Poštovani predsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Evo … [[Govornik se ne razumije]] sam o nekim temama koje su ključne prvi put govorio u HS prije par dana sam prvi eksplicitno u ovom najvišem domu hrvatskog naroda govorio o Ukrajini. Vidim da su danas i neki kolege iz vladajuće većine počeli o tome govoriti onako malo hrabrije i ako moram reći da je kolega Kapulica o tome govorio nakon mene. Kolega koji je prije govorio je iznimno jasno rekao jednu činjenicu da je HS najviši dom hrvatskog naroda i da se ovdje donose ključne odluke i o pitanju vanjske politike i o pitanju sudjelovanja HV-a u potencijalnim vojnim akcijama. Ovdje se donose odluke o hrvatskom članstvu u raznim međunarodnim asocijacijama. Ja bi volio evo odsad upućujem vladajućoj većini da budete malo hrabriji, da budete malo hrabriji i da se odlučite, okuražite da na svjetlo dana dođe Deklaracija o Ukrajini, požurite. Ako ste to uzeli u razmatranje požurite, a ako niste uzmite u razmatranje. Evo ja sam vas potaknuo ne danas nego još prije nekoliko dana. Dakle deklaracija zapravo ima jedan jednostavan sadržaj, a to je da se priznaje teritorijalni integritet, cjelovitost, nepovredivost teritorija nama prijateljske Ukrajine. Ja ne govorim o ratu, ne govorim o slanju vojnika nego govorim o jednoj jednostavnoj činjenici da mi kao najviši dom hrvatskog naroda moramo o ovom ključnom problemu reći svoj stav ako nećete vi, ja ću je predložiti već je i spremna, vi to znate, pa evo tko hoće ako predsjedavajući odnosno predsjednik sabora želi da dođe na dnevni red, doći će. Ali nemamo vremena za čekanje, nemojmo kalkulirati, ne kalkulirajte, nego stavimo je u proceduru i glasno i jasno bez uvijanja recimo svoj stav o ovoj ključnoj temi. Dakle, ne radi se o slanju vojnika bilo gdje, nego se radi o našem stavu o teritorijalnom integritetu jedne europske zemlje, nama prijateljske zemlje. Imamo različite državnike u Europi, imamo jednoga Orbana koji trči ko i Putina prije par dana. Imamo jednog Milanovića koji daje čudnovate izjave kao da je činovnik u Kremlju. Imamo jedan općeniti stav EU da smo na strani Ukrajine u ovom potencijalom ili već započetom sukobu. Ali Hrvatska odnosno hrvatski stav će biti stav ovog doma. Dakle, to nije stav niti vlade niti predsjednika nego konačni stav daje ovaj dom. I nemojmo se bojati odnosno nemojte se bojati donijeti taj dokument ovdje na raspravu pa malo vidimo tko je gdje. S druge strane ono što sam već govorio, ponovit ću opet, mi smo članica NATO pakta, članica smo EU. Te asocijacije nam donose nešto dobro, nešto loše, ali smo članica tih asocijacija. Dok smo god u sastavu tih udruženja moramo poštivati i poštovati pravila koja tamo postoje. Ako nam se ne sviđa ajmo razgovarati i o tome, ajmo napustiti ta udruženja. Nisam za to, međutim ako smo tu onda budimo dosljedni. Budimo pravi saveznik jer smo potpisali i ugovor o savezništvu. Ja bi ipak ovaj svoj govor završio u malo drugačijem tonu. Nadam se i vjerujem da rata biti neće. I pozivam i Ruse i Ukrajince neka se pripreme za ovu sezonu koja dolazi. Neka dođu na naš plavi Jadran, neka budu naši gosti. A u međuvremenu mi se pripremano za turističku sezonu, ali se pripremamo i za najgori scenarij i budimo odvažni nemojmo zaboraviti kome smo dali ruku, čiji smo saveznici.
Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika Domovinskog pokreta u čije ime će govoriti poštovani kolega Bartulica. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče sabora, poštovani kolegice i kolege, vidimo u zadnje vrijeme da narativ o pandemiji se mijenja u svijetu se može primijetiti da obični ljudi već ustaju protiv ovih izvanrednih mjera nametnutih u zadnjih godina i možemo očekivati da će to i tako nastaviti. Spomenut ću Kanadu, svi vidimo što se događa u toj zemlji, novinari nedavno ovdje su se pobunili što ured predsjednika ne javlja gdje se nalazi predsjednik Republike, postavlja su pitanje sa pravom gdje su, gdje se nalazi, a vidimo da kanadski premijer je na nepoznatoj lokaciji već više dana, ne zna se gdje se nalazi. Tako da mislim da to je sve očekivano na neki način, ljudima je dosta i mogu osobno svjedočiti da zadnjih dana nikad nisam dobio toliko poziva od zabrinutih roditelja pogotovo koji vide da ovi stručnjaci koji vode računa o pandemiji u Hrvatskoj ne mijenjaju ploču, ne prilagođavaju se situaciji. Sad govore o novom programu cijepljenja, dobio sam i odgovor od neki dan gospodina Capaka. Na pitanja zabrinutih roditelja tražili su na osnovi prava na informacije odgovore na neka pitanja i evo radi javnosti ću pročitati što je kolega Capak odgovorio njima. Dakle, ne postoji, to su njegove riječi, ne postoji studija i istraživanje o zdravstvenim posljedicama testiranja djece jednom ili više puta tjedno. Zatim, ne postoji studija i istraživanje o utjecaju dugoročnog i opetovanog samotestiranja na emocionalni, psihički i mentalni razvoj i zdravlje djece. To je od kolege Capaka. Dakle, bez sumnje možemo konstatirati da su naša djeca možda najveće žrtve ove pandemije. Njihovo djetinjstvo, odrastanje će biti obilježeno nošenjem maski, raznim mjerama gdje su zapravo otuđeni od svojih vršnjaka i ne znamo zapravo do kraja koje će biti dugoročne posljedice, a sigurno neće biti dobre. Zašto se ovo sve događa i zašto u Hrvatskoj se ne mijenja pristup pandemiji? Navest ću još jednom podatak da EU u ime svih nas je naručila 4,6 milijardi doza cjepiva do 2023. godine. Dakle, ponovit ću 4,6 milijardi doza. To je uključujući djecu otprilike 10 doza za svaku osobu, svakog stanovnika EU pa se postavlja pitanje koga misle cijepiti i sa koliko doza. Evo imaju takav pristup i nije slučajno da raste pritisak na Ursulu von der Leyen, šefica Europske komisije da objavi poruke između sebe i glavnog čovjeka Pfizera. Ona odbija to objaviti medijima već danima. To je jedna velika afera u Bruxellesu gdje vidimo da sa pravom mnogi traže uvid u tu informaciju. Na koji način i što je sve u ime svih nas dogovarala sa, sa Pfizerom. I to je jako bitno, dakle ljudi trebaju znati ne događa se samo sukob interesa i korupcija u našoj zemlji nažalost, to se događa na najviših razinama EU. Pa i članstvo u EU neće nas spasiti nažalost od tih pojava, to je očito. Dakle, što su udaljeniji od običnih ljudi to je napast još veća da se zloupotrebljava. Dakle, još jednom ću reći stav Domovinskog pokreta je na slobodu izbora, na pravo, na objektivnu informaciju i apeliramo da se uđe u konstruktivni dijalog sa zabrinutim roditeljima. Hvala.
Idemo na drugu raspravu u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govorit će poštovani kolega Pavliček, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS, kolegice i kolege. Hrvati su jedan od rijetkih naroda na svijetu koji ima dvije domovine, Hrvatsku kao nacionalnu državu hrvatskog naroda, te BiH gdje smo konstitutivan narod. Gledajući kroz povijest kada su naši preci doseljavali na ova područja, u 7. Stoljeću naseljavali su kako današnje područje Hrvatske tako i područje današnje BiH. I hrvatski vladari počevši od prvog hrvatskog kralja Tomislava koji je okrunjen na Duvanjskom polju, pa preko Petra Krešimira IV, pa sve do posljednjeg narodnog vladara Petra Svačića ili Snačića su velim dijelom vladali i današnjim područjem BiH. Isto tako i bosanski vladari od Tvrtka Kotromanića, pa nadalje su u određenim razdobljima vladali dijelovima današnje Hrvatske, al moram napomenuti da se radi o vladarima kršćanima, velikim dijelom pripadnicima hrvatskog nacionalnog bića. U Kraljevini Jugoslaviji stvorene su bile banovine, '39.g. naposljetku i Banovina Hrvatska koja je obuhvaćala i velik dio BiH gdje su Hrvati tada činili većinu. U socijalističkoj Jugoslaviji BiH postala je zasebna federalna republika, a '91.g. po popisu stanovništva Hrvata u BiH je bilo 17,3%. Iako su bili najmalobrojniji narod upravo zahvaljujući Hrvatima je u veljači '92.g. prošao referendum o neovisnosti BiH na temelju kojeg je BiH postala međunarodno priznata država. Upravo su Hrvati, bosanskohercegovački Hrvati prvi stali u obranu BiH kao svoje domovine protiv velikosrpskih pretenzija i velikosrpske agresije u trenucima kada su neki govorili da to nije njihov rat. Upravo zahvaljujući HVO-u i HV, te Vojno redarstvenim akcijama Cincar, Zima '94., Ljeto '95., Maestral i Južni potez su oslobođeni veliki dijelovi BiH i upravo zahvaljujući tome BiH je zadržala svoju opstojnost kao međunarodno priznata država. RH je i potpisnica brojnih mirovnih sporazuma, pa se sjetimo Washingtonskog sporazuma kojim je stvorena federacija Bošnjaka i Hrvata, ali kojim je trebala biti i konfederacija između federacije i RH. Sjetimo se i Daytonskog mirovnog sporazuma kojim je uspostavljen trajni mir u BiH, a BiH podijeljena na dva entiteta sa tri konstitutivna naroda, Bošnjaci, Srbi i Hrvati. Danas evo gotovo 22.g. od tog Daytonskog sporazuma Hrvati su sve samo ne konstitutivan narod u BiH. Pretvaramo se u nacionalnu manjinu, gubimo brojna prava koja su nam zajamčena, tako da Hrvati ni dan danas nemaju nacionalni tv kanal na svom jeziku, Hrvati danas gotovo nisu u mogućnosti više birati svog predstavnika u predsjedništvo BiH jer to za njih čine Bošnjaci. Hrvati su izgubili nekih 250 do 300.000 stanovnika i danas ih je po statističkim podacima svega 15%, ali vjerojatno je taj broj i puno niži. I ovi zadnji pregovori u Neumu su pokazali da se Hrvati u potpunosti marginaliziraju kao narod koji treba imati jednaka prava zajedno sa Bošnjacima i Srbima. I zato trebamo otvoreno pričati o tome što treba RH poduzeti i treba otvoreno pričat o nekim temama o kojima mnogi političari ne žele pričati, a to je da je krajnje vrijeme da Hrvatska kao supotpisnik Daytonskog sporazuma traži reviziju tog sporazuma. Hrvati trebaju i moraju dobiti svoj entitet u BiH. Samo kroz vlastitu federalnu jedinicu unutar BiH Hrvati će kao narod opstati slijedećih 50, 100 i 200.g., a BiH će opstati kao funkcionalna država, a ne kao sada međunarodni protektorat koji živi na aparatima međunarodnih institucija. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Idemo na 10 raspravu poštovani kolega Hajduković u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Dosta smo slušali za ovom govornicom proteklih tjedana od objave rezultata popisa stanovništva o demografiji, o potrebi da se rađa još djece, o potrebi da imamo velike obitelji, o potrebi da se demografski obnovimo. I zato moram reći da me začuđuje što evo ja sam tek deseta rasprava po redu, da nitko nije dotaknuo jedno pitanje koje postaje vrlo aktualno ovih dana, odnosno ovih dana se aktualizira a koje može kobno završiti za određenu djecu. Naime, u cijeloj Hrvatskoj sa izuzetkom Zagreba nestalo je lijeka Sinagis koji se daje djeci Palčićima. Svi znate tko su Palčići, da su nedonoščad ili prijevremeno rođena djeca, a ovaj lijek daje se bebama preventivno zbog mogućih respiratornih infekcija. Samo ću vas podsjetiti na koronavirus koji je jedan, nije možda respiratorni virus, ali može utjecati na respiratorni sustav, a nalazimo se u pandemiji istog. Pročitat ću vam što je o tome rekla jedna majka iz Zadra jednom internetskom portalu, citiram. Moje dijete je rođeno u 27. tjednu u Splitu. Bilo je na respiratoru, kao i inkubatoru. Negdje u listopadu beba je počela primati Synagis, rečeno nam je da je to nužno zbog respiratornih infekcija u zimskom periodu, posebno dok je sezona gripe i prehlade. Trebao je primati lijek od listopada do travnja i to u Splitu, prijateljica je poput mene, ranije rodila te je njezino dijete dobivalo isti lijek i rekli su joj da ne dolazi, da nema lijeka. Nazvala sam bolnicu i pitala više o tome što sam čula. Rekli su mi da može primiti još jednu dozu 27. siječnja. Naime, namijenili su još nekoliko doza za rizične skupine u kojoj je moje dijete. Poslije toga doza više nema. Ako se što promijeni, rekli su da će se javiti. Jedna doza lijeka košta oko 6,5 tisuća kuna, ali ga mi ni ne možemo kupiti jer fizičkim osobama to jednostavno nije dopušteno. Kraj citata. Stavite se u poziciju ove majke koja je rekla da se izolira, da nikud ne ide, da joj nitko ne dolazi baš zbog toga što se boji korone i što bi takva zaraza ovom malom njezinom palčiću mogla biti fatalna. No, njezino dijete mora u školu, ne može ga držati izvan škole, ima stariju kćer. Ja vas pitam onda, u nedostatku lijeka, što će se desiti, ne daj Bože, ako kćerka se zarazi koronom u školi i donese kući, a dijete nije primilo lijek koji je prijeko potreban? To su lijekovi koji se daju samo u bolnici u kojoj je dijete rođeno, radi se o KBC-ovima, mi ih imamo 4, u Splitu, Rijeci i Zagrebu i Osijeku. Lijeka po zadnjim saznanjima nema u Rijeci, nema u Osijeku, ima ga samo u Zagrebu, dakle cijela Hrvatska osim Zagreba ostala je bez spomenutog lijeka. Majka iz Zadra čiju sam vam izjavu pročitao je rekla da ne želi tražiti krivce, ne želi upirati prstima, samo želi lijek za svoje dijete. Ja ju mogu razumjeti kao majku, ali ja ću upirati prstom i tražit ću krivca. Kako se može dogoditi da nestane ovoga lijeka? Kako se može dogoditi da ga ima samo u Zagrebu? Ili možda u Zagrebu žive privilegirali Hrvatice i Hrvati, dok u ostalim dijelovima Hrvatske su manje privilegirani? Slavonija je ionako prazna, pa što će nam tamo. Kako se može dogoditi da pričamo o demografiji, a ovako bitan lijek za male palčiće jednostavno nestane? E pa, kolegice i kolege, pogotovo vi iz vladajućih čiju odgovornost ovdje vidim, morate stati iza svojih riječi za ovom govornicom. Ako nam je bitna demografija, onda su nam valda bitne ovakve stvari i zbog toga sa ove govornice pozivam ministra Beroša, kao i sve odgovorne da što hitnije nabave spomenuti lijek jer nenabavka lijeka, izostanak lijeka može odnijeti jedan mladi život, da odnese jedan bilo bi previše, može ih odnijeti više. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Idemo na 13 raspravu, poštovana kolegica Mrak Taritaš u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, rezultati popisa stanovništva odnosno ona ključna brojka koliko nas u Hrvatskoj ima uopće digli su popriličnu buru i sigurno je da će biti tema još dugo vremena, no ako želimo biti pametni i koristiti te podatke da bi nam bilo bolje onda ne smijemo sjediti i plakati nad rezultatima i propuštenim prilikama. Ono što je sad najvažnije je kako stvari okrenuti na bolje, kako osigurati da nam država i u budućnosti uopće funkcionira. Jedna od činjenica koju je popis stanovništva samo dodatno potvrdio je da nas nema dovoljno. Nema nas dovoljno da bi naše gospodarstvo, naše tržište rada, zdravstveni i mirovinski sustavi mogli biti stabilni i održivi. Nema nas dovoljno da bi naše gospodarstvo uopće moglo napredovati i izvući će se iz ove zadnje magareće klupe EU u kojoj dugo i predugo sjedimo. Situacija je takva da nam u mnogim djelatnostima kronično nedostaje radne snage. Još prije nekoliko godina to se svima činilo kao znanstvena fantastika, a eto sad smo u takvoj situaciji. Nedostaje nam radne snage. Ono što me brine je da vlada ne radi ništa. Nikakve planove, nikakve politike ili projekte da se taj problem riješi. U Hrvatskoj najviše nedostaje čistača, kuhara, konobara, vozača kamiona i autobusa, građevinskih radnika, malih obrtnika i prodavača. Problem je posebno izražen na cijeloj obali koja spada u europske regije s najvećim nedostatkom radne snage. Na pomolu su i novi izvori nedostatka vezani uz klimatsku neutralnu budućnost i Europski zeleni plan. Tu će posebno trpiti proizvodnja, građevinarstvo, promet, profesionalne i znanstvene djelatnosti, turizam, poljoprivreda i obrazovanje, energetika, informatička industrija itd., itd. Gdje god zagrebete poslodavci se žale da nedostaje ljudi. Kod nas je najveća kriza u turizmu i građevinarstvu. Procjena Hrvatske udruge turizma je da nam nedostaje 5.000 radnika u hotelijerstvu i 10.000 radnika u ugostiteljstvu. A o građevinarstvu da uopće ne govorim. Jedno od ključnih pitanja u obnovi nakon potresa je tko će ju uopće odraditi, gdje su radnici koji mogu izvesti radove u vrijednosti desetke milijarde kuna. Ono što Hrvatska pod hitno treba je strategija migracija. Ne samo imigracija nego migracija u cijelosti jer jedan od problema koji imamo je odlazak mladih i obrazovanih ljudi. Meni uopće nije jasno da se na tome još uvijek na radi. Dok u hotelima na prilazu Gradu Zagrebu redovito imamo događaje na kojima npr. njemački poslodavci masovno obavljaju razgovore i dogovore s medicinskim sestrama, što mi za to vrijeme radimo. Druga stvar koja nam isto tako hitno treba je i korištenje onoga nam je dostupno ali neiskorišteno. Aktivno radno neaktivno stanovništvo. Osigurati programe prekvalifikacija koji stvarno daju rezultate, više ulagati u cjeloživotno obrazovanje, sprječavati prerane mirovine i bolje uskladiti obrazovanje i tržište rada. Imam nas malo, stanovništvo je staro, prirast nam je negativan i to tako naprosto više neće funkcionirati. Gospodarstvo će nam ostati nerazvijeno, a mirovinski i zdravstveni sustavi još siromašniji nego što su sad. I uz sve dužno poštovanje ali temeljiti promjenu tog trenda na onoj već 30 godina staroj iluziji o povratku iseljenika je neozbiljno. Prestanimo se zavaravati. Odgovori koje vlada pod hitno mora dati u obliku nekih konkretnih i brzo provedivih mjera su kako ćemo pomoći onima koji su još u Hrvatskoj da steknu potrebne kvalifikacije i maksimalno se zaposle, ali i kako ćemo privući ljude iz drugih zemalja koji bi mogli raditi poslove za koje ih kod nas ne možemo pronaći radnike. To je jedan stvaran važan i ozbiljan posao za Hrvatsku koja, koji Plenkovićeva vlada ni nakon 6 godina uopće nije ni načela, nije ni zagrebala po problemu, a problem je ogroman. Hvala.
I zadnja 14 rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovana kolegica Urša Raukar. Izvolite.
Zahvaljujem. Govorit ću o istoj temi kao kolega Hajduković zbog urgentnosti i prevelikoj važnosti. Dakle, u svijetu se jedno do 10-toro djece rodi prijevremeno, u Hrvatskoj je to više od 2.600 djece, dakle oko 7 svakoga dana. Budući da se rađaju nezreli ovoj je djeci Palčićima, da bi preživjela neophodna podrška specifičnih medicinskih uređaja, lijekova te velika stručnost i posvećenost visokoobrazovanih medicinskih djelatnika. Unatoč tome posljedice prijevremenog rođenja mogu biti vrlo ozbiljne i trajne, a prijevremeno rođenje vodeći je uzrok smrtnosti djece mlađe od 1 godine i drugi vodeći uzrok smrtnosti djece mlađe od 5 godina. Svake godine zbog prijevremenog rođenja u svijetu umire milijun djece. Inače zbog lošeg sustava, lošijeg sustava zdravstvene zaštite u Hrvatskoj umire više dojenčadi nego što je to europski prosjek. Tim više prijevremeno rođena djeca Palčići u Hrvatskoj pravi su mali heroji kada je u pitanju borba za život. Dakle, objavljena je vijest da za djecu Palčiće nema lijeka Synagis inače potrebnog za prevenciju respiratornih infekcija. Konkretno u Splitu jednoj je majci koja je 3 mjeseca jednom mjesečno dolazila sa svojim Palčićem po neophodan Synagis rečeno da lijeka nema jer ga RH nije naručila, da treba čekati telefonski poziv ako se situacija promijeni. Ista je situacija u Rijeci, Syinagisa za Palčiće nema. Jedna doza lijeka košta 6.500 kuna ali ga ne može kupiti privatna osoba čak kada bi i imala mogućnosti to platiti. Roditelji iz Rijeke, iz Splita ne mogu doći u Zagreb sa svojim Palčićima jer bolnice naručuju taj lijek prema broju nedonoščadi koja su u njima rođena i nema za druge. Nije jasno zašto spasonosnog lijeka Syinagisa nema u Splitu i Rijeci. Roditelji su kontaktirali HZJZ gdje im je rečeno da je hrvatskim bolnicama isporučeno dovoljno količine Syinagisa ali je ona krivo raspoređena. Izgleda da je problem nastao kada je u Splitu proširena lista Palčića, ali nije jasno zašto ga se sada u ovoj alarmantnoj situaciji ne preraspodijeli kako bi sve bebice kojima je neophodan i dobile. Kako u Zagrebu tako i u Splitu i u Rijeci i u Osijeku. Posljednja vijesti je danas su očitovanje HZJZ-a u kojem se upućuje bolnice da nabave Synagis u neposrednom kontaktu s nositeljem odobrenja i distributerom toga lijeka, a ministarstvo objašnjava da je do poremećaja u opskrbi došlo krajem prošle godine zbog nemogućnosti proizvođača da na vrijeme isporuči zatražene količine. Postavlja se pitanje, zašto se odmah, dakle krajem prošle godine kada se znalo da je došlo do zastoja isporuke nije bolnicama dala uputa da same nabavljaju Synagis kod distributera na domaćem tržištu već se dozvolilo da lijeka nema i da Palčići moraju čekati hitne nabave bolnica s neizvjesnim rezultatom. Imaju li domaći distributeri uopće dovoljno tog lijeka da ih dostave hitno bolnicama? Zašto se nije izvršila preraspodjela lijeka ako je bio krivo raspoređen? Očajni roditelji mole sve predstavnike medija, članove političkih stranaka, državnu upravu za pomoć, ne traže novac, ne traže uređaj, traže ono što je neophodno da bi se malene i krhke sačuvalo od opake boleštine koja za njih može biti pogubna. U svijetlu nedavno poražavajućih rezultata popisa stanovništva trebalo bi se posebno paziti na svako djetešce i svoj djeci omogućiti potrebnu njegu, liječenje i pažnju što znači i pravovremenu i trenutnu reakciju na situaciju kada jasno da postoji problem u opskrbi i nabavci lijeka. Zato se pridružujemo apelu roditelja Palčića i pozivamo i premijera Plenkovića i ministra Beroša da se odmah uključe i što hitnije poduzmu sve da se organizira dostava Synagisa u Rijeku, u Split, u Osijek. Svaki dan je važan. Lijek je neophodan. Nemojte dopustiti da za neke bude prekasno. To bi bilo neoprostivo. Hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti kolega Miro Bulj. Izvolite.
Nije riječ poštovani građani o terorizmu. Znam da premijer Plenković danas dolazi na Odbor za nacionalnu sigurnost zbog čovjeka kojega je privelo zbog jaja. Jaja kao oružja. Niti je oružje, nit ćemo bilo kome prijetiti. Međutim, govorit ćemo o jajima i poskupljenju. Tako predsjedniče ne morate zvati stražu nije oružje, nije teroristički čin. Ja bi ovdje naglasio nekoliko vrlo bitnih stvari. Trenutno imamo poskupljenje plina 5 puta. Što će uzrokovati to poskupljenje? Da ovo jaje poglavito iz slobodnog uzgoja će poskupiti 5 puta. Međutim, kako će poljoprivrednik proizvesti ovo jaje kada umjetno gnojivo Petrokemiji ovisi o plinu. Proizvodnja umjetnog gnojiva ovisi o plinu što znači da poljoprivrednik ove godine ionako u ovoj krizi nismo samodostatni nije ništa vlada poduzela osim što su kolege iz HDZ-a zadarskog rekli da je to teroristički čin nekih sektaša tamo Buljevih, ja uopće ne znam o kojem se čovjeku radi, ali je sramotno govoriti o jaju kao terorističkom činu, a ne kao o prehrambenom proizvodu što Boris Dvorinik rekao u svojoj pjesmi da li će se mutiti jaja u sorbolu, na oko, da li biti kajgana, da li će naša djeca moći imati mogućnosti pojesti ovo jaje. 5 puta poskupljuje vlada ništa ne poduzima. Vlada se bavi primarnim stvarima. Znam da je bitno da premijer kaže da će on reagirati na Ukrajinu svom svojom silom, da će se Rusija zatresti, a ne može …/nerazumljivo/… osim potok u Sinju sa Hrvatskim vodama zajedno ili neke druge stvari koje su puno značajnije. Kad govorim o cijeni reći ću vam jednu usporedbu, o vodi danas je pitanje kako će vodovodi lokalni, ja ću reći primjer za cetinski kraj Sinj i općine lokalne, električna energija u, prošle godine u javnoj nabavi da bi mogao funkcionirati vodovod i svako kućanstvo u Sinju i Cetinskoj krajini imalo vodu je bilo 2 miliona i 160 za električnu energiju tisuća kuna. Prije 2 mjeseca je rekla 6 miliona i 332 tisuće kuna što je 200% skuplje. Vodu našu, vodu koju imamo izvorišta pritoka rijeke Cetine će biti u Sinju, cetinskom kraju, što je vlada poduzela, da li je možda sjela sa HEP-om ministar Ćorić, da li je sve vodovode pozvao i da naprave jedinstvenu javnu nabavu jel je velka, veća količina. 3 puta, 4 je skuplja samo električna energija da bi pumpe prenosile vodu do kućanstava poglavito u brdskim područjima u Dalmatinskoj zagori, Gorskom kotaru, Lici gdje su inače i veliki gubici, a malo i potrošača. Što vlada poduzima po tome pitanju cijelo lito? Osim što razgovaraju o jaju kao terorizmu, a ovo nije predsjedniče terorizam. Evo jaje, mislim, ja ću stat na srid sinjske pijace i donit ću 100 jaja i neka me tuču jajima i šta sad. Ako je to tema glavna da privedemo čovjeka što je rekao nešto spomenio jaje pa zamislite u kakvoj mi demokraciji živimo. Imamo puno ozbiljnijih stvari. Imamo problem samodostatnosti. Imamo problem prodaje poljoprivrednoga zemljišta strancima iduće godine. Ne može Hrvat u Mađarskoj kupiti poljoprivredno zemljište jer je to zlato. A naš poljoprivrednik, stočar koji želi, stočar ili onaj koji proizvodi evo žitarice, pšenicu on ne može ove godine zagnojiti to zemljište, njemu se to ne isplati. Zbog toga jaje nije terorizam, jaje je prehrambeni artikl koji će poskupiti 5 puta, to je ozbiljna tema nemojte više privoditi [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] zbog gluposti.
12. rasprava Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Boris Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Zadnji put sam za ovom govornicom govorio o određenim mjerama koje je vlada trebala poduzeti da zaštiti najugroženije građane jel je inflacija treći šok u 2.g. što hrvatski građani i hrvatsko društvo doživljava. Prvi šok je bio, bio, bila pandemija, drugi šok je bio potres, a treći šok koji se zapravo sad preljeva na psihozu građana je zapravo inflacija jel i to su tri smjese koje sigurno teško djeluju na hrvatsko društvo. Vlada radi ono što može, radi određene iskorake za pandemiju, za potres, sada se stvara novi set mjera koji mora ublažiti cijene inflacije. Međutim, za razliku od ovih drugih mjera zašto je inflacija nešto što se prelijeva na sve građane društva i zašto je ona u ovom dijelu možda i najopasnija i zašto vlada mora što prije reagirati jel, jel ovo je utrka sa vremenom. Kada će vlada reagirati da zaustavi ovaj stampedo odnosno ovu lančanu, lančanu, lančani smjer koji ide uz sve te cijene jel. Znači ovo je vrijeme hoće li panika koja je već na tržištu da govori o poskupljenju proizvoda gdje već svi govore o poskupljenju proizvoda, ne od 5 i 10% jel nego od 100%, 150%, 200%. Pa jučer i ministar govori neće poskupiti 400%, ma čak ni 100%, poskupit će negdje, ono nije htio reći, al on kad i on govori da neće ni 100%, to su zapravo ozbiljne informacije koje vlada nažalost u utrci sa inflacijom mora ići čim brže i čim jače prema tržištu jel ovo nema tržišta, sad nema tržišta. Nema tržišta nego jednostavno je zavladala jedna panika i zbog toga vlada čim prije mora, ja sam jučer slušao i Marića i tu podržavam da čim prije izađe sa mjerama da zaustave ove špekulacije koje se događaju na tržištu. Jel još gore će biti kasnije, može biti još gore od ove što je porasla cijena plina jel. Špekulacije se moraju zaustaviti čim prije ili sa mjerama koje i već ovaj tjedan mora se ići šta i kako zaustaviti jel tržište očekuje intervenciju vlade. Vlada još radi kalkulacije, čekaju ko će biti mjesec drugi, treći, nema više utrke s čekanjima u tome, u tome je problem da mora čim prije izaći, ovaj tjedan da mora izaći i reći zaustaviti sve te špekulacije i kazniti svakog onog koji želi zaraditi, ekstra zaraditi u tim špekulacijama. Vrlo jasno se to mora reći, jel ukoliko se to prelije, a već se preljeva i ako to već krenu kalkulacije cijena, a vlada najavljuje kontrolu cijena tek negdje u 6. ili 7. mjesecu. To je kasno već će se preliti već 2 do 3 puta će se te cijene preliti, već 1. veljače se je trebala biti formirana radna skupina da kaže šta će se dogoditi sa cijenama. Pa pogledajte šta HNB radi. U 11. mjesecu je HNB rekao da će biti inflacija 2%, prije 10-tak dana rekli su da će biti 4 do 5%, znači 100% su pogriješili kolika će biti inflacija. Jučer čujem informaciju da ministar kaže da su gubici plinara milijardu i po kuna, a vrlo jasno se mora reći ta milijarda i po kuna koji su gubici. Neko će ih platit, platit će ih država kroz što će morati plaćati bolnicama račune, platit će ih lokalna uprava, sve će to ić na teret proračuna ili državnog ili lokalnog jel, jel su oni vlasnici, i jedni i drugi su toga vlasnici. Međutim, ono što je najgore, koliko od toga, ono što ne znamo, od tih milijardu i po kuna ne znamo koliko se to prelilo na povećanje cijena svih od poljoprivrednih proizvoda do hrane, do svega jel, jel to 5 milijardi kuna, jel to 6 milijardi kuna jel, ulaz vam je povećan za milijardu i po. To multiplikativno djeluje i zbog toga treba hitno ponovo HNB i Ministarstvo gospodarstva zaustaviti to, brzo izračunati šta to znači i vidjet kojim instrumentima to, to pokušati spriječiti jel, pokušati spriječiti. I ono što ste zapravo i zaboravili, prije 6 mjeseci, zato još jednom napominjem, građani u ovom dijelu inflacije gdje će pobjeć, ponovo u prešućene minuse. Ovdje ste obećali da ćete ih u roku 6 mjeseci riješiti. Nemojte dopustiti sada da svi kad građani se budu izvlačili da ne … [[Govornik se ne razumije]] ponovo u te prešućene minuse nemamo ih regulirani. Obećali ste do 12. mjeseca to riješiti, niste riješili nemojte da građani u rješavanju svojih egzistencijalnih problema ponovo uđu u prešućene minuse koji nisu regulirani. Molim vas to regulirajte. Hvala lijepo.
Idemo sada na devetu raspravu poštovani kolega Šimičević u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Evo ovdje za ovom govornicom se govorilo o puno obljetnica. Evo ja sam dobio priliku reći nešto o vojno-redarstvenoj operaciji Maslenica koja je počela 22. Siječnja a kako general Gotovina kaže završila tek na jesen kad je spomenuto, kad je dogovoreno primirje. Onaj tko ne zna svoju povijest prisiljen je ponavljati i zato trebamo pamtiti svoju povijest i učiti na zbivanjima kako pogreške ne bi ponavljali. Okolnosti u kojoj smo živjeli i prije vojno-redarstvene operacije Maslenica sjećat ćemo se zauvijek. Svakodnevna razaranja i ubijanja preko 200 000 prognanika u gradu Zadru, stalna nestašica vode, struje, neprekidne uzbune, djeca u skloništima. Operacija Maslenica najavila je i prekretnicu u Domovinskom ratu i ostat će trajno obilježena u hrvatskoj povijesti po jasno upućenoj poruci četnicima i Jugoslavenskoj Narodnoj Armiji, o tome što mislimo o njihovim okupacijskim zamislima i želji hrvatskog naroda da obrani svoj dom i teritorij vlastitim snagama i spoji sjever i jug Hrvatske. Vojno-redarstvena operacija Maslenica imala je snažnu poruku i prema Međunarodnoj zajednici koja je do tada izražavala duboku sumnju i nevjericu u sposobnost i snagu Hrvatskih oružanih snaga. Akcija Maslenica sve je to ne samo demantirala već smo čitavom međunarodnom svijetu i zajednici poslali poruku da je hrvatski narod spreman i njegove Oružane snage da protiv puno nadmoćnijeg neprijatelja ostvare tisućljetni san naših predaka za stvaranje potpuno slobodne i samostalne Hrvatske države. Operaciju su planirali i izveli generali Janko Bobetko, Ante Roso, Ante Gotovina, Mirko Norac i Mladen Markač. Borbena djelovanja na terenu počela su 22. siječnja '93. u šest sati, a za završila kako sam već rekao kako je general Gotovina kazao tek na jesen kad je postignuto kakvo takvo primirje. Tijekom akcije Hrvatske oružane snage i policija oslobodile su zadarsko zaleđe i Maslenički most, Jasenice, Zrakoplovnu bazu a naknadno je oslobođena i brana Peruča koju su pobunjeni Srbi minirali. Ovdje treba naglasiti kako je s jedne strane bio neprijatelj dobro opremljen, imao snažnu potporu dok su s druge strane bili mladići u trapericama, ali s ljubavlju i odgovornim srcem za slobodnu i neovisnu državu Hrvatsku. Hrvatski branitelji s krunicom oko vrata i vjerom u Boga bez ikakvih oklijevanja krenuli su u ovu bitku vođeni ponosom i osjećajem pravednosti i slobode ne misleći na vlastite živote odlučili prekinuti ugnjetavanja i braniti svoj dom, obitelj i domovinu. Svim žrtvama a posebno onima koji su dali ono najvrednije što su imali svoj život neizmjerno zahvaljujem i divim se, a vjerujem i svi ljudi koji hrvatsku državu smatraju svojom Domovinom. Od 22. do 25. siječnja poginulo je 13 hrvatskih branitelja sljedeća dva dana 26., 27. siječnja u obrani dosegnutih linija poginulo je još 6 hrvatskih branitelja, a 70 ih je ranjeno. S obzirom kako je neprijatelj vršio stalna borbena djelovanja želeći povratiti izgubljeno da od 31. ožujka 1993. broj poginulih hrvatskih branitelja popeo se na 127. Oslobađanje ovog dijela naše Domovine započinje novi život ne samo Zadarske županije, nego se vratila nada kako će ratna stradanja i patnja napokon prestati. Uspostavila se nova prometna veza između sjevera i juga preko novskog ždrijela. Operacija Maslenica trajno će biti obilježena u povijesti hrvatskog naroda po briljantno izvedenoj operaciji, operaciji koju neprijatelj nije očekivao ali po poruci kakav završetak očekuje na okupiranom području Republike Hrvatske. Uspjeh vojno-redarstvene operacije Maslenica danas se čini još veći i sjajniji. Obilježavanje operacije Maslenica još se jednom sjećamo svih žrtava hrvatskih branitelja, njihove hrabrosti, odlučnosti i vjere koji su ugrađeni u suverenu, neovisnu Hrvatsku. Oni koji su ostavili sve i krenuli u rat za slobodnu Hrvatsku sa krunicom oko vrata, vjerom u Boga nitko ne može izbrisati iz naših sjećanja. Zbog svega ovoga trebamo stalno ponavljati našu povijest i to ne samo među nama koji smo bili dio te povijesti, već našim mladima [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] da znaju koliko je teško bilo doći do slobodne države. Hvala.
Sada idemo na 7. raspravu u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a, govorit će poštovana kolegica Peović, izvolite.
Dobar dan svima. Evo kolegice i kolege, ministar Ćorić nam je jučer rekao da se ne moramo brinuti da će ova vlada napraviti sve da naši građani ne osjete udarac na svoj budžet poskupljenjem energenata i onda konzekventno poskupljenjem ostalih cijena. No onako kako su do sada se bavili energetskim siromaštvom pretpostavljam da je ministar Ćorić mislio na onu staru koju naš narod uvijek negdje pamti, a to je ne smije nas ništa iznenaditi i da će zapravo taj udarac preživjeti samo zato što su već spremni na sve. Znači već 2021.g. je došlo do ogromnog povećanja broja onih koji su privremeno morali isključiti struju zbog neplaćanja računa, preko 30.000 znači kućanstava, to je porast od 11% u odnosu na 2020.g., čak 5,7% kućanstava ne može podmiriti troškove grijanja u najhladnijim mjesecima. Mi smo znači 6. najlošija zemlja u Europi po siromaštvu i socijalnoj isključenosti, a ukupno je osoba u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti preko 23%. Pa sad ako uzmemo u obzir činjenicu da je to preko 800.000 ljudi, da preko 600.000 umirovljenika u Hrvatskoj ima mirovinu manju dakle od granice siromaštva, mene zanima kako je to vlada dosada rješavala energetsko siromaštvo tzv. vaučerima. Kolegice i kolege, tim vaučerima su se mogli poslužiti samo nešto malo više od 60.000 ljudi. Da li je to zapravo onda borba protiv energetskog siromaštva? Znači samo oni koje je centar za socijalnu skrb kategorizirao kao ugrožene potrošače-kupce energenata oni su mogli dobiti taj bijedni, rekla bih i sada već vaučer bijedan jel od 200 kuna. On će sigurno bit nedovoljan kada dođe još veće poskupljenje od 1. travnja, znači, plina pogotovo. Znači ono što danas imamo je nedostatno, imamo znači te vaučere koji se odnose samo na i to su znači osobe s invaliditetom i korisnici minimalne zajamčene naknade, tih ljudi je svakako i danas nedovoljan broj. I sad ono što Plenković najavljuje prvo da će dobro povećati očito iznos tog vaučera, da će ga proširiti ne samo na električnu energiju nego i na toplinsku energiju i plin, u redu to se treba napraviti ali još uvijek mi nećemo imati zapravo povećanje opsega onih koji mogu ući u tu kategoriju i zato kada pitate znači umirovljenice, umirovljenike, siromašne radnike koji se nama često obraćaju pa zašto mislim niste u toj kategoriji, zašto ne dobivate taj vaučer oni se ne mogu kvalificirati, znači ljudi koji imaju bijedne mirovine, ali ne mogu se kvalificirati za te ugrožene kupce energenata jer ako imate ne znam prihod od 800 kuna ne možete ući u tu kategoriju. Prema tome, trebalo bi odrediti imovinski odnosno dohodovni cenzus koji je već negdje i određen, znači 60% medijalne plaće to bi znači za kućanstvo samačko bilo negdje oko malo više od 2.700 kuna, za kućanstvo dvoje roditelja sa dvoje djece koji su mlađi od 14 godina to bi bilo malo više od 5.600 kuna i to je rekla bih nedostatno, ali ajmo reći da postoji neki kriterij koji bi mogao to odrediti. Onda će se naravno postaviti pitanje odakle sve to financirati, pa kolegice i kolege srećom jel i u ovim se krizama pokazuje koliko je bitno imati neprivatizirane javne sustave koji bi poput HEP-a znači mogli tu uskočiti, moglo bi se tražiti donošenje uredbe da se dobit javnih poduzeća koja pružaju komunalne usluge preraspodjeli uz subvencije njihovih usluga. HEP 2020. godine imao 1,4 milijarde kuna dobiti od kojih je država sebi uzela 840 milijuna kuna, a HEP-u je ostavila zadržanu dobit od oko 500 milijuna kuna. Znači kada bi se taj iznos od 1,4 milijarde kuna podijelio na oko 2,2 milijuna obračunskih mjesta električne energije koliko ih ima u kategoriji kućanstvo, dobili smo prosječnih otprilike 1.500 kuna po obračunskom mjestu, 130 kuna mjesečno što je više nego duplo dakle nego što država sada daje za samo više od 60, malo više od 60.000 tih zaštićenih kupaca energenata.
Prelazimo na 11. raspravu, sada će govoriti poštovani kolega Lerotić u ime Kluba zastupnika IDS-a. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću govoriti o poskupljenjima i životnom standardu koji je nažalost sve lošiji u ovoj zemlji. Za početak ću reći da samo 4 zemlje u EU imaju manju minimalnu plaću od RH. Doduše, 13 ih ima propisanu minimalnu plaću. 2 zemlje imaju minimalnu plaću veću od 1000 eura, a 6 ih ima veću od 1500 eura. Oni koji imaju manju minimalnu plaću su Bugari, 332 eura, Latvija 500 eura, Rumunjska, 550 eura, i onda Hrvatska sa nešto više od 620 eura. Za razliku, nama susjedna Slovenija ima 1074 eura minimalnu plaću. I samim time već su u startu oni najugroženiji u nepovoljnoj situaciju i sva ova poskupljenja koja imamo, cijene goriva, plina, struje, hrane, gotovo svega, definitivno pogoršava kvalitetu života naših sugrađana. I što mi radimo? Mi u ovom trenutku smo imali prije par mjeseci fiksiranu cijenu goriva, a sada se spremaju vaučeri u iznosu od 200 kuna za struju i plin. I to je vatrogasno rješenje. Međutim, svi znamo da svaki građanin ove zemlje želi raditi, želi primati plaću koja će mu osigurati dostojanstven život, želi primati plaću s kojom će moći plaćati sve svoje obaveze, kako za sebe, tako za svoju obitelj, za svoju djecu, bez da mu netko poklanja, odnosno daje vaučere u iznosu od 200 kuna jer to je čak i vrijeđanje naših građana u kojima mi kažemo, evo vam 200 kuna pa si platite struju. Vatrogasne mjere i to su jasni potezi i pokazatelji da Vlada zapravo nema jasnu viziju kako ostvariti, kako stvoriti konkurentno gospodarstvo jer ozbiljna zemlja ne može standard građana zadržavati na nekom određenom nivou zamrzavanjem cijena ili vaučerima. To nije i ne može biti pitanje kako riješiti kvalitetu života naših sugrađana. Neka od pitanja koja bi si Vlada trebala postaviti je kako omogućiti rast plaća. Kako omogućiti veću razinu investicija. Kako omogućiti povećanje zaposlenosti. Ja se ne sjećam kad smo imali npr. zadnju veliku inozemnu investiciju u RH koja će otvoriti nova radna mjesta, koja će omogućiti nova zapošljavanja. Ja sam ovdje u HS-u, otkad sam ušao, gotovo godinu dana zagovarao da se spasi proizvodnja u Kanfanaru, tvornice BAT koja je bila, ako se ne varam najveća inozemna investicija u Hrvatskoj. Godinu dana je nama trebalo, Vladi, da se odluči hoće li intervenirati i hoće li spasiti 500 radnih mjesta u Kanfanaru, a da ne pričamo o dobavljačima i onima a koji proizvode sirovinu u Slavoniji. A pripadnici i poslovne i akademske zajednice već duže vrijeme apeliraju na reforme, daju konkretne prijedloge u sferi reforme javne administracije, zdravstvenog i obrazovnog sustava, pravosuđa i radnog zakonodavstva bez kojeg nema značajnijeg ekonomskog rasta i dostizanja razvijenijih članica EU. Nacionalna strategija predviđa 100.000 novih radnih mjesta do 2030., a kada pogledamo reforme koje vlada planira tek 40% svih reformi odnosi se odnosno spominje na koji način se planira stvoriti konkurentnije gospodarstvo. Udio prihoda od poreza i doprinosa u BDP-u su nam veći od 37%. Imamo 400.000 stanovnika manje, veliki problem radne snage, a glavni razlog za to jest opterećenje na plaće, što poslodavcima otežava mogućnost zadržavanja postojećih radnika, a još više privlačenje novih naročito sada kada smo na jedinstvenom tržištu EU. I ono što se rijetko spominje, a to je da nam definitivno treba i reforma rashodovne strane proračuna države, imamo nova zaduženja koja je najavljena od Ministarstva financija preko milijardu eura i naprosto se ne vidi na koji način ova vlada ima viziju, pa čak i želju da stvorimo dostojanstven život, da naši sugrađani imaju pravo na rad, da imaju pravo da primaju plaću sa kojima će sebi i svojoj obitelji omogućiti dostojanstven život.
Hvala vam lijepa. Idemo sada na raspravu Kluba zastupnika SDSS-a, poštovan kolegica Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče sabora. Uvažene kolegice i kolege, trenutno važeći Zakon o radu propisuje da je sklapanje Ugovora o radu na određeno vrijeme izuzetak, da budem direktnija trebao bi biti izuzetak. Međutim, sigurna sam da svatko od nas zna barem jednu osobu kojoj poslodavac produžava Ugovor o radu na određeno vrijeme duže od 3.g. bez obzira postoji li za to objektivan razlog ili ne. Radnici šute vjerojatno imajući strah od gubitka kakvog takvog zaposlenja, te na takve nepovoljne uvjete pristaju jer ne mogu pronaći trajno. S druge strane poslodavci takve ugovore opravdavaju provjerom radnika i rizikom poslovanja iako takva mogućnost naravno nije predviđena zakonom. Bez obzira koliko su svjesni činjenice da je rad na određeno vrijeme u nas pravilo ne iznimka detaljno analiziranje proveo je Zagrebački institut za društvena istraživanja u suradnji sa Savezom samostalnih sindikata Hrvatske i iznio nekoliko vrlo zabrinjavajućih činjenica. Tako da treba znati da otprilike svaka peta zaposlena osoba u nas radi privremeno. Među privremeno zaposlenim svaka treća ima ugovor kraći od 3 mjeseca. Samo da pojasnim da ovi kratki ugovori o radu ne bi predstavljali problem da su u pitanju tzv. pozitivne tranzicije iz ugovora o radu na određeno u ugovor o radu na neodređeno, ali to nije slučaj. Mi nažalost spadamo među zemlje EU sa niskom stopom vjerojatnosti pozitivne tranzicije. Kratkoročni ugovori se često i sukcesivno obnavljaju, što zaposlenost čini dodatno nesigurnom, a tek svaka deseta osoba dočeka tu pozitivnu tranziciju na onaj trajni dakle na ugovor o radu na neodređeno vrijeme. Radnici zaposleni na određeno vrijeme u nepovoljnijem su položaju po više osnova u odnosu na one sa stalnim ugovorom, tako da čak 25% ispitanika navelo je kako nije imalo istu plaću u odnosu na svoje kolege na istom radnom mjestu, petina nije mogla jednako upravljati vremenom, niti su mogli ostvariti jednako pravo na bolovanje. Poznato je da rad na određeno negativno utječe i na druga bitna životna pitanja poput problema stambenog zbrinjavanja otežanim pristupom, kreditima i slično. Osim što je rad na određeno široko rasprostranjen u različitim sektorima i zanimanjima on je prisutan i među svim kategorijama radnika s tim da su njime najviše pogođeni mlađi radnici, što je posljedica novih praksi u zapošljavanju. Tako da prema podacima Zavoda za zapošljavanje 9 od 10 izlazaka iz evidencije nezaposlenih zapravo je zapošljavanje kroz ugovor opet na određeno. Kao što je slučaj i kod drugih nesigurnijih oblika rada zapošljavanje na određeno vrijeme naravno pogađa, te najviše pogađa žene. Sve navedeno pokazuje nam kako je tržište rada zaista nemilosrdno prema pojedinim skupinama jer nesavjesni poslodavci zloupotrebljavaju institute radnog prava zakonodavstva pisane u dobroj vjeri. Iz tog razloga trebamo biti mudri i iskoristiti priliku koja je pred nama, a tiče se skorašnjih zahvata Zakona o radu. Tu nam kao putokaz mogu poslužiti nedavne reforme radnog zakonodavstva u drugim zemljama EU gdje se ugovori na određeno vrijeme koriste zaista u svrhe u koje su namijenjeni, a ne da poslije određenog i dalje slijedi određeno.
Sada prelazimo na 8 raspravu, Klub zastupnika Za pravednu Hrvatsku, poštovana kolegica Vukovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani, nekoliko posljednjih mjeseci cijene u nas divljaju. U nekim kategorijama poput ulja otišle su gore i više od 20% što se događa sada i na razini europskih tržišta i to onih s nižim standardom poput Češke, Mađarske, Bugarske. Doduše na razini EU cijene hrane, alkohola, duhana u prosincu bile su samo 3,2% veće dok im je inflacija bila oko 5%. Hrvatska nikad nije bila jeftina zemlja, pogotovo kad su u pitanju hrana, telekomunikacijske usluge, razna tehnička roba i slično, a jedan od bitnijih razloga zašto smo skupi su i visoke trgovačke marže. Porezne stručnjaci izračunali su kako su nakon 2010. godine vodeći trgovački lanci u Hrvatskoj gotovo udvostručili svoje marže. Primjerice 2010. većina trgovačkih marži kretala se oko 17%, a 2015. bile su više od 30%. Što se pak cijena hrane tiče one u trgovinama ni blizu ne prate one proizvođačke koje se svakodnevno mijenjaju te se za opstanak očekuje pomoć države. Nebitno je hoće li to biti kroz smanjenje ili ukidanje PDV-a, zamrzavanja cijena osnovnih artikala, vaučera do određene razine mjesečne potrošnje ili slično kao što već čine neke siromašnije članice EU. Uzmimo za primjer cijene mlijeka i mliječnih proizvoda koje su svakodnevno sve više. No dok cijena litre mlijeka u trgovinama raste, cijena iste litre mlijeka koju farmer isporuči tvornicama već godinama ostaje ista. I dok je otkupna cijena litre mlijeka ostala ista, građani litru plaćaju puno više nego prije 3 godine. Litra mlijeka je 2019. stajala 5 kuna 99 lipa, danas je 7 kuna 99, litra jogurta je 2019. u prosjeku stajala 8,99, danas je 2 kune skuplja. Maslac je skuplji za čak 8 kuna. Mljekarska industrija povećanje cijene opravdava svojim visokim troškovima, ali paralelno generira sve veći profit. Ma što je s troškovima onih koji proizvode sirovinu za domaću industriju, primjećuje li itko njihov porast. Cijena nafte otišla gore, gnojiva za preko 300% i sjemena, a od ove godine ratari imaju i trošak dorade sjemena kojeg im je ministarstvo nametnulo. Uskoro nam slijedi novo povećanje cijena kao posljedica uvođenja EUR-a. Unatoč sasvim razumnom strahu od poskupljenja Vlada RH do sada je najuspješniju metodu sprječavanja divljanja cijena u procesu uvođenja EUR-a odlučila ipak ne primijeniti. Objava crnih lista trgovaca koja je naše susjede Slovence spasila od pretjeranih poskupljenja u Hrvatskoj se ipak neće provoditi. Odluka je to Ministarstva gospodarstva koje objavu crnih lista više i ne spominje, a taj je instrument izbačen i iz nedavno objavljenih smjernica za prilagodbu gospodarstva u procesu zamjene hrvatske kune EUR-om. Stvar je pomalo iznenađujuća posebno s obzirom na to da se izrada tzv. crnih lista među ostalim izrijekom navodila u Nacionalnom planu zamjene kune EUR-om objavljenim još u prosincu 2020. godine u kojemu je jasno pisalo da će se lista objavljivati na stranici euro.hr te da će se na njoj navoditi imena poduzeća koja će pokušati zlorabiti proces uvođenja EUR-a da bi povećala cijene na štetu potrošača. To je među ostalim javno bio rekao i sam guverner kad je u studenom 2020. javnosti predstavljao taj plan. A ponovio je to i godinu dana poslije kad je na jednoj poslovnoj konferenciji predstavljao aktivnosti koje će se provoditi u svrhu zaštite potrošača. Ministarstvo gospodarstva smatra dovoljnim primijeniti mjere zaštite potrošača kao što su dvojno iskazivanje cijena, primjena fiksnog tečaja konverzije prilikom izračunavanja, nadzor nad trgovcima i pružateljima usluga te praćenje kretanja cijena najčešće korištenih proizvoda na tržištu, izrada crnih lista. Dakle više nije na popisu alata kojima će se štititi potrošače, ali se zato spominje izrada tzv. etičkog kodeksa koji će tvrde iz ministarstva omogućiti pouzdano i transparentno uvođenje eura. Bit će to zapravo skup normi koje će poduzetnici moći, ali ih neće morati primjenjivati. Vjerujem kako se hrvatski građani s pravom pribojavaju što nas sve to čeka u skorijoj budućnosti. Zahvaljujem.
Sada ćemo prijeći kao i uvijek na početku tjedna, našeg, početku plenarne sjednice sa iznošenjem stajališta klubova i nezavisnih zastupnika. Prvi je danas na redu poštovani kolega Klasić u ime Kluba zastupnika HSLS-a i reformista, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a, uvažene kolegice i kolege. Dobro jutro svima. Najprije, Hrvatska vojska, vanjska politika RH nisu političke igračke i država mora funkcionirati na temelju dogovora i suglasja najviših državnih tijela, a posebno u području gdje postoji sunadležnost. U medijskom prostoru u zadnje vrijeme pojavilo se puno poruka koje ne informiraju nego često zbunjuju građane. U parlamentarnim demokracijama, pa tako i u našoj, odluku o slanju vojnika Hrvatske vojske ne donosi ni predsjednik, kao niti Vlada nego HS. Isto kao što smo i do sada takve odluke donosili o svakom slanju vojnika u mirovne i NATO misije, što nam je i dužnost kao članice UN-a i NATO-a, Hrvatska je pristala ulaskom u NATO savez te potpisala određene sporazume koji su dvosmjerni i u kojima prihvaćamo zajedničke obaveze saveza koji, među ostalim je i sama bit osnivanja NATO saveza. Nažalost naše dosadašnje vlade su to često imale kao izgovor i opravdanje za nerazvijanje i neulaganje u vlastite oružane snage zadnjih 20-ak godina jer će nas u slučaju ugroze štititi taj isti NATO savez. Izjava predsjednika odaju dojam da je Hrvatska vodeća sila u NATO savezu i da se sve vrti oko nas. Evo, jučer smo upravo čuli da Velika Britanija je drugorazredna sila sa kojom nemamo što razgovarati jer oni zapravo nisu bitni, a zapravo je naš doprinos samo malo veći od deklarativnog, što je u politici male države kao što smo mi, često značajnije od stvarnog angažmana oružanih snaga. Do sada smo sudjelovali u velikom broju međunarodnih i NATO misija, uz odobrenje HS-a, od Afganistana, Iraka, Sjeverne Afrike, Mediterana, Poljske i Kosova, te time stekli zavidni uleg, ulog, ugled kao stabilnost i pouzdan partner. Kao dio EU i NATO saveza trebamo dosljedno preuzimati obaveze koje smo preuzeli u zaštiti i razvoju prostora u kojem živimo ukoliko želimo biti ozbiljno shvaćeni i uvažavani. Ako ne želimo, to je samo na nama i ako je to svima prihvatljivo, i to je demokracija, ali zaboravimo onda i na ulaz u šengenski prostor i zaboravimo onda relativnu sigurnost koje ove institucije donose, zaboravimo na novac iz fondova. Nema povlastica, još manje ulaganje u zemlje koje su sigurnosno nestabilne ili su još jedna od zemalja Balkana ili neželjena sila, nestabilna zona Europe čiji građani nemaju pristup slobodnom tržištu. Iskreno, baš me zanima kako bi funkcionirala naša država bez svega toga. Pogotovo bez sredstava koje trenutno dobivamo. Koliko god se trudio, ne mogu se osvrnuti ni na najnovije izjave predsjednika u Ukrajini. Zar nije hrvatska Vlada 2013. i 2014. g. koje je on bio predsjednik Vlade pratila događanja u Kijevu i podržavala želje naroda za demokratskim promjenama i europskim integracijama. Zar nismo upravo tada, 2014. g. poslali zrakoplov kako bi u Zagreb iz Kijeva prevezao grupu teško ranjenih ukrajinskih branitelja? Osobno, slažem se da hrvatski vojnici ne trebaju ratovati u tuđim ratovima, odluka je to pojedinaca koji to mogu raditi kao dragovoljci ili na svoju ruku i odgovornost, ali ovo sa čime se ne slažem je retorika izričaja predsjednika i licemjernost ovih izjava. Za vrijeme našeg Domovinskog rata u kojem smo mi bili u sličnoj situaciji, također, smo slali poziv Zapadu i dok je zapadna politika bila spora i neučinkovita, to se plaćalo krvlju naših građana, a pogotovo se to neučinkovitost skrbi platilo u Bosni i Kosovu, dok se Zapad nije odlučio uključiti. Tada nam je svaka pomoć, makar i deklarativna, značila puno. Našu slobodu branilo je i ne malo stranaca koji nisu čekali reakcije njihovih Vlada, a znali su da se borimo sami za vlastitu slobodu. Među njima i Ukrajinci pri čemu su neki ukrajinski državljani položili život za slobodu Hrvatske. Također, ako se me sjećanje ne vara, Ukrajina nas je 11. prosinca '91. priznala među prvim državama kada nam je i dala nam je potporu kada nam je bilo najpotrebnije, a sudjelovalo je značajno i u primanju naših Oružanih snaga, kada je isto bilo potrebno, no sjetimo se samo da je polovica skoro naših MIG-ova, MIG-24 došlo iz Ukrajine i instruktora koji su ih pratili. Ovakve izjave predsjednika smatram neprihvatljivim, koliko nas sigurno, koje nas sigurno diskreditiraju i ruše postojeći, kakav-takav ugled države koji smo teško stekli u EU i kod naših saveznika u NATO paktu. Ovakve izjave i vođenje vanjske politike nas opet svrstavaju u nestabilnu i nekonzistentnu državicu, koja prije pripada Balkanu nego zemljama EU i daju za pravo svim državama unutar EU koje nas često gledaju ispod povećala. Hvala najljepša.
Hvala i vama. Evo imali smo 14 klubova odnosno 13 klubova i jednog nezavisnog zastupnika pa ćemo sada preći na dnevni red. Prva točka: - Končani prijedlog Zakona o postupku notifikacije u području tehničkih propisa i propisa o uslugama informacijskog društva (TRIS), drugo čitanje, P.Z.E. broj 185 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava i Članka 172. u vezi s Člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo, a uvodno će predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje. S nama je poštovani državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja, Mario Šiljeg. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici, zadovoljstvo mi je što ima priliku uvodno predstaviti Konačni prijedlog Zakona o postupku notifikacije u području tehničkih propisa i propisa o uslugama informacijskog društva. Postupak notifikacije označava postupak javnog savjetovanja u nacionalnim propisima država članica EU. Postupak je uređen Direktivom EU 2015/1535 Europskog parlamenta i vijeća. Istim postupkom zahtjeva se od nadležnih tijela država članica EU da Europsku komisiju države članice i zainteresirane javnosti obavijeste o svim nacrtima nacionalnih i tehničkih propisa o proizvodima i usluga informacijskog društva prije nego što ih usvoji nacionalno zakonodavstvo. Trenutno je u RH postupak notifikacije uređen Uredbom o postupku službenog obavješćivanja o tehničkim propisima i propisima o uslugama informacijskog društva kojom je preuzeta Direktiva 98/34/EZ. U međuvremenu je donesen kodificirani tekst direktive pa je predmetno područje potrebno urediti propisom više pravne snage, a naročito zbog pravnih posljedica koje mogu stvoriti nepoštivanje postupka notifikacije uzimajući u obzir sudsku praksu suda EU u smislu neispunjavanja obaveza notifikacije. Postupkom notifikacije omogućava se komisiji i državama članicama EU uvid u nacrte tehničkih propisa koje država članica namjerava donijeti za proizvode i usluge informacijskog društva. Cilj je osigurati njihovu sukladnost sa pravom EU i načelima unutarnjeg tržišta. Provođenjem postupka notifikacije otkrivaju se eventualne nove prepreke na unutarnjem tržištu prije nego što iste prouzroče negativni učinak. Postupak notifikacije se primjenjuje na nacrte nacionalnih propisa o proizvodima i uslugama informacijskog društva koje se ne usklađuju sa zakonodavstvom EU. Primjerice na sve industrijske, poljoprivredne i ribarske proizvode, a kada je riječ o uslugama radi se o uslugama koje se u pravilu pružaju uz naknadu na daljinu elektroničkim putem te na pojedinačni zahtjev korisnika usluge. Prema sudskoj praksi suda EU neispunjavanje obaveze notifikacije predstavlja bitan procesni nedostatak u postupku donošenja predmetnog propisa što podrazumijeva da svaki zainteresirani pojedinac može osporiti zakonitost takvog propisa pred nacionalnim sudom i pozvati se na njegovu neprimjenjivost. U odnosu na prijedlog zakona koji je bio na raspravi u HS u studenom prošle godine u prvom čitanju u tekstu konačnog prijedloga zakona izvršene su nomotehničke dorade izričaja pojedinih odredbi, razmotrene su primjedbe, prijedlozi i mišljenja zastupnika i klubova zastupnika koji su bili istaknuti na raspravi u HS, te je zaključeno da isti ne zahtijevaju izmjenu odredbi teksta konačnog prijedloga zakona. Također kako je istaknuto tijekom rasprave u prvom čitanju prepoznate su mogućnosti za potrebom za boljom informiranošću, te većim sudjelovanjem i doprinosom naših gospodarstvenika, predstavnika poslovne zajednice i zainteresirane javnosti u postupkama notifikacije. U tom smislu uz već postojeće aktivnosti koje se provode u cilju informiranja zainteresirane javnosti predlagatelj smatra da će se ovim konačnim prijedlogom zakona postići veća vidljivost predmetnih postupaka. Predlagatelj planira i dodatno informiranje gospodarstvenika, predstavnika strukovnih udruženja i zainteresirane javnosti putem edukacija i drugih oblika upoznavanja s prednostima i mogućnostima korištenja predmetnog alata Europske komisije. Slijedom izvedenog predlažem, iznesenog, ispričavam se, predlaže se HS usvajanje konačnog prijedloga zakona i zahvaljujem vam na pažnji.
Ostanite ovdje jer imamo replike, sad ćemo vidjeti koliko ih je. Prva je uglavnom na redu kolegica Dreven Budinski, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Smatram da je ovaj zakon jako dobar jer je to ovoga veliki poticaj hrvatskim izvoznicima, a posebno manjim tvrtkama jer će ovim Zakonom o notifikaciji pridonijeti vidljivosti njihovih proizvoda i usluga, pa vas molim da mi navedete koje benefite dobivaju naši gospodarstvenici tim zakonom. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo na pitanju uvažena zastupnice. Da, između ostalog smatramo da će ovaj zakon imati određene benefite, značajne benefite i na naše izvoznike. Zašto? Iz vrlo jednostavnih činjenica, svi naši gospodarstvenici, a posebno usudio bi se reći i manji i srednji poduzetnici koji imaju u planu izvoziti svoje proizvode i usluge ovim zakonom će dobiti mogućnost da informacije o njihovom proizvodu il njihovim uslugama budu dostupne na cijelom tržištu EU, na svim službenim jezicima npr. EU, znači govorim o tržištu od skoro 450 milijuna stanovnika, tako da je to poseban benefit, ja bi se usudio reći za manje i srednje poduzetnike. Isto tako znači u onom trenutku kada neko od naših poduzetnika ima namjeru sklopiti određeni posao sa nekom državom članicom EU i plasirati svoje proizvode i usluge na njenom teritoriju ovim zakonom će imati pravovremeno uočavanje potencijalnih prepreka za svoj posao i različitosti između našeg nacionalnog zakonodavstva i eventualne razlike i njihovom zakonodavstvu. Hvala.
Hvala vam. Kolegice Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, ja isto zaista cijenim i mislim da je ovo važan zakon i da je važno da ga imamo. On neće izazvati nekakvu burnu raspravu, kao što je nije bilo ni u prvom čitanju. To je od onog seta zakona što nekako prolaze ispod radara. Ali ono što cijenim da je važno, a to je način na koji će i resorno ministarstvo odraditi kontakt prema svim onim strukovnim udruženjima i prema cijeloj onoj javnosti da dobiju dobre podatke i da sudjeluju. Dakle, forma je zadovoljena, dakle forma će bit zadovoljena, točno znamo kako je, kako će ići notifikacija i sve ostalo, ali ono što je važno da svi postanu svjesni toga da to ide, da u tome treba sudjelovati. Znate, mi imamo onaj običaj da se uvijek sjetimo na kraju kad je već sve gotovo onda se sjetimo zašto nešto je ovako ili onako. I zanima me da navedete ili nas otprilike obavijestite što ćete, što činiti i što ćete činiti zapravo da zainteresirana javnost aktivno sudjeluje u procesu?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo uvažena zastupnice. Sama činjenica da dižemo razinu sa uredbe na zakon pridonosi vidljivosti znači potrebe i mogućnosti u ovakvim pitanjima. Ono što ćemo činiti je definitivno i već smo učinili da ćemo povećati vidljivost ovih mogućnosti kroz web portal našeg ministarstva. Osim toga imamo u planu redovite konzultacije sa HGK i sa strukovnim udruženjima i planiramo uz već postojeća savjetovanja koja imamo u županijskim centrima povesti savjetovanje i bolje informiranje javnosti, posebno naših poduzetnika na županijskim razinama. Tako da slažem se s vama da je potrebno više radit na vidljivosti ovog zakona, a budući da on ima i obligatorni karakter, znači u roku od 3 mjeseca potrebno je izvršiti notifikaciju i sigurno će ta činjenica obligatornosti pridonijeti vidljivosti potrebe za ovim procesom. Hvala.
Sada je na redu kolegica Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani državni tajniče, na tragu ovoga što vas je pitala i kolegica Mrak-Taritaš, dakle sam Zakon o procijeni učinaka propisa vam daje različite instrumente poput održavanja Okruglih stolova, uključivanja zainteresirane javnosti i poduzetnika i svih ostalih sudionika u procesu i na taj način vam pomažu u kreiranju prijedloga zakona, dakle prije nego li je on došao nama ovdje na dnevni red. Mene zanima zašto naša ministarstva uporno izbjegavaju primijeniti odredbe Zakona o procijeni učinaka propisa? Hvala vam.
Izvolite odgovor.
Što se tiče konkretnog ovog zakonskog rješenja koje je danas pred nama mislimo da smo poduzeli niz aktivnosti upravo u ovom smislu o kojem vi govorite i ponovo naglašavam obligatornost, znači postupka, znači prije nego što se i u ovom cijenjenom domu donese neko zakonsko rješenje koje nije definirano direktivom ili uredbom EU, koja je van tih propisa, biti će obavezan ovaj proces, znači usudio bi se reći ne govorimo više samo o poželjnosti nego i o obavezi provođenja ovakvih postupaka. Hvala.
Kolega Željko Pavić, izvolite.
Poštovani tajniče, koliko je to ozbiljno pokazuje i to da je ova direktiva zapravo već druga verzija s obzirom da je prije toga bilo isto to već regulirano na nivou Europe, ali nije bilo dovoljno dobro, pa je donesena nova direktiva 2015.g., postupak … [[Govornik se ne razumije]] i mislim da je to dobro da to implementiramo u zakon i baš na taj način na koji ste to napravili je, mislim da je to napravljeno odlično. Ono što mene muči je to što zapravo u javnoj raspravi nije sudjelovao nitko. Znači ako pogledamo dokumente na ministarstvo, na portalu ministarstva, vidimo da se zapravo nitko od poduzetnika nije javio, međutim, imamo na više mjesta zapisano i napisano da se zapravo Središnjica za TRIS je surađivala sa HUP-om, sa HOK-om, sa Gospodarskom komorom i kad nakon toga idete pogledati što te institucije rade, vidite samo da HUP zapravo radi nešto za TRIS, a svi ostali šute. Nemate nikakve informacije na njihovim portalima o TRIS-u. Molim vas, da li ministarstvo misli po tom pitanju nešto [[Upadica: Hvala vam.]] poduzeti ili .../nerazumljivo/...?
Hvala kolega Pavić.
Hvala vam lijepo uvaženi zastupniče. Evo, na tragu vašeg izlaganja, ja isto želim HUP pohvaliti kao strukovno udruženje koje u posljednje vrijeme sa našim ministarstvom aktivno sudjeluje, posebno u ovim postupcima e-obavješćivanja i povećanja vidljivosti. S njima namjeravamo također, i nastaviti i daljnju suradnju i po ovom pitanju, ali ono što bih posebno naglasio je izlazak na teren, odnosno informacija, posebno manjim i srednjim poduzetnicima šta im donosi u, koje benefite im može donijeti ovaj Zakon pred nama i radimo aktivno na tom planu i to ćemo u vrlo brzo u tjednima koji su pred nama i realizirati na nižim razinama, uvjetno rečeno, županijskim razinama, da svak dobije pravovremenu informaciju o mogućnosti koje proizlaze iz ovog zakonskog rješenja. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnji je kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, volio bih da je ovdje nadležni ministar jer ova notifikacija kroz e-Savjetovanje tj. e-Informiranje naših poduzetnika, srednjih, malih, na tržištu, kako se reklo od pola milijarde ljudi, nešto manje, nas 3 milijuna i nešto su vrlo bitni učinci. Mi trenutno imamo ogroman problem, ja bih volio da je više govorilo vaše ministarstvo o problemu i da ste donijeli rješenje, ovo je prepisivanje uredbe i oke, rješenje poskupljenja trenutno električne energije, problemi naših vodovoda koji će imati 3, 4 puta skuplju električnu energiju da bi dostavili vodu svojim kućanstvima, npr. u Cetinskoj krajini je od prošle godine sa 2 milijuna kuna, sad javna nabava otišla na nešto više, oko 6,5 milijuna kuna, što je 200% više. Znači imamo probleme kako u privatnom sektoru, tako u javnom sektoru što se tiče naših poduzetništva pa bi volio ta rješenja, žao mi je što ministar nije došao. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo uvaženi zastupniče. Budući da je moja, ajmo reći, uža nadležnost vodoopskrba i odvodnja, svjestan sam ovog problema o kojem ste .../nerazumljivo/... kojeg ste istaknuli. Ono što mogu reći je da je investicijski val u Hrvatskoj, kao što i sami znate, na primjeru Cetinske krajine, iznimno se zahuktao u zadnje vrijeme, da je ugovorenost, odnosno odobrenost projekata preko 200% alokacije u vodno-komunalnom sektoru, ali da su svi ti projekti odobreni sa jednim od preduvjeta, a to je priuštivost cijene vodne usluge nakon izvođenja projekata. Svjesni smo da ovakva infrastruktura, ovakvi novi moderni uređaji za pročišćavanje otpadnih voda i proizvodnju vode za piće, nužno će uzrokovati i određeno dizanje cijene usluge, ali kažem, preduvjet je bio da isplativost, odnosno priuštivost bude ispod 3% tako da računamo da će uz modernu uslugu naši građani neće bitno osjetiti na povećanju cijene vodne usluge.
Hvala vam [[Upadica: Hvala.]] Povreda Poslovnika, kolega Bulj.
Hvala lijepo predsjedniče. Državni tajnik je povrijedio čl. 238, nije odgovorio na pitanje što sam ja rekao, nisam govorio o investicijama nego poskupljenju električne energije za 200% za dostavljače .../nerazumljivo/..., za vodovode na području Cetinske krajine. Što ste poduzeli, da li ćete ići u jedinstvenu javnu nabavu svih vodovoda? Jer sa 2 milijuna prošle godine cijena sad je otišlo na 6,5 milijuna kuna, cijena vode da bi uopće se mogla dostaviti potrošačima voda, to je problem.
znadete i sami, kolega Bulj da je ovo opomena jer nije bila povreda Poslovnika nego replika. Državni tajniče, vi se možete vratiti na mjesto, više nema replika. Mi ćemo dalje sada nastaviti. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika socijaldemokrata, poštovani kolega Željko Pavić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, g. tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, lijepi pozdrav prvo. Ja ću danas s obzirom da smatramo da ono što je zakonodavac napravio u zakonu, da je prenio bitne odredbe direktive, ja ću danas malo drugačije raspravljati, zapravo ću reći nešto o direktivi sa ciljem da upoznamo sve one koji nisu upoznati niti u javnoj raspravi, a niti ih se upoznalo od strane HOK-a, HGK i HUP-a u tom dijelu. Naravno, ministarstvo je odradilo što je moglo odraditi i poslalo informacije prema institucijama koje su to trebale odrađivati i evo, čuli smo danas da će se to dešavati na nižim nivoima odnosno nivou županija i jedinica lokalne samouprave. Ali, ja ću ipak napraviti jedan uvod tako da malo upoznamo naše poslovnjake, naše poduzetnike što ih čeka i zapravo koje su im obveze. U jednom momentu, g. tajnik je rekao da će im se nešto olakšati. Zapravo, ovo ih obvezuje. O tome se radi. Oni bez ovoga ne mogu funkcionirati. Svi oni iznosnici koji neće poštivati ono što je napisano i ono što je usvojeno i ukoliko nećemo se mi prilagoditi određenim normama, kad ćemo se odrađivati tu notifikaciju, imat ćemo problema i nećemo moći odrađivati svoj posao. Budući da je ovaj Zakon veoma važan za naše poduzetnike, a sudeći po javnoj raspravi, nije izazvao previše pozornosti kod njih, za očekivati je da će više aktivnosti vezano uz taj Zakon preuzeti i poduzeti HGK, HUP i HOK te da će oni obaviti obavještavanje i informiranje poduzetnika. Naime, informacijska Središnjica za TRIS je zapravo u Ministarstvu gospodarstva i koordinira postupkom notifikacije u Hrvatskoj te surađuje sa EU komisijom u Hrvatskoj, a osim toga, u Hrvatskoj surađuje sa HUP-om, HOK-om i Gospodarskom komorom te sa svim tijelima državne uprave kao i sa izvoznicima. Ova je suradnja nužna jer je važno da se gospodarstvenici na vrijeme informiraju o namjeri pojedinih članica da regulira određeno područje budući da se radi o neusklađenim i neharmoniziranim područjima i propisima. Isto je tako izuzetno važno da se gospodarstvenici mogu na vrijeme pripremiti za nove uvjete poslovanja. Mišljenja smo da je zakonodavac prenio bitne odredbe direktive u ovaj zakon, pa neću trošiti vrijeme na članke zakona već ću reći nešto o TRIS-u i postupku notifikacije. Prvo da demistificiramo rečenicu TRIS koja je jako često spominjana kad govorimo o notifikaciji tehničkih propisa. Ova skraćenica TRIS koja se koristi u zakonu u biti ima korijen u engleskom jeziku i ako bismo je preveli u duhu hrvatskog jezika prijevod bi bio informacijski sustav tehničkih propisa. Pojednostavljeno to je informacijski sustav u koji se prijavljuju novi nacrti tehničkih propisa, a cilj je da se formira i održava ažurnim tako informacijski sustav, te da se poduzetnici mogu informirati o novim nacrtima tehničkih propisa i da im se omogući sudjelovanje u postupku 2015/2035. Do sada je postupak notifikacije, odnosno postupak službenog obavješćivanja o tehničkim propisima i propisima o uslugama informacijskog društva u Republici Hrvatskoj bio i još je uređen uredbom o postupku službenog obavješćivanja o tehničkim propisima i propisima o uslugama informacijskog društva. Mislim da samim time što smo s uredbe prešli na zakon da dovoljno govori o ozbiljnosti tematike o kojoj govorimo. Postupak slanja notifikacije ima takav naziv jer je uspostavljen Direktivom 2015, 15/35. Taj je postupak alat za informiranje i sprječavanje i dijalog u području tehničkih propisa o proizvodima i uslugama informacijskog društva, pomaže predvidjeti i spriječiti stvaranje prepreka trgovini koje mogu utjecati na poduzetničke aktivnosti. Tim se postupkom omogućava Komisiji i državama članicama EU pregled tehničkih propisa koje države članice namjeravaju uvesti za proizvode, znači za industrijske proizvode, poljoprivredne i ribarske proizvode kao i za usluge informacijskog društva prije njihovog usvajanja. Ovo je izuzetno važno da se to odnosi na vrijeme prije njihovog usvajanja. Smisao je osigurati sukladnost tih tekstova sa pravom EU-a i načelima unutarnjeg tržišta. U pojednostavljenom se obliku primjenjuje na države članice europskog udruženja za slobodnu trgovinu, odnosno za EFTA-u koje su potpisnice Sporazuma o europskom gospodarskom prostoru te na Švicarsku i Tursku. Neću govoriti o ciljevima ovog postupka, o tome je već govorio gospodin tajnik dovoljno ali hoću reći da u skladu sa tim postupkom države članice moraju obavijestiti Komisiju o svakom nacrtu tehničkog propisa prije njegovog usvajanja definirano je razdoblje mirovanja od tri mjeseca tijekom kojeg država članica koja je poslala notifikaciju ne može usvojiti predmetni tehnički propis, a to razdoblje omogućava Komisiji i državi članici pregled notificiranog teksta i odgovarajući odgovor. Ukoliko se ispostavi da taj nacrt može stvoriti prepreke slobodnom kretanju roba ili slobodnom pružanju usluga informacijskog društva ili sekundarnom zakonodavstvu EU Komisija i druge članice, države članice mogu dostaviti detaljno mišljenje državi članici koja je notificirala nacrt. Detaljno mišljenje ima učinak produljenja razdoblja mirovanja za dodatna tri mjeseca za proizvode i dodatni još jedan mjesec za usluge. U slučaju izdavanja detaljnog mišljenja predmetna država članica mora objasniti mjere koje namjerava poduzeti kao odgovor na detaljno mišljenje. I ono što je izuzetno važno i za naše poduzetnike i sve zainteresirane pogotovo za izvoznike da Komisija može blokirati nacrt tijekom razdoblja od 12 do 18 mjeseci ako treba provesti usklađivanje na razini EU ili se ono već provodi u istom području. Po završetku postupka 2015/35 države članice obavezne su obavijestiti Komisiju o završnim tekstovima odmah nakon usvajanja tih tekstova, te navesti slučajeve u kojima je notificirani nacrt napušten, a sve sa ciljem zaključenja postupka 2015 15/35. Ovim se Komisiji i drugim državama članicama omogućava provjeravanje je li država koja je poslala notifikaciju uzela u obzir očitovanja zaprimljena tijekom postupka. Direktivom se također propisuje hitni postupak namijenjen hitnom usvajanju nacionalnog nacrta podložan određenim uvjetima, odnosno ozbiljnim i nepredvidljivim okolnostima vezanim uz zaštitu javnog zdravlja i sigurnosti, odnosno zaštitu životinja ili biljaka. Komisija se o opravdanosti hitnog postupka očituje što je prije moguće, a ako Komisija usvoji zahtjev za primjenu hitnog postupka razdoblje mirovanja od tri mjeseca se ne primjenjuje i notificirani tekst može biti odmah usvojen. Iz svega navedenoga razvidno je da postupak nije jednostavan i da je izuzetno važno informiranje poduzetnika o notifikacijama. Na web stranicama HUP-a je navedeno da će HUP na svojoj web stranici i putem elektroničke pošte redovito obavještavati svoje članice o aktualnim notifikacijama, te objedinjene i zaprimljene primjedbe dostaviti nacionalnoj kontaktnoj točci, odnosno središnjici za TRIS. Između ostaloga poduzetnici osim što se mogu informirati u HUP-u trebali bi se moći informirati i u HGK ili HOK-u ali mogu i sami pristupiti bazi i pogledati podatke ukoliko se znaju tom bazom koristiti. Sve što je do sada navedeno je definirano u zakonu i vjerujemo da će naći naši poduzetnici i izvoznici na vrijeme i na primjeren način i u odgovarajućem formatu primati sve potrebne podatke vezane za nacrte notifikacija koje su zavedene u jedinstvenoj bazi podataka na nivou EU, a u slučaju izvanrednih potreba i samostalno se informirati pregledom i pretraživanjem navedene baze podataka. Neću sada ulaziti u one detalje u vezi obuke naših poduzetnika i izvoznika, o tome ću malo kasnije u svom govoru. Hvala lijepa.
Idemo na drugu raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Karlić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege, evo pred nama je Konačni prijedlog Zakona o postupku notifikacije u području tehničkih propisa i propisa uslugama informacijskog društva. Kao što smo mogli čuti i od državnog tajnika i od kolega ovaj postupak notifikacije odnosno postupak službenog obavješćivanja o tehničkim propisima i propisima o uslugama informacijskog društva u RH uređen je još Uredbom o postupku u svrhu obavješćivanja o tehničkim propisima i propisima i uslugama informacijskog društvo u Narodnim novinama 105/15 kojom je u nacionalno zakonodavstvo donešena direktiva iz '98. godine Europskog parlametna i Vijeća Europe. Obzirom da je direktiva 98. doživjela brojne izmjene radi jasnoće, radi veće svrhovitosti ista je …/nerazumljivo/… direktivom iz 2015. Europskog parlamenta i vijeća o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva koja je stavila van snage i zamijenila direktivu iz '98. godine. Temeljem provedene analize zaprimljenih notifikacija na području nacionalnih i tehničkih propisa sukladno Uredbi o zaprimljenim preporukama Europske komisije u okviru Europskog semestra 2020 pokazala se potreba da se navedene aktivnosti poboljšaju u cilju bolje integracije RH u unutrašnje tržište EU. Prema sudskoj praksi sud EU neispunjavanje obveze notifikacije predstavlja bitan procesni nedostatak u postupku donošenja predmetnog tehničkog propisa. Zakonom je potrebno propisati postupak notifikacije u području tehničkih propisa i propisa o uslugama informacijskog društva, obveze nacionalnih nadležnih tijela koje pripremaju tehnički propis te zadaće nacionalne kontaktne točke. Cilj je sprječavanje stvaranja novih trgovinskih prepreka na unutrašnjem tržištu na način da nadležna tijela obavještavaju Europsku komisiju te druge države članice EU i zainteresiranu javnost o nacrtima tehničkih propisa, o proizvodima i uslugama informacijskog društva prije nego što budu usvojeni u nacionalno zakonodavstvo. Uređivanje predmetnog područja predloženim zakonskim prijedlogom očekuje se bolja i veća primjena postupka notifikacije kada javnopravna tijela donose tehničke propise i propise o uslugama informacijskog društva te time u nacionalnom zakonodavstvu otklanjanje potencijalnih pravnih posljedica koje bi mogle proisteći iz nepoštivanja obveze ovog postupka. Aktivnije sudjelovanje nacionalnih i javnopravnih tijela u provedbi postupka notifikacija nacrta propisa drugih država članica EU unošenjem većeg broja primjedbi, komentara ili mišljenja te time bolja integracija u unutrašnje tržište EU sukladno preporukama komisije. Veći doprinos te aktivnije uključivanje predstavnika strukovnih udruženja i zainteresirane javnosti u postupke donošenja propisa drugih država članica EU u cilju doprinosa sprječavanju stvaranja prepreka slobodi kretanja roba i pružanja usluga. Evo obzirom na sve ovo što je do sada rečeno Klub HDZ-a podržat će ovaj konačni prijedlog zakona. Hvala.
Treća rasprava u ime Kluba zastupnica Centra i GLAS-a, poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege mi u drugom čitanju imamo prijedlog Zakona o postupku notifikacije u području tehničkih propisa i propisa o uslugama informatičkog društva. Ja sam od onih koja kad izađe za ovu govornicu nemam nikad problem i čak štoviše govorim o onim svim benefitima koje Hrvatska ima od toga da je članica EU i mislim i to svaki put ponavljam da je neusporedivo bolje da smo u društvu dobrih i uspješnih nego da smo izvan toga društva i naravno da nas i sadašnjost, a i budućnost u tome pokazuje da je to dobro. Ali, mi smo 1. srpnja 2013. godine ušli u EU svi dobro znamo na političkoj razini koliko je bio taj dugi put, na političkoj razini znamo da nam to nije bilo jednostavno nego nam je bilo teško i onda da budemo pošteni do kraja smo vidjeli da tu ima niz stvari za koje se nismo do kraja dobro pripremili i koji su nas iznenadili. I mi se, dakle danas je 2022. godina, mi ćemo uredbu koju smo donijeli vezano uz notifikaciju pretvorili, pretvoriti u zakon, ali ono što se meni čini da je ključna tema i ključna priča, kako da od onih koji od tih, koji trebaju sudjelovati zaista, ne govorim u formalnom smislu jer znamo u formalnom smislu koje su točke, koje su ovaj tko je zadužen za što nego one koje od tih notifikacija zaista trebaju imaju koristi da se aktivno uključi i da sudjeluje. Meni se čini da je ovaj zakon, zakon je tehnički dobro napisan, on je korektan, vidimo sve što treba biti, između prvog i drugog čitanja mislim da je bilo nešto vrlo malo, pojašnjenja su bila nekakva jer su se otvorila kroz raspravu na odborima, dakle taj zakon je jedan od onih zakona koji neće izazvati niti izaziva nekakvu veliku i senzacionalnu buru u raspravi u ovom saboru, ali ono što je ključno, ključno je kako da oni koji u taj, u tom zakonu imaju iz tog zakona neku posljedicu kojom oni trebaju aktivno sudjelovati, sudjeluju. To je zapravo ključna tema jer kažemo između ostalog da je ovim zakonom mi uređujemo slobodno kretanje roba, usluga i kapitala. Sve ok, sve štima, ali netko tko želi sutra ili prekosutra sudjelovati na nekom tržištu, tržištu europski, ne nekom nego na tržištu EU on bi na vrijeme se trebao interesirati o tom pod kojim uvjetima, na koji način, da li su tamo, da li se tamo dešavaju i neke promjene koje će utjecati na njega ili obrnuto ako želite imati svoje norme i svoje stvari koje su primjenjive, dakle to je nekakav međusobni uzajamni odnos. Mi to ne radimo još uvijek dovoljno dobro. Kolega Pavić kad je govorio u ime kluba je naveo da je opća zainteresiranost koja je bila za ovaj zakon nikakva kad je bio u javnoj raspravi, nikakva. Zainteresiranost ni u ovom saboru nije prevelika iz jednostavnog razloga što je jedan od tehničkih propisa. E sad, ono što bi ključno trebalo biti, ključno bi trebalo biti i to sam, na to sam naglašavala i u prvom čitanju, naglašavam i sad, a to je ta aktivna uloga državne uprave, pri tom mislim i središnje državne uprave da uopće rasvijetli poslovnoj zajednici značaj tog zakona, značaj kako oni mogu sudjelovati, kako im se olakšava pristup nacionalnim tehničkim propisima, kako se mogu na vrijeme informirati i tu trebali bi biti i predstavnici i strukovnih udruženja i zainteresirane javnosti i edukacije i sve ostalo. Zašto sam ovaj uvod kad sam uvod govorila i rekla da smo 1. srpnja ušli i da smo se onda iznenadili? Mi smo se onda brdo stvari iznenadili da treba ovo ili ono. Dakle, EU ima određene forme ponašanja. U tim formama ponašanja trebate biti aktivni i sudjelovati. Ja cijeli svoj radni život i svoj vijek mislim da je puno jednostavnije kad imate nekakve korake i neke hodograme i raditi po tome i sudjelovati u tome nego kad improvizirate. Mi smo nažalost svi zajedno nekako ljudi i nacija koja se sjetimo u zadnjem trenutku. Samo ću se referirati na nešto što nije tema, ali se vrlo blisko može bit tome. Mi smo imali nedavno onaj set zakona vezano uz socijalnu skrb. U tom setu zakona je dosta rasprava bilo o obiteljskim domovima. To su oni do 20 štićenika što mogu biti i kaže da je prilagodba 5.g.. Ma ja se ovdje mogu okladiti sa svakom, svakim od vas da oni koji su vlasnici obiteljskih domova će 4.g. neće napraviti ništa, petu godinu će se pitati kakva treba biti ta prilagodba, a onda će zadnjih 6 mjeseci biti panika. To je, da li je to svojstveno nekom drugom, ne znam, nekoj drugoj naciji, živimo u ovoj zemlji, pripadnik sam ovog i znam da se to kontinuirano, dakle mi 4.g. gledamo, a onda se iza toga sjetimo. Zašto to sve zajedno govorim? To vam je isto tako kad mi osjetimo da je neko trebao sudjelovati u cijelom tom procesu kad dođe negdje nešto raditi ili prodati i kad mu tamo neko kaže ali vrijedi to i to, a onda on kaže gle, al to meni sad ne odgovara jel tu piše nešto na drugi način i kad ovaj kaže al imao si prilike nešto reagirat, a onda ovaj kaže kad, imao si prilike reagirat kad, a sori, u postupku, u ovom postupku, tad imaš prilike reagirat, tad možeš reći vi imate, želim da se to promijeni na ovaj ili onaj način, al ti moraš znat da moraš imati prilike reagirat. Ja ću to uvijek, ja to uvijek vežem uz posao kojim sam se ja bavila i koji razumijem. Da se nešto planira doznate u prostornom planu općine ili grada ne reagirate, doznate u nekom detaljnom planu ne reagirate, doznate u postupku procijene utjecaja na okoliš ne reagirate, doznate u postupku izdavanja alokacijske dozvole ne reagirate, doznate u postupku izdavanja građevinske dozvole ne reagirate. Kad reagirate? Kad izađe bager van i počne kopat, tad je prekasno, svi ovi postupci su prošli. Zašto govorim i nastojim govoriti na tako slikoviti način? Ja ovu raspravu dakle naš klub će podržati ovaj zakon iz jednostavnog razloga što je riječ o jednom od zakona kojim zapravo omogućujete ljudima u Hrvatskoj da idu radit na području EU i da budu aktivni sudionik toga. Ne da dođu tamo i kažu ja to radim zato što moram, ja to radim zato što mi odgovara, ja sam na vrijeme upoznat sa svim zajedno i zato je važnost ovakvog jednog zakona i zato je važnost te zainteresirane javnosti. Mi smo tu u nekoliko navrata raspravljali o HGK, o HOK, pa oni tu imaju ulogu, pa njihov je značaj tu, pa svi ovi poslodavci koji jesu i koji će negdje biti su kod njih registrirani, kod njih je značaj da se oni aktivno uključe. Drugim riječima, zaključno, riječ je o jednom propisu gdje smo uredbu pretvorili u zakon, forma je zadovoljena, ali ajdemo da probamo konačno zadovoljiti sadržaj, ajdemo konačno doći do onih ljudi koji zaista aktivno sudjeluju na tom našem polju usluga kapitala, kretanje robe i svega ostalog da oni aktivno u tome sudjeluju. Aktivno u tome mogu sudjelovati samo ako počnu sudjelovati od samog početka, a sami početak je predviđen ovim zakonom. Hvala lijepo.
Idemo sada dalje. Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovani predsjednici predlagatelja. Prvo moram priznati da sam bio loš prognozer. Kad je bilo prvo čitanje, a bilo je petkom ujutro prognozirao sam da će i drugo čitanje ovog zakona biti petkom ujutro da popuni vrijeme do glasanja. Al evo nije, srijeda ujutro i ne popunjavamo vrijeme do glasanja nego ove pravosudne teme sklanjamo u malo manje atraktivan termin. Dakle, princip je isti, ovo su nijanse, ali evo da odma zbog zapisnika to priznam.
Al kak to mislite u manje atraktivan termin?
Pa ovo poslijepodne.
Pa sad.
Dobro. U Narodnim novinama, sad malo o zakonu, u Narodnim novinama 105/15 objavljena je Uredba o postupku službenog obavješćivanja o tehničkim propisima i propisima o uslugama informacijskog društva. Stupanjem na snagu ovoga zakona ta uredba će prestati vrijediti. Što konkretno hrvatski građani dobijaju od direktive i generalno od ovoga što je dakle doneseno 2012. i 2015. i koje se implementiraju u ovome zakonu. Od ovih konkretnih direktiva dakle dobijaju to da ako žele nešto izvoziti u druge države članice EU da imaju određene tehničke karakteristike i propise kakve moraju zadovoljavati i onda ako žele nešto prodavati lakše će to prodavati. Obzirom da je dakle i zakon između dva čitanja nije doživio promjene osim nomotehničkih i da se radi de facto o implementaciji dikrektiva koju je već 2015. SDP-ova Vlada implementirala na neki način o ovoj Uredbi o postupku službenog obavješćivanja o tehničkim propisima itd. Klub zastupnika SDP-a će podržati ovaj prijedlog zakona i u drugom čitanju. Uvijek ovakve teme dobro dođu da se spomene što hrvatski građani, što Hrvatska dobija od članstva u EU ali i o tome kako se donose odluke, uredbe, direktive i ostali propisi na razini EU koji su za nas obavezni i koliko predstavnici hrvatskih građana, dakle tu prvenstveno mislim na euro zastupnike ali i druge koji predstavljaju Republiku Hrvatsku u onim tijelima EU gdje se donose odluke. Dakle, to mogu biti i predstavnici izvršne vlasti ili stalni predstavnici u Bruxellesu da još jednom, dakle osvijestimo i da na neki način pozovemo i te naše dužnosnike ali i građane da prate više što se i kako se donose odluke na razini EU jer to su i naši predstavnici, dakle isto kao zastupnici u Hrvatskom saboru, tako su i predstavnici građana, stranaka u Europskom parlamentu i u drugim tijelima EU. I da ono s čime se slažemo kao i u Hrvatskom saboru iznosimo da ono s čime se ne slažemo bez straha da ćemo se nekom tamo gore zamjeriti, da također iznosimo. U tom smislu podržavajući i sadržajno i formalno i na bilo koji drugi način ovo što je doneseno mi ćemo podržati zakon, a pozorno ćemo pratiti način na koji EU funkcionira i donosi odluke posebno one koje se izravno tiču hrvatskih građana. Obzirom da se radi o zajednici različitih država sa različitim interesima, a da mi znamo unutar naše zemlje kako pojedine skupine po bilo kojoj osnovi također imaju različite interese znamo koliko je to teško uskladiti. Možda su zato procesi donošenja kompliciraniji i teži, propisi manje atraktivni ili manje korisni, ali na neki način to smo i prihvatili ulaskom u EU. Zato ćemo neke interese ostvarivati lakše, a da ćemo neke interese ostvarivati teže. Ali dokle god je onaj dio lakšeg ostvarivanja zajedničkih interesa prevladava nema potrebe to dovoditi u pitanje. Hvala.
Idemo na šestu raspravu Klub zastupnika MOST-a poštovani kolega Bulj.
Hvala. Kao što sam rekao i u replici ovim zakonom donošenjem notifikacije ova uredbe koja je do sad bila uredba, tj. implementiranju hrvatskog zakonodavstva je onaj standard koji mi kao Sabor radimo. To se prepiše, malo se uobliči što su uredbe i direktive i to ovdje izglasamo i to je, lipo na papiru izgleda. Međutim, ovdje tribamo govoriti o učincima svakog zakona, a o tome se najmanje govori. A vrlo je bitna i provedba tih zakona što se tiče ovdje poglavito ove teme gdje se radi o poduzetnicima. Mi spominjemo tržište od pola milijarde ljudi, mi spominjemo mogućnosti koje nudi to tržište međutim što smo mi omogućili našim poduzetnicima malim, velikim to je sad pitanje koje dovodi do učinaka i rezultata od kada smo ušli u EU da je broj stanovnika sve manji i manji. Neki će kazati otvorene su granice. Pa nije bio cilj otvoriti granice da imamo dvije trećine Hrvatske prazne, nego da imamo ljude na tome području. Da li će ovom uredbom biti učinci jer ne znam kakve ste imali sastanke i kakve ste imali vi u biti kakve ste imali informacije od ljudi koji su u poduzetništvu. Međutim je činjenica da ovdje ima stvari koje se dobro reguliraju. Ja sam primijetio na primjer da kemijska i druga štetna sredstva se mogu preko ovog informacijskog sustava uočiti i proizvodi koji su štetni na primjer koji su tretirani glikosatom GMO proizvodi. E sad je pitanje koliko će taj informacijski sustav biti poticat to i koliko se to, kakve su to vrijednosti jer je činjenica da danas kada mi govorimo o ovome zato sam i spomenuo o ovome problemu kad govorim o poduzetnicima, kad govorim o ovome sustavu, o notifikaciji ovih propisa onda govorimo o trenutnim problemima. Mi ne možemo samo pričati o euru i prepisivanju uredbi i direktiva. Nama je najbitnija tema eura. Dok inflacija guta sve pred sobom, cijene nemilo rastu. Jutros sam spomenuo u govoru, a pošto je državni tajnik i sam spomenuo da je baš što se tiče voda još jednom napomenuti da javne nabave električne energije za 2021. godinu su 200% skuplje bile. Mogu vam navest primjer vodovoda cetinskog kraja i za 2020., 2021. cijena struje električne energije da bi uopće mogao funkcionirati na brdskom području tome vodovod to je pumpe, sve je bio 2 milijuna i 160 000. Za 2022. za ovu godinu nabava je pokazala 6 milijuna i 400, što znači 4 milijuna i 300 skuplje, što znači 200% skuplje, ali to će morat poduzetnik i naš građanin platit tu skuplju vodu. Nije vodovod, mislim vodu, govorim o vodi, govorim o Cetinskoj krajini, govorim o tako ličkom području, govorim o brdsko-planinskom području. Mi moramo imati trenutna rješenja da te poduzetnike, da uopće opstanu na ovome području. Srednji i mali, a neću govoriti o poljoprivrednicima koji su dovedeni na rub, poglavito poskupljenjem plina, nafte, a poglavito plina, umjetno gnojivo je tim ljudima, danas će doći skuplje, tko zna, 4, 5 puta skuplje. Samim tim, proizvođač pšenice će morat ćete 5 puta skuplje prodati pšenicu, samim tim će kruh ćete 4, 5 puta skuplje poskupiti, jutros sam spomenuo jaje, ne s namjerom da izvedem teroristički čin ovdje nego čisto da vidimo kako će naši proizvođač proizvesti jaje, on će morati odustati budu li ovakve cijene jer jednostavno, tko god će doći, žitarice za prehranu njegovih kokošiju povećat će nam se uvoz, loše, nekvalitetne hrane i ta informacijski sustav će više pomoć uvoznicima, nažalost jer mi i dan danas uvozimo 3 milijarde prehrambenih proizvoda. 3 milijarde. 700 tisuća hektara neobrađenog poljoprivrednoga zemljišta. Sustav navodnjavanja u problemu, ja ne znam imamo li 1% čini mi se, navodnjenu poljoprivrednog zemljišta. Znači znam da se bavite u ministarstvu energetike oko voda, ali govorim cjelovito. Znači nije dovoljno prepisati i reći ovo je lijepo i dobro. Direktive EU i uredbe. Zamisli da smo se naprepisivala, ako smo mi samo htjeo da prepisivamo uredbe i direktive EU i da je pretačemo u zakonodavstvo RH, onda mi nismo ovde uopće potrebni nego tribamo sagledati realnu sliku. Mi imamo trenutno problem poljoprivrednoga zemljišta kao vrlo bitne nama razvojne grane, tj. samodostatnost je u krizama. Nama ova kriza se povećaje, pa šta mislim da će netko bit solidaran s nama, neko će nama davat, nek nam 7 dana zatvore granice, za ovaj izvoz robe druge države, uvoz prema nama, vidjet ćete problema. Nećemo imati pomidore. A polja nam leže. Mi u ovome trenutku moramo puno ozbiljnije ... [[Govornik se ne razumije.]] za da se unaprjeđuje, da donosimo zakone, da implementiramo ono što je dobro, znači to nije dovoljno. Koji su tu učinci? Kakva je provedba? Što ovo znači za Slavoniju? Evo, kolegice Ružice? Što znači ovaj papir za praznu Slavoniju? Osim šta ćemo reć lipo je ovo napisano. Šta znači? Šta to znači, ne znam, za građanina, ne znam iz kojega, nije bitno iz kojeg, iz ne znam, zadarskog zaleđa? To je fantastično, da je proizvodnju poljoprivrednih dobara, bilo bi Ravni kotari, uvijek. Ali je neobrađeno. Mi sve prepisali lipo, za koga? Da nam uvoze štetne proizvode pa mi svinjetine uvozimo milijardu kuna. Svinjetine, a naši stočari ne mogu prodati domaći proizvod. I onda prodajemo kao dalmatinski, ne znan, pršut slavonski, ovi, oni, nažalost nema svinja. Sve čiji je pršut. Možda je ... [[Govornik se ne razumije.]] u kamionu smrznut negdje proša preko Dalmacije. Mi imamo problem. Mi imamo problem, da imamo uvjete, imamo poljoprivredno zemljište, imamo sve. A ovaj direktive i uredbi di mi ovim putom notifikacije, jer ovon notifikacijon ne znan koji su učinci. Što će to značiti za našeg poduzetnika, malog, srednjeg, našeg poljoprivrednika, našeg proizvođača prehrambenih proizvoda? Da će se smanjiti izvoz s ovim, da će ostati ljudi na ovim područjima od Dubrovnika do Iloka? Da li će biti prazne ili Dalmatinska zagora, šibensko zaleđe, pa ja mislim, prolazim auton ode kad idem na posao. Prazno. Prazno. I ne samo to. Iduće godine ja ću uputiti zakon i tada sam bio, kad, 2021. je bila zemljište, mislim, 2020. je bilo da se može prodavati poljoprivredno zemljište strancima, mi moramo zaustaviti poljoprivredno zemljište da se prodaje stranim pravnim i fizičkim osobama. Zbog čega? Zbog toga ako hrvatski građani, fizička i pravna osoba ne more to kupit u Mađarskoj, ne može. A Mađarska je u EU, zbog čega bi Mađari ili neki drugi mogli kupiti naše poljoprivredno zemljište, cila sela za vrlo mali novac? Cila sela. Poljoprivredno zemljište. Znači mi moramo se uozbiljih jer poljoprivreda je također, poduzetništvo i vrlo bitno, možda najbitnija. Opstanak ljudi, poglavito u kriznim situacijama, državni tajniče, mi imao problem u kriznim situacijama. Što se tiče energetike, pa nije mi jasno čemu služi u .../nerazumljivo/... trenutku HEP. Ako nam je 200, 300% poskupila električna energija, rekao sam za vodovode, pa što ne sjednete svi skupa sa svim vodovima i zajedničku javnu nabavu napravite u cijelom području RH? Jer će na kraju opet to morati platiti građani, pa nije vodovod, tko će to platiti? Znači mora se hitno i promptno reagirati, a ne samo govorit o jaju. Da je jaje teroristički čin. Pa ja sad nasred sinjske pijace ... [[Govornik se ne razumije.]] donit ću van jaja doli, ima ih 12, jutros sam ih donio, ima i duzina i pivat ću kad Nadalina muti jaja. Glumit ću Borisa Dvornika. Nije smišno nego ste doveli da će to jaje bit 5 puta skuplje. Do te situacije, a govorimo o uvođenju eura, u istom trenutku ne morete kontrolirati, ne inflaciju, vi ništa više ne kontrolirate. Ništa. I napravit ćete kaos, a hvalite se kako ste vi veći europejac nego oni u Bruxellesu.
Hvala, hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna, sad idemo na pojedinačnu raspravu pa će prvi govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, evo poštovani državni tajniče, prvo bi na početku jedno, jedna nomotehnička napomena koja mi je upala u oči, ovaj zakon se zove Zakon o notifikaciji o tehničkim propisima, notifikacija ako uguglate notifikaciju ispast će vam priopćenje i to priopćenje taj izraz se u hrvatskom jeziku koristi u kontekstu diplomacije pa čak je i notifikacija i objava rata. Ovdje vidim da je netko prevodio ono, onaj engleski informatički rječnik ne ono kad izađe na notification na onako na Windows-ima i tako, to nije to. Tu smo pogriješili to smo trebali na bolji način prevesti na hrvatski jezik jer smatram da ovaj izraz notifikacija nije u skladu s onim što notifikacija u hrvatskom jeziku znači. Tako da evo to je sada možda malo kasno s obzirom da je konačan prijedlog zakona ali da se vodi o tome računa i možda kod nekih promjena ovog zakona da se drugačije nazove. Sad ja ne znam kako u originalu stoji pretpostavljam da je u originalu ovaj europska uredba odnosno direktiva stoji nešto notification, ali ne možemo to prevesti na takav način, to je taj koji je prevodio to nije, pogriješio je. Ono što ste evo primijetili svi koji ste pratilu raspravu o ovom zakonu radi se o jednom iznimnom zakonu koji je usko specijaliziran. Tako da evo ga ja mislim i šira javnost ne može shvatiti o čemu se radi, …/nerazumljivo/… s kolegama u razgovoru i proučavajući zakon evo kolegica Mrak mi je tu malo pomogla zapravo shvatio sam da se radi o zakonu gdje će hrvatski gospodarstvenici sada dobiti mogućnost ali zapravo i obvezu u neku ruku da preko nadležnih tijela, a to je Hrvatska udruga poslodavaca, Hrvatska gospodarska komora i naravno i resorno ministarstvo daje svoje komentare o tehničkim propisima i da se tehnički propisi proizvoda i usluga koje proizvodimo i plasiramo na europsko tržište stave na taj jedinstveni popis tehničkih propisa. To bi bilo otprilike to je li. Tako da sutra da malo prevedemo onima koji ovo gledaju, sutra nekakav naš bojler koji mi proizvodimo, mislim da ga ne proizvodimo, može zapravo Končar proizvoditi nešto on će kad dođe na europsko tržite imati mogućnost da budu ti tehnički propisi obznanjeni javno na isti način, po istim kriterijima svima u EU isto kao što bilo tko tko u Europi nešto proizvodi i plasira na hrvatsko tržište ima istu obvezu. Evo, to bi bilo to. Što se tiče ovog zakona ništa se ne mijenja jer su ove stvari bile prije uređene uredbom vlade. Mislim da je ovo dobro usklađenje, ali evo pozivam vas možda ta je nomotehnička primjedba je zapravo ono ključno što je mene zasmetalo. Evo, toliko s moje strane.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovani zastupniče ako može bez zamjere ovo zapravo i jest notifikacija. Zašto je to notifikacija? Zato što zapravo kroz našu aktivnost dajemo drugoj vladi ili članici EU do znanja da namjeravamo nešto napraviti. Tako isto i sve članice EU ovdje zapravo priopćavaju svim ostalim članicama unije da namjeravaju promijeniti neki tehnički propis, a na nama je kao članici EU i kao gospodarstvenicima, kao poduzetnicima da na to reagiramo ili ne reagiramo ukoliko nas ne smeta ne reagiramo, ukoliko nas smeta reagiramo. Isto kao i što može reagirati i nekakva udruga ovoga poslodavaca ili možda ne znam ministarstvo ili vlada kao takva. Znači to zapravo jest notifikacija.
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani kolega evo hvala vam na objašnjenju, lijepo ste to objasnili evo ja ću, čak to možda bolje od državnog tajnika, dakle, dakle radi se o tome da mi ili netko obavještava preko institucija EU o namjeri promjene nekog propisa. Ok, sad evo ja ne bi ulazio u promjenu i traženje izraza notifikacija, nekog zamjenskog izraza u hrvatskom jeziku, možda malo kasnije kroz neku repliku, ali smatram da taj izraz notifikacija koji se kod nas stvarno rijetko koristi u hrvatskom jeziku ipak ono izvorno znači nešto drugo. Znači koji se koristi za malo nekako ja bi rekao više u diplomaciji, a manje u ovim tehničkih stvarima iako je i ovo povezano s diplomacijom, ali hvala vam na objašnjenju.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Željka Pavića. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, gospodine tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege evo čuli smo ovdje nekoliko pristupa različitih o ovom zakonu. Mislim da smo svi na istom tragu i da nema tu potrebe da se nešto posebno objašnjava osim što bi htio skrenuti pozornost da je jedan zastupnik rekao da nam ovaj zakon omogućava da poštujemo tehničke propise. Naime, izvorno je cilj ovog zakona da nakon što neka od članica stavi neku notifikaciju u bazu odnosno da priopćenje evo da budem u skladu sa gospodinom Zekanovićem, znači da da priopćenje da namjerava mijenjati neki tehnički propis iz područja industrije, poljoprivrede ili ribarstva i naravno ovoga što se tiče tu još ima i informatika, ukoliko je to došlo u tu bazu onda svi oni koji su zainteresirani za to područje mogu reagirati u roku od 3 mjeseca. Znači komisija reagira na način da se taj propis zamrzava 3 mjeseca za državu koja ga donosi, a u međuvremenu svi sudionici i zainteresirane strane mogu u međuvremenu reagirati pogotovo u slučaju da se osjećaju ugroženima ili u slučaju da smatraju da nakon toga neće moći poslovati sa onim proizvodima koje već imaju. I to je izuzetno važno zato što ukoliko imate neki proizvod koji je gotov i koji pokušavate plasirati na tržište ukoliko neka zemlja donese novi propis sa tog područja nakon toga više nećete taj svoj proizvod moći plasirati. Zato je važno da to poslovni ljudi prate, bitno je da udruge to prate, bitno je da na to reagira gospodarska komora, obrtnička komora, udruga izvoznika, da na to reagira Hrvatska udruga poslodavaca. Rekao sam već prije kad sam imao repliku za g. tajnika da nažalost od svih ovih sudionika sa kojima je ministarstvo surađivalo za sada je samo HUP nešto objavila na svom portalu i dala do znanja da se nešto dešava i da će se nešto iz uredbe pretvoriti u zakon i da se zapravo omogućava na jedan drugačiji način našim, našim poslovnim, pardon, našim poduzetnicima da sudjeluju u donošenju tehničkih propisa na nivou Europe. Da li će stvarno Europska komisija prihvatiti nečije primjedbe ili neće to zavisi od onoga što je zapravo tema u pojedinoj dentifikaciji, međutim činjenica je da poduzetnik ima mogućnost da odradi svoj dio posla i da se na neki način zaštiti. I nije samo to, ne radi se samo tu o tome, radi se o tome da treba i vodit računa o tome da poduzetnik može skrenuti pozornost ukoliko se dešava nešto u dijelu negativne prakse u Europi, tako da onda Europska komisija to može obraditi na jedan drugačiji način. Govorio sam, prije sam govorio i o onim hitnim postupcima za notifikaciju kad se nešto tiče i zdravlja i sigurnosti ljudi ovaj i mislim da tu ništa nije sporno, da će tu svi oni koji su zainteresirani reagirati na vrijeme i da će donosit, da će prilikom donošenja tih propisa sigurno obaviti sve što je u skladu sa interesima cjelokupnog stanovništva EU. Ono što sam htio posebno napomenuti je da smatram da bi se trebalo hitno informirati poduzetnike što ih čeka odnosno što mogu napraviti iako je to već jedan dio bio i uredbom definiran i znali su što i kako, međutim zakon je ipak zakon i mislim da bi bilo dobro da ministarstvo, onda HGK, obrtnička komora, udruga poslodavaca, a pogotovo udruga izvoznika reagira i da svoje članove i članice obavijesti o tome da se donosi novi zakon i da imaju mogućnost da reagiraju prilikom donošenja novih tehničkih propisa unutar EU. Evo, hvala.
E, imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolega, mi smo već i raspravljali i u prvom čitanju oko ovog zakona i raspravljali na temu značaja zakona i na temu zapravo slabe obaviještenosti, slabog znanja o tome da zakon, da ovaj zakon postoji, na mogućnosti koje jesu i ono što sam ja u svojoj raspravi naglašavala tu da se vi, da se često neko ko želi zaista biti sudionik i tržište EU se s problemom sretne u trenutku kad ga problem lupi u nos da tako kažem, a da ima dovoljno vremena da to se napravi ranije. U odgovoru kako potaknuti da javnost aktivnije sudjeluje državni tajnik je rekao pa sad neće bit uredba, pa bit će zakon. Nije to odgovor. Da li uredba, da li zakon, dakle zakon daje neke u smislu postupanja neka druga. Ali ono što je važnost je važnost ovakvih rasprava i važnost je da javnost zna i da svi znaju da postoje nekakvi alati i neke mogućnosti kad idete na tržište EU da prije toga morate bit za to pripremljeni.
Poštovani zastupnik.
Hvala lijepa. Vi ste u svom izlaganju već mislim dovoljno jasno upozorili na taj problem i drago mi je da ste mi dali šansu da još malo to pojasnim. Naime, podsjetit ću da se ovdje radi o tehničkim propisima koje države članice namjeravaju uvesti za pojedine proizvode i to iz područja industrije, poljoprivrede i ribarstva i usluge informacijskog društva. Znači imamo informaciju prije donošenja odnosno njihovog usvajanja da netko namjerava nešto promijeniti i da netko nešto namjerava napraviti. Sada je na svim tim našim udrugama, komori, gospodarskoj komori, obrtničkoj komori, udruzi poslodavaca, izvoznicima da informiraju svoje članove i članice da mogu reagirati ukoliko im nešto nije u redu. Ako ste gledali bazu koja je na stranicama EU onda se vidi da točno imate po područjima mogućnost da se brzo dođe do informacije, tako da ove udruge koje sam maloprije spomenuo imaju stvarno dobar alat da mogu na vrijeme reagirati i obavijestiti te svoje članove i članice za točno određeno područje što se dešava i točno ciljano informirati te ljude da se nešto dešava i da mogu nešto reagirati u tom području.
Imamo slijedeću repliku poštovane zastupnice Vukovac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Paviću, mene interesira i vaše mišljenje o recimo organizaciji Okruglih stolova jer samo puko stavljanje prijedloga zakona na e-savjetovanje u zadnje vrijeme sve manje ljudi se zapravo javlja i daje svoje komentare, a na samom Okruglom stolu se pozivaju zainteresirane strane i na taj način se može čuti je li propis koji je predviđen za donošenje uopće moguće implementirati u Hrvatskoj jer ako ne uključujemo zainteresiranu javnost postajemo puki prepisivači normi s razine EU, pa me zanima da li je nužno i po vašem mišljenju potrebno uključivati što širi krug ljudi odnosno zainteresiranih i adresata na kraju krajeva ovog zakona. Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Da, ja sam već i u svom uvodnom izlaganju u ime kluba i sad sam, naglasio sam da je izuzetno važno da poduzetnici znaju što se dešava i koja im je sudbina za pojedino njihovo djelovanje. Ukoliko poduzetnik ne zna što ga čeka na tržištu, ukoliko nije svjestan da se nešto dešava u Europi sa njegovim proizvodom, ukoliko nije svjestan da će se promijeniti tehničke karakteristike tog proizvoda odnosno specifikacija za taj proizvod, desit će mu se da sutra izađe na tržište i da taj proizvod ne može prodati, da ne može sudjelovati više u robnoj razmjeni. Nakon toga što slijedi? Slijede problemi, okrenut je domaćem tržištu koje će ga vjerojatno izopćiti s obzirom da nema dovoljno veliki promet. Pogotovo oni koji su bili orijentirani na izvoz. Prema tome, mora u tome sudjelovati i mora biti o tome informiran. Naravno okrugli stolovi su jedna od dobrih ideja i mislim da se to pokazalo u praksi jako dobro i smatram da je tu gospodarska komora jako zakazala s obzirom da nije po županijskim organizacijama odradila taj dio posla.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Nađ.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče Pavić, rekli ste da tu ima veliku ulogu komora, udruge u poticanju zapravo poduzetnika da reagiraju na vrijeme na promjene tehničkih tih propisa. Osim komora i udruga da li bi i HRT kao javni servis mogla imati neke emisije koje bi mogle poticati poduzetnike zapravo i na reagiranja tih promjena tehničkih propisa jer ipak je važno da oni kod, kod izvoza imaju te informacije. Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Poštovana zastupnice drago mi je da ste skrenuli pozornost na tu činjenicu da možemo i našu javnost informirati putem javne televizije s obzirom da javna televizija bi zapravo i takve stvari trebala raditi. Trebala bi biti u službi građana. I kad bismo takve stvari radili putem javne televizije sigurno bi bilo puno više zainteresiranih i puno bi se više uključivalo u javnu raspravu. Vjerojatno u ovom zakonu ne, nismo mogli očekivati da će se tu uključivati tisuće i tisuće ovoga zainteresiranih s obzirom da ih toliko nema, ali oni koji su zainteresirani, koji su vidjeli da možda postoje neki problemi u provedbi zakona, mislim da bi se oni sigurno uključili i da bi rekli svoje mišljenje. Većina njih pretpostavljam nije niti znala da se taj zakon donosi s obzirom da se ministarstvo oslonilo na udruge koje sam već ranije spominjao, a te udruge zapravo svoj posao nisu u cijelosti odradile. Za sada informiranje ono što piše na stranicama Udruge poslodavaca će ići putem maila, a da li će se organizirati i okrugli stolovi i da li će se kasnije raditi neke obuke to će vidjeti i gospodin će nam vjerojatno to kasnije objasniti u svojem [[Upadica: Hvala.]] završnom … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovani kolega sami ste lijepo primijetili da nije bilo gotovo nikakvog interesa u javnoj raspravi pa je danas rasprava ovdje na plenarnoj sjednici je skromna s obzirom da se radi o udarnom terminu. Zanima me shvaćamo li mi kao država i kao ministarstvo iako niste ispred ministarstva tu koliko, o koliko se posla radi, jesu li, što mislite vi jesmo li ekipirani za ovo, obučeni i hoćemo li moći ovaj posao odnosno ovaj zakon koji smo donijeli zapravo odrađivati na pravi način.
Poštovani zastupnik Pavić.
Pa mi smo o tome govorili i na odboru. Dotakli smo se te teme. Što se tiče središnjice za TRIS ona u ministarstvu postoji, ja ne znam kada je središnjica osnovana, ali definitivno ona radi, ona funkcionira. Koliko ima zaposlenih stvarno ne znam, nisam našao te podatke na stranicama ministarstva, ali ono što je značajno bilo je naglašeno da ta središnjica TRIS surađuje sa ovim udrugama koje smo već nekoliko puta spomenuli. I ta ekipiranost u središnjici uvelike će zapravo doprinijeti tome da li će biti nešto u plusu ili u minusu. Ukoliko središnjica neće poduzimati ono što treba poduzimati i ukoliko ministarstvo neće inicirati određene aktivnosti kroz ove udruge mislim da naši poduzetnici neće doći na zelenu granu. A nemojte zaboraviti rekli smo industrija, poljoprivreda i ribarstvo i naravno hrvatsko društvo.
Hvala lijepa. Slijedeća će govoriti poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče sabora. Evo ga, meni je drago što je ovaj zakon tu. Većinom smo se svi složili da je dobar i da je potreban i u jednom dijelu je i to nekakvo, prvo da je to prijenos direktive znači moramo usklađivati sa europskom i vrlo mi je bilo interesantno slušati, rasprava je bila jako dobra pa sam se evo ga i ja ovoga uključila na neki način da ipak utvrdimo da naši poduzetnici trebaju dobiti sve informacije kako i na koji način će uopće ući na tržište EU, tu je u ovom zakonu. I ono moje u replika koju sam ja dala državnom tajniku jer sam pitala koje benefite dobivaju naši gospodarstvenici odnosno pogotovo male tvrtke, pa i u jednom dijelu mi je i on odgovorio da se ipak će tim zakonom će informacije znači o proizvodima, o uslugama koje naše male tvrtke ili naši ovoga gospodarstvenici izvoznici prvenstveno dobivati sve zemlje članice EU. Znači na svim službeno priznatim jezicima, a i službeno priznati jezik EU je i naš hrvatski jezik. Pa prema tome, s obzirom da dolazim iz sjevera Hrvatske odnosno Varaždinske županije onda bi se referirala na kolegu Bulja dal što dobiva Slavonija tim zakonom, mi gore na sjeveru itekako mislim da ćemo dobiti dosta toga, ali da naši gospodarstvenici trebaju dobiti informaciju da znaju. Da je najveća stvar i najvažnija stvar u svemu tome je informacija. Naši izvoznici koji su već godinama na tržištu pa je već i Europe, kad smo i ušli u EU manje-više znaju što oni trebaju i što oni dobivaju i što se od njih očekuje. Imamo i ovih novih koji vjerojatno će sad tek ući sa nekim svojim proizvodima na tržište EU i mislim da je tu kao što je i evo ga i kolega Pavić i manje-više smo se svi tu ovoga složili da treba se uključiti, tu je najviše sada uključen i HUP, ali mi za to imamo i HGK, imamo Obrtničku komoru, imamo znači sve one koji bi morali na neki način obavijestiti, a i sami naši gospodarstvenici i izvoznici će se vjerojatno i sami interesirati što ih sve očekuje kad oni jedan svoj proizvod plasiraju odnosno lansiraju na tako jedno veliko tržište, kao što je tržište EU. Evo ga, pa mislim da je Zakon dobar, sad, da li je to ovoga, neko veli uredba, ali sad je pred nama taj Zakon, mislim da je Zakon dosta dobro, da je dosta dobro obuhvatio, nije bila baš nekakva velika zainteresirana javnost da bi se uopće uključila da veli nekakve svoje prijedloge, sugestije i di su problemi i mislim da je Zakon jako dobar, a na svima nama je, a pogotovo na ovim ustanovama i organizacijama koje moraju u dužne su obavijestiti sve svoje korisnike i na svoje ostale zainteresirane javnošću da se uključe, pogotovo ako su u pitanju baš ti izvoznici i gospodarstvenici koji su baš striktno vezani na tržište EU, osim Švicarske i Turske, tu se nešto, ovoga, mijenja. Pa, e tako. Evo ga. To bi rekla, mislim da je u svakom slučaju Zakon dosta dobar. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će završno u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Hvala lijepa. I evo, za kraj još samo nekoliko napomena. Rekao sam u uvodnom izlaganju da je ova direktiva doživjela svoju izmjenu 2015. g. i da je zapravo onda definiran i postupak notifikacije. Evo, nama je trebalo nešto više vremena da ovu uredbu koju smo imali u Hrvatskoj pretvorimo u Zakon i da u cijelosti zapravo prenesemo direktivu u naš zakon. Ja sad ne znam u postocima koliko je direktiva prenesena, ali mislim da je ono što je bilo bitno, da je preneseno na adekvatan način i mislim da bi svi naši poduzetnici koji namjeravaju sudjelovati u nekakvim raspravama, ukoliko misle sudjelovati u nekakvim aktivnostima vezane za te notifikacije, da će imati priliku zahvaljujući ovom Zakonu to uredno i odraditi. Zamolio bih predstavnika Ministarstva da se stvarno ovim udrugama koje sam spominjao ranije, znači Gospodarska komora, Obrtnička komora, Udruga poslodavaca, Udruga izvoznika, da ih se na vrijeme informira odnosno da ih se na neki način potakne da odrade obuku svojih članica odnosno članova, sa ciljem da svi naši poduzetnici mogu ravnopravno sudjelovati u robnoj razmjeni na nivou Europe. Rekli smo, 3 su važna područja koja se ovdje normiraju, a to su industrija, poljoprivreda i ribarstvo. Koliko smo u industriji napredni, o tome bismo mogli govoriti. Cilj nam je da poljoprivredu potaknemo i da krenemo naprijed. U ribarstvu, evo, imamo stvarno dovoljno kapaciteta da napravimo velike pomake i ukoliko ćemo si dozvoliti da nam netko drugi donosi propise koji će nas kasnije sprječavati da svoje proizvode izvozimo i da sudjelujemo u robnoj razmjeni ... [[Govornik se ne razumije.]] Europe, nećemo dobro proći. Zato smatramo da bi bilo jako dobro da Ministarstvo taj dio posla odradi na način da se te udruge sa kojima se surađivalo prilikom donošenja Zakona i da Središnjica za TRIS, koja ionako usko surađuje sa tim udrugama, potakne te udruge da, što je prije moguće, obavijeste svoje korisnike i članove o tome kako i na koji način mogu sudjelovati u raspravi na nivou Europe. Naravno, tu je Komisija koja će kasnije odlučivati o tome što će prihvatiti, ali činjenica je da naši poduzetnici to moraju znati jer će inače ostati bez tržišta u jednom dijelu. Isto tako, podsjećam da i mi možemo dati notifikacije i da naši poduzetnici mogu sudjelovati u tome. Naravno da onda i članice Europe imaju mogućnost da utječu na to, a naravno, cilj nam je da onda pomognemo našim poduzetnicima da imaju one uvjete koji njima više odgovaraju. Što se tiče ovog Zakona, naš Klub socijaldemokrata smatra da su u Zakonu prenesene sve bitne odredbe direktive i mislim da nema razloga da se taj Zakon ne podrži. Hvala lijepo.
Sada će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Evo ga, razlog donošenja Zakona je prijenos Direktive EU 2015/1553 EU Parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. g. o utvrđivanju postupaka pružanja informacijama i područja tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva. Zakonom se sprječava stvaranje novih trgovinskih prepreka na unutarnjem tržištu. Nadležna tijela obavještavaju EU, EU komisiju te ostale države članice i zainteresiranu javnost o nacrtima tehničkih propisa o proizvodima i uslugama informacijskog društva prije usvajanja u nacionalno zakonodavstvo. Utvrđivanje tog područja stvara se bolja i veća primjena postupka notifikacije odnosno objavljivanja prilikom donošenja tehničkih propisa i propisa o uslugama informacijskog društva. Isto tako, očekuje se i aktivnije sudjelovanje nacionalno javnopravnih tijela u provedbi postupka notifikacija, nacrta propisa drugih država članica uz više komentara i objavljivanje detaljnih mišljenja, a time i bolja integracija na unutarnje tržište EU, sukladno preporukama Komisije, kao i aktivnije učlanjivanje strukovnih udruženja i zainteresirane javnosti. Vidimo u prilogu 1, a to je indikativni popis usluga koje nisu obuhvaćene čl. 3 toč. 2 ovog Zakona, a to su usluge koje se ne pružaju na daljinu, usluge koje se pružaju u fizičkoj prisutnosti pružatelja i primatelja, ča i ako se koriste elektronički uređaji, pa tu imamo medicinski pregledi ili tretmani liječnika u ordinacijama kod kojih se koristi elektronička oprema u prisutnosti, u fizičkoj prisutnosti pacijenta. Konzultiranje elektroničkog kataloga o trgovini uz prisutnost kupca, rezervacija avionskih karata u putničkoj agenciji, a da je kupac fizički prisutan, elektroničke igre koje su dostupne u to predviđenim prostorima u kojima je korisnik prisutan. Drugo, uslugama koje se ne pruže na daljinu čiji je sadržaj materijaliziran to su automati za izdavanje gotovine ili karte, pristup cestovnim mrežama i parkiralištima odnosno uređaji za izlaz i ulaz, usluge glasovne telefonije i telefaksa, liječničke i odvjetničke konzultacije. Usluge koje se ne pružaju na osobni zahtjev primatelja imamo usluge televizijskog emitiranja, usluge radijskog emitiranja i teletekst. Prilog 2 obuhvaća indikativni ili pokazni popis financijskih usluga iz čl. 4.. To su investicijske usluge, poslovi osiguranja i reosiguranja, bankovne usluge i poslovi vezani za mirovinski fond. Možemo kazati da konačni prijedlog Zakona o postupku notifikacije u području i tehničkih propisa i propisa usluga informacijskog društva je vrlo važan i jako dobar zakon, pogotovo za naše izvoznike, a po prvenstveno za manje tvrtke jer će pridonijeti vidljivosti njihovih proizvoda i usluga. Hvala lijepa.
I sad će završno u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Marijana Puljak, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege, evo samo da još jedanput naglasim koliko je važno da naši gospodarstvenici, poduzetnici obrate pažnju na ovaj jako koristan alat. Zapravo ovo je zakon je li koji definira jedan od postupaka koji bi trebao na neki način osigurati ili pomoći slobodu kretanja roba i proizvoda unutar tržišta EU. O čemu se radi? Dakle, ovdje govorimo o alatu, tzv. alatu TRIS ili Technical Regulations Information System, jedan informacijski sustav ili da tako kažem jednostavnim rječnikom jedna aplikacija u, aplikacija je li Europske komisije putem koje države članice EU informiraju je li međusobno se informiraju, informiraju Europsku komisiju, ali i jedne druge o nekakvim tehničkim propisima koji su važni poduzetnicima koji žele svoje proizvode i robe izvoziti na ovo tržište. I važno je naglasiti, dakle tu se zapravo navode i propisi oni koji će zapravo tek doći i stupiti na snagu, tako da se poduzetnici informiraju na vrijeme, jel. Ovdje smo evo već nekoliko puta su kolege naglašavale da često poduzetnici zapravo nemaju pojma o ovom alatu, ne znaju da alat postoji, pa se onda dogodi je li kad izlaze sa svojim proizvodima na tržište da možda i nisu usklađeni sa svim pravilima, tehničkim pravilima i same EU, ali zapravo i drugih država koje žele izvoziti svoje proizvode, pa je zapravo evo ovaj, ovaj alat zapravo im treba da tako kažem upoznati ih s njime i objasniti koliko je važno jel da ga koriste. TRIS je javno dostupan na web stranicama, možete ga dakle pretraživati, možete pretraživati sve te nacrte propisa. Države koje sudjeluju u postupku su države članice EU, ali i Lichtenstein, Norveška, Island, Švicarska i Turska. Možete evo, mogu udruženja i zainteresirane strane i iznositi i dodavati svoje nekakve primjedbe, a kažem evo slažem se s nekim možda taj postupak notifikacije možda je ovako nekako nejasno cijeli ovaj, cijeli ovaj zakon možda ljudima zvuči na neki način strano, a zapravo je stvar vrlo, vrlo jednostavna. Ovo je jedna baza podataka, možete pretraživati te tehničke propise na temelju različitih kriterija po broju, državi, datumu, proizvodu, ključnim riječima itd., dakle svi oni zainteresirani koji evo žele izvoziti na tržište EU i tržište ovih ostalih država mogu na jednostavan način nać propise koji se odnose na njihov proizvod. Možete se i pretplatiti i dobit notifikaciju. Ja sam evo htjela ovdje možda kazati par primjera koji su to propisi. Evo recimo za '21.g. svake godine se radi plan što će se u taj sustav prijaviti, pa evo Pravilnik o ambalaži, otpadnoj ambalaži, Uredba o gospodarenju otpadnom ambalažom, pa recimo iz Ministarstva poljoprivrede specifikacija proizvoda, dokazana kvaliteta za svježa konzumna jaja, evo to je ovaj nekako popularno u posljednje vrijeme, specifikacija proizvoda, dokazana kvaliteta za janjeće i jareće meso, recimo iz područja prostornog uređenja tehničkih propisa za betonske kolnike, Pravilnik iz područja MUP-a, Pravilnik o uvjetima i načinu provedbe tehničke zaštite i slično. Dakle, svi ti pravilnici na neki način su važni onim poduzetnicima koji imaju proizvode iz tih područja i važno ih je zapravo konzultirati i vidjeti jesu li njihovi proizvodi usklađeni sa tim pravilnicima. Evo, pridružujem se onima koji će evo podržati ovaj zakon i evo još jedanput naglasiti i obratiti pažnju je li našim poduzetnicima da se interesiraju i pogledaju čemu TRIS služi. Hvala.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Pa poštovane zastupnice i zastupnici kao što smo jutros odlučili sad prelazimo na objedinjenu raspravu o točkama 2. i 3. dnevnog reda predviđenog za danas, to su: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, drugo čitanje, P.Z. br. 207. i - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o područjima i sjedištima sudova, drugo čitanje, P.Z. br. 209. Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u svezi s čl. 190. Poslovnika HS. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave, raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa i uprave Josip Salapić, izvolite. Samo malo, časak. Vidim da je poštovani zastupnik Grbin zatražio stanku.
Jesam uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, uvaženi gospodine državni tajniče. Prije svega dopustite mi da najoštrije prosvjedujem što na ovoj točki nije prisutan ministar. Ovo je prevažna tema za resor o kojem se govori. To je resor pravosuđa. To je resor u kojem Hrvatska i blag sam ne stoji dobro. Pravosuđe ne funkcionira. A što mi činimo? Kamilica zakonima pokušavamo stvari pomaknuti sa mrtve točke. I naravno da to nećemo uspjeti. U prvom čitanju iznijeli smo brojne kritike i konkretne prijedloge što treba napraviti. Nije prihvaćeno gotovo ništa. Obrazloženja su smiješna, nije predmet ovog zakona, o tome ćemo razgovarati u budućnosti, nemojte sada. A što smo predlagali? Predlagali smo strožu kontrolu imovinskih kartica sudaca i jasno sankcioniranje prekršitelja, sustav vetinga. Predlagali smo i jačanje stegovnih mjera i stegovne odgovornosti. Predlagali smo jačanje edukacije. Govorili smo o javnoj objavi svih predmeta i sve to u obrazloženju prijedloga zakona a nemojte sada, pa nemojte nas pritiskati, pa nemojte da radimo ništa konkretno. I rezultat set zakona koji neće donijeti stvarnu promjenu, set zakona zbog kojeg ćemo za godinu dana, za dvije godine opet biti ovdje i razgovarati o tome kako je stanje u pravosuđu sve gore i sve lošije i kako se ništa ne mijenja. Poštovane kolegice i kolege, predlažete izmjene ZPP-a u njemu vođenje rokova, a niste predvidjeli mehanizme niti osigurali da se prekršitelji tih rokova sankcioniraju i da stvarno snose stegovnu odgovornost za ono što ne rade. Ovo na žalost ne možemo podržati, jer hrvatskom pravosuđu ovo stvarni pomak donijeti neće. Hvala.
Hvala lijepa. Naravno da će stanka biti odobrena. Stanku je zatražio i klub Socijaldemokrata, poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Tražim stanku u ime kluba Socijaldemokrata u trajanju od 10 minuta kako bi još jednom raspravili sustavno i uporno ignoriranje apela oporbe upućeno Vladi RH da konačno u Hrvatski sabor uputi paket stvarnih a ne kozmetičkih reformskih zakona kojima će se provesti stvarna i sveobuhvatna reforma pravosuđa. Ako u Vladi nema kapaciteta da se takvi reformski prijedlozi zakona i napišu zamolite predsjednika Vrhovnog suda Radovana Dobronića da vam da svoj program rada koji je branio pred Odborom za pravosuđe i u kojem je iznio dubinsku dijagnozu neefikasnosti hrvatskog pravosuđa i reformske prijedloge koji su očito bili dovoljan razlog da ga se izabere za predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Međutim, čini se da Vladi i ne odgovara da se stanje u pravosuđu razbistri, da se na toj šahovskoj ploči pravosuđa jasno vidi tko je kralj i kraljica, tko su pijuni, a tko konji, a tko stvarno vuče ključne poteze. Ako Vlada nema namjeru za stvarnom reformom pravosuđa iz Hrvatske će iseliti sve mlađe stanovništvo, a kad starost zaore nebeske ravnice Hrvatska će biti zemlja bez stanovništva pa neće biti potreba niti pravosuđa, niti reforme pravosuđa. Hvala lijepa.
Stanku je zatražio i klub Zeleno-lijevog bloka, pa će govoriti poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Kolegice i kolege [[Upadica Reiner: Naravno da ću odobriti stanku poštovana zastupnice Nađ, oprostite na prekidu.]] Tražim stanku u ime kluba Zeleno-lijevog bloka u trajanju od 10 minuta, a kako bismo još jednom sa drugim kolegama iz oporbe prvenstveno iskomunicirali činjenicu da je pred nama još jedan primjer fejk reforme, pokušaja zapravo da se pred javnošću pokaže da se nešto radi a sve s ciljem da se zapravo da se ni jedna korjenita promjena ne bi dogodila u sustavu pravosuđa. Mi smo danas to već i na press konferenciji spominjali, da imamo potpuno apsurdnu situaciju, vrlo tipičnu inače za ovu Vladu, a to je da se u ovom trenutku imate na javnom savjetovanju Nacionalni plan za pravosuđe od 2021. Do 2027. koji, dakle nije još ni došao do ovog Parlamenta, a da istovremeno, dakle prije nego nacionalni plan se predstavi javnosti i prije nego bude usvojen mi mijenjamo noseće zakone za pravosudni sustav. Dakle, Zakon o sudovima, Zakon o područjima sjedišta sudova, Zakon o Državnom odvjetništvu. Dakle, kako je moguće opravdati da idete u bilo kakve promjene, a da nakon toga donosite plan o tome kakve promjene želimo i što želimo postići u sljedećih 7 godina. Dakle, to već samo po sebi pokazuje da je ovo fejk. Drugo. I dalje nema intervencija u sustav organizacije, teritorijalne organizacije sudova, nema intervencija u sustav i nadležnosti Državnog sudbenog vijeća. Još uvijek nećemo dobiti stegovni sud, još uvijek nećemo profesionalizirati funkcije unutar DSV-a koje bi to omogućile. Dakle, ne da nema niti jednog pomaka u odnosu na prije.
Hvala lijepa. Stanku je zatražio također i Klub zastupnika Centra i GLAS-a, a govorit će poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Tražim stanku u ime kluba stranke Centar i GLAS radi dodatnih konzultacija. Svim zastupnicima, a i čitavoj hrvatskoj javnosti želim skrenuti pozornost na jednu od najvažnijih činjenica koje se događaju ovim izmjenama zakona. Dakle, prije svega treba javno reći da smo jedina država unutar EU, a možda i jedina država u svijetu u kojoj pravosuđe kroji politička stranka pravomoćno osuđena za korupciju. A sada ćemo ukoliko se usvoji ovaj paket zakona biti i jedina država u EU nad čijim se sucima provode redovite, kontinuirane, periodične, sigurnosne provjere. Situacija u kojoj bi bilo čija vlast, pa taman ta vlast bila i najpoštenija i najbolja imala moć držati suce u šaci jer može manipulirati sigurnosnim provjerama bila bi loša i opasna za vladavinu prava i za neovisnost pravosuđa. A mi ćemo sada ovim izmjenama Zakona o sudovima takvu moć dati u ruke notornom i kriminalnom HDZ-u. Sigurnosne provjere ne služe same po sebi ne mogu postići željene rezultate u smanjivanju korupcijskih rizika jer se sigurnosnim provjerama otklanjaju neki drugi rizici za državu i za vlast to je prije svega povezanost sa pojedincima i skupinama koje djeluju suprotno pravnom poretku. Detekciji korupcije i smanjivanju korupcijskih rizika služe neki drugi postupci. Postupci provjere imovinskih kartica, postupci provjere načina stjecanja imovine i bolja zaštita zviždača koji jedini imaju neposredna saznanja o tome da se neko koruptivno kazneno djelo dogodilo. Upravo u tim područjima ova vlast nije napravila ništa osim da onesposobi ona tijela koja su se takvim temama mogle baviti. Stoga pozivam da predloženim izmjenama zakona kažemo jedno odlučno ne. Hvala.
Stanku je zatražio i Stranka Za pravednu Hrvatsku, govorit će poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem potpredsjedniče … [[Govornica nije uključena.]] govorilo i u prvom čitanju i … [[Govornica nije uključena.]] da nam evo ja ću izdvojiti nekoliko članaka. Znači Članak 15. smatram ustavno pravno suspektnim, ali i Članak 38. pa ću njega malo podrobnije obrazložiti. Dakle, radi se o normi za koju mislim da hrvatska javnost itekako jasno zna da zakon stupa na snagu 8 dana nakon objave u Narodnim novinama, dakle u službenom glasilu RH, a ovdje u ovom prijedlogu zakona i dalje stoji da nam zakon stupa na snagu 1. siječnja 2022. godine. Dakle, govorim o kršenju načela retroaktivnosti koje Ustav RH ne predviđa odnosno smatram da sami predstavnici Ministarstva pravosuđa ne bi smjeli kršiti odredbe Ustava RH. Zahvaljujem.
Stanku je zatražio i Stranka HSS, Radnička fronta, a govorit će poštovana zastupnica Katarina Peović.
Hvala. Tražim stanku u ime HSS-a i Radničke fronte u trajanju od 10 minuta da još malo obratimo pažnju u ovom zakonu koji očito uvodi promjene samo zato da se nikakva promjena ne desi. Znači promjena koja garantira da do promjene neće doći. Ono što vidimo od onih zapravo kozmetičkih preinaka koji se nalaze u ovom zakonu problematičnim određenu opet centralizaciju moći u ruke ministarstva, u ruke ministra koji će zapravo ovim nekim odredbama moći odlučivati i tko će biti zaposlen i kakav će se stručni ispit polagati i da li taj zaposlenik ima kvalitetu dakle da ostane na tom radnom mjestu, ne znam tko daje kvalifikaciju znači ministru da odredi kakav to stručni ispit još dodatni trebaju službenici polagati. A s druge stane opet vidimo u ovom zakonu jednu opasnu socijaldarvinističku opet strukturu gdje se oni koji su niži, koji imaju niže koeficijente kao što su službenici dovode u opoziciju prema onima sa višim koeficijentima i opet se službenicima nameće dodatna tlaka i dodatna i edukacijski i drugi kriterijski znači princip itd., što ne smatramo samim po sebi problematičnim, ali ako vi zapravo nemate nikakvu dodatnu edukaciju, ulaganje u taj sustav koji bi to pratio onda to zapravo znači ono što mislim pratimo godinama pa tako recimo i u uskočkim odjelima županijskih sudova povećavanje tlake prema samim službenicima i namještenicima koji iako prolaze sigurnosne provjere svako malo nisu dobili povišicu u odnosu recimo na suce. Znači taj oblik sukoba se misli i sada uvesti u ovom, u ovom zakonu tako da u svakom slučaju ne pozdravljamo ovakav zakon.
Stanku je zatražio i Klub zastupnika HDZ-a, govorit će poštovani zastupnik Damir Habijan. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege evo imali smo priliku čuti u ovih koliko 6 oporbenih klubova zastupnika kako ovaj zakon ne valja ukratko, kako ovaj zakon ne valja ništa, kako tu nema nikakvih reformi i kako zapravo ovo ništa nije dobro. Bilo je ovdje puno zapravo riječi o tome da treba provesti reformu pravosuđa međutim od reformi mi nismo čuli niti R. Za razliku od toga upravo ovaj prijedlog zakona i jednog i drugog dakle i o sudovima i o područjima i sjedištima sudova daje veliki, čini zapravo veliki iskorak upravo u tom području. Prije svega nedavno smo svjedočili prilikom izbora predsjednika Vrhovnog suda, pojedini dionici su na to ukazivali da postoje određene nejasnoće, nedorečenosti u samom postupku. Ovim zakonom upravo se to i usklađuje i ujednačava. Isto tako, bilo je riječi treba spomenuti i specijalizacije upravo sudaca iz područja dakle u predmetima iz obiteljskih odnosa što mislim da je u odnosu na prvo čitanje bitni iskorak i dobro zapravo ispravljeno u ovom drugom odnosno u ovom konačnom prijedlogu zakona. Ovdje je bilo riječi od strane kolegice Dalije Orešković nešto da HDZ drži u šaci pravosuđe i kako to da vladajuća većina predlaže zakone. Pa postavljam pitanje tko bi trebao predlagati zakone? Dakle, da li zastupnica koja na izborima dobi 0,16% ili bi to trebala raditi dakle vladajuća većina. Što se tiče sigurnosnih provjera mislim da je potpuno jasno i razvidno iz odredbe kako je predložena tko u konačnici donosi i daje zadnju riječ oko sigurnosnih promjena, provjera i mislim da je zapravo to rješenje koje dosada već postoji za uskočke suce, dakle periodička provjera sada se odnosi na sve suce dakle općinskih, trgovačkih i županijskih, dobro rješenje i na tragu onoga što ste i vi u nekim svojim raspravama tijekom ovih gotovo 2 godine otkada ste ovdje zapravo isticali. Prema tome, riječ je o jednom normativnom usklađenju i riječ je o jednom dobrom prijedlogu. Mi smo kao vladajuća koalicija bili spremni saslušati sve vaše prijedloge i sve ovo što vi navodite kao reforme, međutim od toga ponavljam reformi, niti R. Hvala lijepa.
Ja ću naravno odobriti sve stanke s time da ćemo mi nastaviti sukladno Članku 293b., ali je prije poštovana zastupnica Dalija Orešković digla povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala predsjedavatelju. Povrijeđen je Članak 238., jer je pozivanje na postotak s kojim je netko postao zastupnik u Hrvatskom saboru čisto omalovažavanje ne samo zastupnika nego i građana koji su se na izborima izjasnili tako kako su se izjasnili. Kolega Habijan za vašu informaciju svakom zastupniku je dopušteno predlagati zakone pa tako i meni ili bilo kome od nas. Ono što sam ja isticala u zahtjevu za stankom je činjenica da ovdje zakon predlaže politička stranka osuđena za korupciju.
Hvala lijepa, to nije bila povreda Poslovnika, to nije bila povreda Poslovnika pa dobivate opomenu. Sad ćemo budući da kao to sam rekao nećemo ići sukladno Članku 203 93b. na 10 minutnu stanku nego ćemo nastaviti i pa će govoriti u ime izvjestitelja kao što sam najavio poštovani državni tajnik Ministarstva pravosuđa i uprave, Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici, pred nama je rasprava o Konačnom prijedlogu Zakona o sudovima i Zakona o područjima i sjedištima sudova. Prije nego što krenem na meritum konačnog teksta zakona rekao bi da smo jutros prihvatili na Odboru za zakonodavstvo amandman gdje ovi čitav set zakona koje danas raspravljamo stupaju na snagu 1. ožujka 2022. godine tako da s obzirom na procedure u saboru u vrijeme kada smo raspravljali dakle ne idemo retroaktivno. Što se tiče ministra pravosuđa Ivana Malenice on bi sigurno bio danas sa zastupnicima u Hrvatskome saboru ali međunarodne obveze ministara pravosuđa u Francuskoj, ministar je na putu u Francusku i ja ga danas ovdje mijenjam u saboru tako da tu nema nikakve loše namjere ministra. Što se tiče izmjena i dopuna Zakona o sudovima propisuju se uvjeti osnivanja specijaliziranih obiteljskih odjela na općinskim sudovima, preciziraju se ovlasti Visokog kaznenog suda, pitanja vezan uz postupak izbora predsjednika Vrhovnog suda RH te se uvodi obveza periodičnih sigurnosnih provjera svih sudaca. Dodatno ovim se zakonskim prijedlogom revidira normativni okvir stalnih sudskih vještaka, procjenitelja i tumača, dodatno se uređuju odredbe o službenicima ministarstva koji rade na poslovima osiguranja pravosudnih tijela te pravosudne inspekcije kao i o službenicima sudova. Što se tiče rasprava i javnog savjetovanja vezano za sigurnosne provjere Zakonom o Državnom sudbenom vijeću propisujemo provedbu sigurnosnih provjera prije imenovanja sudaca, a Zakonom o sudovima obveza sigurnosne provjere za suce i sudske službenike koji rade na tzv. uskočkim predmetima. Kao što je rečeno u raspravama zastupnika konačnu ocjenu o postojanju sigurnosnih zapreka na temelju izvješća donosi posebno vijeće čije će članove iz reda sudaca Vrhovnoga suda imenovati opća sjednica Vrhovnoga suda. Isto tako postavljena pitanja oko ove periodične sigurnosne provjere u roku od 5 godina ovdje se u konačnom tekstu zakona navodi mogućnost naknadne sigurnosne provjere, a to u onim situacijama kada su određena saznanja ili okolnosti koje, u kojima će se odlučivati na prijedlog predsjednika suda postavile mogućnost i potrebu dodatnih sigurnosnih provjera. Predsjednici sudova podnosit će zahtjeve za obnavljanje sigurnosne provjere putem Ministarstva pravosuđa i uprave Sigurnosno obavještajnoj agenciji. Što se tiče postupanja ono je vezano i za Zakon o Sigurnosno obavještajnoj agenciji dakle i na temelju provedenih razgovora i mišljenja dakle osigurani su uvjeti da će se u rokovima u kojima se predviđa donijeti pravilnik, postupanja oko temeljnih sigurnosnih provjera provesti u rokovima kojima je predviđeno ovim zakonom. Za sve suce za koje sigurnosna provjera nije provedena ili je provedena prije više od 5 godina propisuje se obveza obnavljanja sigurnosnih provjera nakon stupanja na snagu ovoga zakona. Što se tiče odredbi oko izbora predsjednika Vrhovnoga suda, a u skladu sa pravnim shvaćanjima Ustavnog suda RH u postupku ocjene ustavnosti važećeg rješenja Zakona o sudovima preciziramo odredbe o postupku izbora predsjednika Vrhovnog suda RH. Državno sudbeno vijeće predsjedniku Republike dostavljat će samo pravodobne i potpune prijave. Ako predsjednik Republike u roku od 15 dana od dana zaprimanja mišljenja nadležnoga saborskog odbora i opće sjednice Vrhovnog suda ne predloži kandidata za predsjednika Vrhovnog suda odnosno ako u Hrvatskom saboru predloženi kandidat za predsjednika Vrhovnoga suda ne bude izabran Državno sudbeno vijeće poništit će javni poziv i najkasnije u roku od 8 dana ponovno pokrenuti postupak izbora predsjednika Vrhovnoga suda. U slučaju da predsjedniku Vrhovnoga suda prestane dužnost, a ne izabere se novi predsjednik Državno sudbeno vijeće odredit će suce Vrhovnoga suda da obavlja poslove sudske uprave dok predsjednik Vrhovnog suda ne bude izabran. Dakle, u odnosu na važeće rješenje kada je po automatizmom mijenjao predsjednika Vrhovnoga suda vršitelj dužnosti odnosno zamjenik predsjednika sada je dana ovlast, dakle šira ovlast Državnom sudbenom vijeću da po predviđenoj proceduri odredi osobu koja će dakle mijenjati predsjednika Vrhovnoga suda kao vršitelj dužnosti voditelj uprave dok se ne izabere novi predsjednik Vrhovnoga suda. Što se tiče sudskih vještaka, procjenitelja i tumača budući da postojeći sustav odlučivanja o statusnim pitanjima stalnih sudskih vještaka, procjenitelja i tumača generira načelnu praksu jer ih imenuju županijski trgovački sudovi ovim izmjenama želimo da se dajući ovlast ministru nadležnom za poslove pravosuđa ta pravila unificiraju i da budu jednaka postupanja na svim sudovima. Time će se jasnije definirati njihova prava i obveze ali i kontrolni mehanizmi. Dodatno s obzirom da se s vremenom izgubila suštinska razlika između stalnih sudskih vještaka i procjenitelja predlaže se ukidanje posebnog uređenja za stalne sudske procjenitelje te će stoga imenovani sudski procjenitelji nastavljati obavljati poslove kao sudski vještaci. Uz to predlažemo ukidanje četverogodišnjeg razdoblja imenovanja, te njihovo trajno imenovanje sve dok postoje propisani uvjeti, a status sudskog vještaka više se neće posebno priznavati pravnim osobama jer je riječ o poslovima koji se isključivo obavljaju osobno. Što se tiče obiteljskih odjela kako bi se osigurala učinkovita i kvalitetna pravna zaštita u obiteljsko pravnim predmetima osnovat će se specijalizirani sudski odjeli na općinskim sudovima utvrđeni posebnim zakonom. Na tim odjelima moći će se rasporediti samo suci koji ispune posebne uvjete stručnog usavršavanja koji će se urediti posebnim pravilnikom. Te će suce na 5 godina postavljati predsjednik Vrhovnoga suda. U ove će sudske odjele posebno se rasporediti određeni broj stručnih suradnika prema posebnoj odluci ministra nadležnoga za poslove pravosuđa i uprave. Što se tiče ostalih promjena, dakle kako bi se dodatno potaklo stručno usavršavanje sudaca, mijenjaju se odredbe o njihovom stručnom usavršavanju. Kao nezadovoljavajuća, briše se propisana obveza usavršavanje najmanje 1 godišnje, a dinamiku obveznog stručnog usavršavanja sudaca uredit će se posebnim pravilnikom, što znači dakle u stvarnom životu, da će ta stručna usavršavanja biti potrebna vršiti ne sada jednom godišnje nego više puta tijekom jedne godine, ovisno o kojoj se specijaliziranoj grani prava i postupanja radi. U postupku priznavanja prava pravosudnih dužnosnika na naknadu za odvojeni život od obitelji definirali smo pojam članova obitelji. Za službenike osiguranja pravosudnih tijela, odnosno pravosudne policajce uvodimo nova ograničenja, prisutnost bilo koje količine alkohola u organizmu za vrijeme njihovog rada predstavljat će posebno tešku povredu službene dužnosti. Uz to, statusna pitanja ovih službenika usklađuju se sa odredbama Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Kada je riječ o ravnateljima sudske uprave, preciziramo uvjete za raspored na ovo radno mjesto te propisujemo da ravnatelja sudske uprave imaju svi veći sudovi s 15 ili više sudaca i svi viši sudovi u RH. Zakonom o područjima i sjedištima sudova propisuje se da su općinski sudovi u sjedištima županijskih sudova i Općinski sud u Novom Zagrebu nadležni za odlučivanje u predmetima kojima se uređuju obiteljski odnosi. Tim izmjenama osniva se 16 obiteljskih odjela, a uvjeti za čije osnivanje se propisuje predloženim izmjenama Zakona o sudovima. Što se tiče navedenih dakle promjena u oba ova zakona, smatramo da je preduvjet vraćanja povjerenja građana u pravosuđe su ove promjene, one moraju biti sveobuhvatne te obuhvaćaju svaki segment pravosuđa, od kvalitetnih propisa, modernih alata i kvalitetne infrastrukture. Poštovane zastupnice i zastupnici, predlažemo da se oba zakona u HS-u prihvate kao važni organizacijski zakoni za poboljšanje djelovanja i rada hrvatske pravosudnog sustava u cjelini. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo cijeli niz replika. Prva je poštovanog zastupnika Kujundžića.
Hvala. Hvala predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, suštinski gledano i dosad su predsjednici sudova imali mogućnost ili sve alate u svojim rukama učiniti određeni sud učinkovitiji ili funkcionalnijim. Imenovanje ravnatelja sudskih uprava na svim većim dakle sudovima, vi ste zapravo potvrdili da ovo prethodno izrečeno se ipak nije dogodilo. Dakle, kojim alatima mislite da će spomenuti ravnatelji njihovim imenovanjem i koristeći što zapravo, učiniti stanje na sudovima na koje, u kojima budu imenovani boljim i učinkovitijim od onoga što je bilo do sada? Hvala vam.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Što se tiče prakse ravnatelja sudskih uprava, mi smo to već imamo u pravosudnom sustavu. To se pokazala kao jedna korisna i važna dužnost u sudu, da se predsjednike sudova rastereti od postupanja koji nisu vezani za samo dakle funkcioniranje suda u smislu praćenja rješavanja predmeta, dodjele rada pojedinim sucima, dakle ti sudski ravnatelji uprava u zakonima imaju točno navedene ovlasti i dužnosti koje mogu raditi. Pokazalo se da su oni itekako rasteretili predsjednike sudova od onih postupanja koji ne bi spadali u oni nadležnost predsjednika suda kako je to predviđeno bivšim propisima. Dakle, procjena je naša, ali i kod proučavanja znači srazmjernosti takvih dužnosti na terenu da je to bilo potrebno i smatramo da će to pridonijeti kvalitetnijem radu sudova.
Poštovani zastupnik Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kao što sam rekao, mislim da ovaj Zakon neće donijeti suštinske promjene. Jedan od najboljih primjera toga je priča o izmjenama ZPP-a. Predviđaju se određeni rokovi koji bi trebali definirati kada se donose odluke u pojedinim stvarima, međutim, ti rokovi su instruktivni, a mi ne govorimo o tome kako ćemo osigurati žešću stegovnu odgovornost onih koji će kršiti te rokove. Zašto to govorim? I vi i ja znamo u kolikom broju predmeta već i sada postoje određeni instruktivni rokovi, da krenemo samo od smetanja posjeda, pa nadalje, radnih sporova, kada se ti rokovi ne poštuju, koliko smo imali slučajeva da je nekom sucu prestala dužnost jer kontinuirano krši rok? Ne baš. Ne baš. Ali ono što vas želim konkretno pitati, jutros je Odbor za pravosuđe usvojio jedan amandman koji se tiče sudbenih dana vezana uz obiteljske sporove u onim sudovima gdje više neće biti takvih odjela. Koji je stav Ministarstva i Vlade oko toga?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Ne slažem se s vama da ovo nisu bitne promjene, smatramo i bitnim organizacijskim promjenama i definitivno korak naprijed u odnosu na propis koji danas imamo. Što se tiče mogućnosti dakle da mi kao izvršna vlast utječemo na postupanja sudova uvodeći ove rokove o Zakonu o parničnom postupku, dakle mi smo uveli rok od godine dana do tri godine uz praćenje stalnim akcijskim planovima što sudovi i predsjednici sudova rade, ali uz obrazloženje suca da u nekom predmetu potrebno duže vrijeme postupanja, mi nemamo alat da kažemo da je neki predmet manje ili većeg opsega, da možemo sucu zakonom odrediti koje će vrijeme njegovog postupanja biti u konkretnome predmetu. Što se tiče stegovnih postupaka, ne znam da li ste vi bili član DSV-a, ali postoje točno predviđene sankcije za one koji dakle dođu pod stegovno postupanje DSV-a. Što se tiče amandmana koji ste rekli, prihvatili smo ga i dali smo dakle mogućnost da predsjednici sudova u stalnim službama, dakle na svom terenu županijskog suda omogućavaju rasprave i izvan sjedišta [[Upadica: Hvala.]] općinskih sudova u županijske ... [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovani zastupnik Grbin je digao povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, radi se o povredi čl. 238 zbog povrede dostojanstva svih nas ovdje iznošenjem neistina. Poštovani g. državni tajniče, ministar pravosuđa je uz predsjednika Vrhovnog suda jedina ovlaštena osoba pokrenuti stegovni postupak protiv ama baš svakog suca u RH. Dakle postoji mogućnost da se za kršenje ovakvih stvari ti postupci pokreću, ali ih ministar ne koristi. Govoreći drugačije, iznosite najgrublju neistinu i vrijeđate dostojanstva i razum svih nas ovdje, kao i svih građana koji imaju probleme s pravosuđem.
Dobro. Hvala lijepo i vi ste svjesni da je to bila replika, a ne povreda Poslovnika pa dobivate opomenu. Repliku ima poštovana zastupnica Nemet.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, od 2014. g. na snazi je odredba čl 4. Zakona o područjima i sjedištima sudova pa samo da pojasnimo, riječ je o odlučivanju o žalbama protiv prvostupanjskih odluka pa, recimo, kad se govori o obiteljskim odnosima određuje se Županijski sud u Puli. Kad se govori o zemljišno-knjižnim određuje se Županijski sud u Varaždinu i u Velikoj Gorici. E sada ovim prijedlogom vi to ukidate i vraćate ponovno odlučivanju o drugostupanjskim predmetima određuje se svaki Županijski sud u nadležnosti općinskog. Zašto je to tako? Da li je u ovih 8 godina došlo do nekakvih problema oko suđenja u drugom stupnju i mislim da ovdje vrludamo onda sa odlukama malo se vraćamo na nešto što je bilo prije 2014. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice radi se o praćenju stanja na terenu na svim sudovima, dakle da li se tu radi o područjima županijskih sudova kojih ste rekli, da li drugih. Dakle, ta radna opterećenost nije svagdje bila jednaka i vrijeme postupanja u pojedinim sudovima nije bilo isto. Dakle, sad želimo da ta praksa, da to ubrzanje rada i da dostupnost bude potpuno jednaka zato ne vraćamo se u lošiji propis nego smatramo da smo praćenjeM vremenskih stanja na terenu ustvrdili da je ovo bolje rješenje, tako da se ovo rješenje sad nalazi u zakonu.
Poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče ovim prijedlogom zakona poboljšavaju se neka materijalna prava pravosudnih policajaca koji rade na osiguranju kao što su pravo, uvodi se pravo na otpremninu i pravo na pomoć u obitelji kao što imaju i oni koji rade u zatvorskom sustavu. Međutim, zanima me, došlo je isto tako do promjene jednog od općih uvjeta za prijem vježbenika kod ovih pravosudnih policajaca koji rade na osiguranju a to je da je granica za prijem 35 godina. Prije je ta granica bila čini mi se drugačija 30 godina, tako da se i tu poboljšava ta situacija. Zanima me razlog zbog kojeg ste mijenjali ovu granicu? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Jednostavni razlog za donošenje ove dobne granice je bila da omogućimo većem broju ljudi da može participirati, ući u sustav pravosudne policije bilo za pravosudnu policiju, za osiguranje pravosudnih tijela, bilo za pravosudne policajce koji rade u zatvorskom sustavu. To je interes bio dosta veliki. Na žalost ovo ograničenje do 30 godina je stvaralo određene probleme u funkcioniranju sustava, a isto tako u provedbi natječaja nismo mogli primiti kandidate koji su po svim kvalifikacijama zadovoljavali uvjete. Ono što ja ovdje mogu najaviti ispred Ministarstva pravosuđa i uprave naša buduća intencija je da pravosudnu policiju zatvorskoga sustava i pravosudnu policiju ovog za osiguranje pravosudnih tijela stavimo u jedan okvir, da to bude pravosudna policija, dakle Ministarstva pravosuđa i uprave, gdje će se spojiti dakle i gdje ćemo još veća prava omogućiti i zaštititi ljude koji imaju vrlo specifične uvjete rada.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Dakle, da je stanje u pravosuđu loše mislim da se možemo svi složiti, da kad se ocjenjuje se rad sudaca i kad se suci sami ocjenjuju u tom svom radu daju si loše ocjene i ona istraživanja koja pokazuju da oni sami smatraju da nije dobro. Ovo što se pokušava pokazati kao reforma nije reforma, ovo je jedan pokušaj da se proba nešto poboljšati. Ja imam osjećaj kao kad vas ne znam, imate neku bolest, onda nešto dobijete kao kamilicu, pa vam od toga neće biti niti gore, ali neće vam biti niti bolje. Ono što je moje pitanje je sljedeće? Jedan od načina da se otvori i riješi, pokušava detektirati problemi u pravosuđu je otvorenost. Dakle, transparentnost i javnost svih odluka. U našem Planu otpornosti i oporavka postoji ona obveza da budu javno dostupne sve odluke koje se donose na sudovima. Kad je izvjesno za očekivati da tome zaista i bude?
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnice, dakle u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti je predviđena ta reforma. Dakle, s obzirom na cijelu tehnologiju informacijskog sustava koji se treba primijeniti i načina na koji ćemo to provesti, dakle mi smo se obvezali da ćemo tu dostupnost sudskih odluka učiniti u ovom vremenu do kraja, dakle od 2022. do 2026. ovisi o dinamici, dakle i načinu na koji ćemo to provesti. Dakle, mi smo prihvatili to kao našu obvezu ali sami ste svjesni da je to jedna velika informacijska informatička, dakle stvar. Mislim da ćemo do kraja naših ovih rokova to uspjeti provesti. E sad ona opća ocjena o stanju u pravosuđu. Danas smo bili skupa na odboru. Ja smatram da je opravdano kritizirati jer ste oporba, ali neke mjere koje smo donijeli sigurno su poboljšica na stanje koje smo do sada imali u organizacijskom, ali i u sigurnosnom i u pitanju dostupnosti pravosuđa našim građanima.
Poštovani zastupnik Mandarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovani gospodine državni tajniče, predloženim zakonima predviđeno je ustrojavanje odnosno osnivanje specijaliziranih odjela koji će se baviti isključivo predmetima s područja obiteljskoga prava. Uz to predviđeno je i da se takvi predmeti u buduće rade samo čini mi se na 16 općinskih sudova na području Republike Hrvatske. Ali o tome ću nešto kasnije u pojedinačnoj raspravi i o predloženom amandmanu od strane Odbora za pravosuđe. Zanima me evo vaš komentar koja su očekivanja zapravo od tih buduće ustrojenih specijaliziranih odjela koji će se baviti isključivo predmetima sa područja obiteljskoga prava.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, osnovna namjena nam je bila jača zaštita u tim obiteljsko-pravnim odnosima, dakle u smislu posebne osjetljivosti ovih predmeta. Što se tiče rješenja koja smo imali u prvom čitanju i u odnosu na ovaj konačni tekst zakona i u odnosu na raspravu danas u Odboru za pravosuđe, dakle mi smo prihvatili amandman na način da će predsjednici županijskih sudova tamo gdje se nalazi općinski sudovi u sjedištima županijskih sudova moći delegirati predmete takove vrste na svoje stalne službe, dakle na općinske sudove na teritoriju toga županijskoga suda na svaki konkretan predmet, dakle da učinimo dostupnost građanima u tim predmetima da se ne mora dolaziti u sjedište županijskih sudova gdje su općinski sudovi. Dakle, evo ovaj amandman Odbora za pravosuđe je prihvatljiv i to ćemo dakle s obzirom na proceduru za amandmane unijeti u konačni tekst zakona. Svakako je namjera da poboljšamo stanje na terenu i da ne ugrozimo, dakle funkcioniranje sustava u cjelini.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Zahvaljujem. Poštovani spominjali ste u svojem izlaganju Općinski sud u Novom Zagrebu koji spada pod nadležnost Županijskog suda u Velikoj Gorici. Po tome zaključujemo i pitam vas zbog čega Općinski sud u Novom Zagrebu je privilegiran po onome što ste rekli u odnosu na druge općinske sudove koji se nalaze izvan sjedišta županijskih sudova? Hvala.
Odgovor.
Poštovana zastupnice, ne radi se o tome je li sud privilegiran ili ne, ja sam rekao da mi pratimo tu opterećenost sudova, dakle istraživanja, praćenja koliko je radno opterećenost pojedinoga suda, u ovom slučaju smo procijenili da je za novi, sud u Novom Zagrebu to potrebno i prihvatili smo to, dakle to nije mišljenje nas nekolicine u Ministarstvu pravosuđa nego ljudi koji prate dakle stanje po sudovima i kretanje predmetima u broju, vremenu rješavanja, načinu dostupnosti suda našim građanima. Sve što smo napravili u cilju je veće dostupnosti i bržeg rješavanja predmeta.
Gđa. Anita Pocrnić-Radošević.
Hvala potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, želim još jednom ukazati na važnost prihvaćanja amandmana Odbora za pravosuđe kojim se u čl. 6 dodaje, u čl. 1 dodaje st. 6 koji predviđa da će predsjednici županijskih sudova osigurati uvjete za poduzimanje postupovnih radnji prema zakonu kojim se uređuju obiteljski odnosi u drugim općinskim sudovima na podruju pojedinog županijskog suda. U suprotnom, mnogi naši sugrađani morali bi putovati u udaljena sjedišta županijskih sudova. Tako bi npr. Gospićani zbog obiteljsko-pravnih predmeta koje su do sada rješavali u svom gradu morali putovati u Karlovac koji je udalje 165 km, a iz pojedinih dijelova županije, to je čak i 200 km u jednom smjeru. Nije potrebno ni naglašavati koliko su to troškovi, naročito u županiji koja je prometno nepovezana, gdje nema linijskog prometa i gdje bi ljudima zaista bilo otežano dolaziti u Karlovac na rasprave [[Upadica: Hvala. Hvala. Vrijeme.]] iz obiteljskih predmeta.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle odgovor je sličan kao i zastupniku Mandariću. Radi se o tome da smo nakon procjene situacije odlučili da će predsjednici županijskih sudova, dakle na svom terenu odlučivati o tome kada će se i na koji način takav predmet delegirati u stalne službe s obzirom na situaciju, dakle veća dostupnost građanima, provođenje rasprava na, u stalnim službama i oko mjesta gdje će se donositi odluka, i to je postavljeno pitanje, dakle o tome će predstavnik županijskog suda u svakom konkretnome slučaju donijeti svoju odluku. Smatramo da nema razloga da se ne može donijeti odluka u stalnoj službi.
Hvala lijepa. Gđa. Katarina Peović.
Zahvaljujem. Ovim se izmjenama povećava pritisak na službenike sudova i u onom segmentu, znači stručne edukacije i stručnih ispita pa i sigurnosnih provjera. Svi se slažu da nam pravosuđe nije u dobrom stanju, pogotovo se govori o problemu korupcije koji se treba rješavati. Mene zanima da li ovaj pritisak na službenike koji, naravno, može biti i dobar, prati i financijska dobrobit službenika, imajući u vidu konkretan slučaj, znači uskočkih odjela županijskih sudova gdje su sami službenici, znači kad su ušli u te uskočke odsjeke, njima je zanijekana znači ta povišica koju su dobili suci. Da li je došlo do povišice njihovih plaća i ako nije, zašto i kako će se to, znači kako će pratiti povećanje plaća službenika, povećanje plaća sudaca? Da li postoji nekakav ekvivalent odnosno nekakav razmjernost u tome jer upozorit ću da je riječ o ljudima koji prolaze sigurnosnu provjeru prvog stupnja svako malo [[Upadica: Hvala. Vrijeme. Odgovor.]] i da žive stvarno u teškim uvjetima zbog toga.
Odgovor. Izvolite.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Ne smatramo da ovim izmjenama radimo poseban pritisak na službenike koji rade u sustavu, bilo ministarstva, bilo sudova, bilo državnog odvjetništva ili USKOK-a, dakle već sada postoje određena zakonska rješenja koja se odnose na službenike. Ja se slažem sa vama da je naša obveza da osiguramo službenicima veće plaće i bolje koeficijente, no isto tako, vjerujem da se slažete i sa mnom da su opće okolnosti u kojima radimo i financijska situacija će ići u korak sa time. Mi smo imali određenih izmjena, imali određenih prijedloga, to je veliki broj službenika koji rade u sustavu i to nije neznačajan iznos za povećanje financijskih sredstava. Naša namjera je da u budućnosti učinimo pomak na tome području, a isto tako, ta specijalizacija i dodatno usavršavanje je jedna od obveza jer vrijeme u kojima smo radili prije 10 ili 20 godina i vrijeme danas kada živimo u okolnostima u kojima živimo i situacijama kojim radimo se značajno promijenilo i potrebna su dodatna usavršavanja za ljude koji rade u našim sustavima.
Hvala lijepa. G. Mažar.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, evo, pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Čuli smo kroz replike da, iako sam Zakon donosi niz poboljšanja, kako u cjelokupnom sustavu pravosuđa, tako vezano i za određene djelatnosti, pa i djelatnike i službenike, da je i Odbor za pravosuđe predložio određene amandmane, tako da jedan amandman se odnosi prije svega na jasan način, odabira tko se može prijaviti za stalnoga sudskoga tumača, odnosno jasniji kriteriji pa bih molio da kažete što taj amandman u sebi nosi i kakav će biti stav Vlade RH odnosno resornog Ministarstva po pitanju tog amandmana Odbora za pravosuđe.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Dakle danas na Odboru za pravosuđe smo, osim amandmana vezano za obiteljske odjele raspravili o ovim stalnim sudskim tumačima. Mi smo dakle, tu prihvatili da onu obvezu da bude samo visoka stručna sprema, sada spustimo i na razinu i više stručne spreme, tako da sada se predviđa da osoba koja će biti stalni sudski tumač mora imati završen preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski ili diplomski sveučilišni studij odnosno završen preddiplomski sveučilišni studij ili preddiplomski stručni studij. Dakle, omogućavamo većem broju ljudi da može pristupiti ovoj službi, a isto tako, možda je ova odredba bila malo prestriktno donijeta pa smo evo, nakon rasprava prihvatili i ovo rješenje kao rješenje koje ćemo staviti u konačni tekst zakona.
Hvala. Gđa. Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče. Hoćete navesti razloga zbog čega Vlada uporno gura zapravo sigurnosne provjere za sve suce imenovane na dan stupanja na snagu ovog Zakona iako ste dobili očitovanje Vrhovnog suda da su te odredbe neustavne jer zapravo da su prikrivena lustracija i da nijedna europska zemlja nema takav sustav je zapravo se krši načelo trodiobe vlasti jel je SOA zapravo dio izvršne vlasti koja kontrolira onda pravosudne dužnosnike. Hoćete navesti razloge i zašto zapravo ne uključite više poreznu upravu koja će gledati taj nerazmjer eventualni imovine i prihoda sudaca?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, ne znam jel to sad vaš osobni stav, dakle proučavano je sve o čemu vi govorite, pa i mišljenje ustavnoga suda. Isto tako uspoređivali smo situaciju u drugim zemljama. Istina je da smo mi kod određenih promjena zakona imali kontakte dakle sa Europskom komisijom vezano za to. Mi nemamo nikakav utjecaj kao izvršna vlast na sigurnosne provjere sudaca iz više razloga. Sigurnosne provjere sudaca provodi SOA sukladno Zakonu o SOA-i i postoje pravila na koji se način mogu vršiti ove sigurnosne provjere. Isto tako SOA utvrđuje samo činjenično stanje, SOA ne donosi zaključak oko toga postoji li zapreka ili ne postoji, dakle posebno vijeće koje će biti u Vrhovnom sudu RH isto tako posebni kolegij kod glavnog državnog odvjetnika odlučivat će nakon što dobije izvješće postoje li zapreke i nakon toga će se ići u stegovni postupak sukladno Zakonu o DSV-u odnosno Zakonu o državnom odvjetničkom vijeću.
Hvala lijepa. Gospodin Habijan.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kao što sam već i u stanci spomenuo, dakle nedavno smo proveli postupak izbora predsjednika Vrhovnog suda RH. Tada su pojedini dionici tog postupka zapravo isticali da je odredba čl. 44.a. postojećeg dakle Zakona o sudovima nejasna i nedorečena, već je u prvom čitanju dakle bilo određenih izmjena, sada između ova dva čitanja imamo još nekakve dodatne korekcije, pa evo ja bih vas molio ukratko ako možete upoznati kolegice i kolege zastupnike upravo sa tim izmjenama predmetnog dakle čl. 44.a. Zakona o sudovima. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, dakle mi smo prije svega uveli rokove u ovim postupanjima. Rok za pribavu prethodnog mišljenja nadležnog odbora i opće sjednice je definiran, predsjednika traži … [[Govornik se ne razumije]] rok od 8 dana od primitka prijave, a smatra se da nije nužno navedenim tijelima propisivati posebni rok što se tiče HS. Što se tiče roka za predsjednika republike on je 15 dana. Ako HS u predviđenoj proceduri ne izabere nijednog kandidata ili kandidata kojeg je predložio predsjednik ili predsjednica u roku, dakle po proceduri koju provodi sabor, DSV će poništiti natječaj i raspisati novi natječaj, javni poziv odnosno u roku od 8 dana. Dakle, tu je precizirano točno postupanje DSV-a nakon što procedura padne u saboru. Isto tako kao što smo dali posebnu ovlast da se izbjegne bilo kakva različita tumačenja, mišljenja, pristranost ovoga ili onoga daje DSV-u da imenuje vršitelja dužnosti predsjednika vrhovnog suda do izbora predsjednika suda ovdje u HS, dakle potpuno jasno i transparentno. Hvala.
Hvala. Gđa. Dalija Orešković.
Zahvaljujem. Uvaženi predlagatelju, činjenica je da mišljenje opće sjednice vrhovnog suda nije kao dio redovitih materijala dostavljeno svim zastupnicima. Ja smatram da je to izrazito loša praksa, ne znam zašto to skrivate. Druga stvar, sama činjenica da niste uvažili sadržaj onoga na što je ukazala opća sjednica vrhovnog suda kao ljudi koji imaju i autoritet i struku i znanje govori u prilog tome da vama uopće nije niti stalo do pravosuđa, niti do kvalitetnih poboljšanja, stalo vam je do toga da pravosuđe držite u svojoj šaci. Protiv ovakvih periodičnih sigurnosnih provjera izjasnili su se i predstavnici Europske udruge i udruženja sudaca, kao i Europska komisija. Ovo doista predstavlja jedan besprizorni napad na neovisnost pravosuđa i ne znam čime možete braniti ovakvo rješenje koje odstupa od uobičajenih standarda na razini EU.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, nema odstupanja od standarda, dakle smatramo da smo ovim zakonskim rješenjima utječemo i želimo napraviti situaciju transparentnu i jasnu. U jednu stranu se proziva Ministarstvo pravosuđa da ne čini ništa u borbi protiv korupcije, drugu stranu se poziva suce da u nekim sudovima rade ovo ili ono, upire se prstom na sve i svakoga. Sada kada se točno i striktno određuju pravila što je tu sporno ako bilo koji sudac ima obavezu sigurnosne provjere sukladno zakonu, sukladno Zakonima o SOA-i. Isto tako neće odlučivat politika o nikome niti o ničemu nego sami suci jer i sami državni odvjetnici sukladno zakonu i procedurama koja se predviđa Zakonom o DSV-u ili Zakonom o državnom odvjetničkom vijeću, dakle tijelo koje se sastoji od osoba koje su u tim sustavima će odlučivati nakon zakonske procedure ima li potrebe za pokretanje stegovnih postupaka ili nema. Situacija je čista ko suza, čiste ruke, nema utjecaja na nikoga, dakle transparentno i jasno bez ikakvoga pritiska na… [[Govornik se ne razumije]] Ja ne znam što tu vama nije jasno.
Hvala lijepa. Gđa. Anamarija Blažević.
Državni tajniče, reorganizacija sudstva u smjeru specijalizacije je sigurno pozitivna promjena, pogotovo u ovim predmetima u obiteljskim odnosima jer zahtijevaju veliko znanje koje će se postići na kraju krajeva i stručnim usavršavanjem. Važno je to iz razloga što se pojavljuje dijete kao stranka u postupku ili samo kao subjekt čija su prava posljedično ugrožena. Mene zanima o čemu će ovisiti broj sudaca u specijaliziranim sudskim odjelima za obiteljske odnose, je li to npr. broj predmeta, smatrate li da će to i dovesti do bržeg završetka postupka? Ujedno evo i pozdravljam predloženi amandman Odbora za pravosuđe vezano uz poduzimanje radnji u drugim općinskim sudovima čisto zbog dostupnosti sudovanja manjim i udaljenijim sredinama. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice, sve ove promjene su stvar organizacijskih promjena u smislu boljeg funkcioniranja sudovanja u cjelini u odnosu na, posebno na ovo šta sada vi posebno ističete, to su ovi obiteljsko pravna zaštita, obiteljski odnosi, dakle tu je potrebna brzina postupanja, posebno osjetljivost predmeta i osobe koje će biti specijalizirane i stručne da mogu raditi na tim predmetima. Dio tih propisa odnosi se u onom Zakonu o sudovima za mladež itd.. Sve što smo pratili, pratili smo radno opterećenost sudova, postoji dakle posebne službe koje se bave sa time u suradnji sa predsjednicima sudova da vidimo kakva je radna opterećenost pojedinih sudova. Tako je došlo do ovih izmjena zakona. Dakle u ovim izmjenama sudjelovali su osim naših ljudi, stručnjaka iz Ministarstva pravosuđa i uprave i predstavnici sudbene vlasti i ljudi koji rade na osjetljivim pitanjima i stručnjaci sa fakulteta. Dakle, ništa se nije donijelo preko noći, niti jedan propis, niti jedna odluka. Smatramo da smo ovim izmjenama, dakle oviseći o broju predmeta, oviseći o radnoj opterećenosti dali smo u ruke alate predsjednicima sudova dakle sve u cilju bolje dostupnosti pravosuđa građanima. To je jedina intencija.
Gospođa Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, u prvom čitanju je predloženo da su nadležni općinski sudovi u sjedištima županijskih sudova za obiteljske predmete, a sad uvodite taj sudbeni dan što će u praksi značiti primjerice da će educirani sudac iz Slavonskog Broda doći u te dane uredovne u Požegu. Ovdje se postavlja pitanje i mjesne nadležnosti Općinskog suda, organizacija prostora, dodatnih troškova, ali i osiguranje hitnosti u takvim postupcima. Ovako organizirani način rada je bolji od onog u prvom čitanju što smo imali prilike vidjeti. Što se tiče dostupnosti usluge građanima sada neće morati putovati iz tih 70 km udaljenih gradova što se tiče nadležnosti. No propušta se prilika da suci ili buduće generacije sudaca na postojećim općinskim sudovima redovno se educiraju i dodatno što se tiče donošenja odluka za najbolji interes djece i svakako to znači svojevrstan gubitak za lokalnu zajednicu. Propustili ste i ovim izmjenama zaštititi i najranjivije što se tiče obiteljskog nasilja, odnosno žrtava, te da se takvi predmeti nisu obuhvaćeni ovom specijalizacijom. Kako to komentirate?
Vrijeme, hvala. Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Pa mislim da sam dio odgovora do sada dao u replikama vezanim zašto smo se odlučili na ovakvo rješenje da predsjednici Županijskih sudova mogu delegirati u stalne službe takove predmete. Ne smatram da smo ikoga uskratili u specijalizaciju u budućim napredovanjima. Rekao sam da će predsjednici županijskih sudova, dakle u sjedištima općinskih sudova svakome onome tko ima afinitet da specijalizaciju u pojedinom pravu to omogućiti. Mi ćemo dodatnim pravilnicima, dakle nije sam zakon po sebi, ovi zakoni dovoljno u svakoj mjeri razrađeni na način da je sve kristalno jasno. Uvijek postoje pravilnici koji prate određena postupanja i svakako ćemo voditi brigu o tome da svatko onaj tko ima afinitet, stručnost i potrebu da se usavršava to dobije. Dakle, ako mislite da ste negdje pronašli nekakvu pravnu prazninu mi ćemo je riješiti. Nije namjera predlagatelja niti Vlade da bilo koga ograničava u svom napredovanju posebno u osjetljivim predmetima.
Hvala. Gospođa Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, zašto Vlada RH uporno godinama dopušta da se odredbe kojima se određuje stvarna i mjesna nadležnost sudova nalaze u drugim zakonima i to vrlo često u materijalno-pravnim koji uređuju određene pravne institute, tako što je u pravno uređenim zemljama nedopustivo. Dakle, Zakon o sudovima je lex specialis za stvarnu i mjesnu nadležnost sudova. Eklatantan primjer takvog ustavno-pravnog neprihvatljivog pristupa je recimo primjer Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Zahvaljujem na odgovoru.
Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice ne znam što bih vam sada rekao. Ne bih se složio sa vama. Ja smatram da su postojeća zakonska rješenja u skladu sa apsolutno svim ustavnim odrednicama i da nismo u ničem prekršili. Ne znam zašto smatrate da je Zakon o sprječavanju sukoba interesa kao lex specialis nešto kontra u odnosu na ove zakone. Mislim da je to sve u skladu sa Ustavom i zakonima. Ne bih vas htio uvrijediti, možda nisam razumio pitanje ali evo ne vidim tu.
Gospodin Fabijanić.
Poštovani primjećujem da je između dva čitanja razbijen članak 3. na način da imamo promjene kod nadležnosti s time da je Općinski sud u Dubrovniku zadržao onaj dio koji je vezan za promet. Međutim, prešle su nadležnosti na Općinski sud u Split ako je vezano za autorska prava i intelektualno vlasništvo itd. Pa čisto radi javnosti pogotovo one Dubrovačko-neretvanske da znamo da li je to zbog kadrovske podkapacitiranosti Trgovačkog suda u Dubrovniku ili zato što nema toliki obim predmeta a vezano za taj dio?
Odgovor.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Fabijanić, dakle veći je broj predmeta na sudu u Splitu. Isto tako, dakle prihvatili smo mišljenje ako ste pogledali zakon u obrazloženjima Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Dakle, u tim specifičnim predmetima s obzirom na broj sudaca, stručnost sudaca i lociranje predmeta bilo nam je oportunije to zadržati u Splitu i zbog brzine rješavanja i da ljudi ne putuju na ovaj sud tamo ili obrnuto. Dakle, više organizacijskih i tehničkih razloga za to.
Hvala lijepa. Video vezom gospođa Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Kao i u prvom čitanju obratila sam pozornost na važnost donošenja Nacionalne strategije za prava djece, jer za osnivanje specijaliziranih obiteljskih sudova odnosno specijalizacija sudaca za rad na statusnim i obiteljskim predmetima predviđena je upravo tom strategijom koju je Vlada usvojila još 2014. i to za razdoblje do 2020. godine. Sada smo već u 2022. godini a Nacionalna strategija istekla je 2020. Moje pitanje glasi kad je planirate donijeti, jer smo svjesni da jedno od strateških dokumenata u kojem se unapređuje zaštita prava djece je ta ista strategija koja još uvijek nije donošena. Tu pričamo o nekakvom pomaku rada, a jedan od ključnih dokumenata još nismo donijeli. Zašto niste donijeli i kada ćete je donijeti? Zahvaljujem.
Hvala i vama. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Pozdravljam uvaženu zastupnicu. Mislim da se malo miješaju resori između pravosuđa i drugih ministarstava. Siguran sam da je i u ovim zakonima i donošenju izmjena i dopuna seta zakona iz Ministarstva pravosuđa i uprave, ali i drugih ministarstava presudila godina 2019. i 2020. pa i 2021. vezana za covid situaciju. Dakle, mislim da bi se određene stvari ubrzale i već riješile da nismo imali lockdown i ograničenje u radu sudovima, pa i određenu novu praksu da smo morali koristiti različite tehnologije da bi uopće sudovi, državna odvjetništva i tijela pravosudnoga progona i sustav u cjelini funkcionirali. Tako da ne mislim da je namjera u stopiranju bilo čega nego objektivne domaće i svjetske okolnosti zdravstvene vezano sa Covidom su učinile svoje. Evo, hvala lijepa.
Hvala i vama, vi nemate više, za sada nemate više replika. Želi li uzeti riječ predstavnici odbora? Da, dobro, dobro da, ne znam čekajte. Otvaram, otvaram raspravu. Prvi je na redu, na redu su gospoda Jakšić i Bauk, a prvi je gospodin Jakšić u ime SDP-a oba dva.
Bit ću sam [[Upadica: Oba dva, oba dva.]] hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Salapić, kolegice i kolege zastupnici dobar dan, lijep pozdrav svima, danas je pred nama drugo čitanje Zakona o sudovima i sjedištima sudova i ono što smo pričali i kod prvog čitanja jednim dobrim dijelom možemo ponoviti i danas. Svako normativno poboljšanje, usklađenje sa EU je sigurno nešto što treba pozdraviti i sigurno je da svaki taj koračić nešto vrijedi i nešto nosi. No, takav zaključak bi smjeli imati kad bismo bili oduševljeni sa stanjem u našem pravosuđu, kad bi tvrdili da svi sudovi rade fantastičan posao i da hrvatski građani bez ikakvih pitanja, potpitanja i kontra prijedloga vjeruju u ono što gledaju, čuju i vide a tiče se hrvatskih sudova i hrvatskog pravosuđa. Ono što vidimo iz godine u godinu da percepcija povjerenja prema našem pravosuđu je sve niža i niža, mogli bi čak reći da to povjerenje jednostavno među običnim građanima ne postoji i onda naravno da možemo bez imalo srama iskomentirati i reći da da za poboljšanja, da za promjene, ali kad se pogledaju potrebe i ono što građani očekuje, očekuju jednostavno smatramo da je potrebno napraviti puno više, puno preciznije, a u nekim poljima i puno oštrije nego sve ovo što dolazi pred nas kao saborske zastupnice i zastupnice i zastupnike i što će nakon ovoga ići u određenu provedbu jer jednostavno ne bi bilo dovoljno svo ovo vrijeme da sad i nabrajamo sve afere koje imamo u našem pravosuđu, samo sve ono što se dogodilo unazad godinu dana, od toga da smo imali uhićenja sudaca zato jer su se bacili u stečajnu mafiju do onih sudaca u Osijeku gdje ih nije, na kraju ih je uhitila Hrvatska država ali do toga nije došlo zato jer mi imamo sustav koji detektira i rješava neke stvari nego se u jednom trenu u reformatora hrvatskog pravosuđa prometnuo Zdravko Mamić kao bjegunac pred hrvatskim pravosuđem dakle pred hrvatskom zemljom i da sad ne nabrajamo sve predmete koje smo mogli vidjeti i koji su definitivno doprinijeli tome da se naruši vjera u naše pravosuđe. Naravno, ima i jako puno sudaca i sutkinja koji vrlo časno, vrlo pošteno, vrlo korektno obavljaju svoj posao no zbog kukolja koji se pojavio u žitu jednostavno kod građana na kraju prevlada mišljenje aha ako se radi o nekome krupnom i važnom politički ili o nekom krupnom i važnom u svijetu biznisa na ovaj ili onaj način onda to obično završi ili u nekoj novoj aferi ili završi u zastari i nikad ne dočekamo pravdu koju kao država i društvo zaslužujemo. To su pitanja o kojima bi i dalje trebali razmišljati, na koja bi si i dalje trebali tražiti određene odgovore jer ponovit ću bojim se da bez oštrijih rezova i većih promjenama ne možemo reći da smo svi zajedno napravili dovoljno da promijenimo stanje u hrvatskom pravosuđu. Prijedlog zakona koji je danas pred nama uz ono što sam rekao da daje određene iskorake i dalje kao da izbjegava pitanje stegovne odgovornosti sudaca i dalje kao da izbjegava da se drugačije provjeravaju imovinske kartice i razmjer imovine naših sudaca i da ih se na temelju toga kažnjava. Sjetimo se da smo u tom famoznom slučaju osječkog suda svi ostali paf kad smo vidjeli kako ta imovina izgleda, a što je pokriveno sa prihodima. I dalje bježimo od toga da tražimo jačanje edukacije naših sudaca i sutkinja i tu smo možda mogli biti još malo agresivniji, još malo proaktivniji i tražiti ta dodatna rješenja da pokažemo da ovaj sabor, dom sabora, svi mi imamo želju biti taj mandat sabora koji će do kraja krenuti uvoditi u red u stanje u našem pravosuđu. Dodatnu stvar koju bih volio naglasiti u ovoj raspravi u ime Kluba SDP-a je da apsolutno pozdravljamo da ćemo se konačno na jedan ozbiljniji način pozabaviti obiteljskim zakonima. To je nešto što je definitivno jako važno jer je doista jedno specifično i krhko područje i naravno da upravo na tom polju država kroz pravosudni sustav mora pokazati da je spremna biti tu pogotovo na strani onih malih, onih slabijih i to je nešto što trebamo pozdraviti sa tog aspekta i sigurno je da svaki vid specijalizacije je nešto što bi trebao na kraju donijeti puno toga boljega i puno toga jednostavnijega. No ono što bih volio skrenuti tu pažnju u raspravi je da ako pričamo o obiteljskim zakonima da si moramo priznati da je s jedne strane korona donijela jedan apsolutno novi okvir, da se pojavila psihoza među ljudima i imat će jako puno posla, da puno toga što se veže uz obiteljske zakone će biti nakačeno na centar za socijalnu skrb. Glasali smo nedugo o paketu tih zakona i stručna javnost je imala jako puno i pitanja i loših komentara za ono što je ministar Aladrović predložio i što je na kraju bilo usvojeno. Ne mogu suditi dok ne vidimo krajnji rezultat, ali možda već sad možemo reći da moramo obratiti i na tu pažnju da se ne uspostavi na kraju da smo nešto specijalizirali ali smo na onom predkoraku zveknuli. I druga stvar koja je spomenuta dana i u replikama i drago mi je da smo na Odboru za pravosuđe donijeli jednoglasnu odluku da svi zajedno želimo taj jedan dio zakona poboljšati je dio zakona o sjedištu sudova gdje s jedne strane jesmo za specijalizaciju jer će to značiti da će naši suci i sutkinje biti puno ozbiljniji upravo u tom polju zakona, ali s druge strane smo za to da jednostavno ljudi to obavljaju na najbližem mogućem mjestu. Da ne dovodimo nekoga u situaciju da se vozi 200, 250, 300 kilometara da bi obavio rastavu braka i da sad ne nabrajamo sve ono što ulazi u obiteljsko zakonodavstvo i zato definitivno pozdravljamo to jednoglasje oko amandmana i ono što je kolega Salapić rekao očito volja da se to prihvati, da će županijski sudovi imati tu ovlast da rasprede predmete po općinskim sudovima u skladu s mjestom prebivališta. Dakle, da ljudi iz Koprivnice, Čakovca, Požege, Đakova da sada ne nabrajam sve gradove koji bi bili s tim obuhvaćeni mogu procesno sve što se tiče obiteljskog zakonodavstva odraditi ili tamo gdje žive ili vrlo blizu mjesta gdje žive i to je nešto što definitivno kao takvo u ovoj fazi pohvaljujemo i zahvaljujemo na vrlo konstruktivnoj raspravi na toj temi i tom amandmanu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Bauk se neće ukazati … [[Upadica: Ne razumije se.]] ne, dobro. Znači idemo dalje gospodin Željko Sačić, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajnice, kolegice i kolege, hrvatska javnosti, dakle mi opet imamo priliku raspravljati o prijedlogu Konačnom prijedlogu Zakona o sudovima, izmjena i dopuna Zakona o sudovima i u ime Kluba Hrvatskih suverenista svakako možemo konstatirati da su to iskoraci u dobrom smjeru za funkcionalno neovisno sudstvo. Za sudstvo kakvo očekuje hrvatska javnost i hrvatski građani. Prijedlozi rješenja koje ste nam ovdje ovaj uvažili iz prethodnih rasprava daju ohrabrenje da će se otkloniti određeni nedostaci koje smo bili svjedoci proteklih godina i desetljeća. Pozdravljamo taj pristup da se dodatno preciziraju te sigurnosne provjere naših sudskih dužnosnika. Osobito da se dodatno definira uloga i zadaća i postupci predsjednika RH u procesu izbora Vrhovnog suda kako se ne bi ponavljale te nemile, nemili događaji koje smo svjedočili u protekloj godini. U svakom slučaju očekujemo od vas da osim ovih normativnih zahvata osigurate i nakon potresa i nakon ove Covid krize sve materijalno tehničke uvjete za rad naših sudova. Da ih na taj način zapravo dovedete u priliku da što efikasnije obavljaju svoju složenu sudačku dužnost koja je svaka odluka sudačka sudova njihova, zahtjeva iznimno veliku koncentraciju, stručnost, obrazovanje kontinuirano pored onog temeljnog obrazovanja i zapravo očekivano svaki građanin RH sa velikom pažnjom osobito oni koji su zainteresirani očekuju da se donesu objektivne i presude koje nisu donesene pod bilo kakvim pritiskom posebno ne političkim. Stoga je to vaša zadaća da im osigurate te uvjete, a ostaje u pogledu tog zakona koji smo odnosno prijedloga kojeg smo imali prilike iščitavati postoje određene dvojbe, ne znam zašto bi pravomoćni godišnji raspored poslova trebalo dostavljati na uvid Ministarstvu pravosuđa, to mi baš, ne znam da li je to, zašto bi to trebalo, ali eto to je jedna tako dvojba. Osim toga, ministar pravosuđa bi trebao zahvaljujući svojim suradnicima u prijelaznim i završnim odredbama ste to stavili pojačat svoju aktivnost i ne čekat 6 mjeseci da donese pravilnike. Ti pravilnici zahvaljujući logistici koju imate trebaju biti doneseni u roku najdužem od 3 mjeseca. Nema razloga čekati, to je na kraju krajeva europska pravna stečevina i obveza da svi koji su u procesu donošenja normativnih akata čine sve da se što ažurnije, što prije mogu konzumirati prava koja se između ostalog reguliraju tim pravilnikom. To će biti naša, naša, naš doprinos u pogledu ove inicijative. I svakako pri kraju ove rasprave nadam se gospodine državni tajniče, a i hrvatska javnosti, predsjedavajući da ste sa dužnom pažnjom i vi kolegice i kolege ovaj nisam to nažalost u medijima vidio obilježili jedno smrt jednog velikog čovjeka, velikog hrvatskog domoljuba, ministra pravosuđa, ratnog ministra vanjskih poslova, jednog od najzaslužnijih za priznavanje RH to je naš prof.dr. Zvonimir Šeparović kojem mi Hrvatski suverenisti u ime svih hrvatskih domoljuba, vjerujem u ime hrvatske javnosti ovdje izražavamo duboko poštovanje, izražavamo mu sućut obitelji i zahvalnost za sve dobro što je učinio i kao profesor, kao učitelj nas, mnogi smo imali priliku slušati i polagati kod njega ispite gdje nas je oplemenjivao i stručno i moralno i humano i ljudski i zaslužio je puno veću zapravo zahvalnost ovog naroda, ove države i medijsku i političku nego što danas to vidimo, ali ono što možemo još jednom reći u ovom tužnom trenutku za sve nas samo riječi zahvale za njegov doprinos neumornoj borbi za slobodu i prava hrvatskog naroda i opstanak hrvatske države. Dakle, očekujem i od predsjedništva Hrvatskog sabora i od samog predsjednika da uputi izraze duboke sućuti obitelji i da zapravo u ime cjelokupnog hrvatskog naroda zahvali na doprinosu za hrvatsku slobodu prof.dr. Zvonimiru Šeparoviću. Mir i pokoj duši daruj mu Gospodine. Hvala vam lijepa.
Hvala vam gospodin Sačić, prenosit ćemo to predsjedniku, a podsjećam da je bio i rektor hrvatskog, zagrebačkog pardon sveučilišta. Sada je na redu gospodin Kujundžić koji će dijeliti vrijeme sa gospodinom Buljem kojeg sam vidio i znači ipak ćete dijeliti vrijeme ne? Ako se … [[Upadica: Ne razumije se.]] na trenutak se bio ukazao da.
Ako Miro dođe hoćemo. Hvala vam predsjedavajući, poštovani državni tajniče …
Izvolite, Klub zastupnika MOST-a.
Je, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege možda se najveći izazovi u našoj Hrvatskoj nalaze pred ovim resorom. Mi svi znamo da razina korupcije i stopa korupcije je veća što je zemlja siromašnija. Mi smo ima 10 godina bili na istoj razini sa Ruandom onda je od nas odskočila, odskočila mi smo ostali na 63 mjestu. Ključ za otključavanje ili zaključavanje jedan put za svagda svega onoga što ovo društvo uništava je u ruci ovog resora. I ja znam da se naš ministar našao u neobranom grožđu, naslijedio je grijehe svih onih prije i ne samo grijehe generalno. Ono što je najvažnije naslijedio je grijeh propusta. E sad, ja se toplo nadam i vjerujem da će on iskočiti iz tog jednog niza i da svojim nečinjenjem neće zalijevati to sjeme korupcije i da ćemo evo zapravo kao Hrvatska prodisati punim plućima. Koliku je naš ministar granicu imamo u sastavljanju ovog i ostalih prijedloga Zakona o sudovima, sjedištima sudova kasnije DORH-a i svega ostalog to ćemo vidjeti možemo revidirati na kraju možda evo jednog perioda od 6 mjeseci. Ovim prijedlogom Zakona o sudovima ministar jača svoju poziciju što je dobro i vjerujem da iza tog jačanja svoje pozicije zapravo svjesno preuzima jedan oblik odgovornosti koji stavlja na svoja leđa. Očekujem evo da će biti hrabar i da će se uhvatiti u koštac sa zakonodavno pravosudno političko mogao bi reći i medijskim blaćenjem, gaženjem i svim ostalim što nije dobro i da će napraviti sve da Hrvatska postane zemlja slobode i zemlja pravednosti. No, vratimo se samoj temi ovih zakona. Dakle, sama specijalizacija u smislu učinkovitije obiteljsko, obiteljske zaštite nije ni dosada urodila nekim pretjeranim plodom u smislu učinkovitosti, niti kvalitetnom rješavanju ovakvih vrsta predmeta. Teorijski gledano ukoliko uistinu mimo ovih negativnosti koje ćete vi morati riješiti zaživi ova ideja tada bi moglo doći do rasterećenja manjih sudova te bi se mogla postići kvaliteta, kvalitetna razina pravne zaštite za ovu kategoriju stranaka dakle u obiteljskom spektru koje su najosjetljivije u društvu. Danas mi u praksi na sudovima već imamo suce koji rade samo ovu vrstu predmeta i isti nisu posebno napredovali niti u stručnom smislu, niti su razinu pravne zaštite podigli na neku zavidnu razinu štoviše samo su procesno napredovali jer mislim da znate i vi sami da ovakvi predmeti imaju jednu posebnu proceduru, međutim u suštini se nije ništa izmijenilo te se po tim predmetima u velikoj mjeri radi mi kažemo u Dalmaciji drljavo, dakle površno i nestručno. Jedan primjer iz Splita koji već godinama ima suce koji sude isključivo predmete iz domene obiteljskoga prava, dakle unuk je tužio djeda i baku koje, za uzdržavanje koje nije dobio od svoga oca. Taj podnesak je iz 2017. godine i održano je 14 ročišta. Djed i baka se protive jer nemaju materijalne uvjete da bi primili dakle svog unuka i nekakvim čudom se dogodilo da se ročište odgodilo na neodređeno jer evo nedostaje nekakva dokumentacija, a dijete je već na pragu punoljetnosti i zasigurno živi i na jednom rubu egzistencije. Godine koje su prošle nitko njih vratiti ne može niti ono što je spomenuto dijete propustilo. Ovaj predmet vodi sudac koji je isključivo vezan za takvu vrstu predmeta, dakle stručnjak na svom području. A ovdje neću niti otvarati temu sudske prakse kada je riječ o lišenju prava na roditeljsku skrb te broju djece koja odrastaju u domovima zbog manjkavosti i nedostatka hrabrosti svih relevantnih faktora. Vjerojatno će doći određeni zakonodavni okvir koji će ovo dijete vratiti i staviti u fokus i on bi nam trebao biti polazište. Sve ovo prethodno navedeno dovodi nas do zaključka da niti specijalizacija, pa niti sve novitade ne mogu donijeti učinkovitosti bez pravog zakonodavnog okvira. E sad je li to ovaj ja se toplo nadam da je i toplo se nadam da prethodno naveden primjer da će ih biti u nikakvoj mjeri. Više predmeta ove vrste kvalitetno odrađeno od kad je neplaćanje uzdržavanja djeteta kazneno djelo. Pa ako ne platiš obveze prema djetetu ideš u zatvor. I nekako se uvijek dogodi da ako jedan takav lik prekrši određeni uvjet iz ovog područja dogodi se čudo da nađe odmah novac, uplati ono što je ostao dužan svome djetetu što nas dovodi do zaključka da je određenu sumu novca prije nego što je došlo do izmjena na ovom području trošio u razno raznim lokalima, da ne kažem birtijetinama, kockarnicama i sličnome. Što se tiče Visokog kaznenog suda inače pohvalno je on definiran i zamišljen i mi pozdravljamo to. No, unatoč svojim definiranim procesnim ovlastima i unatoč isticanju kako će on odlučivati o žalbama protiv odluka županijskih sudova u drugom stupnju te time zapravo ujednačiti njihovu praksu te jasnoj komunikaciji od strane samoga ministarstva da će doći do rasterećenja Vrhovnog suda od redovnog sudovanja, sasvim je jasno da se nije postiglo ono što se prilikom zadnjih izmjena najavljivalo. Pa je potrebno precizirati njegovu ulogu u kaznenome sudovanju općenito te mu dati ovlasti koje ima i Visoki prekršajni sud RH u odnosu na prekršajno sudovanje. Što ćemo mi imati u praksi možemo i to revidirati na jednom razdoblju od 6 mjeseci. Revidirati ne u kontekstu bilo kakve policijske prismotre nego u kontekstu učinkovitosti i eventualnih izmjena i spoznaja do kojih ćete i vi sami doći. Izradi ovog prijedloga zakona pristupilo se prvenstveno radi nečega što u ovom sustavu spada u kategoriju lakrdijskog odnosa, a to su vještaci gdje su postojali razno razni primjeri od nekakvih prikrivenih sukoba interesa, njihovog rada i za jednu i za drugu stranku i sveg ostalog i pozdravljamo, dakle da će se urediti jedan normativni okvir koji će se ovako jedan dio razuzdanih znalaca staviti u jedne okvire i gdje će se oni zapravo kao takvi u jednoj većoj mjeri kontrolirati. Zašto su oni važni mislim da ni ne treba posebno isticati sve, jer u većini predmeta zapravo odluka suda isključivo je posljedica njihovog stručnog mišljenja. Iako van ovog, iako i ostavimo ovo po strani u praksi često puta znaju odgađati određena ročišta pa se pravdaju da im je kao nešto iskrsnulo, možda su nešto pojeli večer prije pa su dobili proljev ili nešto slično ako je riječ na primjer da trebaju doći na sud u Imotskom dakle gdje ti osobno suci kažu da ono vještaci mole ma nemoj me više zvati, kao neisplativo im je gore dolaziti. A u principu kad zbroje sve ono što oni dobiju za to jedno ročište najčešće iziđe više nego određena plaća određene žene u pekari. Tako da u svakom slučaju pozdravljamo da ćete stati na kraj, dakle jednoj ovakvoj, jednom ovakvom lošem stanju koje smo do sada imali. Ako mi na sve ovo dodamo taj najavljeni stručni ispit za kojega ćemo vidjeti kako će on biti reguliran, dakle ako bude onakav kakav inače je onda bi najbolje bilo da ga ukinemo ne samo za ovo područje, nego generalno i za školstvo i za sve ostalo. Jer jedino ozbiljno čime se može u ovom sektoru dokazati određeno znanje ili nešto tipa pravosudnog ispita. Hoće li on ići u ovom smjeru ili neće to sad ne znam koliko ozbiljno planirate napraviti u kojoj mjeri, jer strah me je da se ne pojave prakse onakve kakve smo imali. Dakle, evo već opjevane Josipe Rimac. Mislim da bismo to trebali ovdje vrlo, vrlo jasno izbjeći. I za sami kraj, dakle u kontekstu izbora predsjednika Vrhovnoga suda ja bih vam sugerirao dakle ne kao HDZ-u, nego općenito dakle da se u zakon uglavi jedna stavka ako je moguće, da predsjednik države i predsjednik Vlade trebaju biti iz iste stranke. Dakle, ako pobijedi jedan neka se priključi drugome, da ne vidim ovu lakrdiju koju smo vidjeli prilikom imenovanja zadnjeg predsjednika Vrhovnoga suda. A što se tiče samog mišljenja Ustavnoga suda mislim da nema potrebe govoriti obzirom da je riječ o vrsnim stručnjacima koji nemaju apsolutno nikakve veze sa politikom. Sve u svemu namjera ovog zakona i intencija nam je jasna. I mi iz kluba MOST-a ćemo podržati, dati zeleno svjetlo za ova dva zakona. Hvala vam.
Gospođa Vesna Nađ govorit će ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama su ova četiri konačna prijedloga zakona iz područja pravosuđa koja nam se predstavljaju kao reformski zakon, a zapravo su samo bacanje pijeska u oči, nastojanje da se zadrži status quo i pokaže kako se kao nešto radi a zapravo su odraz nesposobnosti ove Vlade da se stvarno uhvati u koštac sa izazovima katastrofalnog stanja u području pravosuđa. Ne može se razumjeti Vladu koja ignorira oporbene apele sa ove govornice za stvarnu reformu pravosuđa kojima ukazujemo na nepovjerenje u pravosuđe kako građana, tako i poduzetnika što je ogroman problem hrvatskog društva danas i uteg koji hrvatsko društvo svrstava u nekonkurentne države koju investitori zaobilaze u velikom luku. Zbog nepovjerenja u institucije, nabujalu korupciju u gotovo svim segmentima javne vlasti, administrativnu sporost i neefikasnost sporog, nekompetentnog i neučinkovitog pravosuđa, a istovremeno izostanka reformi ljudi žive loše i napuštaju našu zemlju. I dok nas je po popisu stanovništva sve manje, dakle 3 milijuna 888 529 svakodnevno svjedočimo iseljavanju radno sposobnog stanovništva prvenstveno mladih, često visoko obrazovanih stručnjaka i to ne samo zbog ekonomskih razloga nego zbog načina na koji vladajuća stranka sa koalicijskim partnerima raspodjeljuje državne resurse i pogoduje samo onima koji su uz vlast što bi narod rekao „onima pri kopanji“. Ako imaš iskaznicu HDZ-a sva vrata su ti otvorena, natječaji se za tebe prilagođavaju, a zakonske i podzakonske norme kad si ti u pitanju tumače se tebi u korist, Etički kodeksi pisani su za one druge jer se u tvoje poštenje ne smije ni posumnjati. Svakodnevne afere nam to dokazuju pa i zadnja afera oko upravljanja državnim nekretninama koju je otkrila zviždačica Maja Đerek koja po starom dobrom receptu HDZ-a je dobila otkaz kao i najpoznatija naša zviždačica pokojna Ankica Lepej. I dok bi se u svakoj demokratskoj uređenoj državi takvi dužnosnici posuli pepelom, dobrano se zacrvenjeli, dobili tri dermatitisa od srama, dali ostavku i nestali netragom s političke i bilo koje javne scene kod nas se oni još bahate izmišljajući nesuvisla opravdanja svojih postupaka. Takvo društvo nema prosperiteta. Pokretanje stegovnog i kaznenog postupka kod nas zbog korupcije i nepotizma među sucima ne iniciraju predsjednici sudova nego bjegunci iz hrvatskog pravosuđa iz BiH-a. Kod nas često svjedočimo uhićenjima kako sudaca kao pravosudnih dužnosnika, tako i dužnosnika izvršne vlasti koji nisu mogli odoljeti mirisu proračunskog novca da ga utrpaju u svoje privatne džepove ili da se okoriste nekom pogodnosti koje im njihov položaj omogućava. Da bi zaustavili iseljavanje iz Hrvatske i ljude vratili u Hrvatsku nije dovoljno im nuditi 200 000 kuna koji nije dovoljan ni da se otvori nekakav pošteni biznis koji će opstati. Kad govorimo o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, kao tzv. reformskom zakonu valjda bi Vrhovni sud trebao biti za takve izmjene i dopune tim više što smo još nedavno pred saborskim Odborom za pravosuđe svjedočili višesatnom obrazlaganju viđenja reforme pravosuđa tada kandidata za predsjednika, a sada predsjednika Vrhovnog suda Radovana Dobronića. Međutim, umjesto da je ministar pravosuđa i uprave iskoristio njegovo dubinsko poznavanje pravosuđa i ideje koje idu u cilju ubrzavanja kvalitete sudskih presuda vi ste poslali u Hrvatski sabor prijedlog zakona za koje vam Vrhovni sud Republike Hrvatske u svom očitovanju od 29. studenog 2021. kaže citiram: „Prijedlog je suprotan članku 115. i 118. Ustava Republike Hrvatske koji sudbenu vlast definira kao samostalno i neovisnu a sucima je sudačka dužnost osobno povjerena što znači da sudačku vlast obnašaju suci koji u okviru neovisne i samostalne sudbene vlasti tu vlast obnašaju neovisno i samostalno, zatvoren citat. Vrhovni sud vam navodi da bi sigurnosna provjera svih sudaca zatečenih na dan stupanja na snagu ovog zakona kao imenovanih sudaca u stvari bila prikrivena lustracija koja ugrožava neovisnost sudaca. Navodi se da niti jedna zemlje u EU nema sličan sustav te da utjecaj sigurnosnih službi koje dio izvršne vlasti na ocjenu obnašanja sudačke dužnosti i njihovu karijeru je u suprotnosti s načelom podjele vlasti. Klub Socijaldemokrata također smatra da se ove odredbe u suprotnosti s načelom podjele vlasti te da treba jačati sustav stegovne odgovornosti u okviru samog pravosudnog sustava kroz praćenje rada sudaca od strane predsjednika suda i pokretanje stegovnih postupaka u slučaju kad se za to steknu uvjeti putem DSV-a. Tu bi veliku ulogu trebala odigrati i Porezna uprava koja ima uvid i u eventualne nesrazmjernosti imovine sudaca i njihovih primanja pa kad bi npr. sudac kupio neki Mercedes tipa AMG-a preko 10.000 EUR-a ili jahtu da mu kucnu na vrata i pitaju gospodine suče od kud vam novac. Kad govorimo o stanju u pravosuđu kod nas najviše što građane i poduzetnike boli je nepovjerenje u pravosuđe zbog neopravdane duljine sudskih postupaka zbog kojih plaćamo i desetke tisuća EUR-a kazne nakon presuda Europskog suda za ljudska prava o čemu može svjedočiti Štefica …/nerazumljivo/… zastupnica RH pri Europskom sudu za ljudska prava. Ali kvaka je u tome da je pravosuđe za neke majka, za druge zločesta maćeha jer ako nemate iza sebe nekog tzv. medveda koji će pogurati stvari postupak će trajati godinama ako ne i desetljećima. I to je korijen nepovjerenja u institucije kako pravosudne tako i izvršne vlasti čije odluke nisu jednake za sve građane bilo da je to gospođa Barica koja prodaje na Dolcu ili dužnosnik u vladi. Ustavni sud u svom izvješću o zaštiti prava na suđenje u razumnom roku od 23. veljače 2021. između ostalog navodi da su postojeća pravna sredstva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku učinkovita za popravljanje onih situacija u kojima je do povrede već došlo, a sudac kojem je naloženo donijeti odluku u određenom roku to propusti učiniti. Međutim, nisu učinkovite za sprječavanje predstojećih povreda prava na suđenje u razumnom roku kao ni u onim situacijama u kojima do povrede već došlo, a sudac u naloženom roku donese odluku jer stranka u tom slučaju nema na raspolaganju odštetno pravo pravno sredstvo za već utvrđenu povredu. Ustavni sud navodi da postupanje Ustavnog suda u pojedinačnim slučajevima ne može nadomjestiti nužnost zakonodavne intervencije ali do te nužne zakonodavne intervencije nije došlo. Kad govorimo o kvaliteti sudskih odluka ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o sudovima neće doprinijeti toj kvaliteti osim u pogledu osnivanja specijaliziranih obiteljski odjela na općinskim sudovima u sjedištu županijskih sudova i Novom Zagrebu. Međutim, nije jasno kako će se utvrditi pri određivanju sudaca za rad na ovim predmetima da oni imaju izraženu sklonost za odgoj, potrebe i probitke djece. Klub Socijaldemokrata smatra da su se prilikom izrade konačnog prijedloga zakona trebale obuhvatiti primjedbe i prijedlozi strukovnih udruga vještaka kako bi se detektirali svi postojeći problemi te izradilo što kvalitetniji zakonski propis kojim će biti obuhvaćeni jednakopravno valorizirani interesi svih sudskih postupaka, svih sudionika sudskih postupaka. Što se tiče izmjena i dopuna Zakona o područjima i sjedištima sudova pozdravljamo osnivanje specijaliziranih obiteljskih sudova pri općinskim sudovima u županijskim sjedištima kao i u Novom Zagrebu. Dakle, niti u ovaj Konačni prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, niti izmjene i dopune Zakona o područjima i sjedištima sudova osim u dijelu koji se odnosi na obiteljske sudove neće doprinijeti poboljšanju kvalitete i brzine donošenja sudskih odluka. Ovaj zakon neće dovoljno doprinijeti tome da spriječimo korupciju u sustavu. Nigdje se ne propisuje objavljivanje sudskih odluka, a koje su predviđeno kao razvoj alata za javne objave u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti što bi stvarno bilo u cilju stvaranja kako se navodi modernog pravosuđa spremnog za buduće izazove, ali nigdje nema te mjere koja se spominje u ovom nacionalnom planu. Zato mi nećemo uz ovakvu vladu još dugo doći do modernog nekorumpiranog pravosuđa koje će donositi zakonite i kvalitetne sudske odluke koje neće padati na višim sudovima i pravosuđe u kojem će se suci kontinuirano, a ne samo periodično educirati. Stoga Klub Socijaldemokrata neće podržati Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospođa Ružica Vukovac nastupat će ispred Kluba Za pravednu Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici, dakle Članak 2. stavak 4. alineja je prva Ustava da je ovlast zakonodavcu odlučivati o uređivanju gospodarskih, pravnih i političkih odnosa u RH. Pri uređivanju tih odnosa zakonodavac je dužan uvažavati zahtjeve koje pred njega postavlja Ustav, a osobito one koji proizlaze iz načela vladavine prava i one kojima se štite određena ustavna dobra i vrednote. Navedena ustavna ovlast daje mogućnost zakonodavcu mijenjati te dopunjavati već postojeća zakonska uređenja tih odnosa i s njima povezanih prava i obveza odnosno uređivati ili na različite načine, uređivati ih na različite ovisno o različitim okolnostima. Načelno gledano u skladu s odredbama sadržanim u Članku 2. stavku 4. alineja 1. Hrvatski sabor ili narod neposredno, samostalno u skladu s Ustavom i zakonom odlučuje o uređivanju gospodarskih, pravnih i političkih odnosa u RH. To znači da sabor odlučuje o modelu uređivanja određenih odnosa te da je kvaliteta modela s pravne strane gledišta irelevantna. Međutim, on ne smije biti u nesuglasju s Ustavom. Dakle, i loš zakon može egzistirati u društvu dok nije u suprotnosti s Ustavom. Vlada kao predlagatelj navodi Zakonom o sudovima uređuje se ustrojstvo, djelokrug i stvarna nadležnost sudova ako nije određena drugim zakonom, unutarnje ustrojstvo sudova, poslovi sudske uprave, ovlasti predsjednika suda, poslovi ravnatelja sudske uprave, zaštita prava na suđenje u razumnom roku, nadzor nad obavljanjem poslova sudske uprave, pravosudna inspekcija, prava i dužnosti sudaca, ovlasti sudskih savjetnika, osiguranje osoba, imovine i objekata sudova, imenovanje sudaca porotnika, uvjete i postupak imenovanja stalnih sudskih tumača vještaka, procjenitelja, te sredstva za rad sudova. Izradi ovog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima pristupilo se prvenstveno radi potrebe revidiranja normativnog okvira stalnih sudskih vještaka, procjenitelja i tumača, revidiranja normativnog okvira koji se odnosi na osiguranje pravosudnih tijela, revidiranja odredaba o ravnateljima sudske uprave posebnog propisivanja da će u slučaju prestanka obnašanja dužnosti predsjednika Vrhovnog suda Državno sudbeno vijeće ovlastiti suca toga suda koji će do izbora predsjednika Vrhovnog suda RH obavljati poslove sudske uprave, uvođenja obveze polaganja posebnog stručnog ispita za službenike u sudovima, preciziranja ovlasti Visokog kaznenog suda, propisivanja obveznog osnivanja specijaliziranih sudskih odjela u općinskim sudovima u sjedištima županijskih sudova za postupanje u predmetima prema zakonu kojim se uređuju obiteljski odnosi. Zatim preciziranja postupka izbora predsjednika Vrhovnog suda RH, propisivanja provedbe periodične temeljne sigurnosne provjere svih sudaca, te revidiranja uvjeta za obavljanje poslova pravosudne inspekcije. Nadalje Vlada navodi sukladno pravnim shvaćanjima Ustavnog suda RH u rješenju od 23. ožujka 2021. precizirane su odredbe o postupku izbora predsjednika Vrhovnog suda RH u odnosu na rokove postupanja, zaprimljene prijave kandidata, te ponavljanje postupka javnog poziva. Predlaže se propisati da samo pravodobne i potpune prijave Državno sudbeno vijeće dostavlja predsjedniku Republike Hrvatske koji će o svim kandidatima zatražiti mišljenja nadležnih tijela. Predlaže se propisati da će ako predsjednik Republike Hrvatske u roku od 15 dana od dana zaprimanja posljednjeg zaprimljenog mišljenja nadležnih tijela niti jednog od kandidata ne predloži za predsjednika Vrhovnog suda RH odnosno ako predloženi kandidat ne bude izabran u Hrvatskom saboru Državno sudbeno vijeće naravno poništiti javni poziv i najkasnije u roku od 8 dana ponovno pokrenuti postupak izbora predsjednika Vrhovnog suda RH objavom novog javnog poziva. Sukladno članku 116. stavku 1. Ustava Vrhovni sud RH kao najviši sud osigurava jedinstvenu primjenu prava i ravnopravnost svih u njegovoj primjeni. Prema Zakonu o sudovima, te sudskom Poslovniku i Poslovniku Vrhovnog suda RH predsjednik Vrhovnog suda RH predstavlja Vrhovni sud RH i sudbenu vlast, obavlja poslove sudske uprave i druge poslove kao što su upravljanje Vrhovnim sudom, usklađivanje rada sudskih odjela i drugih ustrojstvenih jedinica u Vrhovnom sudu, sazivanje i predsjedavanje općoj sjednici Vrhovnog suda i proširenoj općoj sjednici, te upravljanje sudskom upravom. Predsjednik je, dakle odgovoran za pravilno i zakonito obavljanje poslova u sudu i sudske uprave. Ujedno predsjednik donosi upravne i druge akte, izdaje naredbe i daje upute, potpisuje odluke, zaključke, izvješća i druge akte koje donosi opća sjednica, nadzire rad ravnatelja sudske uprave, Vrhovnog suda i financijsko-materijalno poslovanje i nabavu. Iz navedenog proizlazi da je uloga predsjednika Vrhovnog suda prvenstveno reprezentativno administrativna. On nema poseban i neposredan utjecaj na postupak suđenja ili na sadržaj djelovanja Vrhovnog suda i izvršenje njegove Ustavom propisane nadležnosti, stoga se opravdano može postaviti pitanje zbog čega je izbor ove funkcije dignut na razinu ustavnog instituta, odnosno zašto se njegovo uređenje izvršava u najvišem pravnom političkom aktu Republike Hrvatske poglavito imajući u vidu primjerice analogno ustanovo rješenje sadržano u članku 15. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske prema kojemu Ustavni sud bira tajnim glasovanjem predsjednika Ustavnog suda na vrijeme od 4 godine većinom glasova svih sudaca. U ustavno-pravnom poretku Republike Hrvatske neposredno primjenjivati Ustav na konkretne slučajeve mogu samo sudovi jer oni na temelju odredaba sadržanih u članku 115. stavku 3. sude na temelju Ustava, zakona i drugih izvora prava. Ustavnost njihovih rješidaba kroz institut ustavne tužbe naknadno kontrolira Ustavni sud. Ovakva ovlast ne pripada predsjedniku Republike Hrvatske iz razloga što formalna pravnička naobrazba i stvarno poznavanje prava za razliku od primjerice vremena hrvatskih banova više nije uvjet za obavljanje najviše izvršne državne vlasti. Prema našem Ustavu kojega se iz okvira političke utakmice neprestano pokušava pretvoriti u sredstvo političke borbe i osvajanja vlasti imamo u potpunosti neadekvatnu ustavno uređenje instituta izbora predsjednika Vrhovnog suda. Zakonom kao aktom niže pravne snage ne može se mijenjati Ustav. Slijedom već obrazloženog, a s obzirom na postojeće ustavno rješenje zakonski okvir izbora predsjednika Vrhovnog suda sadržan u Zakonu o sudovima je ustavno-pravno neprihvatljiv neovisno o rješenju Ustavnog suda od 23. ožujka 2021. godine. No Ustavni sud kao ustavno tijelo koje ima ulogu tzv. negativnog zakonodavca gledano kroz prizmu ovlaštenja na ukidanje zakona ili njegovih pojedinih odredaba jest politički sud koji se u toj svojoj funkciji ne smije pretvoriti i u politikanski sud. Ustavni sud može puno toga, ali ne može ugroziti teritorijalnu cjelovitost zemlje, njezinu financijsku sigurnost ili onemogućiti funkcioniranje demokratskog sustava. Stoga je očekivano uz veliki broj izdvojenih mišljenja ovaj sud pragmatično zaključio kako mjerodavne odredbe Zakona o sudovima nisu u nesuglasju sa Ustavom. Lege artis rješenje ove situacije jest brisanje posebnog instituta izbora predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske iz Ustava. Zakonodavcu bi trebalo prepustiti slobodno uređenje instituta predsjednika Vrhovnog suda sukladno stvarnoj važnosti te funkcije. Najbolje rješenje bilo bi određenje prema kojemu predsjednika Vrhovnoga suda biraju suci Vrhovnog suda na općoj sjednici suda. Sudovima koji ulogu sudbene vlasti mogu izvršavati samo ukoliko su neovisni u radu, ne trebaju … [[Govornica se ne razumije.]] izvan pravosudnog sustava. Dakle, ponovno se umjesto rješavanja ovog pitanja uređenog Ustavom, aktom niže pravne snage uređuju za sada i na žalost ustavno-pravni instituti. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Gospodin Daniel Spajić iznijet će stavove Kluba zastupnika Domovinskog pokreta o ovim zakonima. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedavajući, poštovani kolegice i kolege, poštovani državni tajniče poseban pozdrav ministru Malenici u Francuskoj. Nadam se samo da nije otišao tamo po strane investitore da riješi IT stručnjake u svom sektoru, jer jednog Vinka Kujundžića i Beroša ne bi mogli preživjeti. Ponovno se moramo osvrnuti na obnavljanje sigurnosnih provjera sudaca koji predlaže to ovim izmjenama Zakona o sudovima. Nastojat ću ne ponavljati ono što sam već iznio u raspravi kod prvog čitanja, jer očito je da predlagatelj od toga nije ništa čuo. Međutim, svakako je prije svega važno da naši građani znaju kako se postojeći institut sigurnosnih provjera odnosi na kandidate za suce a ne na već imenovane suce što sa ustavno-pravnog aspekta nije dvojbeno. Ovim izmjenama predlaže se da se sigurnosne provjere provode nad svim sucima svakih pet godina što je praksa ustavno-pravnog aspekta dvojbeno, a sa aspekta svrsishodnosti kad uzmemo u obzir da u Republici Hrvatskoj broj sudaca možemo usporediti sa ukupnim brojem stanovnika jedne općine Baška, općine Bol ili Škabrnje ima preko 1600 sudaca možemo samo zaključiti kvantiteta na štetu kvalitete. Postojeći model je mogućnost, a predloženi model želja i to ne želja za poboljšanjem stanja u hrvatskom pravosuđu nego želja HDZ-ove politike da još jače utječe na neovisnost sudbene vlasti. Već i ptice na grani znaju što je glavni razlog nepovjerenja u pravosuđe, a to je zaključila i Europska komisija kada je ispitivala radi čega je percepcija javnosti o neovisnosti hrvatskog sudstva tako poražavajuća da nas je smjestila na samo dno ljestvice članica EU. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, uvaženi građani osnovni je razlog upravo utjecaj Vlade i političara na njih. Percepcija Domovinskog pokreta također ne odstupa od toga stava. Hrvatsko pravosuđe je u lošem stanju kako ga osobno na žalost nazivam žabokrečina, čast iznimkama. Međutim, ne zatvaramo oči ni pred činjenicom da je loše stanje i svega drugoga. Dovoljno je samo kad pogledamo kako Vlada vlada, kako nam mladi odlaze, stanje je katastrofalno, moramo ga poboljšati. Ali održivim rješenjima bez rasipanja resursa i bez intervencija koje razaraju temeljne ustavne postavke. Predlagatelj u prijedlogu zakona navodi da je provedba periodična temeljem sigurnosti provjere svih sudaca neodvojivo vezana uz pretpostavke za uredno obnašanje sudačke dužnosti. Isto to iznio je i ministar u uvodnom izlaganju kod prvog čitanja. Neodvojivo je nešto što se ne može podijeliti, nešto što je jedinstveno i cjelovito. Moram priznati da uzimajući u obzir značenje urednog obnašanja sudačke dužnosti prema relevantnim zakonima, Zakonu o sudovima, Zakonu o Državnom sudbenom vijeću i sudačkom kodeksu nije bilo moguće pronaći uporište za tu neodvojivu vezu osim neodvojivosti HDZ-a sa korupcijom i jeftinom demagogijom. Ali ipak, uz to se pojavilo i nešto drugo. Na internetskoj stranici Venecijanske komisije objavljeno je kako je ministar Malenica 14. prosinca zatražio od Komisije mišljenje o ovom prijedlogu koji je dan danas pred nama. Prijedlogu kojem se predlaže da tajne službe koje djeluju u okviru izvršne vlasti zadiru u obiteljski i privatni život pravosudnih dužnosnika, a da pri tome ne postoji bilo kakva sumnja koja upućuje na zlouporabu njihove dužnosti. Iako Venecijanska komisija javno objavljuje svoja mišljenja mišljenje o ovom zakonu još uvijek nema, pa molim ministra da izvijesti ovaj Parlament i hrvatske građane što vam je odgovorila Venecijanska komisija. Je li ovaj čuveni prijedlog dobio zeleno svjetlo od savjetodavnog tijela Vijeća Europe, je li takav prijedlog u skladu sa europskom pravnom stečevinom, jesu li suci u nekoj državi članici EU podvrgnuti takvim provjerama. Hoće li takve provjere radi protuteže propisati i za nositelje izvršne i zakonodavne vlasti ili će se i dalje primjenjivati odnos povjerenja premijera, ministara i državnih tajnika kao što radimo sad? Jeste li se zapitali hoće li ovaj prijedlog dobiti zeleno svjetlo od Ustavnog suda Republike Hrvatske? Analizirajući odluku Ustavnog suda iz 2018. kada je Ustavni sud ocjenjivao ustavnost zakonskih odredbi o sigurnosnoj provjeri kandidata za suce razvidno je da je Ustavni sud zauzeo stav koji ne podupire ovaj vladin prijedlog. Ali da ne bih nešto krivo interpretirao citirat ću dio izdvojenog podupirujućeg mišljenja suca Miroslava Šumanovića i to samo iz razloga što je vrlo jasno iznio stav o nedopustivosti primjene instituta sigurnosnih provjera za kandidate ako su oni već imenovani sucima. Pa kaže, takvi mehanizmi provjere nesumnjivo mogu djelovati ugrožavajuće za neovisnost sudstva koje je ranjivo upravo u segmentima doticaja sa akcijama izvršne vlasti i dominantnih političkih čimbenika. Isto tako i trenutni predsjednik Ustavnog suda gospodin Miroslav Šeparović i sudac Rajko Mlinarić imali su potrebu dati svoje izdvojeno podupirujuće mišljenje radi želje da ukažu na to da se sigurnosne provjere odnose isključivo na kandidate koji nisu pravosudni dužnosnici. Zbog navedenog jednostavno se ne mogu oteti dojmu da je predlagatelj ovako važnoj zakonodavnoj intervenciji posvećuje jednu rečenicu. Postojeći model kandidata i predloženi model pravosudnih dužnosnika su neusporedivi, stoga se postavlja pitanje je li uopće primjenjiva predložena odredba o obnavljanju, jer prva sigurnosna provjera nije provedena nad pravosudnim dužnosnikom nego nad kandidatom prije stupanja na sudačku dužnost. Ta sudačka dužnost svidjelo se to nama ili ne uživa određena prava i dužnosti po slovu samoga Ustava, pa tako kad uzmemo u obzir načelo ustavnosti sudačke dužnosti i ograničenosti osnova za razrješenje propisanih Ustavom, postojanje sigurnosne zapreke ne omogućava samostalno sankcioniranje niti kroz stegovnu odgovornost, niti kroz razrješenja. Tajne službe ne mogu biti nadležne za uredno obnašanje sudačke dužnosti. Ono što se otkriva u okviru pravosudne sudske uprave isto tako tajnih službi ne može se koristiti u kaznenom postupku, nego su za to nadležni policija i Državno odvjetništvo. Takve informacije mogu samo poslužiti nedopuštenim pritiscima izvršne vlasti na suce kome drugome nego HDZ-u. Dodatno zapanjuje i broj osoba koji će biti uključeni u postupak, a time i upoznat sa privatnim i obiteljskim životom svih sudaca. Izgleda da je predlagatelj pomiješao ustavne uloge Državnog sudbenog vijeća i Vrhovnog suda. Vrhovni sud osigurava jedinstvenu primjenu prava i ravnopravnost svih u njegovoj primjeni. Prema izvješću predsjednika Vrhovnog suda o stanju sudbene vlasti za 2020. Vrhovni sud je imao 38 sudaca i 12723 neriješena predmeta. Godišnje ih uspije riješiti oko 9 i pol tisuća što znači da svaki sudac u svakom trenutku ima neriješeno gotovo 350 predmeta. Pustite ih da rade svoj posao, da rješavaju predmete građana, da sude. Neprihvatljivo je da se bave postojanjem sigurnosnih zapreka kroz neko kvazi Vijeće koje u potpunosti odstupa od osnovne uloge Vijeća tog suda, a ono je obnašanje sudačke dužnosti. Kad sam već spomenuo Izvješće o stanju sudbene vlasti istaknuo bih kako je sramotno da je Hrvatski sabor prije deset mjeseci od ovdje predlagateljice Vlade zatražio očitovanje na predmetno izvješće za 2020. a Vlada se poštovani građani očitovala o njemu prije šest dana, 27.1.2022. Dakle, nalazimo se u 2022. godini u kojoj trebamo znati stanje sudbene vlasti u 2021. a mi još ne znamo ni o 2020. Čestitamo! Ponavljamo protivimo se ovakvom prijedlogu i mišljenja smo da bi sigurnosne provjere imale svoj smisao kad bi se kvalitetno i temeljito provodile u konkretnim slučajevima u kojima postoji sumnja u postojanju sigurnosne ugroze. Završno mogu samo istaknuti da prijedlozi i primjedbe o vještacima, tumačima, ravnateljima, inspektorima danim u prethodnoj raspravi također nisu uzeti u obzir, pa se postavlja pitanje ima li ova rasprava uopće ikakvog smisla. Ministru bi bilo bolje da smanji recimo broj ljudi na petom katu, zna on gdje, jer ovo što vi radite nisu nikakve reforme. Ne postoji dobar amandman na loš zakon. Ja to uvijek odgovorno tvrdim i zanima me hoćete li hvaliti ovaj zakon ako padne na ocjeni ustavnosti. Da li će ga onda ministar hvaliti to me zanima? Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Ono što vi zovete tajne službe, odnosno sigurnosne službe bolje rečeno nadamo se da nemamo tajnih službi. Ili provjeravaju ili ne provjeravaju, jer ne mogu provjeravati u jednom slučaju, a ne provjeravati u drugom. To je tako. Izvolite. Gospodin Dražen Bošnjaković, Klub zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Evo pred nama su dva važna zakona, objedinjena je rasprava Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o područjima i sjedištima sudova. Ovo su zapravo vrlo bitni zakoni, jer Zakon o sudovima definira onaj osnovni okvir vezano za uređenje pravosuđa, vrste sudova, ustroj sudova, nadležnosti sudske uprave i to je zaista ono temeljno od čega se u pravosuđu počinje. Ja bih rekao da ova dva zakona zapravo nude cijeli niz promjena koje svaka u svom segmentu jačaju normativni okvir, jačaju normativno uređenje i daju zapravo bolja rješenja u odnosu na situaciju kakva je danas u tim segmentima. Neki će reći da to nije dovoljno, neki će reći da bi to trebalo biti ambicioznije, više zapravo ali mi ovdje smo bili u dva čitanja i svaki od nas ovdje saborskih zastupnika i svaki od klubova imaju pravo i mogućnost podnesti veći broj amandmana, manji broj amandmana. Do konca ove rasprave još uvijek ti amandmani se mogu i podnijeti, pa ćemo vidjeti zapravo kako će ti zakoni u konačnici izgledati. Ono što mi se čini da je najznačajnija promjena i zapravo to smo u prvom čitanju i svi apostrofirali, to je zapravo uvođenje na petnaest općinskih sudova osnivanja ovih specijaliziranih obiteljskih odjela. Jer znamo da je obiteljsko pravo iznimno složeno. Ono zadire zaista u one vrlo ranjive segmente društva i dobro je da se Vlada odlučila da znači na petnaest sudova se naprave ovakvi specijalizirani odjeli za obiteljske predmete. I dobro je da zapravo to nije samo vezano za suce, nego da je to i za ostale stručnjake koji će u tom segmentu raditi. I danas smo imali na Odboru za pravosuđe, evo to je ono što se zapravo vodila rasprava u javnosti između prvog i drugog čitanja, gdje smo ja mislim sa jednim amandmanom na neki način uskladili to da je tu važna struka koja će bit prisutna na tih 15 sudova, 16 zapravo sa sudom u Novom Zagrebu. Ali je važno opet i da bude dostupnost pravosuđa našem građaninu, pa kroz ovaj amandman smo rekli da će predsjednici županijskih sudova osigurati uvjete i na onim drugim sudovima, dakle onih drugih 15, 16 sudova da se provode i tamo procesne radnje vezano za te obiteljske predmete. To je upravo ovo što su neki kolege u replikama govorili, da neće netko iz Gospića morati putovati u Karlovac, da netko iz Koprivnice neće morati ići u Varaždin. I to je mislim eto jedna dobra mjera koju smo mi predložili na odboru. Jedna od tako važnih odredbi je također i vezano za preciziranje odredbi kod izbora predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Svi znamo da smo prošli jedno teško razdoblje. Ustavni sud je zauzeo stajalište i donio odluku da su te odluke zakona o izboru predsjednika Vrhovnog da su u skladu sa Ustavom ali je dao određene napomene i sada zakonodavac to ugrađuje u ovaj zakon, određuje rokove, određuje malo preciznije proceduru, dakle da Državno sudbeno vijeće ono treba prethodno vidjeti jesu li te prijave potpune, jesu jasne. I one koje jesu potpune i u skladu sa zakonom dostavlja predsjedniku. Predsjednik onda rok u kome to dostavlja općoj sjednici Vrhovnog, sjednici Parlamenta i opet rok u kome to treba dostaviti ovdje. Također važna odredba jer i tu je bilo puno dvojbe šta će se dogoditi ako predsjednik Vrhovnog suda ne bude imenovan. Sada je to vrlo jasno. Ako ne bude imenovan na vrijeme tada će Državno sudbeno vijeće iz redova sudaca Vrhovnog suda odrediti tko će biti vršitelj dužnosti. Također, jedna od promjena je Visoki kazneni sud, navode se njegove nadležnosti. Iako imamo već u Zakonu o kaznenom postupku sve te nadležnosti precizirane tako da i po ovom Zakonu o kaznenom postupku Visoki kazneni sud funkcionira, ali ovo je temeljni zakon u kojem to treba također stajati. Evo prekratko je vrijeme da bismo ocijenili uopće djelovanje Visokog kaznenog suda, ali sve ovo što se do sad događa na Visokom kaznenom sudu mislim da govori u prilog da je on, da je njegovo osnivanje itekako imalo smisla jer to je sud koji, dakle rješava ne samo žalbe u odnosu na odluke županijskih sudova koje oni donose u prvom stupnju, kaznenom postupku nego čak i sve one, znači procesne odluke kojima je nepotrebno opterećivan Vrhovni sud. Važna je odredba i oko ravnatelja sudova što pozdravljamo. Ravnatelji sudova oni će biti tako da kažem vrlo važni u upravljanju sudova u svim onim tehničkim detaljima i ne znam raspodjeli dvorana za suđenje i vezano za javnu nabavu i sve to i bitno će pripomoći predsjedniku suda i ovdje je sad propisana precizno i stručna sprema koju oni moraju imati. Vidimo da je ministarstvo uzelo u ovlast da ono imenuje vještake. Do sada je to bilo na način da su to sami sudovi imenovali, ali sada zapravo obzirom da je to upravni postupak i da se traži da to bude unificirano. Dobro je da bude jedna praksa, da ne bude tu lutanja i dobro je da to radi ministarstvo tako da ne bi bilo tu različite prakse. Isto je dobra odredba, jer znalo se u praksi dogoditi da bude nejasno tko treba, tko je subjekt vještačenja je li to neka pravna osoba koja je osnovana radi pružanja usluga vještačenja ili je to pojedinac. Ovdje je rečeno to je pojedinac, on uvijek radi nalaz i ta dvojba je sada vezana za ove posebne stručne ispite za one segmente koje službenici rade. Znači oni će pored onih općih odredbi vezano za stručni ispit imat će i poseban stručni ispit baš vezano za ono što će raditi. Mislim da je to dizanje nivoa stručnosti unutar ministarstva i također to je dobar jedan iskorak gdje se inzistira na stručnosti kadrova koji rade u ministarstvima i na sudovima. Također vezano za one službenike ili da kažem onako pravosudne policajce koji rade na osiguranju pravosudnih objekata ovdje se predviđa zapravo isto i daljnja njihova edukacija, ali i određena prava koja imaju pravosudni policajci koji rade zapravo u zatvorskom sustavu. Nema prevelike, ogromne razlike i nema između njih i nema razloga da budu i u materijalnim pravima jedni u boljoj poziciji od drugih, tako da i ovo je jedna dobra odredba. Vrlo je opasna jer ovi ljudi također imaju mogućnost rukovanja vatrenim oružjem da se ovdje uvodi isto posebna jedna mjera kao i za pravosudne da ne mogu, da se vrši provjera da slučajno ne bi imali alkohola u krvi, jer posao koji rade poprilično je opasan. Također što se tiče nekakvih daljnjih mjera dobro došlo je ono što se najavljuje zapravo vezano za sljedeće izmjene Zakona o parničnom postupku. Mislim da treba inzistirati da mi kao društvo uopće imamo pravo reći ne imperativne rokove a predmeti su raznoliki. Negdje treba provesti jedne dokaze, negdje drugdje da barem okvirno ljudi znaju kada predaju nekakav zahtjev na sud koliko je okvirno vrijeme trajanje tog postupka. I ja mislim da i sada ovaj zakonski okvir koji mi imamo omogućava sudovima da rade brzo, da rade promptno i to dokazuju mnogi na svojim područjima gdje rade mnogi suci pojedinačno i da je nama više potrebno u budućnosti dobre prakse koja će se stjecati edukacijom, nama treba više digitalizacije, modernizacije, svega toga što je na neki način već i u zamahu. Vidimo da više papira na sudovima nema, da se elektroničkom komunikacijom manje-više rješava i dostava i pitanje znači komunikacije unutar stranaka. Vidimo da u Hrvatskoj možemo osnovati trgovačko društvo iz svoje fotelje u kući, ne moramo više nositi razno razne dokumente. Vidimo da također i u mnogim i u zemljišno-knjižnom postupku je mnoge stvari moguće regulirati upravo na ovakav digitalni način. Tako da to je budućnost pravosuđa i ono što nam ostaje morali bismo kao društvo ipak detektirati zbog čega se u Hrvatskoj godišnje proizvodi milijun i 200 000 predmeta. To je sve nastalo negdje drugdje, isporučeno je pravosuđu i stalno zapravo imamo jedan stav gdje moramo braniti pravosuđe, loše je, sporo je, a zapravo nikad se kao društvo nismo upitali gdje to nastaje, zašto to nastaje i kako djelovati da to u budućnosti nastaje što manje. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj konačni prijedlog ova dva zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sada gospođa Katarina Nemet iznijet će stavove Kluba zastupnika Istarskog Demokratskog Sabora.
Poštovani potpredsjedniče, kolege i kolegice pred nama je danas paket pravosudnih zakona. Pripremajući se za raspravu čitajući istih može se vidjeti kako zakonodavac nekim promjenama želi poboljšati sustav. I naravno da su bilo kakve promjene na bolje dobre, te isto valja ih pozdraviti. No mogu slobodno reći da nam ovi zakoni u biti ne donose značajno poboljšanje sustava. I upravo zbog toga ne mogu se oteti dojmu, iako je ovo recimo korektno sve to skupa je vrlo malo. Zašto je malo? Zato što mi svim ovim zakonima doslovno popravljamo krov na ruševnim temeljima, a sami smo svjesni da od toga nema ništa ili da se blaže izrazim ima vrlo malo. Nama je hitno potrebna reforma pravosuđa, a ne neka površna ušminkavanja konkretna reformska suštinska koja će ovaj loš sustav promijeniti iz temelja. Potrebno nam je unapređenje pravosuđa i njegovih temeljnih funkcija, a to je zakonito i pravedno rješavanje sudskih sporova. Pa dovoljno je reći da se pravosuđe u Hrvatskoj već godinama naziva rak rana društva. To je porazna činjenica kao i činjenica da imamo sporo i neučinkovito pravosuđe, da imamo gomilu neriješenih predmeta među kojima neki doslovno dugi niz godina čekaju na konačnu presudu dok o nekim lošim i dvojbenim odlukama ne treba ni govoriti. Građani su već odavno izgubili povjerenje u pravosudni sustav. Od svih građana EU građani Hrvatske imaju najlošije mišljenje o neovisnosti svog pravosuđa. Kao glavni razlog za lošu percepciju pravosuđa u Hrvatskoj građani su na prvo mjesto stavili miješanje ili pritisak Vlade ili političara. Na drugom mjestu je pritisak iz ekonomskih ili drugih interesa, a na trećem je da status i pozicija sudaca ne jamče dovoljno njihovu neovisnost. Građani nemaju povjerenja u institucije. I kada se jednom tako nešto dogodi to je jednostavno teško vratiti. Različite gotovo svakodnevne afere i koruptivne hobotnice, neefikasna administracija dovodi do toga da nam građani iseljavaju jer više ne žele živjeti u ovom nepravednom društvu gdje obični ljudi izvuku deblji kraj, a podobni lagodno žive. Upravo zbog toga hitno nam je potrebna reakcija, hitno treba nešto učiniti da vratimo ljudima povjerenje u sustav, povjerenje u institucije. Što je najgore nama treba nešto što je u uređenim državama normalno što se podrazumijeva, jer drugačije ne može ni biti, drugačije se ne može ni zamisliti. Mi bi danas trebali raspravljati o onome što doista muči naše građane, o onome što oni očekuju a to je brža i efikasnije vođenje sudskih postupaka, transparentniji i pravedniji pravosudni sustav. To je ono što ljude u našoj zemlji zanima, to je ono što ljudima treba osigurati a ne neke gotovo tehničke izmjene koje oni možda neće puno ni osjetiti. Smatram da bi ipak bilo nepristojno reći da se ovim paketom zakona nije htjelo nešto popraviti, te da bi bilo nepristojno reći da sve to skupa čak ne izgleda korektno. Ali isto tako bilo bi neiskreno reći da se tim paketom napravilo nešto bitno, nešto značajno na bolje. U ovim zakonima ima i načelno dobrih rješenja. Dobro zvuči osnivanje posebnih specijaliziranih sudskih odjela u pojedinim općinskim sudovima. To je posebno važno radi pružanja kvalitetnije i učinkovitije pravne zaštite u obiteljskim odnosima. Također dobro zvuči i da će u tim odjelima raditi specijalizirani suci educirani za takve postupke kao i posebno educirani službenici. Zašto kažem da dobro zvuči? Zato što to ne znamo kako će izgledati u praksi, u sustavu kojeg mi trenutno imamo. Hoće li u ovom sustavu to sve moći izgledati kako piše? Eto ni to ne znamo, jer prvo pitanje koje se može postaviti je dostupnost tih odjela s obzirom na to da će ti odjeli se nalaziti u sjedištima županijskih sudova ostaje nam vidjeti hoće li zaista biti dostupni onim ljudima kojima je potrebno rješavanje obiteljskih odnosa. Ono što nas u IDS-u posebno iznenađuje je i mijenjanje članka 4. Zakona o područjima i sjedištima sudova kojima se nakon 2014. godine, znači nakon punih osam godina ukidaju specijalizirani sudovi po odjelima i sada će o žalbama odlučivati svaki Županijski sud. Smatramo kako to nije dobra odluka jer nas vraća dugi niz godina unatrag. Državni tajnik kaže da je tako odlučeno zbog stanja na terenu. U redu, ako je i tome tako zašto se prije nije reagiralo, nego se čekalo dugih osam godina. Zaista nam to nije jasno. Na kraju moram reći da ima u ovom paketu stvari za koje možemo reći da su pokušaj da se dogode neke promjene na bolje, ali u cjelini mislimo da se ništa bitno ni suštinski neće dogoditi. Zaključak ovih konačnih prijedloga zakona mogao bi biti „tresla se brda rodio se miš“. Hvala.
Hvala i vama. Sada će gospođa Katarina Peović zastupati stavove Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Izvolite.
Dobar dan! Ono što se trebalo mijenjati nije se mijenjalo, a ono što se mijenjalo neke stvari možemo i pozdraviti, ali krenut ćemo sa onim što nije dobro. Nema zastupnika i zastupnice niti onoga koji kritizira pravosuđe, tko ne misli da bi trebalo oformiti funkcionalniji i brži, dakle sustav. No, o ovom tu prijedlogu se ne mijenja ništa vezano znači uz duljinu trajanja sporova. Mi imamo znači omogućeno zakonom da postoji znači rok dulji od šest mjeseci kojeg bi trebalo ograničiti na rok najviše od godinu dana. No, mi smo u Radničkoj fronti jednu anomaliju primijetili, a to je da je Građanski sud počeo donositi odluke u daleko duljem roku, pa ću ja državnom tajniku Salapiću ukoliko to njega interesira čak dati jedan anonimizirani dokument na kojem ćete vidjeti, da je Građanski sud u Zagrebu odredio rok od 24 mjeseca. I to nije jedini slučaj. Znači 24 mjeseca sudac ima diskreciono pravo odrediti dulji rok, a ako odredi dulji rok ne mora definirati zašto. I taj dulji rok može biti ono do u nedogled. Tako evo imamo jedan dokument gdje je sudac odredio rok od 24 mjeseca. Ovdje se od iznimke stvara pravilo. Znači trebalo je to mijenjati ne može se dovesti dulji rok i to na način da na njega nema žalbe i da njega sudac ne mora donijeti obrazloženje tog duljeg roka. Znači ako se piše u zakonu znači otprilike jel ako se omogućava dulji rok to se omogućava u iznimnim slučajevima, pa onda bi sudac morao odrediti i definirati koji su to iznimni slučajevi odnosno donijeti obrazloženje zašto je tu dao taj dulji rok ne, a ne da se od toga radi pravilo i to da nema žalbe na njegovo, na njegovu odluku niti da zapravo sudac ima obavezu da obrazloži taj dulji rok. Znači trebalo je mijenjati čl. 66. st. 1. tog zakona. Iza prve rečenice trebalo je dodati rečenicu „najdulji rok za koji se može odrediti ne može biti dulji od godine dana“ i onda dodati na kraju tog znači članka da postoji žalba, znači da se može na to rješenje žaliti. To bi recimo bio čl. 10. u ovim izmjenama i dopunama koje ste nam ovdje predložili. Od toga ništa. Evo, ja ću vam predati taj dokument ukoliko vas to zanima. Evo zanima me da li imate na to neki komentar. Kaže to nije odvojen niti izoliran slučaj, znaju svi koji su bili na sudovima koliko to traje i da to nije, nije izolirani slučaj. Druga stvar, znači svi ovdje govore i zakonodavac i javnost se slažu da treba pojačati znači nekakvu pravednost u tom polju obiteljskog prava i onda vi donosite izmjene i dopune Zakona o područjima i sjedištima sudova gdje se znači na što je već kolegica Nemet upozorila omogućava da se oni županijski sudovi koji su bili nadležni u drugostupanjskom postupku znači vezani uz žalbu, koji su bili specijalizirani za pojedina područja prava da neki način razvlaste odnosno da se svim županijskim sudovima omogući da donose te presude, pogotovo je to osjetljivo znači u obiteljskom pravu gdje bi bilo dobro da postoji neka specijalizacija i ti zakonski prijedlozi uostalom idu u tom smjeru neke deklarativne specijalizacije u tom polju, al ovdje znači to ne vidimo, dapače to je potpuno suprotan proces. Znači potpuno je nejasno zašto se sad ide u izmjenu zakona koji specijalizira određene sudove za određena područja u drugostupanjskom postupku, pa tako recimo za odlučivanje o žalbama protiv odluka svih općinskih sudova u sporovima iz obiteljskih odnosa su bili nadležni Županijski sud u Puli, Splitu i Zagrebu, a sad će bit nadležni svi županijski sudovi. Znači to smatramo taj čl. 4. originalnog zakona, ovim izmjenama čl. 2. pogrešnim i da se njega treba brisati jer ovdje će vam svi znači odvjetnici u obiteljskom pravu reći da se zapravo riskira zbog kvantitete kvaliteta. Znači to nije dobro, iako trebamo bit brzi, trebamo bit i precizni. Dobro, što se tiče drugih stvari znači vezanih uz Zakon o sudovima meni se čini da dolazi do određene centralizacije, što vidimo znači iz zakona u zakon. Nedavno smo imali znači Zakon o socijalnoj skrbi, upozorit ću vas i na Zakon o Sveučilištu obrane Franjo Tuđman gdje imamo zapravo situaciju u kojoj se ministru i ministarstvu daje diskreciono pravo, on je stručnjak ili ona za sve i on ima ili ona nadležnost nad svim. Tako se i ovdje znači dolazi i predlaže ovlast imenovanja stalnih sudskih vještaka i stalnih sudskih tumača povjeriti ministru nadležnom za poslove pravosuđa. Ima i drugih situacija gdje se dakle dolazi do promjene, gdje se centralizira prema ministarstvu. Promjena recimo za službenike ministarstva nadležnog za poslove pravosuđa također ima neke promjene koje će bit, ali uglavnom znači puno je tih situacija u koje dolazi do centralizacije. Onda imamo ukidanje 4-godišnjeg razdoblja imenovanja, dok za to postoje propisani uvjeti za suce nisam sigurna da je to dobro, da se ovi statusi više posebno ne priznaju pravnim osobama budući da se svi navedeni poslovi obavljaju individualno. To isto mislim da ima smisla. Onda promjena za službenike ministarstva nadležnog za poslove pravosuđa koji nose oružje, pa im se ne bi trebala dozvoliti nikakva prisutnost alkohola u krvi. To možemo reć da to pozdravljamo. Onda imamo pitanje službenika kojima se omogućavaju neka radna prava. To svakako pozdravljamo, znači otpremnine i slično. No, u svim tim situacijama vidimo određene tendencije da se za, posebno za službenike i za namještenike predlaže dodatne znači namete da tako kažemo ili recimo ovdje imamo za službenike sudova predlaže se uvođenje obveze polaganja posebnog stručnog ispita znači za službenike u sudovima, predlaže se uvođenje provjere posebnih znanja i vještina potrebnih za uspješno obavljanje poslova radnih mjesta u pravosudnim tijelima, znači poznavanje organizacije pravosuđa, unutarnjeg ustroja, poslovanja, sustava sudskih pristojbi, rad na informacijskim sustavima, daktilografske čak vještine i slično. Naravno, možemo to pozdraviti, ali postavlja se pitanje kao i sa onim socijalnim radnicima. Ako se sjećate u prethodnom Zakonu o socijalnoj skrbi edukacija je naravno dobra i trebamo ju poticati, ali se postavlja pitanje da li ulažemo u one stručne radnike, stručnjake koji obavljaju tu edukaciju. Znači recimo kod Zakona o socijalnoj skrbi smo vidjeli apsolutno pogubljenje vladajućih oko toga jer zapravo postojeće institucije su razvlastili, a osnivaju nove institucije akademije velebnog naziva koji će sad educirati socijalne radnike, ne samo da je riječ o tome koji su to kadrovi sad novi koji niču ovaj ni iz čega koji će educirati te ljude, koja su to sredstva koja će se alocirati sad za novu instituciju, zašto sami fakulteti nisu za to dovoljni i ovdje imamo opet istu situaciju. Znači još edukacije, ali tko će ju provoditi, da li smo dali više važnosti znači tom znanstvenom sustavu koji treba provoditi tu edukaciju, pa to ovdje ne vidimo. Također znači kaže se ovdje, u tome smislu posebno posebnim odredbama u Zakonu o sudovima propisati obvezu službenika u sudovima da polažu ovaj posebni ispit, ali posebnu osnovu pristanka državne službe ako ovaj, prestanka, pardon, državne službe ako ovaj ispit ne položi u propisanom roku. Znači na neki način se sugerira ovako suptilno da će biti otkaza jel ako ne polože te ispite u određenom roku. Znači dodatna se moć stavlja ministarstvu u ruke da odredi tko može bit zaposlen tko ne, to ide u skladu sa postojećim tendencijama, pa i novim Zakonom o radu koji ide na fleksibilizaciju stalnih ili standardnih radnih mjesta da se znači nikog tko je stalno zaposlen ne opusti i ministru nadležnom za poslove pravosuđa daje se posebna ovlast pravilnikom propisati sadržaj i način polaganja ovog posebnog stručnog ispita. Znači otkud je ministar mislim nadležan za to da se ovakve stvari određuju.
Sada je na redu gđa. Sandra Benčić, Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka.
… [[Govornik naknadno uključen]] Nama u Klubu zeleno-lijevog bloka zaista nije jasno zašto bi se ovako važno područje o kojem konstantno govorimo, sa kojim kontinuirano imamo problema, gdje smo zaista i u tom području na dnu EU po povjerenju građana u cijeli pravosudni sustav. Zašto bismo taj sustav za koji svi znamo da ga trebamo transformirat zašto bismo to radili na ovakav način točkasto bez strategije, bez cilja, bez plana gdje želimo doć. Dakle, prvo želim otvoriti ovaj cijeli govor time da, da probamo se složit oko toga kako se radi neka reforma ili neka transformacija sustava. Dakle, vjerujem da i svi ovdje se slažete da bi reformski projekti i procesi morali imati nekakvu jasnu ideju i konceptualnu osnovu šta je nama cilj, šta želimo postić, dokle želimo doć i nekakve mjerljive indikatore pomoću čega ćemo mjerit jesmo li to uspjeli ili nismo. Dakle, mi za ovaj pristup izmjenama ovih zakona imamo situaciju da sada mijenjamo točkasto neke odredbe, a da je čitav plan, nacionalni plan razvoja pravosudnog sustava od 2021.-2027.g. nije usvojen nego je u javnom savjetovanju. I ja evo zaista bi htjela ovdje dobiti odgovor, koja je bila logika da se idu mijenjat noseći, noseći zakoni pravosudnog sustava, koji uređuju pravosudni sustav prije nego se donio nacionalni plan. Evo, meni to nije nikako jasno i to plan koji je definiran vremenski 2021.-2027., znači već smo ga i trebali imat. Okej, kasnimo, al bez obzira na to on će evidentno biti vrlo brzo usvojen jer je sad u javnom savjetovanju. Zašto se moralo naprečac ići sa izmjenama ovih zakona evo ja zaista ne razumijem. Mi smo danas iznijeli javnosti i govorili smo nešto i prije o tome kako mi vidimo transformaciju pravosudnog sustava u narednom periodu i koja to 4 stupa vidimo kao noseća 4 stupa te reforme. Prvi je stup je onaj kojeg se niti jedna ova vaša izmjena ne dotiče, a nažalost toga nema niti u prijedlogu nacionalnog plana, a to je pitanje rješavanja problema zatvorenosti pravosuđa i prema javnosti, ali i prema struci, te mislimo da prvi stup je upravo otvaranje pravosuđa prema javnosti, struci, ali i širem građanstvu. Drugi da je teritorijalni preustroj pravosudne uprave o kojem se niti ne usuđuje govoriti ovdje. Četvrti, promjena načina izbora i napredovanja sudaca, edukacije i temeljita reorganizacija DSV-a, također nula bodova u predloženim izmjenama. I na kraju naravno ono što je posebno važno, a to je unaprjeđenje efikasnosti i ujednačenosti sudovanja i sudske prakse. Pa krenimo od prvog od otvaranja pravosuđa prema javnosti i struci. Šta je to što bi otvorilo to pravosuđe prema javnosti i što je to što bi povećalo onda i povjerenje javnosti prema pravosuđu. Mi smo ovdje iznijeli neke konkretne prijedloge šta bi se, šta bi se moglo radit. Kao prvo smatramo da je apsolutno neophodno na svim razinama dakle od općinskih sudova na dalje usustaviti objavu sudske prakse. Dakle, nakon svih novaca koje smo dobili iz pretpristupnih fondova i strukturnih fondova za unaprjeđenje pravosuđa, posebno za različite softvere za objavu sudske prakse mi još dan danas, mi još dan danas evo nakon 20.g. što se na tome radi nemamo sustavnu objavu sudske prakse. Navodno je problem da anomizacija sudskih odluka traži veliki napor odnosno traži jako puno posla u pregledu svake od tih odluka. Prvo, osim što se taj proces može automatizirat, ono što se također može reć što su druge zemlje rekle, a to je da tamo gdje su suđenja javna, gdje nema isključenja javnosti, nema ni potrebe za anomizacijom presuda. Dakle, prvo je nevjerojatno da 20.g. ne možemo, ne možemo odradit. Tamo gdje to imamo na razini Vrhovnog suda RH, gdje imate i softver za objavu itd., kada idete pogledati presude se neke objavljuju zaista odmah, a za neke ono 2.-3.g. treba da se, da se objave na portalu. Zatim ono što predlažemo je također vraćanje suđenja u tročlanim vijećima u redovnim sudskim postupcima i obvezatno kolegijalno sudovanje u svim postupcima pred višim sudovima. Također smatramo da bi izuzetno doprinjelo otvaranju sudova i redovito kvartalno održavanje otvorenih dana sudova, te tjedno održavanje uredovnih dana u kojima je za upite i pružanje pravne pomoći općoj javnosti otvoreno više sudskih referada i službi. Vi danas kao građanin zapravo vrlo teško možete dobiti informaciju od suda ili doći na sud po neku informaciju. Sudovi su doslovno zatvoreni osim za one koji su stranke u postupku i upravo na taj dan i u to vrijeme samo mogu doć na sud. Ja ću podsjetiti da je nekada i to negdje do sredine '90-tih bilo moguće neukoj stranci tzv., dakle onoj koja nema pravna znanja i nema odvjetnika, dobiti pravnu pomoć, besplatnu pravnu pomoć na sudu, savjet i informaciju. Danas ne možete osnovnu informaciju na tom sudu dobit, da ne govorim ne možete ni uć na njega. Dakle, nadalje, također smatramo da su nam potrebne vrlo ozbiljne promjene u sustavu imenovanja sudaca i otvaranja sudova ne samo karijernim sucima, dakle onima koji su u sustavu čitavo vrijeme, nego da bi mogli odrediti kvotu, primjerice od 1/5 sudaca kod svih izbora da se biraju iz tzv. kolateralnih redova odnosno iz, od pravnih stručnjaka iz drugih struka, akademske i znanstvene zajednice ili odvjetnika. Na taj način bismo unijeli zapravo i dašak nekog novog vjetra u pravosudni sustav i ljude koji imaju iskustva bavljenja pravom sa neke druge, neke druge pozicije. Također smatramo apsolutno važnim da se osigura javnost sjednica i prijenos sjednica i rasprava vrhovnog suda i ustavnog suda isto tako. Mi više nemamo niti javne sjednice ustavnog suda, vrhovni sud isto tako nemamo. Govorit ću nešto i o pitanju prijenosa i javnosti stegovnih postupaka koji se vrše u DSV-u. Dakle, što se tiče ovog drugog stupa, a to je pitanje teritorijalnog preustroja pravosudne uprave smatramo, dakle ja ću samo ponoviti da danas u Hrvatskoj imamo više od 30 općinskih sudova, 4 upravna suda plus visoki upravni sud, 9 trgovačkih, 15 županijskih sudova, te 3 specijalizirana visoka suda, dakle prekršajni, upravni i sada visoki kazneni. Dakle, taj velik broj sudova i njihova teritorijalna rascjepkanost i organizacijska nepovezanost uopće ne pridoprinose onome zbog čega navodno postoje, a to je pristup sudu. Pristup sudu nije pitanje lokacije, pristup sudu je pitanje prava i otvorenosti institucija da u ostvarivanju tih prava građanima pomognu, a mi gledamo to jel to na 5 kilometara ili 10 kilometara od nekog fizički, dakle potpuno krivo. Po nama bi optimalna organizacija mreže prvostupanjskih sudova u Hrvatskoj trebala imati maksimalno 12 sudova do, od 12 do maksimalno 16 pri čemu aktualan broj mjesta sa sudskim uredima i službama može biti veći i fleksibilno se mijenjati prema potrebama, ali kao ispostave. Dakle, ne mora nam svaka peta općina imat općinski sud, zbilja ne mora. Što se tiče županijske razine odnosno drugostupanjske razine smatramo da bi dovoljna bila maksimalno 4 suda u središtima pravne izvrsnosti, ali na isti ovaj način može imati ponovno ispostave i u drugim, u drugim područjima. Ali onda ako imate 4 centra pravne izvrsnosti Zagreb, Rijeku, Split i Osijek onda ćemo i tamo imati drugostupanjska, drugostupanjska tijela. Također što se tiče izbora sudaca ključno je reformirati DSV, pitanje stegovnih postupaka urediti drugačije i unutar samog DSV-a osnovati stegovni sud. Reći ću nešto detaljnije o tome u pojedinačnoj raspravi. Evo, zahvaljujem se.
Hvala. Gđa. Dalija Orešković, Klub zastupnika Centra i GLAS-a, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. U zahtjevu za stankom, a potom i u replici otvorila sam pitanje sigurnosnih provjera, pa bi sada na jednom konkretnom pitanju pokušala dodatno pojasniti zašto smatram da su one sporne. Ne znam koliko šira javnost zna za slučaj sutkinje Slavice Garac koja se 2016.g. javila na natječaj za suca vrhovnog suda. Na tom natječaju nije prošla zato što je na zahtjev DSV-a SOA provodila sigurnosnu provjeru. U toj sigurnosnoj provjeri zaključeno je da sutkinja Slavica Garac ne zadovoljava, pa nije imenovana. Ona je uložila ustavnu tužbu protiv ovakve odluke DSV-a. Sa ustavnom tužbom je i uspjela, utvrđeno je da su joj narušena njezina prava jer se zapravo nije znalo iz kojih to razloga ona predstavlja sigurnosni rizik za imenovanje na viši sud jer su rezultati rada SOA-e bili tajni. Pri tom je ustavni sud čak i utvrdio da pravo na uvid u spis koji je sutkinji Slavici Garac bilo uskraćeno čak i ne predstavlja neko apsolutno pravo i da je moguće da joj se informacija o tome što je kod nje sporno uskrati ako za to postoji neki legitimni cilj. Međutim, u samoj odluci DSV-a nije bilo niti naznačeno koji bi to cilj zapravo bio. U ponovljenom postupku dogodilo se manje-više isto, ponovno je SOA utvrdila da sutkinja Garac predstavlja sigurnosni rizik. Ovoj puta joj se omogućilo pravo uvida u spis, međutim iz uvida u spis nije toga saznala. Naravno ponovno nije bila imenovana, ponovno je uložila ustavnu tužbu. U toj ustavnoj tužbi na kraju se i došlo do saznanja što je to SOA-i bilo sporno, ali ponovno radi zaštite tajnosti nije se konkretno navelo, do dana današnjeg javnosti nije poznato što je zapravo sporno nego je samo Ustavni sud naveo ovakvu otprilike rečenicu. Dakle, zaključak glasi da taj sigurnosni rizik se može smatrati kao da je ravan šali jer počiva na krajnje uočljivo neadekvatnom kauzalitetu između objektivno nepovezanih fenomena. Znate li šta ja smatram da je fenomen? Fenomen je to što se radi o osobi koja je sudac, koja je sutkinja na Županijskom sudu u Zagrebu, pa ne bi li minimum zdravog razuma nalagao da jedan te isti sigurnosni rizik koji predstavlja zapreku da se ova osoba imenuje za suca Vrhovnog suda bi trebao biti zapreka da ta osoba bude sudac ili sutkinja na bilo kojem sudu. Ma ne samo sudac, nego ni zapisničar, ma ni portir. No, tome nije tako. Dakle, ja ne poznam sutkinju Slavicu Garac ja doista ne znam je li ona možda i terorist, samo ukazujem na činjenicu da je rad SOA-e tajan i to je moja osnovna zamjerka zašto ne želim da nam suce provjerava takva jedna agencija. Dakle, temeljna zadaća SOA-a je sprječavanje terorizma ekstremističkih organizacija, organiziranog i gospodarskog kriminaliteta, odavanje klasificiranih podataka, ukratko otklanjanje različitih ugroza. A kome SOA podnosi svoje izvješće? Predsjedniku republike, predsjedniku vlade, predsjedniku Hrvatskog sabora, dakle političkoj vrhušci. I za razliku od nekih drugih tijela koja bi doista trebala drmati pravosuđem i provoditi unutarnje kontrole kao što bi to trebao biti DSC ili etička povjerenstva, njihov rad je transparentan i javan. SOA je tajna služba. I sad zamislite slijedeću situaciju, konkretizirati ću ju ponovno. Ovih dana se pred našim očima odvijaju dva paralelna procesa. Dakle, s jedne strane zviždačica Maja Đelek, Đerek razotkriva sustavnu korupciju koju provodi HDZ. U ovim novim optužbama se za teška kaznena djela našao najviše državni vrh. Od predsjednika Ureda predsjednika vlade preko ministra državne imovine bivšeg, danas ministra obrane pa do predsjednika Hrvatskog sabora. S druge strane baš taj i takav HDZ putem svojim poltron ministara i poslušničke saborske većine donosi zakone kojima želi ojačati politički utjecaj na pravosuđe. Dakle, mi smo jedina država unutar EU, a možda i u svijetu u kojoj pravosuđe kroji politička stranka koja je pravomoćno osuđena za korupciju. A sada ćemo u režiji HDZ-a očito postati jedina država u EU nad čijim se sucima provode periodične sigurnosne provjere od strane tajnih, od strane tajnih službi. Dakle, država u kojoj je moguće da o predsjedniku Ureda predsjednika vlade, o ministru državne imovine i o predsjedniku parlamenta izlaze u javnost ovako kompromitirajuće informacije, a da se ne zatresu sve saborske fotelje, dakle takva država ne može opstati. Na temelju svega onoga što smo u javnosti ovih dana imali prilike čuti mi svi opravdano možemo očekivati da Državno odvjetništvo i USKOK ovih dana pokrenu malo ozbiljnije korake i mjere. Ne samo da pokrenu istrage, ne samo da podignu optužnice nego da možda i postave nekakve zahtjeve za ukidanjem saborskih imuniteta. I sad teoretski zamislite situaciju da ovaj zakon stupi na snagu, da u nekom trenutku ono što pokreću USKOK i DORH dođe nekom sucu u rad. Nad tim sucem sada će se po novom provoditi sigurnosne provjere. U tim sigurnosnim provjerama ono što radi SOA, dakle procesi i zakoni koji se odnose na rad SOA-e nisu mijenjani već ne znam 10-tak godina, u nekom trenutku će izvješće i izvještaj doći ne samo pravosudnim tijelima nego i predsjedniku Hrvatskog sabora kojeg možda DORH tereti za trgovinu povlaštenim informacijama, protiv jednog od bitnih ministara u vladi Andreja Plenkovića, a Plenkoviću dolazi izvješće SOA-e na stol i isto tako protiv Plenkoviću jednog od najbližih ljudi, a to je njegov predstojnik ureda gospodin Frka Petešić, ja vas pitam kakav to utjecaj može imati na neovisnost pravosuđa. Dakle, sigurnosne provjere ovako kako su zamišljene narušavaju neovisnost pravosuđa, a u državi kakva je naša opterećena teškim korupcijskim afera to zapravo znači pad i slom države. Pa ja vas pitam od ova dva paralelna procesa koja nam se odvijaju pred očima koji će prevladati. Oni zahtjevi koji se bore za pravnu državu oslobođenu od kriminala ili ova druga država u kojoj kriminal kreira pravosuđe. Dakle, situacija u kojoj bi bilo kojoj i bilo čijoj vlasti bilo omogućeno da ima ovakav alat kontrole i manipulacije nad pravosuđem bila bi loša i opasna za vladavinu prava i za pravosuđe u cjelini. A ovim zakonom takva će se moći dati u ruke notornom i kriminalnom HDZ-u. Ono što radi SOA ne služi detekciji korupcije niti otklanjanju korupcijskih rizika. To bi trebala radi druga nadležna državna tijela. To bi trebalo raditi Državno sudbeno vijeće putem provjere podataka iz imovinskih kartica. A gdje smo dospjeli sa tim sustavom? Nigdje, Potemkinova sela do dana današnjeg. U zadnjem izvješću o stanju sudbene vlasti o kojem smo raspravljali u ovom Hrvatskom saboru čuli smo informaciju da će se sustavna provjera imovinskih kartica sudaca, dakle putem povezivanja baza podataka različitih državnih tijela uspostaviti kada to bude moguće, kada to bude moguće. Znate kada će to biti moguće? Ma nikad odnosno onda kada se smjeni HDZ s vlasti jer su svi tehnički uvjeti, tehnički uvjeti za provođenje takve sustavne provjere uspostavljeni davnih dana. Evo, primjerice Povjerenstvo za sukob interesa je 2015.g. umrežilo baze podataka različitih državnih tijela, o tom potom da li se i tamo ti informatički algoritmi i informatički sustav koristi kako treba. Ne, zato što zakon nije tome podešen, a zašto nije podešen? Zato što to ne odgovara volji HDZ-a. I nadalje se po tom pitanju interne unutarnje kontrole nije napravilo ništa. Uporno se želi pravosuđe prikazati, dakle pravosuđe u cjelini kao nekompetentno, korumpirano. Da, imamo problematičnih sudaca, ali onemogućavamo sve one ispravne metode kojima bi se kukolj odvojio od žita. Namjerno pravosuđe gadimo ovako kako ga gadimo. Doduše, neki suci u tome srdačno i sustavno pomažu i time dajemo priliku politici, a pogotovo ovakvoj politici da kaže ma ne, ne, mi ćemo sada preuzeti stvar u svoje ruke i time neovisnom pravosuđu doista zadati zadnji smrtonosan udarac. E to su prave nakane HDZ-ovih predloženih izmjena zakona. Hvala.
Hvala. Sada je na redu g. Željko Sačić. Nema ga, gubi pravo. Gospodin Hrvoje Zekanović. Nema ga, gubi pravo. Gospodin Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo. Šta ste rekli? … [[Upadica se ne razumije]] Da, služba ovaj tehnička traži od nas 5, a ja ću dat 10 minuta ovaj radi tehničkih razloga spajanja, molim vas lijepo, molim vas lijepo, radi tehničkih razloga spajanja fajlova, vi znate da se sve snima ne. Znači sada je 14 i 48, do 15. U 15 sati smo ovdje opet. ... [[Upadica se ne razumije]] Molim? [[Upadica: Ništa, okej]] STANKA U 14,49 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,02 SATI]] Nastavljamo s radom, gospođa Martina i počinjemo sa pojedinačnim raspravama sada, gospođa Martina Vlašić Iljkić. Izvolite. Uključite.
Uključeno je.
Jel uključeno?
Aha, poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i poštovani kolege pred nama je i Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o područjima i sjedištima sudova. Prema prijedlogu općinski sudovi u sjedištima županijskih sudova i Općinski sud u Novom Zagrebu nadležni su za postupanje u predmetima prema zakonu kojim se uređuju obiteljski odnosi za područje svakog pojedinog županijskog suda. Prema novim informacijama danas na raspravi sada se uvodi sudbeni dan što će u praksi znači primjerice da će educirani sudac iz Slavonskog Broda dolaziti u uredovne dane u Požegu. Nažalost, zadnjih nekoliko godina pa možemo reći 10-tak godina Općinski sud u Požegi zaista živi u neizvjesnosti i svako toliko se planira izmještanje nadležnosti ovog suda na područje nekog drugog suda. Ovdje se postavlja i pitanje mjesne nadležnosti općinskog suda, organizacije prostora, dodatnih troškova, osiguranje hitnosti u postupanjima, da li će to biti provedbeno moguće ovakav način rada. Koliko će sudac biti dostupan za hitne slučajeve? Teško da će takav način rada moći osigurati se u uredovne dane i biti dostupan i stručnim radnicima iz centara za socijalnu skrb i korisnicima napominjem za hitne slučajeve. Svakako je ovako organiziran način rada bolji od onog prvog čitanja što se tiče dostupnosti usluge građanima koji ipak neće moći putovati odnosno morat putovati i do 70 kilometara na rasprave koje su često podložne i odgodama i znači kontinuirano bi to bilo zaista veliki udar na budžet građana. Tijekom prošle godine ministar pravosuđa i uprave Ivan Malenica je uvjeravao javnost da će se pri općinskim građanskim sudovima koji se nalaze u gradovima koji su sjedišta županija osnivati obiteljski sudski odjeli. Uvjeravao je javnost kako je intencija da svim građanima takvi specijalizirani sudski odjeli budu dostupni na području njihovih županija. No, krajem prošle godine se dogodio obrat te Ministarstvo pravosuđa i uprave sada navodi da osnivanje posebnih obiteljskih sudova u našem pravosudnom sustavu nije racionalno ni odgovarajuće kao ni osnivanje specijaliziranih obiteljskih odjela baš u svim općinskim sudovima. Čemu onda pregovori u smjeru osnivanja takvih obiteljskih sudova, a prema preporuci dugogodišnjeg rada pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i pravobraniteljice za djecu i druge stručne javnosti. Ono čemu ove izmjene u konačnici trebaju težiti jesu potrebne edukacije sucima. Činjenica je da pojedini suci su nedovoljno educirani i u nekim slučajevima osobno nemotivirani, nedostatnog samouvida u svog, svoje kompetencije, a sustav ne nudi ali i ne traži odnosno nije tražio bolju osposobljenost i dovoljno edukacija. Možda će sad biti i drukčije. Potrebno je kontinuirano ulaganje u edukacije kako bi suci mogli i dosljedno prepoznati i štititi prava i interese djece, a ne kao što smo imali prilike vidjeti da se štiti biološko roditeljstvo pa i po cijeni grubog kršenja prava djece, zanemarivanja, zlostavljanja i nasilja u obitelji. To su zaista slučajevi koji se u budućnosti ne smiju događati. No, činjenica je da se propušta prilika ovom kao nazovimo reformom da suci ili buduće generacije sudaca sa postojećih obiteljskih sudova odnosno općinskih sudova se educiraju sa svrhom donošenja odluka za najbolji interes djece i svakako znači gubitak za lokalnu zajednicu. Propustili ste i zaštiti najranjivije skupine, a to su žrtve obiteljskog nasilja. Predmeti obiteljskog nasilja nisu obuhvaćeni ovom specijalizacijom i to je ono što je u ovom u svakom slučaju loše. Tražimo da se u sustav ozbiljno ponudi rješenja za bolju žrtvu, za bolju zaštitu žrtava obiteljskog nasilja i dosljednu provedbu zakonskih propisa kao i protokola. Zahvaljujem.
Hvala. Replika gospođa Ban Vlahek.
Uvažena kolegice obzirom na vašu struku kako komentirate činjenicu da djelatnici centra za socijalnu skrb putuju radi sudjelovanja u postupcima što će uzrokovati dodatne troškove za sam sustav socijalne skrbi i utrošak sredstava koja bi se inače mogla usmjeriti u druge svrhe, ali i dodatni utrošak vremena čime će se smanjiti sami kontakti sa strankama i djelovanje prema samim korisnicima. Hvala.
Izvolite odgovor.
Evo svakako dostupnost stručnih radnika je ono što je treba biti prioritet svake reforme i da su oni zaista u tom dijelu dostupni i da se ne gubi vrijeme na dolaske, na otkazane rasprave, na sve ono za što bi oni prioritetnije mogli ponuditi svoje stručno znanje u savjetovanju osobama u potrebi. Ono što se ovim dijelom barem što se tiče nekih sudova će se izmijeniti i što će se zapravo omogući da stručni radnici budu dostupniji korisnicima što neće morati putovati na udaljenije rasprave primjerice iz Požege u Slavonski Brod ukoliko to bude u konačnici kako je ovdje i najavljeno i prihvaćeno i mislim da je to bolje rješenje nego ono što je bilo u prvom čitanju.
Hvala. Gospođa Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice, mislim da ste se dotakli jedne teme i dobro je da ste se dotakli one teme koja je u vašoj domeni. Dakle, em lokalno problem suda, em način na koji će to funkcionirati. Dakle, između prvog i drugog čitanja jesu nekakve poboljšice i to se i u obrazloženju i navelo kolke su to poboljšice, ali nekako mi se čini da se mi u raspravama moramo dotaknuti stvarne teme. Koliko nama uopće djelatnika je potrebno da imaju mogućnost putovat, koliko će vremena gubiti na te udaljene? Dakle, u doba digitalizacije, u doba kad su e-oglasne ploče, u doba kad su se i rasprave zbog korone radile na nekakav drugi način, zašto i dalje ne mogu biti ti modeli i ti načini jer ovako će ljudi gubiti na formu, a ne na sadržaj. Važno je zapravo da cijelo vrijeme ukažemo na sadržaj i važnosti onog što će reći, a ne na formu.
Hvala lijepa. Odgovor.
Pa mislim da svakako ono što neće bit dostupno ovom reformom, a to je zapravo dostupnost tog suca baš u ono vrijeme kada bude to potrebno što se tiče hitnih postupaka, a tiče se uključenosti centara za socijalnu skrb. Ne možemo to svesti na uredovno vrijeme, koliko će to uredovno vrijeme bit u jednom tjednu, dal će to bit 2-3 dana u tjednu, dal će bit jedan dan. Mislim sve ovisi o potrebama, al sigurno neće to bit jedan dan dovoljan za sve one poslove što tog suca koji bude putovao iz županijskog sjedišta tamo gdje je županijski sud do općinskih sudova gdje treba odrađivati posao. To je svakako i gubitak što se tiče i resursa i stručnog znanja i tog znanja jer u biti evo on je mogao biti dostupan u svim općinskim sudovima i svim korisnicima.
Hvala. Gđa. Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice, evo vi dolazite iz sustava socijalne skrbi, a jedan od sudionika u sudskim postupcima u obiteljskim sporovima svakako su i djeca budući su ona često uključena u sporove, a to je i bilo rastave, skrbništva, izdvajanja iz obitelji gdje je često potrebno i hitno postupanje. Tako bi predloženim izmjenama zakona socijalni radnici iz Gospića putovali 165 kilometara do Karlovca i nazad, znači 330 kilometara u jednom danu. Malo olakšanje mi daje i nadu ovaj amandman koji je predložen od, od, od Odbora za pravosuđe kojim bi suci, specijalizirani suci, dolazili u općinske sudove koji nisu u sjedištima županijskih sudova. Ali naravno na svima nama je da to ne bude samo deklarativna mogućnost nego da se zaista dosljedno i provodi. I što mi sad svi zajedno možemo, kako potaknuti da se ta mogućnost provodi i da suci i općinski i županijski zaista tu mogućnost i koriste.
Hvala. Odgovor.
Pa evo, kao što sam i rekla, znači zaista je važno da u svim slučajevima pogotovo kad je uključen centar za socijalnu skrb i hitna postupanja da je taj sudac specijalizirani dostupan kao što je dosad u tim sporovima bio tad u to vrijeme kad je znači, kada je on dostupan inače, kad je njegovo radno vrijeme, 5 dana u tjednu, koliko će to sad bit moguće organizirati. Bojim se da se ovako udaljavamo od zapravo te dostupnosti građanima odnosno sustavu baš u zaštiti najranjivijih. Evo tako da mislim da što se tiče organizacije i pravilnik koji je državni tajnik najavio da će organizirat podrobnije ovu specijalizaciju i ovaj način organizacije rada, da će vodit računa da zaista bude dosljedna onakva intencija kao što je prvotno i zamišljeno, a to je zapravo najbolja usluga građanima i zaštita najranjivijih u postupcima.
Hvala. Gđo. Blažević.
Hvala lijepo. Evo složit ćemo se sigurno da taj amandman koji kolegice spominje Odbora za pravosuđe dobro dođe za ruralne sredine odnosno manje sredine kao što su Požega i ostali manji gradovi. Ja vjerujem, mislim treba pustit sigurno i praksi jedno određeno vrijeme da vidimo kako će to funkcionirat, tko će putovat, hoće li putovat, tko će bit sudac na kraju krajeva koji suduje u predmetima obiteljskih odnosa. A s obzirom da ste i uključeni u sustav socijalne skrbi na određeni način, radili ste, dakle poznajete je, znate možda podatak koliko je predmeta iz domene obiteljskih odnosa na području Požeštine koji i završe evo na sudovanju u sudu u Požegi.
Odgovor.
Pa evo, možda neću bit dovoljno precizna ili, mislim da otprilike 30% predmeta koji jedan sudac ima što se tiče dosadašnje organizacije rada, al kažem svaki put kad takav sudac znači primi, zaprimi taj predmet, on je prioritetan i on je hitne naravi. I primjerice sad je bilo moguće zakazat raspravu u roku, prvu raspravu u roku mjesec i po dana s obzirom na zastupljenost tih predmeta na 30%, a sad sa ovim načinom organizacije rada gdje će ovi ipak specijalizirani suci bit opterećeni odnosno imat u nadležnosti i poslove primjerice što se tiče Požege i sa područja Nove Gradiške i sa područja Slavonskog Broda sigurno će bit opterećeniji ti specijalizirani suci i bojim se da će doć i do odgode u toj prvoj raspravi.
Hvala lijepa. Gđo. Vukovac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice Vlašić Iljkić, zbog objedinjene rasprave nismo dovoljno govorili o ovoj temi koju ste vi otvorili, posebice mislim na sjedišta sudova. Dakle određena spajanja ili neodređeno neadekvatno sjedište sudova će prouzročiti troškove ne samo ionako skupom aparatu nego i samim korisnicima usluga, dakle strankama, a mi u Slavoniji znam da ste s tim upoznati imamo još dodatni problem, vjerujem da se takvi problemi javljaju i diljem Hrvatske s nepostojanjem adekvatnog javnog prijevoza, dakle i to poskupljuje uslugu. Na kraju krajeva držim da je ovakvim prijedlozima zakona trebala prethoditi i jedna rasprava odnosno jedan izračun o potencijalnim troškovima kako jedne strane tako i druge. Što vi mislite o tome? Hvala.
Izvolite.
Pa evo, mislim svakako da će troškova dodatnih bit što se tiče organizacije rada ovo što je promijenjeno na način da će sudac specijalizirani dolazit zapravo na područje općinskog suda gdje je prebivalište stranke. To je jedno rješenje koje je dobro za stranke, ali svakako dodatni troškovi su tu neminovni što se tiče znači i organizacije i prostora da li postoji prostor dodatni u tim sudovima, koja je će to bit, pitanje tu i mjesta nadležnosti sudova i općenito zahtjeva dodatnu organizacija, ali kažem i te neizvjesnosti nisu dobre. Evo, pričali smo u jednom čitanju o jednoj načinu rada, sad pričamo nedovoljno o ovom drugom načinu gdje javnosti nije i sad trenutno jasno o čemu se radi. Znači te neizvjesnosti zasigurno nisu dobre za naše građane, a pogotovo što se tiče obiteljskih predmeta gdje su zaista [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] najranjiviji obuhvaćeni.
Gotovi ste sa replikama, hvala. Sada je na redu gospođa Boška Ban Vlahek. Izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedavajući. Slažem se u potpunosti sa kolegicom, a ja ću se više dotaknuti lokalne teme, teme iz kraja iz kojeg dolazim s obzirom da je u saborskoj proceduri ovaj zakon smatram veoma bitnim ukazati na značaj i posljedice usvajanja ovog zakona za žitelje s područja Međimurja, ali i za grad Čakovec i za Međimursku županiju kao i jedinice lokalne i regionalne samouprave budući da bi tim izmjenama postali jedinice sa suženom, okrnjenom sudskom nadležnošću. Pošto u Međimurskoj županiji već ne postoji županijski sud nego je nadležan Županijski sud u Varaždinu to znači da će svi postupci vezano za obiteljsko pravnu zaštitu za građane s područja Međimurske županije voditi na Općinskom sudu u Varaždinu. To se ukazuje nepovoljnijim s jedne strane za stranke, žitelje Međimurske županije, a s druge strane i za grad Čakovec i za Međimursku županiju u cjelini. Iako su obiteljski pravni poslovi u praksi manji dio predmeta ipak se s istima u određenoj mjeri susreće i mogu reći da se radi o postupcima u kojima je zaista bitna dostupnost suda strankama gdje se često očekuje, pa i sudovi pozivaju nazočnost strankama na svim ili više ročišta te gdje zbog osjetljivosti i delikatnosti i stranke imaju osobitu potrebu da mogu pristupiti sudu. Postupci su često sami po sebi veoma stresni, nelagodni i bolni za stranke te je veoma važno da im sudjelovanje u postupku bude što jednostavnije i što pristupačnije. Izdvajanjem postupaka s Općinskog suda u Čakovcu i prebacivanjem na Općinski sud u Varaždinu postupci se izmještaju na područje druge županije što samo po sebi predstavlja određeni dodatni pritisak za stranke. U sredinu u kojoj se manje kreću, koja im je manje poznata i bliska, a za neke uzrokuje dodatni angažman vremena i novca za dolazak na sud. Stoga bi takvo premještanje za građane Međimurske županije i same njih dovelo u neravnopravni položaj prema žiteljima drugih županija koji i ove sudske postupke mogu voditi na području na kojem žive tj. u svojim županijama. Bitno je da u tim postupcima sudjeluje centra za socijalnu skrb pa se postavlja pitanje hoće li onda obavljati varaždinski centar što je opet za stranke nepovoljnije, ali i suštinski neprikladnije jer su centri s područja Međimurske županije daleko bolje upoznati i mogu pratiti situaciju na području županije bolje nego centar iz druge županije. Ili će djelatnici iz Čakovca i Preloga u kojima se nalaze centri za socijalnu skrb putovati u Varaždin radi sudjelovanja u postupcima kao što sam rekla što će uzrokovati dodatne troškove i utrošak i vremena i novaca za same zaposlenike. Također, izmještanjem dijela sudske nadležnosti u Varaždin grad Čakovec i Međimurska županija postaju jedinice drugoga reda, a time i neravnopravne u odnosu prema drugim županijama i gradovima županijskim središtima. Pri tome to dugoročno otvara još lošiju perspektivu. Vrlo je vjerojatno da je tek to prvi korak prema premještanju i nekih drugih funkcija. I dok u sredinama to može biti tek tehničko pitanje u slučaju Međimurske županije gdje se ta funkcija izmješta u drugu županiju je i bitno pitanje budućnosti, perspektive i održavanja statusa i značaja i grada i županije. Još dugoročnije ukoliko se podrži ovakvo centraliziranje javnih funkcija to će dovesti do toga da u mjestima gdje se iste centraliziraju raste potreba za visoko obrazovanim kadrovima, a u našoj sredini će ta potreba padati. To bi dugoročnije vodilo pretvaranju grada Čakovca i Međimurske županije u sredine gdje se obavlja samo dio javnih funkcija i koje će postati jedinice manjeg značaja od istovjetnih jedinica u kojima se zadržavaju sve funkcije. Stoga ovim putem ukazujem i djelomično mi je drago na, da se prihvatio amandman na današnjem Odboru za pravosuđe, međutim ove posljedice koje iste nose za grad Čakovec i Međimursku županiju te kao Čakovčanka i Međimurka apeliram da se razmotre mogućnosti i da se legitimnim načinima pokuša ishoditi očuvanje integriteta i pune sudske nadležnosti kako Međimurska županija i grad Čakovec ne bi postali županija i županijsko sjedište drugog reda jer držim da je to u interesu svih žitelja Međimurske županije i grada Čakovca. Hvala.
I vama, tri replike, prvu repliku gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice veći dio rasprave vaše odnosio se u stvari na nadležnost za vođenje sporova koji su iz nadležnosti obiteljskog zakona. Pretpostavljam da ste raspravu pripremali prije nego što ste i znali za ovaj amandman koji je od Odbora za pravosuđe tako da mislim da će se s tim amandmanom ustvari omogućiti da ljudi ne moraju putovati, a isto tako ni svi ostali dionici u postupku kao što su i predstavnici centara za socijalnu skrb. Dakle, ne proizlazi iz zakona i ne stoji da će djelatnici centara, da se tu mijenja nadležnost mjesna. Znači po mjestu gdje živi onaj tko koristi uslugu centra on će i dalje koristiti uslugu svog matičnog centra za socijalnu skrb. A što se tiče ove nadležnosti za vođenje postupka, sudskog postupka išlo se na ovo da se pridonese specijalizaciji u ovoj osobito osjetljivoj nadležnosti, a sigurno će se omogućiti da se [[Upadica: Hvala.]] i u dosadašnjim mjestima općinskim odnosno [[Upadica: Hvala lijepo.]] manjim gradovima vode ti postupci [[Upadica: Vrijeme.]] kao po danima sudovanja.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem uvažena kolegice, da u pravu ste. Kad smo čuli ujutro za taj amandman djelomično smo bili zadovoljni, međutim ja se moram boriti za svoj kraj s obzirom da mi niti nemamo Županijski sud u Čakovcu, sad je bila pretpostavka da neće biti ni Općinskog suda u Čakovcu. I kao što sam napomenula grad Čakovec i Međimurska županija su u veoma nepovoljnom položaju bez obzira na ovaj amandman i dalje smatram da postaje jedinica sa suženom okrnjenom nadležnošću, sudskom nadležnošću.
Gospodin Pavić.
Poštovana zastupnice, shvaćam vašu frustraciju vezano za to da više nemate sud u Čakovcu. Slično je i sa nama u Krapini, imali smo 10-ljećima sud sad ga više nemamo, sad je to u Zlataru i jasno nam je da to sve skupa u vašim očima izgleda drugačije. No međutim ne ukidaju se samo sudovi ukidaju se i policijske postaje, ukida se puno toga što je ovoga, čime gospodari država jer se pokušava napraviti optimizacija. Pretpostavljam dok ste pripremali se za ovu točku da ste razgovarali sa sucima iz vašeg kraja i da imate neki prijedlog kako bi to moglo izgledati, kako bi ta optimizacija mogla izgledati, a da opet to bude na opće zadovoljstvo i vaših sugrađana u Čakovcu i ostalih u RH.
Odgovor izvolite.
Zahvaljujem uvaženi kolega. Slažem se s vama. Ja moram reći da je naša Međimurska županija zaista jedna od najrazvijenijih regija u lijepoj našoj i uvijek kad se ističe Međimurska županija može biti primjer za ostatak dijela Hrvatske i u gospodarskom smislu i bilo kakvom smislu, a kao što ste rekli polako sve više izgleda da će to biti i premještaj i drugih funkcija. Tako da mislim da trebamo voditi računa da ipak građani žitelji naše Međimurske županije mogu u svojoj županiji obavljati neke bitne funkcije, a ne da se sve izmješta u druge županije i da građani postanu i sama naša regija i grad Čakovec i Međimurska županija grad i županija drugog reda.
I gđa. Martina Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice dobro da ste ukazali zapravo na sve one poteškoće koje bi bile da se usvojio onaj prvotni plan odnosno da je prijedlog u drugom čitanju onako zapravo kako smo mi i dobili napismeno trebao proći i u sadašnjoj raspravi. Od ujutro imamo nova saznanja i ta nova saznanja treba dobro pojasnit javnosti jer zapravo sva ova neizvjesnost koja je pratila ovu reformu, kažem nisu dobre, a pogotovo vezano za sve preporuke pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i pravobraniteljice za djecu. Kako komentirate da se ipak ništa nije napravilo po pitanju predmeta iz obiteljsko pravnog područja odnosno što se tiče obiteljskog nasilja? Ipak ovom specijalizacijom nisu obuhvaćeni predmeti što se tiče zaštite najranjivijih, a to su žrtve obiteljskih nasilja i tih predmeta. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor.
U današnjoj raspravi, zahvaljujem kolegice, u današnjoj raspravi netko je rekao da upravo žrtve nasilja koje ste sad istaknuli nisu u povoljnom položaju bez obzira na jutrošnji amandman. Slažem se da trebamo biti djelomično zadovoljni, međutim javnost kao što ste rekli nije o tome upoznata i mi moramo i dalje uporno tvrditi i davati razumne argumente zašto bi u nekom sjedištu ostajali općinski sudovi. Međutim, što se tiče žrtve nasilja u većini slučajeva to su postupci i slučajevi koji zahtijevaju hitno postupanje, pa mene dodatno brine upravo to da ukoliko se premjeste nadležnosti da će ipak zahtijevati puno više vremena i da će se ti postupci i dalje odužiti, a oni zahtijevaju samu hitnost postupka.
Hvala, nemate više replika, hvala lijepa. I sad je na redu gđa. Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Mi imamo u objedinjenoj raspravi u drugom čitanju dva zakona, a to su izmjene i dopune Zakona o sudovima i izmjene i dopune Zakona o područjima i sjedištima sudova. Ono što kao temu treba otvoriti i uvijek treba reći zakonodavac odnosno Ministarstvo pravosuđa se je odlučilo ići u nešto što ne treba zvati reforma nego je tema da se vidjelo koji su problemi i te probleme kao što ja uvijek naglašavam nije jedan zakon uklesan u kamenu, ajmo vidjeti kako probati riješiti probleme i kad su u primjeni neko vrijeme onda iz te primjene vidjeti što je dobro i eventualno probati napraviti iskorak dalje. Dakle, riječ reformu ne treba baš svaki put shvatiti najdoslovnije moguće i ja to tako ni ne shvaćam. Ja ću se referirati u svojoj pojedinačnoj raspravi na dvije teme. Jedna tema su sudski vještaci, a druga tema o kojoj želim nešto reći je ono što sam i dala i u replici državnom tajniku, a to je način odnosno javna objava i dostupnost svih donešenih sudskih odluka. Kad malo raspravljate o pravosuđu ili kad malo gledate gdje je i kako neko ocjenjuje pravosuđe dobra su vam ona istraživanja kad ljudi koji rade u pravosuđu sami sebe ocjenjuju. Pa je tako bilo jedno istraživanje gdje su se suci sami sebe ocjenjivali i kroz to davali su si pojedine ocijene i detektirali su što su problemi i na taj način smo bili i svrstani na određenoj ljestvici na razini EU. I sami suci su rekli da je problem u pravosuđu što se ne napreduje prema sposobnosti, prema znanju, nego prema nekim drugim kriterijima i to jasno treba reći i to jasno treba omogućiti i definirati kroz set izmjena i dopuna zakona koji u tom smislu ide i tek tada možemo napraviti iskorak. Meni se čini da je jedan od iskoraka u tom smislu koji može bit, a to je da bude javna objava i dostupnost svih donesenih sudskim odluka. Mislim da je to izuzetno važno. To je moguće napravit. Doba korone je pokazalo da može funkcionirati e-oglasna ploča, doba korone je pokazala da može funkcionirati i rasprave koje nisu fizički nego su na daljinu, dakle ako to sve zajedno može funkcionirati ja sam sigurna da može funkcionirati i da imamo javnu objavu i dostupnost svih sudskih odluka i zapravo ta, ono što vrijeme naglašavam, ta jedna ujednačena sudska praksa jer zasigurno je nedopustivo da se na određeni način sudi na jednom sudu, a na drugi način se sudi na drugom sudu i to zaista onda imamo u javnom prostoru one rasprave o tome da je onaj siroti medo osuđen u Istri zato što je lajao ili neke druge stvari. Nekoliko riječi želim reći o temi sudskih vještaka odnosno uopće ta tema koja je i između i prvog i drugog čitanja doživjela promjene, riječ je o sudskim tumačima i sudskim vještacima. Tu su se otvorile nekoliko stvari. Prva stvar koja se otvorio da ste dodali da to može biti i neko ko ima specijalistički diplomski stručni studij i to ocjenjujem da je dobro jer zaista mi u naravi imamo i specijalističke diplomske stručne studije i dobro je da ljudi koji su završili to jednog dana mogu postati sudski tumači odnosno sudski vještaci. Nešto je teme centralizacije odnosno decentralizacije. Ja se inače uvijek zalažem za decentralizaciju, zalažem se i u raspravi koja je bila vezano uz to da i sudovi i mogućnost bude apsolutno dostupna građanima na način da zaista im to ne predstavlja prepreku. Ovdje se je napravila jedan iskorak u drugom smjeru. Do sad su, je nadležnost bila pojedinih sudova koji su imenovali vještake odnosno stalne sudske tumače, sada to ide na nadležnost ministarstva, ministarstvo će za poslove pravosuđa će odlučivati o statusnim pitanjima stalnih sudskih vještaka odnosno bolje rečeno bit će pravilnikom definirano tko to može bit. Oni se više neće imenovat na određeno vrijeme nego se je, kad jedanput postanete sudski vještak ili tumač to imate stalno. Tu se referiralo i na jednu, jedan stav ustavnog suda iz 2017.g. kad su sudski vještaci htjeli osnivati svoju komoru i referirali su se na sve ovo, dakle ta tema sudskih vještaka je nekako ostalo ispod radara, a mislim da je izuzetno važna da se i o njoj progovori.
Gospodin Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovana kolegice, dakle samo bih htio reć, slažem se sa, sa centraliziranim sustavom za sudske vještake poglavito ako znamo sve ono što je u praksi bilo. Dakle, znamo da uvelike određena na koncu konca presuda na sudu ovisi o vještačenju koje je znalo biti iz razno raznih razloga često puta suprotno zdravom razumu, da li zbog tog što netko od vještaka radi i za jednu i za drugu stranu, pa ko da više u njegovu korist, dakle razno raznih primjera imamo i ne treba pred njima zatvarat oči. I evo s te strane zapravo samo želim izraziti jednako zadovoljstvo da je ovaj sustav dakle sustav vještva predviđen u zakonu na način da će biti centraliziran. Istina je da ministar sebi povećava ovlasti, ali vjerujem evo da je spreman i preuzeti jedan oblik odgovornosti koji eventualno može proizići iz ovog.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Ja sam namjerno u svojoj pojedinačnoj raspravi se odlučila referirati na temu sudskih vještaka iz jednostavnog razloga što imate niz presuda koje se u principu temelje na nalazima koje su imali sudski vještaci i to se če, to se u nekoliko slučajeva, neću reći često i ne želim biti gruba je tema da ide vještak na vještaka za istu stvar i onda se dešava, ja sam gledala to u nekakvim imovinsko pravnim slučajevima da ne kažemo građevinskom zemljištu i nekretninama gdje su vještaci, razlika je bila, ne ono sad 10%-20% nego je razlika bila duplo veća. Činjenica je da se je to smanjilo od trenutka kad je donesen zakon koji je definirao kako se mogu procjenjivati građevinska i druga zemljišta. Ali bez obzira na to ja nekakvim iskustvom kojeg imam cijenim da je to prebacivanje da će biti pravilnik, da će bit na razini ministarstva, da će se voditi na jednom mjestu bolje i nekako mislim da treba dat priliku da vidimo da li to stvarno će tome tako i biti.
Hvala, hvala, vrijeme, vrijeme. Nemate više replika. Gospodin Marin Mandarić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovane kolegice zastupnice i kolege zastupnici, poštovani državni tajniče. U svojoj pojedinačnoj raspravi i ja ću se nekako osvrnuti najviše na pitanje nadležnosti općinskih sudova nad obiteljskim predmetima. Vidim da danas prateći cijeli dan raspravu nekako došlo je poprilično u fokus ta problematika, to pitanje, što nekako možda i nije bio slučaj tijekom rasprave u prvom čitanju prijedloga zakona. Jedan sam od onih koji je između dva čitanja problematizirao ovo pitanje smanjenja zapravo mreže sudova koji tako da kažem daju uslugu obiteljsko pravne zaštite našim sugrađanima i pozdravljam amandman koji je došao ispred obraza pravosuđa i koji su predstavnici predlagatelja već zapravo rekli da ga namjeravaju kao takvoga, kao takvoga i prihvatiti. Svi ćemo se složiti da nije upitno, nije upitna specijalizacija sudaca, da treba povećati obiteljsko pravnu zaštitu onih naj, najugroženijih. Sve je to okej, ali naravno ako se ide u smjeru smanjenja mreže sudova, smanjenja dostupnosti usluge onda uvijek naravno treba naći nekakav balans. Čini se da ovaj amandman može pogoditi taj balans, da može tu intenciju pogoditi. No moram također izraziti umjerenu dozu i oprezaka ovakvom rješenju koji ovaj amandman nam nudi. Naime, pogledavši u Zakon o sudovima o područjima i sjedištima sudova, u zakon koji zapravo mijenjamo, u samo dva stavka iznad ako pogledamo, znači mi sad ovim prijedlogom mijenjamo čl. 2., iza st. 4. dodajemo Članak 5. i amandmanom još Članak 6., a pogledavši u stavak 3. i 4. tamo se već i u postojećem zakonu spominju sudovi koji već imaju tako da kažem krnju nadležnost i sada 4 općinska suda u našem pravosudnom sustavu nemaju svu nadležnost. Općinski sud u Kutini, u Makarskoj, u Crikvenici, u Đakovu nemaju nadležnost za kaznene, za kaznene predmete. Te predmete rade drugi sudovi. Tome se i tada prije 3 godine doskočilo slično kao što se sad želi doskočiti da piše u stavku 4. da će predsjednici sudova da su dužni osigurati uvjete za provedbu postupkovnih radnji u Đakovu, u Crikvenici, u Makarskoj i u Kutini za predmete sa tih područja. I opet kažem ono što u meni budi određenu tako da kažem oprez pri ovakvom rješenju je pogled na praksu u zadnje 3 godine. U Đakovu konkretno kad se govorimo o kaznenim predmetima tih postupkovnih radnji bilo je određeno nula. Znači predlažemo sada jedno rješenje kojim pokušavamo doskočiti time da i dalje imamo mrežu široku dostupnost, a imamo u praksi već u istom zakonu vrlo sličnu gotovo isto rješenje koje zapravo nekako i ne živi. Pa evo molim predlagatelja da još jednom možda razmisli, vidi zašto takva ista stvar u praksi ne funkcionira a sad ju nudimo kao rješenje za obiteljske predmete. Hoće li ta praksa funkcionirati u slučaju obiteljskih predmeta? Ovo bi bilo pitanje o samo 4 suda, ok, kazneni su predmeti, može se ajde preko toga preći. Ovdje se radi o obiteljskim predmetima kojih je puno iz razloga ovdje je stvarno danas izneseno zašto bi se takvi predmeti trebali raditi na puno široj mreži sudova, ne samo na ovih 16 mjesta u RH pa ja molim da se malo izvidi da se razmisli o tome zašto ne funkcionira takav sustav, taj model kod kaznenih predmeta da nam se to ne bi dogodilo i sa obiteljskim, sa obiteljskim predmetima. Kažem naravno za pozdravit je i zakon i izmjene i ovaj amandman, ali ajmo samo još jednom provjerit da nam se opet kažem ne dogodi da intencija amandmana ne bude, ne bude u praksi ispunjena pa da onda moramo opet ići u izmjene zakona kroz ne znam par mjeseci ako vidimo da to, da to ne funkcionira. Evo toliko od mene u pojedinačnoj, na to sam se htio osvrnuti. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Martina Vlašić Iljkić, prva replika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega iz vaše rasprave se može vidjeti da baš niste u potpunosti zadovoljni ovim rješenjem iako je to puno bolje od onog što smo imali u prvom čitanju, a što je postojala mogućnost da vaši građani iz Đakova će morati putovati u Osijek na rasprave koje su često podložne odgodama i sva sreća od tog načina se je odustalo. No, činjenica je da ipak kako i vaš sud u Đakovu tako i u Požegi ipak gubi određenu nadležnost, ipak neće biti nadležan znači za te predmete vezano za obiteljsko pravne predmete. Kako komentirate tu činjenicu zapravo da se propušta da se ulaže u mlade suce i razvija se pravna praksa što se tiče obiteljsko pravnih predmeta i za suce sa područja odnosno koji su zaposleni sada na Općinskom sudu u Đakovu.
Hvala, odgovor.
Evo, hvala na pitanju. Rekao sam pitanje balansa. Što se tiče pravne zaštite naših sugrađana bilo bi najbolje da mi u svim sjedištima općinskih sudova u svim stalnim službama kojih je sve skupa 90 i nešto imamo ustrojene specijalizirane odjele. Pitanje je ekonomičnosti takvog sustava. Vjerojatno je ovaj prijedlog koji je ministarstvo iznijelo plod i nekakvih analiza, broja predmeta, broja završenih predmeta, predikcije broja predmeta koji će dolaziti, broja sudaca, vjerojatno je ovo nekakav optimalan, optimalan, optimalna mjera između onoga kažem specijalizacije usko ili široke mreže i pitanje ekonomičnosti te mreže. Ovim amandmanom čini mi se da se postiže dobar balans ali uz ovu jednu malu ogradicu da budemo sigurni da će intencija amandmana u praksi biti ispunjena.
Hvala. Gospođa Pocrnić Radošević.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Mandarić evo zadnja 2-3 mjeseca dosta puta smo razgovarali o ovoj temi jer smo imali iste, isto mišljenje o prijedlogu zakona kako će to utjecati na naše građane, moje u Lici i vaše u Đakovu, ali i u ostalim krajevima RH. Amandman koji je uložen na neki način pomalo ublažava tu situaciju nedostupnosti obiteljsko pravne zaštite, ali isto tako ne smijemo dozvoliti da to ostane samo mrtvo slovo na papiru. Slažem se s vama i trebamo na neki način vidjeti kako iskoristiti tu mogućnost i da županijski i općinski sudovi zaista i koriste te uredovne dane, da specijalizirani suci dolaze u općinske sudove izvan sjedišta županijskih sudova i da tamo određuju posao kako bismo, kako bismo naše građane na neki način smanjili tu, smanjili taj put koji oni moraju prelaziti i raditi si troškove i gubitak vremena da bi odlazili [[Upadica: Hvala.]] u udaljena županijska središta.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Da, hvala na pitanju. Naravno to i je razlog zašto smo zapravo i krenuli u ova nekakva dodatna promišljanja kako bismo našim građanima, korisnicima tih pravosudnih usluga uštedjeli vrijeme, energiju, novac njihov, ne samo njihov nego i resurse centara za socijalnu skrb, odvjetnika i svih drugih. Bit je zapravo da naši građani imaju istu uslugu na istom mjestu, a njima je manje bitno hoće li im sudit sudac koji je zaposlenih ne znam suda u Požegi i Brodu, Virovitici i Bjelovaru, Đakovu, Osijeku, to stranku nije briga. Nju je briga da ima pravosudnu uslugu blizu, brzo i pošteno.
Gospodin Brkan.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Mandarić, kao što ste rekli inicijator ste ovog amandmana koji je približio sudstvo našim građanima i koje će vlada prihvatiti, međutim ono što ove izmjene Zakona o sudovima daju kao jednu veliku prednost to je specijalizacija sudaca i ona je stvarno potrebna jer ona činjenično ubrzava i postupke i sve ostalo. Također u našim razgovorima došli smo i do podataka da konkretno slučajeva obiteljskog zakona ima vrlo mali broj u određenim sjedištima, u određenim stalnim službama sudova i zbog toga je bilo opravdano da se premjesti u županijske centre. Međutim, sada s ovim amandmanom koji ste zajednički predložili na odboru i koji će vlada prihvatiti da li po vama uopće dolazi u ugrozu ova specijalizacija u biti ono najvrijednije što nam donosi ova izmjena Zakona o sudovima. Hvala.
Izvolite odgovor.
Odbor je predlagatelj amandmana, nisam ja. Opet kažem mislim da je ovo nekakav korektan balans, da specijalizacija nije ugrožena, da će se ona opet, osnovna namjena, namjera predlagača jesu htjeli zapravo diljem Hrvatske konkretno na 16 mjesta ustrojiti jaka specijalizirana mjesta gdje će biti suci koji su prošli dodatne obuke koji će imati podršku i u vidu psihologa, socijalnih pedagoga i svih ostalih struka, da će oni moći funkcionirati, a ono što je sa naše strane bilo između 2 čitanja problematično mislim da je s time opet ponavljam, mislim da je zadovoljeno time što će zapravo ta struka ići na teren i opet odrađivati onaj posao koji se danas radi na terenu na tim istim lokacijama kako bi se ljudima približila pravosudna usluga, kako bi što manje opet kažem gubili vrijeme na energije i novaca da ostvare neka svoja osnovna prava.
Hvala. Gospodin Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega mi danas u praksi imamo dakle na većim sudovima suce koji rade samo ovu vrstu obiteljsko pravne zaštite. Dakle, samih takvih predmeta i nije došlo do nekakvog posebnog napredovanja u stručnome smislu što opravdano nas upozorava da sama specijalizacija kao specijalizacija i njeno uglavljenje u sami zakon kao i ne znam koji način provedbe bojim se da neće dovesti do onog konačnog rezultata. Ja pozdravljam pokušaj jer doklen god pokušavamo vjerojatno ćemo pogoditi i naći jedan način koji je najbolji. Iz tog razloga pozdravljam ovaj pokušaj međutim evo nekako opravdano mi se javlja jedna lampica u glavi obzirom da 2015. godine broj djece koja nisu zapravo imala ajmo to tako reći čiste papire za posvojenje, dakle roditelji nisu bili lišeni prava na odgoj u odnosu na danas je se udvostručio broj djece po domovima, a broj posvojene djece je ostao na istoj brojci.
Hvala, hvala. Odgovor.
Apsolutno ste u pravu da u većim sudovima koji imaju veći broj predmeta, veći broj ljudi i sudaca oni su si mogli dozvoliti tu situaciju da određene suce specijaliziraju za određenu vrstu predmeta. Da li to u praksi donosi, dovodi do kvalitetnijih presuda reći ću bržih, vjerojatno da, vjerojatno u nekakvom prosjeku da jer samo po sebi se nameće ako netko radi samo taj posao ako se specijalizirao da on treba biti bolji u tome. A što se tiče pojedinačnih predmeta vjerojatno tu ima kao i u svim drugim poslovima i propusta i potreba za, potrebama za ispravcima budućima ali opet kažem sustav koji se predlaže treba dodatno osnažiti specijalizaciju i na onim mjestima i u onim sudovima koji to do sada nisu imali. Da će nam pravosuđe biti idealno neće nikada, ali da će se dići na jednu višu razinu vjerujemo da hoće ovim prijedlogom.
Gospođa Ban Vlahek.
Zahvaljujem. Poštovani kolega ono što se danas nitko nije dotakao, a mene izrazito zanima koji su točno jasni kriteriji prema kojima se ukida nadležnost pojedinim sudovima. Da li je to loša kvaliteta zgrade, nedostatan, nedostatak prostora u zgradi, da li je to nedovoljan broj predmeta ili loše ocjene sudaca. Dakle, molim vas vaše mišljenje možda vi imate više saznanja po kojim točno kriterijima se ukidala nadležnost pojedinih sudova. Hvala.
Izvolite odgovor.
Ne bih znao, nisam predlagatelj u tom smislu vjerojatno bi bili upućeniji da ste možda u samoj replici uputili pitanje državnom tajniku koji je ovdje bio, ali ono što mogu reći vjerujem da su opet stručne ministarstva i samo ministarstvo i predložile ovaj model temeljem dubinske analize, dugotrajne analize sagledavajući sa više, sa više strana ovu problematiku i da su i takav optimalan prijedlog i predložili Hrvatskom saboru.
I na kraju gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega dobro ste rekli u raspravi ovo što je predloženo u obliku amandmana odbora bi u stvari trebalo biti balans između one specijalizacije koju želimo u obiteljsko pravnoj zaštiti i dostupnosti građanima. I mislim da shvaćam i ovu vašu bojazan kako će to funkcionirati u praksi ali mislim da bi tu bojazan u stvari trebalo otkloniti iz razloga što u predloženom amandmanu odgovornost je na predsjednicima sudova. Dakle, njima nije ostavljeno na volju hoće li oni nešto ili neće nego su dužni ovaj organizirati provođenje svih raspravnih radnji i uostalom oni podnose također izvješća i to će se moći pratiti i od strane ministarstva. Isto tako izvješća u konačnici o funkcioniranju pravosuđa dolaze i ovdje kod nas i mislim da će to biti opće poznata stvar da li to funkcionira ili ne funkcionira i da će se onda u konačnici znati tko je za nešto odgovoran.
Hvala, odgovor.
Praksa će pokazati dobro ste rekli, a i čini mi se da sam slično rekao i ja. Ja bih volio da sam možda i krivo ovo sve pohvatao da će to sve biti u redu, ali opet držim da čitajući jedno, drugo, treće da bi bilo u redu da sam skrenio pažnju predlagatelju da još jednom obrati pažnju na ovu potencijalno moguću situaciju jer slično imamo do sada, a je i nije funkcioniralo. Čini mi se da ovim zakonom mi ne govorimo da će se to morati nego opet ostavljamo na mogućnost predsjednicima županijskih sudova. Ali opet držim da sve skupa zakonske promjene koje su pred nama da, dobre su, dižu stanje pravosuđa na jednu višu razinu, a naravno i povjerenje naših građana u pravosudni sustav. Hvala.
I vama, nemate više replika, sada je na redu gospoda, gospođa pardon Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Dakle, rekla sam već u uvodnom obraćanju da mi je cilj malo detaljnije predstaviti moguće izmjene koje idu u cilju unaprjeđenja modela izbora sudaca i rada DSV-a. Što se tiče samog izbora sudaca ono što nam se čini da je prema javnosti krucijalno osigurati jest da se svi intervjui sa kandidatima za sudačke funkcije i položaje trebaju trajno, dakle trajno, ne u tom trenutku, učiniti dostupnima javnosti putem video streaminga kao što se treba i učiniti javno dostupnom sva dokumentacija koja se razmatra u postupku izbora kandidata za sve sudačke položaje osim naravno onih dokumenata koji imaju oznaku povjerljivosti. Također smatramo da bi bilo dobro da se DSV otvori prema strukovnim organizacijama, odvjetničkim komorama, tužilaštvu, akademskim institucijama itd. da u postupcima izbora kandidata daju i svoje mišljenje o samim kandidatima i njihovom dotadašnjem radu. To mišljenje ne bi naravno bilo obvezujuće, ali bi dalo mogućnost uvida javnosti i dobivanja šire slike o određenom kandidatu. Što se tiče osiguranja javnosti u postupcima, dakle samih sudaca smatramo da također treba osigurati i javnost stegovnih postupaka. Dakle, kada se vrši stegovni postupak potrebno je dakle da se osigura sam, sam prijenos i vidljivost tog postupka, treba to propisati naravno zakonom, te DSV bi godišnje trebao detaljno obavještavati sabor o svim stegovnim postupcima koji su poduzeti i koji su bili njihovi rezultati. Također kad govorimo o DSV-u i o stegovnim postupcima izuzetno je važno da se proširi krug, proširi krug ljudi koji mogu inicirati stegovni, stegovni postupak. Dakle, sadašnji ovlašteni predlagači stegovnih postupaka, predsjednici sudova, sudska vijeća ili ministar pokazali su do sada vrlo slabu zainteresiranost možemo i reći nisku aktivnost oko pokretanja stegovnih postupaka sve do onog trenutka kada zapravo se javno i politički više nije mogao podnijeti pritisak oko evidentnih dakle kršenja bilo zakona, bilo etike sudačke dužnosti, pa su ih onda morali pokrenuti. Dakle, nemamo niti u dovoljnom broju pokretanja stegovnih postupaka, a još manje znamo o tome koji su njihovi rezultati. Dakle, smatramo da bi trebalo predvidjeti kao prvo osnivanje posebnog ureda kod predsjednika vrhovnog suda koji bi mogao provoditi istražne radnje kada postoji sumnja da je potrebno pokrenuti neki stegovni postupak protiv suca, a taj bi ured mogao djelovati i na osnovi pritužbi građana, dakle a ne samo dosadašnjih ovlaštenih predlagatelja. Na taj način ponovno doprinosimo onome što sam govorila da je po nama jedan od 4 stupa zapravo reforme pravosuđa, a to je njegovo otvaranje javnosti i odgovornost znači… [[Govornik se ne razumije]] prema javnosti jel. Također sam željela napomenuti da je važno, važan element ovog prijedloga izmjena i dopuna zakona i to je zapravo možda i jedna od kontroverznijih tema, a to je pitanje sigurnosnih provjera sudaca. Dakle, jasno nam je da je ovakav prijedlog dodavanja članka ako se ne varam 86.a. reakcija zapravo na događanje u sudstvu i na činjenicu da su postojale situacije kada se kompromitira cijelo pravosuđe zbog određenih radnji pojedinih sudaca. Međutim, način na koji je ovo predloženo je kao prvo potpuno nedorečeno i uopće ne vidimo kako će to doprinjeti situaciji u pravosuđu. Dakle, prvo moramo reći da nije jasno šta će se dogoditi kada sudac po Zakonu o sigurnosnim provjerama odbije sigurnosnu provjeru i ne da potpis na zahtjev za sigurnosnu provjeru, gdje ste točno to predvidjeli šta će se onda dogoditi? Druga stvar je, sigurnosne provjere nemaju one standarde koje imate u kaznenom postupku ili stegovnom postupku, ne dosežu ih i daju samo određene indicije. Šta će biti posljedica tih indicija?
Hvala lijepa gđo. Benčić, ali imate replike. Gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolegice Benčić, otvorili ste sigurnosne provjere, al to će vjerojatno neko drugi imat repliku, ali ja ću se referirati na onaj vaš prvi dio izlaganja, a to je javnost. Javnost, otvorenost, transparentnost, toliko smo puta čuli sa ove govornice što od vladajućih što od nas u oporbi i to postaju onako jedne otrcane riječi. Meni se čini da je interes cijelog pravosuđa i interes sudaca bi trebao biti da sve ono što se u tim postupcima dešava da budu javni. To bi trebao bit njihov interes jer u trenutku kad su odluke javne, u trenutku kad su određeni postupci javni, kad su, kad su dostupni svima oni više neće biti tema, neće bit tema rasprave, moći ćete uspoređivat nešto, osim toga će sami suci moći nešto činiti. Dakle, interes da ako hoćemo srediti stanje u pravosuđu i interes onih koji jesu u tom pravosuđu glavni, ja to čitam suce, naravno i svi oni ostali, njihov interes bi trebao biti javan da bude sve zajedno javno. Ja ne razumijem zašto to nije moguće učiniti.
Hvala, hvala, vrijeme, hvala. Odgovor.
Ja se potpuno slažem sa vama. Dakle, u trenutku kada vam je godinama povjerenje javnosti u pravosuđe tako nisko, a to je osnov funkcioniranja tog sustava, znači to je osnova društvenog ugovora. Osnova društvenog ugovora je povjerenje u te institucije da će raditi ono što im je ustav i zakon propisao i mi toga nemamo. I sad kao radimo mini reformu i ponovno ne propisujemo osnovne elemente, osnovne elemente koje bi to povjerenje mogli vratiti, kao što je primjerice javnost rada sudova. Ne samo javnost rada sudova u smislu vidljivosti samih sjednica itd. nego pa mi nemamo odluke sudske, sudske odluke nisu vidljive, vi ih ne možete pročitat, ne može ih pročitat drugi sudac koji bi možda htio usuglasit svoju praksu sa praksom nekog drugostupanjskog tijela ili vrhovnog suda jer nije odluka na vrijeme objavljena ili nije objavljena nikad, dakle mi smo na toj razini, mi smo u '90.-tima.
Hvala. Gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena zastupnice, naravno kao i svaki zakon koji se donosi u Hrvatskoj u HS, ima članaka koji zazovu puno više rasprave i više im se pažnje posveti. Ja bih rekao da jednom segmentu koji ovaj zakon bitno mijenja i uređuje nismo posvetili skoro ništa u pojedinačnim raspravama, pa čak i u ime klubova, a to su pravosudni policajci koji su vrlo bitni za cijeli sustav. Čl. 116. se bitno mijenja u njihovu korist određene stvari, poboljšava se ja bih rekao i njihov i materijalni i svekoliki status, što mislim da je vrlo dobro s obzirom na posao kojim se bave i opasnostima kojima su izloženi na svom poslu. Pa evo vaše mišljenje o, o tom segmentu.
Zahvaljujem se. Evo reći ću vam ovako, dakle mi smo sa našim prijedlozima išli prema tome da se kompletna infrastruktura rada i sudova i sudačkih dužnosnika, kao i ljudi zaposlenih, dakle namještenika poboljša. Jer ne možete imati efikasan sustav kad ako imate 34 općinska suda, 15 županijskih, još ne znam koliko ovih specijaliziranih itd., ono što, sve što sam nabroja prije, dakle ne možete. Vi imate sud, vi imate sud čini mi se u Dugom selu koji vam nije imao zaštitare. Zadnji put kad sam razgovarala s kolegicom odvjetnicom ona kaže nije imao tko pregledat ljude dal imaju pištolj, nemaju pištolj, može uć unutra i ubit ljude. Dakle, mi imamo tu situaciju na sudovima. Dakle, svako poboljšanje materijalnih prava zaposlenika mi ćemo podržati, ali mislimo da je cjelokupna infrastruktura u takvom lošem stanju da, da je na ovaj broj i na ovu količinu nije moguće unaprijediti i da moramo ić u teritorijalnu reorganizaciju. Hvala.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovana zastupnice, da bih podsjetio i skrenuo pozornost na to koliko je naš trud uzaludan u vezi transparentnosti podsjetit ću da je 2001.g. pokrenut jedan projekt koji se zove sudačka mreža. U tom projektu je postojala jedna baza podataka koja je bila propisana gdje su trebali biti prijavljeni sudske odluke, sudski vještaci, državna odvjetništva i sve ostalo što se radi kako se radi i da bi to bilo transparentno i da bi se ujednačile sudske odluke. To je bilo 2001.g., 2008.g. se donosi negdje tamo polovicom godine se donosi novi pravilnik koji propisuje to isto, znači propisuje ponovo iste podatke i istu bazu koja već postoji 2001.g.. Danas 2022.g. imamo u planu oporavka i otpornosti ponovo isti plan, trošimo novac, a rezultata nula.
Hvala. Odgovor.
Evo hvala vam na tome. Dakle, ja sam evo neki dan ovdje govorila o tome koliko smo puta dizali kredite i povlačili novce iz pretpristupnih fondova i sada iz ove perspektive 2014.-2021. za reformu sustava socijalne skrbi. Ulagali, ulagali, ulagali, ja sam došla do milijardu novaca, ima, tu je bilo svega, pa 30-40 milijuna dolara, 70 milijuna eura, to su zajmovi, pa onda donacije itd., itd.. Rezultat je taj da 2021. tj. 2022. se potpuno mijenja smjer nakon svih tih investicija. Isto je sa ovim, dakle nebrojeno puta su bili projekti za ujednačavanje sudske prakse, objavljivanje sudske prakse, dizali su se novci odnosno povlačili iz fondova EU za razvoj softvera za objavu sudske prakse. Mi još dan danas, pazite, mi smo gori od Srbije u tome, Srbija ima bolji sustav objave sudskih presuda nego mi.
Gđa. Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Kolegice Benčić, mislim da se obje nesporno zalažemo za to da se pravosuđe mora dobro i prodrmati i pročešljati i da se u sustavu pravosuđa mora uvesti jača kontrola, međutim postavlja se samo pitanje koje tijelo bi to trebalo provoditi. Ako sam dobro shvatila vaše izlaganje i vi ste ukazali da SOA nije možda najsretnije rješenje, između ostalog zato što postojeći Zakon o sigurnosnim provjerama traži da osoba koja se provjerava potpiše suglasnost, a mi nemamo definirano što će se dogoditi ako toga nema. Ja bi samo nadodala da i sadržaj onoga što SOA utvrđuje sasvim sigurno ne govori o tome da ćemo mi otkriti neko koruptivno kazneno djelo. Otkrit ćemo nešto što eventualno suca može kompromitirati na drugačiji način ako nemamo prethodno izgrađene standarde na razini DSV-a što je primjereno ili nije primjereno za jednog suca naprosto ćemo biti u slijepoj ulici. Hvala.
Hvala lijepa, hvala. Odgovor.
Tako je, apsolutno se slažem sa vama. Ovo je Pandorina kutija koja se ovime otvara. Prvo, mi se zalažemo za to da stegovni postupci se rade unutar stegovnog suda unutar DSV-a, dakle da postoje jasna postupovna pravila. Pri tome moramo naglasit da sigurnosne provjere ne dosežu niti standarde kaznenog postupka u smislu dokaza, kvalitete dokaza, niti stegovnih postupaka čak. Dakle, ono što vam sigurnosna provjera daje je neka može biti ocjena karaktera ili sumnje ili čak nekih privatnih i osobnih stvari. Šta, do čega to može vodit, do čega to može vodit? Može vodit do toga da vi imate ljude zaposlene u SOA-i koji direktno time mogu ucjenjivati pojedinog suca u pojedinom predmetu i zapravo smo otvorili prostor korupciji umjesto da smo ga zatvorili. Jer kako će se odlučivati na temelju tih indicija, koja će bit snaga toga? Odlučivat će peteročlano vijeće, kako, jel će to bit ujednačeno, jel će se na sve primjenjivati isti kriteriji, koji su to kriteriji? Nema tog odgovora.
Nemate više, nemate više, nemate više replika. Gđa. Dalija Orešković, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavatelju. Kolegice zastupnice i zastupnici, već sam i kroz repliku i kroz zahtjev za stanku, a onda i u raspravi u ime kluba istaknula da su sigurnosne provjere ovako kako su zamišljene jedan teški i grubi atak na neovisnost pravosuđa i jedno rješenje koje odstupa od opće prihvaćenih međunarodnih standarda na razini EU. Ako želimo poboljšati procedure i interne kontrole u našem pravosuđu treba krenuti od Državnog sudbenog vijeća. Veći duži niz godina zalažem se za to da se promijeni ustroj na način da se iz sastava, dakle iz članstva od postojećih 11 maknu 2 saborska zastupnika koji sjede u državnom vijeću za koje smatram da ni po čemu, niti po svojoj vokaciji, po stručnoj spremi, po životnom iskustvu, znanju naprosto nemaju kompetencije da provode one postupke za koje je Državno sudbeno vijeće zaduženo to je prije svega postupak imenovanja ili razrješenja nekog suca, postupak utvrđivanja njegove stegovne odgovornosti ili primjerice provjera podataka iz imovinskih kartica. Saborski zastupnik može biti bilo tko sa bilo kakvom ili nikakvom stručnom spremom. Postupak utvrđivanja je li imovinska kartica ispunjena kako treba ili nije ipak tražio određena specijalizirana znanja. Ovo je također jedan relikt utjecaja politike na sudbenu vlast kojeg nikako da se otarasimo dapače idemo upravo u suprotnom smjeru, tražimo da politika bude ta koje će čvršće nadzirati i kontrolirati što se u pravosuđu događa. A koliko je Državno sudbeno vijeće jalovo i jadno pokazuje izvješće koje smo nedavno raspravljali u kojem se navelo da se nedavno napokon provela informatizacija sustava ali tek do razine da suci sad podnose elektronske imovinske kartice. Još uvijek nije uspostavljen sustav koji bi kontrolirao jesu li podaci točni. Za sada Državno sudbeno vijeće provjeru provodi na čistoj administrativnoj razini da se vidi je li imovinska kartica stigla, je li ona potpisana, a o svemu ostalom ćemo kasnije kad se za to steknu uvjeti. I čak taj minimalni administrativni dio je predstavljao veliki problem. Znate li zašto? Dakle, ne samo zato što članovi DSV-a ne obavljaju svoju funkciju profesionalno nego su oni suci ili kažem 2 saborska zastupnika ili ljudi s Pravnog fakulteta nego što nemaju ni adekvatnu stručnu službu. U ustroju je predviđeno 11 službeničkih radnih mjesta, ali trenutno su popunjena svega 3, pa niti taj minimalni zahtjev administrativne provjere imovinskih kartica nije mogao biti obavljen kako treba i predstavljao je veliki zalogaj. I sad se samo vratimo na trenutak na broj stegovnih postupaka koje provodi to tijelo. Dakle, mizerno ih je malo, postupci su reći ću donekle i krnji utoliko što se još uvijek preveliki broj spisa anonimizira, a ja smatram da kada se za jednog suca utvrdi da je napravio nešto nečasno, nešto što ga možda čak i diskvalificira od toga da bude jedan od sudaca onda to treba objaviti na sva zvona. Ako želimo povećati povjerenje javnosti u pravosuđe onda svakom sucu kojemu među ostalim sucima nije mjesto treba javno objaviti njegovo ime i prezime ali javno objaviti i ono što je taj sudac učinio ili nije učinio, a nije u skladu sa standardima sudačke profesije. Kada tako izgradimo sustav unutarnje kontrole, kada ćemo provjeravati koju to imovinu sudac ima i je li tu imovinu mogao zakonito steći iz prihoda koje država daje i plaća i zna se doslovno u lipu, u svaku decimalu, u svaki zarez, pa kada to usporedimo sa životnim standardom mnogih od naših sudaca koji debelo odstupaju od njihove platne liste onda ćemo biti otprilike na dobrom tragu. I kad tome dodamo još ne samo stegovne postupke koje provodi Državno sudbeno vijeće nego i odluke koje donose etička povjerenstva, kad se izgradi sustav etike među samim sucima, kad se suci ojačaju u smislu njihove samosvijesti da i najmanju neprimjerenu kavu, primjerice sjećamo se kave Josipe Rimac i suca Turudića na glavnom trgu taman uoči podizanja optužnice za teška kaznena djela. To su stvari koje naše pravosuđe treba eliminirati i suci trebaju biti sami koji takve stvari primjećuju, prijavljuju, sankcioniraju i osuđuju, a nikakva SOA. SOA odgovara premijeru i predsjedniku države, politici, pri tom radi tajno. Ne dopustimo da se dogodi ono što se dogodilo u slučaju kojeg sam jutros spominjala [[Upadica: Hvala.]] gdje se od 2016. do dana današnjeg vodi postupak nepoćudnog, a ne zna razlog nepoćudnosti do sada. Hvala.
Gospođa Beničić, gospođa Benčić je tražila repliku. Ne, ne ostanite, ostanite, molim vas gospođa Benčić je tražila repliku.
Zahvaljujem se [[Upadica: Nitko vas ne tjera.]] evo kolegice Orešković još jedno pitanje bitno bi istaknula. Dakle, u preporukama koje je izradio Centar za demokraciju Miko Tripalo uz pomoć zbilja jednih od najboljih stručnjaka u zemlji za pitanje pravosuđa ističe se i pitanje dodjele predmeta u rad sucima. Dakle, automatiziranje ove same te dodijele i ukidanje ručne dodjele, međutim i dalje se zapravo ništa ne govori o tome na koji način algoritam dodjele, koje kriterije treba imati za upravo tu dodjelu, a znamo da i tamo gdje i postoji automatizirana dodjela da se za pojedine predmete za koje ne postoje kriteriji složenosti koji bi trebali postojati u tom algoritmu se i dalje ručno dodjeljuju predmeti i da je to zapravo prostor manipulacije predmetima i dodjele onim sucima kojima recimo se želi dodijeliti određeni predmet [[Upadica: Hvala.]] zbog određenog ishoda. Hvala.
Odgovor.
Hvala kolegice Benčić, doista hvala zato što nisam stigla u pojedinačnoj raspravi reći da se nama zapravo događa jedan veliki apsurd s jedne strane. Vladajući su prihvatili i izabrali suca Radovana Dobranića za predsjednika Vrhovnog suda. U svom programu on je između ostalog jako puno govorio o tome kako funkcionira odnosno ne funkcionira sustav elektroničke dodijele predmeta. Između ostalog je rekao da suci u pravilu o tome ne znaju ništa, niti imaju mogućnost ikakvu tehničku mogućnost provjeravanja što se sa dodjelom spisa u praksi događa. No, postoji tu čitav drugi niz anomalija i deformiteta primjerice to da kompletnu bazu e-spisa vodi ne samo Ministarstvo pravosuđa nego čak i FINA. Ja sam jutros tražila od Vrhovnog suda podatak o broju predmeta koje država vodi protiv bilo koga, odgovor je glasio ne znamo jer mi tu bazu podataka nemamo niti možemo ih nje ekstrahirati ono što je bitno [[Upadica: Hvala.]] to radi vlada.
Gospođa Peović.
Pa kolegice Orešković, u javnosti se ajmo reći tako stvorio konsenzus o tome da predmeti traju predugo. Vidite li u ovim izmjenama i dopunama ikakve, ikakva poboljšanja u tom smjeru znači da se smanji trajanje predmeta, a posebice uzmemo li u obzir to da se zapravo ne mijenja onaj Članak 66. čini mi se koji je omogućila predsjednicima sudova da u nedogled odgode znači rok za donošenje presude i da zapravo to svoje mišljenje o potrebnom roku ne moraju ni obrazložiti, ja vas to pitam zato što smo mi stekli dojam i javili su nam se i neki i ljudi sa svojim spisima, jedan od njih sam i dala i državnom tajniku gdje je doslovno znači predsjednik suda odgodio rok za donošenje presude za 2 godine. Znači on je napisao u tom rješenju 24 mjeseca bez da mora obrazložiti zašto, niti se stranka ima pravo žaliti na to, a to nije jedna postupak i svi znamo koliko traju ti postupci [[Upadica: Hvala vrijeme.]] i da bi se to trebalo skratiti.
Odgovor.
Hvala kolegice Peović, ja 20 i nešto godina gledam spise, rješavam spise i pratim koliko pojedini spisi traju. Ponovno ću se vratiti na program suca Radovana Dobronića i postaviti pitanje zastupnicima jesmo li sjedili na ušima? Ne tiče se to vas, to se tiče i saborske većine. Dakle, želimo li skratiti postupke mi moramo promijeniti sustav, moramo promijeniti način na koji se svake godine generiraju nepotrebne nove stotine i stotine istovjetnih predmeta. A to znači da se mora uspostavi sigurna, stabilna i pouzdana sudska praksa. Onog trena kad će svaki naš građanin moći dobiti i pouzdanu informaciju kako će otprilike završiti njegov slučaj onda će dobro znati procijeniti isplati li mu se tužakat u nedogled ili ne. Dakle, kad dođemo do te razine onda će broj predmeta na sudu biti manji, onda će automatski i pritisak na svakodnevni način rada za svaku pojedinu referadu biti bitno drugačiji nego što je to sada. Nisu uvijek suci krivi, ali i mi imamo premalo informacija o tome što se u svakoj [[Upadica: Vrijeme.]] referadi događa.
Hvala, nemate više replika. Sada je na redu gospođa Anita Pocrnić Radošević. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajnici, kolegice i kolege, predlagatelj izmjenama zakonima o područjima i sjedištima sudova za učinkovito pružanje obiteljsko pravne zaštite smatra nužnim provesti tu specijalizaciju sudaca koji rješavaju predmete iz obiteljske pravne zaštite. Vodeći se analizom učinkovitosti rada sudova i prilivu predmeta smatra da osnivanje posebnih sudova u našem pravosudnom sustavu nije racionalno kao ni osnivanje specijaliziranih obiteljskih odjela u svim općinskim sudovima. Obzirom na to da obiteljsko pravna zaštita mora biti dostupna svim građanima predloženo je zakonsko rješenje kojim se osigurava dostupnost i učinkovitost te zaštite, a to je da će se obiteljsko pravna zaštita osigurati na svakom pravosudnom području odnosno području nadležnosti svakog županijskog suda. Prema tome, općinski sudovi u sjedištima županijskih sudova, njih 16 i Općinski sud u Novom Zagrebu bili bi nadležni za postupanje u predmetima obiteljsko pravne zaštite. Taj je prijedlog meni kao zastupnici i stanovnici Ličko-senjske županije nije prihvatljiv jer bi to značilo da bi moji sugrađani morali putovati u Karlovac gdje je sjedište županijskog suda. Takvom organizacijom Gospićani bi zbog obiteljsko pravnih sporova koje su dosada rješavali u obiteljskom sudu u svom gradu morali putovati u Karlovac koji je udaljen 165 kilometara. Znači u dva smjera to je 330 kilometara dnevno. Priča sa sudom u Ličko-senjskoj županiji krenula je još 2011. godine kada je Županijski sud u Gospiću pripojen Županijskom sudu u Karlovcu te je nastavio raditi kao stalna služba u Gospiću čime je broj zaposlenih smanjen na 15, sa 15 na sadašnja 4 od čega su samo 2 suci, a nekadašnjih 5 općinskih sudova spojeni su u jedan Općinski sud u Gospiću. Već tada je strankama u postupcima otežan pristup sudu s obzirom da se radi o županiji s najvećom površinom, prometno loše povezanom, rijetko naseljenoj, a udaljenost između gradova i općina i sadašnjeg općinskog suda je ponegdje i preko 100 kilometara u jednom smjeru. A predmetnim prijedlogom za razvod braka kao i za sve druge obiteljsko pravne predmete kao što odlučivanje o obiteljskoj skrbi, povjeravanje djece, postupci radi uzdržavanja djeteta, uzdržavanje bračnog druga, utvrđivanje osporavanja očinstva i slično naši sugrađani morali bi o vlastitom trošku putovati u Karlovac. U slučaju odlaska po pravdu u Karlovac za obiteljsko pravne sporove nameće se i pitanje hoće li stranke moći pokriti troškove, kako će socijalni radnici raditi svoj posao ako će za jedno ročište gubiti cijeli dan, djeca će izostajati s posla, stranke će izostajati s posla, a ima i onih građana koji ni ne mogu doći do udaljenih sudova jer je prometna komunikacija prema Karlovcu jako loša, a niti nemaju svi osobne automobile. Obiteljski predmeti osjetljivi su zbog djece, radi se o hitnim predmetima u kojima se mora u roku dan ili dva postupati. Stoga smatram nužnim prihvatiti amandman Odbora za pravosuđe za koje, za čije predlaganje sam se i sama zalagala kojim se mijenja Članak 2. zakonima o područjima i sjedištima sudova gdje se dodaje stavak 6. koji glasi: Predsjednici županijskih sudova na čijem su području općinski sudovi iz Članka 5. ovog članka osigurat će uvjete za poduzimanje postupovnih radnji u predmetima prema zakonu kojim se uređuju obiteljski odnosi u drugim općinskim sudovima na području pojedinog županijskog suda. Svi mi županija koji nemamo sjedište županijskog suda svakako bi bili zadovoljniji da u općinskim sudovima u našim mjestima imamo specijalizirane suce iz obiteljsko pravne zaštite, ali uvažavajući argumente predlagatelja u vidu specijalizacije koju smatramo potrebnom, priliva predmeta ove vrste, kadrovskih potencijala, te projekcija buduće opterećenosti obiteljskim predmetima smatram da mogućnost predviđena amandmanom značajno povećava dostupnost održavanja rasprava u obiteljsko pravnim predmetima. U suprotnom obiteljsko pravna zaštita bila bi samo deklarativno dostupna građanima, a na ovaj način budući specijalizirani suci moći će održavati ročišta u drugim općinskim sudovima prema mjesnoj nadležnosti županijskog suda. Na ovaj način bi jedino sudac i zapisničar putovali na uredovni dan, nazovimo ga tako, prema potrebi ovisno o broju predmeta umjesto svih sudionika postupka pred sudom jer sudionika u postupku je više, tu su i odvjetnici i povećavaju se i troškovi plaćanja odvjetnika, rekla sam i centri za socijalnu skrb. Hvala.
Hvala. Gospodin Mažar.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Uvažena kolegice zastupnice, pa evo sami ste u svojoj pojedinačnoj raspravi napomenuli važnost obiteljsko pravne zaštite, pogotovo ja bih rekao na području Ličko-senjske županije iz koje i sami dolazite i možda ono što ljudi i ne znaju, a da je Ličko-senjska županija najveća hrvatska županija i da preko 9% odnosno 9,5% cjelokupnog područja RH otpada na tu županiju, da je nažalost to županija sa prosječnom starosti stanovništva preko 45.g. odnosno sa indeksom starenja preko 160% i da osim gradova i općina na području te županije ima i 255 naselja, pa iz prizme života i dakle konkretnosti što znači kada politika i vlast ne sluša građane da kažete što je značilo ukidanje županijskog suda i što će značiti ako vlada prihvati ovaj amandman. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala poštovani kolega. Da, dobro ste, dobro ste ovaj prikazali uvjeti koji su u Ličko-senjskoj županiji koja zaista osim svega ima i jako nisku gustoću naseljenosti, to je sad negdje oko 8 stanovnika na kvadratni kilometar, prostorno je najveća i u mnogim stvarima i u mnogim životnim sferama građani su zaista zakinuti za neke osnovne stvari i mislim da je krenulo se još 2011. u tom smjeru da i pravosuđe bude teže dostupno. Samim tim ukidanja županijskog suda se odrazilo i na poslovanje zatvora u Gospiću jer Gospić ima i zatvor koji ima i otvoreni i zatvoreni i poluotvoreni tip, znači ima sve elemente kaznionice, što znači da ima i velik broj korisnika odnosno zatvorenika koji izdržavaju kazne duge zatvora i koji, koji se sude po Kaznenom zakonu i koji se moraju voziti o trošku države u Karlovac i nazad i to više puta, što svakako poskupljuje uslugu.
Hvala. Gđa. Benčić.
Zahvaljujem se. Dakle, mislim ja bi još jednom htjela ponoviti da, da pitanje dostupnosti sudova odnosno pristup sudu nije pitanje fizičke blizine jer je činjenica da ne možemo svugdje imati sud i budimo realni evo posebno za Ličko-senjsku županiju, nekome iz Plitvica je Gospić daleko, mislim i isto tako je nepovezano jel tako? Tako da se meni čini da je puno bolji pristup manjeg broja sjedišta sudova, ali više ispostava koje čak ne moraju biti stalne, one mogu bit i povremene koje ovise o broju predmeta. Jer realno ljudi nije problem u tome što neko mora negdje otić na sud, problem je što mora hodat 10.g., to je problem. Problem je što nama sporovi primjerice obiteljski traju po 10.g., to je problem. A da mora otić jednom, pa ne bi bio problem ni otić do Zagreba, da je jednom, pa da se riješi. U tome je ključni problem pristupa pravosuđu.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Da, slažem se s vama, kada bi to bilo u jednoj raspravi onda uopće ne bi bio problem, nekako bi se našlo i prijevoz i troškovi za to, ali svjesni smo da se to neće u nekoj skoroj budućnosti, da neće pravosudni postupci završavati tako brzo, a naročito u obiteljsko pravnoj zaštiti u kojoj su uključena i djeca i puno toga ide, ide sporije i svakako da je isto je, po meni je dobar prijedlog da bude što više tih ispostava i vjerujem da će se upravo i ovim amandmanom bar omogućiti da specijalizirani sudac koji će recimo biti u Karlovcu, u Puli ili negdje da će on dolazit u ta manja mjesta u općinske sudove i tamo obavljati svoj posao. Znači nije nužno u ovom trenutku da taj sudac baš bude u Gospiću, da bude u Puli, da bude u Đakovu, ali da dolazi u ta mjesta jer je to u svakom slučaju i jeftinije za državu i za sviju i za građane nego da, da građani putuju u sud.
Hvala. A nemojmo zaboravit da postoji i video veza, ako možemo mi mogu i sudovi ne. Video svjedočenja itd.. Izvolite gđa. Peović.
Hvala. Ponovit ću još jednom, znači na tragu ovoga što je rečeno. Ako smo željeli znači te postupke skratiti onda je ovo sad bila prilika da se mijenja zakon upravo na način da se potiče brže rješavanje predmeta. No to nismo učinili evidentno. Al druga stvar, reagirali ste, rekli ste na, na prvi članak ovog prijedloga o izmjenama i dopuni Zakona o područjima i sjedištima sudova voljela bih da ste reagirali i na drugi članak, znači zašto? Zato šta za razliku od ove dostupnosti s kojom se slažem da se nekako treba riješit, znači po pitanju drugostupanjskih presuda odnosno rješavanja žalbi nije nužno da svi županijski sudovi imaju ovlasti nego bi bilo bolje da je ostalo onako kako je bilo u prošlom zakonu da su to specijalizirani sudovi, pogotovo u obiteljskom pravu gdje je vrlo važno da suci budu educirani o tim pitanjima, a sada će umjesto znači 3 svi to moć obavljati.
Hvala lijepa gđo. Peović. Hvala. Izvolite odgovor.
Da, svakako da bismo svi voljeli da, da se, da se svi predmeti iz pravosuđa rješavaju puno brže. Ja tu nisam kompetentna reći ni zašto je to tako i zašto nije, ali svakako bi voljela da, da sve ide puno brže, možda ćete o tome moći malo raspraviti poslije sa državnim tajnicima koji će, možda već imaju neke prijedloge ili ideje kako bi se naše pravosuđe moglo malo ubrzati. A što se tiče drugog dijela sad sam već i zaboravila, znači za specijalizaciju sudaca i u drugostupanjskom rješavanju predmeta to sad nije bio dio kojim sam se bavila jer ovih svojih pet minuta meni je bila bitnija ta regionalna dostupnost i ono što muči građane iz moje županije.
Hvala vam lijepa. Nemate više replika. I sada je na redu gospođa Katarina Peović. Izvolite.
Hvala. Dobro ja ću pojasniti dva amandmana koja smo predali i koji idu upravo na tragu onoga što sam sad u replikama istaknula. Znači ako se svi slažemo o tome, a mislim da se svi ovdje slažemo, tu nema niti spora između opozicije i vladajućih, da bi trebalo ubrzati znači proceduru, da bi trebalo ubrzati rješavanje sporova. Onda se trebalo ići u tom smjeru da se zakonski i mijenjaju upravo oni članci koji su problematični. Pa sam stoga predložila amandman koji je potpuno novi, znači novi članak. Znači mijenjanje članka 66. stavka 1. postojećeg zakona koji kaže i koji bi trebao tako glasiti. Ako predsjednik suda utvrdi da je zahtjev osnovan za produljenje, znači roka odredit će rok u pravilu od najdulje šest mjeseci, tako je sad osim ako okolnosti slučaja ne nalažu određivanje duljeg roka u kojem sudac predmet mora riješiti i dodaje se sad u ovom prijedlogu a koji ne može biti dulji od godine dana. Znači imali smo tu praksu i dala sam državnom tajniku dokument koji je anoniman. Znači, gdje smo izbrisali podatke gdje stoji, znači da je predsjednik suda odlučio da se predmet produljuje na 24 mjeseca. Dvije godine mislim potpuno neprihvatljivo, to nije jedan predmet, takvih predmeta je niz. I druga je stvar, znači rješenje kojom je utvrđena osnovanost zahtjeva ne mora biti obrazloženo i protiv njega nije dopuštena žalba, tako sad stoji u tom članku 66. stavku 1. pa se dodaje osim ako je određen rok dulji od 6 mjeseci. Znači ako je određen rok dulji od 6 mjeseci, pa minimum bi bio da taj predsjednik suda obrazloži zašto je dozvolio produljeni rok i da se na to obrazloženje može uložiti žalba. Znači stranka ne može se žaliti ako je predsjednik suda odlučio može to trajati 24 mjeseca bez ikakvog obrazloženja. Znači to su promjene koje bi bile potrebne, ali naravno sad to je znači dodavanje članka koji nije ovim amandmanima, ovim izmjenama i dopunama obuhvaćen ali se itekako, znači prema Poslovniku, članku 196. stavku 4. može to napraviti. I ja ovim putem pozivam državne tajnike da uvaže ovaj članak zašto se može napraviti ta izmjena, zato što je riječ o onom što taj poslovnički stavak omogućava, a to je usklađivanje sa Ustavom RH, sa člankom 29. stavkom 1. Koji određuje da svatko ima pravo da zakonom ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično i u razumnom roku odluči o njegovim pravima i obvezama ili o sumnji ili optužbi zbog kažnjivog djela. Također se u članku 116. stavku 3. upućuje da se ustanovljavanje, djelokrug, sastav i ustrojstvo sudova te postupak pred sudovima uređuje zakonom. Znači taj postupak i pravo svakog da u razumnom roku, dakle sud odluči o njegovim pravima daju za pravo da se unese ova izmjena. Jer mislim da je svima koji ulaze u bilo kakav, znači sudski proces izuzetno važno da što prije saznaju što su rezultati tog postupka i što oni mogu očekivati, a ne da zapravo u nedogled, pa u nekim situacijama uistinu ljude to traumatizira da ne znaju uopće šta će biti bez obzira šta smatraju da je cijela stvar potpuno nepotrebna. Znači nizom mjera i to se isto treba reći u ovim izmjenama se stječe dojam stvarno da je zakonodavac zainteresiran da uistinu skrati te rokove tih postupaka i onda je iz te perspektive potpuno nejasno zašto se išlo, zašto se recimo ovo nije uključilo. Meni se čini da paradoksalno bi bilo da se to ne uključi. Bitno je zapravo da se to omogući ovim amandmanom. Druga stvar znači ono što sam napomenula u replici, ono što je vezano uz Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o područjima i sjedištima sudova, znači imate situaciju u kojoj se sada znači omogućilo da u sferi, znači specijalizacije određenih sudova za određena područja u drugostupanjskom postupku da im se ta specijalizacija na neki način oduzme. Znači mi smo imali za različita pravna pitanja od obiteljskog zakona do stečaja određene specijalizirane županijske sudove koji su odlučivali u drugostupanjskim postupcima. Njima se sad ta specijalizacija oduzela. To je izuzetno loše. Znači u ovom slučaju nemamo dostupnost bitnu sudova, nego stvarno je specijalizacija uistinu najvažnija i tu predlažem da se taj članak 2. tih konačnih prijedloga zakona o izmjeni i dopuni zakona o područjima i sjedištima sudova briše.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče, predstavnici predlagatelja. Danas općenito u ovim poslijepodnevnim satima po prijedlogu plana rasprave imamo 4 zakona koja se tiču sudova. I činjenica je da ovo što i sad raspravljamo kroz ovu objedinjenu raspravu jesu promjene koje su kozmetičke naravi, doslovce kozmetičke naravi. I to bi iz ne znam kojih razloga htjelo se nazvati reformom pravosuđa. Pročitajmo mi šta na hrvatskom jeziku znači reforma, onda ćemo vidjet da to u svakom slučaju nije to. Po onome što u suštini je napisano, imamo, da, imat ćemo specijalizaciju sudova, što je i dobro jer nećemo na taj način, imat ćemo možda kvalitetnije presude pa onda možda daljnje radnje koje su vezane za žalbe ili za tužbe višem sudu će biti umanjene, ali to će pokazati budućnost. Budućnost će mnogo štošta pokazati, ali mogli bi se baš učiti iz prošlosti. Jer, evo ga, po analizama koje jesu, spor u prosjeku na trgovačkom sudu traje 1000 dana, to je otprilike 3 godine, to nije dobro za biznis, a trgovački sudovi ja mislim da su više-manje specijalizirani. Evo, vidim da imamo ovu podjelu o kojoj sam govorio u replici, dakle vezano za specijalizacije za autorska prava, intelektualno vlasništvo s jedne strane i za, vezano za druge vrste djelatnosti s druge strane. Okej. Tu će možda biti neki pomak, ali da li ćemo mi time smanjiti prosjek od 3 godine u postupcima kod trgovačkog suda? Ne znamo. Nisam siguran. Kao što i ono što me ovako iznenadilo, u ime parlamentarne većine govorio bivši ministar koji je rekao da trebamo analizirati zašto mi godišnje dobivamo milijun i 800 tisuća predmeta na sudovima. Dakle to nije još ni analizirano. To još nije ni analizirano, mijenjamo ovdje sjedišta sudova radi specijalizacije, a ne znamo zašto to činimo jer je rečeno da se trebamo upitati jer ne znamo zašto mi godišnje dobivamo na našim sudovima milijun i 800 tisuća predmeta. Ali, ja ću sad braniti sudski sustav. Nije kriv sudski sustav. Kriva je i zakonodavna i izvršna vlast. U koliko zakona koji smo mi usvojili stoji da će se sve regulirati pravilnikom kojeg ministar koji puta donese, koji puta ne donese. Uredbu koju koji puta Vlada donese, koji puta ne donese ili je istekla kao u slučaju državne imovine. Ali, ne bih o tome, nego ću o nečemu što je pisala sada lijeva strana, a zato što se opet piše Zakon o radu. Ovako, čl. 9 st. 1 kaže, da poslodavac i radnik mogu dogovoriti i veća prava od onoga što je zajamčeno zakonom ili kolektivnim ugovorom ili pravilnikom o radu, da bi u st. 2 pisali da može se ugovoriti i niža prava od onoga što su predviđena zakonom, kolektivnim ugovorom i drugim pravnim potpisima, a onda u st. 3 tog istog zakona vam piše isto tako, da se uvijek mora tumačiti ono pravo koje je povoljnije za radnika, izuzev ako nije određeno drugim zakonom. Sad vi meni recite, ako sam ja radnik, nemam 100 odvjetnika koji će češljati sudsku praksu, na šta ja imam pravo po čl. 9 sadašnjeg važećeg Zakona o radu. Ili, još bolje, ajmo se baviti koncesijama na pomorskom dobru. Vi imate 3 zakona koji to, koji se toga dotiču, vi imate i niz pravilnika koji su međusobno u koliziji, koji su u međusobnoj koliziji, čujem i da se piše i novi zakon, ja se toplo nadam da će se isto tako to ispraviti, ali to što imamo milijun i 800 tisuća predmeta godišnje, to nisu krivi sudovi. Sudovi imaju samo tu odgovornost da ih rješavaju brže, a to je ono što se kod nas nažalost ne događa. Evo, zahvaljujem.
Slijede završne rasprave. Prva je poštovana zastupnica Ružica Vukovac u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku.
Zahvaljujem poštovani. Dakle ovim Zakonom propisuje se i provedba periodične temeljne sigurnosne provjere svih sudaca, a budući da je ista neodvojivo vezana uz pretpostavke za uredno obnašanje sudačke dužnosti. S obzirom da se sigurnosne provedbe provode u postupcima imenovanja sudaca i da je prema zakonu koji uređuje provedbu sigurnosnih provjera propisano da se provedene sigurnosne provjere obnavljaju svakih 5 godina, navedeni se postupak ovim Zakonom propisuje i za suce. Izvješće o provedenoj sigurnosnoj provjeri dostavlja se predsjedniku VSRH-a, a konačnu ocjenu o postojanju sigurnosnih zapreka na temelju dostavljenog izvješća donosi posebno vijeće čije članove iz reda sudaca VSRH imenuje Opća sjednica ovog Suda. Predsjednik VSRH-a obvezuje se o eventualno utvrđenom postojanju sigurnosnih zapreka obavijestiti sve ovlaštenike pokretanja stegovnog postupka, dakle predsjednika suda u kojem sudac obnaša dužnost, zatim predsjednika neposredno višeg suda, nadležno sudačko vijeće i ministra nadležnog za poslove pravosuđa. U slučaju utvrđenja postojanja sigurnosnih zapreka, ovlašteni predlagatelj stegovnog postupka protiv sudaca, ovlašteni predlagatelji stegovnog postupka protiv sudaca imali bi mogućnost iniciranja ovog postupka u odnosu na stegovna djela obnašanja službe, poslova ili djelatnosti nespojivih sa sudačkom dužnošću, izazivanja poremećaja u radu, suda koji znatno utječu na djelovanje sudbene vlasti, zatim povrede službene tajne u svezi s obnašanjem sudačke dužnosti te nanošenja štete ugledu suda ili sudačke dužnosti na drugi način. U skladu s čl. 120. Ustava sudačka dužnost je stalna. Iz obrazloženja Vlade je vidljivo da je u biti kroz funkciju predsjednika Vrhovnog suda u sudstvo uvedena funkcija, slobodno se usudim reći, partijskog komesara. Čl. 22 Ustava propisuje da je čovjekova sloboda i osobnost nepovrediva i da se nikome ne smije oduzeti ili ograničiti sloboda osim kad je to zakonom određeno, a o čemu, naravno, unaprijed odlučuje sud. Periodične provjere svih sudaca bez obrazloženja uvođenja ovakve mjere u sudskoj rješidbi su ipak ustavnopravno neprihvatljive. Analizirajući posebni dio zaključujem, dakle kada govorim o čl. 3. prijedloga izmjena i dopuna Zakona o sudovima ipak je štur, a zbog toč. 4., toč. 4. kaže obavlja i druge poslove određene zakonom je ipak pretjerano podnormiran. Čl. 9. dakle odnosno u čl. 44.c. st. 3. mijenja se i glasi i kaže ako predsjednik Vrhovnog suda RH prestane obnašati svoju dužnost DSV ovlastit će suca toga suda koji će do izbora predsjednika Vrhovnog suda RH obavljati poslove sudske uprave. U skladu s čl. 120. st. 2. Ustava RH koji kaže DSV u skladu s ustavom i zakonom samostalno odlučuje o imenovanju, napredovanju, premještaju, razrješenju i stegovnoj odgovornosti sudaca i predsjednika sudova osim predsjednika Vrhovnog suda RH, pa onda slijedom iznijetog i ovaj članak možemo zapravo zaključiti kako je neustavan. Čl. 15. kaže da je, dakle suci su već prošli sigurnosnu provjeru, pa možebitne naknadne sigurnosne ugroze ujedno ispunjavaju i biće nekog kaznenoga djela. U slučaju postojanja kaznenoga djela moraju se poštivati načela koja proizlaze iz … [[Govornik se ne razumije]] tradicije i načela prednijeve nedužnosti. Čl. 38., isto tako postoji sumnja na neustavnost, dakle on kaže da ovaj zakon se planira objaviti u Narodnim novinama, a stupa na snagu 1. siječnja 2022., osim čl. 5. i čl. 24. do 32. ovog zakona koji stupaju na snagu 1. siječnja 2023., pa onda u skladu s odredbama sadržanim u čl. 90. st. 1. i 3. prije nego što stupe na snagu zakoni i drugi propisi državnih tijela objavljuju se u Narodnim novinama, dakle u Službenom listu RH. Zakon stupa na snagu najranije osmi dan od dana njegove objave osim ako nije zbog osobito opravdanih razloga zakonom drukčije određeno. Dakle, zaključak je da je i čl. 38. predloženog zakona ipak neustavan. Jasno govorim o retroaktivnosti djelovanja odredbi samog zakona. Zahvaljujem.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika Mosta, poštovanog zastupnika Ante Kujundžića.
Hvala predsjedavajući. Evo još jedan put, kratko, završno. Prije svega Most će podržati ova dva zakona. Ne zato da, ne znam ni ja, mi smo pokazali nekakvu promjenu smjera jer ja i predsjedavajući, ne nas dvojica direktno, ali naše političke struje boj biju za bolju Dalmaciju, pristojno i to ćemo tako i nastaviti. Međutim, ono što želim sigurno ovdje pohvalit jest evo usudio bih se reći prvi put nakon evo otkada sam ja tu da, da vidim dobru namjeru da se želi čut nekog drugog i da se određene stvari žele izmijeniti, pa neovisno sad je li se dogodila prepisivačina, pa je netko predložio nešto, to je najmanje važno, važno je da, da zakon kao takav dakle ide. Istina je da bih mogao i drvlje i kamanje, mislim da udariti o pravosuđu koje je ovaj takvo kakvo je. Definitivno da svaki pojedinac unutar njega i koji je evo stvorio jednu sliku Hrvatske koju je zbio na 63. mjesto u percepciji, na 69. mjesto na, 63. mjesto u percepciji korupcije ima pojedinac svoje ime i prezime i zasigurno da ne bi bilo dobro niti pošteno ovaj evo nekako uprti prstom u našeg ministra, niti ću to raditi. Zakon i ova, konkretno ova dva prijedloga su dobra, postoje stvari unutar njih koje ćemo vidjet kako će ih vrijeme iznjedriti, točnije hoće li one polučiti učinak ili neće ovaj ali u svakom slučaju priliku treba dat jer pokušavamo, pokušavamo donijeti nešto što bi stanje trebalo učiniti kud i kamo boljim. Poglavito evo nekako ovdje mi uvijek oči bodu ovi vještaci sudski koji su prouzročili, normalno ne mislim generalno, oni imaju svoje ime i prezime, točnije dosad ga nisu imali, ja vjerujem da ovaj centralizirani sustav će ih dovesti u fazu da će oni imati svoje ime i prezime, imat će svoju odgovornost, imat će svoje nagrade i kazne za sve ono što u sustavu budu ili ne budu radili. Vjerujem da tu ćete i oformiti jedno unisono tijelo koje će zapravo primati određene pohvale i žalbe na rad određenih sudskih vještaka. Također pohvaljujem i definiranje stručne spreme kao takve za sve one nove koji u sustav budu ovaj dolazili. Isto tako i visoki kazneni sud i nekakva redefinicija njega evo ja Bože dragi daj da, da urodi određenim plodovima da on postane ili dobije određenu svrhu koju evo možemo se složit da do sada nije imao u smislu u kojem je trebao ovaj imati. Ono isto na što bih vam ponovno želio svrnuti pozornost jesu stručni ispiti jer ukoliko oni stvarno ne budu nešto što je slično pravosudnom ispitu mislim da ih dovodimo u situaciju popriličnog banaliziranja i bojim se da ne bi opet bilo dobro da se netko od nas s koje god strane sabornice dolazio pere ili treba prati od grijeha pojedinca koje u slučaju evo konkretno Josipe Rimac, da se ne pojavi opet netko takav, pa onda da se idemo prat od nečega od čega ne trebamo. Mislim da to možemo spriječiti jednim, jednim ozbiljnim, ozbiljnom definicijom samog tog stručnog ispita. Vidjet ćemo na koji način ga planirate ovaj provoditi i što će on kao takav dakle osim onog što je propisano imati. I normalno, ovdje vezano za ovaj vrhovni sud ne želim evo osobno da Hrvatska više nikad ne doživi jednu lakrdiju koju je doživjela prilikom izbora predsjednika vrhovnoga suda. Tu sam evo nastojao bit ironičan da predsjednik države i predsjednik vlade trebaju biti iz iste očito političke opcije, pa da bi to trebalo uglaviti ovaj u određeni zakon. S druge strane i sami ovaj ustavni sud kao takav mislim isto sam ironičan bio kad sam vam rekao da je riječ mahom o vrsnim stručnjacima, nikako ne o osobama koje su politički tu stavljene gdje jesu. Kako god mislim da evo nakon ovog, nakon ovih dvaju zakona da bi naša Hrvatska lagano trebala se počet šuljat prema nečemu što istina već davno trebala bit, ali evo ovaj dobro je krenut kad-tad tako da evo, ako nam je ovo prvi korak mi ga pozdravljamo i podržavamo. Hvala vam jel.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Završno u ime Kluba zeleno-lijevog bloka želim naglasiti da naravno zakon o, izmjene zakona oba dva zakona u ovakvom obliku ne možemo prihvatiti jer ne rade nikakvu supstancijalnu razliku odnosu na stanje koje trenutno imamo. Stanje koje trenutno imamo ne treba uopće posebno naglašavati po čemu je sve problematično. Činjenica je da imamo izuzetno nisko povjerenje i građana u pravosuđa, ali reći ću i institucija u pravosuđe i drugih institucija. Dakle, imamo situaciju gdje nam treba velika ozbiljna i reći ću čak radikalna reforma i zaokret, a mi radimo neke tu evo točkaste izmjene. Mi smo ovdje predložili da bi kao prvo prva točka bilo kakve reforme trebalo biti, biti promjena načina na koji radimo reformu i da ne možemo imati situaciju da se Nacionalni plan unapređenja, razvoja pravosudnog sustava 2021. – 2027. radi kasnije nego zakonske izmjene koje su iz njega trebale proizaći. To je potpuno, mislim kak da kažem to je apsurd. A nije da nam se toliko s time žurilo da nismo evo 2 mjeseca mogli pričekati pa bi kompetentnije raspravljali o tome kako će koja izmjena zakonska dovesti do onih ciljeva koje ćemo imati u nacionalnom planu. Rekli smo dakle da se naš prijedlog reforme temelji na 4 stupa. Prvo je otvaranje pravosuđa prema javnosti i struci. I tu smo iznijeli konkretne prijedloge na koji način se to može izvršiti. Ono što je apsolutno nužno odmah napraviti, odmah, je pitanje javnosti sjednica posebno Vrhovnog suda i isto tako objava presuda na svim razinama od općinskih nadalje. Druga stvar, drugi stup koji predlažemo da bude reformski stup je pitanje teritorijalnog preustroja pravosudne uprave, smanjenje broja sjedišta, sjedišta sudova i njihova koncentracija kako bi u njima mogli raditi centre izvrsnosti za pojedine segmente sa ispostavama odnosno službama tamo gdje vidimo da je to potrebno i onda kada je potrebno. Dakle, ne mora biti stalne. Treća stvar, promjena načina izbora i napredovanja sudaca kao i reorganizacija Državnog sudbenog vijeća. Ničime se ovdje nije pokazalo da vidimo problem i u načinu izbora sudaca i u kriterijima i u transparentnosti tog procesa, a to je ono što su ključne zamjerke. Dakle, i dalje inzistiramo na karijernim sucima i ne otvaramo prostor sucima, da sucima postaju oni zapravo van sudačke struke, nije im to zabranjeno ali im ne otvaramo prostor. S druge strane isto tako nemamo jasne kriterije i dalje napredovanja tko sudjeluje u izboru i po kojoj, po kojoj logici sudjeluje u tom izboru. Nismo ni koraka napravili da reorganiziramo DSV. Stegovni postupak koji se pokazao ključnim za detektiranje i sankcioniranje onih sudaca zbog kojih pravosuđe je na ovako niskim granama, nismo omogućili da stegovni postupci budu javni, nismo omogućili široj javnosti dakle i građanima da svojim informacijama mogu potaknuti iniciranje stegovnog postupaka i ono što je najvažnije nismo profesionalizirali dio Državnog sudbenog vijeća koji bi u svojoj podršci i administraciji trebao biti profesionaliziran plus profesionalizacija stegovnog suda, suda unutar Državnog sudbenog vijeća što bi omogućilo jasne i bolje kriterije čitavog stegovnog, stegovnog postupka. I na kraju najvažnije unapređenje efikasnosti i ujednačenosti sudovanja i sudske prakse. Njime se nisam puno u detalje ovdje bavila i iznosila jer je to više pitanje postupovnih zakona dakle Zakona o kaznenom postupku i Zakona o parničnom postupku ali i drugih, međutim moramo reći da nema nikakvog napretka još uvijek ne vidimo napredak u smislu da se podigne koncentracija, koncentracija glavnih rasprava i njihova koncentriranost, da se smanji priljev predmeta na sudove uvođenjem alternativnog rješavanja sporova posebno kod onih tužitelja koji su vrlo česti, dakle koji imaju broj sporova. To su vrlo često i komunalna poduzeća i jedinice lokalne samouprave itd., dakle na tom polju nismo ništa napravili. Ne može se ovo nazvati ni mini reformom, ovo nije ni mikro ni nano razina.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovane zastupnice Dalije Orešković. Nje nema gubi pravo. Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovanog zastupnika Damira Habijana.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Državni tajnici, poštovani kolegice i kolege ja ću obzirom da imamo paket pravosudnih zakona onda u maniri odvjetnika reći da ostajem prije svega kod svega što je rekao kolega Bošnjaković uvodno da se ne ponavljam dakle o ova dva prijedloga zakona. Ja ću se više osvrnuti na neke navode koji su ovdje bili iznijeti od strane kolegica i kolega iz poglavito iz oporbe. Prvo se odnosi dakle na ovo pitanje koje smo zapravo danas razjasnili i raščistili na samom Odboru za pravosuđe, pitanje dakle nadležnosti sudova u predmetima iz domene obiteljskih odnosa. Ja mislim da je prijedlog, mislim da je riječ balansirano upotrijebio i kolega Mandarić, da je upravo takav prijedlog balansiran. Dakle, s jedne strane ostaje onaj ključan segment, a to je stručnost i specijalizacija tih sudaca, a drugi segment dakle dostupnost upravo sudova i mogućnost da ljudi, da ljudima dakle upravo ta usluga u pogledu dakle rješavanja obiteljskih sporova bude dostupna. Međutim, ono što želim spomenuti ovdje je bilo nekoliko navoda, mislim da je kolegica iz SDP-a koja više nije ovdje prisutna spomenula kako će se zbog tog putovanja s jednog suda na drugi od strane sudaca izgubiti stručnost, pa moram priznati da mi nije bio jasan taj navod da li to znači da će se negdje putem, autoputom ta stručnost koju suci imaju pogubiti ili nestati, taj dio mi doista nije bio najjasniji. Druga stvar, nitko ovdje nije spomenuo već sad u ovom trenutku postoji mogućnost ročišta na daljinu. Prema tome, upravo ova odredba koja sada postoji omogućit će a i u Nacionalnom planu otpornosti i oporavka ima baš predviđeni taj dio, dakle digitalizacija pravosuđa upravo puno veći rad upravo na upotrebi tog instituta, dakle održavanja ročišta na daljinu gdje ćete vi moći primjerice sa Općinskog suda koji se nalazi u sjedištu Županijskog suda održati ročište primjerice za osobe koje se nalaze na području nekog drugog Općinskog suda. Prema tome, u budućnosti to smo razgovarali sa državnim tajnikom to ne bi trebao biti neki veliki problem. Što se tiče povjerenja u pravosuđe koje je ovdje u nekoliko navrata bilo istaknuto, bilo bi dobro kada govorimo o statistici i po pitanju, dakle povjerenja u pravosuđe pogledati taj postotak ljudi koji ima nisko ili relativno nisko mišljenje o pravosuđu koliki postotak tih ljudi ima ikakvi ili je imao ikad ikakvi doticaj sa pravosuđem. Dakle, 55% tih osoba koji tvrde da je njihovo povjerenje u pravosuđe nisko ili vrlo nisko nikada nije bila stranka u postupku pred sudom, pa se postavlja pitanje zašto je takva percepcija i tko tome pridonosi? Ja bih rekao da je takvim govorima koje ovdje pojedini političari istupaju u Hrvatskom saboru i općenito javnosti pridonosi upravo takvoj percepciji i povjerenje u hrvatsko pravosuđe. Što se tiče sigurnosnih provjera kolegice Orešković na žalost nema. Ona je tu zapravo bila kontradiktorna tijekom cijelog dana. Dakle, s jedne strane je govorila uvodno da je ovo HDZ-ovo pravosuđe, da je Vrhovni sud HDZ-ov, da je to sve skupa postavka HDZ-ovog aparata, a onda s druge strane govori u kontekstu dakle sigurnosnih provjera, a s druge strane govori kako su suci Vrhovnog suda stručne osobe i treba ih podržavati. Pa sad postavljam pitanje tko će u konačnici donijeti odluku o sigurnosnoj provjeri i zauzeti zaključno taj stav. To će biti, dakle posebno vijeće koje se sastoji od pet sudaca Vrhovnog suda koji su po kolegici Orešković stručni ali s druge strane govori da je to sve skupa HDZ-ovo pravosuđe pa mi nije jasno i žao mi je što nije ovdje da nam to sve skupa pojasni. Kolegica Benčić je spomenula isto tako problem sigurnosnih provjera, međutim do sad nikad nije spominjala da li, zašto nije problem sigurnosne provjere uskočkih sudaca. To se već neko vrijeme provodi. Zašto vam nije ta periodička sigurnosna provjera koja za sad osim uskočkih sudaca provodi, odnosno provodit će se za sve suce, dakle i trgovačke, općinske i županijske. Ovdje ste spomenuli također i problematizirali zapravo pitanje brojnosti koliko sam shvatio županijskih sudova, dakle vi ste govorili da bi 4 županijska suda bila dovoljna po nekom načelu stručnosti, odnosno izvrsnosti ako se ne varam. Ja se s time ne mogu složiti. Ako pogledate primjerice praksu, sudsku praksu koja se redovito koristi i često upotrebljava, dakle pri donošenju odluka i na koju se poziva, nekad su to sudovi koji nisu ova 4 koja ste vi nabrojali. Primjerice Županijski sud u Varaždinu jedan je ili Bjelovaru su sudovi koji su upravo poznati po svojoj, dakle praksi koju se često referiraju suci u drugim sudovima. Prema tome, mislim da ovo zapravo nije dobar put koji ste vi naveli. S druge strane govorite onda će biti stalne službe u ostalim županijskim sjedištima. Što time dobivate? Dakle, isti broj zaposlenika, ništa se ne mijenja osim što ste rekli da će biti povremeni, pa sad pitam da li su to onda neki povremeni suci koji će biti malo na dopusti, pa dok će biti neki spor će doći na posao prilično sve skupa nije zvučalo suvislo. U konačnici Klub zastupnika HDZ-a će podržati i jedan i drugi prijedlog ovog zakona zajedno sa ovim amandmanom koji je rekao državni tajnik da će prihvatiti. Hvala.
Evo sa ovime smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu. Raspravljat ćemo kad se steknu uvjeti. Raspravljat ćemo kad se steknu uvjeti. Evo kako je jutros odlučeno prelazimo na objedinjenu raspravu o točkama 4. i 5. dnevnog reda predviđenog za danas. To su - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu, drugo čitanje, P.Z. br. 208. - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava, drugo čitanje, P.Z. br. 210. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani državni tajnik Josip Salapić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Raspravljamo o Konačnom prijedlogu zakona o Državnom odvjetništvu i Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava. Izmjenama i dopunama ova dva zakona preciznije se uređuje postupak imenovanja glavnog državnog odvjetnika Republike Hrvatske, propisuje se obvezno periodično obnavljanje sigurnosne provjere državno odvjetničkih dužnosnika, te unapređuje sustav njihovog obveznog usavršavanja. Kao i kod izmjena Zakona o sudovima koje smo prethodno raspravili sukladno pravnim shvaćanjima Ustavnog suda mijenjaju se odredbe o postupku imenovanja glavnog državnog odvjetnika Republike Hrvatske. Državno odvjetničko vijeće Vladi Republike Hrvatske dostavljat će samo pravodobne i potpune prijave. Ukoliko Vlada RH u roku od 15 dana od dana zaprimanja mišljenja nadležnog odbora Hrvatskog sabora ne predloži niti jednog kandidata Državno odvjetničko vijeće u roku od 8 dana poništiti će javni poziv i ponovo pokrenuti postupak imenovanja glavnog državnog odvjetnika. Dakle, slično kao i kod izbora predsjednika Vrhovnoga suda. Provedba sigurnosnih provjera za državno-odvjetničke dužnosnike prilikom imenovanja propisano je Zakonom o državno odvjetničkom vijeću. Ovim izmjenama uvodi se periodična obnova sigurnosne provjere, sigurnosna provjera za sve zamjenike svakih pet godina od njihovog stupanja na dužnost. Državni odvjetnici putem ministarstva podnosit će zahtjev za obnovu sigurnosne provjere Sigurnosno-obavještajnoj agenciji. Konačnu odluku o postojanju sigurnosnih zapreka donosit će posebno povjerenstvo koje će imenovati kolegij Državnog odvjetništva Republike Hrvatske iz reda zamjenika glavnog državnog odvjetnika. Glavni državni odvjetnik će eventualno o utvrđenoj zapreci obavijestiti sve ovlaštene predlagatelje stegovnoga postupka, to u ovom slučaju je Državno odvjetničko vijeće. Stupanjem na snagu ovog zakona za sve zamjenike državnih odvjetnika koji su sigurnosne provjere prošli prije više od pet godina zatražit će se obnova provjera kako bi se dodatno potaknulo stručno usavršavanje državnoodvjetničkih dužnosnika, mijenjamo odredbe o njihovom stručnom usavršavanju. Kao nezadovoljavajuća, briše se propisana obveza usavršavanja najmanje jednom godišnje, a dinamiku obveznog stručnog usavršavanja državnoodvjetničkih dužnosnika, uredit će se posebnim pravilnikom, dakle slično kao i kod Zakona o sudovima, što smo raspravili u prošloj raspravi. Dodatno, uvodi se obveza polaganja posebnoga stručnog ispita za službenike u državnim odvjetništvima nakon uvođenja elektroničke provedbe državnog ispita koji više neće sadržavati posebni dio ispita, a to je dakle od 1. travnja ove godine. Propisuje se obveza donošenja pravilnika o unutarnjem redu državnih odvjetništava, definira se ovlast pravosudne inspekcije Ministarstva pravosuđa i uprave i uvjeti pod kojima državni službenici i državnoodvjetnički dužnosnici mogu obavljati poslove. Preciziramo uvjete za ravnatelje državnoodvjetničke uprave te se propisuje da ravnatelje imaju sva veća državna odvjetništva sa 15 ili više imenovanih zamjenika i sva viša državna odvjetništva. U postupku priznavanja prava pravosudnih dužnosnika na naknadu za odvojeni život od obitelji definiramo pojam članova obitelji, slično kao i ovim zakonima. Kada je riječ o izmjeni Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava, ovim se prijedlogom radi bolje organizacije rada i lakšeg upravljanja, predlaže razdvajanja Općinskog državnog odvjetništva u Zagrebu i uspostavljanje Općinskog državnog građansko državnog odvjetništva u Zagrebu za postupanje pred Općinskim građanskim sudom u Zagrebu, Općinskim radnim sudom u Zagrebu i Općinskim sudom u Sesvetama u odnosu na građanske predmete te Općinskog kaznenog državnog odvjetništva za zastupanje pred Općinskim kaznenim sudom u Zagrebu, Općinskim prekršajnim sudom u Zagrebu te Općinskim sudom u Sesvetama u odnosu na kaznene i prekršajne odredbe. Smatramo da će se usvajanjem ovih izmjena, učinit ćemo dodatne iskorake u unaprjeđivanju rada DORH-a. Uvođenjem kontinuiranih sigurnosnih provjera državnih odvjetnika želimo osigurati najviše standarde u obnašanju državnoodvjetničke dužnosti i ojačati povjerenje građana u pravosudni sustav u cjelini. Hvala lijepo.
Evo, imamo nekoliko replika. Prvi je poštovani zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče. Evo, sa konačnim prijedlozima o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu i sjedištima napomenuli ste nekoliko novina ili poboljšavanja koje će se dogoditi ovim konačnim izmjenama. Mene konkretno ili osobno zanima i što ste spomenuli, dakle osim klasičnog državnog stručnog ispita koji se do sada polagao na jedan način, uvodi se dakle, od 1. travnja ove godine nova obaveza, dakle polaganja posebnog stručnog ispita koji svakako će doprinijeti i kvalitetnijem i učinkovitijem radu pravosudnih tijela s obzirom da će se dakle službenici na neki način specijalizirati za određene tematike, materije kojima se bave u svome radu pa ako možete možda samo malo otprilike reći na koji način je to zamišljeno, odnosno šta te službenike čeka i na koji način će se taj posebni dio stručnog ispita provoditi? Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Tema je vezana i za prethodne zakone. Dakle od 1. travnja ide elektronički državni ispit, dakle velika promjena u odnosu na dosadašnje stanje. Do sada se ispit sastojao od općeg dijela i od posebnoga dijela. Ono što se pokazalo kao nedoumica, dakle oni koji su u sustavu, a položili su po onom dosadašnjem sustavu dva dijela ispita, neće biti bojazan da moraju polagati ponovo oni koji su polagali. Dakle ovo je novo, ide od 1. travnja za one koji ulaze u sustav i nisu položili dosadašnji način polaganja ispita, a sve uz smislu profesionalizacije i daljnjeg usavršavanja ljudi koji rade u Državnom odvjetništvu i državnim odvjetništvima RH.
Sljedeća replika, poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo ja treći puta danas otvaram pitanje neustavnosti Zakona upravo u onom dijelu kod objave, odnosno evo, konstatacija da se Zakon objavljuje u Narodnim novinama, stupa na snagu 1. siječnja 2022. Doista za zbunjena, pa evo, želim čuti kako vi tumačite, da li postoji neka druga mogućnost da se izbjegnu ovakvi upitnici koji doista ukazuju na neustavnost. Zahvaljujem.
Odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Slično kao i kod Zakon o sudovima i područjima i sjedištima sudova na Odboru za zakonodavstvo prihvaćen je amandman da svi zakoni o kojima da svi zakoni o kojima danas raspravljamo stupaju na snagu 1. ožujka 2022. g., dakle može se dogoditi u zasjedanjima HS-a da se zbog ustavne stanke ili nečega produži rok planiranog donošenja zakona, ovo se dogodilo sa ovim zakonima, tako da smo na Odboru za zakonodavstvo, dakle stupanja na snagu stavili 1. ožujka ili bi bio 8. dan od dana objave u Narodnim novinama. Sad će to biti 1. ožujka 2022., dakle sve je u skladu sa Ustavom i zakonima.
Slijedi replika poštovane zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, i ovim prijedlogom Zakona ustvari mijenja se odredba koja govori o stručnom usavršavanju i dosada je to bila obavezno jednog godišnje, a sad se to ukida jer će se pravilnikom odrediti da to bude i više puta godišnje. Ono što me zanima, na koji način se planira to pravilnikom urediti. Na čiji trošak će to biti stručno usavršavanje jer znamo da on nije besplatno, je li, pa očekujemo da će to biti bez troška za djelatnike. I još jedna stvar, obzirom na ovu definiciju obitelji, zanima me da li je to u skladu, obzirom da se radi o definiciji radi pravdanja troškova za odvojeni život, da li je to usklađeno sa definicijom i za ostale dužnosnike? Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Što se tiče ove definicije obitelji i članova uže obitelji, tu smo se vodili s onim poreznim, znači financijskim propisima što se odnosi i kako se dakle vodi računa o tome, dakle tu smo vodili posebnu brigu da ne bi bilo nekih nesporazuma oko prava na naknadu i naknade za odvojeni život i sve ono što sljeduje tako da nitko ne bi bio oštećen, da se koriste sva zakonom utvrđena prava. A što se tiče ovog stručnog usavršavanja, naravno da će to ići, neće ići na teret službenika koji se treba usavršavati, cilj je poboljšanje sustava, ne više jednom godišnje nego više puta godišnje jer se pokazala potreba u stalnom razvoju prava i različitih okolnosti, posebno jer smo sada članica EU, neke nove stvari dolaze iz direktive u naš pravni sustav, potrebno je ljude dodatno educirati, naravno, ne o njihovom trošku, nego trošku Ministarstva pravosuđa i uprave u ovim slučajevima.
Slijedi replika poštovane zastupnice Vesne Nađ.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, meni nije jasno, zašto se nameće sad još službenicima u Državnom odvjetništvu i polaganje posebnog tog stručnog ispita kad je onaj posebni dio državnog ispita zapravo bio posebnost koju oni obavljaju u okviru svog posla redovnog. Čemu se to nameće njima jer nema nikakve logike jer se moglo taj proširit posebni dio tog državnog ispita sa nekakvim dodatnim ne znam novostima koje su u okviru njihovog radnog mjesta. Zašto se nije išlo na poboljšanje njihovog financijskog, financijskog stanja, prostornog, digitalnim nekakvim poboljšanjima, a ne da im se sad nameće nekakva obaveza mimo nikakve zdrave pameti po meni.
Odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice, sve ovo što ste rekli na kraju, dakle ulaže se u digitalizaciju sustava, novu informatičku dakle opremu, povezivanje vidjeli ste sustav e-komunikacije i slično. Dakle naša je dakle zadaća ovdje i naša odredba da se to odnosi na ljude koji nisu položili po dosadanjim propisima. Dosada je bio kao što sam rekao opći i posebni dio toga više nema. Ljudi koji su položili po starim propisima neće polagati ponovo. A zašto to sada radimo? Pa odgovorio sam, mi smo pred novim izazovima bez obzira tko vodi ministarstvo ili će voditi ili je vodio nalazimo se pred stalnom potrebom usavršavanja ljudi. Ne može ono što je se naučilo prije 20 ili 30 godina biti jednako na snazi kao što je to danas. Dakle i nove tehnologije i novi izazovi, dakle i naše pristupanje EU i različita praksa i implementacija Europskih direktiva dolazi do toga da se i naši službenici moraju educirati osim nas koji smo dužnosnici u sustavu u kojima rade. Ja smatram da je to opravdano, zakonito i svi ćemo raditi na poboljšanju materijalnih uvjeta i financijskih uvjeta kada su u pitanju plaće. Hvala lijepo.
Hvala državnom tajniku, nema više replika. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi prijavljeni je Klub zastupnika SDP-a, u njihovo ime poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, objedinjena je rasprava jel tako, objedinjena je rasprava, ajmo onda na ovaj lakši Zakon o područjima i sjedištima državnih odvjetništava u osnovi mijenja se samo organizacijski dio i to minimalno Županijskog državnog odvjetništva u Zagrebu na način da imamo 3 općinska državna odvjetništva i to 2 u Zagrebu i 1 u Zlataru koji obuhvaća područje Krapinsko-zagorske županije, a ostalo su dakle Općinsko kazneno državno odvjetništvo i Općinsko građansko državno odvjetništvo u Zagrebu za Zagreb i Zagrebačku županiju kako je to već organizirano. Naravno ovaj drugi zakon, Zakon o državnom odvjetništvu ima nekoliko malih ali važnih promjena ili uspostave drugačijih instrumenata, ali ajmo, ajmo od onog temeljnog pitanja je li, a to je napravila čini mi se vlada koalicijske 2000. godine, je li se nakon 21 godine pokazalo opravdano ukinuti Državno pravobraniteljstvo i pripojiti ga Državnom odvjetništvu građanskom odjelu? Mislim da bi odgovor na to pitanje, da se ne bi svi ovdje, ovdje složili, a nakon određenih događaja i praksi koje smo imali u zadnjih 20-tak godina sve više sam na tragu da bi trebalo vratiti da oni koji zastupaju državu u građanskim sporovima da budu odvojeni od klasičnog tužiteljstva koje u stvari progoni počinitelje kaznenih djela. Jer naime nije, nije ovoga rijedak slučaj da se desi da samo promašite hodnik Državnog odvjetništva da bi imali skroz drugačiju, skroz drugačiju državno odvjetničku odluku. Nešto šta bi u ime države državni odvjetnik koji zastupa državu kad bi to napravio, kad bi to isto primjerice napravio čelnik lokalne samouprave da bi ga kaznili odjel državnog odvjetništva priupitao barem za zdravlje, ako ne bi i dijagnozu postavio, ali dobro. Drugo, otvara se političko pitanje u Članku 1., a to je ovaj lex Dobronić ili lex Đurđević ili lex kako god hoćete, a to je potreba javnog poziva za izbor glavnog državnog odvjetnika. Naime, na moje izravno pitanje glavnoj državnoj odvjetnici je li i s kime razgovarala prije nego što je javila na javni poziv ona je vrlo hrabro odgovorila da se javila tadašnjem ministru pravosuđa. Što znači da je bila u povlaštenom položaju nego drugi kandidati koji su se isto javili na javni poziv ali prije toga o javnom pozivu nisu razgovarali sa tadašnjim ministrom pravosuđa. Što znači da je u osnovi javni poziv bio farsa i da je sadašnja glavna državna odvjetnica izabrana u kontaminiranom postupku, da ne kažem na namještenom javnom pozivu što je ona sama priznala. Koliko se sjećam jedan župan je dobio kaznenu, dobio je optužnicu za sličnu stvar, poslije su ga opet izabrali na izborima. Što se tiče samog javnog poziva naš stav ostaje isti kao i za Vrhovni sud. Vladu ne, vladu pazite evo sad ja branih vladu od HDZ-ove većine, vladu ne treba ograničavati javnim pozivom u predlaganju kandidata za glavnog državnog odvjetnika neka dobro skeniraju situaciju i predlože onog koga misle, za koga misle da je najbolji. Sabor će se o tome izjasniti, ako sabor ima potrebe postavljati određena pitanja to se može dakle na saslušanju u Odboru za pravosuđe ili u nekim drugim, na nekim drugim poslovnički mogući način. Nadalje, Članak 5. prije nego što sam došao za govornicu tražio sam još jedno objašnjenje od državnog tajnika i zadovoljan sam objašnjenjem koji sam dobio. Naime, svakih 5 godina ili u prijelaznim odredbama sad će to biti jedna onoga jedno skeniranje, jedno sigurnosno skeniranje pravosudnog sustava jer ovoga moraju podnijeti zahtjev u roku od 60 dana SOA-i. Imat ćemo dakle jednu masovnu sigurnosnu provjeru pravosudnih dužnosnika koji nisu provjeravani 5.g., dakle to će u stvari biti ono, malo ću se kolokvijalno izraziti, dobar špijunski sken pravosudnog i represivnog sustava u RH. Mislim da je to nezabilježeno od doba Aleksandra Rankovića, ali ne tvrdim da je to loše, ali samo da znamo što će se događat. Dakle, sada će SOA u slijedećih 60 dana dobiti zahtjev za sigurnosnu provjeru nekoliko stotina pravosudnih dužnosnika, jel tako državni tajniče i sada će SOA slijedećih nekoliko mjeseci češljati pravosudne dužnosnike. To moramo bit svjesni da će se to događati. Nakon toga će SOA svoje izvješće poslati glavnom državnom odvjetniku ili predsjedniku vrhovnog suda čiji će kolegij od 5 članova vrhovnog suda ili zamjenika državnog odvjetnika to analizirati. Nakon toga će oni, za one za koje njihovom analizom ne prođu prvi test SOA-e to poslati njihovom šefu odnosno onome neposrednom rukovoditelju koji će onda ocijeniti treba li pokrenuti stegovni postupak koji će onda doći na DSV ili na DOV. Jesam dobro skenirao šta će se dogoditi u slijedećih nekoliko mjeseci? Dakle, moramo znat da nas to čeka. Nisam siguran hoće li hrvatski pravosudni i sigurnosni sustav izdržati bez oštećenja taj potres. To je jedna magnituda 4 do 5 po Richteru sigurno, al dobro da se krenulo, dakle mislim da je to jedna dobra ovoga odredba koja je možda mogla biti, dakle oni koji nisu u 5.g. da u roku 60 dana, oni koji nisu odnosno u 10.g. u roku 60 dana, u 5.g. u roku 90 dana, tako da se malo rastereti, rastereti ovaj sigurnosni sustav, ali dobro. Evo to, ovoga ja nisam inače sklon pretjeranom kadrovskom uplitanju sigurnosnih službi u politička zbivanja, ali kako se tu radi o pravosudnim dužnosnicima koji ne idu na izbore, kojima je mandat stalan onda sam spreman, pa ćemo vidjet ako se to pokaže da ima zlouporaba od strane sigurnosnog sustava onda će se odredba mijenjati ili će se ovi u sigurnosnom sustavu mijenjati. Ja vam inače ne podržavam ovo što piše u čl. 7. ovako kako je napisano. Ako sam dobro shvatio želi se pravo na odvojeni život od obitelji vezati uz činjenicu da imate obitelj odnosno da niste samac ili primjerice saborski zastupnici ili zastupnice koje su samci ako traže naknadu za odvojeni život imaju pravo na to, to nije niko spominjao jer to nije naknada za duševne boli zato što niste s mamom ili sa ženom ili sa djecom ili, nego je to objektivna naknada za povećane troškove života na dva mjesta. Tako da se ona krivo zove, nisam pobornik toga ili neka se onda doslovno propiše dakle i u saborski poslovnik da samci nemaju pravo na naknadu za odvojeni život, pa da ih se više ne stavlja na, na stup srama, da im se ulazi u obiteljske i druge ovoga odnose koje nije, koje nije smisao, nije smisao toga. Što se tiče dakle ostalih, ostalih odredbi ovih zakona koji se mijenjaju mi smo u prvom čitanju spominjali da se razmisli o potrebi da se sigurnosna provjera vrši i za dužnosnike pravosudne koje imenuje parlament, bilo kao obavezno bilo kao opcionalno, dakle da onda parlament odluči hoće li neovisno o tome što je neko odbio sigurnosnu provjeru ga imenovat ili ne. To ne vrijedi za zamjenike, dakle njih imenuju DSV i odnosno DOV i tu je obavezna, a što se tiče ovoga koji imenuje parlament tu se može razmisliti, ali onda ide slijedeća priča hoćemo li onda i za druge dužnosnike koje imenuje parlament tražit sigurnosnu provjeru i koliki je mogući onda utjecaj ovoga sigurnosnog aparata na političke odluke i na politička imenovanja. O tome ipak oni koji idu na izbore, oni koji su svaki dan na prvoj crti interesa javnosti i medija su ipak više izloženi i na njih se ipak više gleda nego na ove koji su u zavjetrini, a primjerice zamjenici glavnog državnog odvjetnika ipak jesu u zavjetrini do te mjere da su oni isto u onoj uredbi o službenim stanovima, ne biraju se na mandat nego de facto doživotno, a niko ne postavlja pitanje trebaju li oni imati službene stanove. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovanog zastupnika Željka Sačića.
Pozdravljam g. predsjedavajući, kolegice i kolege, državni tajniče opet. To je za nas Hrvatske suvereniste ovaj prijedlog odnosno konačni prijedlog zakona također rekao sam već iskorak u odnosu na postojeće stanje i mi ćemo to podržati. Mi ćemo to podržati, tu su mali koraci, ali sigurno idu u smjeru efikasnijeg obavljanja zadaća, daleko veće, daleko veće sigurnosti državnog odvjetništva od upliva razno raznih interesa koje su protivne i samom ustavu i zakonu. Nama je zapravo šokantna činjenica da se bez takvih odredbi koje tada nisu bile na snazi u državnom, u sam vrh državnog odvjetništva provukao mason, deklarirani mason. Pazite, to je, to je valjda ovaj i još se hvalio s tim da je i tako jel inače to u svijetu vjerojatno postoji, al se s tim ljudi baš ne hvale osobito ne u državnim službama. To je katastrofalan ovaj jedan, jedno saznanje koje je šokiralo sve. Ja vjerujem da ste i između ostalog i zbog toga i pokrenuli ove procedure. Sigurnosne provjere moraju biti kada su u funkciji interesa nacionalne sigurnosti hrvatskog naroda i ako mi, svi vidimo ovdje, kolegice i kolege su problematizirale pojam sigurnosnih provjera. Pa šta to znači? Šta znači? Znači, šta vi problematizirate? Pa znači prvo problematizirate objektivnost, kolega Arsen Bauk je to ovdje malo izbalansirano rekao, prvo vi onda dovodite u pitanje objektivnost rada i profesionalnost, odgovornost sigurnosnih službi koje to trebaju raditi. Pa to je jedan segment pitanja, ako netko ima te dvojbe onda nek postavi ovaj zahtjev da se o tome raspravlja u Saboru, bilo gdje drugdje. Ali, mi moramo imati dobru vjeru. Dobru vjeru da će te službe u odnosu na ono kad vidimo kakvo je stanje obaviti svoj posao, kao i dosad. Kao što to rade, dobro je rekao kolega Habijan, već sad oni to rade prema uskočkim ovaj, dužnosnicima, svatko tko radi na predmetima uskočkim je provjeravan. Ili u sudstvu ili državnom odvjetništvu, policija, da ne govorimo. I ovaj, to jesu određeni logični sigurnosni sustavi, prepreka da se uljezi tu ne pojavljuju, to imaju sve civilizirane demokratske države EU ili, da ne kažemo, u Americi i bilo gdje drugdje u svojim zakonima, nikome to ne pada na pamet osporavati. Također, ono što je važno reći, g. državni tajniče, to je da vi morate otvoriti vrata punoj neovisnosti rada DORH-a na svim razinama. Da ga ne smijete sprječavati, mi ne smijemo dobiti ove godine izvješće o radu DORH-a gdje će pisati, 2 godine za redom to piše da im niste odobrili zapošljavanje, DORH-u u odjel uskočki za financijske ovaj, ekspertize, vještačenja, itd. To je naprosto nedopustivo da se izvršna vlast do te mjere miješa u rad DORH-a, ne samo da im znači ne dozvoljava zapošljavanje, nego ne čini ništa da im poboljša uvjete. To morate ispraviti. I badava vam izvrsna nomotehnička rješenja, ako nećemo, ako baš nećemo životno stvoriti uvjete za rad DORH-a, a oni su nama zadnja prepreka i prva linija obrane i zadnja prepreka za borbu protiv svih vrsta kriminala i za zaštitu društva. Ovaj, sve ostalo bi mogao svesti na zaključak da, kao HS moramo učiniti sve, da olakšamo, omogućimo što bolji posao, težak, mukotrpan koji zahtijeva izniman trud, obrazovanje, cjeloživotno obrazovanje našim državnim odvjetništvima, svim zapravo dužnosnicima u našem odvjetništvu, kako i sudstvu jer u mirno doba to je zapravo jedini način da kao narod, kao građani imamo sigurnost. Tu treba učiniti puno toga, mi smo kao država koja je pretrpila ratna razaranja, a evo, sad posljednje vrijeme i potresi i korona kriza, doista, pogođeni sa različitim tim iznimnim, iznimnim tegobama i financijskim problemima, ali moramo, moramo u nekim segmentima, moramo imati sluha i platiti više jer kao društvo bit ćemo prepušteni anarhiji, nasilju, terorizmu, korupciji, a to si nitko od nas ne smije dozvoliti, to mi prije svega moramo svakodnevno naglašavati kako god nam skupo bilo određene službe moramo plaćati, kao što moramo plaćati Hrvatsku vojsku, kao što moramo plaćati hrvatsku policiju, tako moramo plaćati, brinuti i ostvariti i zasigurno sve uvjete stvoriti da dobro rade svoj posao i da lopovi, kriminalci i oni koji hoće poprijekim putem, oni koji hoće protuustavno, protuzakonito, neetično, nemoralno, da ne mogu, da moraju bit zaustavljeni. To je vaš posao, to je naš posao hrvatskih zastupnica i zastupnika. Evo, hvala vam lijepo.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata poštovana zastupnica Vesna Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege hrvatski zastupnici. Već sam u raspravi o Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima rekla da su ova 4 zakona iz područja pravosuđa zapravo, nisu reformski zakoni. Njihovim usvajanjem nećemo postići da pravosuđe postane kvalitetnije i učinkovitije kako bi takvo pravosuđe bilo oslonac vladavine prava i nositelj borbe protiv korupcije. Usvajanjem ovih prijedloga zakona nećemo ostvariti konačni cilj, vraćanje povjerenja građana u neovisno, kvalitetno i učinkovito pravosuđe. Nasuprot tvrdnjama ministra o poboljšanju stanja u pravosuđu, stvarno stanje u pravosuđu i dalje je izuzetno loše. Statistike koje potvrđuju poboljšanje pokazuju da su promjene spore i nedovoljne. Uspoređuje se stanje bez kritičke usporedbe i s drugima, iskazuje se zadovoljstvo što nismo uvijek najlošiji u svemu. Nasuprot tvrdnjama da se rješavanje predmeta ubrzava, u stvarnosti je trajanje sudskog postupka u predmetima od interesa za javnost i dalje prekomjerno, a građani sudske odluke čekaju godinama, pa nekad i desetljećima. I dalje se plaćaju veliki odštetni zahtjevi zbog nedonošenja presuda u razumnom roku, nema pouzdanih indikatori koji bi uputili na to da je postignut dovoljan pomak u pravcu skraćivanja trajanja postupaka koji bi odgovaralo opravdanim očekivanjima građana. Za razliku od razvijenih pravosudnih sustava europskog Sjevera je više od 80% stanovništva ima povjerenje u sudstvo, u Hrvatskoj oko 80% građana ne vjeruju sudovima i sucima, nasuprot tvrdnjama o tome da je javno nepovjerenje u pravosuđe rezultat nepoznavanja prava i stvaranja funkcioniranja pravosuđa i stvarnog funkcioniranja pravosuđa među građanima u stvarnosti je nisko javno uvažavanje pravosuđa odraz stvarnih sistemskih nedostataka i raskoraka između rezultata koje pravosudni sustav postiže i potreba društva za adekvatnom pravnom zaštitom građana i pravnih osoba. Zbog neučinkovitog pravosuđa strani investitori nas zaobilaze u velikom luku. Kapital traži sigurne i pouzdane zemlje sa predvidivim porezima, stabilnim pravnim sustavom koji se brani učinkovitim pravosudnim sustavom. Ništa od toga ne stanuje u RH. Niti ove izmjene zakona neće poboljšati povjerenje građana u pravosuđe, niti ćemo postati poželjna zemlja za investitore. U ovom paketu izmjena o kojima sada raspravljamo radi se o preciznijoj odredbi o imenovanju glavnog državnog odvjetnika, propisivanja posebnog načina provedbe postupka obnavljanja temeljne sigurnosne provjere državno odvjetničkih dužnosnika te unapređenje sustava njihovog obveznog stručnog usavršavanja, ali i uređenja pojedinih pitanja koja se odnose na državne službenike zaposlene u Državnom odvjetništvu. Hoće li sigurnosne provjere riješiti baš sve probleme u pravosudnom sustavu? Ne bi li se tu ipak trebala angažirati Porezna uprava kad uoči nesrazmjer imovine i prihoda državnih odvjetnika. Hoćemo li konačno doći do postupka izbora neovisnog glavnog državnog odvjetnika? Podsjećam kao što je rekao i kolega Bauk da je u ovom Hrvatskom saboru glavna državna odvjetnica Zlata Hrvoj Šipek izjavila da je prije nego što je se javila na natječaj za glavnu državnu odvjetnicu razgovarala sa ministrom pravosuđa. O čemu su razgovarali? Sigurno ne o vremenu. Većinom su izmjene obuhvaćene kozmetičkim promjenama tako Članak 99a. koji govori o temeljnim sigurnosnim provjerama zamjenika državnog odvjetnika prema zahtjevu državnog odvjetnika. Članak je nedorečen u smislu što nakon toga ako se ustanovi postojanje sigurnosnih zapreka ne znamo što ćemo. U članku se posebno propisuje dostava izvješća o provedenoj sigurnosnoj provjeri, nadležnost za davanje konačne ocjene o postojanju sigurnosnih zapreka te davanje obavijesti o utvrđivanju postojanja sigurnosnih zapreka ali nije precizirano što nakon tog izvješća. Odredbe Članka 122. stavak 2., odredbom Članka 122. stavak 2. dopunjuje se uvođenje obveze polaganja posebnog stručnog ispita za službenike u pravosudnim tijelima radi provjere posebnih znanja i vještina potrebnih za uspješno obavljanje poslova radnih mjesta u ovim tijelima osim za službenike koji imaju položen pravosudni ispit. Propisuje se rok u kojem se takav ispit mora položiti, postupak produženja roka u slučaju opravdanih okolnosti te se određuje i sankcije prestanka državne službe za službenike koji ne položi posebni stručni ispit u propisanom roku. Prema ovom državni službenici su uz obvezno polaganje državnog ispita u obvezi polagati i dodatnog ispita, pitamo se zbog čega. Nismo protiv kontinuiranog stručnog usavršavanja, ali smo protiv bespotrebnog dupliranja i nametanja dodatnih ispita iz kojih nije vidljivo, nije vidljiva razlika od državnog ispita osim što će netko iz Ministarstva pravosuđa i uprave dodatno zaraditi kao ispitivač. Moramo biti svjesni da je gorući problem u Državnom odvjetništvu u koji se, a koji se proteže već godinama odljev i nedostatak kadrova. Zato u Državno odvjetništvu ako se želi zadržati postojeći, postojeća kvaliteta i unaprijediti je mora se naći način da se zadrže i ti kadrovi. Za kvalitetan rad mora se dati odgovarajuća novčana nagrada i stvoriti tehnički uvjeti rada i mogućnost kontinuiranog stručnog usavršavanja i dakako napredovanja jer će inače svatko tko je ambiciozniji, vrjedniji, spretniji s vjerom u svoje sposobnosti zbog neadekvatnih financijskih, prostornih i tehničkih uvjeta otići u odvjetnike ili u privatne tvrtke. Stoga razmišljajte malo kako kadrovski, prostorno, financijski, tehnički, uvođenjem digitalnih tehnologija osnažiti odvjetništvo s time da izvršna vlast niti ne pomisli da utječe na odluke Državnog odvjetništva bilo kada na bilo koji način. Hvala lijepa.
Slijedi pojedinačna rasprava u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku, poštovane zastupnice Ružice Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani, dakle Članak 2. stavak 4. alineja 1. Ustava RH daje ovlast zakonodavcu odlučivati o uređivanju gospodarskih, pravnih i političkih odnosa u RH. Pri uređivanju tih odnosa zakonodavac je dužan uvažavati zahtjeve koje pred njega postavlja Ustav, a osobito one koji proizlaze iz načela vladavine prava i one kojima se štite određena ustavna dobra i vrednote. Navedena ustavna ovlast daje mogućnost zakonodavcu mijenjati te dopunjavati već postojeća zakonska uređenja tih odnosa i s njima povezanih prava i obveza odnosno uređivati ih na različite načine ovisno o različitim okolnostima. U skladu s odredbama sadržanim u Članku 2. stavku 4. alineji 1. Hrvatski sabor ili narod neposredno, samostalno u skladu s Ustavom i zakonom odlučuje o uređivanju gospodarskih, pravnih i političkih odnosa u RH. Zakonodavac ima pravo i slobodu uređivanja društvenih odnosa jedina ograničenja proizlaze dakle iz Ustava. Kvaliteta izbora uređenja pojedinih zakonskih instituta ustavno pravno nije relevantna. Ovom prijedlogu izmjena i dopuna ustavno pravno su suspektni Članka 5. i Članak 13., Članak 13. smo već elaborirali pa ću pojasniti zašto tvrdim da je upitan i Članak 5. Ovim člankom dodaje se u Zakon o državnom odvjetništvu novi Članak 99a. koji propisuje provedbu periodične temeljne sigurnosne provjere svih zamjenika državnih odvjetnika, a budući da je ista neodvojivo vezana uz pretpostavke za uredno obnašanje državno odvjetničke dužnosti. S obzirom da se temeljne sigurnosne provjere provode u postupcima imenovanja zamjenika državnih odvjetnika i da je prema zakonu koji uređuje provedbu sigurnosnih provjera propisano da se provedene sigurnosne provjere obnavljaju svakih 5 godina navedeni se postupak propisuje i ovim zakonom. Navedeni postupci provodit će se sukladno zakonu koji uređuje sigurnosne provjere osim ako ovim zakonom nije drugačije propisano, a posebno se propisuje dostava izvješća o provedenoj sigurnosnoj provjeri, nadležnost za davanje konačne ocjene o postojanju sigurnosnih zapreka te davanje obavijesti o utvrđenom postojanju sigurnosnih zapreka. Ministar nadležan za poslove pravosuđa ovlašćuje se pravilnikom propisati postupak podnošenja zahtjeva za obnavljanje sigurnosne provjere. Napominjem kako Ustav RH čl. 22. propisuje da je čovjekova sloboda i osobnost nepovrediva i da se nikome ne smije oduzeti ili ograničiti sloboda osim kada je to određeno zakonom, o čemu odlučuje sud. Državni odvjetnici su već prošli sigurnosnu provjeru, možebitne naknadne sigurnosne ugroze ujedno ispunjavaju i biće nekog kaznenog djela. U slučaju postojanja kaznenog djela moraju se poštivati načela koja proizlaze iz prednijeve odnosno presumpcije nedužnosti. Smatram kako nema razloga za periodičnu provjeru ukoliko je ne odredi sud, sud, a ne neko povjerenstvo.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Evo i ja ću se u ime Kluba HDZ-a kratko osvrnuti na ova dva prijedloga zakona. Prije svega htjela bih podsjetiti na ustavno uređenje DOV koje je bitan segment, a ono ustav sam kaže da je DOV samostalno i neovisno tijelo koje samostalno i neovisno donosi odluke. Kad govorimo o ovim izmjenama i dopunama Zakona o državnom odvjetništvu i razlozima zašto se ide u ove izmjene onda kao što je to već do sada rečeno to je prije svega da bi se preciznije postavile odredbe oko izbora glavnog državnog odvjetnika, a u tom procesu sigurno značajnu ulogu ima i DOV koje raspisuje javni poziv. Do sada odnosno u sada važećem zakonu nije postojala nikakva obveza odnosno ovlaštenje da DOV nakon što primi sve prijave po završenom javnom pozivu išta s tim prijavama čini nego ih je samo imalo obvezu dostaviti vladi kako bi vlada dala svoj prijedlog. Tu se u stvari uvidjelo taj jedan nedostatak koji se ovim izmjenama i dopunama ispravlja na način da će DOV po stupanju na snagu ovih izmjena i dopuna u stvari dostavljati vladi na očitovanje o prijedlogu samo pravodobne i potpune prijave, dakle ono će imati ovlast pregledati sve, sve zaprimljene prijave i odrediti koje zadovoljavaju uvjete za daljnju proceduru. Isto tako ovim izmjenama je utvrđeno da će DOV ako vlada ne donese svoj prijedlog u roku od 15 od zaprimanja mišljenja i ne predloži niti jednog kandidata imat će znači ovlast poništiti taj postupak i u roku od 8 dana raspisati novi javni poziv. Tako da ne bi bilo nedoumica kako procedura treba teći. Ono što je također značajno, a o tome se danas dosta govorilo, to je ova sigurnosna provjera zamjenika državnih odvjetnika. Dosta toga je ovdje danas tijekom rasprave bilo rečeno, ja bih samo istaknula da to nije novost, mi sada imamo provjeru zamjenika državnih odvjetnika, ali prilikom njihovog prvog imenovanja. Dakle, DOV koje provodi taj postupak nakon što, nakon one procedure testiranja iznjedri prijedlog mora prvo znači postavit zahtjev za sigurnosnu provjeru i sačekati da se ta sigurnosna provjera obavi, a ne tek nakon toga ide imenovanje zamjenika. Zašto smatramo da je dobro da se i periodično svakih 5.g. u tijeku mandata ovih dužnosnika ponovi ta provjera? Zato što mislimo da mogu nastupiti okolnosti jer u tijeku mandata koji može trajati 20., 30,. 35.g., mogu nastupiti okolnosti promijenjene u odnosu na onu prvu provjeru koje mogu dovesti i do određenih drugačijih posljedica. Zato smatramo da, da je dobro da se ide na ovakovo rješenje, a isto tako da će se i sve one koji su sada u sustavu, a koji nisu više od 5.g. bili provjeravani također nakon stupanja na snagu ovog izmijenjenog prijedloga zakona da će se oni ponovno provjeriti. Što se tiče stručnog usavršavanja do sada je postojala zakonska obveza da se ono provede jedanput godišnje kao obavezno i sada se ta odredba ukida i mijenja zbog razloga što će se pravilnikom koji će donijeti ministar odrediti da to stručno usavršavanje bude u kontinuitetu i da ne bude samo jednom godišnje, što smatram da je dobro. Smatram da se državno odvjetnički dužnosnici isto kao i sudski, kao suci trebaju u stvari usavršavati kontinuirano i da to sigurno će pridonijeti i njihovoj efikasnosti i stručnosti u odradi svih zadaća koje su pred njima. Sigurno da će to pridonijeti i kvalitetnijem pravosudnom sustavu općenito. Što se tiče polaganja posebnog stručnog ispita za službenike i o tome smo nešto čuli. Ono prije svega proizlazi iz izmjena Zakona o državnom stručnom ispitu u onom dijelu gdje smo rekli da taj državni stručni ispit više ne izgleda kao što je bio do sada da se polagao opći i posebni dio, sada je to drugačije uređeno i zbog toga postoji i ova obveza posebnog stručnog ispita za službenika. Sama materija i postupak će se utvrdit pravilnikom i ja smatram da će to biti utvrđeno na odgovarajući način kako bismo zaista dobili u sustav službenike koji barataju određenim znanjem koje im je potrebno za obavljanje svih zadaća koje su pred njima. Zakonom se izravno propisuju i obveze donošenja Pravilnika o unutarnjem redu državnih odvjetništava, kao i sadržaj i postupak donošenja tih pravilnika čime će se jasnije definirati ovlast pravosudne inspekcije. U odnosu na funkciju ravnatelja državno odvjetničke uprave također su precizirani uvjeti za raspored na to radno mjesto, isto kao i kod sudske uprave, što smatram da je dobro i mislim oni će dakle se imenovati u svim onim državnim odvjetništvima koji broje više od 15 zamjenika i u svim višim državnim odvjetništvima, što mislim, što mislim da je opravdano. Kada govorimo o Zakonu o područjima i sjedištima državnih odvjetništava tu nema većih izmjena. Ova izmjena koja je predložena je zaista organizacijska izmjena kako bismo imali što efikasniji sustav, a odnosi se na ŽDO Zagreb i mislim da je ovaj prijedlog dobar jer je to ŽDO i najopterećenije i najveće. Evo, Klub HDZ-a će podržati oba ova prijedloga i smatramo da će ono i jedan i drugi ipak doprinjeti učinkovitijem sustavu u državnom odvjetništvu. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, ove izmjene i dopune Zakona o državnom odvjetništvu dolazi u okolnostima kada je glavna državna odvjetnica opterećena velikom aferom pokušaja prikrivanja činjenica da je slučaj Žalac naprosto stavljen u ladicu ocijenivši tada da nema osnova za daljnje postupanje i nastavak izvida i da nije bilo europske tužiteljice ostao bi tamo zauvijek. Dapače, glavna državna odvjetnica Zlata Hrvoj Šipek po tom pitanju nije govorila istinu, dapače lagala je i u ovom saboru i hrvatskoj javnosti. Bez obzira na to HDZ-ova većina, dakle većina stranke koja je i pravomoćno odgovorna za kazneno koruptivno djelo, dakle ta većina je izglasala njeno izvješće za 2020.g. u kojoj se to spremanje u ladicu i dogodilo. Takvo svjesno zatvaranje očiju pred evidentnim propustima i neprocesuiranjem evidentnih protuzakonitosti tu vidimo razlog nepovjerenja kako u konkretno državno odvjetništvo, tako posljedično i u institucije ove države. Treba svakako nadodati i činjenicu da je državno odvjetništvo odbilo procesuirati više od 90% prijava za korupciju. Taj podatak nam jasno i nedvosmisleno govori o nedostatnoj odlučnosti državnog odvjetništva i osobno Zlate Hrvoj Šipek da se uhvati u koštac s gorućim problemima korupcije koja razara hrvatsko društvo i glavni je razlog iseljavanja mladih generacija naših sugrađana. Naime, mi imamo glavnu državnu odvjetnicu koja je došla iz građansko pravnog odjela, DORH-a koji je zadužen za obranu financijskih i imovinskih interesa RH, odjel koji je nastao pripajanjem državnog pravobraniteljstva gdje je do tog pripajanja Zlata Hrvoj Šipek i radila pod rukovodstvom jednog od utemeljitelja HDZ-a Petra Šale. Zadaća tog odjela da se podsjetimo je ista koju je imalo državno pravobraniteljstvo, štititi financijske interese države u pravnim sporovima u kojima je jedna od stranaka država. Jedan od sveučilišnih profesora koji je želio ostati anoniman izjavio je za jedne dnevne novine, pravnici stasali u državnom pravobraniteljstvu formirani su da budu lojalni državi i da budu zastupnici države. Za razliku od njega DORH je neovisna državna institucija čija je temeljna zadaća kazneni progon i zato pravnici iz građanskog odjela ne bi smjeli biti glavni državni odvjetnici. Mada to nije jedini razlog ipak osnovni razlog je nesnalaženje Hrvoj Šipek u kaznenim postupcima, posebno onima koji uključuju političku korupciju. Zamislite nekoga tko je godinama branio Vlade RH jer je zadužen da brani interese države kako sad odjednom postaje voditelj kaznenog progona protiv članova vlade ili vladajuće stranke. Hrvoj Šipek je čak i krivo interpretirala Uredbu o uredu europskog tužitelja ne shvaćajući da uredba vrijedi otkad je donesena, dakle 2017., a ne otkada je donesen naš zakon u Uredu europskog tužitelja u RH. Važno je govoriti o svim tim okolnostima u kojima se ove izmjene i dopune donose kako bi se ponovno i opet upozorilo na nužnost samostalnosti i neovisnosti rada državnog odvjetništva bez uplitanja političkih interesa koji utječu na istrage i podizanje optužnica. Jer jedino neovisan rad državnog odvjetništva može doprinjeti kako odlučnoj borbi protiv korupcije, tako i izgradnji povjerenja u institucije ove države. Ovim konkretnim izmjenama i dopunama moramo se također prisjetiti afere oko članstva u masonskoj loži tadašnjeg glavnog državnog odvjetnika. Naime, tada je SOA dala obavijest da Zakon o sigurnosnim provjerama i Zakon o državnom odvjetništvu ne predviđaju obavezu provođenja sigurnosnih provjera za glavnog državnog odvjetnika, te da se sigurnosna provjera provodi na zahtjev drugih tijela uz pisanu suglasnost provjeravane osobe, a izvješće o rezultatima sigurnosne provjere dostavlja podnositelju zahtjeva. Naime, u čl. 5. o čemu se već govorilo ovog prijedloga predviđa se sigurnosna provjera zamjenika državnih odvjetnika, no nigdje nije navedena sigurnosna provjera glavnog državnog odvjetnika ili odvjetnica, dobro. Znamo da se glavni državni odvjetnik bira u saboru, međutim nije jasno zbog čega zamjenici moraju proći sigurnosnu provjeru, a u ovim izmjenama nije jasno naznačeno da tu istu sigurnosnu provjeru treba proći i glavni državni odvjetnik. Nadalje, odluku o sigurnosnoj zapreci donosi povjerenstvo od pet zamjenika glavnog državnog odvjetnika. Dobro. A tko donosi odluku o zapreci za te zamjenike? Ukratko kao i u raspravi o Zakonu o sudovima smatramo da zakonodavac treba predvidjeti osnivanje posebnog ureda kod glavnog državnog odvjetnika Republike Hrvatske koji bi provodio istražne radnje kada postoji sumnja da je potrebno pokrenuti stegovni postupak protiv zamjenika. Taj ured bi mogao djelovati i na osnovi pritužbi građana. Sam postupak bi na osnovi nalaza tog ureda pokretao glavni državni odvjetnik ili državna odvjetnica. U suprotnom ovakvim rješenjem koje nam se nudi bojimo se da se otvara prostor arbitrarnosti jer na temelju sigurnosne provjere glavni državni odvjetnik može odrediti da zamjenici imaju zapreku bez ikakvih jasno postavljenih kriterija propisanih u zakonu. Brine nas što to daje mogućnost na primjer mogućim ucjenjivanjima zamjenika na temelju nekih podataka iz privatnog života ili nešto slično i to bi moglo zapravo voditi još većem stupnju korupcije u pravosuđu. I zbog toga smatramo i ponavljamo da sigurnosna provjera se treba voditi što više nepristrano i sa jasnim kriterijima. Što se tiče ovih izmjena i dopuna također smatramo da je nepotrebno izbacivati obvezu dodatnog obrazovanja bar jednom godišnje isto kao i u izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, jer naprosto jasno je da je neophodna stalna dodatna edukacija koja će omogućiti bolje praćenje i primjenu svih europskih uredbi, direktiva i inkorporiranja toga svega europske legislative u hrvatsku legislativu. Mi ćemo biti protiv ovog zakona, tj. ovih izmjena i dopuna. Zahvaljujem.
Slijede pojedinačne rasprave. Prvi je poštovani zastupnik Željko Sačić. Nema ga. Gubi pravo. Drugi je poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Nema ni njega. Gubi pravo. Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Mira Bulja. Nema ni njega. Gubi pravo. I slijedi posljednja pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Bojana Glavaševića. Njega ima.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Teško je danas raspravljati o državnom odvjetništvu iz nekoliko razloga. Prije svega interes za ovu temu kao što vidimo je na engleskom bi se reklo live something to be desired. Ali još više zbog toga jer je riječ o instituciji koja bi u ovoj zemlji mogla i trebala imati jako puno posla, ali u velikoj mjeri obogaljena u svojem funkcioniranju. Politika je u tome imala najvažniju ulogu i glavni je razlog nepovjerenja građana u DORH. Evo primjera. Nesumnjive radnje bivše mercedes ministrice Gabriele Žalac upozoravali smo mjesecima. Mediji su objavili valjda stotine minucioznih i odlično argumentiranih članaka, ali DORH nije vidio ništa sporno. Onda stiže europska tužiteljica i hapsi bivšu mercedes ministricu, jer ona i njen ured očito nemaju problem političke miopije kao DORH. Je li u DORH-u ili u USKOK-u zbog toga pala kakva ostavka makar onako reda radi? Je li itko od vladajućih taj propust vidio kao razlog za smjenu nekoga u DORH-u ili u USKOK-u? Evo to pobratimstvo lica u nemiru ima gorki okus hrvatske politike. Građani to vide, nisu glupi, zato povjerenje u DORH pada. I onda ovdje za govornicu dođu kolegice i kolege iz HDZ-a i mrtvi hladni ponavljaju da je DORH neovisna institucija, a istina je ova: dio DORH-a sigurno ne funkcionira neovisno. Dio DORH-a i USKOK-a onemogućen je dalje u radu jer imaju loše uvjete za rad od skučenih ureda, prastarih računala, hrpa dokumenata koji su by the way bi trebali biti klasificirani i vjerojatno jesu po uredima i po hodnicima. I činjenica da u USKOK-u radi daleko premali broj istražitelja za količinu posla koju u Hrvatskoj imaju. Da parafraziram jedan stari film „mala je ovo zemlja koliko je HDZ kriminalna organizacija“. Hoćemo imati neku povredu Poslovnika? Reda radi. Pa dobro kolegice i kolege, možda ipak ima nešto obraza kod vas. Poštenim zamjenicama i zamjenicima glavnog državnog odvjetnika koji se svaki dan nose sa surovom realnošću Sizifovskog posla koji pod HDZ-ovim režimom rade sa ove govornice želim poslati poruku, a želim da je čuju i građani. Niste sami! I zato što niste sami znajte da će doći vrijeme kada će se stvari promijeniti, kad neovisna institucija neće biti uvreda iz usta nekog iz HDZ-a nego istina. Držite se! To krećemo sa povredom Poslovnika. Ja sam gotov.
Izvolite povreda Poslovnika poštovana zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega. Pokušavate biti ironični, cinični a u stvari ste promašili temu današnje rasprave. Dakle, vi govorite cijelo vrijeme o državnoj odvjetnici, o nekim slučajevima. Danas ovdje nije na dnevnom redu izvješće glavne državne odvjetnice, nego izmjene Zakona o državnom odvjetništvu. I ono o čemu sam ja govorila, ako ste se već na mene osvrnuli [[Upadica Glavašević: Nisam.]] Je, je. Govorili ste da mi iz HDZ-a tu mrtvi hladni dolazimo i govorimo da je odvjetništvo [[Upadica: Ne osjećajte se prozvani, molim vas nemojte.]] samostalno tijelo [[Upadica: To nije do mene.]] ono to je po Ustavu [[Upadica: Molim vas nemojte komunicirati.]] a vi ako to ne znate pročitajte, a nemojte se [[Upadica: Vrijeme.]] ovako ponašati [[Upadica: Mogu ja biti replika, ali je povreda Poslovnika kolegica se nije na članak pozvala.]]
Molim vas pa [[Upadica: Ja poštivam sve, dobro HDZ ne.]] imate opomenu poštovana zastupnica Jelkovac, a i vi poštovani zastupniče [[Upadica: Zahvaljujem, pošteno jel tako.]] je. Izvolite replika [[Upadica: Jedan pišem, jedan pamtim.]] molim vas da prestanete komentirati imamo novu povredu Poslovnika, poštovana zastupnice izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora ja vas molim da nas zaštite od ovakvog ponašanja. Doći za govornicu podbočiti se kao za šankom, praviti grimase pune ironije [[Upadica: Tako je.]] to nije dostojno saborskog zastupnika u Hrvatskom saboru. Kao da ste u birtiji za šankom, sram vas može biti [[Upadica: Nije me sram, mislim.]]
Vrijeme, molim vas gospodine Glavaševiću nemojte odgovarati na povrede Poslovnika [[Upadica: Dobro.]] vi poštovana zastupnice dobivate opomenu jer niste se pozvali niti na jedan stavak povrede Poslovnika. Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Evo, povreda zbog vrijeđanja zdrave pameti. Kad kažete da je problem zastupnika u Hrvatskom saboru to kako su se naslonili ili nisu se naslonili s lijevom ili s desnom rukom gdje vas onda govornica podsjeća možda na šank, a nije problem to što ovdje sjede ljudi koji ne samo da su članovi organizacije osuđene za korupciju nego i brane one druge [[Upadica: Vrijeme.]] u postupcima koji su osuđene [[Upadica: Vrijeme.]] za korupciju, pa dajte molim vas, to je problem.
I vi dobivate opomenu jer je ovo bila čista replika. Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolegica Benčić vrijeđa nas zastupnike HDZ-a, mi ovdje nismo nikog branile u svojim iskazima, niti smo ničiju pamet vrijeđale, dakle ja sam se samo osvrnula da kolega nije bio u temi, a vi kolegice Benčić bolje slušajte ono što jesmo mi govorili. A to kome se sudi i na koji način malo proučite ne sudi se samo i ne vode postupci onima koji su članovi HDZ-a.
Dobro i vi dobivate opomenu. Molim vas nemojte komentirati iz klupe. Replika poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Prije nekoliko godine kolega Ivan Pernar je nosio majcu gdje je pisalo HDZ lopovi i onda sam ja digao povredu Poslovnika i tražio od predsjedatelja da zaštiti HDZ od Pernara, a potpredsjednik Reiner je rekao da neće. Tako da nema vam tu ovoga problema dokle god je rejting ovakav neće se kolege na ove, na osvrnut, osvrtati po onoj psi laju, a karavane prolaze. E ali kada bi kriterij veličine Hrvatske bio ovo što ste rekli onda bi ekvator bila granica između sjeverne i južne Hrvatske. Hvala.
Imam odgovor jel tako? Ne, kolega Bauk vi ste apsolutno u pravu mislim ja jesam kriv za cinizam i jesam kriv za ironiju ali ako istina boli to opet nije problem ni moj ni kolegice Benčić, ni kolege Bauka to je problem činjenice onih koji pristaju biti članovi i članice kriminalne organizacije presuđeno. Dakle, tu nije izrečena laž. Nema članka na koji se možete u našem Poslovniku pozvati koji će na neki način to promijeniti. A to i je tema, ako je tema Državno odvjetništvo i ako je ovo pojedinačna rasprava to je jedina tema. Dakle, HDZ state capture dakle zarobljavanje ove države je jedina tema kad govorimo o pravosuđu. To je jedina tema. Nema druge teme osim činjenice da pravosuđe i sudstvo u ovoj zemlji ne funkcioniraju jer ga HDZ ovako drži za gušu. To je jedina tema kolegice Jelkovac. A to što vama ova govornica liči na šank opet nije moj problem.
Vaše vrijeme je isteklo, a i replike na vaše izlaganje. S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo ujutro u 9 i 30 Izvješćem o učincima provedbe mjera iz Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti tijekom epidemije bolesti Covid-19 uzrokovane virusom SARS-COV-2 u RH za razdoblje od 1. rujna do 31. prosinca 2021. SJEDNICA PREKINUTA U 18,02 SATI.