas u Saboru se očekuje da zemlja ima dobre rezultate. I još jedna stvar, javnost za ovu katastrofalnu ekonomsku situaciju, a objasnio sam da nam je ta ekonomska politika nametnuta izvana, birači će kriviti nas. Oni će reći vi iz Sabora ste krivi jer ste vi donijeli te odluke. Vi ste krivi jer je valutna klauzula tu. Vi ste krivi zato jer moramo ne znam primati izbjeglice ili zato jer ne znate se nositi s tom izbjegličkom krizom. A jesmo li mi krivi? Jesmo li mi saborski zastupnici ti koji smo donosili odluke koje su dovele do problema? Možda na papiru i jesmo. Možda, drage kolegice i kolege, neki od vas jesu dizali ruke za te odluke ali je pitanje jeste li vi u tim trenucima bili tek lutke na koncu ili ste uistinu izražavali svoju volju. I to je ozbiljan problem. Da li je ovo jedan MaPet show, da li smo mi ovdje lutke ili smo mi ljudi koji imaju svoje dostojanstvo, osjećaj samopoštovanja, osjećaj samopoštovanja dame i gospodo, vi ste saborski zastupnici, vi ste ti koji odlučuju o sudbini naše zemlje. Pa ne možete vi dozvoliti da netko peti ko nikada nije izašao na izbore u Hrvatskoj, za kojeg mi ni ne znamo, kojeg mi nikad nismo vidjeli da odlučuje o tome hoće li se u Hrvatskoj privatizirati državna imovine ili neće? Hoće li dobiti 20 tisuća ljudi otkaz ili neće? Hoće li se outsourcing napraviti? Hoće li se autoceste privatizirati? Hoće li se mijenjati Zakon o radu? Kako se može dogoditi da vi niste ti koji o tome odlučuju? I žao mi je što premijer Plenković ne koristi znači vrijeme u Bruxellesu da se više založi za hrvatske interese već nam dolazi ovdje samo da bi nam prenio poruku što su oni njemu tamo rekli. Ako vi gospodin Plenković u EU u Bruxellesu ne odlučujete o ničemu, ako vi samo dolazite ovdje da bi nas izvještavali, ako se vi za ništa što bi bilo u našem interesu ne možete izboriti koji je onda smisao tih odlazaka tamo? Pa onda možemo jednostavno i ukinuti Sabor i možemo dovesti ovdje namjesnika EU kao što su svojedobno pokušali u Grčkoj. Pa da, neka pošalju svog nekog, kao što ima u BIH onog visokog predstavnika i on lijepo neka ode u Banske dvore a mi dame i gospodo idemo svi kući jer u suprotnom je ovo sve farsa. Ovo je dame i gospodo farsa. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Ja bi samo molio i podsjetio bi i uvaženog kolegu Pernara i sve ostale kolegice i kolege zastupnike da se prilikom rasprave držimo točke rasprave, a aktualna je točka izvješće predsjednika Vlade RH o sastanku Europskog vijeća. Vi ste se u svojoj raspravi dotakli puno tema koje nisu predmet rasprave pa bi vas molio i kod replika i kod odgovora na repliku da se držimo teme rasprave. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Pernar, održali ste sada ovdje jedan monolog nama saborskim zastupnicima poimajući nas sve pod jedan istovjetan predznak. Ja osobno kažem da se ne slažem sa 99,9% poteza NATO-a, ali jel vi kažete da sam ja lutka na koncu? Ne slažem se ni s politikom EU, to je moje pravo kao saborskog zastupnika. I vi kažete da sam ja lutka na koncu? Šta bi vi da ja vama kažem da ste vi luskar na koncu u Moskvi? Apsolutno sve što ovdje iskazujete izgleda mi kao da dobivate mail ili kad slušate na slušalice iz Moskve direktno dobivate nalog. Ja to vama neću kazati. Bila Moskva, bio Washington, ja imam svoj stav. Prema tome, kad se obraćate ovdje saborskim zastupnicima ipak ja sam imao sreću i puno stariji sam od vas što sam sudjelovao u stvaranju države kada nismo imali ništa, nažalost određene stvari su se rastočile. Da i djelom sluganskom politikom, djelom i većim djelom klanjanjem velikim vođama. Šta nije Sabor bio demokratičan ali ne možete kazati saborskim zastupnicima, ja bar ću vam kazati meni da sam lutka na koncu. Ja smatram, premda vam to ne bi nikad kazao, da ste vi lutka na koncu Moskve. I kako ćete vi sad mene demantirati? Svaki vaš govor završio je sa ruskim interesima, s Krimom. Šta bi bilo da je prema Hrvatskoj se odnosilo druge zemlje svijete koje su tu dale potporu u Domovinskom ratu, da li bi hrvatska granica tako izgledala? Znači svak iz svog kuta gledanja a vi podcjenjujete, to je vaše pravo demokratsko i zaista ako itko govori u ovome Saboru ja sam se nagovorio u prošlom mandatu, bio sam najaktivniji a zaista nikad nisam vidio da tri za redom budu Ivan Pernar, Ivan Pernar, Ivan Pernar. Ali to dozvoljavam Poslovnik i imate na to pravo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Poštovani kolega Bulj, ja duboko cijenim to da vi imate stav i da ste se recimo, kao što se ja ne slažem s time što NATO radi, npr. i da su oni krivi za tu izbjeglički krizu itd. Međutim, vi kao zastupnik kad je izglasavanje Vlade dižete svoju ruku za tu Vladu ili protiv te Vlade, odnosno za tu slugansku politiku ili protiv nje. I vi možda osobno jeste protiv te politike ali onog trena kad ste vi podigli ruku za tu Vladu vi ste tog trena rekli ja stojim iza poteza te Vlade, a kako što vidite ovo što mi imamo to čak nije ni Vlada. Jer Vlada da bi bila Vlada morala bi vladati, a osnovni element vladanja je donošenje odluka. A koliko ja vidim nas se ovdje brifira o tome što je na sastanku u Bruxellesu odlučeno i mi od tamo ne odlučujemo ni o čemu. I onda se to što je tamo odlučeno nama kaže mi ćemo sad to provoditi. O čemu mi pričamo? Gospodine Bulj, pozivam vas da ako stvarno se ne slažete s tom politikom pokažite i u trenutku kad se glasa da se ne slažete a ne samo govoriti ja sam protiv EU, ja sam protiv NATO-a a kad se glasa onda se glasa za Vladu koja je i za EU, i svu tu kalvariju našeg naroda i za NATO pakt. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru na repliku. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, evo gospodin, odnosno kolega Miro Bulj je rekao većinu onoga što sam mislio reći. Znači vi ste jedan izvrstan propagadist, znači kad god se netko nasmije nekakvom vašem potezu vi kažete da se ljudi smiju jer ne znam da je 300 tisuća ljudi blokirano, ljudi kopaju po kontejnerima, kantama itd. Ne smijemo se tome da vi govorite da nemate priliku ovdje reći što mislite a svi vidimo da stalno govorite, da ste u svim informativnim emisijama, da svoje stavove koje iznosite o potezima američke vanjske politike, o potezima NATO-a da znaju prosječni hrvatski građani jer ste to u nekoliko navrata, u više navrata ponovili ovdje u Hrvatskom saboru. Tako da bih vas molio da ne govorite da vas netko ometa u iznošenju vaših stavova. Vi slobodno možete iznositi vaše stavove. Što se tiče Ovršnog zakona vi nikakav konkretan prijedlog niste dali, znači nikakav konkretan prijedlog niste dali. Znate samo kritizirati. Lako je kritizirati. Evo složit ću se sa kolegom Buljom kritizirat ćemo američku vanjsku politiku koja je alternativa za Hrvatsku. Vi niste nikakvu alternativu dali osim što ste branili nekakve poteze Moskve koji se ne daju braniti. Evo na primjer ovaj slučaj oko Krima. Znači ne nudite rješenja, ne nudite nikakve konstruktivne prijedloge, nemate alternativu, znate kritizirati. Ja se slažem da svaki zastupnik mora stajati iza onoga što govori i da mora stajati iz svoga glasa kada diže ruku, za to sam i premijera pitao oko ovog trgovinskog ugovora sa Kanadom kada ćemo dobiti sve informacije da bi mogli dignuti ruku. Jer ja nisam lutka na federe niti ću dignuti ruku za nešto u što ne vjerujem. Ali tražim informacije. A vi znate kritizirati, izvrsno znači koristite nekakve metode i vidim da često spominjete nacističku Njemačku. Imam osjećaj da ste puno proučavali Goebbelsa, imate nekakve tu metode koje koristite. Ali molio bih vas da budete konačno konstruktivni i osim kritika date i nekakva rješenja. Mi ćemo ih rado podržati.
Zahvaljujem kolegi Grmoji. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Uvaženi kolega Grmoja, moja replika tj. nije usmjerena protiv vas jer ja nemam ništa protiv nikog od vas koji ovdje sjedi, nego protiv načina vladanja našom zemljom. Što se tiče prijedloga mi smo vas molili da se jedina nekretnina izuzme od ovrhe. Molili smo vas da izmjenama Ovršnog zakona zabranite tajne deložacije. Molili smo vas da stavite da trošak ovrhe ne može biti od samog iznosa potraživanja. Ništa od naših molbi vi niste usvojili. I znate što će se dogoditi? Ja ću vam stvarno donijeti na papiru te prijedloge. I što će se dogoditi? Vi ćete ih odbaciti. Znači kad bih ja vjerovao da ćete vi išta od onog što ja predložim prihvatit ja bih vama ne danas nego jučer donio na stol prijedlog. Ali donijet ću vam te prijedloge gospodine Grmoja i vidjet ćete kada bude bilo glasanje kako ćete jedan po jedan glasat protiv toga. Pitali ste koja je alternativa ovoj sluganskoj politici EU i NATO-u. Alternativa je suverena politika, samostalna politika gdje država provodi politiku u svom interesu. Znači, monetarnu politiku kakvu nama odgovara bez valutne klauzule, onda poreznu politiku gdje ako mi ne možemo se zaštititi od uvoza mi moramo uspostavit carine. Vi kažete ne, EU ne dozvoljava carine. Ako moramo izaći iz EU i NATO-a to je to onda. To je alternativa. Ali vi ćete reći ne, to ne može biti alternativa. O.k. Znači, vi prihvaćate i EU i NATO pod svaku cijenu i to je ključ cijele priče. Znači, mi smo kao strateški cilj definirali ne bolji život za naše građane, nego ulazak u EU i NATO kao da je to cilj samom sebi. I onda smo sve ostale interese podredili tome i zbog toga se danas nalazimo u situaciji kojoj se nalazimo. Hvala.
Zahvaljujem se na odgovoru na repliku. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega gospodin Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Pernar, konstantno nazivate ovu hrvatsku Vladu koja je tek zasjela da je ona sluganska i da služi i europskoj, pa i američkoj politici, a bez ijednoga utemeljenja. Ne znam čijoj bi politici trebala služiti? Vjerojatno ruskoj po vama. Po vašim svim navodima vama se jako sviđa Putinov nakan da što više Ukrajinu pokori i da što više ju porobi. Jednako to hvalite kao da je to oduvijek teritorij Rusije i da je to sasvim normalno. Govorite o tome, a ne znate da je Ukrajina prva država koja je Hrvatsku priznala i koja je u '91. godini 11. prosinca jasno rekla da hrvatskoj samostalnoj suverenoj neovisnoj. To niste spomenuli do sada i brine me to što ovakvim proruskim nastojanjima želite nametnuti i hrvatskoj Vladi da ona bude ta koja će bit slugan Putinovim nakanama, ali i odobravate kao što vidim da je dobro učinio što je aneksirao Krim i što je poslao svoje specijalce da i dalje ratuju kao i svoje tenkove. Jednako to uspoređujem sa početkom Domovinskog rata. Vaše nastojanje da opravdate ono što se dogodilo u Ukrajini je jednako tome kao što bi opravdali vjerojatno i srpske dragovoljce i JNA koji su rušili Hrvatsku. Za nas je to jednaki odnos snaga i u Ukrajini spram Rusije kao što je bio Hrvatske spram Srbije, Crne Gore i ostalog.
Zahvaljujem na replici uvaženom kolegi Đakiću. Odgovor na repliku gospodin Pernar. Izvolite.
Gospodine Đakić, vidim da vam je puno stalo do Ukrajinaca. Ali ima jedan narod do kojemu gotovo nikome u ovom Visokom domu nije stalo, a to su Palestinci koji su 1948. etnički očišćeni njih 750000. Lišeni su svih svojih prava. Oduzeta im je zemlja i kuće i usprkos Rezoluciji UN-a 194. nikada im nije omogućeno pravo na povratak. Međutim što? Amerika je otpisala Palestince i zato vas za Palestince nije briga. A za Ukrajince se tobože borite ne zato jer vam je stalo do Ukrajinaca, nego samo zato jer to izvlačite kao jedan primjer s kojim se demonizira ruska Vlada, a ne govori se o tome da Amerika zemlja koja nije prestala ratovati od svog uspostavljanja, da je to zemlja koja ne zna za mir i da je samo pitanje trenutka kada će se neka druga država na svijetu naći pod udarom američkih bombi. I vi sad predstavljate kao da je Rusija kriva za ne zna ratove u Gvatemali ili ne znam Panami ili bombardiranje u Jemu ili itd. Ali činjenica je da od Vijetnama do Latinske Amerike svi ti krvavi režimi od talibana do Sadama Huseina svi su oni imali američku podršku i svugdje je tamo Amerika ostavila svoj krvavi trag. Gospodine Đakić ja vidim da se vi smijete i ja znam da je vama to možda smiješno ali gospodine Đakić vaše neznanje o povijesti nije nimalo smiješno. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru na repliku. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Pernaru meni je stvarno žao što vi ovdje u sabornici pokušavate stalno nametnuti tezu da protiv vas postoji zavjera, pogotovo s ove strane sabornice. Ja vas uvjeravam da ja osobno, a ni itko od kolega s ove strane nema ništa protiv vas. Ali se isto tako ne možemo složiti sa vašim istupima i raspravama koje konstantno nisu u cilju onoga o čemu trebate raspravljati. Dakle, vi ne raspravljate o temi, o dnevnom redu nego raspravljate o onome što nije u dnevnom redu. Mi svi ovdje trebamo poštivati Poslovnik. Vi ga ne poštujete. To je ono s čim se mi ne slažemo. Dakle, ja smatram da svi u ovoj sabornici moramo se držati određenog reda, a to je Poslovnik. Isto tako žao mi je što vrijeđate institucije ove države i vrijednosti ove države. Rekli ste upravo maločas da ne postoji suverenitet Hrvatske. Ja vas podsjećam da su za taj suverenitet poginuli mnogi hrvatski sinovi i nemate pravo na takav način rušiti dignitet Hrvatske države. Postoji odgovornost svih nas za izgovorenu riječ. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Jelkovac na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar, izvolite.
Da, oni su poginuli za suverenitet koji je određena stranka na jedan elegantan način prokockala. A kako ga je prokockala? Tako da je Šeks vaš kolega promijenio Ustav na način da udruživanje sa drugim državama nije dovoljna natpolovična većina od svih naših građana već samo većina od onih koji izađu na referendum. Tako da smo mi izgubili taj suverenitet voljom manjine građana naše zemlje, a tobože ste vi štitili interese većine. Međutim, dotaknuli ste se nečeg jako zanimljivog, a rekli ste gospodine Pernar vi skrećete s teme. Profesor Noam Chomsky svjetski poznati filozof on kaže da osnovna tehnika manipulacije propagande je sljedeća, a to jest nije bitno koliko rasprava ide u širinu nego je bitno da se kontrolira tema rasprave. Cilj je stavljati teme koje zapravo nisu ključne i presudne za našu zemlju i onda se o njima može raspravljati do sudnjeg dana. To vam je kao da sad mi se nađemo u Big brotheru i pričamo o tome koja je piva bolja Karlovačka ili Ožujska. I mi sad možemo, imamo slobodu dva dana raspravljati o toj temi. Ali o ključnim temama kao pitanje valutne klauzule toga zašto država koja ima vlast nad stvaranjem novca ne može se izravno financirati od središnje banke već ovisi o novcu privatnih banaka za financiranje o toj temi nema rasprave, ona naprosto ne može doći na dnevni red. I uvijek je odgovor to nije tema dnevnog reda. Ja spomenem tajne deložacije vi ćete reći to nije tema dnevnog reda. Spominjem problem kopanja po smeću vi ćete reći nije tema dnevnog reda. Kolega Bunjac kaže 200 tisuća ljudi je izašlo iz naše zemlje to nije tema dnevnog reda. Pa o čemu mi onda ovdje pričamo? O kojim temama mi onda ovdje govorimo? Da li se ljudi kod nas više boje Hanžekovića ili ruske prijetnje gospođo? Nemojte mazati ljudima oči. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na odgovoru na repliku. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Žarko Tušek, izvolite.
Poštovani kolega Pernar razmišljao sam da li da vam repliciram ili ne jer to znači još barem dvije minute nastavka ove vaše demagogije koju ste vrlo lijepo u kontinuitetu je prodajete već nekoliko dana i vidim da to nažalost mediji dosta ozbiljno, preozbiljno prate. Jedan poznati francuski filozof vam je rekao da što čovjek manje zna to mu se njegovo znanje čini još većim. Ja ne znam koliko vi znate ali se stavljate u preapsolutnu kategoriju. I stvara se dojam, ja to ne bih htio reći da vi tako mislite, ali da uistinu podcjenjujete ove ovdje ljude, njihove političke osobnosti i stavove političke, ono što su u svojem životu kroz svoje profesije, kroz politički rad radili i stvarali i kao da oni ništa nisu radili i stvarali, a kao da ste vi u svojih 20 i nešto godina napravili apsolutno sve i naučili apsolutno sve. To je dojam koji imam ja i koji ima ovdje većina ljudi i to je možda i uzrok ovih nervoznih reakcija i podsmijeha, a vidim da na te reakcije vi reagirate sa još više nervoze. Ja bih spustio tenzije i ja vam bih kao čovjek savjetovao ako ikako možete da nastavite komunicirati i debatirati ali sa puno manje podcjenjivanja ljudi ovdje i sa puno manje važnosti davanja sebi svojem znanju, svojem radu i svojim životnim spoznajama jer jednostavno tokom svojih godina niste mogli biti na toj razini na kojoj se postavljate. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Tušeku na replici. Odgovor na repliku, uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Gospodine Tušek ja nisam ovdje najobrazovanija osoba, moje obrazovanje je skromno, ja sam po struci medicinski tehničar. Ja nisam ovdje najpametnija osoba, ovdje ima sigurno pametnijih ljudi od mene ali ja govorim ono što svi vide osim vas. Znači, u onoj bajci odnosno priči carevo novo ruho ha malo dijete kaže car je gol, a svi govore kako car ima sjajno odijelo i kako mu ono dobro stoji. Meni se čini da kod ovih rasprava vi mene svi uvjeravate da je Hrvatskoj super, da je sve na mjestu, da mi imamo korist od EU i NATO-a. Maltene kao da smo ušli u obećanu zemlju, a ne u tamnicu i talionicu naroda. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Pernaru na odgovoru na repliku. Krećemo dalje s raspravom. Nastavljamo, za raspravu pojedinačnu po ovoj temi se javio uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. O ovoj temi, ovo je iscrpna tema i o njoj bi se moglo pričati satima. I meni je žao što se o pitanju suvereniteta naše zemlje odnosno našeg odnosa sa Bruxellesom uopće ne raspravlja. Meni je zbog toga žao. Žao mi je zbog toga što se na naše članstvo u EU i NATO-u gleda kao na svetu kravu koja je nedodirljiva bez obzira na to da li EU provodi interese naše zemlje ili radi na našu štetu, bez obzira da li mi od djelovanja NATO Pakta po svijetu imamo korist ili samo štetu. Koje su to korisne stvari od EU da bismo mi svi slijepo trebali slušati njene upute i direktive koje nam dolaze, kako se ono kaže po hitnoj proceduri, jednostavno nam dolaze ko enciklopedije zakona koje mi ni ne stignemo čitati, koji se samo izglasavaju jer je to iz EU. Znači ako uvažene kolegice i kolege predlože neki zakon, mi ćemo čitati, on će ići u raspravu i o njemu će se glasati. Međutim kada nam dolaze neki zakoni iz EU mi bez malte ne bez objektivne rasprave, bez da je uopće neko analizirao to jednostavno se cijeli dugački nizovi zakona izglasavaju ko kako bi to rekao, ko mandarine u Metkoviću kada se bacaju u kašete, jednostavno se to onda servira našoj javnosti. Htio bi reći da takav odnos prema našoj zemlji kakav ima EU gdje se odnose prema nama kao prema svojim slugama koje moraju vršiti njihovu volju da taj odnos nije ravnopravan, a nama se govorilo kada smo ulazili u EU da ćemo mi tamo suodlučivati. Ali kada sam slušao izlaganje gospodina Plenkovića, ja nisam primijetio da je on o ičemu tamo u Bruxellesu suodlučivao. Meni se čini da je gospodin Plenković u Bruxellesu bio samo brifiran i da mu je rečeno radit će se to, to i to i to je to. I koji je onda smisao tog brifiranja, ako evo iskreno pitajte sami sebi kao zastupnici? Zašto smo mi danas slušali gospodina Plenkovića? O čemu smo mi odlučivali? O ničemu. O čemu je on odlučivao? O ničemu. Da li je javnost o ičemu odlučivala, dal se javnost pitalo što ona misli o tome što je iz Bruxellesa koje su nam direktive došle? Nije. Znači nebitno je mišljenje javnosti, nebitno je mišljenje zastupnika, nebitno je čak i mišljenje premijera. I onda vi meni kažete ljudi su prolijevali krv za suverenitet. Jesu, ali jesu li oni prolili krv za ovo što sada imamo ili za nešto drugo? Da li su oni prolili krv za to kao branitelj Mirko Dukić dame i gospodo, kojeg ste na dan kada se Vlada izglasavala na silu deložirali po direktive ilegalne RBA zadruge gospođo. Jeli gospodin Dukić išao u rat zato da bi ilegalna RBA Zadruga iz druge zemlje njega izbacila na ulicu ili gospodin Sočan? Gospodin Sočan živi kraj Ivanić Grada, isto je bio hrvatski branitelj i on bi bio deložiran da nije bilo nas kolega iz Živog zida. A ima takvih primjera puno branitelja koje upravo te banke iz te EU su dovele do suicida. I nikada nemojte zaboraviti branitelje u Kaštelima koji je počinio suicid zbog švicarskog franka. Znači što se događa? Ono borba koju smo dobili u ratu, rat koji smo dobili u ratu smo izgubili u miru bez borbe. Predali smo se bez ispaljenog metka. Draga gospodo iz HDZ-a nešto ću vam reći, ja sam skromnog obrazovanja, ja sam medicinska sestra, ja sam u Njemačkoj radio u staračkom domu, ja sam te stare Nijemce ja sam njih čistio i prao na krevetu koji su nepokretni. I rekao mi je jedan stari Nijemac koji je bio vojnik Wehrmachta, „zwei male haben wir versucht, haben nicht ges haft, dritte mal schaffen wir onhe kugel“. Kaže, dva puta smo pokušali zavladati Europom, nismo uspjeli, treći put uspjeli smo bez metka. Drage dame i gospodo, bojim se da na isti način na koji je Bosna šaptom pala, da je i naša zemlja šaptom pala i da je to razlog zašto se nalazimo u ovoj stravičnoj ekonomskoj krizi, zašto ljudi moraju bježati iz naše zemlje. A pitanje se postavlja, što je u Bruxelles, koju je mjeru Bruxelles nama dao da zaustavi bijeg ljudi iz naše zemlje, koju je mjeru Bruxelles nama predložio i preporučio? Nijednu. Bruxelles to uopće ne zanima. Koju mjeru je Bruxelles predložio da se zaustavi kopanje po smeću? Niti jednu. Znači Bruxelles uopće ne zanima egzistencija i život naših građana. Njih samo zanima koje firme ćete privatizirati, koliko ćete smanjiti plaće, hoćete li ukinuti Zakon o radu, hoćete li ukinuti valutnu klauzulu, znači sve što njih zanima je zapravo da se provodi politika koja je protiv vlastitih građana. I sramota je za stranku koja je državotvorna, barem bila u početku jer HDZ je stvorio odnosno imao veliku ulogu u stvaranju samostalne države. Međutim tu istu ulogu koju su imali oni su na kraju preokrenuli naopačke. Znači oni su se borili protiv kolega s moje desne strane i optuživali su SDP da je to ta partija, oni su trgovali našim suverenitetom, novac je išao u Beograd itd. A što ste vi napravili kada ste došli na vlast? Pogledajte svu količinu novca koja je išla u Beograd i pogledajte svu količinu novca koja ide MMF i koja ide Bruxellesu i koja ide u Berlin. Pogledajte koliko strane banke izvlače na godišnjoj razini novca iz naše zemlje, a koliko je novca Jugoslaviji išlo u Beograd. Ekonomsko iskorištavanje koje je bilo u Jugoslaviji od strane Srbiji spram naše zemlje je bio kikiriki, mačji kašalj u usporedbi sa ekonomskim iskorištavanjem kojeg grade strane kreditne institucije iz EU protiv naše zemlje. I sve ono što ste predbacivali kolegama iz SDP-a napravili ste ne isto nego sto puta gore. A građani koje ste doveli do ruba ponora to i vide. Ekstremno siromaštvo je pojava za koju mi u Hrvatskoj u socijalizmu nismo znali. Danas golemi broj stanovnika živi u ekstremnom siromaštvu. I onda još pri tome, umjesto da se pokrijete ušima i da kažete napravili smo pogrešku, ispraviti ćemo, kažemo ne, nastaviti ćemo s tom politikom a ti Pernar koji o tome govoriš ti si neznalica, šta ti tu pričaš itd.. Ti si ne znam ruski špijun, ti si plaćenik, ovo ono. Mi smo se doveli u situaciju da tko god kaže istinu njega se etiketira. Ajmo početi od pretpostavke da sam ja agent Moskve koja je neistinita, ali 'ajmo početi od te pretpostavke. Čiji ste onda vi agent gospodo iz HDZ-a. Drage dame i gospodo, žalosno je što mi tek sada 2016. raspravljamo o ovoj temi. Žalosno je što naš narod nije bio upućen u stvarnost koja ga čeka. Je li se itko od vas sjeća reklame kada smo pristupali EU? Pa to je bila, ako to nije bila propaganda Gebelsova što onda jest? Uvjeravali su ljude da će živjeti bolje a prva stvar koja se napravila kada smo ušli u EU je bilo poskupljenje svega i svačega, dizanje PDV-a, privatizacija, bijeg ljudi iz zemlje. Koja je bila pozitivna stvar koju smo mi dobili od EU? I opet ponavljam, stalno se vrtjela teza da će nam se otvoriti tržište od pola milijuna ljudi, tj. pola milijarde ljudi, 500 milijuna. A mi sad smo, kaže EU, vi nemate pravo ni svoje vlastito tržište zaštititi od naših proizvoda. A kakve šanse ima naš seljak u usporedbi sa njemačkim seljakom? Nikakve. Tečajna politika koju vodite od '94. godine je takva da je kuna precijenjena u odnosu na euro. I da po defoltu hrvatski seljak, njegov proizvod je skuplji od proizvoda njemačkog seljaka. PDV u Njemačkoj je manji a poticaji su valjda pet puta veći. I onda vi dovedene hrvatskog seljaka i njemačkog i kažete e sada se vi borite u onoj kako vi to kažete od onog svjetskog, trgovinskog, kako se to kaže WTO, Svjetska trgovinska organizacija, oni to zovu e sada idemo uživat u slobodnoj trgovini. Kakve šanse u toj slobodnoj trgovini imaju naši seljaci? I onda ne samo da upropastite seljake s te strane nego onda još i onu nekolicinu seljaka koji su izvozili u Rusiju, koji su mogli recimo mandarine tamo prodavati e kaže uvesti ćemo sankcije Rusiji [[Upadica: Vrijeme kolega.]] I šta onda? I onda kada seljaci propadnu, kada ih deložira onda ćete si reći, sami ste si krivi i vi iz Živog zida niste nikom pomogli. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Za repliku se javio uvaženi kolega Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Pernar, znači u ovom prošlom istupu sam vas kritizirao ali pohvaliti ću jednu stvar koja je iz ovih vaših rasprava, koje često nemaju nekakvog velikog smisla, gdje vi pokušavate predstaviti da se u biti o nekim temama ne smije govoriti i da je zabranjeno, nije zabranjeno govoriti o određenim temama nego o određenim temama, nego o određenim temama treba govoriti kada je to tema. Na primjer tema tajnih deložacija je bila tema dok smo raspravljali o Ovršnom zakonu. I tada ste trebali govoriti o toj temi. Govorite da je tema HNB-a zabranjena tema, nije zabranjena tema jer ćemo uskoro imati točku, znači koju je MOST predložio ulaska revizije u HNB. Znači nema zabranjenih tema ali o temama treba govoriti u vrijeme kada je ta tema na stolu. A ono zbog čega bih vas pohvalio to je činjenica da ipak ove vaše rasprave imaju jedan pozitivan učinak na nas kao saborske zastupnike. Ja sam razmišljao dok ste vi govorili, rekli ste da trebamo sebi posvijestiti znači dostojanstvo saborskih zastupnika i činjenicu da odlučujemo o jako bitnim stvarima. I to je jako važno ali toga smo mi već svjesni, mnogi od nas, ja vjerujem. I još vas jednom podsjećam znači da većina ljudi ovdje kada bude dizalo ruke će dizati zato što se informiralo, ja se nadam da će tako biti i da će onda dizati ruke. A što se tiče hrvatske vanjske politike nju treba promatrati unutar kompleksnih odnosa, znači činjenice kako Hrvatska kao mala zemlja može braniti svoje interese. Još vam jednom kažem niste ponudili nikakve alternative ali s vama se slažem da Hrvatska u okviru mogućnosti kao mala zemlja i mala članica EU treba učiniti sve da štiti svoje nacionalne interese. Ja sam uvjeren ako ništa da će ove rasprave utjecati i na premijera i na sve saborske zastupnike da dobro razmišljamo o tome kada donosimo nekakavu odluku je li ta odluka u korist naših građana i u korist nacionalnih interesa. Evo što se toga tiče tu bih vas pohvalio [[Upadica: Hvala.]] A što se tiče ovoga da se konstantno predstavljate kao žrtva i da vam netko ne dopušta govoriti nije istina, samo trebate o određenoj temi [[Upadica: Vrijeme.]] govoriti kada je ta tema na stolu. Hvala.
Hvala uvaženom kolegi Grmoji. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Gospodine Grmoja, istina jest kada će se raspravljati o Izmjenama zakona o HNB-u da će se dozvoliti državnoj reviziji da unutra uđe. Međutim, ključno pitanje koje mi imamo nije to da li, kako HNB nabavlja wc papir i da li guverner Vujčić troši službenu karticu za privatne potrebe ni da li je on bio na skijanju u vrijeme dok je navodno radio nego je ključno pitanje kakva je monetarna politika kakvu HNB provodi. Jer razlog zašto mi propadamo kao društvo nije u tome što guverner Vujčić troši 30 tisuća kuna manje ili više na kartici i da li njegov službeni vozač njega vozi za privatne potrebe itd., već pogrešna monetarna politika. A vaš predsjednik stranke Božo Petrov jer rekao nema govora o promjeni monetarne politike. Jer su njega novinari pitali, O.K, vi pričate o reformama, govorite o Izmjeni zakona o HNB-u hoće li biti kakve reforme monetarne politike? Ne kaže on, niti slučajno. I meni se čini da se ovdje često mijenja forma neka, kao navodno se nešto reformira a u suštini dan nakon što se taj zakon donese za sve će biti zapravo isto. Jedini koji će zapravo imat ikakve veze sa tom izmjenom Zakona o državnoj reviziji je u tome da će sad ovi u HNB-u živjet u strahu, a državna revizija imat više posla. Jedino te dvije grupe ljudi su grupe na koje će ta reforma utjecat. Na nikog drugog dame i gospodo. Blokirani će ostat blokirani, oni koji imaju kredite u valutnoj klauzuli će ostat s tim kreditima, oni koje muči ovaj katastrofalan tečaj i dalje će propadati i u biti se ništa ne mijenja reforme bez reformi. Hvala.
Hvala na odgovoru na repliku. Slijedeći se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Pernar, znači u vrijeme najveće proeuropske politike doktora Ive Sanadera tada sam bio, to se može lako provjeriti na lokalnoj razini protiv toga, čak mi je zabranjeno sudjelovanje i u Sinjskoj alci kao alkarskom momku. To je jedna prizemna razina baš zbog te sluganske … politike koja se podvila dok se uključivalo i … a vi ste tada bili slijednik mladi, relativno mlad proeuropske politike doktora Ive Sanadera. Ja to vama ne uzimam za krimen, ali vam ne dajem ni za pravo da vi nama znači namećete i podrugljivo svaki put govorite vi saborski zastupnici. Dapače u svom kratkom mandatu 5 mjeseci, ja nisam iz inkubatora, ja nisam predviđen ja sam čovjek sa sela u okolici Sinja, otac mi je bio transportni radnik, majka domaćica, ne kao što ste vi nabrajali. Nisam predviđen ni u jednom inkubatoru, slučajno sam postao saborski zastupnik zahvaljujući ujedno i svojim kolegama iz MOST-a. Ne vidim niti jedan vaš prijedlog koji ja neću podržati kada date u pisanom obliku. Evo ja vam sad obećavam, gledat ćete točno točkicu vi ga predložite. Razumijete? I monetarna politika i banke i tele operateri sve je to činjenica opljačkano bespravno i dozvoljene su političke elite, slažem se s vama i lijeve i desne i centralne. Ali je činjenica da u ovome trenutku trebaju prijedlozi, dajte prijedloge o kojima govorite, mi ćemo pokušati skupa ispraviti ili dođite vi kod nas u klub ili u SDP, ili ne znam gdje, ili u HDZ pa zajedno pokušajmo ako možemo, ako ne možemo onda nema smisla da ovdje sjedimo. A narod nas gleda i uvažava stavove i vaše i moje, nekom manje, nekom više ali je činjenica da u vrlo kratkom mandatu 6 mjeseci da nije bilo politike MOST-a vi još ne bi imali priliku biti saborski zastupnik zbog isključivo nacionalne zaštite nacionalnih interesa. I dobro to zapamtite, ne zbog toga da se uzdižemo nego je to činjenica. Da nismo bili preslagivači a s vama su na listi bili preslagivači ti koji nisu štitili nacionalne interese. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju. Odgovor na repliku kolega Pernar. Izvolite.
Gospodine Bulj moja je želja biti konstruktivan faktor u ovom Saboru. I ako ste vi kolege iz MOST-a stvarno iskrena srca otvoreni za to da se jedina nekretnina zaštiti od ovrhe, i da se zaustave tajne deložacije, da se ukine valutna klauzula, da se mijenja monetarna politika ili barem bilo koje od tih tema ja sam spreman sad poslije ove sjednice ići sa vama, sjesti za stol i dati konkretan prijedlog. Istog trena, znači nema govora sa moje strane o tome da ja ne znam vas napadam da bi vas napadao. Ja samo hoću ukazati da postoje određeni društveni problemi i da oni koji trenutno vladaju u Saboru, a to se zna, to je HDZ i MOST zapravo ne djeluju sa ciljem da se ti problemi riješe a trebali bi djelovati. Jer obje stranke „imaju hrvatski predznak“, a nažalost vidimo da čine nedovoljno, odnosno da se sluganski odnose ko Ivo Sanader kojem su klicali da je on europski prijatelj. Pa sjećam se onog propagandnog spota ti prijatelj, europski prijatelj Ive Sanadera gdje su hvalili Ivu Sanadera, on je dobar čovjek, Ivo Sanader je najbolji izbor za Hrvatsku, Ivo Sanader je moj dobar prijatelj itd. I na isti način na koji su se ti europski prijatelji tepali Ivi Sanaderu. Imam osjećaj da mi danas tepamo Van Rompuyu i ne znam Obami itd. Znači oni su se ulizivali ulizicama, a mi činimo isto to a od te politike ulizivačke, jer naša politika jest ulizivačka nemojmo se zavaravati, naš narod nema nikakve koristi, ima samo poniženje i patnju da ga vlastita policija tjera iz njegovog doma. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru na repliku kolegi Pernaru. Slijedeći za repliku se javio uvaženi kolega Šipić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo nisam imao namjeru replicirati ali s obzirom da me možda kolega Pernar prvi put vidi, jednostavno nisam mogao izdržati da ne kažem iako smo svi polako umorni, neki malo više jer su otišli očito, kolege iz oporbe su otišle, oni su već davno se umorili. Dakle normalno je gospodine Pernar da … [[Upadica se ne čuje.]] dakle, gospodine Pernar u ovom domu je normalno da se kaže ono što misliš i to je zaista smo se svi skupa borili za to. Ali postoji jedno ali kod tog djela a to je da svom poslu pristupamo savjesno, istinito i odgovorno. Vaši nastupi u ovom domu svih ovih dana su postavljeni tako da sve što izgovarate nažalost ili nekim na sreću je ja bi to rekao ovako a mnogi će se i složiti enciklopedija krivo postavljenih teza i prijedloga. Toliko nepoštivanja prema kolegama, toliko neznanja, čistog populizma odavno nije viđeno u Hrvatskom državnom saboru. Vi mene prvi put vidite, s kojim pravom što je rekao kolega Bulj možete sve staviti u istu vreću i sve nas skupa nazvati kako ste nas nazvali? Dakle, mi smo birani kao i hrvatska Vlada od hrvatskog naroda. Dakle, velikom većinom gospodine Pernar kao i vas. Vas je birao jedan dio hrvatskog naroda i to priznajem. Ali ne možete ovako, na ovakav način od sebe raditi žrtvu. Gledao sam vas neki dan u Otvorenom. Vi kažete da vam je najveći gušt sa kolegom iz SDP-a koji nije tu, najveći gušt i najveća slast tuči po HDZ-u i još ono kad savjesno [[Upadica Brkić: Vrijeme.]] pazite ovo, ispričavam se da završim. Još kaže da je najveći gušt kad savjesno kršite Poslovnik Hrvatskog sabora što je za vas i za sve skupa nas vrlo neprihvatljivo. Potrebni su argumenti, potrebne su kvalitetne rasprave, a ovo što vi radite je pokušaj medijski da izdignete se iznad sviju nas i iznad što je još poražavajuće iznad ove institucije.
Hvala lijepo kolega Šipiću. Odgovor na repliku uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Uvaženi kolega zastupniče, da HDZ hrvatskom narodu nije napravio to što je napravio, da HDZ nije isisavao novac iz državnih poduzeća, pa onda putem tog prljavog novca dobivao izbore, da vaš bivši predsjednik stranke nije bio u zatvoru, a ovaj tu kojeg ste sad smijenili nije u zatvoru i na sudu isključivo zato jer vas drži ucijenjene jer sve zna budući je vodio policiju i tajne službe meni ne bi bio gušt vas potkopavati. Ali kada uzmete u obzir to što ste vi napravili od naše zemlje, vi gospodo iz HDZ-a, da vi gospodo iz HDZ-a što ste napravili. Vjerujte mi da mi je slast da vam vratim barem jedan posto ili 0,001% onoga što ste vi napravili hrvatskom narodu kako u RH tako i u susjednoj BiH. Hvala.
Hvala lijepo na odgovoru na repliku. Sljedeći se za raspravu, odnosno za završnu riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida javio uvaženi kolega gospodin Pernar. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Htio bih reći da mi je velika radost što imam priliku govoriti ovdje, jer mogu govorit o stvarima o kojima se prije u Hrvatskom saboru nije moglo pričati. I ne samo da nije moglo, nego javnost uopće nije ni razmišljala o tim pitanjima. Danas razmišlja i danas se o stvarima o kojima smo mi raspravljali, danas i sutra će ljudi u svojim domovima razgovarati i pitat će jedni druge je li ova politika koja se trenutno vodi u našem interesu ili nije. Da li ako se ona nastavi ćemo mi ostati bez imovine i svi morat napustit zemlju ili ćemo u njoj ostati? Moja iskrena želja nije vas napadati do sudnjeg dana gospodo iz HDZ-a i MOST-a. Moja je želja da danas ili sutra sjednemo zajedno za stol i kažemo hajmo promijenit Ovršni zakon u suštinskom smislu. Hajmo Zakon o HNB-u promijenit u suštinskom smislu. Znači, ja sam rekao gospodo draga kada sam bio kod predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović sljedeće riječi. Pitali su me novinari jeste li odlučili kome ćete dati potpise. Ja sam rekao kada bi gospodin Plenković htio promijenit kurs hrvatske politike i bit vođa i državnik, a ne glasnogovornik Bruxellesa da je sada ovdje pored mene ja bih mu dao svoj potpis. Znači, ja vama bez obzira na sve što ste napravili u našoj državi ja vam sve opraštam i ništa vam ne zamjeram ako ste spremni okrenuti novu stranicu u hrvatskoj povijesti. Na isti način na koji ste vi abolirali udbaše i kosovce devedesete jer ste skupa s njima stvarali državu na isti način ja sam spreman abolirati sve vas od sve krivnje za svu pljačku i sav kriminal pod samo jednom pretpostavkom a to je da se s tom politikom prestane i da se počne vodit politika u interesu naše države. Znači ja nisam zlopamtilo, nisam osvetoljubiv čovjek, nemam ništa protiv nikog od vas osobno. Znači, ovdje se ne radi o nekom mojem osobnom animozitetu ili želji da ja ne znam budem klaun i vas zabavljam. Jer u biti ova uloga koju ja imam je vrlo nezahvalna i ja bih radije volio da ju ja nemam i da je politika naše zemlje drukčija i da ja nikad nisam morao ići u politiku. Ali na žalost svojim djelovanjem vi ste me prisilili da politički djelujem. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Za repliku se javio uvaženi kolega Lacković. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Dakle, čuli smo salve kritika na rad gospodina Pernara, a onda ja imam potrebu iako mu nisam odvjetnik da pohvalim njegov rad. Dakle, mi se moramo u Hrvatskom saboru prihvatiti činjenicu da će postojati ljudi koji će diskutirati, debatirati na drugi način. Vi odnosno svi mi zajedno ne moramo i ne trebamo njega ukalupit u naš način razmišljanja, a kada ga pokušavamo natjerati da on ne iznosi svoje stavove ili da ih ne iznosi na način na koji ih iznosi onda mu samo dajemo, odnosno dajemo svi zajedno i dajete vi priliku da ih on samo još jedanput ponovi i obrazloži. Tražeći od gospodina Pernara da daje i konstruktivne prijedloge nije umjesno, jer on govori o pitanjima koje nemaju trenutno odgovora u Hrvatskoj i upravo zbog toga je dobro da se ta pitanja čuju. Ti problemi o kojima on progovara rješavat će se jednog dana. On je na tragu da želi veći suverenitet za Republiku Hrvatsku, svi mi znamo da ga jednim dijelom gubimo ulaskom u članstvo EU i NATO savez. Ali sve su to činjenice koje bi mi kao ozbiljni ljudi trebali shvatiti i pustiti gospodina Pernara zaista da razmišlja svojom glavom i da kaže a ne da smatramo da on nas provocira. Ja osobno smatram da nas ne provocira i ja ću ponovno reći neće proći dugo vremena kada će njegovi prijedlozi dobiti prostora u zakonskim rješenjima. Hvala.
Zahvaljujem na replici uvaženom kolegi Lackoviću. Odgovor na repliku kolega Pernar. Izvolite.
Želim se zahvaliti gospodinu Lackoviću na tome što je bio iskren i što nije prema meni postupio kao prema političkom neprijatelju već je jednostavno iskrenim razmišljanjem izrazio svoje mišljenje. Ono što hoću reći je da postoji razlika između načina na koji se Amerika odnosi prema drugim zemljama i Rusija. Predsjednik Putin, predsjednik Ruske Federacije je rekao sljedeće riječi: „Mi smo nekada zemlje istočne Europe držali u vazalnom odnosu i prisiljavali smo ih silom da nam služe. I mi smo vidjeli da je ta politika gdje nema partnerstva nego vazalstvo i sluganstvo pogrešna i da ona nema budućnosti. Međutim, Rusija je iz tih tranzicijskih vremena naučila povijesnu lekciju da zemlje imaju pravo na slobodu i suverenitet.“ A za razliku od Rusije koja ne vodi više takvu politiku da drži zemlje u ropskom i vazalnom položaju Amerika i EU nažalost imaju potrebu odnosno nastavljaju s provođenjem takve politike. A naše vlade kao da se jedna za drugom više ulizuju koja će im više služiti. I što se više prostituira znači ti političari kao npr. ministri financija neki bivši koji su sada i u novoj Vladi onda im MMF u zauzvrat što su provodili njihovu politiku, a sigurno ta politika nije bila u našem interesu im daje visoko plaćena mjesta u Washingtonu. A onda nam dolazi premijer iz Bruxellesa i onda te iste ljude koji su već jednom izdali Hrvatsku reciklira i vraća nazad iz MMF-a i Washingtona ovdje da nam opet vode politiku. Smatram da je takva politika pogrešna i za svaku osudu. A i na vama kolege iz HDZ-a je da se pitate koji je dugoročni smjer i budućnost naše zemlje ako se ona nastavi. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Pernaru na odgovoru na repliku. I završna riječ u ime predlagatelja predsjednik Hrvatske vlade gospodin Andrej Plenković, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Brkić, uvažene kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Prije svega hvala vam na vašim raspravama, na razmišljanjima, mislim da smo očito dobro pogodili da ovakve rasprave na plenarnoj sjednici su potrebne i korisne u Hrvatskom saboru i dobro je da o temama o kojima se raspravlja u institucijama EU i hrvatska javnost bude upoznata. Ovu praksu ćemo nastaviti. Vjerujem da će u ovoj raspravi kada dođe sjednica Europskog vijeća u prosincu možda i veći broj zastupnika nastojati dati svoj stav i u njoj izraziti svoje mišljenje. Što se tiče nekoliko aspekata koji mi se čine bitnim za zaključnu raspravu. Prvo je stavovi Hrvatske. Dakle, kolega Klisović vi ste dugi niz godina bili u diplomaciji kao i ja i imate jedno određeno znanje i uvid kako izgledaju rasprave u vijeću i one koje su otvorene i one koje su zatvorene. Mislim da dovoljno znate o tome. Kada je riječ o stavovima Hrvatske, prvo o migracijama. Vrlo jasni i čvrsti stavovi i Hrvatske i Hrvatske vlade. Broj jedan riješiti problem na izvorištu. To je prvi i osnovni stav, a to znači štititi vanjske granice EU, sve ono što participiraju već pripadnici Ministarstva unutarnjih poslova bilo da je riječ o Grčkoj, bilo da je riječ o Bugarskoj, Makedoniji. Konkretan doprinos tome da problem bude što dalje od našeg teritorija i što dalje od naših granica, a da bude dio cjelovite politike EU. Drugo je dogovori i poštovanje dogovora sa Turskom koja je presudna na ovoj ruti koja je lani nas dok ste vi bili dijelom na vlasti svojom propusnošću u smislu izlaska ljudi iz Turske dovela u situaciju da je preko 700 tisuća ljudi prošlo kroz Hrvatsku. Kako su oni prošli? Jesu li dobro prošli na početku? Je li vaša Vlada dobro reagirala kada je nakon samo nekoliko dana blokirala granicu za gospodarski tranzit između Hrvatske i Srbije? Nisam siguran. Da li je bilo nekih dramatičnih problema? To je drugo pitanje. Ono kako ćemo mi urediti kontrolu naše granice je da će MUP koji je već u ovom trenutku podigao pripravnost, gdje se na puno detaljniji i angažiraniji način predstavnici niza policijskih uprava već sada su pozicionirani da kontroliraju zelenu granicu, da nemamo nikakav zabilježeni veći broj nekontroliranih i nezakonitih ulazaka u Hrvatsku, a da to MUP nije evidentirao, da nije reagirao pa da nije reagirao i vraćanjem u zemlju odakle su ti ljudi došli. To se u ovom trenutku nije dogodilo. Treće, poštivat ćemo i međunarodno pravo i europsko pravo i nacionalne propise. Založit ćemo se za reviziju dublinskog režima. Založit ćemo se za puno funkcioniranje schengenskog sustava. Založit ćemo se za brzo ispunjavanje kriterija da Hrvatska postane članica schengena, da se iskoriste svi novci koje smo dobili prigodom ulaska u EU a to je ako se dobro sjećate 120 milijuna eura, da nastojanja koja Ministarstvo unutarnjih poslova radi budu i konzistentna i koherentna s onim što smo preuzeli kao obvezu i što se od nas od strane Europske komisije očekuje da provedemo na vrijeme. Naravno da ćemo pritom biti i humani. Izuzetno važan aspekt, izuzetno važan aspekt. Ta kriza ima i svoj humanitarni karakter i onaj tko u Hrvatsku stjecajem okolnosti dođe bit će ljudski tretiran. Bit će poštovan, nastojat ćemo mu pomoći sa svih aspekata kao što to radi i MUP kao što to radi Crveni križ kao što rade sve druge službe koje su bile uključene. Danas više na razini EU nemate dvojaku politiku. Nema više ni apriorne willkomen politike niti … [[ne razumije se.]] politike niti politike žica i ograda da je to ili/ili. Radi se na očuvanju jedinstvene europske politike u kontekstu migracije i u kontekstu izbjegličke krize mješovitim pristupom međuresorskim pristupom i vanjske politike i sigurnosne i razvojne i unutarnje sigurnosti i svih onih službi koje su zadužene za human i možemo reći pristup koji osigurava i zdravstvenu i svaku drugu zaštitu ljudi koji prolaze ili su u članicama EU. Mi smo također preuzeli obveze kad je riječ i o premještanju i o preseljenju. Vi ste bili tada između ostalog ako se ja dobro sjećam na tim vijećima kada su se te odluke donosile. Broj ljudi koji je tada temeljem distribucije i temeljem kalkulacije na razini EU Hrvatska prihvatila je 1583 osobe, po osnovi premještaja 968, po osnovi preseljenja 615. U realnosti jako mali broj u biti se preselio u Hrvatsku, gotovo neznatan, gotovo neznatan u ovom trenutku. Prema informacijama ministra unutarnjih poslova na našem teritoriju u ovom trenutku negdje oko 800 ljudi koji su u različitim pravnim statusima, dakle taj broj ne predstavlja niti sigurnosnu ugrozu, niti financijski problem na bilo koji način. Situacija koja je trenutno pred nama ne zahtjeva nikakvu alarmantnu akciju. Zahtjeva ozbiljnu pripremu, razradu više scenarija i koordinaciju sa svim zemljama koje su nam u okruženju. Za nekoliko dana će ministar unutarnjih poslova ići u Prag na sastanak tzv. Salzburške grupe dakle jedan krug ministara unutarnjih poslova kako bi se dalje koordinirale zajedničke akcije. Kada je riječ o trgovinskoj politici, dakle što se tiče same CETA-e i nema nikakvih dilema. Sveobuhvatni trgovinski sporazum sa Kanadom će biti koristan za hrvatske poduzetnike, za kanadska ulaganja. Nema nijednog aspekta koji bi za Hrvatsku u bilo kojem scenariju mogao biti štetan. I mi ćemo se založiti da se ovaj problem i u Belgiji riješi. Valonska vlada koju vodi gospodin Magnet, sada u razgovorima evo dok mi raspravljamo ovdje zasjeda i vodi dijalog sa belgijskom vladom kako bi našla rješenje. Ja se slažem s vama, možemo i mi pokrenuti inicijativu o tome kako sklapati sporazume trgovinske na razini EU. Vi znate da je EU subjekt međunarodnoga prava, da imate mješovite ugovore kakav i ovaj TTPS-ov, a to znači da zahtijevaju i ratifikaciju na razini EU i na razini država članica. Ta je odluka donesena stoga da se upravo podcrta politički značaj tih ugovora i da se uključi nacionalne parlamente u raspravu o sadržaju tih ugovora. Dakle to je ono što je bit. Kada smo govorili o transparentnosti procesa, neko je ovdje kazao da je mislim da je profesor Dodig rekao da je kolegica Borzan prošla jako velike procedure ne bi li vidjela tekst onih poglavlja koja su dogovorena u TTIP-u. Nije to baš tako komplicirano, uzme se slušalica, nazove se, dobije se termin i pogleda se dokumentacija. Dakle stvar je poprilično jednostavna, međutim zahtijeva određeni respekt prema onima koji pregovaraju. Ne može se baš sve pregovarati na internetu, svi koji su ikada ulazili u pregovore o bilo kojoj vrsti ugovora, a kamoli međunarodnih ugovora znaju da moraju imati određenu marginu. Međutim stupanj informiranosti najšire javnosti, osobito u kontekstu rastućeg, galopirajućeg populizma u EU i lijevog krajnje i desno krajnje. Pogledajte rezultate za Europski parlament, zašto smo mi vodili kampanju u ovim izborima za Hrvatski sabor koja je bila kompletna negacija tom pristupu, zašto smo dobili pozitivne poruke svih mogućih kolega koji su dio političkog mainstreama za našu kampanju i izbore koje smo pobijedili jer smo išli i sadržajem i strategijom i taktikom protiv onoga što je danas trend u EU i ja ću to nastaviti. I to će biti jedan od glavnih ciljeva ove hrvatske Vlade i ove parlamentarne većine jer cijenimo sadržaj, cijenimo konkretno, a protiv smo demagogije, protiv smo a la cart kombiniranja i smišljanja nekih informacija koji ljudima, koji nemaju dovoljno saznanja u današnjim tehnološkim uvjetima daju za vjerovati da su scenariji u stvari nešto drugo. Nisu. Pravi scenariji su oni koji su ozbiljni, dugo pripremani, temeljito analizirani. Mi nismo ušli u EU slučajno. To je bio strateški cilj svih hrvatskih vlada od početka, od prvog govora predsjednika doktora Tuđmana ovdje u Hrvatskom saboru, njegova točka tri tog programa je bila europski … Mi smo ga ostvarili nakon 23 godine uz tešku muku, uz reformu pravnog, političkog, gospodarskog sustava, pa možemo čak reći fenomenološki i uz promjenu mentaliteta i taj posao nije bio ni lagan i još smo pobijedili na referendumu 2012. godine, gdje smo ostvarili nacionalni konsenzus i desnog i lijevog dijela političkog spektra. I uprkos tome 33% ljudi koji su izašli bili su protiv. To je obveza da nastavimo proces objašnjavanja i tumačenja našeg članstva u EU i svih europskih politika. I stoga sam ja danas ovdje, prije sam tu ponovno u Saboru nego što smo održali sjednicu Vlade. To je svjesno i namjerno i sa punim poštovanjem prema Hrvatskom saboru i izabranim zastupnicima i to ćemo nastaviti. Imali ste i vi prigodu raditi ovakvu vrstu metodologije u EU dok ste bili na vlasti, niste. Premijer u vaše vrijeme prema mojim informacijama je bio samo dva puta na ovu temu cjelovito rezimirao jednogodišnju aktivnost u Europskog vijeća. Ja ću to promijeniti jer smatram da je to potrebno jer sam to vidio i u prvoj europskoj kampanji i u drugoj europskoj kampanji i u kampanji za Hrvatski sabor jer smatram da imamo odgovornost svi zajedno i kao Vlada i vi kao zastupnici i mi svi kao političke stranke, dati tome doprinos. Ne popustiti demagogiji da nama upravlja Bruxelles, da nama upravlja Washington, da nama upravlja MMF, Svjetska banka, Europska komisija, Europsko vijeće, ne. Mi smo dio tog procesa jer smo htjeli to biti. Dakle te institucije su i naše institucije. Europsko vijeće je i hrvatska institucija jer u njemu sudjelujemo jer u njima artikuliramo stavove pa ako hoćete i o politici i Hrvatske i EU u Rusiji o ključnim temeljnim načelima. Ako postoji restriktivni režim, pa nije on smišljen zato što je neko to ovako aleatorno ili slučajno želio. Postoji s razlogom zbog nepoštivanja temeljnih načela međunarodnoga prava, temeljnih postulata cijelog međunarodnog poretka, zato postoje ti restriktivni režimi. Nitko njima nije oduševljen, ali to su načini na koji se reagira na određena ponašanja i određene modele ponašanja koji su prilično vidljivi i prilično očiti u nekoliko primjera, a zadnja o kojoj smo raspravljali je bila situacija u Siriji gdje je vrlo jasno u zaključcima postignut konsenzus ukoliko se situacija pogorša EU ima na raspolaganju i razmotrit će sve druge scenarije. Onome tko zna čitati između redaka vrlo jasna poruka, nije mogla biti jasnija i o tome je postignut konsenzus uključujući i podršku Hrvatske, da bude sasvim jasan, konsenzus i to je ono što trebamo znati i trebamo imati na umu. Kada je riječ o pitanjima koja se tiču izlaska Ujedinjene kraljevine iz EU. To je tema o kojoj ćemo morati još ovdje detaljno raspravljati. Posljedice tog političkoga događaja a to je negativni referendum za kojeg sam ja nekoliko puta javno govorio da je bio nepotreban, krajnje nepotreban i koji je ispao gubitnička situacija i za onoga tko ga je pokrenuo i za zemlju o kojoj se radi a cijeli europski projekt doveo u situaciju da mora na novi način promišljati o budućnosti Europe. Budućnost od 27 članica i financijski i institucionalno i u krajnjoj liniji u uređivanju odnosa sa Ujedinjenom kraljevinom. To su teme o kojima ćemo otvoriti ovdje raspravu, vrlo detaljnu. Ja sam jako otvoren i jako spreman za svaku europsku temu, za svaku vanjsko političku temu, zajedno sa ministrom i svim drugim ministrima kojih se to tiče jer će se ticati i Hrvatske. Ušli smo relativno recentno, sada već više od 3 godine pa nam možda ta cijela situacija ne izgleda toliko krupna kao što izgleda onima koji su u Europskoj uniji jako dugo i njih puno više zabrinjava jer znaju i doprinos proračunu i garancije i niz posljedica koje će to imati za funkcioniranje i međunarodnih financijskih organizacija. Prema tome, moja je želja da ovakve teme budu tematske. Ne možemo u jednoj raspravi otvoriti baš sve teme vanjske politike i međunarodnih odnosa, držimo se ove 4. Ja imam svu otvorenost i spremnost da o svim njima razgovaram. Međutim, ne želim razgovarati baš o svim temama u jednom trenutku. Možemo dogovoriti jednu dinamiku rasprava i na Odboru za vanjske poslove i na Odboru za europske poslove, ministri će doći, protumačiti sve one teme koje su od relevantnosti za hrvatsku javnost i za saborske zastupnike. Mislim da će ta praksa podići svijest o istinitim i činjenično utvrđenim i politikama a i našim stavovima. Dakle da ne budu u nekakvom kontekstu polu informacija, neprovjerenih informacija jer svi referendumi koji su održani zadnjih 15-ak godina i koji su bili negativni u članicama EU, bilo ih je jako puno, u Nizozemskoj, u Irskoj, u Francuskoj, u Grčkoj, u Švedskoj, ovaj sada u Ujedinjenoj Kraljevini su uglavnom završili tako jer su informacije, uglavnom nisu bile točne bile plasirane kao da su točne. Jer ljudi nemaju vremena provjeravati te detalje, poklanjaju povjerenje nečemu što djeluje kao da je istina. E tome ćemo stati na kraj, to se u Hrvatskoj neće dogoditi nego ćemo dati točnu, kvalitetnu, jasnu, preciznu informaciju. Može netko biti protiv toga, dapače, može netko biti za ali onaj koji je protiv mora reći to je iz tog razloga a ne iz fabriciranih argumenata. To je ono čemu ću se usprotiviti. Svatko može biti protiv pa i članstva Hrvatske u EU. Ova je Vlada za Europsku uniju, HDZ je za EU jer je tome dao veliki doprinos i u pregovorima i cijelih protekli 20 godina. Koliko je meni poznato i ključne opozicijske stranke su za, ne dovodimo u pitanje temeljna postignuća našeg međunarodnog pozicioniranja. Mi smo sa članstvom u Sjevernoatlanskom savezu riješili jednu od najbitnijih stvari a to je pitanje kolektivne sigurnosti zemlje. To znači da naša sloboda više nikada ni na koji način ne može doći u pitanje na način kao što nam je sigurnost i teritorijalni integritet bio ugrožen '91. godine. Političke ciljeve, stabilnosti, pravne sigurnosti, mogućnosti za gospodarski razvoj ostvarujemo kroz članstvo u EU. I na tome ćemo raditi. I na tome će svatko od ovih ministara pa i članova ovog Hrvatskoga sabora imati prigode doprinositi i u susret prvom semestru, odnosno prvoj polovici 2020. kada ćemo predsjedati EU. Zato ćemo i kroz ovaj zajednički rad u Hrvatskom saboru doći na razinu te 2020. da će svatko od hrvatskih u tom trenutku političkih predstavnika koji bude predsjedavao pojedinim tijelima vladati tim temama kao da su one koje su svaki dan u Hrvatskom saboru. To je cilj. A i da javnost bude pripremljena odgovarajuće za takvu veliku ulogu koju ćemo imati za 3 godine. I to radim sa punim premišljanjem, pa i predumišljajima, ako hoćete, i sa punim uvjerenjem da ćemo kvalitetno ispuniti te zadaće. Sve komentare, svih kolega koji su bili tamo i oni koji su iz lijevog političkog spektra ili liberalnog i oni koji pripadaju obitelji pučkih stranaka, svi su bili pozitivni. Dapače, misle da smo u srednjoj Europi jedna jako, jako, jako kvalitetna, pa ne bih rekao iznimka ali primjer koji može i drugima kvalitetno poslužiti u izbornim kampanjama i u kontekstu relaksiranja političkog dijaloga i europske usmjerenosti a pri tome štiteći nacionalne interese. To je slika Hrvatske danas, zemlje koja pitanja sa susjedima rješava dijalogom, koji zna štititi nacionalne interese i koja prepoznaje europski proces i koja razumije globalni kontekst i u njemu se odgovarajuće pozicionira. To su temeljni postulati našeg viđenja međunarodnih odnosa i vanjske politike. I stoga u petak idemo u Sarajevo i Mostar, svjesno i namjerno, da pošaljemo poruku da, hrvatskoj novoj Vladi Bosne i Hercegovine apsolutno vanjsko politički prioritet br. 1. I od nas se očekuje da to učinimo a mi ćemo tu zadaću ispuniti u sljedeće 4 godine i to na korist kohezije i funkcioniranja BiH-a i na korist jednakopravnosti i zaštite interesa Hrvata kao konstitutivnog naroda, vrlo konkretno i po sektorima i politički. I to je naš cilj. I na tom tragu će ova Vlada voditi i svoju europsku i svoju vanjsku politiku, dati će maksimalan doprinos i u svakom trenutku štititi hrvatske nacionalne interese jer nas nije birao nikakav Brisel, nije nas birao nikakav Washington, birali su nas hrvatski ljudi kojima jedino odgovaramo. A odgovaramo tako da jako dobro razumijemo u kojim okolnostima trebamo voditi našu politiku na europskoj i na globalnoj razini. Hvala vam lijepa. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Plenkoviću. Imamo jednu repliku. Za repliku se javio uvaženi kolega gospodin Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo. I zahvaljujem premijeru Plenkoviću na završnom izlaganju, što je u njemu dotakao nekoliko pitanja koje sam i ja podigao. Ja naravno nisam očekivao da odgovori na sva pitanja, bilo ih je pregršt, kao što nisam očekivao da odgovori na ona pitanja za koja je potrebna određena diskrecija i koja se raspravljaju u Europskom vijeću u jednom diskretnom tonu. Ali s druge strane o svim pitanjima koja su podignuta u Saboru i o kojima treba raspraviti mi moramo naći format kako ćemo raspraviti. Ako ne možemo u plenumu Sabora, u javnoj sjednici u redu, ali zato možemo možda u zatvorenim sjednicama relevantnih odbora. Jedino na taj način saborski zastupnici će dobiti mogućnost da se stvarno očituju od pitanja koja su od našeg interesa, koja su vrlo važna a o kojima se raspravlja na razini šefova vlada i država u Europskom vijeću. I u tom smislu pozdravljam ono što je premijer kazao da možemo tematske rasprave, dubinske rasprave ostaviti za odbore ukoliko je potrebno u zatvorenom formatu. Što se tiče prioriteta migracijske politike Vlade, ako sam ja dobro razumio dakle Vlada će također zadržati prioritete sigurnosti zemlje i sigurnost građana. Hrvatska ne kao hotspot ili saborni centar i puno poštivanje prava migranata koje im daje naše zakonodavstvo, europsko ili međunarodno pravo. I u tom smislu ja pozdravljam taj kontinuitet u odnosu na politiku Vlade koju je vodio SDP i mislim da je to najbolji način da imamo jednu suvislu politiku u budućnosti. Ja sam u ime kluba pozdravio i ovu inicijativu da se nakon svakog Europskog vijeća održi ovakva sjednica Sabora u kojoj će premijer izvijestiti Sabor. Da u pravu je, premijer Milanović nije dolazio svaki puta, nakon svake sjednice ali je poštivao ono što u zakonu piše, dakle jednom godišnje je dao jedan sumani prikaz svega onoga o čemu je Europsko vijeće razgovaralo.
Zahvaljujem se na replici gospodinu Klisoviću. Odgovor na repliku uvaženi predsjednik Vlade gospodin Plenković. Izvolite.
Točno, točno. Kolega Klisović vaš je tadašnji predsjednik Vlade rekao, pristupio ovoj temi onako kako Francuzi kažu „Servis minimum“. Dakle najmanje što se može prema zakonu. Ja naprotiv idem maksimalistički i to za dobro Hrvatske i za dobro Hrvatskog sabora i za kvalitetnu komunikaciju između Vlade i Hrvatskoga sabora. Što se tiče kontinuiteta ne, nema nikakvog kontinuiteta sa vašom politikom koja je u roku od tjedan dana naruši odnose sa svim zemljama u susjedstvu. Naša će politika biti politika dijaloga koja će izbjeći sve krizne situacije sa susjednim državama unaprijed i na taj način pridonijeti i zaštiti vanjske granice EU i poštivanju i hrvatskog i europskog i međunarodnog prava i dobro susjedskim odnosima. Jer to je poanta svih formata koji su napravljeni bilo na razini EU, bili u formatima nekoliko država članica pa i onih koji nisu članice EU da se preveniraju krizne situacije gdje se sa ljudima koji dolaze iz praktički ugroze vlastitih života kasnije na jedan nehuman način postupa a bez da su se države koje su se zatekle u toj situaciji kvalitetno dogovorile prije toga i pripremile scenarije. To je odgovorna politika, to je ona odgovorna politika koja će štiti i nacionalni interes Hrvatske i pristupiti humano prema onima koji se nažalost nađu u situaciji kao što se to veliki broj, odnosno stotine tisuća ljudi našlo prošle godine, a sve ćemo to raditi u okviru šireg pristupa cjelovitog rješenja. Bez takvog pristupa nema niti korektne niti kvalitetne suradnje sa drugim državama u našem okruženju, niti nema rješavanja dugoročnog problema izbjegličko-migracijske krize. I tu će svi resori podnijeti svoj dio odgovornosti, pripremiti dokumente a Vlada će vladati tim procesom i upravljati njime a ne da kriza upravlja dinamikom dovođenja kao što smo vidjeli prije godinu i nešto dana. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se na odgovoru na repliku. Ovime zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda. O ovoj točci glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. I još jednom zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Plenkoviću, potpredsjedniku Vladu gospodinu Stieru i ministru gospodinu Orepiću na ovom jednom novom obrascu hrvatske politike, na otvaranju vrata jednoj novoj dobroj praksi u izvješćivanju Hrvatskog sabora o sjednicama Vijeća europskog. A sve vas poštovane kolegice i kolege srdačno pozdravlja. Sutra nastavljamo sa raspravom i sjednicom u 9,30 sati s prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona. Hvala lijepo i doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 18,40 SATI.
Prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama. Budući da smo utvrdili kvorum prelazimo na glasovanje izvješća predsjednika Vlade RH o sastanku Europskog vijeća održanog 20. … [[Upadica se ne čuje.]] trebamo glasovati. Znači glasujemo o izvješću predsjednika Vlade RH o sastanku Europskog vijeća održanog 20. i 21. listopada 2016. godine. Rasprava je bila zaključena. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se izvješće predsjednika Vlade RH o sastanku Europskog vijeća održanog 20. i 21. listopada 2016. Molim uključite se glasujemo. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Ovo je izvješće dakle koje došlo kao informacija Hrvatskom saboru. Po pravilima i zakonu koji imao imali smo prije barem jedanput godišnje mi ne trebamo glasat o izvješću a naročito obzirom da ćemo dobivati izvješće svaki mjesec po ovom što smo čuli o onom što se događa na sastancima. Dakle, ne vidim zašto bi glasali o informaciji.
Ja bih molio da se isti princip primijenili i prije. Dakle glasovalo se o svim izvješćima i prethodno, kao što se glasovalo i prije glasovat će se i ovaj put. I ja bih zaista volio kada bi predsjednik Vlade dolazio svaki mjesec u Sabor, nadam se da hoće i onda ćemo svaki mjesec glasovati. Jednostavno primijenit ćemo princip kakav je prije postojao u Hrvatskom saboru. Ja bi sad zamolio da se ponovi glasovanje, da pristupimo glasovanju sa navedenim zaključkom. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da se je sa 91 glasom za, 23 suzdržana i 3 protiv prihvaćeno izvješće predsjednika Vlade RH o sastanku Europskog vijeća održanog 20. i 21. listopada 2016. godine.