Dobro jutro kolegice i kolege. Dozvolite da počnemo sa nastavkom sjednice. 1. točka dnevnog reda jutros je - - Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa za 2009. godinu Vlada Republike Hrvatske podnijela je ovo izvješće na temelju članka 111. Poslovnika Hrvatskog sabora i točke 2. Odluke o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti izvješće? Naravno. Državni tajnik u Ministarstvu financija, dr. Zdravko Marić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici. Evo dozvolite u nekoliko rečenica da predstavim ovo izvješće koje, kao što smo i čuli uvodno iz riječi gospođe potpredsjednice Sabora, izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog interesa, koje je izrađeno sukladno odluci Hrvatskog sabora iz 2009. godine, prije svega o popisu tih društava, a isto tako ono što smo i kako smo zapravo na neki način i odredili da će ga Vlada upućivati Saboru do kraja rujna tekuće godine za prethodnu godinu. Dakle ovo je prvi puta takvo jedno izvješće o kojem ćemo raspravljati, ono daje uvid u poslovanje 69 odabranih gospodarskih subjekata a izvješće samo ima ukupno 196 stranica s pripadajućim tabličnim prikazima. Inače podaci na osnovu kojih je izrađeno ovo izvješće temelje se na službenim podacima, a koji obuhvaćaju osnovna financijska izvješća društava, odnosno grupa za 2009., ali isto tako i za 2008. godinu da se vide određene usporedbe, te o izvještajima o poslovanju za 2009., odlukama o raspodjeli ostvarene dobiti, odnosno pokriću ostvarenog gubitka dobivenih od društava, odnosno pojedinih grupa. Dozvolite mi isto tako uvodno da dam nekoliko, ja bih rekao tehničkih, odnosno metodoloških napomena koje su bitne, obzirom da kažem još jedanput po prvi puta raspravljamo o ovakvom jednom izvješću. Predmetno izvješće predstavlja analitički materijal koji na jednom mjestu pruža osnovne podatke i obilježja poslovanja za društva, odnosno grupe koje su proglašene od posebnog državnog interesa, s tim da treba napomenuti da u tom skupu od 69 poduzeća, odnosno trgovačkih društava imamo poduzeća u kojima Republika Hrvatska ima vlasništvo od svega nekih 20% pa naravno do 100 postotnog udjela u strukturi vlasništva. Sve skupa obuhvaća se 110 tisuća i 504 zaposlena. Ovim izvješćem se naravno na sveobuhvatan način daje prikaz poslovanja odabranih gospodarskih subjekata primjenom različitih vrsta analitičkih, ali i financijskih pokazatelja koji ukazuju na poslovanje pojedinog društva. Isto tako treba reći da u tih 69 društava, odnosno grupa obuhvaćene su i banke, javne ustanove, ali i društva, ali naravno i ostala trgovačka društva. Međutim kad napominjem banke i javne ustanove, upravo iz tog razloga treba napomenuti jedan čisto metodološki, metodološku napomenu. Dakle vrlo je teško obzirom da postoje različiti kriteriji, metodologije računovodstvene, bilo je zapravo na neki način i izazovno objediniti sva ta izvješća i prevesti ih na jedan usporedivi način ili sami znate da kreditne institucije, odnosno banke potpadaju pod jedan zakon, javne ustanove i njihovo računovodstvo, njihova metodologija je definirana na drugim propisima, a trgovačka društva isto tako trećim. Iz tog razloga molimo na neki način i za razumijevanje kod određenih pokazatelja i podataka, međutim smatramo da smo uspjeli objediniti i na neki način usporednim prikazom dati ono najvažnije ono što je zapravo suština cijele priče. Ono što je važno također istaknuti da u određenom broju društava koji su analizirani, provode se procesi restrukturiranja, ali i pripreme privatizacije u skladu sa strateškim odlukama i novousvojenim konceptom privatizacijskog modela. To prije svega spominjem iz razloga što taj aspekt ima sigurno veliki utjecaj i na ukupne rezultate poslovanja, tu prije svega naravno mislim na brodograđevnu industriju. Međutim isto tako treba pojedinačno gledano i spomenuti neke druge. Kada govorimo o ocjeni poslovanja odabranih društava, važno je istaknuti isto tako da 2009. godina, kako u ukupnom hrvatskom gospodarstvu i privatnom sektoru, tako i u ovom sektoru koji u djelomičnom ili većinskom državnom vlasništvom, dakle sigurno bila izazovna godina, dakle i financijska i gospodarska kriza koja se dobrim dijelom reflektirala i osjetila i u poslovanju tih društava, mislim da treba isto tako vrlo jasno i spomenuti da smo 2009. godine baš u ovom segmentu društava u većinskom državnom vlasništvu radili puno na ispravljanju određenih anomalija u smislu podmirivanja obveza, dakle i sami znate da smo jedno vrijeme zaista puno radili i mislim da su rezultati više nego vidljivi, u smislu smanjivanja nelikvidnosti, odnosno povećanja likvidnosti ovih poduzeća, a kažem pokazatelji upravo to i sugeriraju. Naravno da to nije bio karakteristika i samo isključivo odlika 2009. godine, nego smo sa tim mjerama nastavili i 2010. godine. Inače ono što je bitno za spomenuti dakle ovi čimbenici financijske i gospodarske krize koje se dobrim dijelom može gledati i promatrati kao vanjski čimbenici na poslovanje ovih državnih poduzeća, bitno je spomenuti da smo i 2009. godine pokrenuli niz mjera kako bismo jednim, ja bih rekao internom racionalizacijom poslovanja i nekim drugim mjerama zapravo proveli interno restrukturiranje tih poduzeća kako bi se na neki način čim bolje i čim efikasnije odgovorilo izazovima vremena. Vi sami znate da su odluke Vlade Republike Hrvatske bile dobrim dijelom usmjerene upravo na racionalizaciju poslovanja, tako da je, evo samo ću spomenuti u okviru 21 trgovačkog društva vi znate da mi u ovom izvješću proširujemo dakle na 69, ali inače 21 poduzeće pratimo kvartalno. Samo ta poduzeća tih 21 najveće ukupne uštede 2009. godine iznosile su 1,8 milijardi kuna. Naravno da racionalizacija poslovanja i uštede nije samo sebi kao takvo cilj i ne treba biti, pogotovo u ovim uvjetima, nego zaista naša namjera je bila i je još uvijek dakle da se tim mjerama racionalizacije oslobodi dodatni prostor u samim tim poduzećima kako bi se oni čim bolje i čim efikasnije mogla pozicionirati na tržištu, ali isto tako krenuti u jedan malo jači investicijski ciklus ono o čemu već duže vremena govorimo i zapravo na čemu najviše i radimo, gdje bi zapravo i ova poduzeća morali biti zapravo uz bok sa privatnim sektorom u smislu povećanja i stimuliranja investicija. Ono što je isto tako bitno za reći, dakle da smo jednu od mjera te racionalizacije predvidjeli i smanjivanje broja zaposlenih u ovim poduzećima. Vi i sami znate da u nekim od tih poduzeća jednostavno je potrebno i nužno provesti određene restrikcije pa i na ovom segmentu, tako da iz tog razloga ćemo nastaviti, odnosno nastavljene su već i 2010. godine, ali naravno priča ne može i neće sigurno stati tu. Što se tiče ostvarenih rezultate u 2009. godini, evo dozvolite da kažem nekoliko riječi o osnovnim pokazateljima. Dakle, od ukupno 69 poduzeća njih 29 je ostvarilo dobit, s tim da treba isto tako spomenuti da je ukupna dobit u tim poduzećima koji su poslovali s pozitivnim rezultatom u 2009. ukupna dobit iznosila milijardu i 24,4 milijuna kuna. U odnosu na 2008. u tim poduzećima je ostvaren rast dobiti od nekakvih 8%. Pri tome treba spomenuti da su u tom segmentu poduzeća koja su poslovala pozitivno sigurno najveći ponder, najveći udio imale Hrvatska elektroprivreda, dakle grupa HEP koja je ostvarila dobit u iznosu od 154,4 milijuna kuna, potom PLINACRO i KONČAR ELEKTROINDUSTRIJA grupa u iznosu od 145 milijuna kuna. Inače te 3, ta 3 društva sve skupa su ostvarile dobit od 444,7 milijuna kuna što je ukupno 43. Dakle, gotovo polovica sveukupne dobiti ovih navedenih poduzeća. Naravno, ono što je isto bitno za spomenuti da ta analizirana društva koja su ostvarila dobit odlukom o raspodjeli dobiti dio dobiti su rasporedili za pokriće gubitaka iz ranijih razdoblja u zakonski ostale rezerve te zadržanu dobit u svrhu osiguranja novčanih sredstava za potrebe dodatnih ulaganja. Isto tako, mislim da tu treba i važno je spomenuti da upravo ove poslovne odluke o raspodjeli dobiti koja je prvenstveno određena kao zadržana dobit zapravo jasno ukazuju na odgovornost vlasnika, odnosno države koji kroz politiku zadržane dobiti nastoji generirati tu dodatnu financijsku snagu te isto tako stvoriti uvjete daljnjem poticaju razvojnih politika, a i generiranju pozitivnih poslovnih rezultata. Što se tiče ostatka društava oni su poslovali negativno i ukupni gubitak u 2009. godini u tim poduzećima koja su poslovala negativno je 4,5 milijarde kuna. 4,5 milijarde kuna mislim da tu isto treba spomenuti nekoliko individualnih primjera koji su zapravo najveći udio imali u tom ukupnom gubitku. Prije svega, tu naravno treba spomenuti brodograđevnu industriju koja je uz sve skupa gledano u 2009. godini ostvarili ukupni gubitak od 886,7 milijuna kuna što čini 20% ukupnog gubitka. Također, društvo poput VUPIK-a koji je posljednjih godina generirao gubitke krajem 2009. je privatizirano, međutim naravno njihov poslovni rezultat od ukupno 434,5 milijuna kuna gubitka ulazi u sumarni rezultat. Također, vrlo je važno spomenuti da i Hrvatska poštanska banka, odnosno grupa HPB-a u 2009. godini ostvarila također gubitak. Tu također treba spomenuti da su zaista specifični razlozi za tako nešto obzirom da je najveći dio tog gubitka HPB-a zapravo došao od povećanih rezervacija za loše plasmane koji su zapravo na neki način evidentirani u bilanci. Odmah mogu reći za HPB da već ove godine u prvih 10 mjeseci imamo pozitivne rezultate i godina će svakako završiti u plusu. Također, u 2009. godini treba spomenuti da je i INA koja je također jedan od društava od ovih ukupno 69 analiziranih, također generirala gubitak 631,4 milijuna kuna što je praktički 14% ukupno iskazanog gubitka svih ovih društava. A isto tako i društvo PODRAVKA koje je zabilježilo gubitak od 287,9 milijuna kuna. Ono što je naravno važno za spomenuti da bez obzira na ove rezultate i gubitke mislim da za ovu godinu treba spomenuti da su određeni pozitivni pomaci u već spomenutoj Poštanskoj banci, ali i u nekim drugim poduzećima, već vidljivi. Reći ću vam samo jedan preliminarni podatak obzirom da on nije još konačan, dakle samo u prvih 9 mjeseci 21 društvo u ukupnom, odnosno u većinskom državnom vlasništvu dakle je ostvarilo ukupnu dobit od 2,3 milijarde kuna što je u usporedbi sa prvih 9 mjeseci prošle godine kada je iznosila dobit 900 milijuna kuna značajan porast. Dalje, dozvolite mi isto tako da kažem nešto o samim mjerama koje se dalje nastavljaju provoditi i ono što će sigurno biti vidljivo i u Izvješću o poslovanju društava za 2010. godinu, dakle ova cijela ocjena poslovanja, ali isto tako i ove nove smjernice unapređenja poslovnih politika ovih društava sigurno da nisu i ne treba ih promatrati izdvojeno, oni su dio jedne cjelokupne ekonomske politike, a isto tako ova sva društva u većinskom, a isto tako i u manjinskom državnom vlasništvu dio su ukupnog programa gospodarskog oporavka Vlade RH. Pa bi isto tako spomenuo nekoliko stvari koje su važne za sam program i daljnje mjere što planiramo činiti. Dakle, vi i sami znate da je i u programu predviđen nastavak procesa privatizacije s naglaskom na pojedine segmente. Mislim da svi vrlo dobro znamo i jedan posebni segment brodograđevne industrije. Međutim, isto tako jedan dobar dio onoga što je predviđeno i programom, a i što je u ovom izvješću na neki način apostrofirano da segment turizma, odnosno prije svega hotelijerstva bi trebao ići u taj segment. Što se tiče antikorupcijskih mjera ono što je važno za spomenuti dakle da program i Strategija borbe protiv korupcije, odnosno akcijski plan koji je Vlada donijela i koji provodi ne odnosi se samo i isključivo na razinu državnog proračuna nego upravo su uključena i ova društva. Tako da su isto tako važno spomenuti da oni su sveukupni dio i općenito čine tu tzv. mjeru 37 iz akcijskog plana za Strategiju suzbijanja korupcije. Mjera koja je u zadnje vrijeme u dobrom dijelu društava konkretizirana i koja će biti ja se nadam i vjerujem vrlo brzo i finalizirana to je izbor članova nadzornih odbora. Vi se sjećate i dobro znate da je jedna od mjera koje je Vlada navijestila, a zatim i sad krenula u provedbu je zapravo da će u nadzorne odbore se birati i da se biraju isključivo putem natječaja. Dakle, stručnjaci nezavisni koji bi zapravo svojim znanjem, iskustvom i kompetencijama trebali i morali na neki način doprinijeti daljnjem poboljšanju i unapređenju poslovanja. I isto tako ono što je naravno važno za spomenuti za sam Program gospodarskog oporavka da tu bez obzira na pojedine pokazatelje ovih poduzeća sigurno ne možemo stati. I na neki način kada gledate cijelo ovo izvješće od gotovo 200 stranica gledano sveukupno, a gledano naravno i pojedinačno u pojedinim društvima sigurno da nitko ne može podvući crtu i ocijeniti kao izuzetno zadovoljavajuće, odnosno dapače mislim da svi na neki način trebamo itekako dodatno raditi kako bi se racionalizacija u poduzećima čim prije i čim jače pretvorila u bolju i efikasnije poslovanje. Samo da spomenem podatak da ova sva analizirana poduzeća u izvješću, njihov ukupni procijenjeni kapital je 158 milijardi kuna. Što znači da oni u ukupnom gospodarstvu zaista značajno participiraju i sigurno da ih kao takve i treba čim više i čim jače i pratiti i na neki način usmjeravati na bolje i efikasnije poslovanje. Ono što je bitno isto tako za spomenuti, dakle strukturne reforme o kojima i govorimo i raspravljamo, dakle ponavljam još jedanput ne odnose se samo i isključivo na poslovanje središnje države, odnosno segmenata državnog proračuna nego upravo u ovom segmentu državnih poduzeća, odnosno poduzeća u manjinskom ili većinskom državnom vlasništvu je nešto što trebamo svi itekako poraditi kao bi se ukupno poslovno ozračje i općenito jedna, ja bih rekao poduzetnička, a i tako investicijska klima osnažila. IZ tog razloga, dozvolite mi samo na kraju da kažem dakle, da će Vlada Republike Hrvatske naravno nastaviti i sa praćenjem mjerama koje su usmjerene na poboljšanje poslovanja ovih trgovačkih društava, a isto tako sljedeće godine podnijeti novo Izvješće o poslovanju društava u većinskom državnom vlasništvu. Ja vjerujem i siguran sam da će ti podaci pokazatelji biti značajno isto tako moram reći, obzirom da ponavljam još jedanput ovo je po prvi puta izvješće sastavljeno i ja vjerujem da ćemo kroz današnju raspravu čuti dobar dio sugestija i komentara kako i na koji način ovo Izvješće samo u svom tehničkom segmentu unaprijediti. Hvala lijepo.
Hvala državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, Odbor za financije i državni proračun, kolega Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, poštovani državni tajniče sa suradnicima, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 63. sjednici održanoj 6. listopada 2010. godine Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa za 2009. godinu i to kao matično radno tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade istaknuo da predmetno izvješće predstavlja analitički materijal kojim su iznijeti osnovni podaci i obilježja poslovanja 69 društava. Istaknuto je i to da su do nedavno ta društva bila većim dijelom i uzročnici nelikvidnosti ali da su racionalizacijom postupaka provedenim procesom racionalizacije oni prestali biti generatori nelikvidnosti, dapače uredno podmiruju svoje obveze, a ušteda je izvršena samo u 21 poduzeću ukupnom iznosu milijardu i 800 milijuna kuna. Istaknuto je da su ukupni prihodi u 2009. godini iznosili 74 milijarde i bili su manji za 16% u odnosu na 2008. godinu, dok su rashodi bili 76 milijardi i oni su bili manji za 11%. Iako su prihodi pali ukupni za 16% rashodi su pali za 5% manje. Time je došlo se do toga da su ukupnu dobit ostvarili u 2009. godini čak milijardu i 24 milijuna kuna za razliku od 2008. kada je bilo 900 milijuna kuna dobiti. Poduzeća su generirala gubitak u iznosu od 4 milijarde dobiti. Na Odboru je istaknuto zadovoljstvo što je po prvi puta takvo Izvješće došlo pred Hrvatski sabor, prvi puta imamo priliku raspravljati i analizirati poslovanje trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. To je nakon 19 godina veliki zaokret, to je dobro došlo da se raspravi da se vidi kako posluju, da vidimo što treba mijenjati, pohvaliti što je dobro i sugestije dati za ono što se može popraviti. Istaknuto je da Vlada treba računati i voditi brigu da trgovačka društva od posebnog državnog interesa ostvare što bolje poslovne rezultate i da bi stoga trebalo ovo Izvješće nadopuniti sa prikazom mjera koje je Vlada Republike Hrvatske poduzela u rješavanju problema u tim poduzećima. Istaknuto je da je vlada već donijela nekoliko mjera u smislu racionalizacije, znamo da je u međuvremenu donijeta uredba o visini plaća, da su smanjene plaće članovima nadzornog odbora, da se izvršila racionalizacija upotrebe automobila, sve je to utjecalo na pozitivniji financijski rezultat poduzeća. Upozoreno je i na potrebu održavanja redovnih godišnjih skupština, jer mnoga poduzeća nisu u predviđenom roku održala godišnju skupštinu, upozoreno je da neka poduzeća nisu uopće održala skupštinu u toj godini i istaknuta je potreba na Odboru da se zakonski regulira sankcije za ona poduzeća koja nisu održala skupštine u redovnom roku ili uopće. Upozoreno je na problem isplate izuzetno visokih plaća, iako je u međuvremenu došlo do promjene, ali u 2009. godini je bilo doista neprihvatljivih plaća, tako visokih koje su odudarale od uobičajenih u Hrvatskoj, a zapravo proizvod su bili u većini slučajeva loših poslovnih rezultata i ostvarenih gubitaka. Istaknuto je samo da je u "3.Maju" isplaćena plaća najviša 71 tisuću kuna mjesečna, međutim, u raspravi je istaknuto da je Vlada Republike Hrvatske već donijela odluku o smanjenju plaća pa da više neće biti mogućnosti da se isplaćuju tako visoke plaće. Zapravo bilo je primijećeno i istaknuto na odboru, ima slučajeva što su povećavali gubitke da su povećavali direktori i sebi plaće. Tu nije samo odgovornost na onima koji su sebi toliko isplaćivali nego i na onima koji su im odobrili tako visoke plaće, a to su članovi nadzornog odbora. Isto tako istaknuto je na Odboru, da bi u idućem razdoblju i ubuduće Izvješće trebalo sastaviti na način da se standardizira uvažavajući sve ove činjenice, različitosti trgovačkih društava, javnih institucija, banaka i međutim, da bi u Izvješću trebalo obuhvatiti temeljna i osnovne podatke iz Izvješća da se zna naziv i sjedište društva, da se zna visina temeljnog kapitala, da se znaju članovi nadzornog odbora, da se zna tko je predsjednik nadzornog odbora, članovi uprave, predsjednik uprave, da se osnovni podaci iz bilance temeljnih stavki iz aktive i pasive, da se izračuna dobit i gubitke od temeljnih i da to bude unificirano i da svako poduzeće jednako. Ali imali smo ovdje slučajeva da u pojedinim, u izvješćima za pojedino poduzeće imaju podaci o plaćama, za neka nemaju. Za prvi puta ovo je doista za svaku pohvalu i ovo je jedna novina u ponašanju, u odnosu prema državnoj imovini, u odnosu prema najvećem potencijalu u Republici Hrvatskoj. U ta standardizirana izvješća bi trebalo svakako obuhvatiti i osnovne podatke o poslovanju, koeficijente osnovne, likvidnosti, stupanj samofinanciranja, iz računa dobiti i gubitka, i recimo podatke o rentabilnosti, ekonomičnosti, profitabilnosti, poslovnoj aktivnosti itd. Isto tako iznijeto je mišljenje da bi posebnu pažnju trebalo usmjeriti provođenju antikorupcijskih mjera i programa u javnim poduzećima kako bi se što prije kvalitetno riješili sadašnji problemi i stvorili uvjeti za što skoriju privatizaciju pojedinih poduzeća odnosno pojedinih trgovačkih društava. Nakon rasprave odbor je jednoglasno podržao i pohvalio ovo izvješće, pohvalio što se ono izradilo, ali je sa većinom glasova 7 glasova za i 3 glasa suzdržana predložio Hrvatskom saboru zaključak da se prihvaća Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa za 2009. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegi Mariću. Otvaram raspravu i nadam se da ćemo uspjeti na kraju rasprave ustanoviti jel čaša polupuna ili poluprazna. Počinjemo s klubovima. U ime Kluba zastupnika SDP-a gospodin Ivo Jelušić.
Poštovana gospodo potpredsjednice, poštovani predstavnici Vlade, poštovani državni tajniče. Evo ovo je važna tema, po prvi puta istina o njoj se raspravlja u ovom Saboru, ali mogli smo i prije, mogli smo i ove godine prije. Mi smo ovaj materijal dobili i uvrstili u dnevni red početkom zasjedanja u 9. mjesecu, a evo 2 mjeseca se već povlači po klupa ovaj materijal. Mogli smo o ovoj temi i ranije razgovarati jer ona je jako bitna, jako važna. A vidimo jučer iz nekih događaja da su ova poduzeća, ja ću ih zvati državna poduzeća gdje država ima većinski udio, vrlo interesantno u najmanju ruku poslovala. Važna su ova trgovačka društva. Ovdje su ona obrađena ona gdje država ima svoj udio preko 23% dakle 69 društava. Prije svega u tim društvima radi 110 tisuća zaposlenih. To je ozbiljna činjenica o kojoj treba razgovarati. To su društva koja su ostvarila svoje prihode u visini od 74 milijarde kuna, to je otprilike 2/3 državnog proračuna. Dakle, 2/3 državnog proračuna vrti se u tim u ovim promatranim trgovačkim društvima. Mnoga od njih obavljaju važne djelatnosti za građane i za državu od prometa, prema tome to su važne djelatnosti i zaslužuju daleko bolju pozornost i ovdje u Saboru. No, jesu važna ali kako su radili? Radili su kao su apsolutno nevažni ni za građane ni za državu i kada pogledamo kumulativne podatke i državni tajnik je malo čas o tome govorio, pokazuje se ustvari da tamo gdje je država vlasnik, da je loš vlasnik, da je loš gospodar pogotovo država koja se vodi na ovaj način kao što se vodila u zadnjih par godina. Kumulativna dobit svih ovih trgovačkih društava je milijardu i 24 milijuna kuna. Ali gubiti su 4,5 puta veći, 4 milijarde 481 milijun. I što je najbitnije oni su 35% ti gubici veći nego što su bili u prethodnoj 2008. godini, a 2009. godina je godina donošenja i mjera i gospodarskog oporavka Vlade, a vidimo kako se to ovdje odrazilo. Kada govorimo o dobiti tih poduzeća, ja ću govoriti poduzeća da bi se lakše razumjelo jer mnogi ne razumiju još uvijek što znači trgovačka društva, vidimo da ta dobit od milijardu kuna je vrlo relativna. Polovicu te dobiti ostvarila su tri poduzeća, tri javna trgovačka društva, javna, HEP, "Plinacro" i "Janaf". Što su oni? Monopolisti. Oni su monopolisti, do cijene svoje usluge i do prihoda nisu došli boreći se na tržištu ili racionalnim poslovanje, nego tako što je cijena određena pa moraš struju kolika je, pa moraš platiti sve njihove usluge takve kakve jesu. Kada bi skinuli dakle njih odmah bi se prepolovila ta dobit. A kolika bi tek bila da su oni racionalnije poslovali. Dakle, HEP ima dobit od 154 milijuna, a kolika bi tek bila ta dobit veće da nije nekima povlaštenima prodavana jeftinija struja. Vidimo to na primjeru "Dioki"-a evo to je sada predmet istražnih radnji. Koliko je takvih možda još drugih "Dioki"-a ima koji su dobivali jeftiniju struju zato što je netko nazvao, netko naredio. Pa koliko bi onda bila veća dobit HEP-a. A na koncu ne mora biti velika dobit HEP-a, neka bude jeftinija struja, neka bude struja jeftinija građanima, neka bude jeftinija struja onim gospodarskim subjektima koji nisu privilegirani da je dobiju povoljnije. Dakle, moglo je se sigurno i trebalo raditi drugačije. Spominje se ovdje da su uštede napravljene ukupno u tom segmentu negdje oko milijardu i 800. Doduše iz ovih materijala se ne vidi gdje su te uštede. Ovo se može napisati, da li su one stvarne tako, o tom, po tom. Ali čak i da jesu to je nedovoljno. Tih milijardu i 800 je samo 2,3% od ukupnih troškova tih društava. U uvjetima ovakve teške gospodarske situacije i recesije, uvjetno kada treba štediti na svim mjestima 2,3% uštediti pa i nije baš neki veliki doprinos. Dakle, nama je cilj da ova poduzeća budu apsolutno racionalna u svim segmentima. Uzet ću primjer plaća, nešto i sada ... [[Govornik se ne razumije.]] Najniža ostvarena plaća npr. u Končaru proizvodnoj tvrtci koja je usput da kažem posluje pozitivno sa dobiti je 2 tisuće 165 kuna prema podacima koje smo dobili. Npr. u "Jadroplovu" je 4 tisuće 379 kuna, nije proizvodna tvrtka. Doduše vidim u "3. Maj"-u je 12 tisuća i nešto ali to je vjerojatno greška u tom materijalu. Najniža plaća u "Jadropolovu" je kao gotovo profesorska u školi, a u "Končaru" koji je proizvodni je 2 tisuće i nešto. Ili kada pogledamo najvišu plaću, evo uzet ćemo u istoj branši u brodogradnji. U "Uljaniku" je najviša plaća isplaćena u 2009. neto plaća 34 tisuće kuna, u "3. Maj"-u 71. Kada pogledamo podatke "3. Maj" je gubitaš i to veliki gubitaš, "Uljanik" radi pozitivno. Imamo dakle naopako okrenuto. Obično se nagrađuje oni koji dobro rade, a kod nas se izgleda nagrađuje oni koji loše rade. A oni koji dobro rade, njih valjda treba kažnjavati. Sigurno da je velika odgovornost uprava svih ovih trgovačkih poduzeća za rad, dakle osim što su imali visoke plaće reći će netko da su one sada ograničene, jesu konačno, nakon 7 ili više godine ovakvog ponašanja, nema njihove odgovornosti za rad i za loš rezultat, ali zbog toga nisu otišli, nitko nije tražio da odu zbog toga, barem oni koji to imaju mogućnosti, oni koji postavljaju jer očito da zadovoljavaju neke druge kriterije, neke druge interese. Zadovoljavaju vjerojatno stranačke kriterije koji nisu i ne poklapaju se sa interesima cijelog društva, jer bitno je da oni dobro slušaju, a nije bitno kako rade. I dok god je to tako sigurno da neće biti dobro. Vidimo da neka društva čak nisu ni izvršili svoju zakonsku obvezu da održe skupštinu društva što su trebali napraviti, pa se i tu vidi koliko su bahati prema imovini kojom upravljaju. A upravljaju imovinom svih nas. Zašto državna poduzeća, zašto trgovačka društva u vlasništvu države tako rade? Pa zato što su dovedeni u tu poziciju da tako rade. S jedne strane su subjektivne njihove slabosti uprava koje to rade, a s druge strane i vjerojatno njihovi postavljači oni koji su ih postavili omogućili su im da tako rade, jer od njih ne traže da donose dobre rezultate, nego da dobro slušaju i da izvršavaju one zadaće koje su usko prije svega stranačke ili koje su u interesu određenih koalicijskih aranžmana. Oni donose vlasniku, osnivaču, državi dakle gubitke, nezadovoljne radnike, ali svi oni i svi oko njih jako dobro žive. Kad kažem oni mislim prije svega na upravne strukture tih trgovačkih društava. Dobro žive njihovi dobavljači, dobro žive njihovi kupci, vidimo to evo pogotovo neki kupci npr. … [[Govornik se ne razumije.]] sam rekao, dobro žive članovi uprave i što je jako bitno, dobro žive njihovi postavljači, vladajuća struktura, vladajući dijelovi ove koalicije koji su ih postavili. Očito i oni jako dobro žive na račun takvih poduzeća. Vidimo da su se silni novci izvlačili za interese pojedinaca ili stranaka, tako svejedno, oni su dobro živjeli, a mi to svi skupa sve plaćamo. Trgovačka društva u većinskom vlasništvu često su bila i mjesto dakle za zadovoljavanje određenih stranačkih aranžmana, koalicijskih sporazuma, za zbrinjavanje zaslužnih, ali često puta i zavod za zapošljavanje vladajućih stranaka. Sjetimo se Buljubašića i sličnih. Dakle, očito da nikome nije bilo stalo da oni rade odgovorno i pozitivno nego da rješavaju neke partikularne interese. Pogledajmo na nekim samo primjerima kako su poslovali. Hrvatska poštanska banka, jedina značajna banka u državnom vlasništvu, ostvarila je gubitak u 2009. godini, a u 2009. godini ako je itko dobro živio, živio je dobro bankarski sektor. Banke su u Hrvatskoj 2009. godine ostvarile dobit od 4,5 milijarde kuna i sve su radile pozitivno. Ali državna banka, Hrvatska poštanska banka je ostvarila gubitak. Gubitak je 446 milijuna kuna. Naravno, u obrazloženju se kaže da je to zbog umanjenja vrijednosti danih zajmom. Dakle davalo se šakom i kapom, davalo se prijateljima, poznanicima i tko zna zašto i kako, plasmani su bili vrlo sumnjivi, a sanirat će ova država. Ponavlja se ista priča koju smo imali '90.-tih sa drugim državnim bankama, velikim tada državnim bankama, Zagrebačkom, Privrednom koje su isto tako pod palicom HDZ-a se ponašale, a onda su se svi skupa, cijela ova država, mi to sanirali, a onda su se prodale. Dakle, sad ponovno je pod palicom ove vladajuće klike i Hrvatska poštanska banka dovedena u takvu poziciju pa sad će opet trebati ova država i svi mi sanirati vjerojatno ili tko zna što ćemo s tim napraviti, u svakom slučaju pokriti gubitak. Da li će to iz budućih vlastitih poslovanja, teško ako ovako nastave raditi. Ako netko drugi bude upravljao i ovom državom i tom bankom onda će se možda iz vlastitog poslovanja moći to namiriti. S druge strane kad pogledamo tržišne udjele, u ovom času tržišni udjel Hrvatske poštanske banke je 3,7%, u 2008. je bio 4%, dakle smanjuje se njen tržišni udjel na tržištu, bankarskom tržištu i ako se tako nastavi da se svake godine za 0,3% ili 0,4% smanjuje njen tržišni udjel za 10 godina će potpuno nestati, past će na 0,5%. Ali sve je to omogućeno jer očito upravi nije bio postavljen cilj da dobro radi, da posluje, da se ponaša bankarski nego da zadovoljava neke uske stranačke ili koalicijske interese. Da ne govorim o Podravci, nekad naš ponos našeg gospodarstva, u 2009. godini u gubicima, zašto, znamo svi zašto da sad ne govorimo, zato što se htjelo na drugi način ovladati Podravkom, a nas je zbunjivalo u početku, ali eto sve dođe na vidjelo kada je Atlantic grupa, jedna solidna tvrtka u Hrvatskoj htjela ući u Podravku. Ne, rekla je ne, ne smije ući pa borba protiv neprijateljskog preuzimanja, a ovo što se sad radilo kao to je prijateljsko preuzimanje. Pa je prijateljsko samo prijatelji nisu i prijatelji ove države i ne misle dobro ovoj državi nego očito samo o sebi. Da ne govorim o segmentu hotelijerstva. Puno je još hotela i turističkih grupacija u vlasništvu države u većinskom ili pretežitom. Od tih 10-tak, 12, 14, da ih sad ne brojim hotela, svi su u gubicima i Medena i Maestral i Makarska i Plat, Podgora, Živogošće, Korčula, Orebić, Jadran, Croatia, klub Adriatic, to je bivša imovina … [[Govornik se ne razumije.]] , svi su u gubicima. Kako samo hoteli gdje je država većinski vlasnik oni nitko ne može raditi, poslovati sa dobitkom, izuzev da kažem dva časna izuzetka Imperial i Liburnia koji imaju neku sitnu dobit. Dakle, očito da svi drugi u branši mogu dobro živjeti, ali eto kojima je država vlasnik i gdje je država postavila uprave to teško ide. To je očito dokaz dakle da je država, pogotovo ovakva država i ovakva vladajuća garnitura loš gospodar, da su dopustili takvo ponašanje, da pred upravu nisu stavili zadatak da ta uprava radi odgovorno, da oni koji su na tržištu da rade s dobiti, a oni koji obavljaju javne funkcije ili javne djelatnosti da budu racionalni, jeftini i da njihova usluga građanima i gospodarstvu bude jeftina. Očito da su dakle drugačiji kriteriji postavljeni. Nadzorni odbori bi trebali davati svoja izvješća i na kraju, vidim da polako vrijeme ide, dakle ovako ponašanje sigurno da nije dobro i njega treba mijenjati. Kada će se to moći mijenjati i kada će drugačije biti? Kada oko trgovačkih društava ne budu svi dobro živjeli, i dobavljači i kupci, a oni ne, kada ne budu dobro živjele samo uprave i od njih ovi postavljači, oni koji su ih postavili, a radnici baš i ne, kada se bude tražila odgovornost za poslovanje, a ne poslušnost, kada ta trgovačka mjesta ne budu mjesta za kadrovska uhljebljivanja vladajuće koalicije i kada ne bude zavod za zapošljavanje vladajućih stranaka, kada bude ta uprava snosila odgovornost za to što radi. A kada će to moći biti, pa kada dođe i vlast koja će na državnoj razini drugačije raditi, kada sama se bude drugačije ponašala pa će moći tražiti i poduzeća kojima upravlja. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Kolegica Nevenka Majdenić.
Gospođo potpredsjednice. Pa evo, ispravila bih netočan navod zastupnika Jelušića koji je rekao da se u Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak davalo šakom i kapom i da su ostvarili u HBOR-u gubitak, a komercijalne banke pozitivno znači sve. O tome se radi da Hrvatska banka za obnovu i razvitak vodila je računa o poduzećima, o interesima poduzeća, o izvozu, o proizvodnji. A komercijalne banke vi znate kako, osim toga i tražili ste smanjivanje tih njihovih kamata, odnosno porez na te kamate. A da se radi o jednom odgovornom čovjeku, predsjedniku Hrvatske banke za obnovu i razvitak, gospodinu Kovačevu, on je čuli ste izabran za predsjednika Europske udruge javnih banaka. Prema tome, ako taj čovjek je imenovan za jednog predsjednika Europske udruge javnih banaka onda vjerujem da i obavlja odgovorno svoj posao.
Kolegice, mislim da ste nešto krivo čuli pa onda i krivi vaš ispravak. Kolega je govorio o Poštanskoj banci a ne o Hrvatskoj banci za obnovu [[Upadica: I ovoj i ovoj. Dvije banke. Nisam ništa krivo čula.]] Dobro. Idemo dalje sa raspravom. Klub zastupnika HDSSB-a, zastupnik Dinko Burić.
Uvažena gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Ovo Izvješće sadrži analizu poslovanja 69 trgovačkih društava od posebnog državnog interesa i dokument je kako je već rečeno napisan na više od 190 stranica. Na početku moram reći klub HDSSB-a neće prihvatiti ovo izvješće iz nekoliko vrlo važnih razloga, a među njima su najvažniji sljedeći. Prvi je nepotpunost analize razloga vrlo teških uvjeta poslovanja ovih hrvatskih gospodarskih subjekata, a drugi je neravnomjeran tretman Vlade Republike Hrvatske prema trgovačkim društvima s područja Slavonije i Baranje. Prva grupa razloga. 2009. godina bila je vrlo teška godina za cjelokupno hrvatsko gospodarstvo u to nema sumnje. Među razlozima toga u Izvješću se govori o dvije vrste čimbenika o tzv. vanjskim čimbenicima među kojima je poseban naglasak dan na uticaj globalne svjetske krize i na naše gospodarstvo, te o tzv. unutarnjim čimbenicima koji se prije svega odnose na unutarnje procese u svakom pojedinom društvu, a mogu se okarakterizirati kao efikasno ili neefikasno upravljanje unutarnjim resursima. I jedna i druga vrsta čimbenika jesu opravdani. Svjetska kriza nije mogla zaobići niti Hrvatsku iako nam još svima u ušima odzvanjanju riječi najviših dužnosnika Vlade Republike Hrvatske iz vremena početka krize kada su cijelu hrvatsku javnost uvjeravali kako će nas ova kriza samo okrznuti. Danas svjedočimo da ova kriza Hrvatsku nije samo okrznula već nam je počela derati i kožu. Dok se zemlje u Europi pa i u našem najbližem okruženju već izvlače iz gospodarske krize mi se takmičimo sa Kirgistanom tko će biti fenjeraš odnosno na posljednjem mjestu trenutnog stanja gospodarstva. Za ovakvo stanje krivicu ne može snositi samo globalna kriza. Ako je ovdje nešto globalno, onda je to globalna nesposobnost ove hrvatske Vlade koja već poprima epske razmjere. Kada je riječ o tzv. unutarnjim čimbenicima onda u ovom Izvješću nedostaju najvažniji unutarnji razlozi katastrofalnog stanja hrvatskog gospodarstva. Naime, ovo Izvješće je puno fraza kojima se pokušava opravdati ovakve stanje, ali niti riječi o najvažnijem razlogu, o besprimjernoj pljačci ogromnog broja upravo ovih trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. S obzirom na sve čemu u posljednje vrijeme svjedočimo prikladniji naziv Izvješća bio bi da se radi o društvima od posebnog stranačkog interesa. Čuli smo mi već nebrojeno puta izjave najviših dužnosnika HDZ-a u stilu država to smo mi. Iz same izjave takvog sadržaja nesuvisle su i opasne za demokratsku praksu Republike Hrvatske, ali još gore od toga jest činjenica da oni nisu stali samo na riječima. U takvom stilu oni se posljednjih sedam godina i ponašaju. Trgovačka društva od posebnog državnog interesa pretvorena su gotovo u privatne tvrtke s čijim se novcima radilo što se htjelo, dijelilo kome se htjelo, kupovalo što se htjelo, stavljalo u stranačku blagajnu ili privatne džepove kako i koliko se htjelo. Među trgovačkim društvima o čijem poslovanju danas raspravljamo nalazi se i HEP, Podravka, Hrvatska poštanska banka, Hrvatske željeznice, Hrvatske autoceste. Sve društvo do društva koje mjesecima puni naslovnice svih medija i ne samo u Hrvatskoj. U vladajućoj stranci prisutni su trenutno tektonski poremećaji, afera do afere, optužnica do optužnice, uhićenje do uhićenja. Mnogi bi sada dali sve nestale milijune i milijarde za miran san ili oprosnicu. Ali besane noći tek dolaze, a ni oprosnica nema koliko je za njima potražnja. Nije svaki dan Sveti Nikola. Na žalost sve ove afere koštale su hrvatske građane milijarde i milijarde kuna. HEP 603 milijuna kuna, Podravka između 350 i 500 milijuna kuna, HPB 170 milijuna kuna, Hrvatske željeznice 25 milijuna kuna, Hrvatske autoceste 22 milijuna kuna. I nije to sve Rade Buljubašić, pismo barba Luki. Rasprodaja HEP-ovih stanova za stranačke kadrove u bescjenje. Kupovina novih automobila u vrijeme sveopće krize. Bojanje tunela toliko puta da se skoro suzio promjer samih tunela. Gradnja Vukelićevog mosta koji spaja ništa ni sa čim. Autocesta do Sanaderovih Dugababa. Afera Hypo banke. Love story ili 1001 noć na hrvatski način iz studija Fimi medije i Državne carine. Kamioni i avioni, bmw-ovi i skupi satovi, keš za neke sad već bivše lidere koalicijskih partnera, ali i za lijepe tekstove i priloge u odabranim medijima. Umjetničke slike i avionske karte za prekooceanske letove, skupe večere i rasipanje državnoga novca u kockarnicama Las Vegasa. Gdje su ovi čimbenici otežanog poslovanja u ovom Izvješću? Ukradeno je 15-tak milijardi kuna i to od vlastitog naroda koji životari od danas do sutra, koji strepi nad svojom imovinom, nad svojom djedovinom, koji u 21. stoljeću zbog bijede i neimaštine bira koje od svoje djece može, a koje više ne može školovati, koji spava po automobilima i hrani se po pučkim kuhinjama, a o tome niti riječi. A zamislite što smo mogli učiniti za te ljude sa svim ovim milijardama kuna koje su pokradene, a da nisu mogle su biti uložene u nova radna mjesta, u nove poticaje, u nove programe socijalne skrbi, u razvoj prosvjete, u razvoj zdravstva. Druga grupa razloga. Kad je odnos Vlade Republike Hrvatske prema Slavoniji i Baranji nas uistinu više ništa ne može iznenaditi. Ponekad nadmaše čak ipak same sebe. Navest ću samo dva primjera ravnomjernog odnosa prema svim hrvatskim regijama. U Izvješću je riječ o 69 društava od posebnog državnog interesa. Od toga je 8 društava s područja Slavonije i Baranje 11%. Treba li podsjećati da je Slavonija i Baranja regija sa 20% stanovništva i 20% teritorija. 20% od 69 je 14. u ravnopravnom, ravnomjernom odnosu središnje državne vlasti prema Slavoniji i Baranji na popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa našlo bi se barem 20% takvih društava a njih je ipak samo 11. Iz ovoga bi netko tko ne poznaje stvarno stanje možda mogao pomisliti da je u Slavoniji i Baranji tako dobro stanje kad su u pitanju trgovačka društva i gospodarstvo da nema potrebe da državi bude od posebnog interesa više od tih 11%. Stvarnost je ipak na žalost sasvim drugačija. Svima nam je poznato da je danas Slavonija i Baranja upravo zahvaljujući nebrizi vladajući najsiromašniji i najzaostaliji kraj Republike Hrvatske. Znamo da je situacija teška u cijeloj Hrvatskoj i ne tražimo niti očekujemo da samo Slavonija i Baranja bude od posebnog državnog interesa. Naprotiv uvijek govorimo i ističemo da se jedino ravnomjernim odnosom i ulaganjima u sve krajeve i regije u Hrvatskoj, stanje u državi može popraviti. Teret krize trebamo svi zajedno podnijeti, i mi smo svoj dio tereta spremni podnositi, ali ne pristajemo biti i dalje zapostavljeni i ne biti od posebnog državnog interesa manje nego drugi krajevi Republike Hrvatske, jer i mi smo dio Hrvatske, i ne možemo niti želimo očekivati da bilo kojoj drugoj državi mi trebamo biti od posebnog državnog interesa. I imamo barem jednakog posebnog državnog interesa za našu Vladu. Ovo pravo zaslužujemo i po nasljeđu, ali i po svim žrtvama koje su građani Slavonije i Baranje dali i u Domovinskom ratu za neovisnog i slobodu Republike Hrvatske, a te žrtve su ogromne. Ne vrednujući niti jednu žrtvu, više ili manje od druge, jednako cijeneći svaku kap krvi hrvatskih branitelja i stradalnika Domovinskog rata od Dubrovnika do Vukovara, ne možemo i nemamo pravo zanemariti, a pogotovo ne zaboraviti jednu nepobitnu činjenicu prema podacima Ministarstva hrvatskih branitelja od svih poginulih hrvatskih branitelja u Domovinskom ratu iz Slavonije koja čini 20% stanovništva i teritorija 40,3% su poginuli hrvatski branitelji iz Slavonije i Baranje. Zar je to zanemarivo? Treba li onda posebno naglašavati da je ovakav tretman kakav imaju u ovom slučaju trgovačka društva iz Slavonije i Baranje nastavak neravnopravnog odnosa Vlade prema našoj regiji. Vidjeli smo to i pri donošenju državnog proračuna, vidjeli smo i kod onih 30 projekata od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku. Nas nigdje. I ma koliko to vladajuće smetalo, mi zastupnici HDSSB-a nećemo ni pod koju cijenu prestati ukazivati na ovu nepravdu, sve dok se ona ne ispravi, jer mi smo ovdje u Hrvatskom saboru zbog naših sugrađana koji to od nas i očekuju, i unatoč svim opomenama, oduzimanjima riječi, izbacivanjima iz sabornice, ušutkati nas neće nitko. Drugi primjer nepravednog odnosa, tiče se jedne posebne vrste trgovačkih društava a to su one koje spadaju u grupu zračnih luka. U Hrvatskoj je 7 zračnih luka od posebnog državnog interesa Zagreb, Pula, Rijeka, Zadar, Split, Dubrovnik i Osijek. U strukturi vlasništva zračne luke Osijek država je sa 55% vlasnik. Za očekivati je da u takvim okolnostima i država učini sve kako bi osigurala minimalne uvjete za normalno poslovanje ove zračne luke, a taj minimum značio bi redovne letove koji će omogućiti zračnu povezanost i Osijeka sa ostalim dijelovima Republike Hrvatske. A znate li da je Osijek jedina luka, zračna luka, istočno od Zagreba? A situacija je sljedeća, da je to jedino ona već godinama nema niti jedan redovni let tijekom godine niti sa Zagrebom, ali niti sa bilo kojom drugom lukom u Hrvatskoj. Jedino tijekom dva ljetna mjeseca u 7. i 8. mjesecu kad su godišnji odmori imamo odobrenu liniju Osijek-Dubrovnik i to znate kojim danom? Srijedom u podne. I dok gotovo svi na more u tim mjesecima putuju vikendom, jer su tad uglavnom i smjene turista, Slavonci i Baranjci bi valjda trebali srijedom doći do mora, onda pod šatorima čekati pred hotelima da se oslobode njihove sobe, provesti sedam dana u hotelima, ponovo pod šator, pa do aerodroma u srijedu, i vratiti se onda avionom kući. Razlog za spomenuti odnos je gotovo nevjerojatan. Nacionalna aviokompanija Croatia Airlines koja je također trgovačko društvo u vlasništvu hrvatske države, ne želi uspostaviti ove linije jer kaže da joj je to neisplativo. Kad smo mi u pitanju onda se državnim tvrtkama i državnoj vlasti ništa ili možda malo jako toga isplati. Evo i koridor 5C sad je najavljen da će biti završen u smjeru koji ne vodi trenutno nikamo, prema Savi, umjesto da je otišao prema Dravi, preko Baranje do mađarske granice i spojen sa autocestom u Republici Mađarskoj. I u 21. stoljeću biti prometno najizoliranija regija i cestovno i željeznički i zračno to Slavonija i Baranja i njeni građani nisu zaslužili. Jest da smo najsiromašniji ali to ne znači da se u današnje vrijeme trebamo voziti kočijama, dok je drugima malo i helikopter, a poneki se iz Hrvatske kako čitamo prijavljuju već i za turističke letove u svemir. I na kraju, ovo izvješće je manjkavo i nepotpuno te stoga za klub HDSSB-a neprihvatljivo. Manjkavo je i nepotpuno iz sljedećeg razloga. Analizira samo 69 trgovačkih društava od posebnog društvenog interesa. Nedostaje mu ono najvažnije, nema analize poslovanja 70., vjerojatno danas i najvažnijeg i za opstojnost hrvatske države trgovačkog društva ne samo od posebnog državnog interesa, već od najposebnijeg i najvećeg državnog interesa. Ako postoji ijedno društvo koje danas u Republici Hrvatskoj zaslužuje takav tretman, onda je to današnji HDZ. Nekad ponosna državotvorna stranka, danas s punim pravom zaslužuje naziv trgovačko društvo HDZ d.o.o., i to društvo ne s ograničenom odgovornošću, nego s neograničenom neodgovornošću. A što se nas u Slavoniji i Baranji tiče, ali i velikog broja građana Republike Hrvatske, možda bi za našu državu bilo dobro da ih možda pošaljemo, one koji su odgovorni za ovo, ne sve, one iz vladajuće strukture pa i na jedan već spomenuti turistički let u svemir, nek se tamo malo prokrstare, jer i to će biti jeftinije od onoga što ostajući ovdje rade svima nama svakoga dana. I bili bismo sigurni da bi barem za tog turističkog putovanja ovdje napravili malu ili nikakvu štetu. Hvala.
Hvala kolegi Buriću. Po ovom obrazlaganju izgleda da je čaša poluprazna, a mi vas ne damo, ne bojte se, neće vas nitko izbacivati iz ove sabornice, bar da nam objasnite kako to da ova neka istraživanja nedavno rađena kazuju da su građani Slavonije i Baranje najzadovoljniji, a građani Istre najnezadovoljniji sa stanjem u svojoj regiji. Ali dobro, to su apsurdi. Međutim imamo i repliku na vaše izlaganje, zastupnik. Pardon. Ja se ispričavam. Svi se ispričavamo. Idemo dalje sa raspravom. Kolega Goran Marić, ispred Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Izgleda da nitko danas neće proći bez vašeg komentara, pa tako neću ni ja. Poštovani gospodine državni tajniče, cijenjene kolegice i kolege. Pa možemo s dva aspekta promatrati ovo današnje predmetno izvješće, s aspekta strukture izvješća, s aspekta kvalitete izvješća, i s aspekta poslovanja trgovačkih društava koja se nalaze u izvješću. I tu će biti oprečnih mišljenja, ali kad se govori o samom izvješću, o strukturi izvješća, pa samoj činjenici da je ovo izvješće prvi put u Hrvatskom saboru, da je ova Vlada prvi put izradila ovakvo izvješće, pa to zaslužuje svaku pohvalu. I možemo analizirati i hoćemo analizirati i rad trgovačkih društava jer nam je svima u interesu da ona bolje posluju. Vrlo često slušamo o domoljublju, vrlo često gledamo kako se mnogi busaju u prsa sa domoljubljem. A domoljublje se najizraženije i najjasnije vidi u odnosu prema državi i prema državnoj imovini. Tu se mjeri domoljublje. Kakav je odnos prema državnom. Nama trebaju oni koji imaju odnos prema državnoj imovini bolji, odgovorniji nego prema svojoj vlastitoj imovini. Takvi nama trebaju. I ima takvih u Hrvatskoj, ali i ovi rezultati će i analiza ovih rezultata pokazivati koji jesu, a koji nisu. I razgovarajmo objektivno i dođimo do najkvalitetnijih rješenja. Kad je o samom izvješću riječ, izvješće je u vrlo kratkom vremenu sačinjeno, izvješće sadržava mnoštvo kvalitetnih podataka. Istina da može biti i kvalitetnije, da može biti tehnički dotjeranije. Prihvatili su i naše sugestije na Odboru za financije i Državni proračun. Dovoljno je jedan mali tehnički dodatak pa samo da je nova tvrtka na novoj stranici i da nije dolje zadnja rečenica i već se popravi struktura izvješća. Ujednačiti kriterije, ujednačiti i standardizirati i to će se doći do toga. Imamo, kad govorimo o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa,imamo i pozitivnih imamo i negativnih primjera. Trebamo govoriti i o jednima i o drugima. Trebamo govoriti i o tendencijama. Očito da je u posljednjih godinu dana pozitivan pomak od same izrade izvješća do nekih događanja u pojedinim društvima. Pa možemo mi napadati bilo koje poduzeće, ali HEP ima bolje rezultate nego je imao. HEP je bio dužnik većini dobavljača, danas nije nikome dužnik više nego duguje se HEP-u. Ima takvih pozitivnih, ima i negativnih govorit ću i o njima. Klub HDZ-a svakako podržava ovo izvješće i kamo sreće da su ova izvješća svake godine dolazila u Hrvatski sabor onda bi i ovo bilo još danas kvalitetnije nego mnogo godina, ali svi su izbjegavali dosada to dostavljati. I zato najviše pohvaljujemo zbog toga što je Vlada donijela konačno tu odluku da se to donosi pred Hrvatski sabor i raspravlja o tome u Hrvatskom saboru. Kako se mogu popraviti rezultati u trgovačkim društvima? Pa kako da se poslovni planovi daju zahtjevniji? Da se pažljivije izrađuju poslovni planovi, što će poslovni planovi jednom trgovačkom društvu u 7. mjesecu tekuće godine? Poslovne planove je trebalo već sada izrađivati i oni koji su izradili trebaju pohvalu, oni koji nisu trebaju pokudu. Skupštine, održavanja skupština, isto tako. Onaj tko nije sazvao na vrijeme skupštinu predlažemo opozovite te skupštine rada koje predstavljaju državu u tim trgovačkim društvima jer oni neodgovorno rade svoj posao. Ali isto tako, uvijek moramo istaknuti one pozitivne koji uredno rade svoj posao, a ima i jednih i drugih. Ako se postave zahtjevniji poslovni rezultati, a oni su nužni jer i ovi koji ostvaruju dobit sigurno mogu ostvariti i još malo bolju dobit, a i oni koji ostvaruju gubitak mogu ostvariti manji gubitak, a možda neki ne moraju ostvarivati uopće gubitak. Ali, tu je odgovornost se traži veća i od članova nadzornog odbora i od članova uprave. A ona uprava koja ne želi takav prihvatiti poslovni program, poslovni plan neka ne prihvati ni funkciju. Ja još nisam nijednoga u državnoj tvrtki u Hrvatskoj vidio da je odstupio zato što nije mogao ostvariti poslovni plan ili da nije htio prihvatiti funkciju zato što je to pretežak, zahtjevan plan za njih. Svi olako prihvaćaju funkcije jer vrlo se ugodno voziti u skupocjenim automobilima, vrlo je ugodno koristiti troškove reprezentacije, vrlo je ugodno organizirati bankete božićne i uskrsne, ali treba onda i odgovornost povećati. Istaknut ću neke i jedne i druge. Ali, one tamo gdje često govorimo da su lošiji poslovni rezultati nije samo odgovornost na upravi, odgovornost je i na nadzornom odboru i tu treba razlučiti kaznenu odgovornost eventualnu od ove odgovornosti poslovne. Jer ako je netko odabrao direktora koji radi loše onda i onaj koji je jamčio da će biti dobar treba odstupiti s tog mjesta ako se i smijenio direktor. Primjerice, imali smo da su ostvarili Croatia osiguranje, JANAF, Hrvatska lutrija, ACI, ostvarili su dobit. Zasigurno ove tvrtke su mogle ostvariti i veću dobit. I Croatia osiguranje i JANAF i Hrvatska lutrija i ACI. Croatia osiguranje je samo na jednom poslu, leasingu, izgubila 100-ne milijuna kuna, a nije trebala. INA nije smjela ostvariti gubitak 630 milijuna kuna. HPB isto nije trebao ostvariti gubitak 454 milijuna kuna, a kamoli Podravka 287. Tu je bilo očito neučinkovito upravljanje i neodgovoran odnos prema državi. Pa nije ni čudo ako je INA prodavala stotine stanova po jednoj netržišnoj cijeni, kupovala od privatne benzinske crpke isto tako po netržišnoj. Sve se to odrazi u konačnici na poslovne rezultate. Jadroplov d.d. primjerice, troškovi osoblja porasli 15%, najviša isplaćena plaća 53 tisuće kuna, povećana 10% u odnosu na 2008. Najniža je bila 4 379 kuna, skoro kao prosječna u RH. Gubitak 26 milijuna kuna, stupanj zaduženosti samo 0,17, a koeficijent tekuće likvidnosti čak 3,19. To su tako dobri financijski pokazatelji i koeficijenti s kojima se jednostavno mora bolje poslovati. Stupanj zaduženosti 0,17 pa to je jedna od najmanjih zaduženosti od svih trgovačkih društava. Stupanj tekuće likvidnosti 3,19 jedan od najvećih stupnjeva likvidnosti. Pa samo su mogli na plaćanjima i popustima unaprijed na plaćanjima avansa zaraditi skonto. Pozitivan primjer KONČAR ELEKTROGRUPA, dobit povećana 15 milijuna kuna, ostvarena ukupna 145 milijuna kuna. To je primjer kako se i uvjetima recesije, kako se i u uvjetima ekonomske krize može pozitivno poslovati, ali su uložili mnoge napore. I čestitke onima koji vode i KONČAR i koji su u nadzornom odboru. Ali, isto tako smatram da oni koji su u Jadroplovu odobravali 53 tisuće kuna plaću i čekali da Vlada Republike Hrvatske uredbom smanjuje te plaće na one koje odgovaraju današnjem vremenu da ih treba i opozvati i nadam se nakon ovoga javnog natječaja da ih se neće uzimati u obzir da ponovno budu u nadzornom odboru. Podravku sam već spomenuo kao negativan i nepotreban primjer, a brodogradilište "3. Maj" gubitak 454 milijuna kuna uvećan za 100 milijuna kuna u odnosu na 2008. godinu. Koeficijent tekuće likvidnosti 0,19, koeficijent financijske stabilnosti negativan -0,22, stupanj zaduženosti porastao na 2,85, dugoročne obveze skoro se udvostručile, povećale se kratkoročne obveze za 200 milijuna kuna, ukupni prihod pao skoro upola. A zamislite najviša plaća 71 tisuću kuna najniža 12 tisuća kuna. Ja se nadam da je to greška neka. Ova 71 nije, na žalost, ali brodogradilište "3.Maj", ova najniža je vjerojatno greška u izvješću, ali najviša je 71 tisuću kuna, tko je taj tko u Hrvatskoj se tako neodgovorno ponaša da na gubitak od pola milijarde kuna daje plaću direktorima 71 tisuću kuna, trebamo znati takva imena. Brodotrogir, ostvaren gubitak 174 milijuna kuna, a najviša plaća 20 tisuća i 797 kuna, pa nije ni čudo da je gubitak, jer se zadužuju uz državno jamstvo po 14%, ali ne znam tko takve, tko je u upravo tko takve prijedloge daje nadzornom odboru i koji to nadzorni odbor tako odobrava i pohvale Vladi da mijenja te nadzorne odbore, da sada na javnom natječaju izabere najbolje, najodgovornije koji se znaju nositi sa ovakvim problemima i koji neće nastaviti istim trendom. Uljanik je pozitivan primjer, 23, 24 milijuna kuna dobiti a prihod je čak uvećan u 2009. godini za 200 milijuna kuna, tako se ponaša u krizi. Bizovačke toplice su svojevrstan biser, njima je gubitak veći od ukupnih prihoda. Ali nisam još čuo da je nekom direktoru teško i da više ne može voditi taj posao i da daje ostavku. Croatia airlines, godinama je bila ista uprava, godinama čitao sam voze se u avionu u onom njihovom biltenu, kaže Croatia airlines ostvarila povoljne financijske rezultate, ja još nikada nisam u literaturi stručnoj našao koji su to povoljni financijski rezultati, valjda nedovoljno veliki gubici, a iz godine u godinu su bili gubici sve veće, neracionalnije ponašanje, a menadžeri sve više cjenjeniji i cjenjeniji. Dospjela potraživanja od kupaca na dan 31. 12. iznosila su 27 milijuna kuna, 43% više nego godinu dana ranije. Udvostručile se obveze. Po kojoj osnovi Croatia airlines ima nenaplaćenih potraživanja, pa ne bi smjela imati ni jedne lipe nenaplaćenih potraživanja, i tko to ne plaća Croatia airlinesu a povećavali su se, prihodi promet pao 17%, a zaposlili 82 radnika više nego u 2008., izostaje tu logika a najviša neto plaća 43 tisuće kuna. Srećom da više tako nije. Klub Adriatic prihodi smanjeni 10%, a rashodi smanjeni 8%, kratkoročne obveze se povećale 5 milijuna kuna i sve to na ukupan prihod od samo 39 milijuna kuna. Hrvatske šume su ogroman potencijal ali je nedopustivo da imaju nenaplaćenih potraživanja od 600 milijuna kuna. Ako imaju takva potraživanja trebaju se raskinuti ugovori, obustaviti isporuka i sudskim putem ovrhama naplaćivati svoja potraživanja. HEP sam istaknuo kao pozitivan primjer jer povećao dobit sa 31 na 154 milijuna kuna. I najviša plaća zamislite 14 tisuća kuna, to je primjer odgovornog ponašanja, sa plaćom od 14 tisuća kuna ostvaruje dobit veću tri puta nego u 2008. godini, a neki koji imaju plaću pet puta veću od te plaće ostvaruju duplo veći gubitak nego što je bio u 2008. godini. Dakle, imamo ljudi, samo je problem selekcije, odabira, jer danas najviše ovisi trgovačko društvo u državnom vlasništvu tko upravlja njime, a tko treba upravljati. Onaj koji zna, onaj koji je obrazovan, onaj koji ima znanja iz različitih područja, ne samo iz ekonomije, mora poznavati i pravno okružje, mora političko, mora društveno, mora poznavati poslovne procese, aktivnosti poduzeća, ali mora imati i pošten pristup i mora biti protkan ljudskim vrlinama. Ako to nije uzalud svako njegovo znanje. Ali kažem Hrvatska ima takvih i treba ustrajati na odabiru poštenih i onih koji će odnosom svojim prema domovini pokazati upravo načinom kako se upravlja u državnim poduzećima. Ali isto tako treba naglasiti da su mnogi rezultati lošiji zbog lošeg dizajniranja organizacijske strukture samog poduzeća. Teško je očekivati učinkovito upravljanje poduzeća u nekom ako je primjerice jedno trgovačko društvo, jedno poduzeće čini lokomotive, a drugo poduzeće čine vagoni, onda to ne možemo očekivati najracionalnije i najučinkovitije rezultate. Uz sve ove napomene Klub HDZ-a pozdravlja i pohvaljuje izvješće samo, ali evo ukazuje na određene propuste i pohvale onima koji su činili dobro u 2009. godini, trgovačkim društvima u državnom vlasništvu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega Marić. Na redu je Klub IDS-a, tu je kolega, Damir Kajin.
Gospođo potpredsjednice, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Kako krenuti, ove beneficije koje je spomenuo gospodin Marić, zastupnici ne uživaju. Niti karticu, niti telefone, niti aute, niti šofere, niti bankete, niti stanove koje mogu otkupiti za 50% vrijednosti, niti otpremnine, niti bonuse kao u Croatia osiguranju milijun kuna, njih trojca si podijele, pa 500 tisuća čak daju za Gotovinu itd. Ono što uživaju zastupnici to su samo permanentna vrijeđanja. Jedna crvena krpa smo za permanentna prozivanja. Točno je u "3.Maju" najveća bruto plaća bila je 70 tisuća kuna, na žalost neto, nevjerojatno, ali na žalost 12 tisuća kuna nije moguća da je najniža plaća, kada znam da ih ima tamo 3, 4 tisuće. Evo daj Bože kada bi radnik "3.Maja" ili Uljanika ili bilo kojeg drugog brodogradilišta imao 12 tisuća kuna plaće. Međutim, da se ja vratim na ovo Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa za 2009 godinu. Vidite gospodo, od svega što je Hrvatska nekada od 90. godine imala, znači to je preko 2000 trgovačkih društava koje je ušlo u privatizaciju, ostalo nam je ovo što stane na list jednog papira ovoga izvješća. Ostalo nam je ili bolje rečeno riječ je o 69 trgovačkih društava koji u ovom trenutku zapošljavaju 110 tisuća 504 radnika. Nekada je u RH radilo preko 2,2 gotovo 2,4 milijuna ljudi. Danas u ovoj državi radi tako reći na današnji dan negdje oko milijun 420 tisuća radnih mjesta. Znači RH kroz javni sektor u kojemu je zaposleno 387 tisuća ljudi bilo da je riječ o općinama, gradovima, županijama, državi, komunalnim sustavima itd. kontrolira i još ovih 110 tisuća 504 radnih mjesta, tako da direktno kroz ovu ili onu formu utječe na oko 500 tisuća zaposlenih, pola milijuna zaposlenih. Mi smo samo u zadnjih godinu i pol dana izgubili poštovana gospodo zastupnici 102 tisuće radnih mjesta. I stoga ove fraze koje se čuju da će se Hrvatskoj i Vladi dogoditi jedno osvježenje sa par novo izabranih ministara, to su zapravo priče za naivne. Osvježenje donose izbori, sve ostalo je tapkanje na mjestu. Ovo je izvješće isto tako zanimljivo, podastro je gospodin Zdravko Marić ne ministar Šuker, da li to nešto znači glede možebitnog osvježenja Vlade ne znam, ali ja bih volio znati kada će doći najavljena rekonstrukcija vlade na dnevni rad. E sada idemo dalje. O kojim je ovdje poduzećima riječ u ovome izvješću. Ovdje ima velikih nacionalnih sustava od HEP-a do Poštanske banke, od Croatia osiguranje, od bankrotiranih turističkih kuća u vlasništvu država ala Medena, Živogošće do prije spominjanih velikih brodogradilišta, HRT-a, "Hrvatskih voda", "Hrvatskih pošta" itd. Prvo što želim kazati, monopoliste ne prodavati, niti hrvatskim tajkunima, niti strancima. Hrvatski tajkuni koji se do 2000. možda i moglo kontrolirati putem banaka, vlade, "politike" danas su u prilici da kapitalom, da medijima de facto kontroliraju sve pore ovog društva i to je po mom sudu jedna velika katastrofa. Danas normalno hrvatski kapitalisti ovi pretvorbeni lako da je to netko postao radom, to nije sporno nikada bilo barem ne kod mene, što oni hoće danas? Ho će monopol, ono najvrednije što je ostalo u ovom trenutku iza ove Vlade ili u ovoj državi. Sve ostalo je njihovo. Hoće energetiku, hoće prostor, hoće zemljišta, hoće osiguravajuće tvrtke, hoće luku, hoće obale itd. Za 5, 10 ili 15 godina oni jasno njihovi nasljednici to će isto tako prodavati drugima i bogami budite uvjereni da neće se libiti prodati kao što neki od njih danas zaziru, od stranaca znači neće se libiti to prodati i strancima. Razumljivo da ako Vlada nešto želi prodati, onda to mora činiti na maksimalno transparentan način,putem prije svega međunarodnih tendera jer preferirati bilo koga znači izolirati RH, kažnjavati ja bih rekao ovaj narod i upustiti se u jedan ozbiljan kriminal. Konačno vidjeli smo kako izgleda prijateljsko preuzimanje npr. jedne Podravke. To znači mora biti prvo pravilo neka ide međunarodni tender, pa onda nakon toga tko voli nek izvoli, ali apsolutno treba biti po mom sudu protiv prodaje monopola. Drugo, kaže nedavno predsjednik Josipovi kojeg izuzetno poštujem "Ili plati, ili vrati". Međutim, mislim da je to pogrešno. To govori da se ništa neće dogoditi u ovoj zemlji po osnovu pretvorbe. Da li je itko od naših tajkuna na pošten način mogao doći do neke tvornice, do nekog hotela, do nekog monopola, do industrije, do neke banke? Jasno da nije. Istina došli su oni svi do svega toga na temelju zakona, to je točno, na temelju morala ne, na temelju političke volje da, na temelju nekih vlastitih kvaliteta zasigurno ne. I svi do jednog bi trebali naprosto vratiti sve, ne platiti, a novac kojeg su iznijeli njega bi trebalo vratiti. Jasno da se to neće dogoditi, možda bi se dogodilo kroz neku revoluciju u ovoj zemlji. Razumljivo da revoluciju ne zazivam, bilo bi to najgore što bi nas zateklo, ali ulaskom u EU to želim naglasiti kada je riječ o našoj pretvorbi, privatizaciji naprosto sve će biti cementirano. Nema više revizije i legenda Rojs je tu u pravu "Tko je jamio, jamio je" a onaj tko se nada nekoj reviziji zapravo od toga više ništa biti neće. Možda će čak neuspjeli doći na udar, ne kažem, ali pa čak i kaznenog progona, ali one druge uspješne nitko neće dirati. Doduše kada bi netko u to se upustio pustimo što bi saznao kako se dolazilo do tih sustava, konačno s druge strane velika većina ovih družbi naprosto preko noći da se tako izrazim bankrotirala, pa vjerojatno i država vodi računa da se to ne dogodi jer bi ona za sobom mogla povući i naše institucije. Znači ništa od revizije, bit će tu malo bacanja prašine u oči, bit će tu malo glumatanja na neku spremnost, ali to je sve. Evo nije problem pokrenuti kazneni postupak protiv bivšeg premijera, ali da ja vidim protiv nekog tajkuna iz '90.-ih, ove sigurno neće tako lako nitko taknuti. Nota bene da kažem da je Merčep malo prije priveden. Ono što mene brine u velikoj mjeri je ovo navješćanje da će se privatizirati "Croatia osiguranje" i "Poštanska banka". Ja jednostavno ne mogu shvatiti zašto bi morali privatizirati nacionalne bisere. S druge strane kaže da bi te sustave ubuduće trebao voditi gospodin Šuker, ali kako je krenulo bombardiranje prošli tjedan po njemu mislim da se to neće možda i dogoditi. Država drugi kažu, pa čak je ovdje čulo se za ovom govornicom nije dobar poslodavac. Zašto ne bi bila dobar poslodavac kada bi ispunili one kriterije o kojima je govorio gospodin Marić? Ja znam da je sustav u ovoj zemlji od 2003. do 2010. bio naprosto pozicioniran ili postavljen na način uđi u te velike sustave i naprosto nakon toga kradi. Čovjek može pogriješiti, ali ne smije uzeti. Nije u ovoj zemlji nikada bila poanta biti npr. ministar zdravstva već direktor Croatia osiguranja. Nije bila poanta u ovoj zemlji biti ministar financija nego šef carine. Nije poanta bila u ovoj zemlji biti ministar kulture već direktor autocesta. Nije bila poanta biti ministar poljoprivrede već vodoprivrede. Nije bila poanta u ovoj zemlji biti šef socijale nego direktor HEP-a ili Hrvatske radiotelevizije. Umjesto znači što država rasprodaje neka gradi, neka pa čak i preuzima ne znam kako, kroz neke poslove nešto što ima smisla, a što je prije toga privatizirala. Neću govoriti o politici do Istre kao što je gospodin Burić govorio o svojoj Slavoniji, ali samo da kažem da je prošle godine ako se ja ne varam ili ove godine za istarske tvrtke izdvojeno po osnovu nekih pomoći 6 do 7 milijuna kuna za Tesu od obećanih 15, a radi se o jednom ozbiljnom izvoznom poduzeću i ne vidim zašto bi to društvo trebalo kažnjavati. S druge strane, država ako treba neka rasproda ovaj paket svojih dionica u bankrotiranom turizmu, Živogošće, Medena itd. Neka to da za jednu kunu, da netko pokrije dugove, da zaposli radnu snagu, da obnovi. S druge strane, što su jedni Brijuni Riviera, ništa, buranija, ali bi to nešto moglo biti da bi se pustilo ljude da rade. Prije toga ajde riješimo barem onu Marleru i dopustimo Ladiću i njegovim investitorima da ulažu. No danas u ovoj zemlji, to treba reći kakva je klima, nitko ne može raditi, nitko se ne usudi staviti potpis niti na jedan papir za najmanju moguću investiciju, a da prekosutra netko iz državnog odvjetništva, USKOK-a ili Policije ne pokuca na njegova vrata. Mi smo između ostalog takvom praksom blokirali bilo kakav razvoj zemlje, zemlja nam je paralizirana. Strah koji vlada naprosto zakočio je Hrvatsku, ne samo ljude u izvršnoj vlasti. Ja nikada nisam osjećao takvu neugodu i kod samih zastupnika koji misle da naprosto svaki njihov razgovor se nadzire, telefoni prisluškuju i da ne govorim o bilo čemu drugome. Takva situacija naprosto nije dobra i zato još jedanput kažem, čovjek može pogriješiti ali ne smije ukrasti. To mora biti bit, ne smije sebi i svojima pogodovati jer budimo pošteni, kao što griješe ljudi u izvršnoj vlasti griješe i suci i istražitelji i državni odvjetnici itd. Reći ću samo dvije rečenice oko turističkog zemljišta. Mi ga ovim zakonima i ovom praksom doslovce poklanjamo tajkunima. Za jedan stol u Dekumanovoj, na Stradunu ili bilo gdje drugdje, svaki obrtnik ugostitelj mora plaćati punu cijenu tog zakupa. Ovi koriste na stotine hektara gospodo i nikome ne plaćaju niti jedne kune. O brodogradnji su prije mene govorili neki moji prethodnici. Spomenut ću da je država u ta društva usisala u 10 godina 20 milijardi kuna. Još uvijek imamo 12 milijardi kuna jamstava koji prijete dospijećem. I isto tako čovjek si može postaviti pitanje da li bi netko zbog ovoga u zemlji trebao odgovarati. Tvrdim da ne, iako bi po nekim danas kriterijima i zbog toga se neke moglo prozivati. Drugo, što još reći, prije je spomenuo državni tajnik dobit. Milijardu i 24 milijuna, gubitak 4,4 milijarde kuna, skoro 4,5. Rashodi 76,8 milijardi kuna, prihod 74,089 milijardi kuna. Rashod, prihod daleko manje. I za kraj samo da kažem, teško je biti za ovo izvješće iako je najozbiljnije u zadnjih 15 godina zato jer ako bismo bili za glasali bi za neuspjeh ovoga sustava, glasali bi i za pljačku po ovim sustavima, glasali bi za štetu koja se pričinjava zemlji zbog načina na koji su vođeni ovi sustavi. Glasati za bilo bi glasati za pretvorbu, a možda sutradan i privatizaciju nekih hrvatskih nacionalnih sustava i glasati za bilo bi glasati za legaliziranje nekih afera o kojima se u zadnje vrijeme govori, a iza toga osobno stati neću.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Zastupnik Marić.
Ne mogu replicirat pa moram ispravit. Kazali ste za ova poduzeća turističko-ugostiteljska, hotele Medena koji posluju s gubicima da bi bilo najbolje prodati za jednu kunu. … [[Upadica se ne razumije.]] To ne bi bilo najbolje. Najbolje bi bilo, oni imaju probleme, poteškoće i objektivne i subjektivne. Treba tim poduzećima pomoći, iskoristit jedan od mogućih modela gospodarskog oporavka ponajprije model C i za dvije, tri godine u procesu reorganizacije i uprave i restrukturiranja poduzeća, razrješenja imovinsko-pravnih odnosa podizanjem aktivnosti poslovne može se ne samo vratiti ono što je sanirano nego i zaraditi prodajom za tri godine. … [[Upadica se ne razumije.]] Onda može se reorganizacijom dobiti 400 milijuna kuna. Koliko vrijedi samo zemljište na plaži.
Hvala. Hvala lijepo. Bez polemike. Riječ je, zbog dodatnog pojašnjenja vezano uz plaću zatražio državni tajnik Marić.
Hvala lijepo, gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo zastupnice. Evo isprike prije svega naše obzirom na grešku koja se potkrala u izvješću, a sad smo dobili i pravi podatak upravo iz "3. maja" pa da dalje u raspravi ne bismo pričali o tome. Dakle, do 7. mjeseca 2009. godine najviša plaća u toj tvrtci odnosno u tom trgovačkom društvu je bila 23000 neto, poslije one odluke Vlade o limitiranju plaća članova uprave 16700. Najniža također je pogrešno napisana u izvješću, nije 12 naravno nego 2323 kune. Hvala lijepo.
Hvala lijepo državnom tajniku. Ovo nije nevažan podatak jer koliko kome ide u džep svakome je važno. Sljedeći na redu klub HNS-HSU-a, kolega zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani predstavnici predlagatelja odnosno Vlade. Klub HNS-a i HSU-a pozdravlja i samu činjenicu da je pred Hrvatski sabor došlo Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa, izvješće koje se odnosi na poslovanje u 2009. godini. No međutim, htio bih vas podsjetiti da je Hrvatska narodna stranka 2008. godine u ovom Visokom domu predložila zaključak po kojemu se predlagalo da Vlada jednom godišnje izvijesti o poslovanju trgovačkih društava, da je tek 2009. godine taj naš prijedlog došao na dnevni red i da su ga doslovno svi od Vlade pa i svih odbora zapravo odbacili i to pod jednim smiješnim, pod jednom smiješnom izlikom da je poslovanje javnih poduzeća, odnosno trgovačkih društava od državnoga interesa već dovoljno javno samim tim što ga nadzire Ministarstvo financija, što o tome objavljuje informacije na web stranicama i što postoji sustav koji predviđa stalni nadzor Državne revizije. I to je tada govorio državni tajnik gospodin Ivica Mladineo zapravo smijući nam se svima u brk. Dobro je da je Vlada odustala od te arogancije i bahatosti i sada sama predložila ovo izvješće jer znači da je ipak spremna prihvatiti konkretne i pametne prijedloge samo eto zašto se to baš nama događa da uvijek nam treba dva ili tri koraka više dok dođemo do nečega pametnoga samo zato da bismo se inatili jer netko drugi predlaže, a toga se nismo kao sami sjetili. No, dobro činjenica je da smo u to vrijeme kad smo tražili ovo Izvješće imali popis od oko 210 poduzeća od državnoga interesa i da smo kasnije posebnim jednim aktom odnosno izmjenama zakona reducirali taj broj, tako da je taj popis mijenjan, pa je sada to 69 poduzeća. To je naravno tri puta više od onoga što smo mi svojevremeno tražili i to je dobro. Dakle, načelno gledano pozdravljamo spremnost Vlade da ipak suoči ovo Izvješće Hrvatskome saboru ali također podsjećamo da je zastupnik Mršić svojevremeno imao problema dobiti elementarne podatke o tome tko sjedi u nadzornim odborima ovih tvrtki. Vlada nije bila u stanju niti u 30 dana popisati članove nadzornih odbora. No, Izvješće koje je pred nama kvalitetnim sažecima prikazuje zapravo poslovanje 69 poduzeća u vlasništvu Republike Hrvatske, odnosno od interesa, državnoga interesa i iz tih sažetih izvješća vidi se da Vlada može kad hoće obuhvatiti relevantne podatke, sažeti ih, analizirati i dati javnosti na uvid. Prvi put zapravo službeno vidimo da u tih 69 tvrtki radi 110000 ljudi. Također, prvi put doznajemo da u tom portfelju se zaradi godišnje 74 milijarde kuna. Također smo vidjeli da je portfelj poslovao sa gubitkom, odnosno da su rashodi bili gotovo 77 milijardi. Dobro je da se vidi i da postoji komparativni uvid u to koja su poduzeća poslovala sa gubitkom, a koja s dobitkom. Ono što nedostaje ovom Izvješću i što se nadamo da će sljedećih godina svakako biti unaprijeđeno jer ovo je ipak prvo uopće Izvješće koje Hrvatski sabor vidi. To je da se zapravo razrade i komparativno poslože pokazatelji iz privitka 4. To su ovi financijski pokazatelji, koeficijenti. Ono što nam dakle nedostaje je usporedba ovoga javnog sektora, dakle poduzeća od posebnog državnog interesa i realnog sektora, odnosno privatnog dijela tog sektora. Naime, poduzeća koja zovemo državnim stalno su meta kritika da se zapravo radi o nesposobnim, tromim, slabo složenim, organiziranim i financijski gledano krajnje neracionalnim sustavima. Javni je interes da se znade tko sjedi u upravama, tko sjedi u nadzornim odborima, kako se gospodari javnim resursima, da li se postiže rentabilnost i profitabilnost, kako se dakle raspolaže nacionalnim blagom. Jer neka od ovih poduzeća direktno kontroliraju i eksploatiraju ono što je Hrvatskoj još ostalo, a to su šume, vode, cestovna infrastruktura, to je distribucija električne energije, proizvodnja energenata i tako slično. Naime, pogledamo li samo jedan segment po kojemu bismo mogli usporediti privatni i javni sektor kad se govori o poduzećima, onda možemo vidjeti iz ovog Izvješća da je sudjelovanje rashoda, tzv. troškova osoblja, odnosno troškova zaposlenih u javnim poduzećima na razini od 17%. Prema javno dostupnim podacima za 2009. godinu ti isti troškovi u privatnom sektoru sudjeluju sa oko 12%. Dakle, kada bi se mi kao gospodari, kada bi država kao dobar gospodar se potrudila da pravilno provedenim mjerama izjednači ovaj odnos u javnim i privatnim poduzećima, kada bi dakle trošak zaposlenih i u javnim poduzećima bio oko 12% onda bi država samo na tome godišnje uštedila oko 5 milijardi kuna. Ne zaboravimo da je 5 milijardi kuna jedna trećina ukupno projiciranoga minusa odnosno deficita Državnoga proračuna za 2011. godinu. To je ogromna vrijednost. Nadalje, treba odvojiti samo Izvješće kao metodu od onoga što Izvješće donosi kao sadržaj. Mi u klubu HNS-a i HSU-a pozdravljamo dakle, da se izvješće prezentiralo Hrvatskom saboru i javnosti, i to je kvalitetan iskorak, ali naravno da imamo velike rezerve i kritike prema sadržaju, odnosno podacima koji kazuju kako su poslovala trgovačka društva u 2009. godini, a koja su od posebnog državnog interesa. Vidimo da je u 2009. godini pad ukupnih prihoda kompletnog portfelja negdje oko 16%. Usporedimo li da je bruto društveni proizvod u tom razdoblju pao 5,9%, naravno da to nije usporedno 100%, ali je indikativan podatak koji govori o tome u kojim okolnostima se poslovalo, onda se vidi da je ta razlika puno veća, nego što je zapravo u privatnome sektoru. Pogledajmo kako su rashodi padali. Dok su prihodi padali 16%, rashodi su padali 11 i pol posto. Dakle nije se pravilno gospodarilo. S druge strane, vidi se da je u ovih 69 poduzeća u 2009. godini izgubljeno tisuću i 300, otprilike tisuću i 300 radnih mjesta. To je otprilike 1% ukupnih radnih mjesta u ovome portfelju od 69 poduzeća, a pogledamo li što se dogodilo u privatnom sektoru onda ćemo vidjeti da je tamo izgubljeno oko stotinu tisuća radnih mjesta, što predstavlja gotovo 10% ukupnog broja radnih mjesta. Dakle raditi u poduzećima u državnome sektoru jako je sigurna stvar, i bojati se za gubitak radnoga mjesta potpuno je neuporedivo sa situacijom u privatnim poduzećima. Još uvijek kod nas vlada ona krilatica zaposli mi sina, kćer, prijatelja ili rođaka u javnom poduzeću, jer se podrazumijeva da ti sustavi su toliko tromi i potpuno osigurani državnom brigom da je mogućnost da izgubite radno mjesto daleko, daleko manja nego da radite kod bilo kojega privatnika. S druge strane, ono što do nas sada dolazi post festum 2010. godine, kao podaci kako se gospodarilo sredstvima kojima raspolažu Hrvatske autoceste, Hrvatske željeznice, Hrvatske šume, čitav niz drugih javnih poduzeća čiji su direktori i članovi uprava sjedili na onom famoznom sastanku u Vladi, na kojemu im je sugerirano da posluju s FIMA Media-om, ali jednako tako i neke druge afere koje nisu u FIMA Media-i, vezane uz FIMI Media-u, nego uz sve ono što se danas valja u javnosti, što se danas valja u Državnom odvjetništvu, pa već i na sudovima, od Spicea, pa nadalje, pokazuje da su sredstva kojima raspolažu državna poduzeća bila rezervoar, rezervni izvor kako za pokriće stranačkih, tako i za pokriće privatnih troškova odabranih pravovjernih. Ne možemo se oteti dojmu da ovo izvješće zapravo metodološki nije uspjelo odgovoriti na to pitanje kako je bilo moguće da neka velika javna poduzeća imaju po 6 stotina milijuna kuna nenaplaćenih potraživanja, iza toga jedan od mogućih odgovora samo je i isključivo pogodovanje ili korupcija. I s druge strane, kako je moguće da se preko sustava javnih poduzeća plaćaju privatni računi, da se isplaćuju velike donacije za potrebe stranke ili potrebe nekih interesnih grupa iza kojih stoji konkretan političar ili konkretna politička skupina. U pravu je kolega Marić kad kaže sve je na čovjeku, jer možemo i moramo prema ovome se odnositi kako on reče i bolje nego prema vlastitom, s većim marom, s marom dobroga gospodara, jer kad vam netko povjeri nešto tuđe, ako imate zrno morala gledate triput više paziti na to, nego kad imate vlastito. Ovdje to nije bio slučaj. Dakle na stranu izvješće kao takvo. Njega pozdravljamo i poduprijet ćemo ga, odnosno glasovat ćemo za njega i zahvaljujemo Vladi što je ipak stisla zube i nakon onoga što nam je izgovorila 2009. godine sada sama došla s ovakvim izvješćem, ali činjenica je da ono kao takvo otvara priču da smo zapravo se prema javnome kapitalu i u ovim poduzećima nerijetko odnosili kao raspikuće, kao da se zapravo možemo bez ikakvoga straha od kazne, ne mi ovdje, nego oni koji su u naše ime, u ime države, a mi predstavljamo, kao i Vlada na svoj način državu, koji su gospodarili tim javnim resursima, koji su se zapravo prema tome odnosili kao da im je ćaćino, odnosno kao da mogu od toga raditi što ih je volja. Lista onih koji zbog toga danas pred Državnim odvjetništvom i USKOK-om čekaju procesuiranje koji već i jesu bili u istražnom zatvoru, koji su formirali čuveni klub Remetinec, koji će tek doći na klupu za rezerve tamo ili možda čak i u prvi tim, i onih koji će dospjeti na sud i nadamo se biti primjereno kažnjeni za tu vrstu zlodjela, dokazuju zapravo da smo računali da je Vlada u naše ime računala na krive ljude. Sad je vrijeme da pokažemo i sebi i svima da imamo snage tome se oduprijeti i da ćemo se ubuduće prema javnome odnositi puno odgovornije nego što je to bilo do sada. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo još jedan klub, gospodin zastupnik Stanko Grčić, u ime kluba HSS-a. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog interesa državnog interesa u 2009. godini je materijal koji sadrži analizu poslovanja 69 društava, sukladno odluci Hrvatskog sabora o popisu trgovačkih društava od posebnog državnog interesa, koji je Ministarstvo financija izradilo po prvi puta. S obzirom da se radi o ovom izvješću po prvi puta, i mi u klubu HSS-a podržavamo i stavove ranije iznijete u raspravama da je dobrodošlo i da je dobro sagledati sve pokazatelje koje nam izvješće donosi kako bi se eventualne poteškoće i problemi otklonili i eliminirali. Predmetno izvješće predstavlja analitički materijal koji na jednom mjestu pruža osnovne podatke i obilježja poslovanja za društva koja su proglašena od posebnog državnog interesa u kojima država ima od 22% do 100% udjela u strukturi vlasništva sa ukupno zaposlenih 110 tisuća i 504 djelatnika. Specifičnost navedenih društava ogleda se prije svega u činjenici kako se radi o gospodarskim subjektima koja su jedna od glavnih poluga provedbe ekonomske politike i Strategije gospodarskog razvitka i koja ovisno o svojoj specifičnosti pružaju usluge koje se odnose na područje od posebne važnosti za provedbu ekonomske politike, odnosno na usluge od općeg ekonomskog interesa u kojima se generira … [[Govornik se ne razumije.]] obim pozitivnih, odnosno i negativnih ekstremalija. Podaci na osnovu kojih je izrađeno izvješće temelje se na službenim podacima, a koji obuhvaćaju osnovna financijska izvješća društva za 2009. godinu, i izvještajima od poslovanja za 2009. godinu i pokazateljima iz 2008, odlukama o raspodjeli ostvarene dobiti, pokriću ostvarenog gubitka dobiti, dobivenih od društva te na osnovu podataka dobivenih od financijskih agencija. Analize koje obuhvaćaju poslovanje pojedinih društava za 2009. godinu te kroz kvantitativne i deskriptivne pokazatelje uspoređuje se s poslovnim rezultatima iz prethodne godine čime se ukazuje na trendove poslovanja i osnovne značajke financijske uspješnosti, odnosno efikasnog upravljanja poslovnim procesima te učinkovitom uporabom resursa u poslovanju pojedinog društva. Podaci analiza poslovanja u predmetnom izvješću odnose se na društva, odnosno pojedine grupe društava. Analiza poslovanja društva provodi se u svrhu uvida u ostvarene poslovne i financijske rezultate, a predmetno izvješće pruža podatke o ostvarenim rezultatima poslovanja analizirajući društva, odnosno podatke o udjelu države u strukturi vlasništva društva, podatke o politici dividendi na temelju odluka o raspodjeli ostvarene dobiti kao i broju stalno zaposlenih radnika. Tijekom 2009. godine cjelokupno hrvatsko gospodarstvo suočilo se sa snažnim kontrakcijama, a što je imalo značajan utjecaj na poslovanje svih gospodarskih subjekata u RH. S ciljem umanjivanja negativnosti i stvaranja uvjeta lakše upravljivim poslovnim procesima donijete su i odluke Vlade RH usmjerene racionalizaciji poslovanja i svim ostalim mjerama koje su imale za cilj ublažavanje negativnih utjecaja na unutarnje procese društava obuhvaćenih u ovome izvješću. Učinjenim naporima i aktivnostima u 2009. godini ostvarena je ukupna ušteda u racionalizaciji poslovanja u 21 trgovačko društvo. Provedbom racionalizacije poslovanja stvoreni su uvjeti … provedbi poslovnih politika te stvaranju optimalne likvidnosti u plaćanjima što je rezultiralo pozitivnim pomacima kako u 2009. godini, a posebno početkom 2010. godine kada su gotovo eliminirani problemi nelikvidnosti tzv. javnih poduzeća koja su dotada smatrana generatorom nelikvidnosti. U analizi poslovanja 21 društva u većinskom vlasništvu RH u 2009. godini razvidno je povećanje ostvarene dobiti u odnosu na proteklu 2008. Mjere racionalizacije i optimalizacije poslovanja se kontinuirano provode te se u tom smislu u narednim razdobljima ne očekuju problemi u poslovanju. Ujedno, time se ostvaruju preduvjeti i za jaču investicijsku aktivnost koja je jedna od važnijih pologa gospodarske politike s ciljem stvaranja uvjeta za brži oporavak i ostvarenja ostalih preduvjeta koji će omogućiti dugoročno održiv razvoj te konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Smanjenje gospodarske aktivnosti uzrokovane ekonomskom krizom globalnih razmjera posljedično su rezultirale padom prometa i smanjenjem investicijskih aktivnosti, a što je dovelo do smanjenja obujma ugovorenih poslova u 2009. godini te pada prihoda iz poslovanja. U određenom broju društava u tijeku je postupak provedbe restrukturiranja poslovanja te priprema privatizacije u skladu sa strateškim odlukama i novousvojenim konceptom privatizacijskog modela. Isto tako, neka od društava, a posebice brodograđevna industrija već duži niz godina generira gubitke koji su iskazani i u ovom izvješću te u određenoj mjeri i imaju utjecaj na agregirane pokazatelje i ocjene uspješnosti upravljanja poslovnim procesima i provedbi efikasnih poslovnih politika. Smanjenje osnovnih aktivnosti i otežano poslovanje u uvjetima značajnog smanjenja potražnje i investicijske aktivnosti imaju i značajan utjecaj na kretanja prihoda i rashoda promatranih društava obuhvaćenih ovim izvješćem. Stanje vrlo snažnih gospodarskih turbulencija dovelo je do bržeg smanjenja ukupnih prihoda u odnosu na smanjenje ukupnih rashoda. Pritom su ukupni prihodi analiziranih društava smanjeni za 16% u odnosu na prethodnu godinu. Dobro je da imamo i evo u ovome izvješću i ove pokazatelje a koji govore da u 69 analiziranih društava, odnosno grupa broj zaposlenih je smanjen za 1% u odnosu na prethodnu godinu te je na kraju 2009. godine bilo stalno zaposleno ukupno 110 tisuća i 504 djelatnika. Od navedenih društava najveći broj stalno zaposlenih bilježi HEP, odnosno grupa iz područja elektroprivrede to je preko 14 tisuća, slijede Hrvatske željeznice sa 5 društava preko 13 tisuća, Hrvatske pošte preko 11 tisuća zaposlenih radnika. Vidimo da navedena 3 društva zapošljavaju preko 38 tisuća djelatnika u 2009. godini. Nećemo ponavljati već neke ranije istaknute probleme u raspravama no želimo istaći i neke detalje koji se mogu iščitati iz ovog izvješća, a mislim da se u vremenu koje je pred nama mogu i otkloniti, a govore da postoji potreba održavanja redovnih godišnjih skupština trgovačkih društava u zakonski predviđenom roku, budući da se pojedina društva nisu pridržavala tog roka, što mislimo da bi u velikoj mjeri doprinijela uspješnijem funkcioniranju tih društava i također ona problematika koja se odnosi na nadzorne odbore. Problem isplate izuzetno visokih plaća rukovodećim ljudima pojedinih trgovačkih društava koja posluju sa gubitkom gdje se ističe i primjer brodograđevne industrije, gdje je najviša neto plaća isplaćena u 2009. godini, a proizvodnja je smanjena za 11% u odnosu na prethodnu godinu, da ne ponavljamo sada te iznose, dok imamo primjer Hrvatskih šuma koje posluju pozitivno i gdje je plaće isplaćeno u onome okviru donijetih odluka Vlade što ne iznosi preko 14 tisuća kuna. I na kraju Vlada kao što sam rekao je donijela odluku o smanjenju plaća rukovodećim ljudima, navedenih trgovačkih društava tako da vjerujemo ubuduće neće više biti mogućnosti da se isplaćuju tako visoke plaće a ostvaruje veliki gubitak. Predmetno Izvješće bi možda i ubuduće trebalo sastaviti na način da se svi podaci za svako poduzeće na neki način standardiziraju kako bi se omogućila kvalitetna usporedba poduzeća sa poduzećem. I mi u Klubu Hrvatske seljačke stranke smatramo da posebnu pažnju treba usmjeriti provođenju antikorupcijskih programa u javnim poduzećima kako bi se što prije riješili kvalitetno sadašnji problemi i stvorili uvjeti za što skoriju privatizaciju većine navedenih trgovačkih društava. MI u Klubu HSS-a smatramo da je ovo Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog interesa dobro došlo i da je dobro što je pred Hrvatskim saborom da raspravimo o njemu i zbog toga će Klub Hrvatske seljačke stranke podržati ovo Izvješće. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Davno je prošlo u 10,57 za prijavu od 10 minuta pa sada objavljujem naknadno. I gospođe i gospodo imamo 13 prijavljenih za pojedinačnu raspravu. MI smo mislili da bi glasovanje bilo u pola jedan odnosno u 12 i 30 ali teško, ipak bi trebalo završiti ovu točku dnevnog reda, imamo doista preko 37., 38. točaka dnevnog reda, i još ćemo dopuniti sa 6, 7. MI zapravo u cijelom ovom našem 20. zasjedanju nismo se spustili ispod 40 točaka dnevnog reda, koliko god prijeđemo toliko nadoknadimo i još više proširimo dnevni red. Pa bih ja predložio da završimo ovu točku dnevnog reda, pa onda proširenje i glasovanje premda danas u 6 sati imamo 20-godišnjica Ustava i Deklaracija o ljudskim pravima gdje bi bilo dobro da zastupnice i zastupnici budu. Pa evo, 13 je prijavljeno, obradovat će nas svaka izjava u smislu povlačenja ali naravno imate na to pravo. Evo, prva je u pojedinačnoj raspravi gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Onda ćemo malo pokušati skratiti raspravu da ne bude 10 minuta. Gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Što možemo zapravo statistički iščitati iz ovog Izvješća o poslovanju poduzeća od posebnog državnog interesa, to da su nam prihodi padali brže nego rashodi, dakle 16%, rashodi 11%. Što odmah ukazuje na probleme u poslovanju i smanjenje dobiti. DA istovremeno kada je realni sektor u privatnom sektoru smanjivao značajno broj zaposlenih, da je ovdje zaposlenost pala svega 1,2%, da još uvijek u tim tvrtkama radi 110 tisuća 504 zaposlenih. Da je dobit svega milijardu, da su gubici 4,5 milijardi, i kada to sve apsolviramo 3,5 milijarde gubitaka. Dobit je najveća u HEP-u, dakle, monopolističkom poduzeću koje je istovremeno i predmet značajnih istraga, dakle postavlja se pitanje kakav smo vršili nadzor u takvim tvrtkama. Da je ukupna vrijednost vlastitog kapitala i rezervi smanjena za 2%, da su državna jamstva u tim poduzećima dosegla razinu od 56 milijardi kuna i ona su stalna opasnost za državni proračun i ugrožavaju planirani deficit državnog proračuna. Da od 57 ovih društava ima 86 milijardi obveza, od čega na kredite i vrijednosne papire otpada gotovo 60 milijardi kuna. Dakle, podaci koji moraju zabrinjavati i kada dobijemo ovakvu analizu poslovanja, iz toga bismo morali izvući neke zaključke, mjere i korake što treba dalje činiti. Nešto od toga na je državni tajnik u uvodnom izlaganju i rekao, međutim, toga u samom materijalu koji smo mi dobili nema. Vjerujem da Vlada kada je analizirala ovaj dokument da je išla sa nekakvim mjerama, i bilo bi normalno da je zaključke, odnosno mjere koje kani poduzeti na sanaciji poslovanja ovih tvrtki predložila i nama, to bi bio onda možda i jedan kvalitetniji materijal ali i kvalitetnija rasprava bi se mogla iz toga voditi. MI istina imamo kod svakog pojedinog subjekta koji je ovdje analiziran ocjenu poslovanja. Međutim, ne znamo čija je to ocjena poslovanja, je li to ocjena poslovanja iz samog završnog računa, dakle je li to ocjena poslovanja uprave, je li to ocjena poslovanja nadzornog odbora ili je to ocjena poslovanja Vlade ili predlagatelja Ministarstva financija, koje je to predlagalo Vladi. Smatram da je Vlada morala doći sa posebnim zaključcima kako sanirati stanje u 69 ovih trgovačkih društava. I sada kažem skratit ću na najmanju moguću mjeru, htjela bih reći što bi trebalo činiti. MI i sada imamo u dopunu dnevnog reda ponovno Prijedlog odluke o popisu pravnih osoba o posebnog državnog interesa. Mislim da moramo bitno preispitati kriterije na temelju kojih ćemo utvrditi koja su to poduzeća od posebnog državnog interesa. Jer kada ovdje analiziramo ovih 69 onda vidimo da je to i vrlo različite djelatnosti od energetike, prometa, turizma, brodogradnje, poljoprivrede, nekih drugih industrijskih sektora itd. Dakle, što je ono što bi zaista trebalo biti od posebnog interesa? Najvjerojatnije energetika, sigurno promet i možda bankarski sustav ovih državnih banaka i HBOR-a. ne znam da li je potrebno da država kontrolira ili da kaže da je od posebnog državnog interesa u ovom trenutku ni brodogradnje jer znamo koja će njezina sudbina biti, a ne sigurno poljoprivreda, sigurno ne neke posebne industrijske grane. Ovdje nemamo nikakav prijedlog što će se raditi nakon restrukturiranja, odnosno kako će se vršiti restrukturiranje i što će se raditi nakon restrukturiranja. Mi stalno imamo najave objedinit ćemo portfelje Vladine, nemamo nikakav program ili strategiju kako ćemo vršiti privatizaciju državnog portfelja pogotovo tamo koji je manjinski koji je ispod 25%, pa možda i preko 25% možda i preko 50% ali zaista nema nikakvog interesa da se država tamo ima svoje udjele i da njima upravlja. Posebno mislim da je potrebna takva strategija i za restrukturiranja i za program privatizacije takvih društava pogotovo onih koji značajno utječu na rashode državnog proračuna, što kroz subvencije koje se izdvajaju dakle tu je u prvom redu željeznica, što kroz državna jamstva. I mislim da zaista kažem u ovom trenutku ne znam kako izgleda prijedlog ove odluke. To ćemo vidjeti kada dobijemo materijal iz Vlade, ali mislim da bi trebalo bitno suziti broj trgovačkih društava koje tretiramo kao društvo od posebnog državnog interesa i to bi onda zaista trebalo i efikasnije njima upravljati i efikasnije ih nadzirati i ona bi morala biti pokretač razvoja u industrijskom ili prometnom ili bankarskom smislu a ne da budu teret državnog proračuna. I zato je za mene ovaj materijal manjkav. On daje mogućnosti određenih analiza, ali ne vidimo iz njega što Vlada kani poduzeti i na koji način kani sanirati stanje u ovim trgovačkim društvima. Eto rekla sam da ću maksimalno smanjiti raspravu. Hvala lijepa.
Hvala gospođo zastupnice. To je jedan dobar primjer za ostale. Hvala. Evo imamo dalje gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Pa odlukom Sabora donesenom potkraj prošle godine dakle 2009. pobrojana su trgovačka društva od posebnog državnog interesa i obvezana je istovremeno Vlada da svake godine podnosi Saboru izvješće o poslovanju tih društava i to do kraja mjeseca rujna u tekućoj godini za prethodnu godinu. Za dio ovih društava preciznije za grupu javnih poduzeća, a takvih je 21 izvješće o poslovanju izrađivana su i do sada s tim da su ona dostavljena i prihvaćana samo na Vladi. A evo sada po prvi puta izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa, Vlada podnosi Saboru i to je dobro. Obzirom upravo na činjenicu da je riječ o prvom takvom uratku ovaj materijal ima doista mnoštvo pogrešaka i tehničkih propusta ali samo tehničku izvedbu ne bi trebalo ocjenjivati prestrogo, zapravo ja ću dati jednu sugestiju. Bilo bi naime vrlo korisno kada bi se ova ogromna količina teksta uobličila u što više tabelarnih prikaza koji su daleko preglednije i prihvatljiviji način prezentiranja podataka za tako veliki broj gospodarskih subjekata kao što je ovdje u ovom slučaju riječ. Dakle, tabele omogućavaju i daleko lakšu usporedbu podataka između društava i lakše bi se identificirali problemi koji su zajednički određenom broju društava. Pretpostavka za to je da se podaci od društava prikupljaju uz one standarde izvještaje o poslovanju i putem dodatnih ali unificiranih obrazaca na koji način bi se osigurao isti fond podataka za sva društva, dakako uz uvažavanja određenih specifičnosti iskazivanja financijskih podataka za poslovne banke i za FINA-u jer se isti razlikuje od podataka za trgovačka društva. Dakle, izvješće se u tehničkoj izvedbi može narednih godina i popravljati i dorađivati. Međutim ono što će se popravljati mnogo teže i mnogo sporije je sadržaj ovoga izvješća. Dakle, podaci koji govore o rezultatima poslovanja i o problemima ovog izuzetnog važnog segmenta hrvatskog gospodarstva. Kolika je važnost ovih društava za Hrvatsku potvrđuju podaci da zapošljavaju preko 110 tisuća djelatnika, dakle gotovo 15% ukupno zaposlenih u hrvatskom gospodarstvu. Isto tako ova društva raspolažu s vlastitim kapitalom i rezervama u visini od 158 milijardi kuna što je jednako gotovo polovici domaćeg bruto proizvoda. Pri tome treba naglasiti da se više od 2/3 spomenute svote odnosi samo na tri društva, dakle Hrvatske ceste, Hrvatske autoceste i HRvatsku elektroprivredu. Ono što treba posebno naglasiti je da s ovim raspoloživim resursima koji su izuzetno vrijedni, koji predstavljaju u pravom smislu riječi nacionalno bogatstvo, nacionalno srebro, društva su u 2009. ostvarila 74 milijarde ukupnih prihoda i 77 milijardi ukupnih rashoda. Dakle ukupni rashodi su premašili prihode za 3 milijarde kuna. Od ukupno 69 društava pozitivan financijski rezultat, dakle dobit iskazalo je 28 društava, čak 9 manje nego što je to bio slučaj u 2008. Apsolutna svota dobiti povećana je tek 8% a iznosila je nešto više od milijardu kuna. Očita je dakle jedna tendencija koncentriranja dobiti u manjem broju društava i to potvrđuje podatak da se gotovo 45% ostvarene dobiti odnosi na samo tri trgovačka društva Hrvatsku elektroprivredu, Plinacro i Končar elektroindustriju. A bila bi dobit HEP-a i veća i to se mora reći da bivši premijer nije prodavao, bolje reći poklanjao struju izabranima. Dvostruki bjegunac Sanader bio je loš trgovac kada je bila riječ o javnim interesima, dakle o interesima građana, ali odličan trgovac kada je bio u pitanju njegov osobni interes i interes njegove bivše stranke. Istovremeno broj gubitaša povećan je s 31 u 2008. na 39 u 2009., a ukupna svota gubitka rasla je po stopi od čak 35% i dosegla je svotu od 4,5 milijarde kuna s tim da su najvećim pojedinačnim iznosima gubitaka opterećeni INA, brodograđevna industrija "3. maj" i Hrvatska poštanska banka. Očito je dakle da se među trgovačkim društvima koja su označena kao društva od posebnog državnog interesa smanjuje, rapidno se smanjuje broj onih koji posluju pozitivno, a povećava se broj gubitaša. Ukupni gubici društava koja su poslovala negativno premašili su dobit onih koji su poslovali pozitivno čak za 3,5 milijarde kuna, odnosno 3,5 puta. Jasno je dakle da je riječ o najneefikasnijem, najneracionalnijem segmentu hrvatskog gospodarstva koji kao što sam već bila rekla s izuzetno vrijednim resursima proizvodi nažalost ogromne gubitke i ti gubici strahovito opterećuju i hrvatsko gospodarstvo kroz cijene inputa, ali i hrvatske građane kroz cijene struje, plina, benzina, preko cijene određenih usluga sve do visokih kamata koje plaćamo poslovnim bankama. A dvije vrlo važne komponente u strukturi ovih visokih cijena i struje i plina i svih drugih produkata javnih poduzeća je prvo trošak sustavnog zapošljavanja HDZ-ovih podobnika i drugo, trošak sustavnog financiranja HDZ-a, dakle i njegovog hladnog pogona i naročito izbornih kampanja. Govorimo o poduzećima u vlasništvu države, a kako je u našem slučaju država=HDZ, HDZ se doslovno ponašao kao da su javna poduzeća u njegovom vlasništvu. HDZ je doslovno privatizirao javna poduzeća, učinio ih svojim kravama muzarama, a računi su se ispostavljali hrvatskim građanima. U nadzornim odborima i danas sjede predstavnici vlasnika, dakle države i predlažu i glasaju za određene poslovne odluke, a da ih nisu ni pročitali, a i zašto bi jer nemaju nikakve odgovornosti, sve će to narod platiti. I na kraju samo nekoliko riječi o plaćama u ovim trgovačkim društvima. Prema vladinim odlukama društva u većinskom državnom vlasništvu bila su dužna smanjiti masu plaća i uskladiti plaće i druga primanja predsjednika i članova uprava. U ovom izvješću se kaže da je predmetna odluka ispoštovana, međutim iz istog ovog izvješća vrlo jasno se vidi da su plaće povećavane i u masi, a i u pojedinačnim slučajevima kod predsjednika i članova uprava. Očito je dakle da uprave ne mare previše za ono što im nalaže odnosno govori njihov gazda odnosno Vlada. Posebno je to neshvatljivo kod gubitaša i to ću pokušati ilustrirati sa nekoliko doista drastičnih primjera. Primjer prvi, Hrvatska poštanska banka ostvarila je u 2009. gubitak od gotovo pola milijarde kuna s tim da je u 2008. imala dobitak od otprilike 4,5 milijuna kuna. Smanjila je prinos na dionički kapital gotovo 70%, smanjila je i svoj tržišni udjel. Dakle, oslabila je svoju poziciju na bankarskom tržištu, ali je istovremeno povećala masu plaća, a najviša pojedinačna plaća nije se smanjivala, ostala je na razini 44 tisuća kuna. Dakle, uprava se osjetila nimalo odgovornom za ovaj ogromni gubitak, a zašto i bi kad se gubitak preko kamata uvijek eto može prevaliti na građane. Ili primjer Croatia Airlines koji je udvostručio gubitak u odnosu na 2008. tako da u 2009. iznosi 200 milijuna kuna, a najviša plaća ostala je ista 43 tisuće. Ili primjerice autocesta Rijeka-Zagreb, gubitak je povećan na preko 250 milijuna kuna, skupština donosi odluku da se u cijelosti taj gubitak prenosi u iduću poslovnu godinu, a upravu nagrađuje s 4%-tnim povećanjem plaće koja iznosi 30 tisuća kuna. I tu ću stati, vrijeme mi je pri kraju, jer doista je teško izreći i ukazati na sve nepravilnosti koje se odnose i koje se događaju u društvima od posebnog državnog interesa. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče. Govoreći već u ime kluba naznačio sam neke i dobre i loše pojave u ovom izvješću. Odlično je da je izvješće pred nama. Prvi put imamo prigodu raspravljati o njemu, prvi put imamo na jednom mjestu prikazane sve rezultate poslovanja trgovačkih društava od državnog interesa i kazao sam koliko je bitno tko upravlja tim društvima. Sudbina društava ovisi isključivo o njima, onima koji upravljaju tim društvima. To samo pokazuje koliko treba pozornosti kad se odabiru ti ljudi koji će upravljati tim društvima. Govorio sam da više treba, odgovornije se odnositi prema državnoj imovini nego prema svojoj. Onaj tko voli svoju domovinu gledat će u istom smjeru u kojem i njegova domovina gleda, da se podudaraju interesi, a ne da pojedinci izvršavaju naloge nadređenih ili želje nekih interesnih skupina. I uvijek kad se netko stidi za nešto što je učinio kaže bila je to moja dužnost. To treba prestati s takvim pravilom u upravljanju trgovačkim društvom. Toliko ima pozitivnih primjera, toliko ima promjena, ali promjene su samo tamo gdje su bile i ljudske promjene. Čovjek je taj koji radi dobro ili radi loše. A tolika je razlika između čovjeka i čovjeka, mnogo veća nego između stroja i stroja, bez obzira kojeg bila proizvođač određenog stroja oni približno slično su tehnoloških karakteristika. Ali danas je čovjek taj koji čini prednost ili je uteg u određenoj državnoj tvrtki. I samo s tog aspekta ću sad u pojedinačnoj raspravi govoriti, jer je upravo u tom dijelu svih ovih 20 godina otkad je Hrvatske bilo najviše nedostataka, iako ima stalno svijetlih primjera, stalno onih koji su se dokazali i opovrgnuli tezu da država ne može upravljati učinkovito sa svojim poduzećima, da privatna poduzeća bolje posluju. Ima onih koji znaju i bolje posluju dok vode poduzeće, istina bila je to rijetkost, ali je zaokret jedan učinjen u tom segmentu. Istina je da je zbog prenešenog načina razmišljanja i upravljanja tim poduzećima zbog tog tzv. komunističkog pristupa gdje su naslijedili ili stari upravljati poduzećima državnim ili novokomponirani izmišljeni novi menadžeri koji su se stvorili preko noći, medijske zvijezde postali, a zapravo bi bili bez ikakva pokrića. Naučili ih na fakultetima da se mogu prihvatiti bilo kojeg posla koji se od njih traži, a zapravo nema te institucije ni fakulteta u Hrvatskoj ekonomskog smjera koji većinu studenata je naučio da može ozbiljan ekonomski problem riješiti u bilo kojoj tvrtki. Jer za upravljati poduzećem pa nije samo završiti fakultet. To je toliko složeno, toliko treba znanja, toliko treba i sklonosti, treba vještina, a kod nas se u većini slučajeva pretvorilo samo u vještine. Pa nije upravljanje vještina. Kaže on je vješt menadžer, on je sklon upravljati. A treba li biti pristojan? Treba li znati komunicirati? Treba li biti obrazovan, treba li biti stručan, treba li poznavati poslovne procese, treba li cijeniti čovjeka, treba razmišljati i danas i sutra i za 10 godina, treba li znati i operativne odluke donositi i strateške odluke i taktičke odluke. Treba, ali za to sve treba i iskustvo, a iskustvo se ne može steći na fakultetima. Završi fakultet ne zna kako zadužnica izgleda. Završi fakultet ne zna kako platni promet funkcionira. Nije čuo za Zakon o obveznim odnosima, nije čuo za osnove prava jer ih uči samo kako moderno postati, kako se nametnuti kao pojedinac, kako zaštitit se kao menadžer svojim ugovorima, kako bonuse dijeliti, kako stjecati preko noći bogatstvo, kako postati od jedanput poznata i cijenjena medijska osoba. A zapravo svjedočili smo vrlo često ovih godina, a to nam, trebalo nam je služiti primjer inozemstvo gdje su u Njemačkoj one koje su iz bivšeg komunističkog sustava ostali direktori nazivali su ih betonske glave kolokvijalno, a ove mlađe koje su odjedanput stvorili za direktora, a nisu dorasli tome u Mađarskoj kolokvijalno zovu "korisni idioti" jer slušaju sve što im netko naredi, a u Hrvatskoj u pravilu ih zovu "menadžerima godine". Tako smo imali većinu menadžera godine a koji su nekada bili u državnoj tvrtki ili su odveli tu tvrtku određenu u stečaj ili su završili u Remetincu. Ali mediji ih vole, jer postoje interesne skupine koje žele instalirati preko svojih utjecaja, putem medijske propagande stvarajući sliku o njima kao jednim jedinim rješenjima dobrim za upravljanje i državnim tvrtkama a zapravo da preko tih promiču svoje privatne interese. Onaj tko je u državnoj tvrtki mora brinuti samo o nacionalnim interesima i interesima te tvrtke. A da takav vodi on mora brinuti i o općem dobru i o zaposlenima, a ne kad dođe u tvrtku sve što je bilo prije njega ne valja. Podijeli otkaze, smijeni sve kao da nitko nije prije 20, 30 godina u toj tvrtki radio, živio, stvarao i zna kako to funkcionira. Ne, dovede sa sobom odmah 20 mladih golobradih mladića, u bossovim odijelima, špicastim cipelama i super im krene. Odmah kupuju nove automobile, odmah otpuštaju i smjenjuju radnike, otpuštaju a kasnije im se sve to vraća preko sudskih procesa, pa tvrtka isplati štetu za protuzakonito otpuštanje, za umanjivanje plaća a nitko ne odgovara za nanešenu štetu takvim poduzećima. A šteta je ako poduzeće mora isplaćivati nakon sudskih presuda štetu koja je učinjena tim poduzećima. Ono što moram naglasiti vrlo malo se posvećuje pozornosti amortizaciji, tehnološkoj modernizaciji. Pa to ne mogu ti mladi menadžeri i to se vidi razlika između onih koji izvrsno rade svoj posao. To su iskusni, naučili su svoj posao, razmišljaju strateški, razmišljaju dugoročno, znaju i operativne odluke donositi, ali vide i u daljinu. I imamo takvih svijetlih primjera ali to neka nam bude vodilja po kojoj osnovi trebamo birati i sve ostale. I imajmo svi u sebi dozu odgovornosti kad se biraju i članovi nadzornog odbora i uprave društava jer o njima ovisi sudbina Hrvatske. Trgovačka društva u većinskom državnom vlasništvu toliki potencijal i jedini preostali potencijal. Pokažimo na pozitivnim primjerima kako se može upravljati državnom tvrtkom i imamo takvih primjera, a ne na primjerice gdje osobno sam morao čekati, išao sam iz Zagreba u Dubrovnik letio zrakoplovom prije pet, šest godina i prisilno smo sletili u Zadar da bi jedan dečko došao u kratkim hlačicama i sa ruksakom na leđima i ukrcao se, a taj slučajno bio i jedan od najodgovornijih u samoj avio kompaniji. Tako se ne vode kompanije. To je neodgovorno. U Frankfurtu smo jedanput čekali tri sata kvar, ali došao je jedan poduzetnik koji je prodao svoju tvrtku u Švicarsku za par stotina milijuna eura. Njega se čekalo tri sata. Ne može tako funkcionirati državno poduzeće. Ali imamo prilike, imamo vidjeti kako se može raditi, kako se može upravljati i slijedimo te primjere i razlučimo dobro od zla, razlučimo bolje od lošega. Jedino tako možemo stvarati Hrvatsku. I istaknimo svako dobro, pohvalimo svako pozitivno, ali isto tako trebamo se razračunati sa onima koji nisu u stanju voditi državna poduzeća onako kako od njih se zahtijeva i traži. Imamo dobrih primjera, imamo potencijala, imamo toliko sposobnih, poštenih mladih ljudi, ali ne mladih od 20 nego onih između 35 i 50 godina koji znaju i jezike, koji znaju i jezike, koji znaju i poslovne procese, koji su protkani poslovnim moralom i nisu zaraženi neetičnim postupanjem i neće se stidjeti zbog svakog postupka, a onda će i naša poduzeća poslovati bolje. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Uvaženi kolega Mariću u ovom vašem inače inspirativnom govoru koji bi se gotovo u cijelosti mogao prihvatiti i s kojim bih se mogao složiti. Radite ipak jednu grešku. Vi za ovo loše stanje optužujete te direktore za koje kažete da nemaju dovoljno iskustva, da imaju samo fakultetsko obrazovanje, da su poslušni, da nisu dovoljno odgovorni. Međutim, zanemarujete da se ti direktori, ti menadžeri nisu postavili sami. Njih su postavili nadzorni odbori, a nadzorne odbore je imenovala Vlada. I tu imamo jednu jasnu liniju odgovornosti ne možemo sada kad imamo ovakvo izvješće koje govori da 39 od 69 tih trgovačkih društava posluje sa gubitkom, oprati ruke od te odgovornosti i reći a slušajte mali, nedovoljno educirani, nedovoljno čvrsti karakteri među menadžerima. Naročito to ne možemo reći sada kad se otkrila, ili se otkriva jedna paradigma, jedan obrazac ponašanja najviših vladajućih struktura prema tim trgovačkim društvima, koja ta trgovačka društva su shvaćala, barem po ovim nekim istragama kao samoposluživanje. Znači ne možemo zanemariti namjeru ili odgovornost onih najodgovornijih, dakle Vlade da preko nadzornih odbora imenuje upravo takve … [[Ne razumije se.]] , pa prema tome ni odgovornost ne možemo prevaliti samo na njih male, jadne, neiskusne i nedovoljno čvrste menadžere, nego ako želimo rješavati problem, ako ga stvarno mislimo rješavati, onda ga moramo shvatiti u globalu, moramo shvatiti odgovornost politike za ovakvo stanje.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Stazić, malo ste zakasnili u Sabor, žao mi je niste čuli prvi dio kad sam govorio u ime kluba, upravo sam govorio i o odnosu nadzornog odbora i uprave. Nisam zanemario ulogu nadzornog odbora, i vrlo važno je njihova uloga, jer oni moraju biti još obrazovaniji i stručniji od uprave, i to na strateškoj razini, oni moraju prihvaćati poslovne planove svakog trgovačkog društva, i to je ono što najviše nedostaje poslovni i razvojni plan trgovačkih društava. Na tome treba ustrajati. Ali upravo je ova Vlada i donijela odluku da se drukčije biraju nadzorni odbori, i mijenjaju se sada sustav nadzornih odbora, i ja se nadam da će on polučiti bolje rezultate, jer slažem se i rekao sam danas ako sam ja odabrao kao predsjednik nadzornog odbora lošeg direktora, onda i ja sam odgovoran za njegovo ponašanje. Nije on kriv što loše radi, on će odgovarati za svoje poslovanje, ali ja sam odgovoran i moram i ja s njim otići, jer sam ja pogrešnog čovjeka postavio, pogrešnog čovjeka preporučio. Često se zanemaruje tko je koga preporučio, a moramo znati da je snosi odgovornost onaj koji pogrešno preporučuje, i time sprječava put dolasku onima koji su vrijedni, kvalitetni, dobri, obrazovani, koji vole ovu svoju Hrvatsku, i koji vole svoje poduzeće. I jedino što je važno, a vodio sam ja i 10 godina državna poduzeća, zvali su me i ministri i kazali ovaj bi ti bio dobar direktor, ja sam rekao vodi ga doma kad je tako dobar. Molim te možeš li prebaciti par milijuna kuna, posuditi privatnoj tvrtki? Ne mogu, traži drugoga, i ne smije biti ponašanje ono što Cezar kaže učini to, već učinjeno. To ne smije biti u državnim tvrtkama. Hvala lijepa.
I gospodin zastupnik Davor Bernardić.
Uvaženi kolega Mariću, pa iz vaše rasprave kao da proizlazi da vi to izvješće nećete prihvatiti, da niste zadovoljni lošim poslovnim rezultatima državnih tvrtki, sumnjivim i kojekakvim menadžerima koje ostvaruju pad, gotovo da nema državne tvrtke, velike državne tvrtke u kojoj se nije pojavila neka afera, i to je sve ono čega ste se dotaknuli. Pa pitanje vama zašto onda prihvaćate to izvješće o poslovanju ovih trgovačkih društava, odnosno državnih tvrtki? I pitanje je sljedeće tko imenuje nadzorni odbor? Pa ne imenuje ga SDP. Imenuje ga Vlada. Tko je odgovoran za to stanje u državnim tvrtkama? Pa odgovorna je Vlada. To je ono na što pokušavamo upozoriti. I nije riječ o novim ili starim menadžerima, nego je riječ o poštenim ili nepoštenim menadžerima u bilo kojim tvrtkama, a posebice državne.
Odgovor na repliku.
Kolega Bernardiću, nitko nije veći zagovornik prihvaćanja ovog izvješća od mene, ne znam kako i na koji način zaključujete. Ja upravo pozdravljam i čestitam Vladi na ovakvom izvješću, jer je ovo prvi put, a svi su imali prilike to dostavljati, svi su imali prilike takvu odluku donijeti, nije nego je baš ova Vlada to donijela. I razgovarati o samom izvješću, ono je izvrsno, ono zaslužuje svaku pohvalu, ali načelno govori i o upravljanju državnim tvrtkama gdje ima napretka, gdje se moraju ostvarivati povoljni rezultati, i gdje se vide napori i čine promjene. Ja samo podržavam takve promjene i da se prestane, jer je to jedan kontinuitet, to je jedna politika ne samo u zadnjih 5, 10, to je politika u Hrvatskoj koja vrijedi tako. Pa takvu politiku sam ja imao kad sam bio pripravnik prije 30 godina. Pa meni su bili direktori nepismene osobe koji nisu jednu rečenicu znali sastaviti. Nisu znali napisati dopis. Na žalost i danas ima i onih koji traže glasnogovornika, traže odnose sa javnošću, samo se time bavi, važniji je odnos sa javnošću i važnija je slika od upravljanja, ali nije pitanje poštenja i nepoštenja za rukovođenje. Nije bilo poštenije osobe na svijetu od mog oca, ali nitko mu ne bi dao, pokojni, ali … [[Ne razumije se.]] da vodi poduzeće države, ali je preduvjet i da bude pošten. Ali treba toliko toga imati, ali da bi se imalo toliko toga ne može se to sa 20 godina, ne može to ni sa 80 godina, nego sve ima svoj prirodni slijed, i zna se kad je čovjek za koju funkciju spreman, i kad je u punoj snazi za određenu funkciju. Kao što savjetnik ne možete biti vi, sa svojim godinama, tako ne mogu ni biti ja poletan jer nisam u vašim godinama, kao vi. Vi ste revolucionarniji, vi ste eksplozivniji, vi ste snažniji, ali sve u svoje vrijeme. Zato kazao sam jedanput prerano ste došli na mjesto predsjednika skupština Holdinga, ali valjda ćete se snaći. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Nisam dizao tablicu ni replike, ni ispravka gospodinu Mariću, iako bi se u mnogočemu s njim složio. Ali ipak ne mogu se složiti s tim da je mladost u isključivoj korelaciji s nemogućnošću, dakle upravljanju i relativnoj nekakvoj nesposobnosti. Dakle postoje sposobnosti i postoje nesposobni, postoje oni koji znaju i oni koji ne znaju, postoje pošteni i nepošteni ljudi. Prema tome ne bih isključivo životnu dob dovodio u isključivu korelaciju s ovim što sam rekao. Međutim nije mi to bila nakana govoriti, nego mi je bila nakana govoriti o ovom izvješću koje je korektno, koje je po prvi put evo ugledalo ove naše saborske klupe, i koje je napravljeno metodologijom kojom je jednostavno ujednačena za sve tvrtke u, i društva od posebnog državnog interesa, tako da možemo sagledati stanje u tim tvrtkama, odnosno u tim društvima. Kolega koji je govorio u ime Kluba HDSSB-a, Hrvatskog demokratskog saveza Slavonije i Baranje je spomenuo da od 69 društava od posebnog državnog interesa čije je izvješće ovdje za 2009. godinu, njih 8 je locirano, smješteno u Slavoniji, Baranji i Srijemu, u Hrvatskom dijelu Srijema, dakle možda je to zaista kada gledamo i temeljni kapital i brojčano od 69 njih 8, relativno mali ..., s obzirom na pokazatelje ekonomske u 2009. godini možda je bolje da ih nije puno. Jest ovakvi trendovi kakvi su ovdje prikazani, to ću nakon ovoga reći, onda bolje da nemamo ovakve dodatne negativne trendove u Slavoniji i Baranji. I sada počet ću od kraja. Dakle, u privitku, je li to tablica broj 6 prikazano je broj stalno zaposlenih radnika, dakle, zadnja stranica ovog Izvješća, u kojem se vidi jasno da je broj stalno zaposlenih radnika dakle, na njih 110 tisuća u 2009. godini smanjen za 1254. Točno, za 1354, a u Izvješću o grupaciji Đuro Đaković, na stranici broj 15. piše da je ukupan broj stalno zaposlenih radnika u toj grupaciji Đuro Đaković smanjen sa 2031 na 925 ili 1106 radnika manje. Pa od onih ukupno u Hrvatskoj, smanjenja broja radnih mjesta 1354 dakle, u Slavonskom brodu i Brodsko-Posavskoj županiji, grupacija Đuro Đaković je smanjila da ne kažem izgubila broj stalno zaposlenih u 2009. godini za 1106. Evo odnosa, evo jednog parametra koji pokazuje poseban interes države za Slavonski brod, za grupaciju Đuro Đaković i za županiju Brodsko-posavsku. U tablici ili tablicama koje su dakle ispred ovoga na stranicama 192 i 193 ovoga Izvješća govori se o dobiti i o gubitku nakon oporezivanja, pa onda u društvima koje ostvaruju dobit a od posebnog su državnog interesa, među njih 29 ima samo jedno koja ima samo malu minimalnu dobit, koja se mjeri, točno iznosi 710 tisuća kuna, to je Zračna luka Osijek, od njih 29 samo je jedna u pozitivi ili ima dobit. Od 39 koje su ostvarili gubitak svih su ostalih Slavonskih da kažem 7. Pa onda imamo Vupik, gubitak u 2009. 434 milijuna. IPK Osijek 152 milijuna, Borovo grupa 145 milijuna kuna, Grupacija Đuro Đaković 30 milijuna kuna, Bizovačke toplice 18 milijuna kuna, Luka Vukovar koja je 2008. završila bez gubitka u 2009. iskazuje gubitak od 7 milijuna i 800 tisuća kuna i na kraju Zavod za, Rekreacijski centar Lipik iskazuje gubitak od 6 milijuna i 730 tisuća kuna. Evo, dakle objektivnih pokazatelja o tvrtkama u vlasništvu ili od posebnog, u većinskom vlasništvu države i od posebnog državnog interesa za Republiku Hrvatsku, a koje su locirane na području ovih pet naših Slavonskih županija. Kada govorite o tome da mladi ljudi iziđu s fakulteta i utrče u upravljačke strukture pojedinih tvrtki i firmi, još je gore gospodine Mariću kada u upravljačke strukture ulete ljudi koji su završili dakle, postoje ubrzani vlakovi ali postoje i ubrzani fakulteti, ili oni kako sam ja jedanput rekao ... škole, onda se kupuju diplome i onda se šalju u upravljačke strukture, ne samo da su mladi nego su i neobrazovani ili su obrazovani na vrat na nos, tako da ih se može zbog podobnosti, stranačke pripadnosti uključiti u upravljačke strukture tako važnih tvrtki i tako važnih društava, da kažem poduzeća od posebnog državnog značaja ili interesa. Tako da s ovim vašim izlaganjem ili raspravom koju ste imali ovdje, ja sam mislio da ste vi član HDSSB-a ili da kažem oporbene stranke i složio sam se i slažem se velikoj većini vašega izlaganja. Kada govorimo o ostalim da krenemo i na šire, dakle u Hrvatskoj, onda ovdje postoje brodogradilišta, postoji Poštanska banka, Croatia osiguranje, govori se o najavi privatizacije, ili rekao bih prihvatizacije koja se vrši i dalje na možda ne tako otvoren način kao prije, ali na jedan perfidniji način privatizacije i evo je li doista došao na red da se ili srebro ili zlatko, kako god hoćete, poput Poštanske banke ili Croatia osiguranje privatizira. I mora li se to privatizirati ili možemo, to poslovanje, ako ostale komercijalne banke u Republici Hrvatskoj ostvaruju takvu dobit kao što je netko rekao ovdje, koja se mjeri u milijardama kuna, kako to onda da Hrvatska poštanska banka ne može doći do pozitivnih rezultata. Pa ne može doći, s obzirom na ne samo Hrvatska poštanska banka, negoli ostali, ne mogu doći kada su opterećene ovakvim gospodarskim kriminalnim, korupcijskim skandalima i aferama koji opterećuju i koje odnose milijarde kuna, računa se iako nitko još nije napravio analizu, raščlambu koliko je točno u tim aferama otišlo novca bilo na stranačke račune, bilo u privatne džepove, a govori se o broju, o sumi novca od oko 15 milijardi kuna što je upravo evo ovogodišnji deficit državnog proračuna RH. S tih 15 milijardi kuna bili bismo na nuli i dakle ne bismo imali nova zaduženja koja će morati uslijediti tako i tako s obzirom na taj zacrtani deficit državnog proračuna. Kada se samo sjetimo evo kako narod voli reći i evo moji gore u Slavoniji se šale i da imamo crvene i zelene kamione itd., dakle oni vatrogasni jedno, vojni drugo i da ne govorim o ostalim aferama u, od HEP-a, HAC-a prije otprilike godinu dana
Dobro hvala lijepa.
HDSSB je kako je već rekao kolega Burić iako je izvješće korektno napisano metodologijom i po prvi put da imamo i pohvaljujemo ovakav način izvještavanja Hrvatskog sabora, s obzirom na sadržaj, a ne na izvještaj
Hvala vam lijepa. Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Kolega Grubišiću za razliku od vaših nekih stranačkih kolega ovom raspravom i ono što ste meni uputili promicali ste kulturu govora, zato ću vam replicirati inače nekima ne bih nikada. Govorili ste da postoje samo sposobni i nesposobni. To je dijelom samo točno jer to nije statička kategorija, to je dinamička kategorija. Postoje sposobni učiti i nesposobni učiti. Postoje sposobni napredovati, dodatno se usavršavati, stručno obrazovati i oni koji nisu to u stanju. Nema apsolutno sposobnih i apsolutno nesposobnih. Cijeli život čovjek uči. Zato, kad govorim o vremenskim ograničenjima i da je sve u svoje vrijeme, čovjek jednostavno sa 25, 30 godina nije u stanju sve naučiti što traži od njega određena funkcija, a nije samo, trebamo znati da postoje organizacijske razine u svakoj tvrtki u upravljanju. Pa nije samo top menadžer u pitanju tu su rukovođenja na najnižim pa srednjim i na najvišim razinama. Pa neka prođu samo sustavno svojim godinama to sustavno i napredovanje kao što se radi u svim demokratskim zemljama i razvijenim trgovačkim društvima. Da se zna sada tko će biti direktor proizvodnje za 3 godine, 4 ili 5. Oni sustavno pripremaju svoje zaposlenike. I o tome govorim. I HDZ tako gleda, HDZ tako i čini. Čini promjene i ispravlja ono što je bilo loše, a ima toga što je loše i ne bi valjalo načelo da za pojedine direktore vrijedi da mogu uspjeti samo u životu ako se odreknu svoje savjesti. Ja sam protiv takvog načela. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Pa kolega Mariću rekli ste, sve sam se složio sa ovim prvim dijelom vaše replike, ali ovo zadnje da HDZ to čini e to se ne mogu složiti jer ne znam otkada on to čini kada postavlja isključivo podobne i pogodne pa bez obzira i na godine i na školu i na nesposobnost i na sposobnost na funkcije koje hoće i koje odabire putem ovih državnih tvrtki od posebnoga interesa. A nije ovo izvješće primjer.
Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Boro mislim spominjali ste ovaj dio da je od 65 osam smješteno u Slavoniji i Baranji. Mislim da je to činjenica iz ovoga kad gledamo i bolje da nemamo više jer evo i VUPIK više nije u Slavoniji, odnosno nije više u ovome jer pošto je kupljen, privatiziran i sad pokazuje i kvalitetnije rezultate. Međutim, ono što je karakteristično ovdje to je pitanje ovoga IPK grupe d.o.o. Osijek, IPK Osijek, to je ostatak jednog velikog kombinata koji je privatiziran, a privatiziran je nažalost na jedan isto karakteristični hrvatski način. Uzeto je ono što valja, a ostalo je uništeno ili za radnike koji su ostali u ovom jadnom ostatku o njima se jako malo brine. Ono što je pod navodnicima "uspješno" privatizirano u ovom IPK-u ti isti su sa raznim transakcijama i zaduživanjima doveli u zadnje vrijeme ovaj IPK, ostatak toga IPK posebno uljaru Čepin, na to, doveli su do toga da radnici moraju na asfaltu glavnoga grada tražiti svoje plaće. U isto vrijeme u upravnom vijeću, odnosno nadzornom odboru, sjede i ljudi iz onoga dijela IPK koji su pod navodnicima ga uspješno izprivatizirali. Isto tako kad vidite plaće 19 tisuća, preko 19 tisuća direktora IPK ovoga ostatka vrlo je karakteristična i visoka, a zna se kako je došao vjerojatno na to mjesto. I sada dolazimo da u liku Čobankovića i našega potpredsjednika se rješava pitanje IPK-a, a rješenje ipak nije samo u tim plaćama nego u svem ostalom što ta uljara i sve ostalo može proizvoditi, ali to ništa. Hvala.
Sve za uljaru. I gospodin zastupnik Pero Mlinarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja bih samo napomenuo za 2 vukovarska poduzeća koja je gospodin Grubišić naveo. Borovo grupa posluje pozitivno, s obzirom na ratne štete da je imala 300 milijuna eura, a bivši zaposlenici sudski i politički traže i ostvaruju svoja prava na plaćeni staž, otpremnine i slično. Hrvatski fond za privatizaciju pomaže likvidnosno da se izreguliraju takve obveze, ali istovremeno Hrvatski fond se naplati uzimanjem borovskih nekretnina. Upravo je ta činjenica pojašnjenje za visoko iskazani gubitak u poslovanju u 2009. godini. Taj gubitak nije nastao u tekućem poslovanju nego je posredno i neposredno posljedica radnih događanja. A Luka Vukovar godinu dana nije imala posla i plaćala je, nije tražila od države da plaća svoje radnike već je iz rezervi i dobrog poslovanja ranije plaćala djelatnike koji nisu imali pun kapacitet posla. Međutim, evo Luka Vukovar je sad dobila posao i sad i dalje će dobro. Ali, mogu reći da oba poduzeća imaju dobre uprave i koje stvarno paze na svaku kunu. Hvala.
Odgovor na repliku.
Gospodine Mlinarić kaže se ili vjeruješ meni ili svojim očima. Tako i ja vama moram reći da pod brojem 13. u tablici na str. 193 piše da je gubitak Borovo grupe nakon oporezivanja 145 milijuna i 600 tisuća kuna. Ja ne znam o čemu vi govorite? ... [[Upadica se ne razumije.]]
Gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Činjenica da je po prvi puta ovakvo izvješće na raspravi u HRvatskom saboru doista zaslužuje svaku pohvalu. U ovom izvješću iznijeti su poslovni podaci i obilježja poslovanja 69 društava od čega 66 društava od posebnog državnog interesa, 2 ustanove, dakle Hrvatske vode i Hrvatska radiotelevizija i financijske agencije u kojima država ima od 22,33% pa do 100% udjela u strukturi vlasništva sa ukupno 110 tisuća 504 djelatnika. Specifičnost ovih društava ogleda se prije svega u činjenici da se radi o gospodarskim subjektima koji su jedna od glavnih poluga provedbe ekonomske politike i strategije gospodarskog razvitka. Ja ću se u svojoj raspravi orijentirati na analizu jednog društva a radi se o Luci Rijeka. Dioničko društvo Luka Rijeka registrirano je 1999. godine ono je najveći koncesionar za prekrcaj suhih tereta na području Riječke luke i tržišno orijentirano društvo koje temeljem ugovora o prvenstvenoj koncesiji obavlja lučke poslove. Osnova djelatnost društva je prekrcaj robe, skladištenja i špedicija. U strukturi vlasništva Luke Rijeka na dan 31.12.2009. godine udio središnje države iznosio je 85,05%. Smanjene gospodarske aktivnosti koje su uzrokovane ekonomskom krizom izazvale su pad pomorskog prometa i u Luci Rijeka u 2009. godini. Tako su se tijekom 2009. godine ukupni rashodi smanjivali istim intenzitetom kao i razina ukupnih prihoda, a to je za 12%. Ali je važno istaknuti da unatoč padu prometa ovo društvo ostvaruje u 2009. godini dobit u iznosu od 3,6 milijuna kuna, te je u odnosu na prošlu 2008. godinu ova dobit porasla za 15%. Dakle, globalno kretanje i svjetska kriza utjecali su na pad ukupnog brodarskog prometa. Isto tako sukladno tome došlo je do pada prometa roba u tranzitu na riječkom prometnom pravcu pa je ukupni promet Luke Rijeka u prošloj godini iznosio 5,2 milijuna tona tereta, čime se bilježi smanjenje od 14% u odnosu na 2008. godinu. Ukupni prihodi iznosili su 228,9 milijuna kuna i kao što sam ranije navela oni su bilježili smanjenje od 12% u odnosu na 2008. godinu. Ukupni rashodi iznosili su 224,7 milijuna kuna i oni su smanjeni isto tako za 12% u odnosu na 2008. godinu. Međutim, pozitivno je to da su se troškovi osoblja Luke Rijeka u 2009. godini smanjili za 9% u odnosu na 2008. godinu kada su iznosili 93,5 milijuna kuna. Isto tako je važno istaknuti budući da je danas bilo puno govora o visoko isplaćenim plaćama u pojedinim društvima, ja želim ovdje naglasiti da je najviša isplaćena neto plaća u 2009. godini smanjena za 15%, a ona je iznosila 10 tisuća 486 kuna. Važno je naglasiti i to da je na kraju 2009. godine ovo društvo bilježilo smanjenje ukupnih obveza i to za 14%, koje su iznosile 160 milijuna kuna. Ostvareni rezultati ovog društva u 2009. godini bolji su od planiranih, a to je rezultat vrlo opreznog i promišljenog upravljanja poslovnim procesima, te poduzetim mjerama štednje i racionalizacije koju je inicirala Vlada Republike Hrvatske nizom svojih mjera i aktivnosti. Osnovne karakteristike poslovanja ovog društva u prošloj godini su porast, dakle ostvarene dobiti i nastavak trenda povećanja profitabilnosti osnovne djelatnosti. Luka Rijeka to je važno istaknuti posljednjih se godina pozicionirala kao važna tranzitna luka zemalja zaleđa, pri čemu su to uglavnom zemlje članica EU. Ovakav trend i poduzete mjere upravo ono o čemu smo danas govorili, dakle odgovornosti menadžmenta u ovom društvu pokazuju na odgovorno ponašanje menadžmenta a to za posljedicu ima i održavanje stabilnosti i održivog poslovanja, ali i jačanja konkurentnosti ovog gospodarskog subjekta koji je od iznimnog značaja i za regiju ali i za ukupno hrvatsko gospodarstvo. Kada govorimo o Luci Rijeka onda doista ne možemo da ne spomenem i sama važan projekt koji uvelike doprinosi i razvoju gospodarstva Rijeke i Primorsko-goranske županije, ali zapravo Hrvatske generalno. Pa bih ovdje naglasila da je Vlada Republike Hrvatske u suradnji sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj pokrenula projekt obnove riječkog prometnog pravca pod nazivom "Rijeka Gateway" projekt. Zajmom je osim modernizacije lučkog područja predviđena i izgradnja cestovnih prometnica prema luci, ali i nabavka potrebne lučke opreme. Svrha ovog projekta je prije svega povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, a to prvenstveno putem poboljšanja međunarodnog transportnog lanca kroz riječki prometni pravac za teretni i putnički promet kako modernizacijom veza između luke i cestovnih mreža, tako i revitalizacijom lučkih poslovnih aktivnosti. Program "Rijeka Gateway"nije namijenjen isključivo izgradnji i modernizaciji luke, već je on osmišljen kao snažna potpora razvoju hrvatskog gospodarstva kako bi ono postalo i dinamičnije i konkurentnije u međunarodnim okvirima. Ovim će se programom također povećati atraktivnost lučkog grada, dakle samog grada Rijeke uravnoteženjem i gradskog razvoja, ali i povezivanjem sa prometnim koridorom, razvojem Luke Rijeka i kao turističkog i poslovnog odredišta. Budući da je Luka Rijeka odnosno sam grad Rijeka strateški pozicionirana na jednom od najvažnijih paneuropskih prometnih koridora, a to je koridor 5B. Ja bih rekla zapravo da je činjenica da se Luka Rijeka uspješno suočava sa mnogim razvojnim izazovima koji su postavljeni pred nju. Ja sam uvjerena da će tako biti i ubuduće. I ovaj primjer iako danas u raspravi mogli smo čuti puno primjera gdje se negativno, na neki način negativnih osvrta na poslovanja društva od posebnog državnog interesa, ja bih naglasila da je luka Rijeka doista jedan svijetli primjer upravljanja poduzećem. I naravno,na kraju želim istaknuti da ću podržati ovo izvješće. Hvala.
Replika, gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Samo kratko, kolegice Buterin. S obzirom da ste iz Rijeke ovdje je bilo govora,a spominjali ste visinu plaća, ovdje je bilo govora i u izvješću piše da je najviša plaća u "3. maju" 71 tisuća kuna bila 463 kune, kasnije je bilo ispravaka da je to otprilike 20 tisuća kuna najviša plaća i ostavljamo je prostora za sumnju. Potrebno je razjasniti, s obzirom da je to poduzeće ostvarilo skoro pola milijarde gubitka, umanjili su im se prihodi upola, a isto tako povećale i dugoročne i kratkoročne obveze za po 200 milijuna kuna da se stvarno razjasni kolika je ta plaća bila jer ja ne vjerujem ni jednom ni drugom podatku. Jer tu je bilo isplata temeljem ugovora o djelu, a važno je koliko je pojedinac u mjesecu primio najviše ukupno novaca. I to je mislim potrebno razjasniti u tom smislu i molio bih da državni tajnik provede i posebno dobije informaciju … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Pa ovo izvješće je pohvalno zbog toga što eto prvi put dolazi pred Sabor i što je relativno dobro pregledno strukturirano, međutim ne možemo ga prihvatiti iz razloga što ono ne navodi razloge za ovako katastrofalne podatke. Portfelj posluje s gubitkom, a Ministarstvo financija ne utvrđuje zbog čega do toga dolazi iako svi to znaju, to piše na naslovnicama svih novina, o tome se vode istrage. Svi to znaju osim Ministarstva financija. Kaže se ovdje u raspravi, država je loš gospodar. Ne mora to baš uvijek biti tako. Loša država je loš gospodar, a koja je to loša država? To je država koja ima lošu Vladu. Tko imenuje nadzorne odbora, Vlada u pravilu na svojim zatvorenim sjednicama. Evo kolega Marić kaže dobro je, mijenjaju se ti nadzorni odbor. Ja ne znam hoće li se oni mijenjati na zatvorenim sjednicama ili na pritvorenim sjednicama Vlade, ali mislim da nije dovoljno. Tko je birao te sve direktore, tko je birao te nadzorne odbore. U prošlom vremenu birao ih je premijer Sanader. Nijedna odluka nije mogla biti donesena bez njega, to svi znamo. Nemoguće da to ne zna i Ministarstvo financija radeći ovakvu analizu. Dakle oni su njegov izbor kao što je i premijerka Kosor njegov izbor, kao što su svi ministri u Vladi njegov izbor, kao što ste vi svi kolege zastupnici HDZ-a ovdje njegov izbor. I svi ste vi kao i ministri i zastupnici podržali Sanaderov izbor menadžera i nadzornih odbora. Ja nisam čuo da se bilo tko od vas ikada pobunio. Vi ste na to pristali, vi ste to podržali i zbog toga ste odgovorni. Gledajte Hrvatska je opljačkana, to je opće mjesto, to nema smisla dokazivati i nanovo utvrđivati i to je opljačkana u dvije faze. Prva faza je bila '90.-tih godina u razdoblju divlje privatizacije, to je za vrijeme prve administracije HDZ-a. Drugu fazu bi se moglo nazvati faza samoposluge za vrijeme ove druge administracije HDZ-a. Šta se tu shvatilo? U prvoj fazi se išlo privatizirati bunar. Bunar je bio opći, a onda se reklo neće biti opći bit će moj pa ću ja iz njega crpsti voda. U drugoj fazi se shvatilo da je to nepotrebno. Čemu privatizirati bunar kad se može voda grabiti i iz općeg bunara, državnog bunara pa se grabilo. To je bio obrazac ponašanja, to nije bio eksces u jednom javnom poduzeću kod jednog ravnatelja, to je bila shema, plan koji se pedantno ostvarivao. I neće ovo prestati, kolega Mariću, govorite o lošim menadžerima. Jako mi se dopao vaš govor, mislim da je bio pošten, mislim da je bio analitičan. Ali morate shvatiti, neće ovo prestati ako Mravka zamijeni Bravak, neće ovo prestati ako Vukelića u nadzornom odboru zamijeni npr. Katica Šolić. Neće prestati. Sustav ne valja. Pogledajte kako su bila podijeljena ta javna poduzeća. Podravka HSS-u, Croatia osiguranje HSLS-u pa kad HSLS izađe iz koalicije onda se mijenja uprava u Croatia osiguranju. Taj sustav ne valja, to moramo shvatiti. Uvijek je odgovoran, politički odgovoran onaj koji postavlja. Ja pa i nemam nešto osobito protiv toga da u nadzornim odborima budu ministri ako su kvalificirani. Zašto, zato što Vlada odgovara, Vlada odgovara, ali ministri nadziru. Ali kad dođe do kriminala, kad dođe do lošeg poslovanja moraju odgovarati, a o kriminalu da ne govorim. Kad dođe do kriminala pa zna se tko je odgovoran. Od te odgovornosti se ne može pobjeći, oko toga mislim da se moramo složiti. Znate, može Sanader pobjeći preko granice, ali vi ne možete pobjeći od odgovornosti. Možete se vi njega sad odricati onim istim intenzitetom kojim ste ga slavili, ali to vas te odgovornosti ne spašava. Krivnju za kaznena djela utvrđuju sudovi i o tome ovdje nećemo govoriti. Niti imamo pravo niti imamo ovlasti na to. Ali političku odgovornost, a ja o njoj ovdje govorim snosi Vlada koja je stvorila klimu, uvjete, koja ih je poticala da danas moramo čitati ovakva izvješća. S pravom kolega Marić govori recimo HEP, s pravom govori da su neka poduzeća mogla poslovati i bolje, čak i ona koja su poslovala s dobitkom. HEP je jedan od tih. A koliki bi tek dobitak bio da nije bilo ovog kriminala koji je otkriven. Koliki bi tek onda dobitak bio? I mi se sad u ovom Izvješću Ministarstva financija HEP svrstavamo među ovu pozitivnu grupu, a eto poslovali su s gubitkom. Nije to točna analiza. Jesu, poslovali su s dobitkom ali je li taj dobitak dovoljan i tko snosi odgovornost što on nije veći. I tko sad jedini može snositi odgovornost za te katastrofalne nadzorne odbore i za te pljačkaške uprave? A nije moguće da se slučajno dogodilo da za direktore nekoliko tih javnih poduzeća budu imenovani kriminalci. To nije moguće. Može se dogoditi da čovjek u dobroj namjeri nekog postavi, a taj pokrade. A šta mi sad znamo da će on postati lopov. To je moguće. Ali je nemoguće da to bude u tako velikom broju. Što znači da je sustav koji je krivo postavljen njih učinio kriminalcima. Od njih se zahtijevalo, politika je od njih zahtijevala, ta Vlada kontinuiteta je zahtijevala da kradu po tim poduzećima i da nose novce u stranku ili u privatne džepove. Taj sustav ne valja. Za taj sustav kolegice i kolege ste odgovorni, vi ste ga podražavali, vi ste ga izabrali, vi se niste bunili ni onda kad smo upozoravali, a upozoravali smo još prije tri godine. Govorili ste da smo maliciozni, da ne želimo dobro Hrvatskoj, da ju blatimo, da klevećemo, da ne znam što. Tri godine kasnije imamo ovoliki broj nezaposlenih, imamo takve gubitke, imamo male plaće. Tu političku odgovornost morate podnijeti. Pristojni odgovorni ljudi nju priznaju, priznaju, kažu podržavali smo pogrešnog čovjeka, podržavali smo pogrešnu politiku. Molim vas građani odlučite na izborima, odlučite na izborima, stvorimo novi zdravi temelj. Ako građani prosude da niste odgovorni, da nema vaše odgovornosti izabrat će vas ponovo, budite bez brige, povjerovat će vam. Ako odluče drugačije izabrat će nekog drugog i dat će mu mandat da ovo stanje i ovaj sustav promijeni. Jer ne promijenimo li sustav riješit nećemo ništa. Mravka će zamijeniti Pravak i to će biti sve. Hvala.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Stazić, rekli ste da ovo Izvješće ne navodi razloge ovoga stanja. Međutim, ono je još teže pitanje zato što ne daje ni rješenja. Ja ću se opet morati vratiti na ovo pitanje IPK grupe i same uljare. Rekao sam da se gasila vatra. Evo Čobanković ministar opet je ugasio u ovoj sad situaciji oko isplaćenja tih dvije plaća. Međutim, nema opet govora i ti ljudi ne znaju koje je rješenje, a mislim da je rješenje vrlo jednostavno. Rješenje je jednostavno u toj situaciji što ta tvornica ona je, ima u svome okruženju primarnu proizvodnju, ima sirovine koje se upravo u toj Slavoniji i Baranji preko 90% proizvode. To je i soja i suncokret i uljana repica. Isto tako ta tvornica ima novu tehnologiju, ima vrlo kvalitetne proizvode. Prema tome, rješenje je u tome, a ne da se od mjeseca do mjeseca isplaćuje neke plaće odnosno da se ne riješe osnovni problemi, a problemi su da su rukovodstva koja su tamo i nadzorni odbori koji su došli na način na koji ste i govorili gospodin Stazić kao takovi da se ti nadzorni odbori maknu i da se ide u konačno rješenje. Rješenje je jedna kvalitetna i poštena privatizacija i tada u sljedećem izvješću sigurno nećemo morati čitati ovakove rezultate. Ali ako se to ne desi i ako ne bude tih korjenitih promjena moći ćemo isto tako i u sljedećem izvješću jedino konstatirati da su gubici mnogo veći u ovim poduzećima, a posebno govoreći i u ovome nego dobit koju bi trebali imati. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa čitajući ovo Financijsko izvješće o poslovanju poduzeća u većinskom državnom vlasništvu, gledajući te suhoparne podatke čovjek bi pomislio da je to i u redu i da je to maksimum maksimuma onoga što je Vlada kroz svoju politiku napravila. No, kad pogledam malo više i bolje Financijsko izvješće o Hrvatskim šumama tu se prije svega nađe da je Hrvatske šume da su poslovale sa dobiti od 11 milijuna kuna ali se isto tako nađe da je i donacije, odnosno da su sredstva OKFŠ-a 423 milijuna kuna u učešće u prihodima Hrvatskih šuma. Kad je bila rasprava oko smanjenja opće korisnih funkcija šuma i onda sam rekao gdje te novce Hrvatske šume troše i na koji način. Na žalost ni u ovom izvještaju nema da li su ti novci osim da su ušle u prihod Hrvatskih šuma, da li su potrošena na transparentan način ili nisu potrošena na transparentan način, na koji način i da li su privatni šumo vlasnici prema Zakonu o šumama dobili tu opće korisnu funkciju šuma ili nisu. Ono što je zanimljivo a to je vjerojatno i odraz politike predsjednika Skupštine, inače ministra poljoprivrede i ribarstva gospodina Petra Čobankovića pokušavajući spašavati drvnu industriju 2008. godine naredio da se cijene drvnih asortimenata u Hrvatskim šumama spuste za i smanje za oko 6% i na taj način prouzročio i pad cijena gotovih proizvoda od drveta, znači i elemenata i piljene građe i gotovom namještaja na svjetskom tržištu za isti postotak. S time je pomalo stavio omču oko vrata drvnoj industriji, a to se vidi iz jednog podatka da je povećanje potraživanja od kupaca Hrvatskih šuma doseglo dospjelih potraživanja na 444 milijuna kuna. Koliko znam Hrvatske šume sada bi naplatile ta svoja potraživanja, još jedan podatak da je vrijednosno usklađenje u odnosu na 2008. godinu poraslo na 109 milijuna kuna, ili u odnosu na 2008. za 80 milijuna kuna, što ide direktno na trošak Hrvatskih šuma, ali to su sumnjiva i sporna potraživanja, i upitno je da li će ih Hrvatske šume više moći naplatiti. I postavlja se pitanje od ovih 444 milijuna na 31.12.2009. godine, koliko će Hrvatske šume moći naplatiti tih potraživanja? Kad govorimo Hrvatske šume onda valjda ne zaboravljamo da su to i novci naših građana, odnosno prihod naših građana. Koliko znam Hrvatske šume da bi uspjele naplatiti koliko toliko ta svoja potraživanja, sada im ti kupci nude neka zemljišta koja su i upitna vlasništva, da li je baš sve otkupljeno i u privatizaciji čisto na tim zemljištima, vjerojatno nude po svojim cijenama, a ne po stvarnim tržnim cijenama, nude se stanovi u otkup, isto tako po nekim cijenama drugima a ne po tržišnima, nude se apartmani itd. Postaje i tu upitno da li nadzorni odbor kroz Zakon o javnoj nabavi, da li poštuje uopće neke stvari oko toga, ali valjda će i to doći na red pa će se vidjeti šta je. Iz izvješća je vidljivo još jedna stvar, a to je da biološka obnova šuma radi uštede i po naredbi Vlade smanjenja i tobože ušteđeno 39 milijuna kuna. Koliko znam cijene jednog hektara njege pomlatka, odnosno ulaganja u mlade šume je oko 20 tisuća kuna, i to vam ispada da je to neobnovljivih, odnosno neiznjegovanih 2 tisuće hektara. Pitam se što to ostavljamo svojim nasljednicima, svojoj djeci, i kakve šume ostavljamo? Također i smanjenje investicija za 71 milijun kuna, jer kao eto zbog uštede, a umjesto da su Hrvatske šume iz sredstava OKFŠ-a i direktnim zaduživanjem povukle dio investicija ne u smislu kupovine novih automobila, nego otvaranja šuma i ulaganja u šumske prometnice, da bi sutra smanjili troškove iskorištavanja šuma, očito da toga nije bilo, nego samo smanjenja plaća u iznosu od 5%, i smanjenja cijene drvnih sortimenata. Očito je iz ovoga da, i vidljivo je da Hrvatske šume kao sistem već 20 godina funkcionira u Hrvatskoj, ali očito je da je to, da je u tom poduzeću preveliki utjecaj politike, pa ću se eto i prisjetiti u tom, gospodin Marić državni tajnik je spomenuo 37, točku 37. antirecesijskih mjera, i antikoruptivne mjera, a pitam se što jedan oprosnik da tako kažemo i dalje radi u upravi Hrvatskih šuma? Što je jedna osoba koja je eto rekla da neće više biti član HDZ-a, preko noći instalirana za člana uprave Hrvatskih šuma, bez obzira na njenu kvalifikaciju, bez obzira na njeno znanje, nešto zna o drvnoj industriji, a i brzinskom prometu valjda na kod završetka više škole, ali on je postao član uprave. Da li ovakvim ponašanjem vlasnika, odnosno onime tko upravlja ovom državom, i administracijom, da li ne omalovažava onih tisuću i 200 inženjera koji rade u Hrvatskim šumama, i većina od njih nastoji svojim poštenim radom, većina od njih nastoji svojim poštenim radom zaraditi svojim plaću i svojom ljubavi prema šumi i šumarstvu doprinijeti da šume nam ostanu sutra još kvalitetnije i da naša djeca i naši nasljednici imaju još kvalitetniju drvnu masu i zalihu. Iz svega ovoga, ovo izvješće se ne može podržati, i nadao sam se da osim ovih statističkih podataka, da tako kažem, i financijskih će biti nešto i o restrukturiranju Hrvatskih šuma, da će nešto biti i o vrijednosti drvne zalihe koja je u Hrvatskim šumama, odnosno u Hrvatskoj, koja se vanbilančno vodi, da nešto i o tome znamo, da znamo stvarno kolika nam je vrijednost šuma. Na ovaj način ništa ne znamo, ali kao Hrvatske šume su poslovale su sa 11 milijuna kuna dobiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Replika, gospodin zastupnik Goran Heffer.
Hvala lijepa gospdine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Podnar, dolazimo iz istog dijela Hrvatske, dolazimo iz Slavonije gdje je šumarstvo. … [[Upadica se ne čuje.]] Ispričavam se, iz istog dijela Hrvatske ako sam rekao Slavonije, zato što mi je Slavonija uvijek u glavi i gledamo s te razine i problematiku. Naime Hrvatske šume su jedna od tvrtki koja je doživjela veliku reorganizaciju, odnosno veliku centralizaciju bolje rečeno. Sami rekoste da je preko tisuću 200 inženjera u Hrvatskim šumama godinama radilo na području i iskorištavanja, ali i obnavljanja šuma i jednoga kvalitetnog gospodarenja. Sve ključne i velike odluke u današnje doba se u Hrvatskim šumama donose centralizirano u Zagrebu, pa između ostaloga i odluke o tome kakva će eksploatacija šuma biti, kakvo će obnavljanje šuma biti, i ono kao što rekoste što ćemo ostaviti našim budućim pokoljenjima. Jednako tako donose se i odluke o kadrovskim imenovanjima, i vrlo često ljudi koji zaista tek tamo u nekakvim trećim, četvrtim tragovima imaju veze sa šumarstvom, a onda posljedično i sa drvnom industrijom se imenuju na takva mjesta na kojima njihova ta kvaliteta koju tako reći imaju niti može doći do izražaja, ili još bolje rečeno u takvoj je poziciji da nije niti potrebno. Stoga vi znate dobro taj stav slavonskih šumara, da je pitanje decentralizacije šuma jedno od ključnih pitanja za razvoj drvne industrije u Slavoniji, ali i za razvoj šumarstva prije toga, i da bi na taj način zasigurno i gospodarenje Hrvatskim šumama bilo puno kvalitetnije i puno bolje, pa bi onda ovako rezultati izraženi u izvješćima javnih poduzeća zasigurno bili kvalitetniji i bolji. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Vlatko Podnar.
Pa kolega Heffer, evo moram vam reći upravo što Hrvatske šume rade. 2002. plaćeno je irskim šumama za program restrukturiranja 350 tisuća dolara. 2004. je došla ova administracija u kontinuitetu na vlast pa je taj program restrukturiranja je završio u jednoj ladici, izgleda na najdonjem mjestu. A koliko znam 2009. Ekonomski fakultet u Zagrebu za 2 milijuna kuna, tako je pisalo u novinama, je također napravio program restrukturiranja Hrvatskih šuma, javno je predstavljen u 6. mjesecu na Danima Hrvatskih šuma u Koprivnici, ali izgleda da i on ide putem onog prvog programa restrukturiranja koji nažalost bez ukupnog restrukturiranja šumarstva neće ponovno nikakve promjene doživjeti i bez kvalitetnog restrukturiranja šumarstva, bez decentralizacije Hrvatskih šuma neće se ništa novo desiti. A ovo kad govorite o kadroviranju unutar Hrvatskih šuma, a nažalost svjedok sam da eto i prije par dana neki su predsjednici klubova morali zvati upravu Hrvatskih šuma što se to dešava, zašto se taj ne miče s tog radnog mjesta.
Gospodin zastupnik Davor Bernardić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, ovo izvješće o kojem danas raspravljamo je možda jedno od najvažnijih izvješća za gospodarsku sliku Hrvatske, političku sliku Hrvatske, kako god hoćete, za sve afere koje su obilježile nedavno politička događanja u Hrvatskoj pa i ovo jučer. Nalog za uhićenje bivšeg premijera. U ovom izvješću se prije svega priznaje koliku važnost državne tvrtke imaju za hrvatsko gospodarstvo u cjelini. 76 milijardi kuna prihoda. To je 23% BDP-a koji se obrće u državnim tvrtkama. To je dvije trećine državnog proračuna. Znači, uz državni proračun koji se ovdje i o kojem se ovdje glasa, koji je dostupan javnosti, postoji još dvije trećine vrijednosti državnog proračuna koji se ne vidi. Koje vide samo oni koji imaju priliku sjediti u nadzornom odboru, a potom u upravi i koje imenuje Vlada. Time potpuno stavlja poslovanje ovih trgovačkih društava na odgovornost samoj Vladi. Ovim izvješćem se priznaje da je u 2009. napravljen gubitak od 3,5 milijarde kuna. 3,5 milijarde kuna u ovim povezanim i nepovezanim državnim poduzećima. 3,5 milijarde kuna gubitka je proračun koji je veći od zajedničkog proračuna Rijeke, Splita i Osijeka. To je pola proračuna Grada Zagreba. Sada vidite koliko je u Hrvatskoj mala i jadna, gotovo nebitna lokalna samouprava. 3,5 milijarde gubitka je samo napravljeno u ovim društvima što je više nego proračuni Rijeke, Splita i Osijeka zajedno. E sada, u tako visoko centraliziranoj državi koja je centralizirana otprilike tako da središnja država ima 85%, a jedinice lokalne samouprave samo 15%, u tako visoko centraliziranoj državi ukoliko se trese Vlada, ukoliko se trese centralna država trese se cijela zemlja. Znate koja je jedina centraliziranija država od Hrvatske? Grčka. I svjedoci smo toga kako je prošlo. U jednoj Danskoj koja je 64% svih sredstava na razini jedinica lokalne samouprave, a svega 36% na razini centralne Vlade, baš briga gradove i općine dal imaju sposobnu ili nesposobnu Vladu jer o njoj ne ovise, nažalost svi hrvatski građani i jedinice lokalne samouprave i gradovi i općine i županije ovise o Vladi. Jedinice lokalne samouprave, gradovi, općine i županije zanemarive prihode u odnosu samo na to koliki je gubitak iz poslovanja državnih poduzeća. A onda se vraćamo na to otkud gubitak. Pa nije ni čudo, mi smo radili analizu za 21 poduzeće, da u kriznoj godini u kojoj bi se trebali reducirati troškovi u 2009. imamo npr. u Autocesti Rijeka-Zagreb 22% porast broja zaposlenih. U Croatia osiguranju to je na razini također 15-ak%; u Hrvatskim cestama, Hrvatskim autocestama to je na razini 11%. Dakle, u vrijeme kada privatni i realni sektor trpi, kada su preko 80 tisuća ljudi ostalo bez posla, kada realni sektor stenje, to mogu reći s ove govornice, u toj godini vi trpate nove ljude u državna poduzeća po kojekakvom ključu, bez ikakve osnove. Pa nije ni čudo da je poslovni rezultat na kraju godine 3,5 milijarde kuna gubitka. Gubitak koji je veći od proračuna Osijeka, Zagreba i Rijeke zajedno. Osijeka, Rijeke i Splita. To je gubitak koji je pola proračuna Grada Zagreba, o čemu mi pričamo? Za koji je odgovoran tko? Pa onaj tko upravlja. A upravlja Vlada preko nadzornih odbora. Nadalje, u tako teškoj situaciji kad nema snage napraviti restrukturiranje onda se ide u nešto što se zove ajmo napraviti studije, ajmo analizirati što se može napraviti, ajmo spajati i razdvajati poduzeća jer na taj način nam je možda i privatizacija izvjesnija. Vidite npr. slučaj Croatia osiguranja i Hrvatske privredne banke. Pokušaja da se to objedini, odnosno da se spoji. Croatia osiguranje u odnosu na svoju imovinu ima 5 puta slabiji poslovni rezultat nego bilo koja druga osiguravajuća kuća. To je istina. To je najlošije osiguravateljsko poduzeće kad je u pitanju uspješnost poslovanja. To jednostavno treba reći ljudima. S druge strane imate Hrvatsku poštansku banku koju su građani, tko drugi nego građani, sanirali sa pola milijarde kuna. Jer je tamo bi nered. I tu se slažem s vama kolega Mariću kada kažete kakvi su menadžeri u tim tvrtkama, pa vjerojatno ste i na jednu od njih mislili. E sada vidite ja sam pokrenuo tu pitanje tzv. studije koja je naručena od strane ministarstva a vezana je za energetski sektor, vezana je za razdvajanje HEP-a u tri organizacijske cjeline odnosno tri trgovačka društva. To nije napravljeno sa institucijom Hrvoje Požar nego sa jednom privatnom tvrtkom ... o tome se pisalo u medijima, no ono što je suština priče je da sve zemlje koje su svoj energetski div transformirale u tri ili više poduzeća, su doživjele sudbinu privatizacije, Mađarska, Slovačka, Bugarska, to je ono što nas treba zabrinuti i to je ono što ne možemo dopustiti. INA jučer smo govorili najviše o INA-i i danas opet trebamo to ponavljati, ne smijemo dopustiti, kao što Mađarska štiti svoje interese tako što nije dopustila da bilo tko bude vlasnik više od 50% osim Mađarske države, dionica MOL-a, ajmo i mi to napraviti zašto od toga bježimo. Zašto bi netko mogao biti 50%-tni vlasnik INA-e. S posebnim zakonom u ovom Saboru možemo spriječiti da se INA rasproda do kraja. Na to upozoravam. I na kraju dotaknut ću se jednog dijela, ja sam pitao kolege iz HSS-a jer je taj plan za HEP razdvajanje na tri poduzeća sadržan u koalicijskom sporazumu, na to mi je odgovoreno da nije, pa sada opet mogu vratiti priču, da sam ja pogledao koalicijski sporazum koji je bio na internet stranicama i piše da je, HEP, restrukturiranje privatizacija. Dakle, očito je to bio plan. I još jednom, i s tim ću zaključiti, odgovornost za poslovanje je na onom tko postavlja upravu, i nadzorni odbor, to je Vlada, tri i pol milijarde kuna gubitka u 2009. godini je ogroman novac. Novac koji je velik kao pola proračuna Grada Zagreba, novac koji je veći od Rijeke, Osijeka, Splita zajedno. Sada vidite koliko je u Hrvatskoj lokalna samouprava, općine i gradovi nebitni obzirom na ovako centraliziranu zemlju i jedini tko je centraliziraniji od Hrvatske je Grčka. Hvala.
Hvala. Ispravci, gospođa zastupnica Đurđica sumrak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Bernardić ispravit ću vaših nekoliko netočnih navoda jer koristeći ovu Sabornicu za svoju pozornicu, kažete da baš briga građane za lokalnu upravu i za gradove i preko nekoliko puta spomenuli ste Zagreb. Pa baš me zanima što mislite što misle građani o tome da ste izvukli za svoje kampanje preko 8 milijardi kuna, 800 milijuna duga je sada u Gradu Zagrebu, Zagreb je na koljenima i kreditni rejting nema. Da li je to način na koji mislite vi u nekoj ne znam kakvoj budućnosti vladati ili je to vaš prijedlog vladavine i vašeg dobrog gospodarenja?
Gospodin zastupnik Ante Kulušić.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Bernardić u svom nadahnutom govoru je izgledao da je došao iz Američkog holdinga a ne iz Zagrebačkog. Ispravit ću jedan u nizu netočnih navoda a to je da je Croatia osiguranje po uspješnosti poslovanja najlošija kuća u Hrvatskoj. To je tragedija kada kolega Bernardić to kaže Croatia osiguranje ne najveća osiguravateljska kuća u Hrvatskoj i neprofitabilnija i protivno slabostima još uvijek najbolja u Hrvatskoj i taj trend Hrvatska treba sačuvati.
Replike gospodin zastupnik Mario Habek.
Kolega Bernardiću kao što ste u svojem izlaganju napomenuli da je za Hrvatsku velika važnost svih ovih trgovačkih društava, moram konstatirati da to očito iz ovih izvještaja možemo zaključiti nije važno ovoj Vladi. Kao što ste rekli u 2009. godini napravljen je gubitak 3,5 milijarde kuna, to sve govori o tome kakav je Vlada veliki gospodar, kvalitetan gospodar trgovačkih društava od posebnog državnog interesa. U medijima svakog dana možemo čitati i čitamo o raznim aferama, mnogim aferama u tim trgovačkim društvima od HAC-a, HEP-a, Hrvatske pošte, Hrvatskih šuma itd., eto i to govori kako vlada ova Vlada. Nakon svake afere nitko nije kriv, ministri ništa ne znaju, oni nisu apsolutno ništa odgovorni, ništa im se ne događa oni i dalje ostaju na svojim pozicijama. Moram zaključiti da ćemo teško dalje s ovakvom politikom, ovom Vladom koja na žalost zatvara sama sebi oči. Treba je što prije mijenjati, jer u protivnom možda izgubimo neka druga trgovačka društva poput INA-e, o kojoj ste ovog puta isto tako govorili.
Odgovor na repliku.
Pa evo, to je ono što ste dobro primijetili kolega Habek, ne samo da je loš poslovni rezultat, nego su ta trgovačka društva i zadužena. Zamislite gradove i općine oni se ne mogu zadužiti i nisu zaduženi. Nisu zaduženi u toj mjeri, ne mogu, jer 5% im je prag zaduženja i zato bolje stoje. I Zagreb, i Rijeka, i Osijek, i Split, svi gradovi koji se jednostavno po zakonskoj osnovi ne mogu zadužiti, ali ova poduzeća su uz to što imaju loše poslovne rezultate i zadužena. Uzmimo na primjer loši poslovni rezultat Croatia osiguranja. Pa je Croatia osiguranje najveća osiguravateljska tvrtka i od toga nitko ne bježi, no ako se gleda dobit komparirana u odnosu na imovinu, odnosno aktivu, to nije usporedivo s konkurencijom, tu su najslabiji. To je to. Najveća je aktiva, ali je dobit u odnosu na aktivu najslabija, sviđalo se to vama ili ne.
Gospođa zastupnica Božica Šolić, sljedeća replika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Nisam se mislila javljati, ali kolega Bernardić s obzirom da je zastupnik u Gradu Zagrebu kao i ja, morala sam reagirati. Naime, repliku sam dala iz tog razloga da odgovori ne samo meni nego i građanima Grada Zagreba na tri vrlo važna pitanja, a to je: Prvo, kolega Bernardić, recite mi i meni i javnosti Grada Zagreba, građanima, koliki gubitak ima danas Grada Zagreb? Koliko milijardi? Vi meni to morate priznati, ja ću vam reći da je tako. 8 milijardi. Danas Grad Zagreb ima 8 milijardi. Vi ovdje govorite da su javna poduzeća su u gubitku 3 milijarde, ali Grad Zagreb Holding Grada Zagreba je sam 8 milijardi u gubitku. I taj gubitak ste prenosili u iduću godinu. Drugo, morate mi odgovoriti kolega Bernardić, mi u gradu Zagrebu koji živimo ne znamo tko vodi Grad Zagreb? Da li ga vodi skupština, tj. Šprem ili Milanović ili ga vodi gradonačelnik gospodin Bandić? To mi isto odgovorite. I treća stvar, vi se morate jako zamisliti koji vodite Grad Zagreb 11 godina da je Grad Zagreb izgubio kreditni rejting. Što to govori? Vi se snebivate nad recesijom nad teškom situacijom ne samo u Hrvatskoj nego u cijelom svijetu, a istovremeno ne vodite računa za ono za što ste zaduženi od građana Grada Zagreba. Kolega Bernardić, vi danas na kredit ne možete dići ni cipele onima koji čiste naše zagrebačke ulice. Hvala lijepa.
Dobro. Odgovor na repliku. Izvolite. Odgovor na repliku gospodine Bernardiću. Izvolite.
Gospođo Šolić, evo prije svega mi je drago što sam mogao biti na godišnjici otvaranja Škole u Brezovici i obljetnici škole. Sljedeći vikend ću ići na obljetnicu nogometnog kluba. I dobro je kada ljudi posjećuju krajeve koje treba posjećivati. Žao mi je što vas nije tamo bilo [[Upadica: Ja sam bila u Vukovaru.]]
Molim vas.
Vi se bavite gubitkom i imat ćete se prilike baviti. I ja se nadam i molim i apeliram na vodstvo vaše stranke da dobijete priliku postati zastupnica u gradskoj skupštini jer tako ćete najbolje, najkompetentnije i najmjerodavnije moći štiti interese građana Grada Zagreba, za one za koje vjerujete da su dobri. A kada je u pitanju gubitak Grada Zagreba, Zagreb nije trgovačko društvo da može poslovati s gubitkom, Zagreb nije zadužen grad zato jer ima 5% limita od strane ministra financija. Može se razgovarati jedino o deficitu prošlog razdoblja. Taj deficit prošlog razdoblja je 10 puta manji nego gubitak državnih poduzeća o kojem raspravljamo danas. A tko vodi Grad Zagreb? Vodi ga Milan Bandić. To ste mogli znati.
Mir molim vas. Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 209. Poslovnika jer smo mi ovdje prisustvovali aktualnom satu, odnosno postavljanju pitanja gospođa Šolić kolegi Bernardiću. Ali bez obzira što je povrijeđen Poslovnik ja bih vas molio da dalje isto to tolerirate gospođo Šolić jer što više ona tako nastupa nama je rejting sve veći. Hvala lijepo.
Zlouporabili ste svoje pravo da navedete da se radi o povredi POslovnika za jednu drugu. To zaslužuje jednu opomenu gospodine Maras. Zaslužuje ali uvjetnu opomenu sa rokom kušnje od jedne godine. Gospodin zastupnik Goran Marić, replika. Gospodin zastupnik Goran Heffer.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Da bio je Goran ali s ove strane. Uvaženi kolega Bernardić pa slušajući ovu raspravu u okviru točke dnevnog reda Izvješće o radu tvrtki koje su u državnom vlasništvu, dakle trgovačkih društava vidimo kako lijeva ruka blokira rad desne ruke. I na raspravu o tome kako rekoste 3,5 milijarde gubitaka tvrtki u državnom vlasništvu se pažnja, rasprava i sve ostalo preusmjerava na Grad Zagreb, spominje se grad Rijeka itd. Ja vjerujem i znam poznavajući vas i razgovor s vama da vi niste protiv toga da sve ono što je loše rađeno sve što je protuzakonito rađeno istraži, procesuira i riješi. To se odnosi i na Grad Zagreb i na grad Rijeku itd. S druge strane rasprava se s ovim razvodnjava i zamagljuje. Zamagljuje se rasprava o onim stvarima koje su bitne o HEP-u, o HAC-u o Hrvatskoj pošti itd. i pokušava se svesti na nešto sasvim lokalno. Neka lokalni ljudi koji sjede u gradskim vijećima, koji sjede u skupštinama, u općinskim vijećima itd. rješavaju svoje probleme, neka ukazuju i neka pokreću postupke određene. A ajmo se vratiti ovdje na ključno pitanje. Ja uopće ne mislim da je 3,5 milijarde kuna mali novac koji treba zanemariti zbog toga što je ne znam u Zagrebu kako reče cijenjena kolegica 8 milijardi kuna. Ali to je model po kome se uporno radi kada god se istakne određeni problem na državnoj razini o kome treba raspraviti Hrvatski sabor, uvijek se usmjeri pozornost na nekakvu lokalnu razinu jer tamo je netko tko nije iz zna se koje stranke. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Pa kolega Heffer tu ste u pravu. Pa gledajte mi ovdje raspravljamo o 3,5 milijarde kuna gubitka. Baca se loptica na gradove i općine, ma gradovi i općine su mrvice sa stola. Zaduživanje Hrvatske 2009. do 2011. 40 milijardi, deficit proračuna 14 milijardi. Općine i gradovi u Hrvatskoj lokalna samoupravo to su mrvice sa stola.
Gospodin zastupnik Gordan Maras, replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Već unaprijed znam da ovaj rok kušnje neću izdržati vjerojatno od godinu dana koji ste mi dali, ali pokušat ću kod vaših kriterija koje vrijede za mene, trudit ću se da izdržim. Kolegi Bernardiću repliciram, a posebno me inspiriralo to da kažem, pogledajte rezultate poduzeća ovih tvrtki koje očito nitko ne kontrolira. 3,5 milijarde kuna lošijeg rezultata, Croatia osiguranje koja ima na 3 milijarde i 200 milijuna kuna svega 40-tak milijuna dobiti. Pogledajte HPB. Dok sve banke u Hrvatskoj zarađuju, imaju veliku dobit, u toj godini su ostvarili dobit 4, 5 milijardi kuna, HPB je izgubio 500 milijuna kuna. E sada postavlja se pitanje, ili se loše upravlja tim poduzećima ili na neki način ta poduzeća doprinose puno proračunu pa zbog toga imaju lošije rezultate, daju jeftine usluge svojim sugrađanima ili nešto treće nije u redu. Nažalost, nikakve koristi nema državni proračun od tih poduzeća nego one još godišnje 3 milijarde kuna subvencije dobiju od državnog proračuna. Znači to je jedan toliko veliki izvor ja bih rekao netransparentnosti, kriminala i zbog toga je toliko lošiji rezultat rada tih poduzeća. I nevjerojatno je da neki kolege ovdje tvrde kako Croatia osiguranje dobro posluje, na 3 milijarde 200 milijuna kuna oni ostvaruju 30 milijuna dobiti, a gotovo da su monopolisti u pojedinim oblicima osiguranja. Nažalost, neki žele očito da to tako dalje nastavi se, ali još godinu dana gospodo pa više neće ići.
Odgovor na repliku.
Pa dobro, neki malo jače brane Croatia osiguranje, vjerojatno imaju neke svoje razloge za to. Tko je odgovoran, pa to je pitanje koje ste načeli, tko je odgovoran. A tko imenuje te ljude, nadzorni odbor, a tko imenuje nadzorni odbor, vlada. Dakle, vrlo jasno želimo reći i ono što ponavljamo, bez poštenog, transparentnog upravljanja državnim poduzećima neće biti moguće potaknut ni hrvatsko gospodarstvo. Zašto, zato jer su državna poduzeća veliki nositelji i generatori bruto društvenog proizvoda u Hrvatskoj i to je ono na što cijelo vrijeme upozoravamo. I zato je izuzetno važno kako se s njima upravlja i zato je izuzetno važno da se iz godine u godinu, iz 2009. u 2008. ne stvori gubitak od 3,5 milijarde kuna. 3,5 milijarde kuna je ogroman novac, to je pola proračuna Grada Zagreba, o tome mi pričamo, a to je više od proračuna Rijeke, Osijeka i Splita zajedno. Lokalna samouprava, gradovi i općine i to ću ponovit su u odnosu na centralnu državu i državna poduzeća mrvice sa stola.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Raspravljamo danas o Izvješću o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa i kad god je bilo što u Hrvatskom saboru raspravljano što je od posebnog državnog interesa pokazalo se u praksi da su iza tog posebnog državnog interesa sakriveni posebni privatni interesi, najprivatniji i najprljaviji. Zato danas raspravljajući o izvješćima o poslovanju tih trgovačkih društava, naravno čast izuzetaka, o čemu se može i što je najbitnije o tome reći, kako su ona poslovala, ne samo ovi tehnički podaci u onom matematičkom smislu, računovodstveno nego jednostavno o srži i biti njihovog funkcioniranja jer kroz njih je funkcionirala hrvatska vlast od 2004. godine do dana današnjega. Tu se otkrila prava priroda te vlasti. Ono što je maloprije rečeno, to smo mi godinama već ovdje povodom sličnih prilika govorili, malo tko se onda usudio u to vrijeme uopće i pisati o tome o čemu smo govorili da ta trgovačka društva, kao što je ovdje bilo ponovljeno, posluju po sistemu bankomata, samoposluge, ali to je bio jedan eufemizam, jedna preblaga riječ jer i za to treba imati vlastitu karticu. Ova poduzeća funkcionirala su na takav način da je za njih trebalo imati samo posebnu stranačku maestro Vladinu gold karticu i to je neiscrpno bilo vrelo. Odatle bezbrojni plakati, odatle bezbrojni cirkusi i karuseli kad su svake izborne kampanje, odatle ta sredstva. Dakle, umjesto da su ta društva se pokazala kao što u svim suvremenim i uređenim normalnim društvima, normalnim državama funkcioniraju, takva društva su motori razvoja svake nacionalne države. A kod nas upravo zbog načina na koji su funkcionirali oni su ustvari Hrvatsku zavili u crno. Pokazali se u biti takva poduzeća kao pogrebna poduzeća Hrvatske. Ne radi se ovdje o pojedinačnim ekscesima koje je netko nešto radio u tim poduzećima, radi se o sistemskim stvarima, radi se o politici. Kroz medije imamo pročitati i svaki put se sablazniti koliki je novac, kažu oni preblago, isisan. Nije to novac isisan jer se pretpostavlja ako je negdje isisano da je negdje usisano, to je pokraden novac iz takvih trgovačkih društava. Jer odavno je ratni plijen se potrošio što je ovdje također bilo napomenuto i dakle nepresušno vrelo se našlo. I zbog toga je skupa i voda i struja, zapravo vodu ću sada ovdje izostaviti, i mnoge usluge koje su neophodne građanima, koje poduzeća ovdje posluju na jedan monopolistički način, dakle kolika god bila kriza tu novaca uvijek ima. Kao što je rekla kolegica Zgrebec, umjesto da smo u ovom izvješću vidjeli dakle jednu detaljnu analizu, mjere koje je potrebno poduzeti da bi se uspostavilo jedno dobro poslovanje to je sve izostalo. Ali mi smo daleko uopće od toga da uspostavimo normalno poslovanje, prije svega ono što tim društvima treba, zaustaviti pljačku tih poduzeća. Zbog čega HDZ upravo već 7 godina odbija novelirati Kazneni zakon na takav način. Mi smo ovdje danas čuli od nekih kolega poslovna, dakle izdvojimo pogrešno poslovanje, neadekvatno poslovanje od kaznene odgovornosti. Ne, u svim suvremenima društvima pogrešno poslovanje kad se radi o državnim tvrtkama, o tvrtkama čine i predstavljaju određeni oblik odnosno pojavnost kaznenog djela jer se raspravlja o državnom novcu. Pa ako nije s namjerom onda imate nemarno postupanje. Ali tu dakle nije ustanovljena odgovornost menadžmenta nego su postavljanje osobe koje će biti podanici i koje dobro znaju da moraju ispunjavati dužnost odnosno naloge i to kriminalne naloge onih koji su ih postavili. Kada moj kolega Marin Jurjević pita gdje su novci iz Brodosplita, iz poduzeća od posebnog društvenog interesa onda dakle, ne od direktora, predsjednika uprave tog poduzeća, nego od strane najviših vladinih dužnosnika ondašnjeg premijera imamo odgovor: Znam ja tebi tko je tebi bila baba, znam ja tko je tvoj stric. Pa i u tom odgovoru kojemu su se mnogi mediji onda divili kao divan odgovor, kao odgovor onog pravog političara koji zna izaći iz neugodne situacije. Hoće li doći vrijeme da se takvi prokazuju kao u startu lopovi jer skrivaju nešto. Ako bilo koji kolega pita, ako Marin Jurjević pita gdje je novac iz Brodosplita je li to odgovor odgovorne vlasti. Dakle, ne radi se tu o odgovornoj vlasti, o društvu koje je ovdje bilo već imenovano kao nedruštvo neograničene neodgovornosti bez ikakve BO što nije bezopasno nego društvo bez ikakve odgovornosti. HDZ u svakoj kampanji ima HDZ zna. Gdje su novci iz ovih poduzeća? Nije važno u ovom Izvješću reći je li neko poduzeće ipak je poslovalo pozitivno nego gdje su novci, tko će napraviti pravu reviziju svih tih poduzeća gdje će se vidjeti koliko je otuđeno sredstava iz svakog pojedinog poduzeća ali i dalje. Koji je to, mi još danas nemamo definiciju koja su to društva od posebnog interesa i koji su kriteriji da bi neko poduzeće postalo društvo od posebnog interesa. To u jednoj Francuskoj se zna, u jednoj Njemačkoj se zna. Takva poduzeća nikad se ne privatiziraju. Mi danas imamo poduzeća gdje je država podigla ogromne zajmove kod Svjetske banke, kod Europske banke za obnovu i razvoj koja će se uvesti u ta društva, potrošiti i onda sutra ćete reći da to više nisu, da je sada interes prodati takvo poduzeće. To je najveća prevara i takvu politiku treba razotkrivati. Mi smo već bili svjedoci da društva od posebno društvenog interesa prestaju preko noći biti društva od posebnog interesa kada su se nasisala dobro državnog novca odnosno novca poreznih obveznika preko noći postala privatna jer je Vlada odjedanput rekla da je sada posebni državni interes prodati takvo jedno poduzeće. Dakle, treba nam sada kao prvi korak prije svega definicija što je to poseban državni interes i onda bi u startu bile onemogućene mnoge zlouporabe i svega onoga što smo se imali priliku na žalost nauživati. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Istina je da sam ja pitao u Hrvatskom saboru puno puta ondašnjeg premijera gospodina Sanadera gdje su novci iz splitskog škvera. Evo od jučer vlada veliko iznenađenje kod nekih i zapanjenost zbog njegovog odlaska preko granice, a ja bih rekao kako je tek meni. Meni je odgovor pobjega preko granice. Možda taj odgovor nađem jednog dana ako ta osoba napiše autobiografiju koja bi se vjerojatno mogla zvati od intendanta do političkog emigranta. Možda tamo bude taj odgovor. Ali vjerujem da ima i drugih u Hrvatskoj koji mogu dati i koji će ipak jednog dana dati odgovor na to di su nestale te pare iz splitskog škvera.
Odgovor na repliku.
Vrlo kratko kolega Jurjeviću. Kada bi Hrvatska imala samo jednu odgovornu osobu onda bi zaista ona i dalje bila, mogla bi se zvati sretnom zemljom. Međutim, onaj koji je krao i koji je držao vreću, a takvih pomagača i držača vreća bilo je napretek u Hrvatskoj snose istu, ako ne i veću odgovornost, a to su svi oni koji prave najveći odmak a svi njegovi apologete koje je on postavio.
Pet minutna rasprava, Klub zastupnika SDP-a gospodin Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima kolegice i kolege. Klub SDP-a iz ovog Izvješća donosi sljedeće zaključke ili može zaključiti. U Hrvatskoj i posebno gospodarstvu imamo krizu koja je izražena sa padom bruto nacionalnog dohotka, sa padom industrijske proizvodnje, većim brojem nezaposlenih, ogromnom nelikvidnošću, ogromnim vanjskim dugom i ono što je posebno zabrinjavajuće sve većim iznosom nenaplaćenih poreza i doprinosa. U rješavanju takve gospodarske krize očekuje se da se državna imovina koristi na način da se ublaže posljedice krize u realnom gospodarstvu. Ali na žalost klub SDP-a zaključuje da nismo iskoristili kvalitetno upravljanje sa društvenom imovinom, a u cilju rješavanja ovih teškoća u gospodarstvu. Imali smo sedam godina stabilnu vlast sadašnje, današnje koalicije. Ali u isto vrijeme u tih sedam godina trgovačka društva u većinskom vlasništvu Hrvatske države nisu osigurali gospodarski rast, nisu osigurali niti investicijski rast, niti ulaganje investicije, nisu osigurali razvoj. Na žalost, u tih sedam godina stabilne vlasti ova trgovačka društva dobrim dijelom nisu proveli ni procese restrukturiranja ni procese organizacije upravljanja društvima. I na kraju ono što je na žalost činjenica dobrim dijelom imamo osigurane gubitke u tim imovinama Hrvatske države a u isto vrijeme problem niti su u stanju naplatiti svoja istraživanja i svjesno ih ne naplaćuju ali u isto vrijeme dobrim dijelom ni ne plaćaju svoje obveze. To je ocjena upravljanja imovinom Republike Hrvatske i to u kriznoj situaciji. Posebno nas zabrinjava što u ovom materijalu ocjena je da su uzroci ovakvog stanja u upravljanju državnim portfeljom svjetska kriza. Prema tome, potpuno krivo utvrđene činjenice o uzrocima ovakvog stanja, pa naravno da tada nemamo ni mjere. I to je taj zaključak gdje mi smatramo svojom imovinom nismo doprinijeli u stabilizaciji hrvatskog gospodarstva, niti u dizanju investicijskog i razvojnog kapaciteta Republike Hrvatske. O samom izvješću, ono što mi moramo reći i zaključiti to je samo plod prikupljenih podataka Ministarstva financija. Za nas je zabrinjavajuće da ni jedno nadležno ministarstvo ne daje ocjenu stanja ni u prometu, ni u energetici, ni u gospodarstvu kad govorimo brodogradnja, ni vezano za šumske resurse, vodne resurse, poljoprivredne resurse. Nadležnih ministarstava sa svojim ocjenama stanja uzroka stanja, ali ono što je najvažnije što će biti sutra, mi u ovom izvješću nemamo. A posebno nas zabrinjava da hrvatska Vlada u analizi ovog materijala nije predočila nama saborskim zastupnicima moguće zaključke, zaključke koji su trebali ići u cilju da nam se vrlo jasno reče kako ćemo ulaganjima preokrenuti negativni trend gospodarskog rasta u pozitivan gospodarski rast, i koliki pozitivan gospodarski rast možemo očekivati sa boljim upravljanjem ovih hrvatskih resursa. Nismo dobili niti prijedloge koji dio gospodarstva treba posebno paziti, u kojim rokovima ćemo ga podići na toliki značajni nivo, da će pokrenuti realni sektor. Tu posebno mislim na energetski sektor. I ono treće nemamo ovdje ni prijedloga daljnje politike privatizacije, jer je evidentno da dio sektora u državnom vlasništvu treba privatizirati, zato da bi privukli dodatne investitore i dodatni kapital. Prema tome niti kvalitetan materijal, ali na žalost ni upravljanje koje znači pomoć realnom sektoru. To je razlog da SDP ne može prihvatiti ovakav materijal.
Hvala. Zaključujem raspravu. 14. Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa za 2009. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela na glasovanje dajem sljedeći zaključak, prihvaća se Izvješće o poslovanju trgovačkih društava od posebnog državnog interesa za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. SA 76 glasova za i 30 protiv donijet predloženi Zaključak.