Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Tražim stanku u ime kluba zbog problema sa funkcioniranjem jedinstvenog tijela vještačenja, odnosno problema do kojih dolaze građani zbog nekvalitetnog funkcioniranja jedinstvenog tijela vještačenja.
Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče oko 3860 umirovljenika već 14 mjeseci ne prima zajamčenu mirovinu u iznosu od nekih 300 do 1050 kuna zbog bankrota Royal osiguranja. Zato bih evo volio dobiti stanku od nekoliko minuta.
Gledam po dvorani, nema više ruku. Hvala lijepa. Određujem stanku, je li dovoljno u 9,40 ili u 9,45? … [[Upadica se ne razumije.]] U 9,40. Nastavljamo u 9,40. Hvala lijepa. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,40 SATI.]] Poštovani kolegice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru stanka na traženje klubova zastupnika je završena. Molim poštovanog zastupnika Mladena Novaka da u ime kluba Hrvatskih ljevičara iznese stajališta o problematici vještačenja, jedinstvenog tijela vještačenja.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Koristim ovu priliku da skrenem pozornost i zastupnika i članova Vlade ali i šire javnosti na probleme s kojim se susrećemo zbog uvjetno rečeno nefunkcioniranja ili nedovoljno dobrog funkcioniranja jedinstvenog tijela vještačenja. Prošli tjedan smo imali u dva navrata raspravu kada je bila tu na plenarnoj sjednici rasprava o Zakonu o doplatku za djecu i na sjednici Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku smo imali priliku čut rezultate pa možemo reći i samo hvalu ministarstva na račun kako je sve skupa odrađeno, odnosno koji rezultati su postignut. I to je hvale vrijedno da neko naglašava svoje rezultate, međutim to su rezultati u onom usklađivanju propisa. Ono što je život, što je praksa to je nešto drugo. Imamo i priliko te rasprave koju sam spomenuo kad je bila rasprava o Zakonu o dječjem doplatku netko je ukazao na to da imamo i trenutno 20 tisuća neriješenih slučajeva na jedinstvenom tijelu vještačenja. Pa evo ovo je zapisnik povjerenstva i u njemu stoji zavod je preuzeo 10 tisuća predmeta iz dosadašnjih sustava vještačenja. Od 1.1.2005. zaprimljeno je novih 20 tisuća predmeta. Zavod je dosada riješio 10 tisuća predmeta. Problem je možda ovako kad gledamo sa strane i nije nešto bitno, međutim ljudi mjesecima čekaju poziv na vještačenje a u međuvremenu se obustavlja isplata prava stečenih starim rješenjima o invalidnosti, od isplate uvećanog dječjeg doplatka, do prava na invalidninu te prava na skraćeno radno vrijeme. Kada je bila rasprava o Zakonu o jedinstvenom tijelu vještačenja kolegica Murganić je postavila pitanje da li ćemo, da li je to jedinstveno tijelo vještačenja dovoljno ekipirano, da li ćemo imati dovoljno stručnjaka da to funkcionira? Sada se pokazuje da je s pravom kao osoba koja poznaje ovu problematiku da je s pravom postavila ta neka pitanja na koja u tom trenutku nismo dobili odgovor. Ali ja postavljam pitanje, u ovom zakonu stoji ministar nadležan za rad i mirovinski sustav donijet će pravilnik iz članka 8.stavaka 2.ovog zakona do 30.studenog 2014.godine. Postavljam pitanje dali ga je uopće donio? Zavod je dužan osigurati početak rada jedinstvenog tijela vještačenja do 1.siječnja 2015.godine. U srpnju prošle godine smo donijeli ovaj zakon, znači bilo je pola godine za pripremu, no međutim iz ovog zapisnika se vidi da je tek u svibnju raspisan natječaj za prijem novih ljudi u jedinstveno tijelo vještačenja. Uz ovakav tempo nagomilavanja novih zahtjeva podsjećam na onu raspravu o Zakonu o dječjem doplatku da je u tom trenutku bilo slučajeva iz 2013.godine, provjerio sam većina tih iz 2013., barem onih koji su meni dostupni su riješeni, ali na čekanju su oni zahtjevi iz 2014.godine. Mi ljudima, odnosno jedinstveno tijelo vještačenja na ovakav način ne može ljudima osigurati njihovo temeljno pravo koje proizlazi iz zakona. Mislim da je bilo red da se i u ovom Saboru progovori o tom problemu, jer taj problem je živući problem za te ljude jer većina tih ljudi ipak živi na granici siromaštva i ovisna je malte ne o svakoj kuni. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega Novaka. Sad je u ime kluba Nezavisne liste poštovani zastupnik Damir Kajin, mirovine i osiguranje Royal.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici ja ne znam da li svi zastupnici znaju, da li su čuli za problem sa Royal osiguranjem? Stječe se dojam da unatoč dobroj volji umirovljenicima koji su uštedjeli u tom Royal osiguranju nitko ne želi pomoći. Naime, o čemu se zapravo radi? Oko 3860 umirovljenika već punih 14 mjeseci ne prima zajamčenu mjesečnu naknadu u rasponu od 300 kuna do najviše 1050 kuna. Ali se taj problem nastalih ugovora prema umirovljenicima kao i njihove teške socijalne situacije imam dojam nepotrebno ignorira, čak i ovdje u ovome parlamentu. Royal osiguranje zbog poslovnih problema od svibnja prošle godine naknade ne isplaćuje iako su one zakonima i pripadajućim ugovorima zajamčeno i to onim umirovljenicima koji su u tom društvu štedjeli. Niti institucije države zasad reagiraju iako je većina, ja bih rekao tih umirovljenika sustav dokupa staža stekla upravo radeći u javnim sustavima, bilo da je riječ o Istarskom vodovodu, dobro to je komunalno poduzeće, iz te tvrtke meni se stalno ljudi javljaju, da ne spominjem imena, bilo da se radilo o Luci Rijeci, bilo da su radili u INA-i, u kliničkom bolničkom centru, općoj bolnici, u Hrvatskoj pošti itd. itd. Imali smo nedavno slučaj da su predstavnici Riječkog kluba umirovljenika Royal osiguranja ogorčeni zbog cijele te nastale situacije počeli se obraćati i saborskim zastupnicima i traže da država preuzme obveze umirovljenicima Royala. Taj zakonski prijedlog nalazi se u saborskoj proceduri od početka ove godine, međutim još uvijek nije došao na dnevni red, a vjerojatno do okončanja ove saborske sesije niti neće. Ta točka se uporno preskače, iako bi bilo sasvim normalno da se o tome progovori bez obzira na stranačke boje. O tom pitanju točno čuli smo i istup i ministra rada i mirovinskog osiguranja, čuli smo istup i gospođe Grabar Kitarović aktualne predsjednice i mnogih drugih, ali kažem ništa se ne dešava. Čak i ukoliko država preuzme daljnju isplatu i obvezu prema umirovljenicima Royala vjerojatno se iz državnog proračuna neće isplatiti do sada one uskraćene naknade koje premašuju period od 14 mjeseci do kraja ove stanke, to će već biti 16, 17 mjeseci, dok zakon stupi na snagu možda i dvije godine. Njihove naknade, to želim podcrtati su naprosto nesporne, institucije Hrvatske nažalost su postigle ono što u nijednoj uređenoj zemlji ne bi bilo moguće. Propast institucija dokupa staža, danas se čini više nego izvjesnim, a paradoks je da se nitko nije udostojao učiniti bilo što kako bi se prevarenim umirovljenicima pomoglo. Rekoh da se radi o institutu koji je trebao doživotno osiguravati određenu naknadu toj grupi od 3.860 umirovljenika, riječ je o iznosima od 300 do 1.050 kuna mjesečno, da su te tvrtke "dokupljivale" taj staž, uplaćivali Royal osiguranju međutim po tom pitanju eto nakon ovog bankrota ne dešava se ništa već su umirovljenici upućeni na privatne tužbe. Što će biti ostaje da se vidi, ali dobro se nikome ne piše ako Parlament na prijedlog Vlade ne poduzme određene mjere da se ljude obešteti.
Hvala lijepa poštovani kolega Damir Kajin. Dakle, nastavlja se praksa konferencija za javnost klubova zastupnika i bez poslovničke mogućnosti da se raspravlja o temama koje su na konferenciji za javnost, postavljaju pitanja, replike i odgovori. Različitost tema za traženu stanku znači da nisu od općeg i zajedničkog interesa nego da su od interesa za pojedine klubove, praksa je takva. Mislim da bi bilo efikasnije za samu suštinu stvari da se postavljaju pitanja zastupnička ministrima i Vladi, ali tako smo usvojili standard. Hvala lijepa. Imamo već ponovo ruke u zraku zastupničke pa da vidimo o čemu se radi. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Poštovani gospodine predsjedniče, u javnosti proteklih nekoliko dana dostupne su informacije o tome kako se čelnicima državnih institucija pa čak i našim kolegicama u Parlamentu izriču prijetnje zbog činjenice da nastoje zakonito obavljati svoj posao. S obzirom da nećemo imat prilike na drugi način govoriti, ja se ispričavam ministru turizma, tražim stanku za sjednicu kluba HDZ-a kako bi se mogli obratit parlamentu. Hvala vam lijepo.
Poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
… [[Govornik nije uključen.]]
A nije takvog tipa, ok. Hvala lijepa. Određujem stanku, u 10,10. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,10 SATI]] Poštovane kolege i poštovane kolegice zastupnice, stanka na traženje Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice je završila, isteklo je vrijeme. Molim predstavnika Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, poštovani zastupnik Jasen Mesić. Izvolite kolega Mesić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice zatražio je i ovu stanku kako bi upozorio na ono što smo imali prilike vidjeti u javno dostupnim medijima, gdje su ljudi sa imenom i prezimenom, pa evo neki od njih i naše ovdje kolege u Hrvatskom saboru ukazali da su u hrvatskom društvu, u političkom životu pojavljuju prijetnje, fizičke prijetnje nekome tko upozorava na nezakonitosti i tko želi svoj posao raditi sukladno zakonskim propisima. Podsjetit ću da je prošli tjedan i kolegica Holy upozorila na prijetnje upućene njoj nakon što je upozorila na neke radnje vezane za istraživanje podmorja Jadrana. Podsjetit ću da je naš kolega Linić isto tako upozoravao na situaciju da premijerov brat, gospodin Krešimir Milanović obilazi Poreznu upravu više od stotinu puta kao što je to rekao gospodin Linić. A evo u posljednje vrijeme imamo situaciju da se oglasila i ravnateljica Državnog arhiva u Zagrebu koja je javno, eksplicite progovorila o tome da prima prijetnje i to zbog razloga zato što nastoji riješiti probleme u arhivu, odnosno poslovanje arhiva i čuvanje arhivskog gradiva provoditi sukladno Zakonu o arhivima. Zamislite kolegice i kolege da netko zbog toga prima prijetnje i to samo zato što se po nama dostupnim informacijama protivi tome da klasificirano arhivsko gradivo dođe u posjed i čuvanje privatnih arhivskih tvrtki. To je državni interes, to je republički interes da podaci Porezne uprave, podaci ministarstava, podaci ostalih tijela, Ministarstva obrane, Ministarstva unutarnjih poslova, pojedinih tajnih službi budu čuvani na adekvatan način u državnim arhivskim institucijama. O ovom slučaju smo govorili na press konferenciji Hrvatske demokratske zajednice već prije nekoliko mjeseci. Tad smo pozvali nadležne državne institucije da istraže što se zapravo događa, jer u svim ovim primjerima koje navodimo pojavljuje se ime brata premijera Vlade RH gospodina Zorana Milanovića. I gospođa Holy je rekla da je dotični gospodin posjećivao ministarstvo i zastupao, lobirao, zagovarao. Na isto ukazuje ravnateljica Državnog arhiva, na isto ukazuje naš kolega gospodin Linić da se u svim tim situacijama u svrhu određenog pritiska pojavljuje gospodin Krešimir Milanović poznatiji kao brat Zorana Milanovića, predsjednika hrvatske Vlade. Pozivamo institucije da istraže najozbiljnije sve te navode i zamislite se kolegice i kolege da je to se desilo recimo sa nečijim drugim bratom nekoga ovdje od nas ili bratom nekog od drugih dužnosnika koji može imati vaninstitucionalni utjecaj na neke stvari i na neki način omogućavati da se skrene sa zakonskog puta, pa i u čuvanju arhivske građe. Hrvatska demokratska zajednica protivi se snažno tome i kao što kažem poziva institucije da to čim prije istraži i da o tome izvijeste Hrvatski sabor. Također podsjećam, da je Hrvatska demokratska zajednica imala snage provesti istrage i pokrenuti postupke i prema premijeru Vlade Republike Hrvatske, pa sad pozivamo institucije da imaju snage provesti istrage prema bratu gospodina Zorana Milanovića. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega. Dakle i ovo je jedna tiskovna konferencija Kluba zastupnika za javnost koja je već bila također na tiskovnoj konferenciji redovitoj, pa bi bilo dobro da se predloži recimo forma istražnog povjerenstva, a ne konferencija za javnost. Da, da. Tako i sve stanke u ime kluba. Hvala lijepa. Nemamo više zahtjeva kluba zastupnika. Sada idemo raditi po utvrđenim pravilima, dakle po Poslovniku i utvrđenom dnevnom redu. Sada je na redu: - Konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 833. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog zakona ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora koje se odnose na drugo čitanje, to su članci 194.do 202.članka Poslovnika. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za turizam. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Želi li predstavnik Vlade uvodno dodatno obrazložiti prijedlog? Darko Lorencin, ministar turizma u ime Vlade RH.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo pred nama imamo Prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti kojim smo željeli i kojim želimo izdignuti i poboljšati kvalitetu pružanja turističke ugostiteljske usluge. To je jedan od naših ključnih zakona, a smatramo da se ovim prijedlogom bitno može utjecati na kvalitetu funkcioniranja destinacija i generalnog obavljanja turističke odnosno ugostiteljske djelatnosti. Stoga bitni sastojci i bitne izmjene koje predlažemo je minimalno radno vrijeme ugostiteljskih objekata koje je i do sada važeći zakon isto tako predviđao. Dodatna novina je ta da omogućavamo jedinicama lokalne samouprave da ovisno za određene vrste objekata i za određena naselja mogu dodatno propisati odnosno produljiti trajanje radnog vremena. Isto tako omogućuje se ugostitelju pružanje usluga smještaja u objektima vrsta soba, apartman, studio apartman i kuća za odmor ne samo u poslovnom prostoru već i u prostoru stambene namjene. Radilo se o tome da su pojedini objekti koji su bili u vlasništvu pravnih osoba praktički u susjedstvu su bili objekti fizičkih osoba koji su nesmetano mogli potpuno isti po vrsti i strukturi fizičke osobe su nesmetano mogle obavljati i nesmetano mogu obavljati djelatnost dok pravne osobe to ne mogu. Smatramo da na taj način omogućavamo isto tako i ozbiljnije i kvalitetnije bavljenje ovom djelatnošću, a isto tako pravne osobe će biti u mogućnosti kreirati nova radna mjesta. Privatnim iznajmljivačima koji su podnijeli zahtjev za legalizaciju omogućuje se pružanje ugostiteljskih usluga u domaćinstvu i bez uvjeta dokazivanja da su vlasnici zemljišta na kojem je zgrada izgrađena. Omogućava se pripremanje i usluživanje napitaka i pića koja organiziraju udruge umirovljenika za svoje članove, a u svojim klupskim prostorima, budući da se radi o posebno osjetljivoj skupini koji u pravilu ne koriste usluge ugostiteljskih objekata već ostvaruju potrebu za socijalnim kontaktima kroz svoje klubove. Omogućava se isto tako pripremanje i opsluživanje jela i pića, napitaka dobrovoljnim vatrogasnim društvima za svoje članove i goste te članove drugih vatrogasnih organizacija u njihovim prostorijama za vrijeme održavanja vatrogasnih natjecanja, obilježavanja obljetnice ostalih vatrogasnih manifestacija do najviše 4 puta godišnje. Propisuje se obveza ugostitelju da ugostitelj i njegov zaposlenik imaju odgovarajući stupanj i vrstu obrazovanja stručne osposobljenosti ili majstorskog ispita potrebnih za obavljanje ugostiteljske djelatnosti prema vrstama ugostiteljskih objekata neovisno o organizacijskom obliku poslovanja. Osniva se središnji registar za ugostiteljsku djelatnost i usluge u turizmu kojim će se obuhvatiti svi ugostitelji i drugi pružatelji ugostiteljskih usluga, odnosno svi ugostiteljski objekti, objekti u domaćinstvu i obiteljska poljoprivredna gospodarstva u kojima se pružaju ugostiteljske usluge. To će nam u velikoj mjeri omogućiti i upravljanjem ovim segmentom. Sljedeće je riječ o kaznenim odredbama gdje se smanjuju najviši i najniži iznosi novčanih kazni za pojedine prekršaje a propisuju veći iznosi novčanih kazni za ponavljanje prekršaja. Smanjuju se iznosi novčanih kazni koji se mogu izreći na mjestu izvršenja prekršaja u cilju bolje naplate prekršajnih kazni od strane turističkih inspektora i češćeg odabira plaćanja kazne na mjestu izvršenja prekršaja, te rasterećenja prekršajnih sudova. Ovime želimo isto tako i edukativno djelovati otklanjanjem nedostataka ali isto tako one ponavljače prekršaja i pogotovo one koji znaju da, koji svjesno rade prekršaj da ih se kazni značajnije. Dopunjene su i odredbe vezane za pružanje usluga prehrane i smještaja na koje se odredbe zakona ne odnose a sve radi učinkovitijeg inspekcijskog nadzora nelegalnog rada što u prijašnjim slučajevima i prijašnjem inspektoratu nije bilo moguće uključivo kada se pružanje ugostiteljskih usluga smatra nelegalnim obavljanjem ugostiteljske djelatnosti. Dopunjene su odredbe vezane … [[Govornik se ne razumije.]] za propisivanje radnog vremena jedinica lokalne samouprave. Dano je ovlaštenje za propisivanje razloga za određivanje ranijeg završetka radnog vremena pojedinih ugostiteljskih objekata, uvjeta koji moraju biti ispunjeni za rad ugostiteljskog objekta u produženom radnom vremenu te da je za isto potrebno zatražiti mišljenje turističkog vijeća turističke zajednice tog područja. Dano je ovlaštenje odrediti drugačije radno vrijeme za trajanje manifestacija, sportskih događaja, glazbenih festivala i slično. Uvodi se obveza ugostitelja na ispunjavanje uvjeta odgovarajućeg stupnja i vrste obrazovanja, stručne osposobljenosti ili majstorskog ispita potrebnih za obavljanje ugostiteljske djelatnosti ovisno o vrstama ugostiteljskih objekata odnosno da ima zaposlenu osobu koja ispunjava te uvjete te se daje ovlaštenje ministru za donošenje pravilnika kojim bi se propisao stupanj i vrsta obrazovanja, stručne osposobljenosti ili majstorskog ispita potrebnih za obavljanje ugostiteljskih djelatnosti prema vrstama ugostiteljskih objekata. Odredbe koje se odnose na manifestacije dopunjuju se tako da organizator manifestacije može biti i neki drugi organizator a ne samo turistička zajednica ili jedinica lokalne samouprave a brisala se odredba o odgovornosti organizatora za poštivanje odredbi propisa o hrani jer to treba biti odgovornost onog koji hranu priprema i uslužuje. I dopunjene su sve odredbe vezane uz pružanje ugostiteljskih usluga na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani ministre. Imamo dvije replike. Imamo dvije replike. Poštovani zastupnik Furio Radin, replika.
Gospodine ministre ispravno ste naglasili … [[Govornik se ne razumije.]] jednu posebno osjetljivu skupinu, skupinu umirovljenika i tradicionalna vatrogasna, tradicionalna društva kao što su vatrogasna društva. Želim napomenuti da postoji jedna treća kategorija također važna, ja mislim da su omaškom ispuštena i to su udruge nacionalnih manjina koji također tradicionalno radi okupljanja svojih članova i radi održavanja identiteta svojih članova imaju i tu djelatnost posluživanja jela i pića u svrhu homogenizacije skupine u svrhu održavanja identiteta. Klub Nacionalnih manjina i govoriti će poslije gospodin Juhas naglasiti će taj problem i podnijeti ćemo amandman pa vam ga najavljujem već ovako siguran na vašu osjetljivost za taj problem.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Darko Lorencin.
Uvaženi poštovani zastupniče, to je isto jedna primjedba koju smo primili i od strane umirovljenika, mada već po sadašnjim propisima oni to mogu raditi. Ali ako se smatra da treba to posebno istaknuti, to je više tehničke naravi, to nije problem za prihvatiti. Dakle moguće je i sada uz ove odredbe isto tako to koristiti.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Vesna Sabolić, replika.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre u svom obrazloženju ste kazali a i slažem se s tom činjenicom da je potrebno izjednačiti sve pružatelje ugostiteljskih usluga pa je novi, odnosno Konačni prijedlog zakona ugradio elemente da i pravne i fizičke osobe mogu pružati ugostiteljske usluge u objektima stambene namjene. Međutim, po ovom vašem prijedlogu zakona oni ipak nisu izjednačeni. Naime, fizičke osobe koje su i po sadašnjem zakonu mogle pružati ugostiteljske usluge u objektima stambene namjene da bi dobile rješenje o odobrenju pružanja usluga, moraju dokazati da su vlasnici tih objekata stambene namjene. Dok ugostitelji odnosno pravne osobe da bi dobile rješenje o obavljanju ugostiteljske djelatnosti trebaju samo dokazati da imaju pravo korištenja. Ako želimo potaknuti na što veći broj građana, bez obzira na koji način su registrirali svoju djelatnost da se bave ugostiteljskom djelatnošću onda bi trebalo izjednačiti i u ovom dijelu pravne i fizičke osobe tj. omogućiti i fizičkim osobama da mogu obavljati ugostiteljsku djelatnost na temelju dokaza o pravu korištenja. Naime, znamo da je situacija sa imovinsko-pravnim odnosima vrlo teška, da je vrlo teško mladim ljudima koji još nisu osigurali svoju imovinu, teško im je u roditeljskim ili obiteljskim objektima stambene namjene pružati ugostiteljske usluge i to bi trebalo izjednačiti i pravne i fizičke osobe u tom smislu.
Hvala lijepa. Ništa, nema odgovora. Vraćamo se temi koja je na dnevnom redu. Da li predstavnici radnih tijela Hrvatskog sabora? Da. U ime Odbora za turizam poštovani predsjednik odbora, Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Odbor za turizam Hrvatskoga sabora na svojoj 43. sjednici održanoj 8. srpnja 2015. godine razmotrio je konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 29. lipnja 2015. godine. Odbor za turizam raspravio je predmetni konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti na temelju članka 77. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. Predstavnik predlagatelja uvodno je izložio kako Ministarstvo turizma predlaže da se ovim zakonom urede načini i uvjeti pod kojima pravne i fizičke osobe mogu obavljati ugostiteljsku djelatnost. Prijedlog je podsjećamo prihvaćen u prvom čitanju na 17. sjednici Hrvatskoga sabora 8. svibnja ove godine, a osnovne novine koje se ovim konačnim prijedlogom Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti predlažu u odnosu na važeći istoimeni zakon predlagatelj je naveo baš kao danas što je iznio ministar Lorencin u uvodnome obrazloženju. U raspravi koja je uslijedila napomenuto je kako je Ministarstvo turizma između dva čitanja zakona napravilo čitav niz korekcija i izraženo je zadovoljstvo time što je ministarstvo poslušalo dobar dio sugestija i prijedloga članova Odbora za turizam pa i klubova zastupnika pripremajući konačni prijedlog zakona. Ovo je jedan od onih dobrih primjera koji dokazuju moguću vrlo pozitivnu sinergiju predlagatelja i zakonodavca u postupku donošenja zakona odnosno formulacije konačnoga prijedloga. Izraženo je žaljenje što nije prihvaćena ideja o promjeni paradigme turističke inspekcije unošenjem posebne odredbe kojom bi se prevencija i edukacija definirale kao temeljna svrha inspekcije. Turistička, ali i ostale inspekcije, trebale bi poduzetnicima prije svega pomagati da bolje shvate i implementiraju propise te da se u postupku otklanjanja uočenih nepravilnosti polazi od opomene, zatim blaže, potom nešto teže kazne pa tek onda radikalnih mjera poput zabrane obavljanja djelatnosti. No, očito je da će za to trebati mijenjati obuhvatno više propisa. U raspravi su članovi odbora također izrazili svoje zadovoljstvo time što je većina primjedbi Odbora za turizam ali i klubova zastupnika usvojena prije drugog čitanja. Iznesene su i neke primjedbe na novi tekst zakona, odnosno okolnosti u kojima će se on provoditi. Od toga da postojeći broj turističkih inspektora nije dovoljan za uspješan nadzor te kako bi inspekcije u promišljanju budućega ustrojstva inspekcijskih službi trebale doći pod ingerenciju jedinica lokalne samouprave i do toga kako bi trebalo izjednačiti broj dozvoljenih smještajnih kapaciteta u kampovima u domaćinstvu i kampovima na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Na temelju provedene rasprave Odbor za turizam Hrvatskoga sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskome saboru donošenja Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani predsjedniče Odbora za turizam Hrvatskog sabora. Drugih ruku i zahtjeva nema. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Sad su na redu zastupnici Kluba zastupnika Hrvatski laburisti-Stranka rada i poštovana zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo Laburisti će dakako podržati ovaj prijedlog zakona. Mislimo da je u svakom slučaju ispravljeno dosta toga što nije valjalo, a i u samom obrazloženju predlagateljice Vlade stoji da se zakon donosi između ostalog i u svrhu da se isprave sve one nelogičnosti koje su smetale u primjeni samog zakona i pokazale se kao nedovoljno jasne u zakonu koji smo imali dosada. To je svakako pohvalno. Dobra je i ova praksa, kao što je predsjednik Odbora za turizam naveo, da evo se čuje između prvog i drugog čitanja prijedloge, sugestije i da se to do drugog čitanja dakle implementira maksimalno čim više. Ovaj zakon koji je pred nama sigurno je izazvao najviše da tako kažem zainteresiranosti vezano uz radno vrijeme ugostiteljskih objekata i mogućnost jedinica lokalne samouprave odnosno predstavničkog tijela jedinica lokalne samouprave da sami određuju radno vrijeme ugostiteljskih objekata na svom prostoru. Ukazat ću možda na jednu stvar koja nekima koji žive u gradovima nije toliko važna ali je itekako važna za neka ruralna područja koja nemaju svojih turističkih zajednica, odnosno Turističkog vijeća. Dakle, ovim je prijedlogom zakona određeno odnosno utvrđeno da predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave može produžiti radno vrijeme određenih ugostiteljskih objekata, restorana i barova na svom području uz mišljenje Turističkog vijeća Turističke zajednice s tog područja. Laburisti će dati amandman na ovaj prijedlog zakona u smislu da odluku, odnosno mišljenje o produženju radnog vremena moraju dati vijeća mjesnih odbora, odnosno vijeća gradskih četvrti. Mišljenja smo da o tome kako će se i na koji način nešto dešavati na određenom području mora donositi najniža razina, u ovom slučaju mislimo na mjesne odbore. Dakle, ništa ne priječi jedinu, predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave da za mišljenje da li će se nešto dešavati pogotovo 3 dana i tri noći na određenom prostoru gdje građani u tom trenutku evo moraju napraviti određene kompromise sami sa sobom, nemaju prava kroz vijeća mjesnih odbora odlučivat o tome da li nešto da ili nešto ne. S druge strane ovakav, možda jeste dobro ovakav prijedlog u smislu da nam noćni život bude bogatiji, da ugostiteljski objekti mogu više raditi, ali postavlja se tu jedno pitanje diversifikacije same ponude, dakle imamo objekte koji su registrirani kao restorani i barovi, dosad smo imali objekte koji su isto tako bili registrirani i mogli obavljati svoju djelatnost u toku noći. U većini slučajeva dio objekata radi danju do određenog sata, dio radi noću i ovakvo dopuštanje da svatko radi koliko god mu se to čini i koliko on misli da treba raditi o 0 do 24 sati uz blagoslov predstavničkog tijela odnosno čak i uz blagoslov izvršnog tijela koje možda može onda određeno vrijeme skratiti. U jednom je djelu dobro u drugom je možda loše, vizavi tih građana jer nemojmo zaboraviti da je i u turističkim mjestima imamo građane koji ne žive od tih turista kojima itekako smeta buka i sve ono što se u tim mjestima dešava i bilo bi pošteno da ih se pita što oni i na koji način u svojem mjestu žele napraviti a upravo odluku o tome onda mora donijeti po nama najniže tijelo. Druga stvar na koju želim ukazati jeste što se nije od prvog do drugog čitanja uzelo u obzir dakle sportske udruge, odnosno mogućnost sportskim udrugama da pružaju usluge, ugostiteljske usluge dakle u onom djelu kada ona organiziraju nekakva događanja humanitarnog karaktera. Dakle u obrazloženju zbog čega takva primjedba nije prihvaćena predlagateljica ocjenjuje da, da su odgovarajuće i dostatne članak 6.točka 4.i članak 5.stavak 2.vezane za sportske udruge, međutim mislim da nije tako iz jednostavnog razloga pokušat ću vam objasniti na jednom živom primjeru. Imamo sportske udruge koje u toku godine organiziraju akcije humanitarnog karaktera, u ovom prijedlogu zakona stoji da one te akcije, te sportske udruge, akcije mogu dakle provesti na u svojim objektima, odnosno na svojim prostorima ili da mogu to odraditi za račun drugog ugostitelja odnosno drugog pravnog subjekta. Uz ovaj prijedlog ovakvog zakona sa jednom nadopunom članka gdje bi se napisalo da te udruge, sportske udruge mogu organizirati humanitarna, akcije humanitarnog karaktera, manifestacije humanitarnog karaktera i na drugom području unutar jedinice lokalne samouprave mislimo da bi se taj problem uspio riješit. Jer šteta je ne sportskim udrugama koje su uistinu aktivne i koje pogotovo u nekim mjestima, ja sad govorim o humanitarnom karakteru, ali imamo jako puno udruga u turističkim mjestima, sportskih udruga koje organiziraju nekakve manifestacije i nekakva događanja a ukoliko te manifestacije ne organiziraju u mjestu dakle gdje je velika frekvencija ljudi ograničavamo ih dakle na njihove nekakve sportske objekte, u ovom slučaju mislim ili na nogometna igrališta ili na boćarska igrališta ili na nekakav klub ribara. Mislim da nije dobro jer je isto tako i to dodana vrijednost u turističkoj ponudi tih, tih objekata. Zadnja stvar na koju želim upozoriti jeste dakle kontrola radnog vremena. Nismo prihvatili isto tako od prvog do drugog čitanja, niste usvojili prijedlog vezan za članak 42.da se policijski službenici ovlaste i za nadzor nad prekoračenjem radnog vremena uz obrazloženje da bez da postoji sumnja da je počinjen neki drugi prekršaj ili kazneno djelu u situacijama kada ne dolazi do narušavanja javnog reda i mira ocijenili ste da nema potrebe da policija odrađuje taj posao. Međutim, tu dolazimo do jedne čudne situacije, dakle člankom 42.odredili smo da policija provodi nadzor nad zabranom usluživanja odnosno dopuštanja konzumiranja alkoholnih pića, drugih pića ili napitaka koje sadrže alkohol osobama mlađim od 18 godina što znači da policija ima ovlasti uči u svaki ugostiteljski objekat, legitimirat osobe za koje sumnja da su mlađe od 18 godina a vidi da konzumiraju alkoholno piće bez obzira što te osobe u tom trenutku ne remete javni red i mir, a s druge strane u obrazloženju pišemo da policija ne može kontrolirati radno vrijeme. Turističkih inspektora nemamo u dovoljnoj mjeri da kontroliraju sve i smatramo da bismo napravili veliku stvar i napravili puno reda upravo na ovaj način da policiju ovlastimo u kontroliranju radnog vremena uz određenu prijavu i uz određeni zapisnik komunalnom, odnosno pardon turističkom inspektoru riješio bi se i taj problem. Dakle, koliko policija može ulazit u ugostiteljske objekte, kontrolirati konzumaciju pića ne vidim razloga zašto ta ista policija pogotovo zato što ugostiteljski objekti moraju imati po ovom zakonu na vidljivom mjesto naznačeno svoje radno vrijeme, ne bismo im dali ovlasti da kontroliraju upravo i poštivanje tog istog radnog vremena. Ja se nadam da će predlagateljica dakle uzeti u obzir ove primjedbe, da ćemo o njima raspravljati. Neću ulaziti dakle u ovaj dio oko davanja istih prilika od stavljanja u isti položaj fizičkih osoba obrta i trgovačkih objekata vezano za iznajmljivanje u stambenom i poslovnom prostoru, mislim da ima nekoliko kolega koji o tome žele raspraviti pa ću se fokusirati samo na ove tri stvari i nadam se da ćete uvažiti amandmane Hrvatskih laburista-Stranke rada. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana kolegice. Imamo repliku poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovana kolegice Tireli, izrekli ste jednu tezu da u turističkim mjestima žive i oni građani koji ne žive od turizma. Ta je teza vrlo prijemčiva za uši onih ljudi koji žele uvjetno rečeno apsolutni mir, neovisno od toga iz kojega razloga, ali ona u principu nije točna. Naime, prihodi od turizma nisu samo izravni, oni od zarade koju knjiže poduzetnici u turizmu, sustav turističkih zajednica, kroz takse odnosno boravišnu pristojbu, prijevoznici itd., čitav je niz neizravnih prihoda koji proizlaze iz poreza, doprinosa, različitih naknada kao što su one za parking, koncesije, najam prostora, komunalan naknada. Sve to su prihodi jedinica lokalne samouprave koji izravno ili neizravno završavaju u velikome poslu nikadkrajnom poslu koji se zove unapređenje komunalnog standarda. Komunalni standard koriste svi koji žive na području te lokalne zajednice. Nadalje, u pravilu lokalna samouprava na čijem teritoriju se odvija intenzivno ugostiteljska i turistička djelatnost natprosječno je bogata samouprava,neovisno o tome da li je sezona kratka ili duga. Ali zahvaljujući turističkome prometu i zaradi izravnoj i neizravnoj, ljudi koji žive u tako intenzivnim turističkim zonama u principu imaju bolji komunalni standard. U konačnici, to je interes svakoga onoga koji živi na tom području jer u konačnici svi mi neovisno o tome radimo li izravno u turizmu ili ne, jesmo turistički djelatnici. Onoga časa kada stupimo na cestu, mi smo izloženi mogućnosti da nas bilo tko pita nešto od stranaca i tog časa postajemo turistički informatori.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem predsjedniče. Kolega ja se s vama u potpunosti slažem, vi i ja dijelimo isto mišljenje. Međutim ja upozoravam na situaciju koja jeste na terenu. Dakle imamo problema, moramo poštivati one ljude koji žele mir, na kraju krajeva ne govorim samo o mještanima odnosno o stanovnicima određenog prostora kojima smeta buka i cjelonoćni život, govorim i o određenom broju turista koji isto tako dolaze u turistička mjesta i žele u nekoliko sati da mogu spavati ili da mogu biti u miru. Dakle na to upozoravam. Možemo sada raspravljati o tome i o dodanoj vrijednosti turizma za svakoga od nas i o punjenju proračuna i općina i gradova i županija, od turista, slažemo se nije upitno ništa od toga samo pokušavam objasniti da tim građanima moramo dati prostor da oni odlučuju što žele ili što hoće u svome mjestu ili ne. Dakle na taj način kada bi oni mogli odlučivati bili bimo svi više na miru, rekli bimo da je to odluka upravo tih građana, da je to odluka tih vijeća u tim mjesnim odborima koji jeste na kraju krajeva tu da brani interese svih zajedno. I ja uopće ne sumnjam u to da vijeća mjesnih odbora neće ocijeniti što je za njihovo mjesto i za njihove mještane najbolje, ali eto na jedan način mislim da zatvaramo jednu mogućnost da dobivamo kako se ono kaže po nosu od određenih ljudi i mislim da je upravo to model gdje bimo ta vijeća mjesnih odbora trebali iskoristiti, gdje bimo te mještane i te građane trebali čuti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tomislav Klarić, replika.
Kolegice Tireli, mislim da kada ovako raspravljamo pitat suglasnost mjesnih odbora ili gradskih četvrti oko nekakvog događanja da li da ili ne, diramo u nadležnost jedinica lokalnih samouprava. Priprava za turističku sezonu ne traje taj mjesec ili taj tjedan nego praktički programi se osmišljavaju već krajem jedne sezone, a početkom godine već se pripremaju događanja što će se događati u određenoj sezoni. Bez obzira tko se bavi direktno ili ne ovo što je gospodin Beus govorio i ja to potvrđujem, indirektno svi imamo koristi jer od ugostitelja, od turista ostvaruju se prihodi koji pune gradski proračun, a onda se iz tih proračuna odrađuju stvari od interesa za sve građane dakle oni koji se bave i koji se ne bave turizmom. Ali jedinice lokalne samouprave dakle gradsko vijeće, predstavničko tijelo pa taj načelnik ili gradonačelnik izabrani su na demokratskim izborima, izabrali su ga ti isti građani i oni su valjda nadležni za to što će se događati na području njihovog grada. To govorim iz razloga što imamo iskustva da je uvijek netko nečim nezadovoljan. Neko se divi vatrometu, ali nekom smeta da spava, ali taj vatromet privuče tisuće ljudi u jedan grad i traje koliko traje. Tako da pitati suglasnost na raznim stranama vijeća mjesnih odbora ili četvrti, a u biti svi su kao i vijećnici izabrani demokratskim putem, mislim da nema smisla. Dakle ako se želimo baviti turizmom, a turistička smo zemlja i to je jedna grana gospodarstva onda treba pustiti ljudima na terenu, turističkim zajednicama, uredima, jedinice lokalne samouprave koje na kraju krajeva i financiraju to sve od boravišnih pristojbi, a koje najvećim dijelom plaćaju ti ugostitelji onda treba ugostitelju dati priliku da i u to vrijeme berbe i nešto zaradi kako bi mogao servisirati sva ona davanja i prema jedinicama lokalne samouprave a i prema državi.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem predsjedniče. Pa kolega uistinu ne vjerujem da kao čelnik jednog grada imate bilo što protiv toga da legalno izabrani članovi vaših mjesnih odbora i vijeća odlučuju o tome što ćete vi kao gradonačelnik morati napraviti u tom vašem gradu. Dakle slažem se s vama da jedinice, da se određeni dio sredstava vraća opet tim građanima ali ne slažem se s vama kada kažete da su predstavnici gradskih vijeća i gradonačelnici legalno izabrani a da pri tome ne uzmemo u obzir da su i članovi mjesnih odbora legalno izabrani. Prema tome, od tih istih građana ja samo želim naglasiti da poštujemo hijerarhije, da poštujemo strukture i da svakome damo prostor i mogućnost da iskaže ono što u njegovom gradu treba, odnosno što smatra da bi bilo dobro. Svaki pametni gradonačelnik mislim da komunicira upravo sa tim vijećima mjesnih odbora i sa tim članovima mjesnih odbora. I upravo na taj način mislim da onda ima i manje problema i manje šumova u komunikaciji i da je poslovanje i odlučivanje u toj jedinici lokalne samouprave u svakom slučaju na taj način transparentnije i jasnije.
Poštovani zastupnik Šimo Đurđević, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice Tireli, ja ću otići još jedan korak možda dalje. Da bi turist došao na odredište koristi autocestu, zrakoplove, autobuse, vlakove itd., itd.. Evo npr. autocesti Zagreb-Lipovac nalazi se dosta ugostiteljskih objekata no međutim tri objekta koja su privatizirana, koja su privatnici kupili su zatvorena. Na primjer jedan ugledni objekt ribarska kuća je otvoren ali je benzinska crpka zatvorena. Čak su i povađene one cisterne i sve to što je, spremnici za gorivo. I Hrvatske autoceste već godinama šalju vlasniku račune za korištenje parkinga vi ste kupili zgradu a zemljište ispod te zgrade niste. Ta agonija traje već 15 godina. Odmorište Orljava također, Nova Gradiška. Čovjek je kupio hotel, uredio, ispred hotela benzinska crpka, veliki parking i mehanička radionica krajem. Ljudi koji dolaze iz Mađarske, Slovačke, istočnog dijela Europe imaju gdje, no međutim, također situacija ista. Po mojim procjenama to je 200 do 250 uposlenih otišlo na zavod za zapošljavanje. I stoga koristim ovu repliku, možda se čak puno i ne odnosi na ovo što ste vi izlagali ali govorim o jednom problemu iz razloga toga što je i ministar tu. Pa evo molim gospodine ministre, vi, Ministarstvo gospodarstva i Hrvatske autoceste da konačno se dogovorimo, dogovorite i da tu agoniju, da ti ljudi stanu na svoje noge. A i dakako možemo na tom prostoru autoceste uposliti kažem 150 do 200 osoba koje su nekada tu radili. Hvala.
Hvala i vama nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub Nezavisnih ljevičara i poštovani zastupnik Branko Vukišić.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. I ova rasprava je pokazala dosadašnja da bismo mi i mir i novac a i ako je moguće da što manje radimo u turističkoj sezoni. Međutim, prošlo je ono vrijeme kada su mnogi razmišljali o tome neka dođu turisti i ostave novac, neka budu tihi da ih se ne primijeti, neka ne zanovijetaju, neka ne traže, što su dosadni. I da turistička sezona traje čim manje i da cijene budu čim veće i da se daju čim manje usluge. To je prošlo vrijeme. Podržavam ovaj zakon bez amandmana. Mislim da lokalna zajednica, lokalna samouprava može određivati radno vrijeme i mora određivati radno vrijeme i da se treba prilagoditi turizmu, turistima. Naravno da će jedinice lokalne samouprave voditi računa kakvu vrstu turizma žele. Žele li goste obitelji koji žele mir i mislim da mi ovdje ne trebamo ovdje njima soliti pamet da oni su dovoljno zreli, imaju dovoljno iskustva da znaju odlučivati na pravi način i da ne treba spuštati na razinu mjesnih odbora. Zašto ne onda i referendum ili ankete po kućama pa pitamo svaku kuću šta oni žele? Mislim da dovodimo stvari do apsurda. Ovaj zakon ispravlja nelogičnosti, ispravlja nepravde, ispravlja naročito nepravde prema obrtnicima koji su često bili tretirani kao … [[Govornik se ne razumije.]] nekad dok kada ste otvorili d.o.o. niste trebali imati uvjete koje imaju obrtnici. Ovdje se sada ispravljaju te neke nepravde. Ovdje propisujemo uglavnom standarde, i inače u pravilnicima kada sam se pripremao za ovu raspravu, standardi kakav objekat treba biti, što objekat treba imati. Od toga da trebaju konobari, osoblje imati svoju prostoriju u kojoj će se presvlačiti različitih uvjeta. Međutim, zaprepastio sam se kako ima malo odredbi o tome što gost, koja gost ima prava, prava gosta. I pa ću s nekim primjerima potkrijepiti ovo. Nedavno smo kolege, bili smo, OESS je imao zasjedanje u Finskoj u Helsinkiju, godišnja ljetna skupština je bila i kada smo šetali gradom otišli smo u luku, jedno od glavnih mjesta okupljanja i tamo je jedan od naših kolega me upozorio, veli pogledaj šator pod kojim se prodaje hrana. To je bio jedan neugledan mali šator, zmazan, bez wc-a. Nigdje u blizini nije bilo javnog wc-a, tu su ljudi dolazili, kupovali hranu. Taj šator pod kojim se i kiosk gdje se prodavala hrana u Finskoj a sve te zemlje sjeverozapada Europe nama služe kao primjer u Hrvatskoj ne da ne bi dobile dozvolu nego bi valjda istoga trenutka građani sami uklonili. Mi smo često nepravedni prema ljudima koji se bave turizmom, zahtijevamo više nego što zahtijeva Europa. Često smo i pokusni kunići, često svaki mig Europe protumačimo kao naredbu, a uostalom i tad se pojedini gradovi odnosno pojedine inspekcije pridržavaju zakona, pojedini ne. Dakle imajmo više obzira prema onima koji se bave ugostiteljskom djelatnošću, koji se bave turizmom, ali prije svega moramo misliti na turiste. Evo sad ću 2-3 primjera. U trajektnoj luci Merak kad dođete i tražite kavu onda vam donesu kavu koja košta jako puno, ali dobro trajektna luka je, bože moj, ne možete nigdje drugdje popiti, onda zatražite vodu uz to i onda kaže nema vode. Kako nema vode? Trebate kupit, koliko košta voda, 15 kuna i kava 12 i sad si izračunajte. Gdje to ima ministre, gdje su tu inspekcije? Vi ne možete tamo dobiti vodu, a da o wc-u ni ne govorim da ga nema. Imate lokala po našim otocima gdje ima na rivi jedan lokal, ima samo jednu vrstu pive. Samo jednu vrstu pive. Jel mislite da je to standard s kojim bi trebala Hrvatska privući turiste? Pa valjda ako dajemo propise za svaki cm propisa, za izgled, za visinu, za širinu, za sve što treba biti, zašto nemamo nikakvih propisa što će se nuditi gostu. Kako može biti ugostiteljski objekt, to vam je isto kao da prodajete u prodavaonici cipela samo jedan broj cipela 42. Ili u fotografskoj radnji koja samo se možete slikat za osobnu iskaznicu, ne za nešto drugo. To je nevjerojatno. Gosti se bune, ali nemaju drugo. Tamo da sjednete kad je vrućina platili biste 20 ili 30 kuna 2 dcl vode zbog toga što ste žedni i morate pristati na igru koja je, ali onda moramo postaviti neka pravila. Ne može biti ugostiteljski objekt koji prodaje samo jednu jedinu vrstu pića. Ali onda vam kažu u restoranu, bio sam u tom restoranu, imate dvije vrste pića, imate malo i veliko pivo te iste vrste. A koliko košta malo, koliko veliko, isto. Time rastjerujemo goste, time pokazujemo da smo loši domaćini. Znači ako propisujemo što je ugostiteljski objekt onda bismo trebali propisivati što taj ugostiteljski objekt određenog tipa treba nuditi, što je onaj minimum, što je minimum. Kaže ovako, privatnim iznajmljivačima koji su podnijeli zahtjev za legalizaciju omogućuje se pružanje ugostiteljskih usluga u domaćinstvu i bez uvjeta dokazivanja da su vlasnici zemljišta. Pa dokle ćemo mi donositi takve odluke? Ovo se ne tiče ovog zakona, ovo se tiče, kaže jedna rečenica da s obzirom na stanje u zemljišnom knjigama, ja mislim da i u vrijeme Marije Terezije smo bili uređeniji nego što smo danas. Mi ćemo vjerojatno još 50 godina u svim zakonima donositi zapravo omogućavati državnim upravama da ne rade svoj posao. Upravo su jedinice lokalne samouprave dužne napraviti pritisak da se sredi i mi ovdje stanje u zemljišnom knjigama, da to ne traje vječnost, da ne traje 10 godina. Mogli ste vidjeti ovih dana i u medijima istraživanja koja su bila, građevinska dozvola u Hrvatskoj ili opet i neke druge dozvole. Njihovo izdavanje traje najduže, možda postoje 2-3 zemlje u svijetu koje su lošije od nas. Sjećamo se da je ovdje ministrica kad je preuzela svoj sektor obećala da će se sve to raditi za tjedan dana. Radi se u Čakovcu, ne u Hrvatskoj, u Čakovcu se dobije isti trenutak, ali to se u Čakovcu dobije već desetljećima tako. Prema tome, to ovisi ne o uređenosti države nego uređenosti u ovom slučaju lokalne samouprave i nekih pojedinaca koji su shvatili da trebaju radit svoj posao. Sve ovo ostalo je prihvatljivo u zakonu, zakon je dobar, kažem unosi reda tamo gdje reda nije bilo, međutim trebamo više povjerenja imati u lokalnu samoupravu, trebamo shvatiti ono što je rekao gospodin Beus da smo turistička zemlja, da mi svi ovisimo od turizma i da ne možemo imati i ovce i novce, da ne možemo zahtijevati apsolutni mir u vrijeme turističke sezone i da moramo pružiti gostu više, da moramo napraviti reda i da moramo napraviti reda i u ugostiteljskoj ponudi. Ne samo zahtijevati da vodimo propise oko građevinskog objekta, nego od onog što stvarno pružamo gostu na tanjuru odnosno na tacni. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega Vukšić. Imamo repliku, poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Kolega Vukšić, mi u Hrvatskoj izgleda smo umjetnici u kompliciranju svega i svačega. Pa kad govorimo o industriji odmah pobuna, nećemo dimnjak jer dimi, pa kad govorimo o nekakvim strojevima, o nekakvim betonarama nećemo to jer praši itd., itd. A svi govorimo o tome da nemamo radnih mjesta, svi govorimo o tome da nemamo prihoda i sad govorimo o turizmu hoćemo ograničavati jedinica lokalne samouprave koje organiziraju sav taj život unutar svoga grada na način da moraju nekoga nešto pitati, a da bi apsurd bio veći moraju pitati nekoga koga su oni osnovali. Jer tu se brkaju neke stvari. Jedinice lokalne samouprave su te u čijoj nadležnosti je i osnivanje ili ukidanje tih mjesnih odbora, gradskih četvrti odluka da li će uopće … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, ovo je obrnuti redoslijed rasprave bi trebao biti. Ako Vijeće mjesnog odbora želi nešto organizirati na području svog vijeća mjesnog odbora onda mora pitati jedinicu lokalne samouprave u čijem je sastavu. Dakle, mislim da tu ništa nije sporno. Jedino je sporno to što uvijek imamo u svakom mjestu ne postoji mjesto, ne postoji djelić Hrvatske gdje nećemo naći dvoje, troje ili četvero ljudi koje ćemo kačit na sve. Ali cilj nam je jedan – turizam je zlatna koka. Ako je ne njegujemo kao treba nest će malo jaja. I priča je tu vrlo jednostavna. Dakle, pustimo jedinice lokalne samouprave. Predlagatelj je prihvatio i čitav niz amandmana koji su bili u tom dijelu i sa naše strane dati i hajmo napravit od tog turizma što je moguće bolje, a bolje može bit samo to da nam se puni proračun, da je naš gost zadovoljan, da se vrati iduće godine i da ako već mnoge druge grane gospodarstva su nam na neki način propale, da bar turizam dignemo na još veću razinu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Klarić, slažemo se u potpunosti. Recimo jedan primjer. Ja stanujem blizu Šalate gdje u ovo vrijeme se priređuje, evo i sinoć je bio jedan koncert i kad biste vi radili anketu građana gdje u tom dijelu grada živi dosta i starijih osoba sasvim sigurno da biste dobili negativan odgovor i da se ne bi mogao organizirati niti jedan koncert, niti bi bilo bilo kakve turističke ponude u gradu Zagrebu. Zato kažem, jedinice lokalne samouprave su dovoljno svjesne da znaju i određivati i radno vrijeme i da znaju odabrati vrstu turizma, uostalom to rade i desetljećima i moramo imati povjerenja u njih. I slažem se s vama, one su te zapravo gradske četvrti trebaju njih pitati, a ne oni pitati gradske četvrti, jer ovo bi bio apsurd zapravo kao što sam rekao. Onda bismo trebali napraviti anketu od kuće do kuće i pitati sve građane što zapravo oni žele, ako želimo veće mirovine, ako želimo veći standard, trebamo bolji turizam, trebamo više turista i pružiti što više turistima. Trebamo ipak malo i pretrpjeti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Kajin, replika.
Da, baš sam jutros negdje pročitao jedan podatak da je tijekom ove godine izdato ako se ne varam 550 građevinskih dozvola na drugoj strani Jutarnjeg lista, a da je negdje 2008. izdato čak 3000 čini mi se građevinskih dozvola. To dovoljno govori o padu gospodarske aktivnosti u Republici Hrvatskoj, ali nisam se mislio zbog toga javiti. Javljam se zbog toga jer ste spomenuli trajektnu luku Merak. Ja kažem lako ćemo mi, da li tamo nude vodu ili ne nude vodu, da li imamo jednu ili više vrsta piva. Nadam se ako nude pivo da nude BUP, iz buzetskih pivovara. Ali se javljam radi one ceste od Porezina do Cresa. Znam da i vi gospodine zastupniče imate vikendicu, apartman, ne znam dole na Lošinju i želim samo reći da ta cesta koja je asfaltirana ne znam zadnji puta za vrijeme Italije ili 50 i neke godine za vrijeme Jugoslavije cesta doslovce smrti. To kada čovjek vozi tom cestom kao da si je rezervirao izlet u smrt, izlet na naše možda najljepše otoke, zlatne otoke. Cres, Lošinj doista je jedan neviđena avantura. Ja ne bježim od istine, činjenice da je na Cresu, da je na Lošinju kad govorimo o ovim, asfaltiranju tih pravaca u zadnjih recimo sedam, osam godina izuzetno puno učinjeno. Od recimo devedesetak ili stotinjak kilometara cesta modernizirano ih je sigurno 75 km. Ali ovaj najsporniji dio od Porozina pa gore do Cresa dužine recimo negdje oko 12, 13 ili 14 km doista treba to modernizirati što je moguće prije i zato koristim i prisutnost ministra turizma da jednostavno apostrofiram jedan od ozbiljnijih otočnih problema u Republici Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Kajin, slažem se. Međutim, treba reći da je na otoku Cresu i na Lošinju u zadnjih 10, 15 godina učinjeno mnogo napora da se te ceste poprave, pa je cesta od Merga do Cresa i odnosno do Osora pa onda prema Lošinju popravljena. Ja se nadam da će uz malo više angažmana i ovaj dio od Porozina do Cresa biti u funkciji kakvoj su i ostale ceste u funkciji. Pa nije lako ovo što ste rekli, odmahnuli ste rukom. Lako za vodu, lako za pivo. Pa kad turistu kažete da mora kupiti vodu, a u svim ostalim restoranima je obavezno, mislim da je to taj standard da uz kavu dobijete vodu to je u pitanju 15 kuna. Turisti negoduju zbog toga. Međutim, vi ste spomenuli i pivo. Ima jedna ovdje u zakonu ispravljanje isto jedne nepravde zapravo raskrinkavanje ovog pivarskog lobija, jer mi smo unijeli u zakon da piva nije alkohol, pa sam ja već jedanput rekao u Saboru ako pojedete dva kilograma ili dva litra pive hoćete biti siti ili pijani. Ovdje se upozorava da se ne bi smio točiti alkohol mlađima od 18 godina. Ako piva nije alkohol, nego je hrana znači da mlađi mogu popiti 20 piva u tom restoranu od 18 godina. Ovdje se to ispravlja, ali međutim drugi zakoni kažu nešto drugo pa će se vjerojatno ljudi pozivati na one druge zakone. Treba uskladiti zakonodavstvo da piva jest alkohol i ne postoji bezalkoholno pivo kao što ne postoji bezalkoholno vino. Jer ako je bezalkoholno onda nije vino, ako je bezalkoholno pivo onda nije pivo, nego je sok. To su zapravo pivarski lobij je učinio ono izgleda da je jači od mnogih stranaka ovdje u Hrvatskom saboru i mnogim drugim državama.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Nezavisne liste i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Postoji i bezalkoholno pivo, ali je slabo. Dobro, šalim se. Ali ono što treba kad smo već kod ovih pivovara ove male pivovare lišiti dijela trošarinskih naknada i pomoći tim pivarima da se eto dodatno kako bih rekao pozicioniraju na tržištu. No, kada smo već kod ovoga zakona ovaj zakon je ja ću reći logičan, nije sporno. O čemu se zapravo radi? Čak i vodi na neki način nekoj sitnoj pod navodnicima "decentralizaciji" za razliku od onoga zakona u turističkim zajednicama koji vodi ka jednoj drskoj centralizaciji. O čemu se zapravo radi? To vidimo, znači minimalno radno vrijeme ugostiteljskog objekta utvrđuje se zakonom ali predstavničkim tijelima jedinica lokalne samouprave se omogućuje odrediti i duže radno vrijeme na svom području, znači mogućnost produženja ne i skraćenja te propisati prekršajne kazne za nepoštivanje tako određenog produženog radnog vremena. Ovim se daje, citiram, veća ovlast jedinicama lokalne samouprave da sukladno potrebama gostiju na svom području ali isto tako vodeći računa o zahtjevima svih svojih građana odrede radno vrijeme ugostiteljskih objekata kako za pojedine vrste ugostiteljskih objekata tako i za pojedina naselja itd. Ovim zakonom se između ostalog regulira da privatnim iznajmljivačima koji su podnijeli zahtjev za legalizaciju omogući se pružanje ugostiteljskih usluga u domaćinstvu i bez uvjeta dokazivanja da su vlasnici zemljišta na kojem je zgrada izgrađena iz razloga što veliki dio građana nije u mogućnosti ishoditi takav dokaz s obzirom na stanje u zemljišnim knjigama osobito na otocima. Ovo je sigurno za mene daleko bitniji dio zakona od recimo dužine radnog vremena. Ne smatra se obavljanjem ugostiteljske djelatnosti pripremanje i usluživanje napitaka i pića koje organiziraju udruge umirovljenika za svoje članove, u svojim klupskim prostorima budući da se radi o jednoj posebno osjetljivoj skupini naših građana. Slažem se sa onom primjedbom gospodina Radina da bi se ovdje trebalo, a ministar je rekao da je to stvar tehnike ili tehnička stvar, uključiti i pod navodnicima "asocijacije" manjinskih zajednica. Vjerojatno bi na isti način trebalo tretirati kada recimo đaci, studenti skupljaju novac za potrebite ili za svoje ekskurzije pa bi i njih na neki način trebalo na ovaj način znači apostrofirati. Slažem se da bi ovdje, kao što je govorila i gospođa Tireli, trebali uključiti i sportska društva. Ovim zakonom se omogućuje recimo galerijama koje obavljaju muzejsku djelatnost da obavljaju i ugostiteljsku djelatnost pod istim uvjetima kao i muzeji, logično. Ne smatra se obavljanje ugostiteljske djelatnosti recimo pripremanje usluživanja jela, pića koje organiziraju dobrovoljna vatrogasna društva itd., itd. Ono što bih posebno podcrtao to je primjedba gospođe Tireli da mjesni odbori na primjer određuju na svom terenu kada se i u kojem vremenskom periodu ima održavati neka ugostiteljska aktivnost. Na primjer stanari ne žele disko u bivšem kako se to zove u bivšem željezničkom skladištu u Puli, znači na štacionu kako bi oni rekli. Znači, mjesni odbor je protiv da se tamo smjesti neki narodnjački klub. Znači, u stambenoj kako bih rekao zoni. To je pitanje da li može ići ili ne ići. Svi mi znamo što će se dešavati i zato bi doista bilo dobro da se ta nadležnost sa predstavničkih tijela lokalne samouprave spusti u "bazu" pod navodnicima i da te ovlasti prepustimo mjesnim odborima. Ono čega se ja ponajviše bojim kada imamo recimo te famozne outlooke, dimensione to je recimo problem droge, narkotika, psihotropa. Kada policija izađe van jedno večer recimo kada se održavaju pod navodnicima ti "skupovi", "tulumi" ili kako se to već zove onda kod njih 200, 250, 300 itd. pronađe drogu. Hrvatska ne smije biti narko destinacija. Rekoh da ovaj zakon vodi nekoj maloj sitnoj decentralizaciji ali da onaj koji je u pripremi ili bolje rečeno u javnoj raspravi Zakon o turističkim zajednicama vodi jednoj drskoj centralizaciji. Turističke zajednice moraju, po meni, biti isključivo u funkciji javnog a ne privatnog. Ali pošto vidimo da ministri dolaze iz velikih privatnih sustava, to nije slučaj sa gospodinom Lorencinom, ili se spremaju da uđu nakon mandata u velike sustave vidimo na primjeru njegovog prethodnika onda oni logično više vode računa o javnom nego o privatnom. I nažalost, nikad im nije dosta. Turističke zajednice na terenu postaju samo posluge njihovih voditelja. Bilo bi dobro da pogledaju recimo predstavnici Ministarstva turizma kako to pod navodnicima "bespovratno pozajmljivanja novaca" izgleda u Istri. Hrvatska ima 304 turističkih zajednica i ako stupi na snagu ovaj prijedlog Zakona o turističkim zajednicama njih 50% će se ugasiti. Ugasit će se, vidim gospodin Grubišić je digao pločicu, sve turističke zajednice na području Slavonije, 22 u Splitsko-dalmatinskoj županiji, 8 turističkih zajednica u Dubrovačkoj županiji, 50% njih u Zadarskoj, Šibenskoj, 1/3 u Istri. Zašto? Jer se predlaže da turistički uredi koji troše više od 25% za ured odnosno na plaće moraju se ne gasiti nego udruživati. Ne bi bilo to čak niti sporno, sporno je što će 50% tako ostvarenih sredstava odlaziti u Zagreb i onda znamo tko će naprosto raspolagati tim novcima. Umjesto da se od onih 600 milijuna kuna ili ne znam 640 milijuna kuna koliko je prihod turističkih zajednica na nacionalnoj razini 50% tog novca vrati najpotrebitijima točnije onima gdje se taj novac ostvaruje. Po meni osobno, izvinite gospodine ministre nije normalno da Ministarstvo turizma raspolaže sa 220 milijuna kuna na godišnjoj razini, a da direktor turističke zajednice sa preko 600 milijuna kuna. Osim toga predlažete i da 50% boravišne pristojbe od nautičara odlazi glavnom uredu HTZ-a na čelu sa gospodinom Ivičićem što je dvostruko više nego dosada dok županijama po tom osnovu nije predviđena niti jedna kuna. Ukidati ne, racionalizirati da, ali sredstava ostaviti onda gdje se ona kao takva i ostvaruju. Sve u svemu u vjeri da će ovaj zakon biti sutra usvojen, da će relativno skoro stupiti na snagu, ovdje se kaže osmog dana od dana objave u Narodnim novinama želim vjerovati da će i ovo pripomoći nešto boljim turističkim brojkama u godini koja je pred nama. Sjećam se one famozne studije koju je naručio vaš prethodnik gdje stoji da 2015.trebao ostvariti 9,3 milijarde kuna, eura od turističkog prihoda, ako bude ove godine 8 milijardi bit će nešto ispod toga, biti će ipak neki pomak nakon dugo vremena, ali bez obzira na sve ovaj Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti je logičan s time da bih ja stavio naglasak da radno vrijeme u svom mjesnom odboru određuju znači predstavnici tog mjesnog odbora. Svi mi znamo da se oni biraju neposredni, na nekim tajnim izborima, je da na te izbore izlazi 10, 12 maksimalno 15% ljudi, nije to čak niti toliko presudno, svatko ima mogućnost da se odazove izborima pa onda dajmo i njima ovlasti da odlučuju barem o radnom vremenu.
Hvala lijepa poštovani kolega Kajin. Boro Grubišić, poštovani zastupnik replika.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, vi znate da ima općina koje i nemaju izbora za vijeća mjesnih odbora. Dakle općina ne raspiše izbore za mjesne odbore. Kako će onda mjesni odbor odlučivati o onome o čemu vi govorite, dakle odlučivati o radnom vremenu ugostiteljskih objekata? Osim toga, znamo i sami što predstavlja mjesni odbor, dakle on nije niti blizu odlukama općinskog ili gradskog vijeća koje opet to vijeće predstavlja i taj mjesni odbor, prema tome i ljudi iz tog mjesnog odbora su birani najčešće u vijeće općinsko ili pak gradsko. Prema tome, ja mislim da je gradsko vijeće ili općinsko vijeće to koje treba odlučiti o tome a naravno da je u sastavu i općine i grada mjesni odbor pa neće nitko ići kontra ako mjesni odbor izrazi neslaganje, a će gradski odbor biti protiv toga, a gradski odbor, gradsko vijeće i općinsko vijeće imaju legitimitet da o tome kažu to što misle. Što se tiče turističkih zajednica i turističkih ureda nisam digao tablicu ali tu se slažem s vama.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Hvala.
Ne? Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Kajin, govoreći o ugostiteljskoj djelatnosti spomenuli ste dobrovoljna vatrogasna društva ili vatrogasna društva i u tom djelu ja bih imao isto za reći da se još uvijek sjećam onih divnih zabava koje su organizirala dobrovoljna vatrogasna društva, poglavito u ovom našem sjeverozapadnom djelu gdje mi imao jednu tradiciju, imamo i jaki smo u tome i ja dolazim i sa ponosom govorim iz najvatrogasnije županije u lijepoj našoj. I u tom djelu sigurno da vatrogastvo može i u ovom djelu odgovorno odgovoriti na taj zahtjev, a doprinijeti i onom životu jer oni su nositelji i društvenog života, ali nije čudo što je takav odnos u ovom djelu vatrogastva kad prošli tjedan je donesen zakon ovdje u ovom visokom domu o civilnoj zaštiti gdje vatrogastvo nema svoje mjesto. Evo to je jedan i jedno pitanje uistinu koje zavrjeđuje da se spomene na ovom mjestu. Ali u tom djelu govorite i o ovom turističkim zajednicama. I kao i je kolega Grubišić , ja sam suglasan s vama da i to neće donesti razvoju turizma, a stalno evo gospodine ministre se govorio i kontinentalni turizam itd. da će u tom djelu sigurno neće doprinijeti razvoju turizma u kontinentalnom djelu. Pa puno stvari je i meni nejasno u tom djelu. I ona raspodjela onih sredstava turističkim nerazvijenim, znate li gospodine ministre, mislim da je to prošle godine bilo turistički nerazvijenim. E mi u kontinentalnom djelu nismo dobili baš nešto, nije bilo široke ruke, a evo turistički nerazvijena Istra je dobila itekako, pod navodnicima rečeno. Pa dakle mislim da treba to svakako pokušati neku ravnomjernost razviti, nekakvu pomoć da se taj kontinentalni turizam, a iznad svega očuvanja ovih naših ruralnih područjima o kojima ja uporno govorim. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Kajin.
Nije Istra ništa dobila gospodine zastupniče eventualno se Istri nešto malo sitno po tom pitanju vratila. A što se tiče Zakona o vatrogasnim društvima za isti nisam glasao pa onda ovo pitanje nije možda baš namijenjeno meni nego onima koji su za istoga digli ruku.
Hvala lijepo. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub SDP-a Hrvatske i poštovana zastupnica Tonka Ivčević.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Prilikom rasprave o Zakonu o ugostiteljskoj djelatnosti iznijela sam podršku da zakon ide u dva čitanja kako bi ga dobro sagledali i razmotrili primjedbe nastale tijekom rasprave u prvom čitanju. Moram izraziti zadovoljstvo budući je predlagač uvažio stajalište izneseno u raspravi u Hrvatskom saboru i njegovim radnim tijelima. Čak 14 članaka je ili izmijenjeno ili poboljšano kao rezultat prijedloga Odbora za turizam, Odbora za poljoprivredu i zastupnika koji su raspravljali u prvom čitanju. U uvjerenju da ćemo donijeti dobar zakon koji će dodatno poboljšati uvjete poslovanja ugostitelja i svih koji se bave ugostiteljskom djelatnošću klub SDP-a će podržati ovaj zakon. U novi zakon o ugostiteljskoj djelatnosti uvode se novine vezane za pružanje usluga u ugostiteljskoj djelatnosti, te se omogućuje ugostiteljima pružanja usluge smještaja u sobama, apartmanima i kućama za odmor ne samo u poslovnim već i u stambenim prostorima. Privatnim iznajmljivačima koji su podnijeli zahtjev za legalizaciju pružanje usluga u domaćinstvu i bez uvjeta dokazivanja da su vlasnici zemljišta. Ovo je posebno važno za otočane s obzirom na neriješene zemljišne knjige i s obzirom na veliki broj iseljenih otočana diljem cijelo svijeta. Utvrđuje se minimalno radno vrijeme ugostiteljskih objekata uz mogućnost njegovog produženja od strane jedinice lokalne samouprave te propisuje da ugostitelj ili njego zaposlenik imaju odgovarajući stupanj obrazovanja. Ne smatra se obavljanjem ugostiteljske djelatnosti pripremanje, usluživanja napitaka jela i pića koja organiziraju udruge umirovljenika za svoje članove u svojim klupskim prostorima, te dobrovoljna vatrogasna društva do najviše 4 puta godišnje u slučaju organiziranja vatrogasnih natjecanja, obilježavanja obljetnice i raznih manifestacija. Omogućuje se i organiziranje kampiranja izvan kampova za vrijeme održavanja pustolovnih aktivnosti na rijekama, moru i slično. Mislim da je ovo jako bitno jer svakako omogućava produženje turističke sezone kod organiziranja ovakvih aktivnosti. Novim zakonom osniva se središnji registar za ugostiteljsku djelatnost i usluge u turizmu kojima će biti obuhvaćeni svi ugostiteljski objekti, objekti u domaćinstvu i OPG-i u kojima se pružaju ugostiteljske usluge. Novina je da se rješenja za ugostiteljske objekte odnosno objekte u kojima se pružaju usluge smještaja dostavljaju turističkoj zajednici područja na kojemu se nalazi objekt. Posebno ističem da se smanjuju najviši i najniži iznosi novčani kazni za pojedine prekršaje, a propisuje veće iznose novčanih kazni za ponavljanje prekršaja, smanjuju se iznosi novčanih kazni koji se mogu izreći na mjestu prekršaja, a sve u cilju da se što više naplatiti tih prekršajnih kazni, te da se rasterete svakako i prekršajni sudovi. Slijedom navedenog očekuje se da će posljedice donošenja novog zakona biti povećanje raznolikosti i razvoja ugostiteljske ponude, olakšano poslovanje gospodarskim subjektima, veća profesionalnost, podizanje kvalitete u pružanju ugostiteljskih usluga, učinkovitije suzbijanje sive ekonomije, veća zaposlenost, omogućavanje jačanje ukupne konkurentnosti hrvatskog turizma, učinkovitija komunikacija s tržištem i u konačnici povećanje prihoda od turizma. Na kraju jednostavnim rječnikom rečeno, trebali bi imati veću zaradu i zadovoljnijeg gosta. Stoga je dobro da ovaj zakon usvajamo sada kada on još uvijek može utjecati na poslovanje u ovoj turističkoj sezoni premda bi svakako bilo bolje da smo ga donijeli i ranije. Na kraju ću navesti samo nekoliko izmjena koje su nastale u pojedinim člancima s obzirom na prvo čitanje kao posljedica uvažavanja iznesenih stajališta u Hrvatskom saboru i radnim tijelima, te izmjena učinjenih od strane predlagača. U članku 5.brisanja su ograničenja vremena u kojem se može obavljati ugostiteljska djelatnost za kazališta, muzeje i galerije. U prijedlogu je stajalo dva sata prije i dva sata nakon određenog događaja. Članak 6.je izmijenjen zbog nejasnoća oko propisivanja ovlaštenja jedinicama lokalne samouprave u određivanju radnog vremena ugostiteljskih objekata. Stoga je izmijenjen na način da je potrebno propisati uvjete koje moraju ispunjavati pojedine vrste ugostiteljskih objekata u produženom vremenu, a uz mišljenje svakako turističkog vijeća turističke zajednice s tog područja. U članku 10.dodano je da cijene usluga uz hrvatski jezik mogu biti i najmanje na jednom svjetskom jeziku. Prihvaćana je primjedba Odbora za turizam vezana uz edukaciju i stručno osposobljavanje kadrova čija je obveza postojala u starom zakonu, te je dodan i taj uvjet za obavljanje ugostiteljske djelatnosti. U članku 12.dodano je da proslave i manifestacije u promidžbeno-turističke svrhe mogu organizirati uz turističke zajednice jedinice lokalne samouprave i drugi organizatori, ali svakako uz odobrenje jedinice lokalne samouprave. Također na inicijativu kluba SDP-a brisan je stavak 3.u članku 12.da su organizatori ovakvih manifestacija dužni osigurati ispunjavanje uvjeta propisanih posebnim propisima o hrani. Izmjenama se propisuje da se rješenja za ugostiteljske objekte u kojima se pruža usluga smještaja dostavljaju turističkoj zajednici tog područja. Prihvaćen je i prijedlog Odbora za turizam i Odbora za poljoprivredu vezan za upotrebu naziva turističko seljačko domaćinstvo ili gospodarstvo jer OPG-i koja pružaju obiteljske usluge na ovaj način postaju neprepoznatljiva a izjednačena su sa svim drugim OPG-ovima registriranim u Republici Hrvatskoj. Stoga je sada omogućeno da se može koristiti i komercijalni naziv kao npr. turističko seljačko domaćinstvo, turističko seljačko gospodarstvo, agroturizam i slično. Također je i drukčije regulirano na puno fleksibilniji način radno vrijeme objekata na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu odnosno ono može biti i unutar radnog vremena koje propisuje predstavničko tijelo a može se istaknuti samo obavijest da posluje uz prethodni dogovor ili poziv. Napravljeno je još niz drugih izmjena, međutim smatram da ih sada nije posebno svih detaljno navoditi, stakla sam one koje smatram da su najznačajnije. Još jednom izražavam zadovoljstvo da su mnogi naši prijedlozi prihvaćeni i to iz svih političkih opcija stoga vjerujem da ćemo ovaj zakon jednoglasno podržati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovaj će Prijedlog zakona o ugostiteljskoj djelatnosti klub Hrvatske demokratske zajednice podržati. I u prvom čitanju podržali smo brojne novine koje donosi ovaj zakon međutim i upućivali na nedorečenosti koje su mogle donijeti nove probleme i stvoriti nelojalnu konkurenciju našem turizmu. A upravo ovaj prijedlog zakona je prihvatio čak 13 naših prijedloga i primjedbi. Gotovo da nije bilo prijedloga zakona koji je u ovoj sabornici donesen u dva čitanja i da su ovoliko prijedloga i primjedbi upućenih od oporbenih zastupnika od strane zastupnika Hrvatske demokratske zajednice prihvatili kao kod ovog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Ovim zakonom dobivamo potpunu liberalizaciju. Međutim, treba reći da niti jednu ovu novinu kojom se planira povećati prihod od ugostiteljstva ali i novo zapošljavanje nećemo moći imati u ovoj turističkoj sezoni. Naime, sezona je već u punom jeku a za stupanje na snagu ovog zakona treba proći proceduru još minimalno 10-ak dana, za brojne novine treba donijeti odluke jedinice lokalnih samouprava znači kod općina i gradova što treba dodatno još dva tjedna a onda nam je već sezona na odlasku. Zakon koji je sada u primjeni doživio je 8 izmjena i dopuna a postojala je i potreba i za novim, stoga je bilo i primjereno izraditi novi zakon koji bi trebao olakšati poslovanje ugostiteljstvu, donijeti novu kvalitetu, ukloniti prepreke koje se javljaju u provedbi. Dobro je da je Ministarstvo turizma između dva čitanja zakona napravilo čitav niz korekcija i poslušalo veliki dio sugestija i prijedloga. Međutim, velika je šteta što nije prihvaćena ideja o promjeni paradigme turističke inspekcije. Unošenjem posebne odredbe kojom bi ugostiteljima prije svega pomagali te u postupku uočavanja nepravilnosti polazili od opomena a potom tek kažnjavali. Osnovni cilj inspekcije ne može i ne smije biti kažnjavanje nego uklanjanje nepravilnosti zbog čega inspekcijske službe ne bi bile u funkciji i gosta i ugostitelja i djelovale preventivno posebno ako su nepravilnosti uočene prvi put. Kako će ugostitelj ili pak iznajmljivač znati za ove promjene koje mu donosi ovaj zakon koji će biti u primjeni već za koji dan kada je sada već vrijeme da se bavi gostima a ne Narodnim novinama. Naime i policija u svojim prometnim prekršajima za prvi put uočeni prekršaj izdaje pismena upozorenja. Podržavamo novine koje našim građanima iznajmljivačima omogućavaju legalno iznajmljivanje soba i apartmana u onim objektima koji su u postupku legalizacije te pojednostavljenje ishodovanja potrebnih dozvola kada se samo mijenja vlasnik određenog ugostiteljskog objekta. Podržavamo osnivanje središnjeg i javno dostupnog registra za ugostiteljsku djelatnost i usluge u turizmu koji će obuhvatiti sve ugostiteljske i druge objekte u kojima se pružaju ugostiteljske usluge. Dobro je što je omogućeno kampiranje izvan kampova za vrijeme održavanja pustolovnih aktivnosti na rijekama i moru kao i omogućavanje obavljanje ugostiteljske djelatnosti u galerijama, zatim pripremanje i usluživanje napitaka i pića udrugama umirovljenika i dobrovoljnim vatrogasnim društvima, pripremanje i usluživanje jela za svoje članove i goste za vrijeme vatrogasnih manifestacija do najviše četiri puta u jednoj kalendarskoj godini. Također se izuzima od primjene ovog zakona organiziranje prehrane i smještaj koje organiziraju izviđačke udruge za svoje članove. Međutim, ni ovim prijedlogom zakona ponovno nije omogućeno amaterskim sportskim udrugama, klubovima organiziranje makar nekoliko puta tijekom godine različitih događanja sportsko humanitarnog karaktera. Kroz dječje turnire i humanitarne aktivnosti prikupljaju se sredstva sa ciljem pomoći nekim od oboljelih ili se pozivaju građani da pomognu klubu u ulaganju u npr. športsku infrastrukturu. Posebno je ovo bitno u posljednje vrijeme kada su financijska sredstva raspoloživa sve manja a potrebe su sve veće jer je sve veća i starost infrastrukture. Tako bi bilo dobro da amaterske športske udruge imaju mogućnost kao i npr. vatrogasna društva do najviše četiri puta u jednoj kalendarskoj godini za svoje članove, članove drugih amaterskih sportskih udruga i građana organizirati sportsko humanitarne aktivnosti sa pripremanjem, usluživanje jela, napitaka, pića te prodajom istog u cilju prikupljanja sredstava. Dobro je da su u ministarstvu prihvatili našu primjedbu kojom smo upućivali na štetnost izbacivanja odredbe o obvezi da svaki ugostiteljski objekt ima zaposlenu osobu koja ispunjava uvjet stručne osposobljenosti ili majstorski ispit propisan za obavljanje vezanih obrta i da bi to bio korak unatrag u profesionalnost i kvaliteti u ugostiteljstvu i turizmu. Jer upravo propisivanje uvjeta stručnosti za vezane obrte jest jamstvo kvalitete obavljanja ugostiteljske djelatnosti, zaštita zdravlja kao i zaštita potrošača te bi trebala jednako vrijediti i za obrtnike i za pravnu osobu. Ovim zakonom se predlaže da se privatnim iznajmljivačima koji su podnijeli zahtjev za legalizaciju omogući ishodovanje privremenog rješenja i bez uvjeta dokazivanja da su vlasnici zemljišta na kojem je objekt izgrađen. Ta odredba se uvodi posebno zbog stanja u zemljišnim knjigama zgrada i zemljišta na otoku. Ona je dobro, ali puno više će značiti novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama jer su najatraktivniji, najzanimljiviji prostori upravo za ugostiteljsku djelatnost na pomorskom dobru. Najviše interesa u novom prijedlogu zakona u prvom čitanju dobila je odredba kojom se predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave daje veća ovlast te na svom području mogu omogućiti duže radno vrijeme ugostiteljskih objekata jer dosadašnja odredba koja limitira radno vrijeme ovisno o vrsti ugostiteljskog objekta ocijenila se ograničavajućom za razvoj turizma. Prema tom prijedlogu zakona gradsko odnosno općinsko vijeće bi moglo produžiti radno vrijeme ugostiteljskog objekta iz skupine restorana i barova i dozvoliti rad od 0 do 24. Za duže radno vrijeme prema prvom prijedlogu zakona nije bilo potrebno ispuniti nikakve uvjete, nije bilo potrebno imati nikakvu ni zvučnu izolaciju, nije bilo potrebno ni mišljenje turističke zajednice. Tada smo rekli da klub HDZ-a podržava namjeru Ministarstva turizma da ovim zakonom omogući rad svima koji žele obavljati ugostiteljsku djelatnost ili pružati ugostiteljske usluge, ali da u tome radu treba biti reda i stoga treba propisati uvjete. Uvažavajući naše primjedbe u ovom se prijedlogu zakona naglašava da predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave, znači gradsko općinsko vijeće svojom odlukom može propisati radno vrijeme bilo svih ili pojedinih vrsta ugostiteljskih objekata uz propisivanje uvjeta koji moraju biti ispunjeni za produženi rad, a uz mišljenje turističkog vijeća turističke zajednice tog područja. To je jako dobro, znači to može se napraviti, treba propisati vrstu ili područja, uvjete i obavezno tražiti mišljenje turističke zajednice. Nadalje, izvršno tijelo jedinice lokalne samouprave, gradonačelnik ili općinski načelnik može rješenjem odrediti raniji završetak radnog vremena u skladu s kriterijima koji su propisali gradska odnosno općinska vijeća. Dobro je što je ovaj zakon po prvi put onemogućio iznošenje pića i napitaka izvan ugostiteljskog objekta koji samo u zatvorenim prostorima ispunjavaju uvjeta za rad noću radi konzumiranja izvan zatvorenog prostora. Tu imamo posebno u ljetnim mjesecima mi uz obalu jako puno problema jer u zatvorenom prostoru postoje uvjeti, postoji određena zvučna izolacija, postoji rješenje za rad produžen, znači sve i do 5 i do 6 ujutro, a onda su sa ta vrata, balkoni otvoreni i gosti konzumiraju tu na otvorenom stvaraju veliku buku, galamu, nered i zaista ova odredba će u značajnom pridonijeti rješavanju tih problema. Dobro je što je uočena i potreba da organizatori proslava i manifestacija mogu biti neki drugi uz odobrenje jedinice lokalne samouprave, a ne samo turističke zajednice ili gradovi i općine. Tu imamo također slučaj sa brojnim našim udrugama koje bi se na takav način željele financirati i značajna je financijska pomoć pri realizaciji njihovih programa. Stoga apeliramo još jedanput da se razmotri mogućnost bar 4 puta godišnje da sportske amaterske udruge, klubovi mogu to legalno raditi kao što mogu i vatrogasna društva. I na kraju svi mi kojima je stalo do turizma očekujemo da će se na isti način, znači kao što je ovaj zakon išao u dva čitanja, da su brojne sugestije, primjedbe koje su došle i od oporbenih zastupnika odbora, Odbora za turizam u prvom redu, prihvaćene, da će se na isti način pristupiti i donošenju tri nova turistička zakona koji su u javnu proceduru pušteni krajem lipnja i na koja su brojni turistički radnici ogorčeni. Ti prijedlozi kojima bi se smanjili prihodi od članarina do 15%, lokalnim turističkim zajednicama birokratizirali poslovanje i što je najgore kojim bi zatvorili brojne manje turističke zajednice zaista zaslužuju puno veću pažnju, ne da javna rasprava i procedura bude 15 dana i to već u lipnju, krajem lipnja kada znamo da djelatnici u turizmu se moraju baviti gostima, a ne novim propisima. Isto tako i za novi Prijedlog zakona o pružanju usluga u turizmu treba saslušati primjedbe i prijedloge turističkih djelatnika na terenu kako bi donijeli što bolji zakon koji bi bio provodiv i koristan i turističkom djelatniku i turizmu naše zemlje. Klub HDZ-a će podržati ovaj Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti. Hvala.
Tomislav Klarić, replika.
Kolegice Martinčev, uvijek kad predlagatelj prihvati prijedloge je dobro i takav zakon treba podržati. Ja sam se htio javit samo za repliku, a vezano je spomenuli ste vatrogasna društva, izviđačka društva. Imamo mi u Hrvatskoj jednu ogromnu mrežu društava specifičnih i određenih posebnim zakonom i mislim da bi i tu trebalo razmislit o tome da se i njima omogući da na nekakav legalan način krenu organiziranje tih svojih manifestacija, a to su lovačka društva. Ona sama po sebi već velikim dijelom i bave se turizmom, ali preko određenih agencija jer su sami organizirani na taj način. Međutim, veliki dio tih društava nema taj vid, isključivo se financira ili prihodima članarina, a postoje ogromni kapaciteti na terenu. Ovdje mislim naročito na područja koja smo onim Zakonom o regionalnom razvoju i zakinuli na neki način kad je skidat status brdsko-planinskog područja, a radi se upravo o tim područjima u Republici Hrvatskoj. Mislim da je to dobra promidžba u onom dijelu i gastro i svemu ostalom tim više što sva ta društva imaju velik broj domova, lovačkih kuća i takvih prostora unutar svojih lovišta. I možda bi dobro bilo razmisliti o tome da se i njima kroz vid njihove djelatnosti omogući isto takva organizacija određenih manifestacija ne znam poput proslava sv. Huberta u 11 mjesecu, poput lovačkih zabava ili onog što je nekad bilo i što je na neki način obogaćivalo ponudu u nekakvim manjim ruralnim sredinama ili u svakom slučaju bilo vrlo dobro prihvaćeno i posjećeno. Normalno u suradnji sa jedinicama lokalne samouprave.
Branka Juričev-Martinčev, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Klariću, prisjetimo se zadnjih izmjena Zakona o porezu na dohodak. Svi mi koji vodimo jedinice lokalne samouprave znamo koliko imamo manje sredstava u svojim proračunima i to upravo onih namijenjenih udrugama. Podržala bih članak Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti u kojem bi se svim udrugama omogućilo maksimalno do četiri puta godišnje organiziranje određene manifestacije sa prodajom jela, pića kako bi se osigurala financijska pomoć za daljnje funkcioniranje te udruge bilo lovačkog društva, bilo športske, amaterske, pa i kulturne udruge.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Goran Beus-Richemergh.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Odmah na početku želim reći da će klub Hrvatske narodne stranke Liberalnih demokrata predložiti, odnosno podržati donošenje Konačnog prijedloga zakona o ugostiteljskoj djelatnosti kako ga je dostavila predlagateljica u postupku drugoga čitanja. Ugostiteljstvo u Republici Hrvatskoj ima iznimno dugu tradiciju i moglo bi se reći da je ona duža od oficijelne tradicije koju bilježimo, koju pratimo za turizam u cjelini. Ugostiteljstvo zapravo jest zametak svih kvalitetnih turističkih usluga na kojima se temelji opći dojam o tome koliko je jedna zemlja turistička, koliko je razvijena, koliko je spremna pružiti autentičnoga doživljaja što danas u eri kada turizam zovemo industrijom doživljaja jest iznimno važan element. Od ugostiteljstva se živi i izvan okvira turizma i za potrebe domaćega stanovništva i za potrebe onih koji nikud ne putuju, nego žive i koriste te usluge i u mjestu svoga boravka. Ugostiteljstvom se bave i fizičke osobe, dakle obrtnici, jednako tako i poduzetnici. Također među njima prepoznajemo i one koji su veliki kao velike hotelske kompanije, kao veći ugledni, brendirani restorani. Ali isto tako i obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Zemlja koja ima ambiciju kako ju je i zapisala u Strategiji razvoja turizma do 2020. godine da postane jedan od najvažnijih takmaca na turističkome tržištu prije svega naše regije, dakle mediterana, a onda i u europskim i svjetskim okvirima mora stalno osluškivati s jedne strane potrebe sektora u kojima se odvijaju pojedini turistički procesi, procesi stvaranja usluga. Jednako tako i stvaranja nove vrijednosti kao i ono što je najvažnije osluškivati potrebe, zahtjeve i trendove koje definiraju sami gosti, sami putnici. Ugostiteljstvo danas i ugostiteljstvo prije stotinu ili pedeset godina imaju čitav niz naravno zajedničkih elemenata i poveznica, ali to je jedna od grana gospodarstva koja se brzo razvija i koja stalno zahtijeva inovacije, kreaciju i prostor novih rješenja i novih vrijednosti. U nekim elementima mogli bismo reći da unatoč tome što je progres koji bilježimo u razvoju ugostiteljstva, a koji se prilagođava suvremenom načinu života modernoga čovjeka, prije svega modernoga putnika, turista s druge strane je također na djelu jedan proces retradicionalizacije. Naime, u svijetu u kojemu gotovo svugdje gdje nogom kroči čovjek možemo pronaći elemente ili razvijenu ugostiteljsku djelatnost jer ugostiti u korijenu ima riječ gost, dakle gdje god se putuje tu se i ugošćuje. Jednako tako možemo vidjeti i da raste potreba, dakle da se suprotno od te modernizacije koja je rodila i čitav pokret koji obilježava suvremenu gastronomsku ponudu koja se brzo spravlja i brzo konzumira, dakle da se rađa i jedna cijela zona u kojoj suvremeni gost traži autohtono, traži autentično, traži različito i traži da dobar dio njegovoga doživljaja na putovanju bude osječeno na nepcu. Mi se volimo hvaliti u tome smislu da smo zemlja koja ima bogatu eno gastronomiju. No i nedavno održana tematska sjednica Odbora za turizam u Međimurskoj županiji pokazala je da ta naša hvala još uvijek nema dovoljno pokrića, da smo olako zapravo dopustili da konfekcionirana hrana i sirovine koje ulaze u proces pripremanja hrane zapravo suzbijaju dobar dio onoga po čemu smo ili po čemu možemo biti autentični i autohtoni, a to je pokazuje se u novim okolnostima ona dodana vrijednost koja se posebno cijeni. Hoće li država na pravi način stvoriti zakonski okvir u kojem će se poduzetništvo od mikrorazine do velikih sustava usmjeravati ugostiteljstvu u pravome pravcu ovisi prije svega o nama ovdje. I zato je iznimno važno da i oni koji predlažu zakone, u ovom konkretnom slučaju Ministarstvo turizma, a s druge strane i čitav sektor ugostiteljstva, osluškuju stalno što jedni i drugi govore, a da mi kao oni koji sjedimo u zakonodavnom domu slušamo i jedne i druge. Postupak donošenja ovoga zakona školski je primjer u kojemu je Ministarstvo turizma vrlo kvalitetno otvorilo i oči i uši i na temeljni prijedlog kojega smo imali u prvome čitanju poslušalo sve što smo imali za reći kao saborski zastupnici, kao klubovi, kao nadležna radna tijela ali jednako tako i ono što se čulo izvan tih okvira, uvjetno rečeno u okviru opće javne rasprave i odvagnulo do te mjere kvalitetno da danas u dokumentu kojega imate pred sobom, u dijelu koji je obrazloženje zakona imate pune 4 stranice navedenih poboljšica, unapređenja koje je ministarstvo u ime Vlade RH prihvatilo i ugradilo u konačni tekst zakona. To je dakle školski primjer dobre sinergije između zakonodavca koji je u ovome slučaju transferirao razmišljanja ugostiteljskog sektora, strukovnih organizacija i onih koji su u tome poslu eksperti i s druge strane ministarstva koje je zaduženo za ispisivanje posljednje varijante koja dolazi pred ovaj dom. Visoka razina odgovornosti prema ovoj djelatnosti nužna je, jer kao što rekoh davnih je dana prestalo biti da je turizam u RH sunce, more i smještaj. Dakle, traži se dodana vrijednost, traži se ono po čemu smo različiti, drugačiji i bolji. U tome smislu dugoročno mora nas brinuti koliko smo kapacitirani da tu svoju kvalitetu gradimo i učinimo takvom da budemo konkurentniji od drugih. U tome okviru ne možemo govoriti o ugostiteljstvu, a da ne spomenemo i prilike u obrazovanju kadrova za ugostiteljstvo. Naime, opće je poznato da veliki broj djelatnika u ugostiteljstvu nije educiran za taj posao već priučen i temelji svoje vještine i znanja uglavnom na iskustvu. S druge strane također ako govorimo o gastronomiji moramo biti svjesni da je RH jedna od onih zemalja u kojima se poslije srednje strukovne škole ne može obrazovati. To nije dobro i u tome smislu važno je osluhnuti kakva su iskustva drugih zemalja koje su nam kompetitivne i razmisliti što možemo sinergijom između resora turizma i resora obrazovanja učiniti da jedna kvalitetna kulinarska akademija uskoro zaživi i da omogući napredovanje, stjecanje novih iskustava i konkurentnost i kompetentnost jednoga od najvažnijih dijelova ukupnog ugostiteljskog kadra a to su kuhari. Hrvatska je u posljednjih 10-ak godina napravila ogromne iskorake u tome smislu da se njena eno gastronomija danas može dobro vrednovati, kvalitetno kompetitivno sa okruženjem. I čitav je rekao bih bezbrojan niz primjera koji pokazuju da se dobri slučajevi događaju ne samo u turistički najrazvijenijim županijama nego i u kontinentalnome dijelu. Od glavnoga grada pa do sjevernih županija, do Osječko-baranjske županije u kojoj imamo već sada referentne, relevantne točke koje možemo zvati zvijezdama svoje gastronomije. Tu naravno ne možemo preskočiti i onaj enološki element kada govorimo ukupno o eno gastronomiji. Međutim, postavlja se pitanje zašto čitava RH, svi njeni ugostiteljski kapaciteti nisu prepoznati barem na razini jedne jedine Michelineove zvjezdice? To je taj prostor o kojemu govorim, kojega valja osvojiti. U dokazivanju kreativnosti, otvorenosti da tradicionalni način pripreme hrane bude moderniziran do te mjere da se može govoriti o novoj kuhinji. Novoj kuhinji koja je drugačija i različita od kompetitivnih ali svakako oslonjena na ono što se zove tradicionalna kuhinja hrvatskih krajeva koja je iznimno bogata jer možemo biti sretni što baštinimo utjecaje sa svih strana, i od venecijanske kuhinje i od osmanske odnosno orijentalne i od srednjeeuropske, konkretno austrijske i mađarske. To je bogatstvo koje se rijetko gdje nalazi na tako malome prostoru i kad je iskombinirano s naporima koje vinari u Hrvatskoj čine posljednjih 10-ak ili 15 godina poduprti prije svega strukom, ekspertima, onda možemo reći da polako idemo u dobrome pravcu i da doživljaj preko hrane, doživljaj preko vina i svega onoga što ide uz to jest snažan i da naši gosti prepoznaju našu hranu kao kvalitetnu. Ali dakle ostaje nam prostor u kojem treba još mnogo napraviti na edukaciji kadra, na povezivanju, na logističkoj potpori svim naporima da eno gastronomija bude snažan adut našega ugostiteljstva i naposljetku da ohrabrimo one koji su u stanju doći do točke koja se zove Mišlenove zvjezdice da i u Hrvatskoj konačno dobijemo restoran, dva ili njih više po kojima ćemo biti upisani u kartu najkvalitetnijih ugostiteljskih destinacija u svijetu. Zakon o ugostiteljstvu može biti rigidan, može pristupati ovoj temi na način koji sužava prostor poduzetničke slobode. Često puta se događa da inspekcije, ne samo turistička, nego i ostale propise tumače vrlo restriktivno i prilaze cijelom ovom poslu, inspekcijskom nadzornom poslu vrlo penološki a ne edukacijski, dakle edukativno i preventivno. U tome smislu stalno ćemo ponavljati da bi bilo dobro da se promijeni paradigma funkcioniranja inspekcijskih službi ne samo u turizmu nego i šire i da temeljna zadaća i misija inspekcije ne bude kažnjavanje, nego da bude zapravo edukacija, unaprjeđenje kvalitete, učenje, stalno praćenje promjena propisa što malim poduzetnicima u ugostiteljstvu nije jednostavno i da se zapravo ohrabruju oni koji stvaraju novu vrijednost, koji stvaraju prihod i koji u konačnici alimentiraju novac iz kojega se financiraju javne potrebe, dakle da ih ohrabrujemo da rade više, bolje, kvalitetnije i sukladnije propisima. Naravno za recidiviste one koji žele zapravo u kratko vrijeme zaraditi veliki novac a u ugostiteljstvu to nikad nije bio slučaju u principu, to je dakle nemoguće ako radite predano, pošteno i profesionalno, za njih naravno uvijek ostaje ona radikalna strana priče koju inspekcija može i mora provoditi. Ali još jednom ponavljam valja promijeniti čitavu paradigmu rada inspekcijskih službi, to nije pitanje samo ovoga zakona u tome se slažemo s Ministarstvom turizma, valja krenuti od Zakona o inspekciji i ostalih zakona kojima se regulira pitanje nadzora u provedbi propisa. I još jednom na kraju želim ponoviti da klub HNS-a Liberalni demokrata pozdravlja ovu liberalizaciju prostora u kojemu će se odvijati ugostiteljska djelatnost u Hrvatskoj ubuduće u tome smislu deklarira svoju potporu ovome prijedlogu i mi ćemo glasati za Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti. Zahvaljujem.
Ingrid Antičević-Marinović replika.
Kolega u svojoj raspravi što se mene posebno dojmilo, a i neki drugi su o tome govorili, da je i ovaj primjer zakona kako Vlada pogotovo kroz resorno ministarstvo čula je mišljenja različitih odbora, različitih političkih opcija i svih zainteresiranih te smo dobili konačni prijedlog zakona koji je u svakom slučaju kvalitetan, puno kvalitetniji nego dosadašnji. Kažete da vitalnu i važnu razinu odgovornosti moraju svi pokazati prema ovoj djelatnosti, Vlada ovim prijedlogom zakona ne plaši se dati odgovornost, dakle ovlast ali uz koju leži i odgovornost čelnicima jedinice lokalne samouprave. Međutim, evo meni su se sada upravo tijekom ove rasprave javili ugostitelji iz malih dalmatinskih gradova koji kažu upravo da imaju velikih problema jer da njihov čelnik, njihov gradonačelnik ne želi ni čuti o tome iako imaju recimo da bi se produljilo radno vrijeme, iako imaju ugostiteljske objekte koji nemaju veze, koji su gotovo na plaži, koji su udaljeni od onih gustih, zbijenih stambenih jedinica. Zato je upravo i ministarstvo i Vlada predlažući ovaj prijedlog zakona dala ovlast gradonačelnicima, načelnicima da upravo oni možda, ne možda nego zasigurno najbolje znaju gdje će produljiti radno vrijeme, gdje je to dozvoljeno a gdje nije. Naravno ondje gdje ljudi žive pa sigurno da ne treba muzika, da ne treba glazba treštati cijelu noć. Ali negdje na plaži, blizu plaže gdje mladi znamo kakvi su im običaji pogotovo ljeti, pa i stariji žele se zabaviti, žele ostati nešto poslije ponoći takvi ljudi imaju problema, a zašto imaju problema, taj problem ne izvire iz zakona nego neodgovornosti koju im upravo dobronaklono Vlada i ja se nadam ovdje da ćemo izglasati svi zajednički ovaj prijedlog. O tome treba zato govoriti da se potiču ljudi na odgovornost.
Vrijeme. Goran Beus Richembergh odgovor na repliku.
Kolegice Antičević, mogu vam odgovoriti i kao predstavnik kluba HNS-a mogu i kao predsjednik Odbora za turizam. Moram reći da sam ponosan što naš odbor 95% svih svojih zaključaka, odluka i preporuka donosi konsenzusom, nema stranačkoga nadmudrivanja, nego se radi o suradnji, o kvalitetnim, važnim pitanjima koja su uvijek fundirana mišljenjem eksperata. I u tome smislu nije čudno da Ministarstvo turizma korespondira s našim odborom na tako kvalitetan način jer znade da tom ne sjede politički interesi nego interesi struke, interesi onih koji rade u praksi. Što se tiče ovoga drugoga znate uvijek će onih koji brontulavaju biti, imamo ih svi u vlastitoj obitelji, a kamoli ne bi imali u vlastitoj ulici, kvartu ili svome mjestu. S druge strane, valja razumjeti mnoga naša turistička mjesta u sezoni udvostruče, utrostruče broj onih koji tamo obitavaju, nije lako izdržati taj pritisak ali postoji nešto što se zove i blagoslov položajne rente. Znate kad živite u centru Dubrovnika, centru Primoštena, Pirovca ili Vodica to jest samo po sebi neka vrsta blagoslova jer čut ćete od svih tih ljudi "Ko more ovo platit." Dakle, oni koji žele apsolutni mir, koji ne žele družiti se s ljudima i kojima treba svaki dan u godini 8 sati sna morat će razmislit dobro o tome jesu li na krivome mjestu ako govorimo o sebi kao turističkoj zemlji i turističkom mjestu? Uostalom 9 mjeseci mira vrijedi 3 mjeseca šušura.
Stjepan Milinković replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Beus Richembergh govorili ste dosta o ugostiteljskoj djelatnosti i u tom djelu nemam što dodati. Jer govorili ste u onom smislu da isto tako je potrebno unaprijediti na neki način koliko sam ja razumio i da treba, da ima tu dosta posla ali sa posebnim naglaskom ste dosta ste o tom govorili o retradicionalizaciji o tradicionalnom pristupu. I ja sam suglasan s tim i zalažem se svakako za taj sa željom da se i u ovom našem kontinentalnom dijelu dade taj naglasak. I ajmo reći sada u ovom zakonu se kaže e mogu i ti OPG-i su dobri i oni će dobro doći, ali ima jedan mali problem OPG ne zna se koliko ih je propalo tu je problem veliki i oni uistinu će se doći do onoga dijela da će se za koju godinu voditi turisti u seoske sredine da im pokažu gdje su nekada naši seljaci uzgajali krave. Ali znate kako kažu, nijedna nevolja ne dolazi sama, a u tom smislu govorim budući da je tu i ministar, ovaj prijedlog Zakona o turističkim zajednicama. E sada se tu kaže ajde kojih 25% ako ja to dobro iščitam vi znate bolje budući ste predsjednik Odbora za turizam, e sada te će se gasiti. Sada vas molim lijepo, nema dakle ne, ne, dobro možda daj Bože da sam ja u krivu da vi mene razuvjerite da je to dobro da ćemo mi u kontinentalnom dijelu izuzetno da će OPG-i profunkcionirati pa će imati dosta mlijeka, sira sve ćemo mi to moći na našim policama ponuditi turistima, postoji treba okvir, treba neko osmisliti treba voditi, treba neko unapređivati baš u ovom smislu o kojem ste vi govorili. I u tom dijelu ako dođe do takvih okolnosti dobro je da je to prijedlog, bilo bi to izuzetno štetno za razvoj turizma u kontinentalnom dijelu i stoga zato sam se i javio za repliku da vam ukažem na taj problem. Treba stvoriti okvir, treba ravnomjeran razvoj, treba turizam naravno u svim dijelovima lijepe naše i u tom dijelu turističke zajednice imaju itekako veliku važnost. Hvala lijepo.
Goran Beus Richembergh odgovor na repliku.
Kolega MIlinković, nijedan OPG nije propao zbog toga što je pružao dodatne ugostiteljske ili turističke usluge, čak štoviše mnogi su opstali upravo zbog toga jer im je i Zakon o poljoprivredi s jedne strane i Zakon o ugostiteljstvu dozvolio da svoju djelatnost šire i da ono što inače rade kao svoj cor biznis pretvore u dodanu vrijednost koju će moći prodati na licu mjesta. Dakle, razloge nečije poslovne propasti govorili mi o Hrvatskoj, Španjolskoj ili bilo kojoj drugoj zemlji nemojte tražiti u dodanim mogućnostima koje se pružaju poduzetnicima nego upravo onim rigidnim modelima u kojima je teško doći do kvalitetnog kapitala u kojima država zatvara poduzetničke slobode, sužava ih u kojima se ide grlom u jagode, u kojima se radije investira ogroman novac u JOhn Deere traktor nego u nešto što će donositi sredstva, u kojima ćete ulupati ogroman kapital u nešto što ima vrlo, vrlo dugi i spori ciklus povrata kapitala. Dakle u tome treba tražiti u jednoj poduzetničkoj filozofiji koju imate ili nemate. S druge strane, tko god na selu ima kapacitete i mogućnosti da se bave turizmom i ugostiteljstvom sigurno će doprinijeti da se konačno promijeni ova loši odnosi gdje imamo praktički situaciju da 96% kompletnih prihoda u hrvatskome turizmu ostvarujemo samo na području primorskih županija, a tek 4% od čega pola u gradu Zagrebu na teritoriju svih drugih županija. Naravno, država može napraviti više i kroz promociju i pomoć, ali to se i čini možda ne dovoljno, nikada neće biti dovoljno. Ja bih volio da tu priču o našoj visokoj sezonalnosti u roku od 10 ili 20 godina suzbijemo i da naš kontinent bude mnogo atraktivniji i poznatiji nego što jest. Ali upravo zbog toga se predlaže klasteriranje zona koje su u stanju nositi težinu brenda.
Hvala. U ime Kluba zastupnika DC-a Novog vala i Narodne stranke reformista kolegica Vesna Sabolić.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Kako smo čuli iz dosadašnjih rasprava Konačni prijedlog zakona koji je pred nama u mnogome bi trebao odnosno hoće ukloniti ograničavajuće faktore u legislativi ove djelatnosti, faktore koji koče razvoj ukupne turističke ponude, a samim time koče razvoj gospodarstva. Apsolutno Kluba zastupnika DC-a Novog vala i Narodne stranke reformista podržava svako nastojanje da se zakonska legislativa unaprijedi, da se reformira djelatnost o kojoj je riječ i da se uklone sve prepreke koje stoje na putu bržeg i sveobuhvatnijeg razvoja gospodarstva i poduzetništva općenito. Ja se u potpunosti slažem sa raspravom kolege Beusa Richembergha vezano za brendiranje naših proizvoda u ugostiteljstvu i turizmu, prije svega naših kulinarskih kapaciteta. Dolazim iz kraja gdje smo svjetski poznati dakle iz Zadarske županije gdje je Paški sir proglašen najboljim sirom na svijetu, a sve češće i vinari iz ravnih kotara dolaze okićeni sa zlatom,međutim o tome čini mi se da se premalo zna i da premalo baziramo neku našu ponudu na tim našim svjetski poznatim proizvodima. Mislim da će ovaj zakon samim tim što je liberalizirao određene odnose pomoći da se poduzetnici što više uključuju, a u kontekstu opće nezaposlenosti koja vlada, socijalne ugroženosti mnogih građana naše države s kojom smo mi u zadnje vrijeme suočeni, mi podržavamo ove prijedloge zakona koji proširuju mogućnosti odnosno omogućavaju većem broj fizičkih osoba da se bave ugostiteljskom djelatnošću. Vjerujemo da će to dovesti ne samo do samozapošljavanja nego će posljedično dovesti i do veće konkurencije, a samim time i podizanja kvalitete u pružanju ugostiteljskih usluga. U svojoj raspravi u prvom čitanju ja sam naglasila potrebu deregulacije odnosno pojednostavljivanja uvjeta za izdavanje rješenja o odobrenju pružanja usluga fizičkim osobama. I u ovom konačnom, prijedlogu konačnog, konačnom prijedlogu zakona došlo je do nekih poboljšica, međutim to nije dovoljno. To nije dovoljno da bismo osigurali onaj neophodni impuls koji bi građanima omogućio da uđu u ovu djelatnost, da oplode svoju imovinu, da iskoriste imovinu koju imaju na raspolaganju, da je stave u funkciju i da je uostalom lakše održavaju koristeći je u ugostiteljske svrhe, u pružanju ugostiteljske djelatnosti. Međutim, nismo riješili, nije dostatno, ovaj zakon ograničava fizičke osobe u pružanju ugostiteljskih usluga. Naravno ja podržavam, mi podržavamo izjednačavanje svih i pravnih i fizičkih osoba koje se bave pružanjem ugostiteljskih usluga. Naime, jedino je bitno na koji način i kako kvalitetno se pružaju ugostiteljske usluge i nisu bitni načini na koji su organizirani pružatelji ugostiteljskih usluga. Zato ćemo uložiti amandman kojim ćemo zatražiti izjednačavanje i pravnih i fizičkih osoba u smislu pružanja usluga smještaja u objektima namijenjenim stanovanju. Naime, tražiti ćemo da i fizičke osobe mogu na isti način kao i ugostitelji dobiti rješenje o pružanju ugostiteljskih usluga u objektima namijenjenim stanovanju tj. da ne moraju biti vlasnici tih nekretnina nego da jednako kao ugostitelji dostave samo dokaz o korištenju, o pravu korištenja tih nekretnina. To će po našoj ocjeni biti jedan vrlo dobar impuls da se mnogi mladi ljudi a imamo strašno puno ljudi u našim dalmatinskim gradovima koji su završili hotelijerstvo, turizam, ugostiteljstvo, ljudi koji se ionako bave ugostiteljskom djelatnošću da svoju tu djelatnost prošire na više stambenih jedinica kako bi mogli od toga solidno živjeti i kako bi na koncu mogli i zapošljavati i druge u tim svojim poduzećima odnosno obrtima ili kao fizičke osobe koje u svakom slučaju čim povećaju broj jedinica koje iznajmljuju će onda imati i pruža im se mogućnost da se prebacuju i registriraju kao obrtnici ili poduzeća. Ja se nadam da će predstavnici predlagateljice usvojiti naše amandmane, da će usvojiti i prihvatiti naša obrazloženja. Drago mi je isto tako da je prihvaćeno brisanje ograničenja vremena u kojem se mogu obavljati ugostiteljske djelatnosti u kazalištima, muzejima i galerijama. Naravno nisam zadovoljna zašto je moj prijedlog da se u tom smislu izjednače i druge ustanove u kulturi nije prihvaćeno. Osobito mi se ne sviđa, ne mogu prihvatiti obrazloženje koje smo dobili u privitku ovog prijedloga gdje stoji da se ocjenjuje da sve kulturne ustanove ne obavljaju djelatnosti povezane sa ugostiteljskom djelatnošću i da je dostatno da su odredbom obuhvaćene one ustanove u kulturi za koje se smatra da mogu pod uvjetima za ugostitelje obavljati ugostiteljsku djelatnost. Ovo se odnosi na kazališta, galerije i muzeje a kako su one povezane sa ugostiteljskom djelatnošću doista ne znam. Ne znam zašto se to ne može odnositi i na kulturne informativne centre, na centre za kulturu, na koncertne dvorane, na znanstvene knjižnice ili povijesni arhiv recimo. Samo hoću reći da zakon ne bi trebao tako striktno propisivati malterne imenom i prezimenom sve one koji se mogu i smiju baviti ugostiteljskom djelatnošću. To u nekim situacijama može stvoriti određene probleme. Recimo npr. u članku 5. gdje se govori o tome tko može pružati i obavljati ugostiteljsku djelatnost, kaže se između ostalog da to mogu obavljati i udruge, pa se onda navode koje udruge to mogu sa obrazloženjem zašto i kako mogu obavljati tu djelatnost. Ja ću sada navesti jedan primjer, to su primjer za udruge nacionalnih manjina koji u svojim prostorima za potrebe svojih članova i drugih pripadnika te nacionalne manjine odnosno za pripadnike istog naroda u svrhu održavanja kulturnih i drugih događanja. Po meni je ovo u najmanju ruku nepotrebno propisivati zakonom. Naime, zalažemo se i u ovom dijelu da se moraju izjednačavati prava i svih drugih udruga, da se nije moguće na ovakav način provjeravati na koncu i inspekcijske službe bi bile u vrlo neugodnoj poziciji kada bi morale provjeravati da li su konzumenti doista pripadnici samo tog naroda. Naprosto je to nepotrebno regulirati. Udruge za svoju određenu djelatnost ili kako su ovdje kolege već iznosile 4 puta godišnje bi trebale imati pravo na taj način doći do dodatnih sredstava za svoju redovitu djelatnost. Što se tiče odbijanja mog prijedloga koji isto tako stoji u obrazloženju da se, ja sam predlagala da se zakonom propiše iznajmljivačima početnicima kategorizacija sa jednom zvjezdicom tj. da se na određeni način olakša ulazak početnika, ponajprije mislim na iznajmljivače stambenih prostora, da se to pojednostavi. Obrazloženje je da bi spuštanje na jednu zvjezdicu dovelo do spuštanja razine kvalitete smještajnih objekata. Pa neka početno to budu tri zvjezdice, potpuno je svejedno. Ali je potrebno omogućiti svima koji se žele tim poslom baviti da mogu koristiti svoje stambene jedinice, a rigorozni propisi u kategorizaciji to mnogima onemogućavaju. Ako pogledate na bilo koju stranicu na kojoj se reklamiraju privatni iznajmljivači vidjet ćete da gotovo u ponudi nemate sobe. Privatni iznajmljivači uglavnom su svi napravili apartmane ne zato što su htjeli iznajmljivati samo apartmane nego zato što i za sobe doista u našim starim stanovima u starim jezgrama gradova teško dobiti sve uvjete jer morate imati kupatilo u sobi što naprosto nije moguće rekonstrukcijom stanova napraviti. A mislim da bi bilo jako važno osluškivati potrebe gostiju jer ako gosti traže smještaj u starim gradskim jezgrama onakvim kakvi ti stanovi jesu, naravno oni moraju udovoljavati sve osnovne uvjete čistoće, higijene i svih onih potreba koje imaju, ali da moramo baš radit kupatila u sobama to je veliki problem. Zato mislim i predlažem i molim gospodina ministra da prilikom donošenja Pravilnika o kategorizaciji vodi računa o tome da postoji određeni broj ljudi koji u svojim stanovima žele iznajmljivati sobe jer i oni žive u tim stanovima. To je dobar početak mnogim obiteljima i da na određeni način olakšate onima koji zbog takvih zahtjeva ili konstrukcije zgrade ne mogu napraviti po novim pravilima. U principu naravno kao što sam rekla nadamo se da će se prihvatiti ovaj amandman i naš klub će prihvatiti ovaj zakon. Mislimo da i još jednom pozdravljam ministarstvo što je prihvatilo veliku, veliku većinu primjedbi, što je ovaj zakon na putu da doista ubrza razvoj ugostiteljske djelatnosti, da joj da onu poziciju koju ona zaslužuje, a samim tim razvoj turizma i ukupno gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolega Željko Šemper.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Prema dosadašnjim raspravama, a i zbog prihvaćenih prijedloga i dobre volje predlagača vjerujem da će ovaj zakon biti prihvaćen jednoglasno. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom su način i uvjeti pod kojima pravne i fizičke osobe mogu obavljat ugostiteljsku djelatnost. Većina izmjena i dopuna zakona su rezultat prijedloga i primjedbi strukovnih udruga, udruženja poslovnog sektora i ostalih pružatelja ugostiteljskih usluga pa i građana. Ja ću se u svojoj raspravi najviše referirat na dosadašnji problem pružanja ovih usluga u klubovima umirovljenika jer je dosadašnjim zakonom umirovljenicima, članovima tih udruga bilo onemogućeno da konzumiraju sve vrste pića. Kako kažu u udrugama, osjećali su se diskriminirano jer u ovakve vruće dane nisu smjeli popit čašu piva, a da inspekcija ne opali kaznu voditelju kluba i udruzi u čijem je prostoru takav klub. Uvijek se to pravdalo zahtjevima ugostitelja kako se radi o nelojalnoj konkurenciji koja im nanosi veliku štetu, međutim činjenice su ipak malo drukčije. U tim klubovima, dakle u svojim prostorima se uglavnom prijepodne i do ručka druže umirovljenici koji u pravilu ne koriste usluge ugostiteljskih objekata. Kod umirovljenika postoji potreba za socijalnim kontaktima u njima poznatom okruženju. Svakodnevno popričaju prije svega o svojem zdravlju, igraju karte ili odigraju koju partiju šaha ili pikada. Ima naravno i onih grupa umirovljenika koji su nekad zajedno radili i koji se jednom tjedno sastaju u gradskim kafićima, sada na gradskim terasama na čašici razgovora i nisu korisnici klubova umirovljenika. Prema tome, nema govora o nekakvoj šteti i drago mi je da nas je u raspravama u Ministarstvu turizma podržao i ceh ugostitelja uvažavajući naše argumente i potrebe umirovljenika. Prema konačnom prijedlogu ovog zakona člankom 6. točkom 6. rješava se dugogodišnji problem umirovljeničkih udruga, a čija odredba sada omogućava pripremanje i usluživanje napitaka i pića bez namjere stjecanja dobiti ili druge gospodarski procjenjive koristi koje udruge umirovljenika organiziraju za članove udruga umirovljenika u svojim klupskim prostorijama. Iz članka 6. i njegovih 7 točaka je vidljivo kako jedino u točki 6. koja se tiče umirovljeničkih udruga nema mogućnosti pripremanja i usluživanja jela jer to u početku udruge i nisu tražile. Klubovi uglavnom ne pripremaju jela, ali se može dogodit da se nakon skupštine ili neke druge aktivnosti posluže kolači ili neki dobar gulaš. Na moje primjedbe u prvom čitanju predlagatelj sada u obrazloženju navodi da se pružanje usluga prehrane koje organiziraju pravne i fizičke osobe te tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave odnosi i na udruge za svoje članove u svojim poslovnim prostorijama i prostorima dok se obavlja njihova osnovna djelatnost ili aktivnost. S obzirom da još uvijek postoji određeni strah od inspekcijskog nadzora pa i tumačenja odredbi zakona od strane inspektora, Marija Ilić, moja kolegica iz kluba HSU-a podnijela je amandman prema kojem predlaže da se u točku 6. stavi i posluživanje jela kao što već ima u svim točkama članka 6., a jedino nema za umirovljeničke udruge. To bi onda bilo jednoznačno određeno i spriječeno bilo kakvo nepoželjno tumačenje zakona od strane inspekcijskog nadzora. Izmjena ovog zakona vjerojatno će pridonijeti i povećanju broja članova umirovljeničkih udruga jer se posljednjih godina smanjuje njihov broj. Stariji umirovljenici kojima je to bilo jedino mjesto druženja pomalo zbog bolesti i tereta godina odlaze, a kod mlađih umirovljenika nema previše interesa za takav vid druženja ili nema potrebe korištenja usluge umirovljeničkog standarda koje pružaju udruge kao što je organizacija izleta ili godišnjih odmora, nabava drva, prehrambenih proizvoda i usluga po povoljnim cijenama uz odgodu plaćanja na više rata uz člansku iskaznicu. I na kraju, moram još jednom u ime kluba Hrvatske stranke umirovljenika kao i Udruga umirovljenika zahvalit Ministarstvu turizma na razumijevanju i uvrštenju odredbe ovog zakona kojom se rješava noćna mora klubova umirovljenika. Nevjerojatno je kako sve ove godine nije bilo volje ni razumijevanja za umirovljeničku populaciju da se riješi ovaj za državu mali ali za njih ogroman problem. Zbog toga dijelimo zadovoljstvo sa svim udrugama umirovljenika koje imaju takve klubove i kao što sam već rekao u prvom čitanju zastupnici HSU-a sa osmjehom na licu stisnut ćemo zelenu tipku prigodom glasovanja. Hvala lijepa.
Marija Ilić, replika.
Zahvaljujem potpredsjednice. Ma poštovani kolega Šemper, htjela sam u stvari se samo nadovezati već na ono što ste rekli, dakle manje kao replika, više kao želja da se shvati i da se ispravi ono što vjerujem da je bio čisto propust. Naime, vi kao član Odbora ste i dali prijedlog u ime kluba HSU-a na članak 6. točka 6. da se odredbom obuhvati priprema i usluživanje jela u udrugama umirovljenika. Ono što me smeta je kao obrazloženje od predlagatelja je bio da se pozvao evo na zahtjev udruga, da udruge jednostavno nisu ni tražile u prvotnom zahtjevu pripremanje i usluživanje jela što držim da ne može biti odlučujući faktor za donošenje konačne odluke jer su dodatno reagirale udruge preko nas zastupnika. Naime, zato i postoji prvo čitanje da bi se pojedine dopune pa nepravde, nepravilnosti, manjkavosti prosto ispravile do drugog čitanja. I ja moram reći da znatan broj umirovljenika i udruga umirovljenika uz pomoć lokalnih da kažem donatora i poduzetnika jedno dva, tri puta mjesečno, nekad češće, nekad manje organiziraju udruge umirovljenika u svojim domovima i klubovima ili druženja ili neke tipove veselica u kojem pojedini umirovljenici vjerujte [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] naprosto dođu i da se najedu. Ja to moram tako reći, ali to je istina i zato bih [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] evo još jednom apelirala da se ta nepravda ispravi. Hvala lijepo.
Željko Šemper, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolegice Ilić, evo vi ste samo potencirali ono što sam ja rekao u svojoj raspravi i što smo tražili nakon prvog čitanja i nadam se da to nije ništa preveliki zahtjev koji se ne bi mogao uslišati od strane predlagatelja jer smatram da je to onda u svih 7 točaka članka 6. jedinstveno rješenje što se tiče posluživanja jela. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina kolega Šandor Juhas.
Poštovana predsjedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo. Evo ja bih nekoliko riječi rekao u vezi ovog zakona. Vidimo da će zakon najvjerojatnije biti prihvaćen, svi se slažu, svi ga podržavaju i svi smatraju da je Vlada uradila jedan dobar posao i ministarstvo. Klub nacionalnih manjina uložio je dva amandmana i mislimo da će i ta dva amandmana biti u skladu sa svim onim što se je i do sada ovdje rečeno. Iz redova nacionalnih manjina podržavamo uvođenje reda, podržavamo uvođenje jednog novog sustava koji će, znači uvesti više reda, više pravičnosti u ovu djelatnost gdje je bilo ovako svega i svačega i gdje su ono što nas najviše tišti pojedine udruge dosta često ostvarivale i enormne dobiti i da se to u principu nije moglo ni pratiti, ni oporezivati i gdje društvo u principu nije imalo puno koristi od svega toga. Uloga udruga je izuzetno velika u promoviranju načina života koji je u Hrvatskoj uloga udruga ne samo nacionalnih manjina, nego svih udruga je izuzetno bitna i za turizam i za ugostiteljsku djelatnost. Međutim, uloga udruga u životu nacionalnih manjina je možda najbitnija u njihovom životu, jer gotovo sve aktivnosti koje nacionalne manjine obavljaju odvija se kroz udruge. I tu dolazi do izražaja velika šarolikost koja zahvaljujući položaju i razmeđi civilizacija koja se nalazi na području Hrvatske u stvari dolazi do punog izražaja ne samo kroz šarolikost nošnji, nego u svakom slučaju i kroz široku gastronomsku ponudu i teško je zamisliti hrvatsku gastronomsku ponudu bez čeških knedlica, bez mađarskog jednog dobrog fiš paprikaša ili paprikaša jednog sa trgancima. Ili evo gledam gospodina Hodžića, bez jednog dobrog bosanskog lonca i bez jednih baklava. Sve to dovodi znači i do nekakvih specifičnosti i upravo zbog tih specifičnosti mi smo se i javili jer smatramo da te specifičnosti treba ugraditi u zakon i te specifičnosti smo mi predložili u amandmanima. Zbog čega i koje su to specifičnosti? Pa ja ću samo evo nabrojati nekoliko njih. Mi imamo tradicionalne manifestacije kao što su recimo tradicionalna mađarska svinjokolja koja je ovako dosta medijski popraćena i koja se bitno razlikuje od možda nekih drugih svinjokolja i sa svim onim asortimanom koji se tamo nudi i koji se u udrugama redovito provodi striktnom primjenom toga zakona i ovog novoga i doći će u pitanje znači mogućnost načina izvođenja toga što su naši preci stoljećima prije toga radili i s čime se mi ustvari svi u Hrvatskoj možemo samo ponositi. Mi imamo smotre, imamo jako puno smotri, smotre folklora, smotre ne znam ni ja pjevačkih zborova, smotre ovakve, smotre onakve na kojima se skupljaju ljudi zbog disperzije, ne samo mađarske nacionalne manjine nego i ostalih nacionalnih manjina sa područja cijele Hrvatske, i onda te ljude treba na određeni način i ugostiti, treba ih i nahraniti što bi rekli. znači, to je jedan drugi segment gdje se priprema hrana i gdje se ti ljudi onda ugošćavaju. Sa opet nekakvom striktnom primjenom zakona teško da će se to moći ostvariti iz onih sredstava koja se dobivaju za tu namjenu. Recimo za jednu smotru pjevačkih zborova na kojoj učestvuje 500, 600 učesnika, ne znam 30-ak, 40-ak pjevačkih zborova iz područja cijele Hrvatske teško da se može nešto napraviti sa 10 ili sa 15 tisuća kuna, nego se mora nešto tamo napraviti. Znači mora se nešto, neću kazati improvizirati nego onaj koji radi tu manifestaciju i koji je organizator onda to ili skuha nekakav dobar čobanac ili nešto se već pripremi. Imamo više dnevne manifestacije koje su bitne za našu nacionalnu manjinu, koje su bitne za sve nacionalne manjine. To su recimo škole folklora gdje se opet sa minimalnim sredstvima koja se dobivaju iz državnog proračuna od 10-ak tisuća kuna treba 5, 6 dana nešto raditi sa djecom. Ako mi tamo ne radimo s njima naša folklorna baština teško da će se moći očuvati. Znači, mi moramo pokupiti djecu, odvesti ih negdje, smjestiti ih negdje, hraniti ih a to izlaskom na tržište to u nekakvom ugostiteljskom objektu je nemoguće raditi. Znači, dolazi u pitanje i takav način rada koji isto ima dugu tradiciju i koji se pokazao kao jedini mogući način očuvanja određenih segmenata udruga nacionalnih manjina. Imamo izložbe opet različitih jela, recimo kolača. To je dosta kod nas popularno tamo. Pa udruge onda donesu 15-ak, 20-ak, 30-ak vrsta kolača i probaju, razmjenjuju se recepti, prenose se s koljena na koljeno ti recepti ili ono način pripreme tih delicija. Sve su to znači neki specifični segmenti zbog kojih smo mi uložili te amandmane i očekujemo da ih kao što i u dosadašnjoj raspravi ovako jednoznačno, jednoglasno da tako kažem da se i prihvate. Tu je bitno nešto napomenuti. U dosadašnjoj raspravi manje-više svi koji su o tome pričali ili spomenuli udruge govorili su o nekakvim dodatnim sredstvima. Da se na taj način omogućavaju neka dodatna sredstva klubovima, udrugama itd. Mi smo, ili udruge nacionalnih manjina, su po tome specifične. Mi ne želimo ostvarivanje dodatnih sredstava, dakako i ona će dobro doći, ali to je jedini mogući način očuvanja naše tradicije. Znači ako nekakva udruga nešto napravi ona ne teži tome da ostvari nekakva dodatna sredstva nego kažem jedini mogući način da se taj program ostvari i da onda na dobrobit cjelokupne znači naše manjine i cjelokupnog znači hrvatskog društva taj program da ili poluči dobre rezultate. Zbog toga smo mi predložili ta dva amandmana i mislim da bi dobro bilo da se oni usvoje. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Mislim da nema nijednog kluba, nitijednog zastupnika u Hrvatskom saboru koji ovakav oblik zakona uz dodatne amandmane koji su već najavljeni neće biti za ovakav zakon. Nas u klubu HDSSB-a čudi nešto drugo, a to je da jednostavno nismo ranije ili znali ili umjeli ili htjeli napisati zakon poput ovoga kojim bi se sasvim sigurno stvorile veće mogućnosti u turističkoj djelatnosti, u ugostiteljskoj djelatnosti kako bi i oni koji pružaju usluge ali i oni koji nas posjećuju našli više zadovoljstva ovi u svojoj djelatnosti i ostvarenju određenih dobiti, a i turisti koji posjećuju RH bilo u onom morskom dijelu, bilo u kontinentalnom dijelu da nemaju mogućnosti koje ovaj zakon da kažem gotovo široko pruža kako bi doživljaj Hrvatske bio potpuno. Ono što je, zbog čega i posebna, zbog čega i naglašavam, sve to je zapravo i oznaka e, dakle zakon po mjeri europskog zakonodavstva i ostalih direktiva koje stižu iz Europe ali ne zato da nam nešto naređuju nego jednostavno da Hrvatsku još više otvore posjetiteljima koji dolaze u Hrvatsku, da im pruže još bolji ugođaj i osjećaj da je to zemlja koja zaista ima što pružiti turistima u svakom pogledu. Jer znamo da ima više oblika i vrsta turističkih djelatnosti pa sad da ne nabrajam od onih da kažem ekstremnih, avanturističkih, turističkih poslova, pa onda povijesni turizam, religijski turizam, gastronomski itd., lovački i niz drugih oblika, a zapravo sve je donekle regulirano ovim Zakonom o ugostiteljskoj djelatnosti. Kada govorimo o radnom vremenu ugostiteljskih objekata, jasno je da gradska vijeća i općinska vijeća ili pak izvršna vlast, dakle načelnik ili gradonačelnik u suradnji sa, netko je ovdje spominjao mjesni odbor kao najelementarniju česticu našega organiziranog demokratskog društva, dakle u suradnji ili sa dogovorom ili sa dopisom. Naravno da svaki mjesni odbor ima svoje općinsko ili gradsko vijeće pa onda sudjeluje u radu i upravljanju i mjesnim odborom preko gradskog vijeća ili preko načelnika ili gradonačelnika. Prema tome, znamo tko su predstavnici i mjesnog odbora, da je to i gradonačelnik a posebice gradsko vijeće. Zbog toga nisam pristalica da spuštamo ovako nisko, mogli bi zaista početi onda raditi referendume ili ankete u kojem ugostiteljskom objektu smije svirati glazba do 2 sata, a u kojem do ujutro ili tako dalje. Gdje je buka prevelika, gdje nije, gdje ima nekakav stanar koji ne želi takav objekt do sebe, gdje ga nema itd. To bi bilo zaista rekao bih preširok pojam shvaćanja određenih demokratskih načela koji postoje ali ne sumnjam u to da u svrhu proširenja turističke djelatnosti, i u svrhu sveukupnog napretka turizma ali i naravno RH ovaj zakon upravo stoji na tom načelu. Dakle, radno vrijeme ugostiteljskih objekata je prošireno, hoće li to radno vrijeme kontrolirati turistička inspekcija ili pak Ministarstvo unutarnjih poslova, ajde da kažem teško ili pak složeno u kombinaciji. Dakle turistički inspektor uz pomoć djelatnika MUP-a, možda bi i takva mogućnost mogla biti dobra u svezi kontrole radnog vremena pojedinih ugostiteljskih objekata. Kolega Juhas je govorio o određenim manifestacijama koje se provode i koje traju više dana. Pa imamo i nedavno Đakovačke vezove koji traju 3 dana, pa Vinkovačke jeseni koje traju 7 dana, pa imamo niz drugih vrlo atraktivnih priredbi počevši evo sad ide i Sinjska alka, pa ide i Mala alka, pa Baja, pa Čoja, pa Brodsko kolo koje traje. Da navedem nekakve oblike kontinentalnih priredbi i mislim da je vrijeme da se razmisli o tome što sve kontinent, dakle neću ovdje govoriti posebice Slavoniju i Baranju, nego cijeli naš sjeverni dio ili ova NUTS 2 regija sjeverna Hrvatska može ponuditi u turizmu strancima, ne samo strancima, nego bilo bi dobro da i određeni, da određeni broj građana sa juga posjeti sjever kao što i mi posjećujemo naše more ljeti. Ima nešto drugo što me ovdje zainteresiralo u jednoj replici gdje je kolega Đurđević pokušao razriješiti problem, ali to je problem sa Zakonom o zemljištu odnosno o turističkom zemljištu, ne ugostiteljska djelatnost pa imao i primjer da pored autoceste A3 dakle ona koja vodi Zagreb prema Lipovljanima ima objekata koji su novim Zakonom o turističkom zemljištu riješeni, dakle vlasnik objekta je kupio to zemljište na kojem je sagrađen objekt još odavna, ali ona ima problem sa pristupom ili pristupnom cestom, dakle odvojkom s autoceste gdje onda Hrvatske autoceste postavljaju visoke, visoke da kažem marže ili cestarine. Recimo jedan objekt u Brodskom stupniku vlasnika gospodina Mate Dikanovića mora platiti Hrvatskim autocestama pristupnu cestu od 13 tisuća kuna mjesečno. Pa koliko on treba prodati čobanca i pića i ostalih artikala u tom svom objektu koji je tamo i prije nego što je nastala ova cesta A3? Dakle taj objekt postoji, vlasništvo bivšeg Jasinja, postoji prije nego što je izgrađena autocesta. Pristupni put je gradio i parking je gradilo i Jasinje i Hrvatske ceste, ali on sad mora, privatizacijom je dobio taj objekt, otkupio i mora platiti 13 tisuća mjesečno pristup tome objektu. Pa nije li u interesu i Hrvatskim autocestama i svima nama i vama gospodine ministre da ljudi iz Turske, Srbije, Bugarske odakle god putuju kamiondžije mogu pristupiti tom objektu koje je jedan od rijetkih na autocesti A3? Dakle jedan je rijetkih. Što se tiče kulinarstva i gastronomije izvrstan objekt u Brodskom Stupniku, ima još jedan u Lužanima gdje je također neriješeno pitanje toga. I evo gospodin je dobio rješenje da ima pravo na pristupnu cestu ali gospođa ja vam mogu poslije reći ime i prezime te gospođe, neće da omogući čovjeku da mogu gosti, turisti pristupiti njegovom objektu. I takvu mi imamo sliku turizma i dobijamo krivu sliku. Čovjek ima volju, ima želju, uložio je i hoće uložiti, ali ima problem sa vlastitom državom, sa vlastitim ministarstvom, sa vlastitom administracijom. Eto to je ono što mene osobno smeta i što ponekad imate takve administrativne i birokratske barijere da onda i jedan vlasnik objekta ili takvih objekata imaju probleme, a ne bi ih trebalo biti. Umjesto da pustimo da ljudi dođu da ugoste i na taj objed, hvala Bogu znamo svi kako je naporno voziti kamion ili autobus ili bilo što, mi imamo problematiku sa pristupom tome objektu. Nevjerojatno ali istinito. Od silnih priredbi koje imaju turistički značaj u kontinentalnom dijelu Hrvatske mogao bih nabrajati gotovo svako selo u Slavoniji i Baranji u naših pet slavonskih županija koje barem jednom godišnje organiziraju počevši od smotre pjevačkih društava, dakle amaterskih pjevačkih društava pa onda natjecanja u kvaliteti švargla, čobanca, fišijada i raznih drugih, evo sada imamo Gastro dane u BAtrini koji traju dva dana itd. i gdje se također dijeli hrana, a vrlo vjerojatno i piće gdje evo ovim zakonom sve to dobro regulirano. Mislim da ovaj zakon neće predstavljati zapreku i prepreku takvim priredbama i ubuduće. Ono što je ovdje netko rekao da amaterski klubovi, ne samo nogometni, postoje i drugi sportovi ne samo nogometni, imamo veslačke klubove. Imamo u Slavonskom Brodu jedan od vrlo značajnih veslačkih klubova u Hrvatskoj, imamo atletičarske klubove, rukometne ima niz klubova koji obilježavaju recimo svoju obljetnicu nastanka, 20., nije bitno koju, pa obilježavaju bilo što drugo što je značajno u njihovom nastanku i u njihovom radu. Dakle kod takvog obilježavanja naravno da je predviđeno uz govoranciju da se nešto i što kaže šalabrcne jel, nešto da se ima pri ruci nekakav domjenak ili bilo što drugo što bi onda ne znam pod koji zakon potpadalo, ali u ovom prijedlogu zakona je i to donekle regulirano, tako da mislim da neće biti problema i klub HDSSB-a moram ponovno izraziti neću reći čuđenje ali žaljenje što ovakav zakon nije bio i ranije u prijedlogu da bismo mogli provoditi taj zakon i da bismo kako ste i sami rekli u uvodnoj riječi mogli i oni koji su u fazi recimo legalizacije objekata, već sada krenuti u najam i u te objekte, te apartmane, sobe, stanove staviti u turističku svrhu. I to je dobra stvar koja znači mnogima. Evo znamo da je po našim morskim županijama, veliki broj objekata u tijeku legalizacije, ali treba im reći već sada i obavijestiti da svoje apartmane, svoje stanove mogu staviti u funkciju turizma i izdavanja u turističku svrhu. Evo još uz zaključak da će klub HDSSB-a biti za ovaj zakonski prijedlog, ali i za većinu amandmana koje su kolege iz drugih klubova ovdje predložile s kojima se slažemo i nadam se da će biti u dobroj vjeri i u dobroj namjeri od vas usvojeni i razmotreni, ozbiljno razmotreni i usvojeni, dakle klub HDSSB-a će biti za ovaj Konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Hvala lijepo.
Dažen Đurović, replika.
Hvala. Pa složio bih se s vama što ste spomenuli i što je dobro u ovom prijedlogu Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti što je na neki način ajde recimo propoduzetnički orijentiran. Dosta zakona koji su donošeni u ovom mandatu Hrvatskog sabora, nažalost na neki način bili su antipoduzetnički orijentirani, a zapravo antipoduzetnička orijentacija u konačnici vodi k onome što jest temeljni hrvatski problem, a to je ne postojanje radnih mjesta. Dakle svaki onaj prijedlog zakona koji ide u pravcu otvaranja novih radnih mjesta u otvaranju poduzetničke aktivnosti u ovom slučaju ugostiteljskoj djelatnosti sigurno treba pozdraviti. Dakle mi smo svi svjesni da smo prenormirani, preregulirani, previše zatvoreni, previše sputani i slažem se s vama da i ne samo u ugostiteljstvu u ovom slučaju u ugostiteljstvu, ali u drugim djelatnostima bi trebali ići prema normativnim rješenjima koje bi olakšavalo poduzetništvo, deregulirali, pojednostavljivali i otvarali prostor za otvaranje novih radnih mjesta. U ovom prijedlogu zakona možemo prepoznati namjeru predlagatelja, posebno uz ove amandmane koji su kasnije došli da se olakša poduzetnička aktivnost, da se olakša ljudima koji se bave tom djelatnošću da tu djelatnost jednostavnije obavljaju. Svi smo mi i vi ste bili po zapadnoj Europi i vidjeli smo da se u mnogim i znatno starijim državama članicama EU ugostiteljska djelatnost obavlja na puno jednostavniji način nego što je to u RH. Prema tome, ne trebamo mi sami sebe dodatno sputavati i naše poduzetnike i ljude koji se bave tom djelatnošću već tražiti načina da im olakšamo život, da im olakšamo poslovanje i da im omogućimo da zaposle i nove ljude u toj djelatnosti u ovom slučaju ugostiteljskoj ali šteta je što se zapravo na sličan način razmišlja i o drugim djelatnostima.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala kolega Đurović na potpori mom izlaganju. Mi jesmo HDSSB i jest ljuta oporba kako bi se reklo, najljuća što može biti međutim dobre zakonske prijedloge nas nije ni stid ni sram podržati kao što smo ovdje i ovaj zakonski prijedlog podržali shvaćajući upravo ovo što ste vi rekli. Dakle to otvaranje te ugostiteljsko turističke djelatnosti zapravo će najvjerojatnije potaknuti i veći broj radnih mjesta u ugostiteljstvu i to je jedna od korisnosti kako kažu cost benefit ovoga zakonskog prijedloga. Ja se nadam, ne samo to da će to biti realizirano u morskom dijelu nego prije svega i u kontinentalnom dijelu. Jer ovdje imamo pružanje takvih usluga u OPG-ima, dakle mogućnost otvaranja ugostiteljsko turističke djelatnosti gotovo u svakom OPG-u, što je vrlo značajno za Slavoniju i Baranju i za naš kraj. Nekada je turizam bio sporedna djelatnost, nije bio glavni, znamo iz one stare one države Jugoslavije, turizam je bio eto onako pa kako bude ljeto pa 2 mjeseca pa šta bude. I bio je oko 7% BDP-a, danas je turizam na 17% barem prema izvješću Državnog zavoda za statistiku, 17% BDP-a donosi turizam. Znamo da turizam također kao i poljoprivreda ovisi i o vremenskim prilikama i o nekim drugim političkim prilikama u susjedstvu i ratovima koji sele ovamo ili onamo ali sasvim sigurno da je Hrvatska već sada duboko nogom stupila na pravu stazu, dakle ostvarenja dobiti od turizma i povećanja BDP-a ali kako ste i vi sami rekli mislim da naravno ministar tu nije kriv za to da poljoprivreda može biti ta druga noga koja može stupiti na pravi put i biti lokomotiva razvoja Republike Hrvatske.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolegica Mirela Holy.
Hvala poštovana potpredsjednice. Evo na samom početku svog izlaganja ja bih htjela osvrnuti pozornost na činjenicu da na stranici 39 ovog prijedloga dokumenta kojeg smo dobili, dakle ne radi se o samim člancima zakona ali predlagatelj govori da se očekuje da će posljedice donošenja ovog zakona biti povećanje raznolikosti i razvoju ugostiteljske ponude, olakšano poslovanje gospodarskim subjektima, veća profesionalnost i podizanje kvalitete u pružanju usluga, učinkovitije suzbijanje sive ekonomije, veća zaposlenost a sve u cilju omogućavanja jačanja ukupne konkurentnosti hrvatskog turizma, učinkovitija komunikacija sa tržištem i u konačnici povećanje prihoda od turizma. Ja mogu poput ostalih kolegica i kolega pozdraviti odredbe ovoga zakona ali mi je žao što se u ovom zakonu ne obrađuje po mojem mišljenju jedna izrazito važna tema, pogotovo vezana za ugostiteljske objekte. Dakle tu prvenstveno mislim na hotele i smještajne kapacitete te na restorane a koje bi ustvari omogućavalo povezivanje između onoga o čemu se jako puno u Hrvatskoj govori a malo se po tom pitanju radi a to je povezivanje zelene i plave Hrvatske. Dakle činjenica jest da Hrvatska ima puno potencijala za razvoj poljoprivrede i da je izuzetno važno da domaće poljoprivredne proizvode i znači prerađevine, odnosno prehrambene artikle plasiramo u naše ugostiteljske, odnosno turističke objekte. Način na koji se to može provesti na vrlo učinkoviti način je certificiranje po kriterijima održivosti. Porazan je podatak po mojem mišljenju da u gradu Zagrebu koji ima izrazito velik broj hotela samo jedan hotel ima certifikat održivosti, to je hotel Internacional. Smatram da je ovo jako važna tema i da bi i Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti trebao posvetiti toj važnoj temi određenu pozornost. Postoji vjerojatno mogućnost da ćete vi to obraditi nekakvim pravilnikom ali ukoliko želimo imati i povećanje poljoprivredne proizvodnje, pa ja bih rekla i na neki način da naši poljoprivredni proizvodi nađu svoje mjesto u ugostiteljskim objektima za to će biti potrebno da ipak promoviramo snažno certificiranje po kriteriju održivosti. A smatram da će to i potaknuti određene proizvodne procese, odnosno ja bih rekla određenu promjenu u poljoprivrednoj proizvodnji prema onim praksama koje su održive prakse. To ne mora nužno biti uzgoj organskih proizvoda, to može biti i održiva poljoprivreda ali je izuzetno važno znači da imamo tu poveznicu između plave i zelene Hrvatske. Zbog čega je održivo certificiranje važno? Održivo certificiranje je važno zbog toga što ono određuje da se oni proizvodi koji se plasiraju u određenom objektu poput restorana ili poput hotela ne dostavljaju sa velikih udaljenosti zato što je to u potpunoj suprotnosti sa konceptom održivosti što samo po sebi podrazumijeva da takvi objekti moraju i prisiljeni su ustvari svoje proizvode potražiti na lokalnom tržištu odnosno od lokalnih proizvođača što izrazito pozitivno djeluje na lokalnu ekonomiju. Osim toga, održivo certificiranje ima kao jedna od uvjeta da se naravno koriste oni proizvodi koji su proizvedeni na održivi način što bi po samom automatizmu sigurno dovelo do toga da naše poljoprivredne prakse budu više usmjerene upravo prema praksama koje su prijateljske prema okolišu što nažalost u ovom trenutku i nije baš slučaj u Hrvatskoj. Naime, žalostan je podatak da Hrvatska ima udio ekološke poljoprivrede od nekakvih 3%, a potencijal je naravno daleko, daleko veći i naravno ukoliko bi došlo do ovog povezivanja između hotelijerstva i ugostiteljstva, odnosno restorana i drugih djelatnosti iz ovog spektra sa proizvodnjom tih tipova namirnica da bi to definitivno pozitivno utjecalo na ja vjerujem i kvalitetu naše usluge, ali i naravno na povezivanje pa ja bih rekla i ukupni rast gospodarstva, ne samo direktno povezan sa turizmom nego i sa poljoprivredom. Tu bih htjela naglasiti da je danas održivi turizam trend, na kraju krajeva jedan dio Strategije razvoja turizma posvećen je upravo toj temi, a održivi turisti traže i određenu vrstu usluge odnosno takav tip ponude. Ako mi nemamo objekte koji će biti certificirani po kriteriju održivosti, znači takve hotele i takve ugostiteljske objekte, restorane, onda sigurno nećemo moći očekivati i da će ti turisti dolaziti kod nas jer neće imati na kraju krajeva taj tip ponude. To su turisti koji su veće platežne moći, oni ostavljaju daleko manji ekološki trag nego neki drugi turisti, turisti koji konzumiraju masovni turizam i mislim da bi to bila dobra poruka Vlade Republike Hrvatske da ipak razmišlja u tom pravcu i u skladu sa tim trendovima. Pa u tom smislu ja ne znam uopće na koji način bi ja mogla s amandmanom intervenirati u ovaj zakon. Možda vi kao predlagatelj imate nekakvu ideju oko toga pa ćete možda ići sa svojim amandmanom, a ako nećete to odraditi ja doista apeliram na vas da u što skorije vrijeme donesete pravilnik gdje će se ustvari ovi ugostiteljski objekti po točno definiranim kriterijima moći certificirati po kriterijima održivosti. Dakle ne prema nekakvim međunarodnim standardima, bitno je da i Hrvatska ima svoje standarde i da počnemo komunicirati i našu turističku ponudu upravo kroz ovu priču. Hvala vam najljepša.
Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice Holy, nije se teško složiti s vama da je itekako potrebna ta veza između modre i zelene Hrvatske, ali što mi možemo napraviti u tom pogledu to je doista otvoreno pitanje i rekao bih da je krajnje vrijeme da pokušamo naći model kako zapravo prodavati vlastite proizvode upravo u turizmu. Nažalost, činjenica je da je zbog loše gospodarske slike udio turizma čak i nešto veći od 17%. 17% je službeni ali ono premašuje zapravo sa tim efektima i 20% BDP-a u Hrvatskoj što je samo znak loše gospodarske slike. U jednoj Francuskoj koja je najturističkija zemlja na svijetu sa najvećim turističkim prometom, sa najvećim turističkim prihodom i sa najvećom turističkom dobiti. Udio turizma je između 3 i 4% u BDP-u. To je jasan znak da je snažna ekonomija ostala i da je doista u tom smislu turizam tercijarna djelatnost, uslužna djelatnost koja prati cjelokupnu aktivnost. Dakle, kako povezati zelenu i modru Hrvatsku? Ja se slažem s vama da je certifikat održivosti vrlo važan i trebalo bi razmislit da li se može donijeti uredbom ili zakonom mogućnost da se onima koji imaju certifikat održivosti da im se smanji PDV za određen postotak. Ako smanjimo PDV za 1% ili 2% takvima koji imaju certifikat održivosti, stimulirali smo proizvodnju hrane u Slavoniji i drugim dijelovima, ne samo u Slavoniji nego i u Primorju. Hrvatska je donedavno nažalost, ja mislim da je i sada među prvih 6 uvoznika ribe, smrznute ribe u svijetu. Dakle tu pripadamo među države koje imaju značajno više svojih stanovnika nego što je Hrvatska, ali Hrvatska ima veliki broj turista, preko 10 milijuna, 11 milijuna turista dolazi godišnje. Dakle dvije i pol Hrvatske dolaze nam u posjetu svake godine i trebamo vodit računa naravno o njihovoj prehrani. Ali da smo toliki uvoznici ribe, peti na svijetu, onda to doista govori da nismo jednostavno sposobni taj resurs staviti u službu turizma.
Mirela Holy, odgovor na repliku.
Poštovani kolega Matušić, ja mislim da ne treba izmišljati toplu vodu. Postoje već dobro probani modeli koje su provele druge države i mislim da ih trebamo kopirati sa ponosom jer ti modeli mogu biti od koristi za Republiku Hrvatsku. Žalosna je činjenica da Hrvatska koja ima jako veliki potencijal u smislu poljoprivredne proizvodnje uvozi oko 50, pa čak i više od 50% hrane. To je poražavajuće. Naravno da nije tu samo poljoprivreda kao takva, tu su i prerađivačke industrije koje se snažno oslanjaju na poljoprivredu i u kojima mi imamo ja mislim veliku priliku i veliki potencijal. Kada bismo povećavali poljoprivrednu proizvodnju i jačali prerađivačku industriju koja je vezana za poljoprivredu naravno da bismo time samim po automatizmu dovodili do podizanja BDP-a jer bismo daleko manje hrane uvozili i na taj način stimulirali tuđa gospodarstva. Na ovaj način bismo stimulirali svoje vlastito gospodarstvo. Turizam jest važan, nažalost jest činjenica da Hrvatska ima 17% udjela u BDP-u iz turizma. To je naravno i određena prilika zato što turizam treba iskoristiti upravo za ovaj unutarnji izvoz o kojem se jako puno govori, a tu naravno nije samo prehrambena industrija, tu su i neke druge industrije koje se mogu vezivati uz to. Ako govorimo o kriterijima održivosti onda vam tu može biti proizvodnja odnosno plasman određenih ja bih rekla originalnih proizvoda, poput sapuna i drugih predmeta koji se koriste u samom ugostiteljstvu ili hotelijerstvu. Kada govorimo o određenim metodama jedna od metoda je sigurno i zelena javna nabava koja je trend u EU [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] i ja se nadam da će naša Vlada isto koristiti te elemente.
Damir Kajin, replika.
Da, apsolutno slažem se sa gospođom zastupnicom da treba poduprijeti zelenu i plavu Hrvatsku, ali je isto tako interesantno u Zagrebu rast noćenja je negdje ostavio si torbu u klubu između 11, 12, 13% godišnje. U Istri, na obali između 5 do 7% godišnje. Znači, kontinentalni turizam se oporavlja. Zagreb turistički najbrže raste. Neću reći da ga lupira, ali najbrže raste u Hrvatskoj i to je dobro. Loše je recimo da u zadnjih četiri godine na tlu Istre se nije sagradio niti jedan novi hotel. Ali ono što mene brine je sljedeće. Eto sada ću pročitati. Na splitskom festivalu elektroničke glazbe policija je uglavnom zbog droge privela čak 300 osoba, odmah je naplatila gotovo 450 tisuća kazni za razne prekršaje doznaje se u MUP-u. Od 300 privedenih 170 je stranih državljana. Podnesene su odgovarajuće prijave zbog ukupno 276 prekršaja u Zakonu o sprječavanju zlouporabu droge, 33 prekršaja iz Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira, 9 prekršaja iz Zakona o oružju, te kaznene prijave protiv 10 osoba zbog sumnje o počinjenje kaznenih djela neovlaštene proizvodnje i prometa drogama. Da su kojim slučajem testirali sve tvrdim kod 90% ljudi pronašla bi se droga. I sad se postavlja pitanje gospodo zastupnici ili hrvatsko gledateljstvo. Što ćemo s time? Hoćemo li se mi sa time pozabaviti ili ćemo jednostavno preko svega toga prelaziti. S jedne strane noćenja, veći turistički proizvod, a s druge strane šleperi, tabletica i droge. I to je ono što mene brine. Svake godine sve više mladih dečki, cura u Hrvatskoj se na to navlači. To je ozbiljan problem i zato bih o nekim stvarima doslovce trebalo imati mjeru.
Mirela Holly, odgovor na repliku. Kolega Kajin, isključite mikrofon.
Poštovani kolega Kajin, ja nemam apsolutno ništa protiv ovih festivala. Mislim da su oni dobar segment turističke ponude i smatram da bi Hrvatskoj trebalo i više takvih festivala poput Ultra i Europe. Mislim da bi problem bio donekle manji kada bi Hrvatska poput mnogih drugih država išla u pravcu legalizacije marihuane, jer se na žalost dosta veliki broj ovih, kod kojih se kao detektira da posjeduju ili da su konzumirali drogu upravo odnosi na marihuanu. Ja neću tu ponavljati sve argumente koje sam iznosila vezano uz legalizaciju marihuane, ali mislim da se treba u velikoj mjeri razlikovati i kemijske supstance koje su izrazito štetne za zdravlje ljudi u odnosu na marihuanu koja i prema mnogim znanstvenim istraživanjima, preko 700 znanstvenih istraživanja ima jako blagotvorne utjecaje na ljudsko zdravlje.
Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Kolegice Holy, malo prije ste u svojoj raspravi govorili o povezivanju plave i zelene Hrvatske. Naime, Vlade su se mijenjale i svi su imali u svojim programima predizbornima da će povezivati zeleno i plavo. Pa evo vidimo danas ministra turizma ovdje u Saboru, ja bih volio da sjedi pokraj njega i ministar poljoprivrede. To bi značilo da njih dvojica razgovaraju. No, mi donosimo zakonska rješenja koja su važna, ali na žalost Vlade u svim ovim godinama nisu povezivale zeleno i plavo. Da jesu, onda bi na izvornu hrvatsku robu u turizmu koja se plasira sigurno PDV bio manji, bili bi konkurentniji. Ne bi uvozili toliko hrane u Republiku Hrvatsku i stanje bi bilo bolje. Naime i vi ste malo prije rekli kad govorimo o certificiranju da je stanje neodrživo. Pa stanje je neodrživo između dva ministra. Jedan se zove ministar poljoprivrede, a drugi ministar turizma. Prema tome, sramota je da Hrvatska uvozi danas grašak iz Moldavije, tikvice iz Albanije, grah iz Perua, rajčice iz Jordana, češnjak iz Kine, bademe iz Irana. Pa mogao bih nabrajati sad prilično dugo kakva je to sramota da ljudi koji znaju proizvesti ne mogu svoje proizvode posebice iz Slavonije plasirati upravo po hotelima na Jadranu. Prema tome, dva ministra moraju sjest ako imaju zajedničkog premijera. Prema tome, tu se mora očitavat politika hrvatske Vlade upravo na PDV-u, upravo na vezanju naših domaćih proizvođača, domaće proizvodnje, a posebice ove koja je certificirana i odnosi se na hrvatsko podrijetlo. Sramota je da Hrvatska uvozi tolike količine hrane. Imamo ljude koji znaju proizvesti, ali moramo ih bolje povezivati, a upravo se to može kroz PDV.
Mirela Holy, odgovor na repliku.
Pa da, poštovani kolega. Svi smo mi koji se bavimo politikom jako uspješni kada se deklarativno zalažemo za neke stvari. I činjenica je, ja mislim da postoji ovdje konsenzus između svih političkih opcija o tome da je izuzetno važno da povežemo tu plavu i zelenu Hrvatsku. Međutim, kada dođemo na teren nekakvih konkretnih rješenja kojima doista to možemo i napraviti, onda nekako ispada da nismo baš pretjerano kreativni. Ja mislim da ni ne trebamo biti kreativni, da trebamo samo primjenjivati ona rješenja koja su se pokazala uspješna u nekim drugim državama, da je to pravi put i da će onda i naš turizam biti daleko uspješniji u smislu ekonomskih učinaka za hrvatsko društvo. Jer ako će naši ugostiteljski objekti, hoteli i restorani nuditi domaću hranu daleko manje će biti naravno i ove hrane koju na žalost uvozimo, a koja jako često i nije baš tako dobre kvalitete kao ono što mi možemo ponuditi. Ja mislim da se ne trebamo sramiti, da trebamo biti samouvjereni, da trebamo poštovati i sebe i da trebamo ići u pravcu primjene onih rješenja koja su uspješna u cijelom svijetu.
Damir Rimac, replika.
Poštovana kolegice Mirela, dakle u cijeloj vašoj raspravi nisam našao nekakve značajnije zamjerke osim jednog dijela i volio bih to prokomentirati. Dakle, vi ste se spomenuli da je udio ekološke proizvodnje negdje oko 3% u RH, on je negdje između 2 i 3%, i da zapravo Hrvatska ne koristi komparativne prednosti da bi proizvela kvalitetnu hranu. Govorili ste i o spajanju zelene i plave Hrvatske, ja o tome slušam u proteklih 20-ak godina i iskreno se nadam da nećemo još morati slušati 20-ak godina o spajanju zelene i plave Hrvatske. Ali samo mala napomena. Dakle, niti u razvijenijim zemljama od RH koje se bave poljoprivrednom proizvodnjom udio ekološke poljoprivrede nije veći od 4,5 do 5% iz jednostavnog razloga što je to proizvod koji ima određenu cijenu odnosno ima određene konzumente. Što znači da su oni spremni platiti veću količinu novca za kvalitetniji proizvod. Pitanje je zapravo tržišnih kapaciteta u RH i koliko će, dakle ne kažem da naši ljudi ne znaju proizvest takav proizvod ali pitanje je gdje će ga plasirati i tko će platiti zapravo za jedan proizvod skuplju cijenu. Dakle, činjenica je da na istoku Hrvatske gdje se hrana proizvodi, dobar dio ljudi odlazi u velike trgovačke lance, pogotovo Lidl ili Kaufland, i ovo o čemu je govorio i kolega Bubalo kupuju bijeli luk i ostalo koji je uvoz iz Kine ili tikvice iz Albanije a nisu niti u konvencionalnoj poljoprivredi proizvedeni u Hrvatskoj što znači da imaju daleko, daleko nižu cijenu nego nekakav ekološki proizvod. Dakle, u tom dijelu ja apeliram samo da imamo konkretnije pokazatelje i ozbiljniju raspravu. Hvala.
Mirela Holy, odgovor na repliku.
Poštovani kolega jedno malo pojašnjenje. Dakle, Austrija koja je ja mislim jedna od liderica u proizvodnji odnosno ekološkom uzgoju ima ako se ne varam po zadnjim podacima 12% udjela ekološke poljoprivrede u ukupnoj poljoprivredi. Kada imamo na umu koji je ukupni volumen te poljoprivredne proizvodnje onda dolazimo do izrazito poražavajućih podataka za Hrvatsku. Kada bi Hrvatska pokrivala jedno 75% svojih potreba za hranom iz vlastitog uzgoja odnosno iz vlastitih prerađivačkih industrija onda bi tih 3% možda bilo i ok, ali kad imate na umu da se radi o izrazito malenom volumenu proizvodnje e onda su malo podaci ipak drugačiji nego kad se uspoređujemo sa primjerice Francuskom koja je izrazito poljoprivredna zemlja sa nekim drugim europskim državama koje također imaju vrlo razvijenu poljoprivrednu proizvodnju. Dakle, mislim da se ne može ovdje govoriti o mogućnostima usporedbe po načelu kruška i jabuka. Nažalost, sad ću spomenuti nešto što nije direktno vezano za repliku, zaboravila sam spomenuti u raspravi, ja sam podnijela i amandman na temelju inicijative sindikata koji apeliraju na Vladu RH da se među svim ovim ostalima kojima je omogućeno bavljenje ugostiteljskih djelatnosti uvrste i sindikati pa vas ja molim da razmotrite ovaj amandman. Hvala vam lijepa.
Kolega Boris Blažeković, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima. Prije nego što sam postao profesionalni političar i ušao u Sabor bio sam privatni poduzetnik 25 godina i od toga 15 godina sam se bavio i ugostiteljstvom i ovu raspravu posvećujem svojim kolegama ugostiteljima vjerujući da razumijem njihove probleme. Pa mi dozvolite da kažem nekoliko riječi, odnosno da ponovim jedan dio svoje rasprave koji sam govorio u prvom čitanju. Ugostiteljstvo je posebno propulzivna djelatnost. konkurencija je brojna i nesmiljena i samim time se sadržaj i kvaliteta djelatnosti dižu do neslućenih visina. Ako samo pogledamo trud i ogromno ulaganje u uređenje prostora te arhitektonske i dizajnerske bravure raznih arhitekata vidjet ćemo da su tu upotrebljavani najnoviji i najkvalitetniji materijali, originalna rješenja, dizajn, cijeli ambijent. I to je ogromna industrija ugostiteljske opreme, od inovacija u kuhinjskim strojevima do naprosto savršenih caffee aparata, šalica, čaša, tanjura, sveg onog što vidimo, pribora za jelo i ukupne opreme. O samoj ponudi da i ne govorimo. Od običnih kafića preko raznih objekata brze prehrane do vrhunskih koktel barova ili vrhunskih restorana i noćnih klubova. Prvenstveno zato da bi se povećao profit i sustigla konkurencija. No, prisutna je iskrena želja ugostitelja da se gosti u njihovim ugostiteljskim objektima osjećaju što ugodnije. Kod naših ugostitelja u Hrvatskoj osim u jednom dijelu rekao bih manje-više u Dubrovniku još uvijek postoji taj domaćinski naboj i želja da se gost osjeća ugošćeno i dobro. I to je jedna od posebnosti rijetkih vrijednosti hrvatskog ugostiteljstva i bilo bi dobro kad bi se to nekim načinom, nekim poticajima moglo i sačuvati. Hrvatska inače ničim ne zaostaje za svjetskom ponudom i kvalitetom ugostiteljske ponude koja se i dalje svakodnevno poboljšava. Istina je, kritičari će o restoranskom biznisu reći da kod nas nema tzv. vrhunskih slow food restorana kakve imaju samo rijetke i najbogatije svjetske metropole. No nemamo ni takve goste. Kad se u skoro vrijeme još više razvijemo u pogledu ukupne turističke ali prvenstveno i ukupne gospodarske ponude uvjeren sam da će se bez ikakvih problema pojaviti i takvi restorani. No zato Hrvatska ima određene restorane, posebno na Jadranu, npr. na Hvaru, na Paklenskim otocima ili na Kornatima ili na Ugljanu i na brojnim drugim jadranskim mjestima koji svojim ambijentom, ponudom i kvalitetom hrane, načinom i kvalitetom usluge mogu bez ikakvih problema zadovoljiti i najzahtjevnije svjetske ukuse, a mnogi od njih su i svjetski rariteti. No na to trebamo biti ponosni i to nam trebaju biti primjeri i smjer razvoja ugostiteljstva. I tu dolazimo čini mi se, i to sam rekao i u raspravi u prvom čitanju, do najbolnije točke našeg ugostiteljstva a to je obrazovanje ugostiteljskih djelatnika. Naše državne srednje i visoke škole koje obrazuju djelatnike u ugostiteljstvu naprosto moraju bolje pratiti trendove i tu moraju intervenirati prvenstveno Ministarstvo turizma, Ministarstvo obrazovanja. I ne zato da bi se pravili važni, da bi nametali neke svoje specifične ideje već prvenstveno zbog samih mladih ljudi koji izlaze iz tih škola s neadekvatnim znanjem i vještinama a kao što je svima jasno kvalitetni kadrovi su preduvjet kvalitetnog ugostiteljstva. Najkvalitetniji kuhari, konobari, barmeni, voditelji ugostiteljskih objekata danas nažalost ne dolaze iz naših ugostiteljskih škola već su se školovali i ispraksirali u inozemstvu ili su samouki talentirani ljudi koji su uspjeli realizirati svoje talente bez obzira na vrstu obrazovanja. Postoji sve veći broj ad hoc ili stalnih tečajeva za kuhare koji obrazuju kuhare mimo obrazovnog kurikuluma, takve tečajeve osposobljavanja treba podražavati i po potrebi adekvatno verificirati ali ih je neophodno dodatno obavezati s obveznim predmetima zaštite na radu i higijensko tehničkih pravilima te pravilima čuvanja namirnica i termičke obrade. Jedna poseban segment koji svakako treba spomenuti je industrija zabave. Naime, u svom neminovnom razvoju ugostiteljstva u Hrvatskoj je ujedno i perjanica razvoja industrije zabave. Na famoznom Zrću ugostitelji su ti koji su razvili industriju zabave. Klubovi na Zrću su u relevantnim elektronskim publikacijama proglašeni kao najbolji klubovi te vrste na svijetu. To jasno nije hrvatski izum ali je dodatna ponuda koja Hrvatsku čini jednom od najatraktivnijih ljetnih turističkih destinacija za mlade u Europi i svijetu. I druge manifestacije industrije zabave koje nisu razvili sami ugostitelji zahtijevaju pratnju osim usluga smještaja i pojačanu prisutnost ugostiteljstva. Tako se uz sve objekte zabave grade i otvaraju razni ugostiteljski sadržaji od koktel barova do restorana brze prehrane ili vrhunskih restorana ovisno o tipu zabavnog sadržaja. Ultra u Splitu i Hvaru kao globalni događaj klupskog koncertnog sadržaja je za Hrvatsku fenomen koji može promijeniti paradigmu pristupa industriji zabave te osvijestiti sve nas u razmišljanjima što jedan takav događaj može značiti i znači za gospodarski ali i kulturni i ukupno društveni razvoj mjesta gdje se događa ali i za ukupnu zajednicu. Jasno sve to privatnici, privatni poduzetnici rade sami. Ulažu ogromna sredstva kako bi bili što konkurentniji na tako zahtjevnom i teškom tržištu ugostiteljskih usluga, a onda rade jedan od najtežih i fizički najnapornijih poslova, od jutra do mraka i uvijek. Kad se mi drugi kao gosti zabavljamo ugostitelji naprosto rade. Od države, odnosno lokalne zajednice traže manje-više sve samo da ih se ne, traže samo da ih se ne ometa u njihovim nastojanjima da budu što bolji i kvalitetniji. Zakon o ugostiteljstvu ima i mora imati svakako višestruku funkciju. Prvo mora uvoditi red na tržištu i osiguravati istovjetne uvjete za sve ugostiteljske poduzetnike, zatim mora poticati razvoj i kvalitetu struke, mora štiti zdravlje i sigurnost konzumenata te mora osigurati sigurnost i zaštitu okoliša. Zaštita javnog reda i mira, sigurnost gostiju, sigurnost na radu, higijensko tehnički odnos MTU, minimalno tehnički uvjeti, fiskalne blagajne, adekvatno rado vrijeme i slični propisi koji proizlaze iz samog zakona su notorna stvar. Adekvatnim zakonskim intervencijama npr. obrazovnu strukturu rukovodećih kadrova ugostiteljskih objekata ili u razvrstavanju ili kategoriziranju ugostiteljskih objekata i slično može se znatno unaprijediti djelatnost u svim njenim segmentima. Posebno se mora urediti odnos lokalne zajednice poduzetnika u ugostiteljstvu. Ovim zakonom se nalaze jasniji odgovori na pitanja o vrsti i načinu mjesta otvaranja ugostiteljskih objekata te o načinu rada istih u lokalnoj zajednici. I kao što sam u više navrata već govorio mi u HNS-u Liberalnim demokratima smatramo da Zakon o ugostiteljstvu mora biti pomoć ugostitelju a ne popis kaznenih mjera. Uzgredno rečeno 73 su prekršaja navedena u ovom zakonu. Ujedno smatram da je dobro da se donosi novi zakon kao nova cjelina i koji treba olakšati uvid i postupke svih zainteresiranih. Čini mi se, odnosno uvjeren sam da ovaj zakon korespondira u većem djelu sadržaja sa trenutnim zahtjevima suvremenog ugostiteljstva i može biti zamašnjak razvoja hrvatskog ugostiteljstva u 21.stoljeću. Hvala lijepa.
Damir Kajin replika.
Da hrvatski BDP od turizma kaže da je negdje oko 16, 17%. Ne daj Bože da nije toliko, mi bi bili Bosna srebrna ili još i gore problem što je naprosto industrija iščezla. Mi živimo od turizma iz vremena socijalizma. Pa u jednoj Istri u zadnjih 25 godina nije sagrađeno 5 novih hotela. Gospodin Bubalo je govorio da bi trebalo sjesti, da bi trebala sjesti dva ministra onaj poljoprivrede i onaj turizma. Ja mislim da kad je riječ o turizmu da bi trebala sjesti cijela Vlada. Problem je u slijedećem, što se Ministarstvo turizma nije nametnulo. Pa pogledajte ACI tko vodi ili odlučuje o tome? Ministar prometa gospodin Dončić, o Brijunima gospodin Zmajlović, o Kuparima gospodin Penović šef raspolaganja nekretninama, o privatizaciji netko treći, gospodin Lalovac o PDV-u itd. Međutim, zašto se ovdje javljam? Gospođa Holy a i vi to spominjete, dobro niste vi tako direktno rekli, je za legalizaciju marihuane. Ja sam skeptik. Za medicinske potrebe sve inače sam apriori protiv. Ali što je problem? Možda je najmanji problema marihuane. Ali kad govorimo o onih 3 stotine privedenih osoba dole u Splitu, gotovo 150 grama marihuane je policija izdvojila, 1572 komada ecstasya, 15 grama ecstasya, 109,7 grama amfetamina, 14 grama hašiša 5 komada LSD-a, 7,6 grama kokaina, 80,2 grama nečeg MDMA, 5 grama heroina, 8 grama metadona itd. to je sada taj gotov citat. Jednostavno o svemu tome treba voditi računa da se jednostavno ti "spektakli" ili da se hrvatski turizam zbog toga ne pretvori u narko turizam. To je nešto što su gotovo svi u Europi istjerali, Hrvatska prihvaća. Zarada je velika, ali je rizik ogroman.
Boris Blažeković, odgovor na repliku.
Hvala lijepo potpredsjednice. Ukidanjem Ultre recimo da ukinemo ultre i da ukinemo nekakav drugi festival mi time nećemo riješiti problem droge ni u Hrvatskoj, a kamoli u svijetu, ako je to bila vaša intencija sa ovim intervencijama i kod kolegice Holy i kod mene. A radi se o tome da ovakvi festivali ovog tipa pogotovo Ultra koji je planetarni festival, za hrvatski turizam vjerojatno znači više nego milijuni potrošeni raznih eura i dolara na reklame turističke zajednice u stranim i časopisima i uopće u stranim medijima. tako da mislim da svi zajedno trebamo podržati ovakve manifestacije, to je jedna industrija kojoj se trebamo posvetiti, koju treba urediti, na koju treba paziti. A problem droge nećemo riješiti nikakvim ukidanjima, za to postoje točno organi koji to rade i kao što vidite ispalo je da su uspješni.
Završna riječ ministra turizma gospodina Darka Lorencina.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovane kolege zastupnice i zastupnici. Evo prije svega zahvaljujem se na jednoj iznimno konstruktivnoj raspravi, na jednom iznimno konstruktivnom procesu gdje smo pokazali da stvarno želimo napraviti i da nam je osnovni interes i zajednička poveznica turizam. U ovoj završnoj riječi samo bih se osvrnuo na pojedine točke koje su se tijekom ove rasprave spominjale jer smatram da u ovoj mjeri u ovom obimu gdje smo išli za relativno velikim brojem prihvaćanja i primjedbi i stavova koji su apsolutno korisne po turizam, smatramo da se tu više-manje trebamo zadržati u nekakvim okvirima, pogotovo kada je riječ o fizičkim i pravnim osobama koje je spominjala zastupnica Vesna Sabolić, obzirom da pravne osobe mogu imati korištenje, a fizičke osobe moraju imati vlasništvo. Mi smo i sadašnjim zakonskim mogućnostima omogućili da i članovi obitelji mogu koristiti isto tako vlasništvo svoje obitelji. Na taj način bitno smo proširili potencijal korištenja kreveta uzimajući u obzir da fizičke osobe mogu imati pod iznajmljivanjem do maksimum 20 kreveta. Isto tako smo i prethodnim izmjenama i dopuna ovog istog zakona omogućili kada smo im omogućavali stavljanje u promet objekata koji su u postupku ishođenja legalizacije, da mogu do kraja 2016.godine isto tako biti pušteni u promet, da mogu isto tako u slučaju ovih neželjenih posljedica, ali koje su tada u tom trenutku vrlo bitni, u slučaju smrti nositelja iznajmljivača da automatizmom prelazi ili na bračnog druga ili na člana obitelji. Oko mjesnih odbora držimo da je sasvim zadovoljavajuća razina odgovornost jedinica lokalne samouprave jer lokalne samouprave u svom normalnom rekao bih i dnevnom načinu funkcioniranja trebaju i mogu i moraju koristiti isto tako sustav odlučivanja koji uključuje mjesne odbore. Na taj način moguće su određene situacije gdje bi došlo i do određenih kolizija pogotovo kada nisu osnovani mjesni odbori i na taj način znamo da je određivanje radnog vremena jedna vrlo dinamična bitna kategorija, moglo bi doći do osporavanja i do smetnji u donošenju takvih odluka. Kada govorimo o turističkoj inspekciji, jasno ono što nismo mogli regulirati sada trenutno zakonom budući da uključuje relativno veći broj zakona pogotovo onih iz sfere djelovanja Ministarstva pravosuđa da inspekcija bude edukativna. Svi naputci koje je turistička inspekcija dobila upravo idu u tom pravcu da se djeluje ne samo preventivno već da putem instituta otklanjanja nedostataka se pruži pružatelju ugostiteljskih usluga mogućnost da nju u relativno kratkom roku otkloni. To nam je cilj jer držimo da veliki postotak, gotovo 90% ili više poduzetnika želi poslovati pošteno, želi poštivati zakone i pravila RH, ali obzirom na njihov veliki broj nekad je to i nemoguće, dakle radi se o propustima. E, ali imamo drugu situaciju kada se radi o upornom kršenju tih istih propisa i tu želimo biti još puno jači i želimo spriječiti ponavljanje takvih prekršajnih djela. Konkretno, ako iznajmljivač ima dva apartmana koja ima uredno registrirana i dva apartmana koja nema registrirana, dakle ima ih ukupno 4, onda ta osoba zna kako se provodi i kako se dođe do rješenja za obavljanje usluga iznajmljivanja svoje imovine i namjerno izbjegava propise Republike Hrvatske i naš je prijedlog i sugestija inspekciji da se odmah imovina odnosno ti apartmani svi zapečate. Želimo na taj način omogućiti i dati vrlo jasnu poruku da se propisi Republike Hrvatske u tom segmentu na mogu kršiti. A zašto ima toliko predviđenih kazni? Zato jer ima i onih iznajmljivača i onih pružatelja ugostiteljskih usluga koji se bave upravo tim zaobilaženjem zakonskih odredbi i tu smo htjeli jednostavno zaštiti struku u korist onih koji se pravila i propisa pridržavaju. Pitanje je veličine koliko možemo ići u širinu po pitanju udruga. U Republici Hrvatskoj trenutno postoji 50 tisuća udruga koje funkcioniraju i koliko njima možemo omogućiti pružanje ovakvih usluga a da nisu u onom standardnom redovitom sustavu. Taj broj od 50 tisuća je relativno vrlo velik i stvarno dovodimo u pitanje privatni sektor bilo koje veličine mikro, male, srednje ili velike koji su velike novce, vrlo često je i to i najveći problem sa mikro i malim poduzetnicima koji ulažu svoj novac i onda dolazi do stvaranja nelojalne konkurencije. Smatramo da smo tu napravili jedan iskorak, da smo bili socijalno osjetljivi i na taj način isto omogućili umirovljenicima a samim time i klubovima odnosno udrugama nacionalnih manjina da pruže svojim članovima određene mogućnosti a koje istovremeno neće imati utjecaj na privatni sektor. Plava i zelena Hrvatska, vječno pitanje, ne bih rekao prijepor. Ali smatram da to je jedno područje gdje možemo i gdje ima prostora ne za poboljšanja nego za krupnije korake ali i s jedne i s druge strane. Svjedok sam procesa koji su išli otuda da je mali poduzetnik, srednji poduzetnik želeći povratiti svoju investiciju, prodati proizvod ili uslugu velikom subjektu u turizmu ispostavljao visoke cijene. S druge strane imali smo situaciju da su veliki gospodarski subjekti u navodnicima rečeno to željeli dobiti pa gotovo za ništa. Mislim da su ti procesi u proteklih 5 do 10 godina prevaziđeni i da kao rezultat i posljedica međusektorske analize koju smo napravili tzv. satelitske bilance da je tu uvozna komponenta itekako na jednoj vrlo zadovoljavajućoj razini koja ide nešto malo više od 10%. Upravo tvornice i proizvođači namještaja, arhitekti, dakle od kreacije objekta do njihove realizacije gotovo u 90% slučajeva imputi su upravo iz Republike Hrvatske. Bez obzira na činjenicu da li se radi o stranom ili hrvatskom vlasniku. Što nas posebno veseli ali to dokazuje jedno da su tvrtke u Republici Hrvatskoj sve konkurentnije. I upravo tvrtke koje proizvode namještaj mahom su iz Slavonije. To me isto osobno veseli i mislim da je to jako dobar put. Ali te iste tvrtke imaju određenih problema a to je da vrlo često se događa da nemaju raspoloživih kapaciteta da opsluže hrvatske hotelske kuće već ostatak ide za izvoz. Dakle može se. Kada govorimo o prehrani i proizvodnji hrane, to je veliki proces i nije točno da nema komunikacije između Ministarstva turizma i Ministarstva poljoprivrede. Čak štoviše Ministarstvo poljoprivrede je bilo pokrenulo jednu dosta jaku inicijativu da se čak i u ovaj zakon utvrde određeni članci koji bi usmjeravali na to da se moraju koristiti proizvodi iz određenog radijusa. Međutim, napravili bismo medvjeđu uslugu u jednoj takvoj inicijativi u ovoj fazi sada jer ono što nam nedostaje ogroman broj proizvoda kojima fale standardi. Standardi, kvaliteta i količina. Dokle god se to ne ujednači i ukoliko budemo izašli u ovoj fazi sa tim proizvodima i sa ovom inicijativom na tržištu nećemo uspjeti profilirati proizvode. Čast izuzecima, čast određenoj vrsti proizvoda poput vina, poput dakle vinara koji su stvarno uspjeli dotjerali širom Hrvatske svoje proizvode na iznimnu kvalitetu, ali pomaka ima u proizvodnji pršuta, kulena. U svakom slučaju i još mnogih drugih sireva i ostalih proizvoda gdje te inicijative treba dalje nastavljati. I upravo na tragu te inicijative Ministarstva poljoprivrede održan je i zajednički sastanak između našeg ministarstva, Ministarstva poljoprivrede, Ministarstva poduzetništva, Ministarstva vanjskih poslova zajedno sa strukovnim udrugama Hrvatske udruge poslodavaca, Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore gdje smo se dogovorili o sljedećem koraku koji će se održati odmah početkom 9 mjeseca da artikuliramo način, formu, da krenemo sa razvojem kanala putem kojih će se distribuirati, apsorbirati upravo ti tipični održivi proizvodi Republike Hrvatske. Mislim da je jedna inicijativa koja je itekako hvale vrijedna i stvarno je potrebno uključiti jako široki krug ljudi i institucija da se postignu ovdje učinci. Kad govorimo o poticajnim sredstvima, razvojni projekti koji se financiraju putem Ministarstva turizma i Hrvatske turističke zajednice kroz razne oblike bilo Fond za razvoj turizma, bilo razni programi poticanja privatnog poduzetništva, dakle i privatnog i javnog sektora, onda uzimajući u obzir podatak da se 96,4% turističkog prometa ostvaruje uz obalu, a samo ovaj ostatak od 3,4% u kontinentalnom dijelu ne rukovodimo se time jer od 107,5 milijuna raspoloživog novca koje imamo što kroz Hrvatsku turističku zajednicu ili Ministarstvo turizma, 28,2 milijuna se realizira u kontinentu. Ili ako uzmemo manifestacije od 7,7 raspoloživih milijuna za manifestacije 1,4 se realizira na kontinentu. Zašto? Pa zato jer turizam, pogotovo u kontinentu i ono što mi nazivamo turistička nerazvijena područja, upravo tamo turizam ima jednu puno jaču poruku. To je ona socijalna komponenta da proizvođači se omogući dodatna aktivnost, turizam, da plasiraju svoje proizvode i da na taj način podižu konkurentnost svog gospodarstva i da se malo po malo etabliraju u turizam. Brojni projekti i koje je ova Vlada financirala i druga ministarstva, posebno Ministarstvo kulture, Muzej Vučedol, Muzej sinjske alke koji smo jučer posjetili, samo su jedne od čvrstih infrastruktura koje će itekako biti ogromne atrakcije, neke već jesu, Vučedol, za mnogobrojne turiste jer imamo priče, imamo povijest koju turistima itekako trebamo ispričati. I kada je riječ o ovom održivom dijelu onda tu isto tako u programu imamo 13-14 akcijskih planova za donijeti, 8 smo ih već donijeli. Jedan od njih koji još nismo donijeli je akcijski plan za zeleni turizam u kojeg jako puno gledamo budući da je naša zemlja u tom segmentu itekako prepoznata, ne samo po svojim prirodnim ljepotama nego i po hrani, vodama i svemu ostalom i smatramo da tu trebamo artikulirati upravo ono o čemu je bilo riječ, a to su različiti oblici, modaliteti, iskazivanja održivosti ne samo proizvoda za prehranu već i objekata potpuno ovih redovitih objekata, hotela, ugostiteljskih objekata, smještajnih objekata, koliko su oni uklopljeni u okoliš, u održivost, koliko utječu ili ne utječu bolje rečeno na ekološki sustav i na taj način kako mogu dalje koristiti i jačati ovu komponentu koja u turizmu postaje sve bitnija i sve prepoznatljivija. Sve u svemu, rekao bih da, osvrnuo bih se kratko i na one zakone koji su bili spominjani, a koji nam slijede. To je Zakon o turističkoj zajednici, Zakon o boravišnoj pristojbi i Zakon o turističkoj članarini gdje smo u raspravu odnosno na web stranice u javne konzultacije stavili prijedloge zakone na način da smo htjeli apostrofirati neke stvari. Prvo i osnovno što mogu reći, posljedice tog zakona neće izazvati ukidanja turističkih zajednica, neće izazvati isto tako nemogućnost obavljanja razvijanja turizma na tim područjima i ono najgore što se može dogoditi po pitanju financiranja, pogotovo turističke članarine je i to s ovog mjesta ovdje govorim, da će ti izvori ostati isti -15% koliko svi moramo generalno smanjiti zbog smanjenja parafiskalnih nameta koje je od nas zatražila Europska komisija. Drugim riječima, s onim prihodima 25% željeli smo ukazati na to da 1/3 turističkih zajednica, onih malih, funkcionira na način da gotovo i 90% svojih sredstava koriste na plaće, koriste na održavanje ureda, a 10% koriste na programe i razvojne projekte. To želimo promijeniti. Želimo promijeniti taj način razmišljanja, a vjerujem da ste i sada vidjeli po pitanju donošenja ovog zakona koliko vremena smo utrošili na konzultacije, koliko primjedbi smo prihvatili, a kad je riječ o ovako bitnim zakonima koji nam tek sada dolaze mislim da smo tu i dokazali koliko želimo u interakciji za dobro našeg turizma donijeti i ove preostale zakone. Zahvaljujem se.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, podržavam ovaj zakon i promjene koje su njime unesene, međutim nekoliko praktičnih pitanja s obzirom na neke odredbe, ali i nešto što je već u toku ali stvara probleme malim iznajmljivačima. Prvo, ovo rješenje o iznajmljivanju koje je do sada bilo na vlasniku objekta, da li će se u novom postupku ili mijenjanju tog rješenja iziskivati nova kategorizacija ili je dovoljno recimo samo zahtjev pa se to prenese na neku osobu koja je u domaćinstvu pa da ona može nositi to rješenje ili zaista treba onda ponovno kao i uvijek do sada kategorizacija tih objekata ispočetka što iziskuje opet određena sredstva. Drugo pitanje je pitanje koje, problem koji se pojavljuje a sve češće ovih dana to mi ukazuju mali iznajmljivači, tiče se Pravilnika o minimalnim uvjetima, a odnosi se na protupožarnu zaštitu tj. pojavljuju se inspektori koji kažnjavaju male iznajmljivače ako nemaju evakuacijski plan i nekakve svjetleće strelice kojima se pokazuje gdje je izlaz iz apartmana. I to je hajmo reći jedno pitanje formalnosti jer zaista mali iznajmljivač nije u obvezi da ima onaj protupožarni aparat ali mora imati ovu neku sitnicu koja opet nešto košta itd. A onda izgledaju kuće mislim šareno sa tim zelenim strelicama i dođe inspektor i 3000 kuna vam je kazna ako ne znate. Mislim zaista, ukinuli smo ono što je bilo dobro zdravstveno uvjerenje nepotrebno. Opet nekakav novac se uštedio. Mislim da i o ovome treba nešto malo porazmisliti, jer u kući u koja ima jedan izlaz ja ne znam zaista što ili ulaz što s time postižemo. I treće pitanje je pitanje koje se stalno pojavljuje, a to je ona sezonska RTV pristojba. To su stalni sukobi iznajmljivača i HRT-a po onom Zakonu o RTV pristojbi i tko ima pravo plaćati ili ne treba to plaćati. Postoje pravomoćne, tj. postoje sudske presude koje govore da HRT to ne može naplaćivati jer ugostiteljstvo, tj. iznajmljivanje nije samostalna djelatnost. I to postoji. Međutim, to ne sprječava onoga koji to hoće da i dalje ljude tjera na Prekršajne sudove, [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] u postupke, izmišljaju se obveznici i imamo cijelo ljeto nekakav problem koji treba zaista riješiti, pa evo vaše mišljenje o tome.
Ministar Darko Lorencin, odgovor na repliku.
Evo hvala lijepa. Neće trebati nova kategorizacija, dakle samo se temeljem zahtjeva prenosi. Inspektori i nadležnost ovog jasno to je u pravcu onoga što sam ranije govorio. Gledajte, imali smo slučajeve na terenu da i kad smo ukinuli zdravstvene knjižice da su ih neki i dalje tražili, tako da i to smo sanirali, pa ćemo hvala lijepa na upozorenju, obratit ćemo pozornost i na ove stvari. I to je ono pogotovo što sam spomenuo tijekom rasprave vezano za otklanjanje nedostataka. Dakle, to se smatra otklanjanje nedostatka koje se jasno, koje kasnije i podložno ponovnoj kontroli i to treba ukloniti. A što se tiče RTV pristojbe, evo nije naš zakon, ali naši su iznajmljivači i u tom pravcu mi ćemo ići ka tome i pomoći svima da se to razjasni i da se točno utvrdi tko na što ima pravo.
Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Već je kolega Borić rekao nešto što sam i sam mislio pogotovo za RTV pristojbu. U apartmanima uglavnom su stranci koji gledaju satelitsku televiziju, a sama pristojba HRT-a znamo kako se naplaćuje. Ali dobro, sad ne bih o tome. Govorili ste u jednom dijelu oko povezivanja plave i zelene Hrvatske, odnosno modre i zelene kako mi to volimo reći, pa ste spomenuli da dajete pohvalu zapravo proizvođačima određenih proizvoda kao što je vino, kulen, pršut itd. Rekli ste, međutim da kad bi se išao na neki način urediti zakonski da se što bolje poveže modra i zelena Hrvatska da bi tu imali problema sa standardima i sa kvalitetom. Ja ne znam na što ste konkretno mislili, ali osobno mislim da ne bi imali problema sa standardima i kvalitetom, jer mislim da imamo vrlo kvalitetne prehrambene proizvode koji se mogu plasirati u hotelskoj industriji, prije svega u hotelskoj zato što restorani uglavnom privatni koriste resurse najviše domaće rekao bih. Međutim, hoteli kao takvi najčešće koriste uvozni dio proizvoda i u tom smislu ja mislim da bi tu trebalo doista pitanje certifikata održivosti ugraditi na način doista da pokušavamo one koji ga imaju stimulirati na način da im se smanji PDV za određeni postotak, jedan, dva posto, tri posto. Dakle, hotel koji ima certifikat održivosti, koji nabavlja hranu u svom okruženju, dajmo mu pogodnost od dva do tri posto jer to će se vratiti na drugim mjestima. Dakle, taj PDV će opet bit naplaćen kroz tu hranu koja će se kupiti itd. Dakle, višestruke su koristi od toga. U tom smislu ja mislim da imamo kvalitetne proizvode, da na tome trebamo raditi sada, upravo sada.
Darko Lorencin, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Pa ja bih samo naveo i ukazao bez daljnjega naši proizvodi su iznimne kvalitete i obzirom na taj obim koji imamo mogućnost proizvesti. Međutim, u komunikaciji i sa privatnim sektorom oscilacije u kvaliteti od proizvođača do proizvođača su jako velike. To su one činjenice koje imamo sa terena i ne samo to bilo koji pokušaj artikulacije u ovom zakonu kao obveze da se koriste lokalni proizvodi u okviru određenoj radijusa napravio bi takav sustav nama trenutno sada. Možda to mogu raditi neke zemlje koje već decenijama to implementiraju, ali izvjesnost realizacije takvog jednog projekta bilo bi dovedeno u pitanje. Ono gdje mi vidimo puno jači i puno lakši, jednostavniji, efektivniji način je da s jedne strane Ministarstvo poljoprivrede provodi i da snažno naglasak na certifikaciju, na standardizaciju i te stvari, a drugim dijelom da se zajedno i sa privatnim sektorom i sa ovim institucijama koje sam ranije naveo jako velike, relativno velike napore uloži u marketing i na prepoznatljivost tih proizvoda. To je jedan puno kraći put, puno efektniji put i neki proizvodi su uspjeli se poput slavonskog kulena etablirati i u Britaniji i na nekim drugim tržištima upravo tom recepturom. Tako da u biti govorimo o dva različita načina, a cilj nam je isti.
Ada Damjanac, replika.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice, uvaženi ministre. Evo javila sam se za repliku zbog dvije stvari koje ste spomenuli, a to je u postupku legalizacije i to podržavam da se omogući građanima da počnu sa iznajmljivanjem. Međutim, kroz taj proces legalizacije prošlo nam je svega i svačega pa je pod krinkom apartmana legalizirane su i barake i kontejneri i ne znam što. I najčešće u takvim objektima onda borave i nelegalni gosti. Pa povezujem to sa inspekcijom koja slažem se mora edukativne nadzore vršiti ali kod ovakvih objekata i kod ovakvih iznajmljivača mislim da ne bi trebalo biti edukativno nego da bi trebalo biti i rigoroznije jer se šalje jedna jako loša slika. Osim toga kad govorim već o inspekciji najčešće nama inspekcija obilazi uredne iznajmljivače, uredne prijavljene, a ove ovakve bespravne i nelegalne ne obilazi. Pa bi tu trebala možda jača kontrola sa lokalnom zajednicom s obzirom da mi svi imamo i komunalne redare itd. koji su na terenu koji znaju takve stvari i da nam onda turistička inspekcija ne ide u obilazak takvih objekata u ono doba kad su gosti na plaži ili kada su negdje vani na večeri dok je lijepo vrijeme nego da potrefe onda kad su gosti u takvim objektima. Ima previše rođaka i vjerujte nijedan iznajmljivač koji se bavi iznajmljivanjem u vrijeme sezone baš ne prihvaća rado rođake da mu ljetuju jer nastoji nešto zaraditi od toga. A što se tiče ovog drugog podržavam da lokalna zajednica može određivati radno vrijeme, pogotovo mi na obali mora imamo sve više beach barova koji mogu, ne smetaju nikome i mogu puštati glazbu, ne pretjerano glasno, dakle poštivajući ipak ovaj javni red i mir, do nekog određenog doba večeri. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Darko Lorencin.
Hvala lijepa. Dakle, što se tiče procesa legalizacije tu su oni u mogućnosti obavljati i dobili su rješenje koje ima rok trajanja, do kraja 2016. godine. I u tom vremenskom periodu oni moraju ishodovati legalizaciju. Ukoliko ne ishoduju u tom roku automatizmom rješenje se ukida ili automatizmom rješenje se nastavlja. To rješenje dobili su na temelju minimalno tehničkih uvjeta. Dakle, oni su morali udovoljiti kriterijima i ne stoji da oni mogu obavljati djelatnost bilo gdje. Čak i štoviše imamo i evo što će biti tema rasprave jednom kad budemo raspravljali o ovim budućim zakonima onda ćemo vidjeti da će se isto i u jednom relativno kratkom vremenskom roku pojaviti prijedlog da se ide u rekategorizaciju postojećih objekata u privatnom smještaju jer činjenica je da standardi što su bili nekada danas više nisu. Ali to će biti dulji vremenski period, ne kao u slučaju hotela, to će biti na svakih 10 godina. Tako da se i sa tom kvalitetom na neki način upravlja. Što se tiče obavljanja nelegalne djelatnosti to je u nadležnosti Carinske uprave koja to ukidanjem Državnog inspektorata koji to uopće nije u biti prije kontrolirao sada provodi. Dakle, Carinska uprava je nadležna, mi komuniciramo, oni su tu aktivnost preuzeli tijekom protekle godine i jasno da prostora za poboljšanja tu ima ali vjerujem da ćemo ovako zajedničkim snagama to i pogotovo uz pomoć komunalnih redara ako obavljaju savjesno svoju dužnost da itekako se mogu tu veliki i krupni koraci napraviti.
Branka Juričev-Martinčev, replika.
Hvala lijepo. Pa poštovani ministre između ostalog kad ste govorili o udrugama rekli ste da je mogućnost ako uslužuju jela i pića udruge da je to svojevrsna nelojalna konkurencija, može biti ugostiteljima. Ja bih vam samo navela jedan primjer iz Vodica. Na primjer mi u Vodicama imamo ribarsku udrugu "Mali porat" koja organizira ribarske večeri. Ja bih se usudila reći da je to jedno od najtoplijih, najatraktivnijih manifestacija našega grada i oni to ne mogu organizirati više od 2 puta u toku ljetne sezone. Gostima je tako zanimljivo gledati na koji način oni pripremaju ribu, sam njihov izgled je drugačiji nego kad se dođe kod ugostitelja u ugostiteljski objekat, kako su vješti, pjesma dok peku tu ribu. Zaista je nešto posebno. To uslužuju i prodaju naravno po simboličnim cijenama i na takav način osiguraju financijska sredstva za funkcioniranje svoje udruge tijekom čitave godine. Mislim da na takav način jako puno dobije gost, zato što ima jednu atraktivnu manifestaciju u tom mjestu. Grad i turistička zajednica opet imaju manifestaciju bez da su izdvojili dodatna financijska sredstva. Grad ima jednu manje udrugu na svom proračunu, a uvjerena sam da onaj gost koji se odlučio tu večer pojesti ribu i popiti butelju vina neće se odlučiti za jesti srdelicu sa plastičnog tanjura. Tako da mislim da bi bilo jako dobro kao što ste dali mogućnost vatrogasnim društvima da i ovim udrugama date mogućnost možda dva puta u toku godine da organiziraju nešto i nekakvu financijsku korist da imaju za neke namjene, bilo humanitarne, bilo funkcioniranje udruge. Hvala.
Hoćete odgovarati ministre? Odgovor, ministar Darko Lorencin.
Hvala lijepa. Gledajte, ja se slažem u potpunosti. Naveli ste vjerojatno možda jedan od najboljih primjera, a imamo ih još 49 999 koji su iza. Ali u sinergiji i sa gradom kad je grad organizator i turistička zajednica to se može i obavljati. I jednostavno granica mora negdje biti. Vjerujem da je ta večer daleko najljepša, da je doživljaj turista takav da stvarno vide autentičnost jer i jedan od pridjeva koji krase Hrvatsku pored svih ljepota je i autentičnost. Stoga, evo ima modaliteta u zakonu i da se redovitim putem i uz pomoć isto postojećih objekata rade ove određene aktivnosti, da postoje nositelji ugostiteljske aktivnosti pa da se to ipak može organizirati. Negdje jednostavno granica mora biti, moramo štititi one poduzetnike koji su uložili i po par sto tisuća eura u svoje objekte i neki i puno, puno više a ovo u te dane, pogotovo sada tijekom srpnja i kolovoza to su jako, jako veliki nedostaci u prihodima.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo sutra. Nastavit ćemo u 15,00 sati sa točkom 2.
Konačni prijedlog Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, drugo čitanje, P.Z.E.BR.833. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Vlada Republike Hrvatske podnijela je amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskog sabora. U skladu s člankom 199.tog poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske, molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova 83 glasa za, ništa suzdržanih, 30 glasova protiv prihvatili da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika Vlade zamjenik ministra turizma poštovani Daglas Koraca da obrazloži amandmane Vlade. Amandman broj 1.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Cijenjeni saborski zastupnici i zastupnice amandman broj 1 uređuje izričaj odredbe.
Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 1 Vlade Republike Hrvatske. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 1 suzdržanim glasom i 27 glasova protiv prihvaćen amandman 1 Vlade Republike Hrvatske i postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 Vlade Republike Hrvatske.
Amandmanom broj 2 se nomotehnički dorađuje izričaj odredbe.
Nomotehnički, dobro. Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim glasujte o amandmanu broj 2 Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 za, 3 glasa suzdržanih i 25 glasova protiv prihvaćen amandman broj 2 Vlade Republike Hrvatske i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 poštovani zamjeniče ministra.
Amandmanom broj 2 se također uređuje izričaj odredbe.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim glasujte o amandmanu broj 3 Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 3 suzdržana glasa i 25 glasova protiv prihvaćen amandman broj 3 Vlade Republike Hrvatske i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 4 također Vlade Republike Hrvatske.
Amandmanom broj 4 također nomotehnički se dorađuje izričaj odredbe.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Molim glasujte o amandmanu broj 4 Vlade Republike Hrvatske. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 81 glas za, 4 glasa suzdržanih i 22 glasa protiv prihvaćen amandman broj 4 Vlade Republike Hrvatske i postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Imate tablicu pregleda amandmana, imate pred sobom poštovani zamjeniče ministra.
Da, da imam.
Amandman broj 1 Kluba zastupnika nacionalnih manjina.
Amandman Kluba zastupnika manjina na amandman članak broj 5 se prihvaća.
Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 poštovane zastupnice Mirele Holy.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što smatramo da su osnovne aktivnosti sindikata kao samostalne i nezavisne organizacije za … usmjerene na ostvarivanje socijalno-ekonomskih prava radnika, pravo na zaštitu na radu, kolektivno pregovaranje i socijalni dijalog. Smatramo da je za potrebe organiziranja aktivnosti sindikata odgovarajuća i dostatna odredba članka 6.stavka 1.točke 4.konačnog prijedloga zakona prema kojoj se na pružanje usluga prehrane odnosno toplog obroka, napitaka i bezalkoholnih pića koja za potrebe svog zaposlenika odnosno članova organiziraju pravne i fizičke osobe odnosno udruge ne primjenjuje Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti.
Hvala lijepa. Podnositeljica amandmana poštovana zastupnica Mirela Holy.
Moram priznati da sam malo iznenađena jer ako se člankom 5.stavkom 2.omogućava cijelom nizu drugih ustanova da se tako nešto dopusti, tu bi htjela podsjetiti da su to i Hrvatski planinarski savez i članice i lovačke i ribičke udruge i udruge pripadnika nacionalnih manjina, amaterske, sportske udruge i slično zašto se ne omogućava to isto i sindikatima. Tražim glasanje.
Molim glasujte o amandmanu broj 2 poštovane zastupnice Mirele Holy koji Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 3 Kluba zastupnika HSU-a.
Amandman broj 3 se prihvaća.
Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 4 poštovane zastupnice Nansi Tireli.
Navedeni amandman se ne prihvaća iz razloga što smatramo da je priprema jela, pića i napitaka koje bi organizirale amaterske sportske udruge za svoje članove, članove drugih sportskih udruga, te građane u humanitarne svrhe može izrealizirati kroz organizaciju manifestacija, a kako je predloženo u članku 12.stavku 2.konačnog prijedloga zakona. Prema navedenoj odredbi sudionici proslava i manifestacija koje u promidžbeno-turističku svrhu organiziraju turističke zajednice ili jedinice lokalne samouprave ili neki drugi organizator uz odobrenje jedinice lokalne samouprave mogu na tim događanjima pružati ugostiteljske usluge pripremanja i usluživanja jela, pića i napitaka. A sudionici proslava i manifestacija pored ugostitelja i ugostiteljskih obrtničkih i poljoprivrednih gospodarstava mogu biti i pravne osobe trgovci, pojedinci i fizičke osobe obrtnici koji nisu ugostitelji. Također prema odredbi članka 5.stavka 1.podstavka 10.konačnog prijedloga zakona pod uvjetima propisanim Zakonom za ugostitelje, ugostiteljsku djelatnost mogu obavljati i amaterske sportske udruge za svoje potrebe i u svojim poslovnim prostorima i prostorijama.
Podnositeljica amandmana poštovana zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem predsjedniče. Dakle sve ovo što ste naveli stoji, međutim tražila sam ovim amandmanom da se i amaterskim sportskim društvima omogući do 4 puta godišnje organiziranje upravo humanitarnih akcija i ne to u njihovim prostorijama i tamo gdje oni obavljaju tu svoju djelatnost nego na prostoru jedinice lokalne samouprave odnosno tamo gdje djeluju. Dakle to niste omogućili i žao mi je zbog toga jer zbog toga zbog ovakvih zakona upravo te amaterske sportske udruge dolaze do problema kada organiziraju slične akcije, a ovim bi im amandmanom itekako olakšali i njima i nama svima zajedno da budemo transparentniji. Molim glasanje.
Molim glasujete o amandmanu broj 4 poštovane zastupnice Nansi Tireli kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu glasova. Amandman broj 5 Kluba zastupnika nacionalnih manjina.
Prihvaćamo.
Posto sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 6 poštovane zastupnice Nansi Tireli.
Amandman se ne prihvaća jer se ocjenjuje da bi propisivanje dodatne obveze predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave da prije donošenja odluke o produžetku radnog vremena ugostiteljskih objekata vezano uz vrste ugostiteljskih objekata odnosno određene dijelove svoga područja zatraži mišljenje ne samo turističkog vijeća turističke zajednice tog područja, već i vijeća mjesnih odbora odnosno gradskih četvrti kompliciralo i produljilo postupak donošenja same odluke. Isto bi rezultiralo i preširokom lepezom želja u određivanju radnog vremena, te utjecalo na složenost u informiranju gostiju i radnom vremenu ugostiteljskih objekata odnosno na promociju turističke ponude, destinacije u cjelini.
Podnositeljica amandmana poštovana zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem predsjedniče. Ma uistinu ne razumijem ovu riječ što znači da bi kompliciralo donošenje takve odluke. Mjesni odbori se osnivaju kao oblik neposrednog sudjelovanja građana u odlučivanju o lokalnim poslovima od neposrednog i svakodnevnog utjecaja na život i rad građana. Ako smo izabrali mjesne odbore, ako smo izabrali vijeća onda ne vidim razloga zbog čega upravo te mjesne odbore ne bi pitali što i na koji način žele da se događa u njihovom gradu i uopće ne sumnjam u to da će mjesni odbori donijeti najpametniju odluku ono što je najbolje za njih, poštujući da razvoj turizma i razvoj ugostiteljstva uistinu može doprinijeti njihovom boljitku. Ali u svakom slučaju smatram da članovi mjesnih odbora koje su izabrali upravo građani da brane njihove interese moraju dati i imaju pravo dati svoje mišljenje što žele u svom mjestu odnosno u svom gradu. Molim glasovanje.
Molim glasujete o amandmanu broj 6 poštovane zastupnice Nansi Tireli kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu glasova. Amandman broj 7 poštovane zastupnice Vesne Sabolić.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što konačni prijedlog zakona sadrži već dvije iznimke od pravila da iznajmljivač mora biti vlasnik nekretnine u kojoj pruža ugostiteljske usluge. Tako u članku 34. stavak 3. konačnog prijedloga zakona propisana je iznimka prema kojoj iznajmljivač može pružati usluge i u objektu soba, apartmana ili kuća za odmor ili zemljište za kamp koji su u vlasništvu njegovog bračnog ili izvanbračnog druga, životnog partnera, srodnika u ravnoj liniji ili člana obitelji uz njihovu pisanu suglasnost. Druga iznimka prema članku 35. stavku 1. je mogućnost nastavka pružanja usluga. Tako bračni ili izvanbračni drug, životni partner, srodnik u ravnoj liniji, član obitelji te nasljednik iznajmljivača utvrđen u rješenju o nasljeđivanju odnosno osoba koja je od iznajmljivača darovanjem ili na temelju ugovora o dosmrtnom uzdržavanju stekla pravo vlasništva nad nekretninom. U slučaju obrada nemogućnosti odnosno nemogućnosti iznajmljivača da nastavi sa pružanjem usluge zbog bolesti, starosti, poslovne nesposobnosti i slično može nastaviti pružati ugostiteljske usluge u domaćinstvu kao iznajmljivač. Smatramo da bi prihvaćanje prijedloga da iznajmljivač može pružati ugostiteljske usluge i u prostoru koji koristi temeljem ugovora o zakupu ili najmu značilo omogućavanje nelojalne konkurencije u odnosu na ugostitelje a predložene iznimke rješavaju situacije koje su do sada detektirane kao problemi za iznajmljivača i to prijenos vlasništva između članova obitelji i nemogućnost nastavka pružanja usluga obavljanja djelatnosti u slučaju bolesti, starosti iznajmljivača ili slično.
Poštovana podnositeljica amandmana zastupnica Vesna Sabolić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Žao mi je da ovaj amandman Vlada nije usvojila. Naime, predložila sam ovaj amandman iz razloga što bi on doveo do pojednostavljivanja registracije fizičkih osoba za obavljanje ugostiteljske djelatnosti u prostorima za stambene namjene. Naime poznato je da zemljišne knjige nisu sređene, da mnogi korisnici a i vlasnici nemaju riješena vlasnička pitanja i onemogućeno im je bavljenje ovom djelatnošću. Predložila sam da se ovo pitanje riješi na isti način na koji se rješava pitanje registracije ugostitelja koji polažu samu ispravu o pravu korištenja prostora. Naime ovim vrlo jednostavnim paragrafom riješili bismo jedno vrlo važno pitanje koje je danas u situaciji ogromne nezaposlenosti a i nemogućnosti mnogih vlasnika stambenih prostora koji imaju višak stambenog prostora da se bave ovom djelatnošću kako je u zakonu to i predviđeno dakle iznajmljivanjem u svojim domaćinstvima. Činjenica je da je gotovo 49% mladih nezaposleno, oni nemaju vlasništvo niti dokaze o vlasništvu, uglavnom rade, to su turistički djelatnici, rade sezonski, animatori, konobari, kuhari i mnoga druga zanimanja bi ovdje pronašli način i model za samozapošljavanje. To je najjednostavnija mjera kojom bi država poticala samozapošljavanje i mladih a i riješila problem umirovljenika sa viškom prostora koji nisu u stanju se sami baviti ugostiteljskom djelatnošću. Dakle ne prihvaćanjem ovoga amandmana ostavlja se dojam da Vlada vodi razvoj turizma.
Hvala lijepa. Želite li glasovanje o amandmanu?
Da tražim glasovanje.
Molim glasujte o amandmanu br. 7. poštovane zastupnice Vesne Sabolić, kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman br. 8. iste poštovane zastupnice Vesne Sabolić.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što bi njegovim prihvaćanjem iznajmljivaču bila omogućena prodaja usluge smještaja na pojedinim neprimjerenim prostorima u gradovima i općinama što se upravo i želi spriječiti. Upravo smo svjedoci učestalog nuđenja i prodaje smještaja od strane iznajmljivača i njihovih bukera na peronima autobusnih kolodvora uz prometnice a što pored stvaranja gužve i zastoja u prometu i kretanja osoba za posljedicu ima i negativnu percepciju hrvatskog turizma. Ujedno predložena odredba smanjuje mogućnost nelegalnog iznajmljivanja i nelegalni rad a omogućava uspješnije provođenje inspekcijskog nadzora. Jedinice lokalne samouprave najbolje će znati odrediti prostore na svom području na kojima će se omogućiti nuđenje i prodaju usluga iznajmljivanja.
Poštovana podnositeljica amandmana Vesna Sabolić.
Dakle i ovim amandmanom se, neprihvaćanjem amandmana se stječe dojam da Vlada vodi razvoj turizma na način koji ne daje poticaj onima koji su potrebiti nego da ga vodi sukladno interesima krupnog kapitala i onih dubljih džepova. S obzirom da vidim da amandman neće biti usvojen povlačim amandman i ne tražim glasovanje.
Nisam razumio, povlači, hvala lijepa, povučen amandman. Amandman br. 9. poštovane zastupnice Nansi Tireli.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što se ocjenjuje da nije prihvatljivo ovim zakonom osim izuzetka vezanog za ovlaštenje za nadzor nad poštivanjem zabrane opsluživanja i dopuštanja konzumiranja alkoholnih pića osobama mlađim od 18 godina ovlastiti policijske službenike i za nadzor nad prekoračenjem radnog vremena. Policijski službenici mogu postupati prema Zakonu o prekršajima protiv javnog reda i mira sukladno svojim ovlastima a da u slučaju prekoračenja radnog vremena mogu i moraju obavijestiti nadležne inspekcijske službe. Postupanje policije u slučaju prekoračenja radnog vremena bez da postoji sumnja da je počinjen neki drugi prekršaj ili kazneno djelao u situacijama kada ne dolazi do narušavanja javnog reda i mira ocjenjujemo da nema potrebe.
Podnositeljica amandmana poštovana zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem predsjedniče. Dakle policiji smo dali ovlasti da ulazi u svaki ugostiteljski objekt, da gleda tko što konzumira i da pod sumnjom da osoba mlađa o 18 godina konzumira alkohol da ih sankcionira i da ih kazni. Ali istim tim policajcima ne dajemo ovlasti da kontroliraju radno vrijeme a po ovom zakonu je svaki ugostiteljski objekat dužan dakle svoje radno vrijeme istaknut na vidljivom mjestu, dakle na ulazu u taj objekat. I sad se vadimo ukoliko nije remećenje javnog reda i mira pa remećenje je javnog reda ukoliko se ne poštuje radno vrijeme. Obrazloženje koje ste dali uistinu po meni evo ne drži vodu da tako kažem i smiješno da policajcima dajemo ovlasti da ulaze u svaki ugostiteljski objekat, kontroliraju konzumiranje alkoholnog pića, ali ne dajemo im ovlasti da kontroliraju radno vrijeme i da temeljem toga podnesu određene prijave, a s druge strane znamo da nemamo dovoljno turističkih inspektora i znamo da ti turistički inspektori neće moći obavljat posao onako kako se od njih očekuje. Molim glasanje o ovom amandmanu.
Molim glasujmo o amandmanu broj 9 poštovane zastupnice Nansi Tireli kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 113 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv, donesen zakon P.Z.E. br. 833.
Kolegice i kolege nastavljamo: - Konačni prijedlog Zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o sportu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 810 – Predlagatelji: Klub zastupnika SDP-a i HNS-a; Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Boriću, hoćete vi voditi ili da ja nastavim? … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Borić, molim vas budite korektni. … /Buka u dvorani./… Molim vas kolege i kolegice. Kolegice i kolege, molim vas da možemo nastavit s radom. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolegice Sumrak, izričem vam opomenu. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim. … [[Upadica se ne razumije.]] Sada vam izričem opomenu sa oduzimanjem riječi. … /Buka u dvorani./…
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Predlažem da izmjene i dopune Zakona o sportu, a vjerujem i usvajanje poboljšat će Zakon o sportu i ispraviti određene nedostatke koje svakodnevno uočavamo. On nikako ne rješava sve probleme sporta niti ima takve ambicije, ali sigurno zakon će učiniti boljim, podiže standarde, podiže kvalitetu, ali zbog toga je dobio potporu puno šire političke javnosti osim kluba SDP-a, HNS-a i dijela nezavisnih zastupnika. Osnovne točke Prijedloga izmjena i dopuna Zakona o sportu su podizanje standarda za ljude koji se žele baviti sportskom djelatnošću za dužnosnike u sportu, davanje većeg utjecaja klubovima koji su nositelji kvalitete i najveći promotori ovoga sporta, posebno naglašavam profesionalnog sporta, transparentnost u financijskom izvještavanju, definiranje javnih potreba u sportu, učinkovito financiranje ali i izvještavanje po jednoobraznoj metodologiji i usporedivoj metodologiji. Prije svega, cilj ovog prijedloga urediti je pitanja sudjelovanja mogućnosti vršenja sportskih djelatnosti onih osoba kojima je izrečena kazna zaštitnih mjera iz Zakona o sprečavanju nereda na sportskim natjecanjima za vrijeme trajanja te zaštitne mjere. Predlagatelji, klubovi SDP-a i HNS-a smatraju da su se osobe koje su počinile težak prekršaj da im je zbog toga zabranjeno prisustvovat sportskim natjecanjima, svojim ponašanjem diskvalificirale od mogućnosti sportskog djelovanja za vrijeme za koje im je sud pravomoćnom odlukom izrekao odgovarajuću zaštitnu mjeru te stoga nije prihvatljivo da je određenoj osobi zabranjeno prisustvovanje sportskim natjecanjima, a da istovremeno bude dozvoljen rad u sportu. Zbog toga ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona ukazuje se da se ne može sudjelovat u sportskim natjecanjima, organizirat i vodit sportska natjecanja, obavljat stručne poslove u sportu, sudjelovat u radu skupštine ili tijela upravljanja sportske udruge ili trgovačkog društva niti može biti ovlaštena za zastupanje ta osoba. Druga bitna točka je članak ovih izmjena i dopuna Zakona o sportu je da se jasno propisuje položaj skupštine pojedinog sportskog saveza, kao i tko čini takvu skupštinu. Bitno je naglasiti kako se ove izmjene ne odnose na amaterske sportove već isključivo na onaj sport u kojemu u najvišem rangu natjecanja sudjeluje više od pola klubova koji imaju profesionalni status u smislu postojećih odredbi Zakona o sportu. Zakonom se propisuje kako je neophodno da najveći i najznačajniji sportski klubovi imaju veći utjecaj na donošenje odluka u sportskim savezima i na ovaj način stvara se podloga za izrazitije ulaganje privatnog kapitala u sustav sporta što će posljedično dovesti do smanjenja izdataka za potrebe sporta od strane tijela lokalne i područne odnosno regionalne samouprave, povećanja konkurentnosti natjecanja najvišeg ranga i opće podizanja sustava sporta na višu razinu. Danas smo svjedoci u profesionalnim sportskim savezima da nema prepoznavanja nositelja kvalitete, ali nema uključivanja osobito sustavnog, ostalih stručnjaka djelatnika u sportu. Nažalost, sadašnji model minorizira nositelje kvalitete i sustava odlučivanja na županijskoj i na nacionalnoj razini, a o pitanja profesionalnog sporta i profesionalne lige dominantnu ulogu u odlučivanju imaju predstavnici iz redova amaterskih, u ovom slučaju nogometnih klubova koji na taj način dominiraju i ne dopuštaju da oni koji nositelji su izvrsnosti, nositelji ulaganja u sport, u taj profesionalni sport mogu imat nekad i uopće pravo glasa. Profesionalni status pojedinog sportskog kluba zahtijeva veća ulaganja u sam klub, veće financijske obveze i odgovornosti i na kraju krajeva i veće obaveze prema državi. Logično je da ti profesionalni sportski klubovi, nositelji sporta u profesionalnom segmentu, a govorimo naravno i svi znamo da je to u ovom trenutku jedino nogomet, kao nositelj kvalitete ti profesionalni klubovi imaju i veće obaveze i prava i trebali bi imat veće obaveze i pravo u matičnom savezu i to kako u smislu protočnosti odnosno mogućnosti da svi koji sudjeluju u prvom profesionalnoj ligi imaju pravo svog predstavnika u skupštinama nacionalnih sportskih saveza tako i u smislu povećavanja vrijednosti njihovog glasa unutar skupštine Županijskog sportskog saveza. Ovim prijedlogom nije se diralo u ciljeve udruge, njihovu djelatnost, a najmanje demokratsko ustrojstvo, način zastupanja i očitovanje volje članova. Radi se o sljedećem. Sportske udruge, sportski savezi posebni su tipovi udruga. U Republici Hrvatskoj na primjer može postojati samo jedan Hrvatski košarkaški savez, a nije dopušteno da ih postoji više. Prema tome, Republika Hrvatska ima izraziti interes posebnim propisom koji regulira pitanje sporta propisati osnovne smjernice u odnosu na reprezentativnost članova tog tipa udruga. Unificiranje sastava skupština, nacionalnih i županijskih sportskih saveza udruga kod profesionalnih saveza imat će pozitivan utjecaj na investiranje privatnog kapitala u profesionalnom sportu. Naime, privatni kapital moguće je samo uz profesionalne sportske klubove prema Zakonu o školskim dioničkim društvima. Postojećim rješenjem koje danas imamo ovo je otežano, jer profesionalni klubovi nemaju nikakav utjecaj na sastav županijskih skupština, nacionalnih sportskih i profesionalnih saveza, sportskih saveza. Ovim izmjenama je i dalje u skupštinama Nacionalnog športskog saveza omogućena zastupljenost svake županije, ali se osigurava zakonsko pravo predstavnika profesionalnih klubova koji se natječu najviše na natjecanja, da imaju svoje predstavnike u skupštinama Nacionalnog sportskog saveza, a što do sada nije bio slučaj. Danas je moguće da se pojedini klub natječe i u najvišem rangu natjecanja, ali da nema svoga predstavnika u skupštini i nacionalnog sportskog saveza. Na taj način taj klub ne može sudjelovati u radu svog nacionalnog sportskog saveza, nema nikakvog utjecaja na odluke koje se donose, nema pravo glasa čak niti da ga se čuje, a ne samo da se glasa. Ovim izmjenama se kod formiranja skupštine Županijskog sportskog saveza daje na važnosti kriteriju izvrsnosti pojedinog sportskog kluba i njegovim rezultatima, te se uvažava rang natjecanja u kojem se taj sportski klub natječe. Važno je naglasiti da će svaki klub nakon ovih izmjena neovisno o tome u kojem rangu natjecanja sudjeluje imati svoga predstavnika u skupštini svog Županijskog sportskog saveza. Broj predstavnika pojedinih klubova određen je rangom natjecanja u kojem klub nastupa. Zato se govori o protočnosti, jer kako klubovi uđu ili izađu iz određene lige odnosno ranga natjecanja tako to pravo dobivaju više ili manje. Isto tako, ovim izmjenama se uvodi sustavni model da u radu skupštine nacionalnog i Županijskog sportskog saveza sudjeluju pored klubova i predstavnici različitih udruga stručnih djelatnika u tom sportu od trenera, liječnika i dalje. Ovako se i njihov glas može čuti, ovako će se i njihov glas moći čuti što do sada nije bio slučaj. Dalje o ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona govorit će kolegica Marija Lugarić u ime kluba SDP-a. Hvala.
Evo zahvaljujem. Samo da nastavim ovdje gdje je kolega Gjurković stao. Jedan od sadržajno najznačajnijih dijelova ovih izmjena i dopuna koje predlažemo se odnosi na financiranje sporta, odnosno na način definiranja programa javnih potreba u sportu na nacionalnoj razini kao i način izvršavanja programa odnosno izvještavanja o provedbi Programa javnih potreba u sportu. Naime, kolegice i kolege, odredbama članka 75. postojećeg Zakona o sportu je predviđeno da Program javnih potreba u sportu na državnoj razini donosimo mi kao Hrvatski sabor svake godine prilikom donošenja državnoga proračuna. Od kada je te odredbe u zakonu Hrvatski sabor nikada nije donio program javnih potreba i o tome smo govorili nekoliko puta već u Saboru. Pa nam se počelo događati da zapravo naknadno razgovaramo i ovdje imamo prijepore i u Saboru, ali općenito u javnoj i u sportskoj javnosti je li nešto javna potreba ili nije. Od cijelog programa javnih potreba koji ima nekoliko dijelova mi smo bili povratno izvještavani samo o jednom dijelu, dakle o dijelu koji se odnosio na rad Hrvatskog olimpijskog odbora, o vrhunskim sportašima, o programima nacionalnih sportskih saveza, ovih međunarodnih natjecanjima. O drugim dijelovima Programa javnih potreba u sportu koji su financirani također iz javnih izvora prvenstveno na sport djece i mladih studenata, osoba sa invaliditetom mi ni na koji način kao Sabor nismo raspravljali ni prethodno, niti bili o njemu izvještavani. Ponavljam, radi se o iznosu od nešto više od sto milijuna kuna godišnje. Mi predlažemo dopunom u članku 75. predlažemo dopunu kojom želimo osigurati pod prvo ujednačene postupke izrade Programa javnih potreba u sportu čime se promiče načelo transparentnosti i javne odgovornosti o trošenju javnih financijskih sredstava. Zatim planiranje javnih potreba u sportu koje treba biti efikasnije u smislu izbjegavanja dvojbenih aktivnosti za koje nije sigurno jesu ili nisu javna potreba, te osim samih ovih dijelova poboljšanja u planiranju Programa javnih potreba. Drugo, postići će se učinkovito ekonomično i namjensko financiranje djelatnosti sporta s jasno utvrđenim postupcima i procedurama, te temeljem donesenih mjerila i kriterija temeljem kojih se obavlja financiranje. Samim time će se omogućiti nejasno, nezakonito, neučinkovito i netransparentno trošenje javnih novaca kao i redovito, jasno, nedvosmisleno izvještavanje s vjerodostojnom dokumentacijom. Također dopunom članka 76. jedinicama lokalne samouprave i gradu Zagrebu omogućavamo također da i one detaljnije i preciznije nadziru izvršenje Programa javnih potreba u sportu na svojoj razini, te prate korištenje i utrošak sredstava za te programe. Osim tih stvari zakonom propisujemo i obvezu da pravne osobe u sustavu sporta objavljuju godišnje financijske izvještaje na svojim web stranicama. To je u skladu s drugim zakonima, ali je ovdje pitanje i transparentnosti obzirom da u sustavu sporta je doista mnogo javnog novca i na državnoj, ali i na lokalnim razinama. I zaključno, dozvolite mi samo ukratko. Dakle, 4 stvari se definiraju ovim izmjenama i dopunama. Prvo, određuju se zapreke za obnašanje dužnosti u sportu. Dakle, osobe koje imaju pravomoćnu presudu, dakle ne govorimo o optužbi nego o pravomoćnoj presudi za neki od prekršaja o sprečavanju nereda na sportskim natjecanjima. Kao što je kolega Gjurković rekao definiraju se sastavi skupština. Ja ovdje želim vašu pozornost svrnuti na prvi dio tog članka koji govori da se skupštine u svim sportovima treba definirati statutima što omogućuje zapravo pravno uređenje svih u svim sportovima. Mnogi od njih već imaju statute, ovdje se zapravo ograničavaju pojedine samovolje koje postoje u pojedinim sportovima i obvezuju se da svi funkcioniraju u skladu sa Zakonom o udrugama. Treće, kao što sam rekla javna objava financijskih izvještaja. I četvrto priprema javnih potreba u sportu kao i praćenje provedbe i izvještavanje o njima. Obzirom na rasprave koje smo imali u odborima i obzirom da ova četiri prijedloga koja predlažemo su prilično i jasna i čini nam se zdravorazumski prihvatljivima mi ocjenjujemo da će i ovaj zakon dobiti potporu ovdje u Hrvatskom saboru. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike, poštovani Branko Bačić na izlaganje kolege Gjurkovića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Gjurković ja osobno podržavam odredbu članka 1. stavka 4. ovog zakona, odnosno izmjena i dopuna ovog zakona prema kojoj odredbi je osobi kojoj je izrečena jedna od zaštitnih mjera iz Zakona o sprečavanju nasilja i nereda na športskim natjecanjima za vrijeme trajanja te zaštitne mjere zabranjeno obnašanje dužnosti u športskim udrugama ili savezima. S druge strane znam da je šport vrlo važna, kažu da je nogomet jedna od najvažnijih ili najvažnija sporedna stvar na svijetu ali ipak ne toliko da bi na njoj HNS pao iz testa vjerodostojnosti. Naime, kad ste pisali prijedlog ovog zakona i kojim ste prijedlogom zakona predložili ovu mjeru koju podržavam apsolutno u isto ste vrijeme, dakle to je bio negdje ožujak ove godine, HNS je podržala kandidaturu sadašnjeg dubrovačkog gradonačelnika Andre Vlahušića iako je u tom trenutku imao izrečenu pravomoćnu presudu za zlouporabu položaja i ovlasti na poziciji dubrovačkog gradonačelnika, dakle na poziciji za koju je kasnije aplicirao i za koju ga je HNS podržala. Prema tome, podržavam ovakvu odredbu ali bilo bi dobro da kada ste predlagali ovakav zakon i kada na njemu sada ustrajete da ste onda u toj mjeri bili politički vjerodostojni i da niste napravili ovo što je isto vrlo važno. Ja kažem znam da je važan sport i važan je nogomet ali vjerujte ništa manje nije važna ni pozicija upravljanja gradom Dubrovnikom i pozicija dubrovačkog gradonačelnika. Hvala.
Na repliku odgovara poštovani Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega meni je drago da vi podržavate ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona, ne samo po ovome članku, a ne? Samo znači ovoga članka? I meni je žao što vi ne podržavate i ove druge članke zato što oni u biti podižu standard i financiranja i transparentnosti, uopće rada u sportu i korištenja proračunskih sredstava građana RH. A bilo bi mi isto drago da vi, da ne kažem klub HDZ-a, da prijedlog izmjena i dopuna drugih zakona koji će podizati određene standarde i moralne i etičke pa onda možda nećemo imati potrebe raspravljati o nemoralu ili uvođenju u zakon određenih sankcija za one koji smatraju da mogu na određene funkcije se kandidirati. Prema tome, ja vas samo pozivam da još razmislite i podržite i druge članke ovih izmjena i dopuna zakona jer mislim da bi tada vjerodostojnost u transparentnosti i kvaliteti i odabira ne samo ljudi koji će se baviti sportom nego za našu budućnost sporta i kvalitetnije trošenje i ulaganje u sport bilo puno bolje kad bi i vi to podržali.
Nova replika, poštovani Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Pa ovdje se vidi da upravo gospodin Gjurković i kolegica nisu nikada u sportu bili i da ovaj činovnički napisan govor su pročitali a da ga istovremeno ni ne razumiju. Ovo je doista jedan apsurd, da građani u RH mogu vidjeti kako za jedne zakon vrijedi, a za druge ne vrijedi. Dakle, Zakon o športu koji je pisan u protekloj godini u 4. mjesecu kojega su podržali svi oni koji su mjerodavni odjednom piše zakon SDP i HNS sasvim novi zakon koji nema veze s onim prijedlogom zakona iz prošle godine. Pa gospodo da li je ovdje netko slijep? Jel' mislite da ovdje ljudi ne vide o čemu vi i na što vi pucate? Pa vi pišete zakon protiv ljudi koji rade u sportu. Vi radite zakon i pišete protiv ljudi koje želite na silu maknuti iz sporta sa svojim uredbama, sa svojim odlukama. Vi pišete zakon protiv Dinama, vi pišete zakon protiv Hrvatskog nogometnog saveza, vi pišete zakon protiv Zdravka Mamića. Ovdje treba to izričito reći. I može vas biti sramota jer vi uništavate hrvatski sport! Ako su svi ljudi koji su mjerodavni u sportu protiv ovakvoga zakona pitam vas za koga vi to radite i za koga pišete? Ali gospodo morate znati jedno, nećete uspjeti u tome svome naumu i nećete uspjeti ono što želite! A vi upravo želite uništavati ljude koji su za Hrvatsku, za HNS, za nogomet u Hrvatskoj općenito pridonijeli razvoju ovoga sporta najpopularnijeg. Želite ljude uništavati. Sram vas može biti! Jer ovakvi zakoni koje donosite naprečac donosili su se samo za vrijeme komunističke partije i Staljina, po kratkom postupku a to upravo vi danas radite gospodo iz SDP-a i iz HNS-a. Ali budite sigurni nećete uspjeti u tome, sigurno vam kažem da nećete uspjeti u tome! Hoćete trenutno ali nećete dugoročno.
Odgovor na repliku gospodin Gjurković, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, poštovani kolega vi niste čuli raspravu i repliku kolege Bačića koji je dapače podržao članak 13.stavak 4.ovoga zakona koji jasno uvodi kriterije morala i etike u hrvatski sport jer hrvatski sport i dužnosnici u hrvatskom sportu su oni koji trebaju biti primjer prvenstveno djeci da se bave sportom, građanima da se bave sportom, nečim što je od posebne vrijednosti kao sport, kao djelatnost definirana Ustavom RH. Vi očito branite Hrvatski nogometni savez jer branite Hrvatsku demokratsku zajednicu koja ima 11 od 17 članova izvršnog odbora jer ima dužnosnika koji je u sukobu interesa sa Zakonom o sportu jer ne može biti i u Hrvatskom saboru poštovani kolega Kulušić, jer branite i kolegu Šukera koji je sad postao predsjednik Košarkaškog saveza hrvatske jer ne može biti prema Zakonu o sportu. Prema tome, meni je drago da hrvatska javnost točno zna tko je protiv uvođenja reda, tko je protiv transparentnog financiranja. Neka hrvatska javnost zna tko je za ovakvo loše stanje u nogometu, dakle ne samo Hrvatski nogometni savez je zato kriv, nego vi gospodo iz HDZ-a.
Nova replika Ante Kulušić.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani kolega replicirat ću vam smo u jednom iako se ne slažem s ovim prijedlogom zakona, kasnije ću o tome više. Ali obmanjivati hrvatsku javnost samo sa jednom rečenicom, kaže nositelji izvrsnosti ne mogu biti u skupštinama izvršnog odbora jeste tako rekli, nositelji izvrsnosti. Nositelji izvrsnosti u svim županijama u Hrvatskoj osim u jednoj su nositelji kvalitete. Nažalost mi zbog toga mijenjamo ovaj zakon. Dragi kolega što se tiče sukoba interesa ono što je meni napisala sportska inspektorica a ja molim vas sve ovdje saborske zastupnike jer ovdje ima dužnosnika i sa druge strane koji su u sportskim savezima. Postoji članak 14. Zakona o sukobu interesa, stavak 1.koji kaže da dužnosnici ne mogu biti članovi nadzornih odbora, u upravama, trgovačkim društvima itd. međutim članak 5.kaže da dužnosnici mogu biti u dvije neprofitne udruge. I u mojoj odluci sportske inspektorice možete pogledati tko hoće kod mene je, piše da sam osuđen po članku 14.stavak 1., a stavak 5.se zanemaruje. Kao da i nije to sastavni dio tog članka. Ima tu kolega zastupnika iz SDP-a, znam da su u upravnim odborima klubova i saveza pa neka pogledaju. Prema tome, nisam u sukobu interesa, imam mišljenje Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa koje kaže da mogu obnašati dužnost u izvršnom odboru. Hvala.
Odgovor na repliku Srđan Gjurković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, sportski savez članak 46.stavak 5.podstavka 3. ili 4.kaže ovako "Osobe koje ne mogu biti članovi uprave, odnosno nadzornog odbora dioničkog društva prema odredbama Zakona o trgovačkim društvima i zakona kojim se uređuje sprječavanje sukoba interesa i obnašanje javne dužnosti." Dakle ili jedno i drugo, znači i jedno i drugo vi u biti niste mogli biti u Hrvatskom nogometnom savez prema Zakonu o sportu. Kao što kaže da ne možete biti niti u nekom trgovačkom društvu, ne možete biti niti u sportskom savezu kao dužnosnik. Prema tome, to je činjenica koja ovdje piše. Vi čitate naravno kako vama paše, a ja čitam onako kako zakon se treba jasno čitati i iščitavat. Nositelji sporta, nositelji izvrsnosti u profesionalnom sportu su profesionalni klubovi koji imaju po 200, 300 djece ili kadeta, juniora, seniora, organiziranih, u koji se ulažu iznimna sredstva, privatiziraju se danas klubovi. Mi smo zato uveli u Zakon o sportu i Športsko dioničko društvo da bi rasteretili i lokalnu i regionalnu samoupravu i državu od financiranja, da bi dobili veću kvalitetu. Kako vi možete očekivati da netko ulaže u nogometni klub a da nema niti pravo glasa ili prisustva u nacionalnom savezu a on je taj koji kreira kvalitetu, koji promovira sport, taj sport ne samo u Hrvatskoj nego i u inozemstvu.
Sad slijedi replika poštovane Sunčane Glavak na izlaganje Marije Lugarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa da se vratimo mi onome o čemu ovdje razgovaramo, a bilo je riječi prije svega o depolitizaciji sporta a upravo na ovakav način kolege uvlačite politiku duboko u sve pore sporta i stavljate to na terete sportašima. S druge strane govorite da upravo to činite da se ne bi to više događalo. Međutim, govorite o potpuno krivim stvarima, jedini profesionalni klubovi u Hrvatskoj koji su završili proces preoblikovanja jesu Hajduk i Rijeka. Prema tome, nemojmo govoriti da imao ne znam koliko profesionalnih sportskih klubova kada to jednostavno nije istina. Ono što je kolegica Lugarić rekla slažem se s njome, dakle sportaši, sportski klubovi, krovne sportske organizacije, nacionalni sportski savezi, sportske zajednice kritizirali su bilo kakvo preskakanje i donošenje bilo kakvih izmjena i dopuna zakona prije nego što je donijet nacionalni program sporta. Dakle mi u RH nemao temeljni strateški dokument koji će odgovoriti na pitanje što država želi od sporta, što želimo od sportaša, u kom smjeru mora sport ići, što želim od naše djece? Ovakvim ad hoc izmjenama nećemo ništa riješiti. I netočno je da nismo zato da se uvede reda u financije i u financiranje sporta, apsolutno jesmo. Međutim donijeti cjeloviti dokument koji će odgovoriti upravo na ova pitanja i sportaši se s pravom pitaju, a i kolega Gjurković je to rekao i spominjao i apostrofirao isključivo nogomet. Nogomet nije sukus hrvatskog sporta i nisu svi sportaši u Hrvatskoj bogati. Prema tome, još jednom ponavljam, nemamo strateški dokument to trebamo donijeti, a nakon toga cjeloviti Zakon o sportu na korist sportaša, a ne političara.
Odgovor na repliku Marija Lugarić.
Poštovana kolegice Glavak, vi vjerojatno kao i ja dobro znate da je Zakon o sportu po kojem je trebalo donijeti sve ove akte donijela sadašnja parlamentarna manjina 2006.godine i da je prije mandata ove Vlade sve te dokumente tadašnji aktualni ministri nadležni za sport su trebali donijeti. U međuvremenu nama su kroz ruke curili milijuni javnog novca i na državnoj i na lokalnim razinama u stalnom iščekivanju većih dokumenata. Ja vjerujem, zapravo gotovo sam sigurna da se složiti možete da dok čekamo te velike strateške dokumente naša je obveza učiniti sve pa i više od toga da uvedemo kontrolu u javno financiranje ne na način da zatiremo bilo čiju autonomiju posebno ne sportsku, ali da se uvede red, da se zna što je to javna potreba, kako se financira i da se povratno izvještava. Zahvaljujem.
U ime Hrvatskih laburista govorit će poštovani Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Prije nekih 4, 5 godina skovana je jedna kovanica skraćenica koja je glasila PJOT, pošteno, javno, otvoreno i transparentno. Čitajući ocjenu stanja o ovom prijedlogu zakona predlagatelji kao da su pošli od toga PJOT-a pa su istakli da žele veći utjecaj profesionalnih klubova unutar saveza, veći utjecaj klubova iz višeg ranga takmičenja, poticanja i privatizacije i ulaganja privatnog kapitala u sport da bi se rasteretio javni izvor i red u financiranju sporta posebno u jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Ovi ciljevi su dobro postavljeni, nisam siguran da sva ponuđena rješenja će ostvariti te ciljeve iako je namjera očito bila. I da, ovo su tzv. nogometne izmjene Zakona o sportu ponukane prvenstveno događanjem u hrvatskom nogometu i Hrvatskom nogometnom savezu i ne znam zašto to ne i reći kada je to istina. Doduše ima tu i malo Mateše odnosno Hrvatskog olimpijskog odbora u jednoj od ovih odredba, ali to je očito opet situacija koja zakonodavnu regulativu treba. I ako se prihvate ova dva amandmana koja smo mi dali ja ću glasati za ovaj zakon jer volim Dinamo, volim Dinamo, a ne volim one koji njime vladaju u privatnim interesima. I u tome se razlikuju oni koji su navijači i koji vole neki klub do onih koji se zalažu za depolitizaciju sporta, a 90% upravljačkog tijela pripada jednoj te istoj stranci. Mislim da je to dosta licemjerno isticati onda da smo za depolitizaciju sporta, a nogometna vlast sastavljena je mahom iz jedne stranke. Dakle prekršitelji iz sporta van. To je dobro, možda za dva mandata takvi prijedlog zakona dođe da iz politike prekršitelji odu van. Još uvijek nemamo i dva put sam predlagao pa njih nikako da istjeramo iz politike, oni imaju nešto malo deblju kožu. Sljedeći cilj je u županijskim sportskim savezima kada su skupštine u pitanju klubovi kada čini 50 i više posto profesionalnih klubova najniži rang ima jednog delegata nadalje dvostruko. Nadam se da su predlagatelji dobro izračunali koliko to maksimalni broj onda može biti u odnosu na različitost po županijama i skupštine će tada biti oj joj joj brojne, ali dobro. Nacionalni sportski savezi i skupštine jedan predstavnik županijskog saveza, sportski klub najvišeg ranga 2, to mi je jasno, a sada sportski klubovi nižeg ranga utvrđuje se statutom. Šteta što nije ugrađena klauzula zaštite minimalnog sudjelovanja onih iz nižeg ranga jer se bojim da će u nekim sportskim savezima niži rangovi naprosto izostati iz statuta, eventualno druga liga još bude ušla, treća, četvrta ili ono što imamo u nogometu ni prismrditi. Za daljnje razmišljanje zakonske regulative kada velimo niži rang onda bar zaštitna imena niza najmanje jedna šestina, jedna osmina da ih u potpunosti ne isključe iz skupština sportskog saveza na državnom nivou jer sada smo im dali pravo da statutom urede. A oni u statutu mogu urediti nula i opet je u skladu sa zakonom. Sada što se tiče konkretnih, članak 5.dakle Hrvatski olimpijski odbor, Hrvatski paraolimpijski odbor, Hrvatski sportski savez gluhih, Hrvatski akademski sportski savez, plan javnih potreba dostavljaju u ministarstvo, ministarstvo daje suglasnost šalje Vladi, Sabor usvaja. A što ako ministarstvo ne da suglasnost? Naime, u zakonu nije predviđen i popravni ispit. U zakonu je samo predviđena suglasnost, dakle pretpostavlja se da će ministarstvo ili ministar dati suglasnost. Ministar ne mora dati suglasnost, to što eventualno nekakvim pravilnikom je nešto tako predviđeno nije dobro jer pravilnik regulira sadržaj, vrijeme, rokove, izrade programe, ne i proceduru. Pa mislim da bi u zakonu trebala biti mogućnost da ako ministar odbije da im daje popravni rok, popravni ispit. Jer sve što u zakonu je uvedeno podzakonskim aktima se ne smije širiti nomotehnička pravila koja je Sabor usvojio i od 1. rujna na snazi. Točno tako unutra piše. Ne mogu se proširivati ovlasti izvršne vlasti. Članak 6. piše da jedinice lokalne samouprave mogu donijeti akt o metodologiji izrade rokova i rokova za izradu i dostavu programa ali i izvještaja o provedbi tih programa. Tu ide naš prvi amandman ne mogu nego moraju. Naime ako želimo doista napraviti reda u financiranju sporta u Hrvatskoj onda lokalna i regionalna samouprava mora imati akt o kojem će utvrditi jedinstvena pravila od rokova do sadržaja kako se programi predlažu i rokova i sadržaja kako izvještaji izgledaju kako bi i županijske skupštine i gradska vijeća kada dobe izvještaje mogli izvršiti usporedbu. Jer ako nemate istu metodologiju ne možete ikakve usporedbe, ni financijske, ni kvalitativne ni sadržajne raditi jer oni pišu izvještaj kako se kome sjeti. A samo prisilom zakona ih moramo natjerati da ta pravila imaju, moguće je da će male sredine koje nemaju s time probleme jamrati jer moraju sad još jedan akt donositi. Ali ovaj zaštitni mehanizam ide tamo gdje najviše novaca ide. Veliki gradovi, veći gradovi i županije. I zbog toga ovaj amandman na članak 6., dakle ista pravila, isti rokovi za programe ali i za izvještaje a naročito zbog toga kada državna revizija kontrolira izvještaje da ih može uspoređivati jer ako nisu po istim pravilima onda je to usporedba gotovo nemoguća. U sportu imamo direktno financiranje amaterskog sporta to je ono kada općine i gradovi daju novac sportskom klubu, javno, transparentno, O.K.. Imamo i direktno financiranje privatnih sportskih klubova. Meni je to dosta dvojbeno, znate, privatni sportski klub se financira javnim novcem, ali dobro. Međutim, imamo i prikriveno financiranje sporta, posebice privatnog. A to je ono kada privatni sportski klub koristi javni objekt poput dvorane ili stadiona kojega odražava čisti, energiju plaća grad, a koristi ga privatni sportski klub. U Zakonu o tim ugovorima, za sada nemamo nikakvih odredbi, dakle o sadržaju tih ugovora, jer čak za one sportske saveze država kasnije nakon što ih Sabor odobri, ministar s njima sklapa ugovor. Ali ovdje smo propustili regulirati ove ugovore kada privatni sportski klubovi koriste javnu imovinu bez naknade, razumije se, bez naknade, nemamo niti slova, niti slova nigdje regulirano. I to se vidite ne tretira kao donacija za sport. 40, 50, 60 milijuna. Koliko se plaća u Zagrebu za jedan stadion? Nemam te podatke, pitam. Ali znam da je to bila se spominjala cifra od 40 milijuna samo za jedan stadion na kojemu igra nogomet udruga građana. E sada sam došao do onoga, kada primaju novac onda kažu da je to za financiranje programa javnih potreba u sportu. Kada prodaju igrače e onda je to privatno tržište i transfere vrše agencije i zarada ide agencijama. Nema mi logike. Zalažem se za privatizaciju sporta, onih posebice u najvišim rangovima ali onda nema financiranja javnim sredstvima pa ni korištenje javnih objekata bez naknade jer se tamo ostvaruje veliki profit. Ili napravimo ono što je grad Porto napravio. Jedini gradski klub, europski veliki poznati je Porto, 100% vlasništvo grada Porta. Ali to nije odlučio gradonačelnik niti gradsko vijeće nego građani Porta na referendumu su odlučili da žele imati u vlasništvu grada svoj poznati uspješni nogometni klub koji im širi brend njihov. I oni se financiraju iz proračuna grada Porta jer su građani na referendumu tako odlučili. Pa i mi u Hrvatskoj bi mogli reći ili se izvolite privatizirati ili neka grad raspiše referendum pa da li netko bude gradski nogometni klub ili ne. Ali ne odlukom gradonačelnika i njegova dva zamjenika, ne tako. Naročito onih koji su u sukobu interesa. U sportu ima najviše tzv. donacija sa povratnim djelovanjem. To su najuspješnije donacije. To je ono kada javna tvrtka, državno poduzeće da donaciju sportskom klubu a ima povratno djelovanje, bar pola toga se vraća direktoru ili članu uprave koji je o tome odlučivao. To je hrvatski izum, to su donacije sa povratnim djelovanjem. I kada bi tu netko zagrebao i počeo čačkati, ljudi moji kaj bi ovi u DORH-u posla imali. Trebali bi Cvitanu dati još 50-ak zamjenika da to raščiste. Članak 7. obaveza objava godišnjih izvješća. Predviđeno je obaveza ako je 10 ili više milijuna. … [[Govornik se ne razumije.]] je 5 ili više milijuna. Naime, amaterski sportski klubovi, onaj tko ima proračun milijun kuna taj je već na konju, dva, ajoj, iznad 5 to su već tobože amaterski klubovi, tobože amaterski. Zamislite da smo donijeli zakon da samo političke stranke koje imaju prihode veće od 10 milijuna moraju objaviti izvještaje. Pojeli bi nas, ubili bi nas. Udruge civilnog društva, kako smo osjetljivi čujete u zadnje vrijeme na njih, svaku lipu moraju iskazivati, sve izvještaje transparentno. Pa bih se ja založio da i u sportu sve na web stranicama internetske stranice ide, bar u pola od toga, u 5 milijuna pa nadalje da vidimo. Možda će to pomoći praćenje onih donacija s povratnim djelovanjem koji … Hrvatsku ima jako puno. Dakle ako predlagatelj ova dva amandmana prihvati i klub će podržati ove izmjene zakona i završavam sljedeće. Samo onda i oni koji u sportu uspiju provesti istinsku privatizaciju i razdvojiti privatni i javni sport i zabraniti financiranje privatnog sporta javnim sredstvima će početi činiti reda u sportu. Samo tada i samo onda. Dok god imamo mješavinu da javnim novcem tobože javne potrebe u privatnim klubovima financiramo to nikad nećemo moći kontrolirat, nadzirat niti biti sigurni da je doista taj cilj izvršen. Jer što mislite zašto je toliko otpora u privatizaciji onih koji godišnje najviše transfera igrača naprave? Zato što 50% njihovih troškova se pokriva javnim novcem, … održavanjem stadiona i tobože onih omladinskih škola mladog pogona, srednjeg pogona, lijevog pogona, desnog pogona, prednjeg pogona, zadnjeg pogona i na tu foru javnog novca u te sportske klubove ode otprilike 50% proračuna kojeg oni imaju. A na prihodovnoj strani od transfera tražite stavku kikiriki i tamo ćete ga naći na prihodovnoj strani. To se zove kikiriki otprilike što oni uprihoduju. Ja neću kao saborski zastupnik vjerojatno doživjeti jedan takav prijedlog zakona, Hrvatska možda.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvi se javio Franjo Lucić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Lesar, u vašem izlaganju a i poznavajući vas vidljivo je da doista u sportu niste nikada radili, ali dobro zašto bi svi morali. Ali kažete kako je to profitabilan sport. Pa predlažem da se uhvatite takvog jednog kluba kada je to tako dohodovno i kada znate kako to inače se radi u klubovima. S druge strane, vi ste također imali kolegu kojeg je na temelju ovoga istoga zakona, a to je Radimir Čačić bio izabran za predsjednika teniskog saveza Hrvatske, dakle kao i svi drugi koji su danas birani pa ne vidim da nije bio problem onda a danas je problem. S druge strane, da privatni interesi, pa naravno da u profesionalnim klubovima moraju vladat privatni interesi, i u Dinamu i u Hajduku. Ako vidimo i u Rijeci da je došao jedan menadžer koji se zove gospodin Mišković plus strani ulagač neki tamo gospodin iz Italije, pa zašto ne bi onda i drugi klubovi također pohrlili za takvim ljudima koji su menadžeri. Danas u takvim profesionalnim klubovima trebaju menadžeri, stoga ovaj zakon je skandalozan, on se piše protiv upravo ljudi koji stvaraju mogućnost razvoja sporta. I rekao sam upravo u mome prvome izlaganju, ovaj zakon je uperen protiv Zdravka Mamića i skandalozno je da danas u Hrvatskoj po kratkom postupku ovaj Hrvatski parlament donosi zakone gdje ćemo ljudi brisat jednostavno po kratkom postupku. Pa šta mi to radimo, pa kakvu mi poruku šaljemo Europi kada kažemo ili naš ministar financija koji najavljuje hapsit ćemo bankare, poduzetnike, građevinare. Pa tko će nama dolazit uopće u ovu Hrvatsku? A kako će nas ljudi gledati kroz sport jer smo u kratkom vremenskom periodu bez ikakvog plana donesli zakon za brisanje pojedinih ljudi po kratkom postupku. Ovo doista svjedočimo samo za vrijeme Staljina, komunizma, ovakvi su se zakoni donosili ali nije čudno SDP-u i HNS-u da donose i danas takve zakone.
Vrijeme. Odgovor na repliku, Dragutin Lesar.
Kolega Lucić, rijetko govorite u Saboru a kada progovorite lupetate. /Smijeh./ Dakle bio sam 7 godina u amaterskom sportu i u 4 godine 4 ranga takmičenja smo prolazili. Tad nisam bio političar, nisam se aktivno bavio politikom. I uvijek se obraćate sa takvim uvredljivim nastupom, nemate vi pojma o čemu govorite ste mi rekli. Imam ja pojma o sportu daleko više. Razlika između mene i vas je očito da sam ja zaljubljen u Dinamo, a vi u Mamića. Pa volite vi Mamića koliko god hoćete, to je vaš privatni problem. Ja sam zaljubljen u Dinamo. A ovaj dio miješanja privatnog i javnog, da imam po Poslovniku 60 minuta vjerujte ja to vama ne mogu objasnit, vi to ne možete razumjeti.
Druga replika, Željko Jovanović.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolega Lesar, pa javio sam se zaista da se zahvalim na vašoj raspravi jer ste za razliku od zapjenjenog Lucića koji je promašio ceo fudbal u svojim replikama govorili o suštini zašto se donosi ovaj zakon. Pošto očito kolega nije pročitao ja ću citirati što piše ne po kratkom postupku nego po hitnom postupku. Dakle s obzirom na očite probleme u funkcioniranju hrvatskog sporta koji se prvenstveno očituje u netransparentnosti financiranja i izvora financiranja sporta predlagatelji smatraju da je potrebno žurno intervenirati kako bi se vratilo povjerenje javnosti u sportske institucije i kako bi se izbjegla šteta koja bi mogla nastati takvim netransparentnim radom. Zato donosimo ovaj zakon po žurnom postupku i zato se u vašoj raspravi najviše govorilo o javnim potrebama u sportu i problemu financiranja. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega Luciću. … [[Upadica se ne razumije.]] Gledajte kolega Luciću, onaj tko govori u sabornici a da ne dobije riječ od predsjedavajućeg dobija opomenu. Dobija opomenu. Upadica sa strane, ne čuje se./… Ovako sad vam izričem opomenu, iduće vam je sa oduzimanjem riječi to znate. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Hoćete je odmah? Pa gledajte ovako. Ne možete se ovako. Dobijate opomenu sa oduzimanjem riječi i ne možete više govoriti o ovoj točki dnevnoga reda. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Jesam, dao sam vam opomenu s oduzimanjem riječi. Treća vam je udaljavanje iz dvorane ako nastavite. Pozovem stražu da vas izvedu iz dvorane to vam je treća. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Pa nemojte me izazivati da to napravim. Odgovor na repliku, Dragutin Lesar. Sljedeća replika Marija Lugarić.
Poštovani kolega Lesar, evo zahvaljujem vam na raspravi, posebno na onom dijelu na kojem ste upozorili na financiranje javnim novcem profesionalnih klubova, dakle nevezano tome jesu li privatni ili ne, zakon razlikuje profesionalne i amaterske klubove. Ja bih samo htjela i vašu, ali i pozornost drugih kolega svratiti na činjenicu da smo mi 15. srpnja kao Hrvatski sabor, 15. srpnja 2013. godine donijeli izmjene Zakona o sportu u koje smo uveli stavak 3. u članak 74. koji govori da financiranje profesionalnog sporta od strane Republike Hrvatske ili bilo koje lokalne jedinice ako ima učinak na trgovinu između Republike Hrvatske i drugih država članica EU je moguće ako je sukladno propisima o državnim potporama članak 107. ugovora o funkcioniranju EU. To u nekakvom normalnom rječniku prevedeno znači da se zapravo smatra državnom potporom i da je pod direktnim nadzorom Europske komisije. I po onome koliko je nama poznato, a imali smo relativno nedavno tematsku sjednicu naših saborskih Odbora za financije i Odbora za obitelj, mlade i sport. Neki od tih postupaka jesu na direktnom nadzoru već sada Bruxellesa. Dakle, naš zakon je to riješio, to se regulira, dakle regulirano je u Zakonu o sportu, ali posebno Zakonom o državnim potporama. I to doista jest problem s time da čak u nekakvim restriktivnijim da tako kažem tumačenjima koji više nisu da tako kažem uopće u nacionalnoj domeni čak se ni ne razlikuje toliko radi li se o profesionalnom ili amaterskom statusu već tome radi li se da tako kažem nepoštena prednost u odnosu na neke druge. I to doista jest veliki problem, jer upravo ono o čemu ste govorili da kroz pod firmu javnog interesa kroz mlađe pogone se zapravo događa ovo drugo i to je nešto što je problem ne zapravo samo naš nego i na razini cijele EU da se to dokaže kao nedozvoljena potpora. I u tom smislu mislim da je naše zakonodavstvo doista jest u redu. Pitanje je naprosto ovih svih drugih radnji oko toga. Zahvaljujem.
Na repliku odgovara Dragutin Lesar.
Da kolegice Lugarić, ne samo sad. I kad sam bio zamjenik župana 7 godina postojao je isti problem. Sve velike … [[Govornik se ne razumije.]] za financiranje recimo prvoligaša. Ponudili smo im da se klub privatizira, jer u upravi sam, ova je uprava veli 10 velikih poduzetnika. Dobro, pa privatizirajte klub, nek' bude vaše vlasništvo, grad će vam dati na korištenje stadion uz … [[Govornik se ne razumije.]] i riješili smo problem financiranja. Ne, nisu htjeli privatizaciju jer veli onda nam nećete davati ništa iz županijskog proračuna ako budemo privatni. Ali znate mi imamo školu nogometa za mlade uzraste, pa za ove. Onda smo raščistili, razgrnuli i našli otprilike petnaestak takvih slučajeva i na taj način se doista izvlači javni novac koji nema veze s javnim interesima, javnim programima. To su često čast izuzecima i klubovima i savezima koji doista rade na tome. I zato sam rekao da će početak pravljenja i reda u hrvatskom sportu biti kada ovo privatno odvojimo od javnog, pa tko uspješniji, uspješniji. To je trenutak po meni kada ćemo početi sprječavati, a do tada će me moći hvatati samo ako pronađemo da utaje porez, ništa drugo.
I posljednja replika poštovani Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa uvaženi kolega Lesar, mislim da ste zapravo načeli jednu dobru temu kada govorimo o financiranju sporta, a to je zapravo koji sportovi mogu biti profitabilni, odnosno oni koji mogu biti komercijalni. Na žalost moramo se, barem je to moje mišljenje da to u Hrvatskoj može jedino nogomet. Dvoranski sportovi jako teško, jako teško. Kažem, jedino nogomet, a onda način opet na koji i neki nogometni klubovi koriste infrastrukturu koja je u vlasništvu mahom jedinica lokalne samouprave a to je opet već druga priča. No, ono zbog čega ja podržavam promjene, odnosno izmjene i dopune ovoga zakona je da gdje god javni novac ide mora postojati jasni i transparentni tok kako se taj novac troši. I zato ne vidim kako ta činjenica može biti usmjerena protiv bilo kojeg pojedinca kao što neki pokušavaju inputirati. Dakle, ovo nije zakon niti protiv jednog kluba, niti za jedan klub, niti protiv, niti za jednog pojedinca. Ovaj je zakon da hrvatskom sportu damo još dodatni nivo dostojanstva i da naravno hrvatskim građanima čiji novac ide u potrebe, javne potrebe u sportu omogućimo praćenje kako se njihov novac troši. Hvala.
Odgovor na repliku, Dragutin Lesar.
Da naravno da svaki sport doista ne može bit profitabilan, jasno mi je, zato imamo sad u zakonu ovo rješenje Hrvatski olimpijski odbor predlaže program, ministarstvo daje suglasnost i da je Vlada u Saboru potvrđuje. I upravo u tom programu, dakle onda ti sportovi koji po prirodi stvari ne mogu biti profitabilni i samofinancirajući tome moraju imat taj prioritet. Da je novaca premalo za takve sportove očito je, tu se onda priključuju i neki sponzori i tako. Kada bi razlučili ono privatno u onim koji jesu profitalne, a slažete se nogomet je profitabilan ili nije u Hrvatskoj, ne znam više. Onda bi bilo vidite više tog javnog novca za ove o kojima ste sad i vi govorili jel' se slažemo. Zato inzistiram i velik dok god privatno ovo ne razdvojimo od javnog tamo gdje jest profitabilno neće ići. Mi smo valjda jedina država koja se hvalimo i zbrajamo milijune za transfere igrača, a ulazna strana ni u klubu ni u savezu ni u Olimpijskom odboru praktički rekao sam osim kikirikija nema ničeg. Mislim pa to stvarno nema nigdje.
U ime kluba DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista govorit će poštovani Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo u ime kluba DC-a, Novog vala i reformista nešto kraće izlaganje od maksimalnih 15 minuta. Prije nego što krenem na meritum stvari neću uzeti sebi za pravo komentar niti da sudim Zdravku Mamiću niti se slažem sa procjenama, makar će mi to mnogi u javnosti zamjeriti, da je neprihvatljivo da ministar najavi hapšenje nekih bankara, poduzetnika i ostalih jer ja ne smatram da je itko eskulpiran od hapšenja, procesuiranja, istraživanja i sličnog pa tako ni pojedini bankari, ni pojedini liječnici. Hapsi se u ovoj zemlji i ribare i šofere, profesore, nezaposlene, profesionalne kriminalce, kriminalce amatere neka se privodi i istražuje onoga za koga institucije pravne države smatraju da treba biti pod monitoringom i pod procesom. Svatko u pravnoj državi ima mogućnost dokazat svoju nedužnost i svatko tko podiže optužnicu mora dokazati krivnju. Pa tako i u konkretnom slučaju koji je ovih dana punio novinske stupce kad je u pitanju hrvatski nogomet. Ne uzimam sebi za pravo biti sudac niti osuditi a niti braniti. Ovo je sedma po redu ako sam dobro pobrojao novela Zakona o športu i dok istinski dovedemo u red hrvatski šport a i hrvatsko društvo vjerojatno će se u samome športu napisati još bar 7 novela. A dan kad ćemo znati da smo postigli cilj bit će kad jedna od tih novela bude raspravljana u ovome Saboru bez toliko strasti i toliko osobnog, toliko direktnog, toliko žustrog. Jer kad o sportu u ovoj sabornici budemo bez obzira na političke opcije, stranke, oporbu, vlast raspravljali mirno to će značiti da to ne tangira nijednu stranku, nijednog političkog stranačkog interesa koji je vrlo vidljivo artikuliran u pojedinim klubovima, pojedinim športskim savezima, koji generira i sukob interesa, koji generira u konačnici i određenu vrstu korupcije, kriminala i etc., što bi rekli Talijani, itd., itd. Nemojmo se lagati da raspravljamo o bilo čemu pa tako ni o športu. Politika je na najgori mogući način bez obzira na političke stranke, neke više a neke manje, involvirana danas i bila je involvirana u sport. Rijetki su primjeri kad je to prošlo benigno, a u sportovima u kojima se vrti velik novac to u principu prolazi loše. Izaziva niske strasti, izaziva podjele u športu. Pojedinim športskim djelatnicima zbog drukčijeg političkog opredjeljenja i izabira stranke ili opcije, svjetonazora zatvara vrata rada u sportu. U pojedinim savezima bez obzira koliko je netko kompetentan kao stručnjak ne može doći do izražaja jer pojedina politička opcija gospodari tim savezom i tim športom. To je istina o hrvatskom športu. Iščitavajući prijedlog ovog zakona, odnosno izmjena i dopuna zakona, kao bivši sportaš, ne mogu reći da sam se bavio sportom kao član uprave nekog kluba jer sam to izrijekom odbio s pozicije dogradonačelnika grada Šibenika a zaduženog za sport, iako su mi naravno odmah pohrlili iz tri kluba ponuditi ta budem potpredsjednik ili predsjednik uprave, iz principijelnih razloga sam to odbio. Jer onog trenutka kad bi zbog svog političkog benefita i benefita svoje stranke to prihvatio ne bih bio korektan niti bi ravnopravno sagledavao potrebe i okolnosti koje stvarno jesu u sportskom životu grada Šibenika. Naravno da bi tad došao u iskušenje da preferiram onaj klub u čijoj bi upravi sjedio. Iz tih razloga držimo da i kroz ovu odredbu ali i kroz buduće izmjene i dopune koje će biti nužne, pokazat će vrijeme, Zakona o športu politiku i političke dužnosnike odista trebamo maknuti iz sportskih saveza s ključnih funkcija i iz uprava klubova. Posebice iz uprava klubova koji se financiraju javnim novcem. Potpuno je jasno što znači kad u nekom klubu u upravi sjedi politički moćan čovjek. Pogledajte konto donacija takvom klubu i pogledajte konto donacija jednom klubu koji je u manje atraktivnom sportu, ne toliko vidljiv koliko gospodarstvo poduzetnici doniraju takav klub. Pogledajte realnost hrvatskog sporta i pogledajte Riznicu olimpijskih medalja i medalja sa svjetskih prvenstava pa zbrojite medalje hrvatskih veslača, hrvača, karatista, plivača, jedriličara i pogledajte s druge strane klubove odnosno športove i športske saveze koji nisu hrvatskom sportu donijeli jednu ili gotovo nijednu medalju i trofej. A onda komparirajte prihode. Pogledajte situaciju sa klubovima u kojima se vrti velik novac, bez obzira na sport, vezan uz transfere igrača a pogledajte kako i na koji način i po kojim kriterijima, kojih nema, ili nisu dovoljno jasni ili nisu dovoljno obvezatni, jedinice lokalne samouprave sredstvima građana koji grcaju živeći danas se financiraju ti klubovi. Ko financira stadione na kojima igraju veliki klubovi, ko financira sportske dvorane u kojima igraju veliki klubovi, koliko javnog novca odlazi bez jasnih kriterija? U ovom prijedlogu zakona je napisano pročitat ću "Predloženim dopunama utvrđuje se postupak izrade programa javnih potreba u sportu, te na taj način promiču načela transparentnosti i javne odgovornosti sa ciljem vraćanja povjerenja u sportsku djelatnost i sport kao i smanjiti mogućnost korupcije u sportu. Planiranje javnih potreba u sportu će biti efikasnije u smislu izbjegavanja potpuno ili nedovoljno objašnjenih dijelova programa i izbjegavanja dvojbenih aktivnosti za koje nije sigurno spadaju li u javnu potrebu u sportu u smislu postojećeg zakona." Jednom riječju ovaj zakon konačno uvodi obvezu izrada programa javnih potreba u sportu, izrada kriterija i bit će dobro ako se ovaj zakon bude provodio stvarno jer je činjenica da u društvu koje oskudijeva u mnogo čemu su se bez kriterija, bez transparentnosti, bez ikakvih normalnih i prihvatljivih načela u zadnjih 20 godina podijelile milijarde. I činjenica jeste da mnogim profesionalnim sportašima, ali još više onima koji trguju profesionalnim sportašima porezne kartice ne odgovaraju stvarnoj procjeni imovine. I istina i Bog ovaj zakon tangira samo ovaj problem u sportskom svijetu. I imamo još jako puno poreznih kartica u ovoj zemlji koje ne korespondiraju sa stvarnom imovinom pod tim imenima, pod tim jedinstvenim matičnim brojevima, pod tim OIB-ovima. I za raščišćavanje odnosa u ovoj zemlji bilo bi dobro da se šef USKOK-a provoza biciklom, ponavljam to od Pantovčaka preko Prekrižja do Tuškanca, poslika malo vile, pobere imena i onda gospodinu Lalovcu i njegovoj ekipi pošalje samo da mu čekiraju porezne kartice. Pa kad vidi koliko novih vila na tom potezu ima koje vrijede jako, jako puno i jako puno više nego što je prikazano u knjigama i poreznim karticama imat će šta za raditi. Nije problem samo u sportu. Kako god svaku novelu koja u sportu donosi i pokazuje makar namjeru poboljšanja stanja utvrđivanje jasnih kriterija i transparentnosti mi ćemo podržati sa zaključnim komentarom da kakav god zakon bio on se uvijek piše na način da ustavnoj državi vrijedi jednako za svakoga, kako po ovlastima tako i obvezama. Prema tome, komentari da ovaj zakon pogađa imena i prezimena ne stoje jer ovaj zakon će se u nekom narednom periodu dok ne dođe do promjena opet demokratskom voljom i parlamentarnom većinom provoditi jednako za sve građane RH, prema tome on je za nas kao takav prihvatljiv. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replicirat će Željko Jovanović.
Hvala lijepo. Kolega Baranović, potakli ste me da kažem jednu repliku vezanu uz važnost sporta. Naime, 2013.sam bio na Vijeću EU gdje je tema bila sport kao pokretač inovacija i gospodarskog rasta. Tamo je rečeno da sport predstavlja izuzetno značajan gospodarski sektor koji je od iznimne važnosti za EU iznosi možda nećete vjerovati čak 1,76% ukupne bruto dodane vrijednosti EU, a njegov udio u nacionalnim gospodarstvima može se usporedit sa onim poljoprivrede, šumarstva i ribarstva zajedno. Multiplikativni učinak je dodatnih 1,22% BDP-a. Ono što je također značajno poslovi vezani uz sport čine 2,12% ukupne zaposlenosti u EU. Iz toga se može lako zaključiti da sport može doprinijeti vrlo značajno oporavku od tekućih gospodarskih poteškoća svojim učincima. Zašto to govorim? Zato da bi uspio mora biti sve čisto, ne smije biti mutna voda. Najjednostavniji primjer koji potvrđuje sve što sam rekao je utakmica ove nedjelje Dinama i Hajduka. Pun stadion, Hrvatske željeznice su poslovale, kafići su poslovali, klub je zaradio od ulaznica zato što građani žele da sve bude transparentno. Da nije transparentno stadion bi bio prazan. To vam je najbolji primjer u kojoj mjeri sport može dati gospodarski doprinos ali sve mora biti čisto i uredno.
Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Jovanoviću, neću komentirati u tom kontekstu prošlotjednu utakmicu, odnosno utakmicu koja se igrala prije par dana. Meni je ko dalmatincu simpatičan rezultat 1:1, a sve ostalo ću zadržati za sebe držeći se principa da se o onome s čim se bavi hrvatsko pravosuđe ne komentira, posebno ne u Hrvatskom saboru. Ono što želim kako građanin ove zemlje prvenstveno ne kao bivši sportaš, pa čak ni kao saborski zastupnik to je da uredim ovo društvo. Činjenica je da je strančarenja politike i sive zone u hrvatskom sportu zadnjih 20 godina bilo previše i za zemlju od 400 milijuna stanovnika a kamoli za zemlju od 4 milijuna. Iz tog razloga koja god politička opcija danas i u buduće bude povlačila poteze i iskazivala želju da u tom djelu uvede red imat će moju potporu danas kao saborskog zastupnika a sutra kao građanina kad to više ne budem. Hvala.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege pred nama se danas nalaze izmjene i dopune Zakona o sportu koji su u saborsku proceduru uputili klubovi zastupnika SDP-a i HNS-a koje su bile toliko hitne da smo čekali zadnji dan zasjedanja Hrvatskog sabora prije Ustavom propisane ljetne stanke odnosno čitava 4 mjeseca kako bi ih mi ovdje raspravili u jednom danu, ne u jednom danu, nego ostalo nam je 7 sati odnosno još 6 sati i valjda se nećemo zadržati do iza ponoći pa ćemo završiti to sve u zadnjoj minuti ovom ustavom propisane ljetne stanke. Sve ovo radi se kako bi se izbjegla javna rasprava o ovom prijedlogu i na taj način zaobišla zainteresirana sportska javnost kako se očituje u predloženim rješenjima. Naime, dužan sam upoznati kako vas kolege iz SDP-a i HNS-a a koji do sada niste bili uključeni u rad ministarstva vaše aktualne Vlade tako i kolege iz redova oporbenih stranaka ali i sve koji prate naš rad da je nadležno ministarstvo još u travnju 2014.godine osnovalo radnu skupinu koja je pristupila izradi cjelovitog prijedloga Zakona o sportu. Da bi u veljači ove godine osnovali povjerenstvo koje je trebalo očitovati o istom, a u kojem je uz predstavnika resornog ministarstva, Ministarstva uprave i unutarnjih poslova i brojnih drugih sudjelovala i nekolicina neovisnih stručnjaka sa iskustvom u području sporta, prava, upravljanja i preoblikovanja sportskih klubova. Zakon je između ostalog predvidio i rješenja i pitanja kao što su profesionalni status klubova, uređenje unutarnjeg ustrojstva udruga i sustav financiranja sporta. O zakonu o kojem danas nažalost ne raspravljamo provedena je javna rasprava, te se danas nalazi u nekoj od ladica nadležnog ministarstva. U prilog iskrenim namjerama ozbiljnog pristupa izradi cjelovitog zakona govori izjava zamjenika ministra gospodina Andričevića u Slobodnoj Dalmaciji od 19.veljače ove godine kada je kazao kako ministarstvo neće podržati ove izmjene i dopune Zakona o sportu iz razloga što je cilj ministarstva citiram "Donošenje cjelovitog Zakona o sportu koji neće tretirati samo jedan klub, samo jedan sport nego sve probleme kojih ima jako puno od financiranja preko kategorizacije sporta, te kako nema nikakvog razloga za ekstra hitnost". Rekli bismo ne zna lijeva što radi desna. Postavljamo pitanje, koji je objektivni razlog odustanka od sveobuhvatnog prijedloga zakona nadležnog ministarstva koji je prošao javnu raspravu i zašto mi danas ovdje raspravljamo o ovom lošijem rekao bih parcijalnom rješenju? Postavljamo pitanje, zašto u svrhu predizborne kampanje žrtvujemo interes hrvatskog sporta? Navodeći sve ovo želim skrenuti pozornost kako upravo ove izmjene i dopune Zakona o sportu jesu ogledni primjer načina funkcioniranja aktualne političke vlasti. Vlada RH nam sustavno pokazuje kako nije u stanju prepoznati prave probleme jer ove izmjene i dopune Zakona o sportu se i ne dotiču ključnih problema hrvatskog sporta, a kamoli da ih rješavaju. Nažalost, sport je u mandatu vlade Zorana Milanovića sustavno diskreditiran, a sportaši, sportski djelatnici degradirani i opetovano putem medija. Ukoliko ima nezakonitosti u radu u području sporta kao i u svakom drugom području s time se trebaju ozbiljno baviti institucije pravne države koje su za to nadležne, a ne političari dekorativno. U nepune 4 godine mandata područjem sporta upravljali su dva ministra i dva pomoćnika ministra za sport. Nažalost, niti jedan od njih nije gotovo ničim doprinio razvoju sustava sporta. Od kraja 2011.godine tri puta su donesene izmjene i dopune Zakona o sportu, te je donesen Zakon o sportskoj inspekciji. U svim tim zakonskim rješenjima vrijedno spomena je tek uvođenje trajnih novčanih naknada za sportaše koji su osvojili medalje na olimpijskim igrama i svjetskim prvenstvima. U 2015.godini zahvaljujući neznanju i lutanjima kada je sport u pitanju hrvatski sport je izgubio oko 150 milijuna kuna. iz državnog proračuna za 2015.godinu smanjili ste izdvajanja za sport s 23 milijuna kuna, smanjenjem sredstava u gradovima i općinama sport je izgubio još oko 130 milijuna kuna, a samo u gradu Zagrebu financiranje sporta za 2015.godinu smanjeno je za 20% ili oko 53 milijuna kuna, Osijeku čak za 30%. Ujedno zakonska rješenja koja se donose ne rješavaju sustavno pitanje o sportu već se bave partikularnim interesima pojedinih skupina, a sport je nažalost kolateralna žrtva. Pogledajmo samo u kakvom su stanju danas Hrvatski vaterpolski klub Mladost, Košarkaški klub Zadar, Košarkaški klub Split, Nogometni klub Hajduk, KOšarkaški klub Cibona, a da ne spominjem stotine malih amaterskih klubova koji se gase diljem Hrvatske. U Rijeci je ove godine nakon 100 godina djelovanja ugašen jedini hrvački klub u gradu. Zlatna olimpijka Sanda Petrović nema novca za pripreme, svjetska rekorderka Snježana Pejčć trenira u dvorani bez vode i struje. gospodo, uništavate sport na svim razinama i ne činite baš ništa kako bi pomogli hrvatskome sportu. Zatvara se i gasi veliki broj klubova, a djeca nam završavaju nažalost na ulici prepušteni alkoholu i drogi samo zato jer aktualna vlast ne zna, ne može i neće vidjeti što sportu treba i koliko je sport važan za hrvatsko društvo. Ove izmjene i dopune Zakona o sportu doživjele su jednoglasnu osudu i protivljenje cijele sportske javnosti uključujući Hrvatski klub olimpijaca, Nacionalno vijeće za sport, Hrvatski olimpijski odbor, Hrvatski paraolimpijski odbor, Hrvatski sportski savez gluhih, Hrvatski školski sportski savez, Hrvatski akademski sportski savez, Kineziološki fakultet u Zagrebu. Visoka razina suglasja svih dionika sporta znači snažno protivljenje politizaciji sporta i ozbiljnome zadiranju u autonomiju sporta u RH. zakoni se pišu bez sudjelovanja sporta i sportaša, unosi se konfuzija, a rješavaju se najvažniji problemi hrvatskog sporta, financiranje sporta, status sporta, stručni kadrovi u sportu i sportska infrastruktura. Sport i sportaši od ovih izmjena i dopuna zakona nažalost neće imati ništa. ne donosimo izmjene i dopune kako bi pomogli nogometu, vaterpolu, rukometu, atletici, džudu i hrvanju, zakon je pisan protiv, protiv Hrvatskog nogometnog saveza, Hrvatski olimpijski odbora i protiv nekolik sportskih dužnosnika. Ne brine jeli se djeca imaju gdje baviti sportom,tko radi s našom djecom u sportu, koliko je cjelokupnom sportu teško dok sportaši samo čudom i ogromnim vlastitim odricanjem uspijevaju ostvariti sportske uspjehe. A kako se ovom izmjenom i dopunom Zakona o sportu rješavaju goruća pitanja u sportu? Zakonom se žele regulirati statutarna pitanja odnosno pitanja koja su u domeni statusa pojedinih sportskih udruga pa se tako propisuje položaj skupštine pojedinog sportskog saveza kao i sastav tih skupština. Nadalje propisuje se sastav skupštine županijskog, odnosno nacionalnog sportskog saveza u sportovima u kojima se najmanje polovina sportskih klubovima koji sudjeluju u najvišem rangu nacionalnog natjecanja imaju profesionalni status. Znači bez posebnog obrazloženja zašto smo u tim sportovima određuje se način određivanja sustava skupština pojedinih sportskih udruga. Time se te udruge stavljaju u neravnopravan položaj ne samo u odnosu na sve ostale udruge nego i u odnosu na većinu drugih sportskih udruga. Na taj način se zakonom diskriminiraju takve udruge jer im se oduzima autonomija o odlučivanju o strukturi skupštine kao najvišeg tijela upravljanja udrugom. U prijedlogu koji smo dobili stoji, citiram: "Predlagatelj smatra kako je neophodno da najveći i najznačajniji sportski klubovi imaju veći utjecaj na donošenje odluka u sportskim savezima.". A tko su predlagatelj, što kolege zastupnici SDP-a i HNS-a zaista smatraju da znaju to bi u skupštinama pojedinih sportskih saveza trebao imati toliko glasova. Ovo bi trebao biti zakon o profesionalnom sportu. Članak 14. stavak 3. Zakona o sportu utvrđeno je da se na osnivanje, ustroj, pravni položaj, registraciju i prestanak sportskih udruga primjenjuju odredbe Zakona o udrugama ako neka od tih pitanja Zakonom o sportu nisu drugačije određena. Znači Zakonom o sportu se može unutarnje ustrojstvo udruge propisati drugačije nego Zakonom o udrugama. Međutim, Zakonom o sportu se ne mogu, nema takvog ovlaštenja u zakonu ta pitanja urediti suprotno načelima djelovanja udruge koja su utvrđena člancima od 6. do 10. Ustrojstvo skupštine kako je predviđeno prijedlogom suprotno je načelu demokratskog ustroja jer je manjina članova nad zastupljena u odnosu na većinu članova a ujedno je i dvostruko zastupljena putem županijskog saveza izravno. Na ovaj način krši se i načelo neovisnosti članak 6. Zakona o udrugama. Jer načelo neovisnosti između ostalog znači da udruga samostalno utvrđuje svoj unutarnji ustroj. Ponoviti ću, time se u diskriminirajući položaj stavlja sportske udruge, nacionalni i županijski savezi koji ispunjavaju uvjete za primjenu tih odredbi jer im se zakonom oktroira unutarnje ustrojstvo skupština što kod svih drugih udruga u Republici Hrvatskoj sportskih i drugih kojih je oko 50 tisuća nije slučaj već je to ustrojstvo prepušteno statutima udruge. Bez jasnog i objektivnog kriterija i bez ikakvog obrazloženja stavljati određene udruge u neravnopravan položaj u odnosu na druge povreda je Ustava Republike Hrvatske. Osim toga radi se o narušavanju autonomije sporta jer se pojedinim sportskim savezima nameće unutarnje ustrojstvo skupštine što osim diskriminacije predstavlja i kršenje Olimpijske povelje u dijelu koji govori o autonomiji sporta i sportskih organizacija a koju je povelju Republika Hrvatska obveza poštovati. Također ovim prijedlogom Izmjene i dopune Zakona o sportu ministar za područje sporta definitivno postaje osoba br. 1. u Hrvatskom sportu, štoviše glavni operativac u sportu. Ministar tako utvrđuje planirani godišnji iznos financiranja programa javnih potreba u sportu za Hrvatski olimpijski odbor, Hrvatski paraolimpijski odbor, Hrvatski sportski savez gluhih, Hrvatski akademski sportski savez i Hrvatski športski sportski savez. Nigdje se naravno ne spominjuju kriteriji po kojima će ministar utvrđivati te iznose. Ostaje nam za pretpostaviti da se ustvari radi o diskrecionom pravu ministra. Nadalje, niti izmjene i dopune financijskih planova i programa navedenih krovnih sportskih tijela ne mogu se napraviti bez odobrenja ministra. Poštovane kolegice i kolege zaboravljamo da je sport živo tkivo. Netko se može neplanirano kvalificirati na neko sportsko natjecanje dok neki drugi mogu ranije od prvotno planiranog ispasti s nekog sportskog natjecanja. Jesu li predlagatelji uopće razmišljali što u praksi znači da se svaka izmjena i dopuna mora ići na suglasnost kod ministra? Prijedlogom se također nepotrebno uvode članci koji kažu da se nešto može ali i ne mora učiniti na razini jedinica lokalne i područne samouprave. Utvrđuje se obveza financijskog izvještavanja koja je početkom ove godine već utvrđena kroz Zakon o financiranju i računovodstvu neprofitnih organizacija te se utvrđuje zabrana djelovanja u sportu zbog prekršaja u sportu i na sportskim natjecanjima ali sa retroaktivnom primjenom. Provedba ovog prijedloga neće zahtijevati osiguranje dodatnih sredstava iz državnog proračuna jer je trošak iste prebacio na sport. Nema niti jedne riječi o pokušaju rješavanja najvažnijih problema kao što su financiranje sporta status sporta, stručni kadrovi u sportu ili sportska infrastruktura. Ovaj prijedlog zakona nije ništa drugo nego korištenje političke moći pozicije kako bi se grubo zadiralo u demokratske principe funkcioniranja sporta u svrhu rješavanja partikularnih interesa. Podsjetiti ću vas i hrvatsku javnost sportom se u Hrvatskoj bavi oko 110 tisuća odraslih osoba te oko 150 tisuća djece i mladih. Pored toga procjenjuje se da je u redovito tjelesno vježbanje na rekreacijskoj osnovi uključeno između 650 i 850 tisuća građana. Drugim riječima u sport i rekreacijske aktivnosti uključeno je gotovo 25% građana Republike Hrvatske. Pored toga veliki broj hrvatskih građana redovito prati sportske događaje i zainteresirano je za daljnji razvoj sporta a naročito za stvaranje uvjeta za uključivanje što većeg broja djece i mladih u sustav športa te za nastavak postizanja vrhunskih sportskih rezultata. O tome Klub zastupnika SDP-a i HNS-a nažalost ne želi i neće govoriti niti išta predlagati. HDZ je naravno protiv ovakvih paušalnih i usko interesno usmjerenih Izmjena i dopuna Zakona o sportu. I zato sam uvjeren da će nova hrvatska Vlada utvrditi strateške smjernice razvoja hrvatskog sporta, pripremiti novi i cjeloviti Zakon o sportu koji će biti zakon kakav hrvatski sport zaslužuje, zakon koji će pomoći sportu, osigurati mu financijska sredstva da opstane i koji će sport i sportaše opet učiniti ponosnim, vrijednim članovima našeg društva. I opet ću ponoviti hrvatski sportaši za ugled Republike Hrvatske su napravili puno više od nas političara. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Željko Jovanović.
Hvala predsjedavajući. Pa kolega Kulušić Tony Blair je izjavio da kada krenete u nekakve promjene koje imaju za cilj uvesti red i što otpor bude veći to će biti putokaz da ste na pravom putu i da ne trebate se pokolebati nego krenuti još jače. Otpor koji dolazi s vaše strane zapravo pokazuje koliko su ove promjene na dobrom putu. Ja zapravo ne razumijem zašto uporno govorite da su ove promjene kojima se žrtvuje sport da su ovo promjene protiv sporta kad je sve suprotno. Dakle ove promjene idu u korist sporta i sportaša, a protiv muljatora, lažnih menadžera i ljudi koji su reketareći sport i sportaše tjerali ih od toga da se bave sportom. Kad bih vam nabrajao što je ova Vlada sve učinila za sport isteklo bi mi vrijeme, ali ću vas podsjetiti da smo to učinili u korist sporta i na simboličkoj i na konkretnoj razini. Na simboličkoj razini vi se niste sjetili u vašem mandatu u Zakonu o sportu napisat jednu simboličku rečenicu koja znači jako puno, da je sport djelatnost od posebnog društvenog interesa. Vi niste bili u stanju donijeti naknade vrhunske sportaše i time odati počast tim sportašima koji su za sport i za Hrvatsku činili puno više od nas političara. Ja ću vas podsjetiti da je zahvaljujući ovoj Vladi povećan značajno iznos za financiranje hrvatskog školskog sporta i hrvatskog akademskog sporta, da je zahvaljujući ovoj Vladi Hrvatska dobila domaćinstvo europskih sveučilišnih sportskih igara koji će biti najveći sportski događaj u povijesti Hrvatske. Mogao bih još nabrajati, ali ovo su činjenice koje pokazuju da kad optužujete ovu Vladu da nije učinila za sport zapravo govorite potpuno krivo.
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Kolega Jovanoviću, svatko normalan u ovoj državi je protiv muljatora i raznih menadžera. Nema onoga tko u ovoj državi nije protiv toga. Međutim, tragedija je što vi kao ministar odnosno koliko ste vi kao ministar napravili najbolje je kazao vaš premijer i predsjednik Vlade kad vas je sjeo ovdje pored nas sad da raspravljamo umjesto da sjedite u ministarstvu, a jedino što ste kvalitetno napravili to je da ste sebi osigurali radna mjesta na fakultetu u Osijeku. Hvala lipa.
Nova replika, Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Kulušić, prvo jedan ispravak netočnog navoda odnosno mislim da hrvatska javnost ima pravo znati. Kada govorite o broju izmjena i dopuna Zakona o sportu samo ću vas podsjetiti na sljedeće. Zakon o sportu, Narodne novine 71/06., 150/08., 124/10. i 124/11., e sad ispravite me ako griješim 2006., 2008., 2010. i 2011. to je radila upravo vaša Vlada, Vlada HDZ-a pa onda možemo pričati tko vrluda i tko ne zna što bi sa sportom. Protivljenje određenih saveza ovom prijedlogu zakona me uopće ne čudi budući da smo svi svjesni činjenice koliko vaših članova sjedi u tim upravnim tijelima saveza i baš me zanima da je prijedlog došao nekim čudom od kluba HDZ-a da li bi se isto tako žučno protivili. Uvođenje reda u javne financije na način kako se javni novac troši, ja i dalje vas pitam evo pojasnite mi kako to može biti usmjereno protiv bilo kojeg pojedinca ili protiv bilo kojeg sporta. Netransparentnost je najveći neprijatelj demokratičnosti, a transparentnost nije nedemokratičnost odnosno uvođenje iste nije nedemokratičnost, pa to je upravo u interesu hrvatskih građana da znaju kako se njihov novac, novac poreznih obveznika troši. I kada kažete da nismo svjesni da 25% naših građana se na ovaj ili na onaj način bave sportom, što rekreativno, što profesionalno, reći ću da smo itekako svjesni ali za razliku od vas mi taj podatak doživljavamo poražavajuće jer bi htjeli da je taj postotak puno, puno veći. Hvala.
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Poštovani kolega, mene najviše zabrinjava zašto mi danas ne raspravljamo o cjelovitom prijedlogu zakona koji stoji u ministarstvu, a zašto raspravljamo o ovim parcijalnim interesima pojedinaca. Ja vas uvjeravam da po ovome prijedlogu zakona 95% ljudi će opet bit predsjednici županijskih skupština i članovi izvršnog odbora, 95% sigurno. Jer u Hrvatskoj svi veliki klubovi kontroliraju, kao što je normalno da u Rijeci vodi glavnu riječ Rijeka, a ne Orijent koji je meni izuzetno drag klub još dok sam sudio, kako u svim županijama Hrvatske nositelj kvalitete vodi glavnu riječ, osim nažalost samo jednoj ne. I to je problem, zbog toga mi mijenjamo ovaj zakon, a ne donosimo i ne raspravljamo o cjelovitom prijedlogu zakona, o svemu onome što je hrvatskom sportu potrebno. Nije uopće bitno kako će se birat skupština, to je najmanje bitno. Ja vas uvjeravam, hvala Bogu nadam se da ćemo bit živi i zdravi, 95% ljudi istih će opet bit članovi, predsjednici skupština, nogometnog saveza i članovi upravnog odbora. Hvala lipa.
Nova replika, poštovani Srđan Gjurković.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Kulušiću, volio bih da ste vi kao zastupnik dali nekakvi smislen prijedlog izmjena i dopuna zakona, ako vam ništa ne valja. A drugo, zašto vama transparentnost, viši kriteriji, izvrsnost kao prijedlog zakona ne odgovaraju. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona nije u koliziji i u suprotnosti sa prijedlogom koji je bio na javnoj raspravi cjelovitog Zakona o sportu. Same procedure donošenja zakona, različitih interesa koji se oko toga događaju pokazuju samo hitnost i potrebu radi transparentnosti, radi izvrsnosti i posebno radi interesa svih sportaša, kontrole financiranja javnih potreba, kvalitetnog planiranja, kvalitetne potrošnje, a ne da nam se događa da naši vrhunski sportaši ne mogu ići na pripreme, ne mogu ići na natjecanje. Zašto, pa zato što fali transparentnost financiranja i izvještavanja. Prema tome, život je pokazao da moramo mijenjat hitno zakon da nam se ne dogodi da sportaši po tom pitanju nemaju mogućnost ono za što se trude oni, njihova obitelj, treneri, klubovi, sredine nekad žive uz određene sportaše, posebno pojedince koji ostvaruju vrhunske rezultate, a sustav nije dobro postavljen. Dakle, ne radi se ovdje samo o profesionalnom sportu, ovdje se radi o cijelom sportu hrvatskom i u trošnji i potrošnji sredstava na netransparentan i nezakonit način koji želimo ovim pod hitno spriječiti.
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Kad bi ovaj zakon kolega Gjurkoviću pomogao sportašima iti jedan posto ja bih odmah diga obje dvije ruke, ovo o čemu vi pričate. Vi znate tko vam je napisao ovaj zakon i kako je ovaj zakon došao u proceduru. Nemojte me potezati za jezik. Nositelj izvrsnosti. Pričamo o nositeljima izvrsnosti, a sad samo da vam kad ste me malo prije prozvali za sukob interesa to samo očito ne vrijedi za HNS u državi Hrvatskoj. Možda župan varaždinski je 3. srpnja tražio da bude predsjednik Županijskog rukometnog saveza Varaždin i dobio mišljenje od Povjerenstva da može biti gdje ga Povjerenstvo upozorava da ne smije sudjelovati u onim radnjama gdje se određuje novac pojedinih klubova. Vi možete podržati i onoga tko je pravomoćno osuđen, vi možete sve. Ali ukoliko ovaj zakon donese jednu kunu sportašima više nego do sad ja dižem obje dvije ruke za ovaj zakon. A ovaj zakon nije bit ovog zakona to o čemu ste vi sad govorili. Zašto ne raspravljamo o cjelovitom prijedlogu zakona kolega? Zašto ne raspravljamo o tome koji stoji u ladici ministarstva gotovo, koji je proša javnu raspravu. Hvala.
Nova replika, poštovana Marija Lugarić.
Doći će cjeloviti zakon na raspravu nakon što se on završi sukladno javnoj raspravi. No međutim, javila sam se za repliku [[Upadica Stazić: Kolegica Turina-Đurić! U Saboru se može govoriti kad dobijete riječ.]] Mogu ja sad ispočetka? [[Upadica Stazić: Oprostite, nastavite.]] Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja sam se javila vama za repliku da vas zapravo zamolim da mi objasnite jednu kontradiktornost koju ste rekli u svojoj raspravi. S jedne strane ste se prilično žustro suprotstavili nekim rješenjima iz prijedloga zakona s argumentacijom da se nameće ustrojstvo skupština. S druge strane ste u odgovoru replike rekli da je najmanji problem što se zakonom propisuje ustrojstvo skupštine. A ja vas pitam tko je to određivao do sada? Posebno stoga što u postojećem članku 46. i 47. zakona i cijeloj glavi 5. je to također određeno. Hvala.
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Poštovana kolegice Lugarić, pa Zakon o udrugama, Nogometni savez, rukometni savez, odbojkaški savez ima svoj statut po kojem se određuju članovi skupštine. To nije uopće sporno. Ja opet ponavljam i po ovome prijedlogu zakona koji će na žalost bit prihvaćen opet će bit isto. Ali zašto ne raspravljamo danas 6 sati prije zasjedanja Sabora mi raspravljamo o tome, o hitnim izmjenama od prije 4 mjeseca. Prije 4 mjeseca smo mi išli u hitne izmjene da bi u zadnjoj minuti donijeli ovaj zakon. Sramota! Hvala.
Replika, Nada Turina-Đurić.
Pa dvije stvari koje je gospodin Kulušić u svojoj raspravi rekao. Rekao je, kaže cijela sportska javnost je dala negativno mišljenje na ovaj zakon, pa je naveo neke od onih koje jesu na neki način dali primjedbe na ovaj zakon. Ali nisam baš sigurna da bi se to moglo okarakterizirati kao cijela je sportska javnost osudila odnosno bila protiv prijedloga izmjena Zakona o sportu. Mislim da je jedan od možda odgovora na pitanje što misli sportska javnost, odnosno što misle građani Republike Hrvatske. Pa evo u zadnjem slučaju iako nas je u stvari upravo jedan postupak koji je izvršen prema jednom sportskom funkcioneru u Republici Hrvatskoj možda preduhitrio sa ovim zakonom, ali se dogodilo u stvari to da je upravo sportska javnost, da su građani, građani u ovom slučaju grada Zagreba rekli što misle o nekim stvarima koje se upravo ovim zakonom reguliraju. Ne? A to je da je pun stadion Dinamov bio neki dan do nedavno na tom stadionu na žalost je bilo publike koliko je bilo i svi znamo zašto je tako bilo i što se događalo i što je ta sportska javnost, odnosno što su ti građani očekivali. Dogodilo se što se dogodilo u međuvremenu, znači preduhitren je u stvari ovaj zakon u jednoj stvari, a to je da je jedan visoki funkcioner priveden i da se nad njim vodi određeni postupak i da je u stvari ovaj zakon rekao upravo to što su ti građani očekivali, jer je ta sportska javnost neki dan bila u onom broju u kojem je bila na dinamovom stadionu. A što se tiče vaše izjave da je ovaj zakon grubo kršenje političke, grubo korištenje političke moći gospodine Kulušić, vi ste već godinama potpredsjednik Hrvatskog nogometnog saveza.
Vrijeme. Odgovor na repliku, Ante Kulušić [[Upadica Turina-Đurić: Što je više od toga?]]
Kakve to veze uopće ima šta sam ja dopredsjednik Hrvatskog nogometnog saveza. Ja sam međunarodni nogometni sudac, sudac 20 godina i zbog toga sam potpredsjednik, odnosno dopredsjednik Hrvatskog nogometnog saveza. Ove izmjene i dopune zakona doživjele su jednoglasnu osudu i protivljenje cijele sportske javnosti uključujući i hrvatski klub olimpijaca. Oni su zanemarivi, oni koji su osvajali svjetske medalje oni nisu uopće bitni. Nacionalno vijeće za sport nebitno, Hrvatski olimpijski odbor nebitan, Hrvatski para olimpijski odbor nebitan, Hrvatski sportski savez gluhih, Hrvatski školski sportski savez, Hrvatski akademski sportski savez, Kineziološki fakultet u Zagrebu svi su visoka razina suglasja svih dionika sporta, ovo je samo snažno protivljenje politizacije. Prisutnost publike, nema onoga, ponovit ću ponovno, tko je u ovoj državi protiv toga da se sankcioniraju sve negativnosti u hrvatskom sportu, hrvatskom društvu općenito. Međutim, licemjerno je ovdje govoriti kako je narod oduševljen s tim da je nekog optužilo, a vi podržavate u Dubrovniku čovjeka koji je osuđen. Mislim ne mogu jednostavno shvatiti da je to normalno. … [[Upadica se ne razumije.]] [[Upadica Stazić: Bez dobacivanja, molim vas.]] Da, ljudi ga obožavaju zato što je osuđen. A ovdje su došli 30 tisuća ljudi zato što je netko optužen. Pa ja ne želim nikoga optužiti prije nego što pravomoćno bude osuđen. Hvala lijepo.
Posljednja replika, poštovana Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Kulušić vratit ćemo se onome ako kolegica Turina-Đurić dozvoli, slobodnom dijelu programa [[Upadica Stazić: Molim vas.]] Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Kulušić vratimo se činjenicama. Dakle i naš proslavljeni, svjetski poznati plivač Gordan Kožulj kada je bio u jednoj emisiji i kada je bio pozvan raspravljati upravo o ovoj temi rekao je znakovitu rečenicu a to je da gubimo hrvatski sport. Podsjetiti ću i na činjenicu da prilikom izrade ovih prijedloga nacrta izmjena i dopuna ovog zakona nije konzultirano Nacionalno vijeće za sport, a Hrvatski sabor ga je ustanovio upravo da bi bilo korektiv i ministarstvu i svemu onome što se vezano uz sport u RH događa. Dakle, po meni to je jedan problem. Drugo, ono što jest problem primjerice zemlje u našem okruženju ako želimo pogledati susjednu Sloveniju ili Mađarsku i RH ako se već toliko hvalimo izdvajanjem u sport i za sportaše tada su te brojke od 0,6% u Sloveniji i Mađarskoj daleko veće nego u RH gdje je to 0,1%. Sve to naravno odraz je i ekonomske ili gospodarske moći jedne države. Ako to stavimo u kontekst ako želite i zadnjih istraživanja Svjetskog ekonomskog foruma u konkurentnosti RH na neslavnom je dnu, to su današnji podaci, 6. od onog posljednjeg mjesta. Dakle, to je rezultat onoga što se zapravo događa i to je rezultat načina na koji se Vlada odnosi prema hrvatskom sportu između ostalog, a to možemo vidjeti i na drugim primjerima, primjerice kulturi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Ante Kulušić.
Kolegice Glavak dobro ste kazali što je kazao sportaš Kožulj, bio sam i ja s njim u emisiji. Nama svima mora biti interes hrvatski sport i o sportu moramo govoriti bez tenzija, slažem se s kolegom Baranovićem koji je izašao van, apsolutno u sportu moramo govoriti bez tenzija. Ali kako razgovarati o sportu bez tenzija kad cjeloviti Zakon o sportu koji je prošao javnu raspravu stoji u ladicama ministarstva, a mi raspravljamo o parcijalnom interesu pojedinaca. Kako šutjeti o tome? Zakon koji su ljudi radili od 2014. godine i koji je fino napisan i stoji, možda je, neću uopće kazati jer nisam ga vidio, možda je za moj ukus gori prijedlog od ovoga ali to nije uopće bitno, ali je napravljen cjeloviti Zakon o sportu i ovdje se vidi koliko danas parlamentarna većina drži do svog ministra i do Ministarstva obrazovanja, sporta i čega sve ne. Hvala lijepa.
U ime kluba HNS-a govorit će poštovani Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Proteklih mjeseci sam nekoliko puta čuo, citiram: "Kakav je to prijedlog zakona koji daju navijači? Kakva je to fantomska udruga? Podilazi se huliganima i jednom klubu, itd.", završetak citata. Čuli smo to i danas. Mi, Hrvatski sabor kao zakonodavno tijelo, kao predstavničko tijelo trebamo biti zadovoljni što smo upravo od građana dobili jedan ovako stručno napisan konkretan dobar zakonski prijedlog i što smo zajedno pokazali zrelost da prepoznamo da je to dobro. Nebitno je tko je predložio nego je bitno što je predloženo i je li to za hrvatski sport dobro ili loše. Iz materijala je jasno da su u tome sudjelovali pravni stručnjaci, ljudi iz struke, sportaši i oni koji aktivno žive s problemima koji prate naš sport. Jesmo li s ovim riješili sve probleme sporta? Nismo, niti možemo, niti ovaj prijedlog ima takvu ambiciju. To će biti cjelovit Zakon o sportu čiji će ovaj dio biti njegov sastavni dio. Potrebno je cjelovito zakonsko rješenje na kojem ministarstvo radi. Istina je da je došao prijedlog iz Hajduka i Udruge "Naš Hajduk", a jednako bi ga zagovarao da je došao iz Osijeka, Rijeke, Zagreba ili Pule. Ovo nije prijedlog juga protiv sjevera, sjevera protiv juga, istoka protiv zapada niti ima itijednog elementa koji bi to isto sugerirao. Ovo nije prijedlog protiv itijedne osobe. Ovo je prijedlog za sport. Uvjeren sam da će prihvaćanjem ovog zakona bit napravljen korak naprijed, da ćemo podignuti standarde transparentnosti u financiranju, pravednosti u odlučivanju, da ćemo ljude koji preuzimaju upravljačke funkcije u sportu postaviti na najviše standarde. O tome danas se ne govori, o tome se izbjegava govoriti a to je onaj ključ ovoga zakona. Viši standardi i kvalitetniji standardi u sportu. Jer to nam treba, to svi znaju. Kao predstavnici građana u Hrvatskom saboru tu smo da postavimo zakonski okvir. To je naša obaveza. I isto tako neki dana sam čuo izjavu predsjednika nogometnog saveza politika političarima, sport sportašima. Podržavam tu izjavu i toplo se nadam da će se toga početi držati i u savezu na kojem je na čelu. No kad se radi o zakonima onda se o njima uvažavajući i struku i njihove prijedloge ipak odlučuje jedino i samo u Hrvatskom saboru. Očito to njima nije drago, nek pročitaju Ustav tamo jasno sve piše. Isto tako predloženim izmjenama i dopunama niti u jednom dijelu nije prekršeno niti jedno ustavno načelo izrađeno člankom 3. Ustava RH, niti je prekršeno načelo slobode udruživanja iz odredbe članka 43. Ustava RH. Okvir djelovanja udruga propisuje država zakonom, a to se Zakonom o sportu, odnosno predloženim izmjenama i dopunama upravo i čini. Slijedom navedenog sve dok neki specijalni zakon nije protivan Ustavu on može pojedinu materiju urediti i detaljnije i drukčije od općeg zakona. U kontekstu svega navedenog valja ukazati da su sportske udruge i sportski savezi posebne vrste udruga u RH može postojati samo jedan Hrvatski košarkaški savez a nije dopušteno da postoji više. Prema tome RH ima izrazit interes posebnim propisom koji regulira pitanje sporta propisati osnovne smjernice u odnosu na reprezentativnost članova tog tipa udruga. Unificiranje sastava skupština nacionalnih i županijskih sportskih saveza odnosno udruga imat će pozitivan utjecaj na investiranje privatnog kapitala u profesionalni sport. To je pravednost, to je jednakost, to su kriteriji. Očito oni koji osporavaju ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona ne žele niti pravednost, niti transparentnost, niti jasne kriterije za naš sport, za naše sportaše. Klub Hrvatske narode stranke i kao predlagač i osobno kao svi zastupnici podržavamo ove izmjene i dopune zakona i podržavamo sve zastupnike da podrže za bolji sport jer ovo je zakon koji unaprjeđuje sport za sve, ne odnosi se na pojedinca, ne odnosi se samo za jedan savez on doprinosi da već ove godine ni jedan naš sportaš neće ne ići na sportsko natjecanje a to smo imali prilike ove godine vidjeti. Hvala lijepa.
Slijede replike. Prvo Željko Jovanović.
Hvala lijepo. Kolega Gjurković, pa zapravo htio sam vam replicirati da čuje ova druga polovica koje nema, ali evo reći ću. Dakle uporno se ponavlja zašto nije donesen cjeloviti Zakon o sportu, zašto je on u ladici? Pa jednostavan je razlog kolegice i kolege da i vama to kažem ako to ne znate, 25. svibnja 2015.godine održan je Sabor Hrvatskog sporta na kojem su bili svi subjekti koji u sportu nešto znače. I oni su zaključili da nacrt prijedloga treba doraditi, da postoji čitav niz pitanja koje treba riješiti na kvalitetniji način ali da prije toga treba donijeti nacionalnih program sporta. I iz tog razloga danas mi imamo ove izmjene po hitnoj proceduri kako bi do donošenje strategije i Zakona o sportu stvorili pretpostavke da u izradi javnih potreba sporta za iduću godinu, donošenja proračuna imamo sve dokumente koji su potrebni da bi to bilo doneseno na transparentan način. Hvala.
Odgovor Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega ono što je žalosno kad gledam rasprave od kolega iz HDZ-a nisam čuo osim podrške od strane kolege Bačića na članak koji je vezan za djelatnike u sportu koji ne mogu, koji su sankcionirani Zakonom o prekršajima na sportskim terenima da oni ne mogu biti u upravljačkim funkcijama, nisam niti jednu raspravu argument u replici čuo po pitanju drugi prijedloga izmjena i dopuna zakona. Kad govorimo o financiranju i o transparentnosti oni su stalno pričali o tome kako se traži cjelovit Zakon o sportu. Naravno mi kao prvo imamo Zakon o sportu i mi ga dopunjujemo s onim što je život pokazao da ga trebamo odmah dopuniti da nam sportaši mogu ići na natjecanja. Pa jel se sjećate koje smo imali probleme sa našim olimpijcima za taekwondo koji su imali probleme. Naša bacačica Sandra Perković što nije mogla ići na natjecanje, odnosno na pripreme. O čemu oni uopće pričaju? A da ne govorimo o onoj priči kad oni nama drže lekcije o politici da se miješa u sport. Pa mi kao zakonodavac dajemo okvire i moramo davati okvire, očito okviri nisu bili dovoljni, moramo im dati jasnije, kriterije moramo dati jasnije. A oni participiraju uz sportskim savezima potpuno suprotno Zakonu o sportu. I to je nažalost današnja istina ovih s moje lijeve strane.
Nova replika Nada Turina-Đurić.
Moram reći stvarno nešto afirmativno vezano za ovaj prijedlog zakona. Naime, ovaj prijedlog zakona po mom osobnom sudu u ovom trenutku za naš sport i za naše građane u konačnici, jer sport je zbog građana, nije svrha sama sebi, kao što inače očito su neki kolege koji su se prije bavili sportom imali za cilj. Znači nije cilj to da mi sami sebe biramo u određena tijela, da u tim tijelima u sportskim klubovima odlučujemo, da budemo istovremeno na političkim funkcijama pa da onda im pomažemo i mi smo protiv toga. Na koncu, konca evo nedavni primjer upravo iz HNS-a je ostavka gospođe Anke Mrak Taritaš kad se ustanovilo da bi možda potencijalno se moglo dogoditi da je ona u sukobu interesa vezano za predsjedavanje Hrvatskim jedriličarskim savezom. Znači ono što mene osobito veseli s ovim zakonom, ja se nadam da ćemo mi u naš sport upravo putem ovog zakona uvesti dovoljnu transparentnost u rad, prije svega financijski, ali onda i svaki drugi rad naših sportskih klubova kako se nikad ne bi dogodilo da netko zloupotrebljava udrugu kao što imamo slučajeva u hrvatskom sport, zloupotrebljava jednu udrugu koja ustvari vrti ogromne novce da bi ustvari korist od svega toga bila isključivo privatna. Znači to je nešto što mi kao prije svega zakonodavci i ovdje zastupnici, a onda vidimo da i građani na tu cijelu priču reagiraju pozitivno odnosno da očekuju da mi to riješimo. I zato je ovaj prijedlog zakona koliko god on nije sveobuhvatan i što nama prigovaraju sada kolege da se nije išlo u sveobuhvatnu promjenu. O.k. nije se išlo ima vremena ali ovo je bilo urgentno za riješiti. Naime,evo pokazatelj govorila sam u replici gospodinu Kulušiću sam rekla, već prvi znak da se nešto rješava u sportu je bila publika i prisustvo publike neki dan, zagrebačke na zagrebačkom Dinamovom stadionu i dovoljno rečeno od strane … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Vrijeme. hvala lijepo. Na repliku odgovara Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice, ja želim iskoristiti priliku u ovim replikama kada već nema jer su kako obično to biva podvili rep ovi iz HDZ-a i dalje smatraju da oni mogu i da su oni svemoćni u svemu, a da nama mogu soliti pamet. Kriterije, uređenost, transparentnost to je ovo što ova Vlada uvodi u sve segmente društva. Ovim izmjenama i dopunama zakona nadopunjujemo da taj segment financiranja i transparentnosti u sportu isto tako bude jasan. Da tamo gdje su profesionalni klubovi, gdje postoji interes privatnih ulagača, govorimo stalno o konkurentnosti da isto imamo jasne i transparentne kriterije, da se uloži u hrvatski sport jer imamo iznimno puno talenata. Bez financija ti talenti ne mogu realizirati ono što imaju. Do juniorskih kategorija imamo vrhunske rezultate, a nakon toga nema mogućnosti, nema uvjeta. Država teško može osigurati sredstva da to prati. Zato imamo poduzetnike koji žele ulagati u profesionalne sportove, koji žele unapređivati kvalitetu koji ima, koji žele na kraju i prezentirati našu Hrvatsku na taj način, a mi moramo stvoriti uvjeti i isto tako tražiti transparentnost i to je njima onda problem u ovome zakonu. Oni očito ako ne mogu sami raditi ono što hoće, a da drugi ne može nadzirati onda im odmah ne valja.
Posljednja replika Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Gjurković, teško se oteti dojmu da stavljanje ove točke na dnevni red, dakle posljednji dan rada Hrvatskog sabora na ovoj sjednici nije tempirani i nije očito u svezi određenih svrhe,nema svoju namjeru i da nije povezan sa aktualnim događanjima počevši od sporta i pravosuđa, znamo o čemu se radi ovdje. Prema tome, ovaj zakon kako je napisan i vrlo je vrlo parcijalan i vrlo je usmjere i jasno njegove stavke govore o tome o čemu se zapravo ovdje radi je namjera samo dvije stranke u Hrvatskom saboru SDP-a i HNS-a, dakle samo dvije stranke bez konzultacija, bez ikakve provedene javne rasprave i bilo čega drugoga da se evo kao što kaže vaša kolegica Turina, kao da je stadion mjerilo ne znam ni ja čega. Pun stadion ili ne pun to ćemo vidjeti uskoro nakon nekoliko mjeseci kako će biti pun. Dakle radi se o tome da se radi podjela sjevera i juga putem upravo vaše politike i politike bivšega ministra Jovanovića da se pišu na rivi table ZG=BG i takve stvari, a pod krinkom zapravo ovakvoga zakona. Ja jesam za red za red u financijama, za potpuno transparentno vođenje klubova, ali gledajte vaš aktualni saborski zastupnik Luka Denona on je npr. u Rukometnom savezu grada Rijeke. Grad Rijeka financira Nogometni klub Rijeka, pa o čemu vi, vi danas pričate o financiranju grada Zagreba i Nogometnog kluba Dinamo. Pa zašto to ne kažete za Rijeku? Imate izdvajanja za Sportski savez grada Rijeke u kojemu se nalazi i Nogometni klub Rijeka. Zašto to šutite? Split financira Hajduk. Pa o čemu vi pričate ovdje?
Vrijeme. Hvala lijepo. Na repliku odgovara Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, ja bi volio da je ovo sve skupa bilo puno ranije jer ovo je nešto što je potrebno. Sve ovo je nastalo nakon jednoga okruglog stola i onog prosvjeda u Splitu. Ovaj zakon definitivno pokazuje i svijest i građana i civilnog društva o nečemu što u životu oni žive s time, doživljavaju, ali i prepoznaju probleme i sugeriraju na koji način treba ih rješavati. Cjelovito rješenje koje će doći u Hrvatski sabor, koje će uključiti ovaj dio koji sada, vi kažete parcijalno, on djelomično rješava bitne stvari u ovome trenutku. Još jednom ću vam ponoviti, u ovome trenutku vi i ovu godinu ste imali situacije da nisu mogli ići sportaši na natjecanja, vrhunski sportaši zbog netransparentnosti korištenja sredstava, zbog programa javnih potreba koji se ne bez kvalitetnih kriterija radio i izvršavao u krivom smjeru su išla sredstva i iz HOO-a. A kada govorimo o profesionalnom sportu, još jedan put naglašavam profesionalni sport je nešto što nosi vrhunski sport u tom sportu, u njega se ulaže novac i ono ima pravo imati svoj glas u svom nacionalnom savezu. To je normalno, to je logično. Svi oni koji su izvrsni oni imaju pravo da budu lideri, ali nikome drugome se ne uzima pravo da ima isto glas, ali se njima ne može spriječiti da nemaju pravo participirati … [[Govornik se ne razumije.]]
U ime kluba HSU-a govorit će poštovani Željko Šemper.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Na početku prije moje konkretne rasprave o Prijedlogu izmjena Zakona o sportu želim konstatirati da smo mi u Hrvatskoj sve nagurali u taj famozni Zakon o sportu. I mislimo da on može riješiti sve krucijalne probleme hrvatskog sporta a posebno nogometa. Uopće ne uvažavamo da je sport samo natjecateljski dio tjelesne kulture a ova dio kulture naroda. Dosta je problema što Zakon o sportu nije konačno razgraničio sve oblike sporta, posebno profesionalni od amaterskog, olimpijski od neolimpijskog, školski od rekreativnog, sportske udruge od dioničkih društava. A svaki od njih posebno amaterski grca u problemima posebno u financijskoj neimaštini. Manje-više sve se vrti oko nogometa, najvažnije sporedne stvari na svijetu, pa bi možda bilo bolje da posebno imamo i izdvojimo Zakon o nogometu jer su u njemu najveći problemi a na stolu se vrte veliki milijuni kuna ili eura. Osobno pozdravljam svaku inicijativu i prijedlog za rješenje akutnih probleme, sporta, posebno nogometa ali nikada nisam oduševljen da se nešto, neka procedura rješava dva dana prije saborske stanke. Jedna od glavnih, značajnih, ovih izmjena koju podržavam je u članku 1. da osobe kojima je pravomoćnom odlukom nadležnog suda izrečena zaštitna mjera iz Zakona o sprječavanju nereda na sportskim natjecanjima i koje za vrijeme njenog trajanja ne mogu sudjelovati u sportskim natjecanjima, organizirati ih, obavljati stručne poslove i sudjelovati u radu skupština i tijela sportske udruge. I nije bitno tko je tko, da li su to prekršitelji tzv. huligani na tribinama ili uglednici iz nogometne … [[Govornik se ne razumije.]] pravda mora biti jednaka za sve. Predloženim mjerama želi se jasno propisati način biranja članova pojedinih skupština sportskih saveza od nacionalnih do županijskih. Često slušamo, čuli smo i danas kako se politika ne smije miješati u sport, prijeti se FIFA-om, UEFA-om, Međunarodnim olimpijskim odborom. Ali zašto onda u upravama, u klubovima, skupštinama, savezima, odborima, raznim povjerenstvima sve vrvi od političara uglavnom samo jedne stranke. Kakvi su to statuti tih saveza gdje za bivše sportaše oni koji su proslavili hrvatski sport ostaju samo mrvice ili im je preostao Klub olimpijaca? Zbog čega u Skupštini Hrvatskog nogometnog saveza nema mjesta za više bivših nogometaša, predstavnika sudaca, trenera, liječnika pa i udruga navijača i drugih struktura? Vjerojatno bi poremetili njihovu glasačku mašineriju. Dalje, nisam baš siguran kako se navodi u prijedlogu zakona da najznačajniji sportski klubovi moraju imati veći utjecaj na donošenje odluka o sportskim savezima jer to onda nema ravnopravnosti. I da baš takva struktura pojedinih saveza stvara podlogu za izrazitije ulaganje privatnog kapitala u sustav sporta. Osobno mi je nejasan i problematičan izbor predstavnika u Skupštini Županijskog sportskog saveza iz redova sportskih klubova ili ga nisam dobro protumačio jer kaže se da svaki klub iz najnižeg ranga natjecanja ima jednog predstavnika, odnosno jedan glas a svaki klub koji sudjeluje u neposredno višem rangu natjecanja ima pravo na dvostruko više glasova. Što to onda znači neposredno? Radi li se tu o aritmetičkoj progresiji? Pa koliko će onda članova skupštine u pojedinim županijama biti zbog različitog broja klubova i više rangova natjecanja. Primjerice, Splitsko-dalmatinska županija ima 26 klubova i 3 ranga, Koprivničko-križevačka ima 60 klubova i 3 županijske lige koje Splitska primjerice nema. Tu su mi nejasnoće u tome članku. Dalje, za Skupštinu Nacionalnog sportskog saveza predlaže se da županije imaju po jednog predstavnika, znači jedan glas a prvoligaši dva glasa. Neću davati amandman ali se pitam zar nije onda bolje da uz jednog predstavnika svake županije svakog prvoligaša predstavlja predsjednik kluba, osoba koja odgovara za poslovanje svakog kluba? Očito da financije u nogometu u sveopćoj besparici većine klubova troškovi skupštine nisu preveliki problem, gdje se putem javne rasprave to i čulo. Članak 5. pokušava se napraviti više reda i u drugim institucijama izvan nogometa gdje se primjerice putem Hrvatskog olimpijskog odbora javna sredstva troše za famoznu sportsku televiziju a nema za pripreme sportaša. Prema članku 5. tzv. krovne udruge sporta u Republici Hrvatskoj na čelu sa Hrvatskim olimpijskim odborom trebaju predložiti programe zadovoljenja javnih potreba u sportu što je jedna osnova i dostavljaju resornom ministarstvu na suglasnost a ministar prema njima utvrđuje planirane godišnje iznose, financiranje takvih programa u državnom proračunu. Nakon toga korisnici sa Ministarstvom sklapaju ugovore kojima se biti definirane međusobna prava i obveze. Naravno da su korisnici obvezni poštivati način i rokove izvještavanja o provedbi programa javnih potreba i trošenju dobivenih sredstava. Jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave mogu općim aktom detaljnije propisati metodologiju i rokove za izradu i dostavu programa javnih potreba kao i način i rokove izvještavanja o provedbi programa javnih potreba. Na kraju želim vjerovati da će ove izmjene biti samo prvi korak u cilju cjelovitog rješenja koje će nadam se svojim prijedlogom donijeti Ministarstvo sporta. Bez obzira što se dio ovih izmjena odnosi samo na nogomet nadam se da će ovo biti određeni pomak u cilju rješenja uočenih problema u Hrvatskom sportu. Iako osobno imam još dosta dilema oko izbora članova u te skupštine na razini županija pa i nacionalnog saveza Klub Hrvatske stranke umirovljenika podržati će ove izmjene. Hvala lijepa.
U ime Kluba Nacionalnih manjina govoriti će poštovani Veljko Kajtazi.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu, a koji se dotiče brojnih problema na koje sam ja upozoravao i prošle i ove godine. Naime, sportski savezi i općenito sport od velikog je značaja za razvoj zdravog društva te ima brojne pozitivne posljedice za sve, uključujući i nacionalne manjine jer predstavlja jedan od najboljih načina inkluzije, suradnje, druženja i napretka za cijele zajednice i pojedince. Jedan od razloga zbog postizanja odličnih rezultata u hrvatskom sportu je i danas doprinos nacionalnih manjina koje žive u Republici Hrvatskoj, kako u natjecateljskom dijelu tako i u vođenju određenih saveza klubova i slično. S druge strane, neodgovorni pojedinci, a pogotovo čelnici saveza i njihove strukture unutar sportskih saveza prečesto zloupotrebljavaju svoju javnu ulogu i javni novac koji je uključen u svoje privatne svrhe. Pozdravljam prijedlog ovog zakona jer se njime želi postići učinkovito, ekonomično i namjensko financiranje djelatnosti sporta sa jasno utvrđenim postupcima i procedurama te donesenim mjerilima i kriterijima na temelju kojih će se obavljati financiranje. Predloženi zahtjev se tako osvrće na ključni problem, a to je novac. Javni novac prema kojem se mnogi ne odnose odgovorno i koji ne moraju detaljno izvještavati o načinu trošenja istog. Takva dugogodišnja praksa dovela je do situacije stvaranja profesionalnih sportskih birokrata koji javni novac koriste za svoje neutemeljeno velike plaće, kako za sebe tako za svoje najbliže suradnike. Ne smije se nikad smetnuti sa uma da je savez servis sportaša, a ne da su sportaši izvor financiranja saveza. Na takav način se gubi novac koji bi se mogao usmjeriti na omogućavanje boljih uvjeta treniranja i rada sa djecom kako bi djeca kroz sport stekli ljudske i moralne kvalitete i navike koje će im zasigurno bit od koristi u daljnjem životu, bavili se oni aktivnim sportom u budućnosti ili ne. Trenutni zakon nažalost do sada nije definirao na koji način se trebaju financirati i što su to javne potrebe u sportu te se takvo pravo ostavljalo na odlučivanje spomenutim sportskim birokratima koji raspolažu javnim novcem kao da se radi o njihovom privatnom vlasništvu bez straha da će morati na detaljan način taj novac opravdati. Kada građani govore o tzv. neuređenosti države upravo misle na ovakve stvari. Ovaj prijedlog zakon tako navodi kako je potrebno vraćanje povjerenja u sportsku djelatnost i sport što smo trebali odavno već učiniti. Svjedoci smo ogromnih sportskih uspjeha mladih ljudi, pogotovo u tzv. malim sportovima koji su posebno pogođeni utjecajem tih sportskih birokrata koji su dugogodišnji odnosno doživotni predsjednici saveza, a to su postigli izmjenama statuta koji pogoduju njihovom ostanku na tim položajima. Takav slučaj imamo primjerice u Hrvatskom karate savezu. Nadam se da će novi Zakon o sportu koji je trenutno u proceduri regulirati rad sportskih saveza i da će uvesti odredbu ograničavanju broja mandata koje neka osoba može provesti na čelu saveza te se nadam da će takve odredbe ukinuti mogućnost postojanja vječnih mandata pojedinaca na čelima tih saveza. Prije svega se nadam da će se to popraviti jer sam i sam na svojoj koži tokom godina bavljenja sportom osjetio kakav nered u sportu vlada. Iako trenutno financiranje često nije dovoljno za funkcioniranje sportskih saveza, posebice u malim sportovima, to financiranje je uvjet opstanka malih sportova i u godinama krize i besparice treba cijeniti svaki iznos poreznih obveznika uložen u sport te sa posebnim povećalom treba pratiti utrošak tih sredstava. Brojni su slučajevi, pogotovo u tzv. malim sportovima u kojima roditelji djeci ili sportaši sami snose troškove putovanja, kupovanja skupe opreme i svih ostalih nužnih stvari, a koje bi u normalnoj situaciji trebali barem pomagati savezi. Prečesto situacija nalikuje na to da su roditelji mladi sportaši tu radi saveza, a ne savez radi njih. Sadašnja zakonska regulativa, na što sam upozoravao više puta, ne omogućuje mehanizme za praćenje utroška saveza na detaljan i ozbiljan način. Krajnje je vrijeme da se ovim stvarima stane u kraj te da se javnim novcem u teškim vremenima za naše građane konačno počne raspolagati na transparentan i odgovoran način. Neprihvatljivo je da Zakon o sportu ne regulira osnovne postupke, planiranje javnih potreba u sportu i način financijskog planiranja za iste, kao kad se poruka šalje kada krovne udruge sporta u Republici Hrvatskoj nemaju nikakve uvjete, mjerila i kriterije za financiranje programa, nit se provjerava učinkovitost tih programa kao ni njihov karakter javne potrebe. Postojeća zakonska rješenja stvorila su se … strukturi koje na sasvim legalan način odlučuju o javnom novcu. Pogoduju sebi i svojim strukturama te za to ne odgovaraju. Nadam se da ćemo izglasavanjem ovog prijedlog konačno omogućiti nadležnim institucijama i ministarstvima da u potpunosti riješe ove probleme koji su mnogima pa i meni jer dolazim iz karatea, dugogodišnja frustracija. Porezni obveznici, roditelji i djeca koja treniraju karate, natjecatelji … snosit troškove koji su svake godine sve veći, a vidljivi pomaci u organizaciji djelovanja saveza nisu očiti već duže vrijeme jer savez već više od 20 godina vode isti ljudi koji su profesionalizira… svoje funkcije i sebi osigurali visoke plaće koje porezni obveznici, natjecatelji i roditelji djece koja treniraju, trebaju snositi. Stoga se pitam postoje li Hrvatski karate savez radi sportaša ili je svrha tog saveza osiguravanje velikih primanja i besplatnih putovanja novcima poreznih obveznika i svih drugih koji sudjeluju u sustavu karatea nekolicina samo odobrenih ljudi. Ovakvih primjera zasigurno ima još i u ostalim sportovima ali sam izabrao onaj koji je meni najbliži, u sportu kojeg sam, kojeg dobro poznajem. Takva situacija bi se mogla riješiti boljim uvidom Hrvatskog olimpijskog odbora u statute i pravilnike sportskih saveza kako ne bi postojali kako sam u primjeru naveo sami sebi svrha. Nepotizam i osobne privilegije u nekim sportskim savezima dosegli su toliku razinu da su postali pravi obiteljski biznisi. A takvi biznisi imaju zaštitu u statutima koji omogućavaju neograničeni broj mandata njihovih čelnika protiv čega bi se svi trebali boriti. Stoga osim kontroliranja financijskih sredstava treba regulirati ne samo odnos saveza i države nego i načina, uređenjem tih saveza kako bi bili u skladu sa demokratskim i osnovnim vrijednostima na koje se često samo formalno pozivamo. Hvala.
U ime Kluba SDP-a govorit će uvaženi zastupnik Peđa Grbin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Već je dosta izrečeno o ovom prijedlogu zakona te ću pokušati ne ponavljati što je rečeno i koncentrirati se na ono bitno. A to je prije svega zbog čega ovaj zakon donosimo. Ovaj zakon ne donosimo zbog određenih osoba pa nazovimo ih imenom i prezimenom, ovaj zakon ne donosimo zbog Mamića, ovaj zakon donosimo zbog reda, zbog uvođenja reda u sport. Zbog uvođenja reda na način da onim osobama koje su se ogriješile u Zakon, konkretno ogriješile o propise Zakona o sportu, zakona koji reguliraju sprječavanje nereda na sportskim stadionima i slično, onemogućimo sudjelovanje u sportu ne natjecateljsko nego upravljačko. Ako vi izazivate nerede na sportskim natjecanjima, ako vi kršite odredbe koje reguliraju pitanje financiranja rada sportskih organizacija onda nemate šta tražiti u sportu. I to ne kada to odluči politika, mi ovdje, nego kada o tome odluči nezavisno i nepristrano tijelo koje se zove sud. To je jedna odredba zakona. Druga odredba regulira pitanje ustrojstva skupštine kao najvišeg tijela upravljanja, ne bilo kojom udrugom u sportu ili bilo kojim trgovačkim društvom u sportu, već isključivo i jedino županijskim i nacionalnim sportskim savezima. A zašto? Zato što su to tijela koja u osnovi imaju izuzetne ovlasti koje su im prenijete od strane države. A prije svega to su ovlasti uređivanja načina vođenja sportskih natjecanja u pojedinom sportu. Mi se nećemo miješati u to da li će Pero, Ante, Marko ili Janko biti na čelu sportskog saveza ili će biti član njegove skupštine. Ne, to nam ne pada na pamet i to bi doista onda bilo kršenje autonomije u sportu. Ono što mi želimo je urediti da nitko od njih, niti Pero, niti Marko, niti Ante niti Janko ne bude zapostavljen zato što je u sukobu sa vladajućom nomenklaturom u pojedinom nacionalnom sportskom savezu. Mi ovim promjenama samo želimo omogućiti da se svačiji glas u svakom sportu čuje. A tko će sport voditi, na koji način, s kojim ciljem, odlučiti će svaki pojedini županijski sportski i svaki pojedini nacionalni sportski savez. Nadalje, sljedeća odredba koja se ugrađuje u ovaj zakon je posebno zanimljiva i to se čudim zašto bi ona ikome smetala. Pazite svaka općina ili grad kada usvoji svoj proračun, općinski ili gradski koji su neusporedivo manji, neusporedivo manje važni, neka se nitko ne uvredi ali jesu, od državnog proračuna, usvaja plan javnih potreba u sportu. Znate kako to znam? Pa zato što sam godinama sjedio u lokalnoj samoupravi i kada sam došao u Hrvatski sabor ostao sam ne malo šokiran činjenicom da na razini grada Pule definiramo kako će se trošiti novac u sportu a na razini Republike Hrvatske to ne definiramo. E pa gospodo draga, ne može. Upravo zato smatramo da je ovo potrebno ugraditi u ovaj zakon. A da se sada ne bi pričalo da o tome nije provedena javna rasprava, odredba o kojoj mi ovdje govorimo je bila ugrađena u jedan prijedlog zakona koji je već u listopadu ove prošle godine krenuo u proceduru o kojem se itekako raspravljalo, o kojem se itekako razmatralo a slična je, slična je ugrađena i u prijedlog zakona o kojem su uvaženi kolege koji su eto otišli u međuvremenu govorili u svojem izlaganju. Dakle ne radi se ni o čemu novome, ne radi se ni o čemu što hrvatskoj javnosti nije pokazano, o čemu ona nije raspravila i o čemu je većinom zaključila da nam je potrebna. I zadnja stvar za koju možemo reći da je novina u ovom zakonu je odredba da najveći sportski klubovi, oni koji ostvaruju prihod veći od 10 milijuna kuna moraju na svojim web stranicama javno i transparentno prikazati na koji način troše svoj novac. E sada kada sam u ovih nekoliko rečenica sažeo što je predmet ovih izmjena i dopuna završiti ću ovo izlaganje samo jednim pitanjem. Pa kome pri zdravoj pameti ovo može smetati? Hvala lijepa.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu, kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo kolega Grbin je rekao gotovo sve a i u prethodnim raspravama smo čuli razloge zašto treba donijeti ovaj zakon tako da ću ja zaista reći svega nekoliko rečenica koje smatram dodatno važnim … [[Govornik se ne razumije.]] kažemo danas prilikom ove rasprave. Izmjene koje su pred nama su garancija da postoji snažna politička volja u ovom Hrvatskom saboru, predvođena našom koalicijom, da nitko nekažnjeno ne može varati i krasti hrvatske građane, sport i sportaše. Osim toga danas i sportska inspekcija i Ministarstvo financija i policija i pravosuđe imaju dodatne alate koji su ih osnažili da prateći trag novca mogu otkriti i najsofisticiranije oblike prevare, utaje ili krađe. Sve što radimo u ovom Saboru, a sada kada je riječ o sportu, radimo radi promocije sporta i sportaša, ukazujemo na probleme i tražimo da nitko ne može parazitirati na leđima sportaša. A upravo to su činili raznorazni menadžeri, izvršni sportski direktori, tajnici i predsjednici sportskih saveza. Mi uz podršku građana i velike većine poštenih sportskih djelatnika i sportaša ne sumnjam da smo svi zajedno snažna antikorupcijska koalicija koja će uspjeti i pobijediti u ovoj odlučnoj utakmici hrvatskog sporta. Želim osobno još jedanput naglasiti da nikada nisam nazvao sport močvarom. I tu moju metaforu zapravo zloupotrebljavaju oni koji najčešće parazitiraju na leđima sportaša. Uvijek sam govorio da je močvara oko sporta i ja i svi mi ovdje predlagatelji ovog zakonskog prijedloga se borimo da sport ne potone u toj močvari. Šteta koju hrvatski sport i sportaši trpe zbog ovakvih financijskih malverzacija i afera je nemjerljiva. I naravno ne samo materijalna. Zdrav duh u zdravom tijelu, važno je učestvovati, više, jače, brže sve to govorimo svojoj djeci, unucima a onda na naslovnicama ne čitamo o uspjesima sporta i sportaša nego o namještenim rezultatima, o pokradenim novcima koji su bahati, licemjerni i korumpirani pojedinci oteli sportu, namještali rezultate ili javnim sportskim novcem lagodno živjeli i putovali u svoje vikendice na Jadranu ili šetali svijetom dok neki sportaši nemaju novaca da odu na takmičenje. Ne mogu ne spomenuti ovom prilikom i vodstvo Hrvatskog olimpijskog odbora koji netransparentnim financiranjem projekta Sportske televizije ugrožavaju normalno funkcioniranje čitavog sporta. Zato je ovaj zakon danas pred nama. Ako se zakon mijenja za očekivati je da će izmjene uvijek ići u smjeru jačanja preventivnih mehanizama koji će štititi sport i sportaše. Tako smo kod posljednjih izmjena omogućili rad sportske inspekcije. Ponovit ću do donošenja potpuno novog zakona koji će uslijediti nakon izrade strategije do kraja godine u ovoj hitnoj proceduri pred nama su izmjene i dopune koje imaju jasan cilj, uvesti više reda u organiziranju i financiranju sporta uz maksimalnu transparentnost. Između ostalog ono što će biti poboljšanje je i ujednačeniji i pravedniji, precizno definiran način izbora svih tijela u sportskim savezima gdje treba još jednom naglasiti da to nije miješanje politike u sport, to je samo zakonodavni okvir, a sliku u tom okviru izgradit će naravno sami sportaši. Ono što je vrlo bitno huligani iz svečanih loža izjednačeni su sa onim na tribinama. To jednostavno znači da osuđeni prijestupnici kojima je zabranjeno djelovanje u sportu na taj način jednako kao što se delikventima iz publike zabranjuje dolazak na utakmice. I treće, uz propisivanje jasnijih i transparentnijih procedura donošenja programa javnih potreba u sportu na svim nivoima po meni posebno važno zapravo najvažnije svi savezi, sve udruge, svi klubovi morat će redovito objavljivati svoje financijske izvještaje što znači da se stvara učinkoviti sustav kontrole nad milijardama kuna koje se okreću u hrvatskom sportu. Podsjetiti ću vas procjena je da su hrvatskom sportu kreće oko 2,6 milijardi kuna godišnje. Dakle, jačanjem preventivnih mehanizama mi SDP, Kukuriku koalicija garantiramo više reda, a manje nereda i kaosa u sportu. Tko je za nered i kaos vidimo na praznoj strani sabornice. Pravi sportaši uostalom znaju da uspjeh donosi samo red, rad i disciplina. Izmjene koje su pred nama predstavljaju garanciju toga i zato očekujem da svi kojima je istinski stalo do sporta podrže ove promjene. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja kolegica Marija Lugarić, završno.
Poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege dozvolite mi da u ime predlagatelja naša dva kluba zahvalim svima koji su sudjelovali u raspravi, posebno zahvalim svima onima koji su dali svoje konkretne prijedloge u vidu amandmana. Mi ćemo ih sve doista ne samo formalno nego i stvarno razmotriti i vidjeti da prihvatimo sve ono što doista može pridonijeti poboljšanju samog teksta zakona jer to mislim da nam je svima zajednički cilj. Čuli smo mnogo u ovoj raspravi, mislim da nema potrebe sada u završnom izlaganju ponavljati zbog čega se donosi ovaj zakon. No međutim, znakovito je da kao što su pokatkad, zapravo ne pokatkad uvijek prazne tribine na sportskim borilištima dokaz protivljenja onome što se i kako u sportu radi tako i sada prazna dvorana sa jedne strane ovdje u sabornici pokazuje izraziti raskorak između deklarirane i izrečene želje za boljitkom u sportu i one koja bi zapravo trebala biti stvarna. I na kraju slažemo se sa svima onima koji su zaključili da doista za one koji žele rad, za one koji žele transparentnost, za one koji žele odgovornost kako u financijama tako i u upravljanju sportom ovaj zakon nije i ne može biti sporan. I unaprijed zahvaljujemo svima na potpori.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo sutra. Time kolegice i kolege završavamo današnji dio zasjedanja. Sutra u 10,00 sati počet ćemo, zapravo glasat ćemo o raspravljenim točkama. Hvala lijepa, doviđenja.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sportu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 810, predlagatelj zakona je Klub zastupnika SDP-a i HNS-a u Hrvatskom saboru. Rasprava o tekstu zakona je završena. Predlagatelj je u poslovničkom roku predložio amandmane pa su postali sastavni dio konačnog prijedlog zakona. Amandmane osim predlagatelja podnijeli su Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika Hrvatskih laburista. Molim poštovanog Peđu Grbina da iznese stav. Odbor za zakonodavstvo, amandman broj 1.
Prihvaća se.
Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Idemo na amandmane Kluba zastupnika Hrvatskih laburista. Amandman 1 na članak 6.
Amandman broj 1 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista na članak 6. ne prihvaća se. Naime, pitanje sporta spada u samoupravni djelokrug jedinica lokalne samouprave. S obzirom na različitost jedinica lokalne samouprave, kao i na različitost u njihovim obvezama financiranja sporta smatramo da postojeća odredba dostatno uređuje ovo područje i da nije potrebno svim jedinicama lokalne samouprave na isti način nametati obvezu donošenja ovakvih pravila odnosno metodologije. Naime, oni koji smatraju potrebnim i na temelju postojeće odredbe Zakona mogu propisivati metodologiju zbog čega smatramo da je ovaj amandman potrebno odbiti.
Podnositelj amandmana, poštovani zastupnik Dragutin Lesar u ime kluba.
Predlažući ovaj amandman razumio sam namjeru predlagatelja. Jedan od proklamiranih ciljeva izmjena zakona je i učiniti što više pokušaja da u lokalnoj i regionalnoj samoupravi učinimo reda u financiranju sporta. Amandman se odnosi na to da umjesto riječi može lokalna i regionalna mora imati akt u kojem će propisati jedinstvenu metodologiju, vrijeme i način podnošenja programa za financiranje sporta i što je posebice bitno, isti sadržaj, pristup, rokove i izvještavanja o realizaciji odnosno utrošku tih sredstava. Svi oni koji financiraju sport ako nemaju jedinstveni pristup, jedinstvene rokove i vrijeme izvještavanja, otežava se mogućnost nadzora, kontrole, provjere, transparentnosti, naročito za unutarnji nadzor i za državnu reviziju. Ne smatram da bi bilo bilo kakvo administrativno opterećenje da se njima ta obaveza uvede, a sama činjenica da su i dosad ako su htjeli mogli, a nisu donosili takva pravila, takav akt, ukazuje na to da je očito potrebna prisila zakonom i ne smatram da bi to bilo zadiranje u ovlasti lokalne samouprave jer primjerice izvorna ovlast lokalne samouprave je predškolski odgoj, ali je država propisivanjem pedagoškog standarda itekako nametnula određena pravila u predškolskom odgoju i nitko se zbog toga nije imao pravo buniti. Na tragu proklamiranog cilja predlagatelja zamjena riječi može i propisat će ili donijet će je velika razlika. U protivnom, ako dakle glasanjem se ovaj amandman ne prihvati od proklamiranog cilja transparentnosti i javnosti neće biti ništa i tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim glasujte o amandmanu broj 1 Kluba zastupnika Hrvatskih laburista koji predlagatelj ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman broj 2. istog kluba zastupnika.
Amandman broj 2 na članak 7. se prihvaća.
Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Iscrpili smo listu amandmana. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za, 3 glasa suzdržanih i 24 glasa protiv donesen zakon P.Z. br. 810. u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, prije nego zaključim sjednicu dozvolite da vam se zahvalim na aktivnosti i rekao bih na korektnom odnosu u proljetnom zasjedanju u Hrvatskom saboru. Ustavna odredba je odredila da imamo stanku u redovitom zasjedanju Hrvatskog sabora od 15.7. do 15.9. Znam da ćete u izbornoj godini kao i uvijek imati pojačane političke aktivnosti. Ja vam želim da te aktivnosti ostvarujete na principima i načelima demokratskim uz uvažavanje i toleranciju, komunicirajte u dijalogu koji podrazumijeva uvažavanje drugih i drugačijih, pa makar to bili i politički protivnici. Želim da ljeto provedete radno, a da se vidimo na jesen jer nas čeka značajan broj zakonskih prijedloga koje moramo riješiti. Hvala lijepa. Zaključujem sjednicu. Dobro jutro poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici. Prije nego pođemo raditi vidim ruke u zraku poštovane zastupnice Sunčane Glavak.