Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije konstatujem da sednici prisustvuje 76 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika, koji stavljaju svoje identifikacione kartice u elektronski sistem za poslaničkih jedinica, molim vas dato učinite da bi utvrdili koliko je poslaničkih jedinica prisutno u elektronskom sistemu za glasanje. Izvolite. Konstatujem da je u elektronskom sistemu prisutno 86 poslaničkih kartica, to znači da su ostvareni Poslovnikom utvrđeni uslovi za početak rada, kao i da još jedan broj narodnih poslanika prisutan u sali.
Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodna poslanica Aleksandra Janković. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača doktora Mirka Cvetkovića, predsednika Vlade i ministra finansija i Dušana Petrovića, ministra poljoprivrede, trgovine, šumarstva i vodoprivrede, pozvala da prisustvuju današnjoj sednici i Dušan Nikezić, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Ružica Stoiljković, pomoćnik ministra finansije i Nada Mirković, načelnik u Ministarstvu finansija. Nastavljamo sa radom i prelazimo na pretres u pojedinostima 1. tačke dnevnog reda – PREDLOGA ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2012. GODINU Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Dragan Stevanović, Dušanka Plećević, Vjerica Radeta, Gordana Pop-Lazić, Aleksandar Martinović, Jadranko Vuković, Esad Džudžević, Bajram Omeragić, Riza Halimi, Branimir Đokić, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Radovan Radovanović, Marko Milenković, Srboljub Živanović, Nikola Žutić, Dragan Todorović, Momčilo Duvnjak, Nemanja Šarović, Milan Avramović, Boris Aleksić, Dušan Marić, Tomislav Ljubenović, Ljubomir Kragović, Filip Stojanović, Slađan Mijaljević, Momir Marinković, Dragan Živkov, Zoran Popović, Milan Škrbić, Zoran Kasalović, Nada Kolundžija, Nikola Savić, Goran Mihajlović, Bojan Mladenović, Zoran Krasić, Milorad Buha, Božidar Delić, Petar Jojić, Miroslav Markićević, Nataša Jovanović, Dejan Mirović, Vladan Jeremić, Radoslav Mojsilović, Đorđe Milićević, Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač, Arpad Fremond, Paja Momčilov, Gordana Paunović-Milosavljević, Mladen Grujić, Srđan Spasojević, Zlata Đerić, Lidija Dimitrijević, Milorad Krstin, Dragan Aćimović, Dobrislav Prelić, Sreto Perić, Vitomir Plužarević, Milovan Radovanović, Radica Jocić, Radiša Ilić, Mirko Munjić, Marina Toman, Velimir Ilić, Sulejman Spaho, Vesna Marić, Slobodan Vuković, Lidija Vukićević, Milan Veselinović, Milan M. Nikolić, Vlada Milojković, Ljubiša Petković, Ognjen Mihajlović i Nenad Konstantinović, kao i Vlada i Odbor za finansije. Pisanim putem amandmane su povukli narodni poslanici: zajedno Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović na član 7. koji su podneli 26. decembra 2011. godine, Riza Halimi na član 7. Razde 3. Glava 3. tačka 14 (Kancelarija za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja), Kenan Hajdarević na član 7. razdele 17. i 20. i na član 7. razdele 53. i 54. i Judita Popović na član 7. (Antidoping agencija i Fond za mlade talente). Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika Poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji je podnet na član 1. na određen način je podnet i u znak protesta prema predlagaču budžeta zato što imamo jednu situaciju da svaki put kada se radi budžet, član 1. odnosno prihodna strana budžeta Republike Srbije, posebno u opštem delu ima uvek izmenjenu metodologiju prikazivanja prihoda i rashoda. Da li je to u želji da se narodni poslanici zbune ili da se sakrije od javnosti nešto što očigledno odstupa od zvanične politike koju vodi Vlada Republike Srbije, ta metodologija se neprestano menja. Idete čak dotle da kada radite i rebalans budžeta, metodologija koja se primenjuje u članu 1. drugačije na osnovni zakon o budžetu. Sada, nije nama želja da se ovde nadmudrujemo sa predlagačem, da pravimo neki novi budžet da bi njemu možda olakšali određen posao, nego nam je želja da ukažemo na neke nelogičnosti koje se nalaze u samom ovom budžetu, a to je kada se pogleda i prihodna strana budžeta vidi se da jeste na računici kada neko uzme papir, olovku i digitron ovo se slaže potpuno i u to nećemo da ulazimo, ali papir, olovka i digitron su malo drugačiji od života. Ovde je prva strana zakon o izmenama i dopunama Zakona o budžetuRepublike Srbije za 2011. godinu i tu su poreski prihodi u iznosu od 707.345.000.000. U budžetu za 2012. godinu iznos je 750 milijardi, veći za 43 milijardi. Neka mi neko objasni kako misli da ta sredstva prihoduje kada smo primenom Zakona o finansiranju lokalne samouprave tu prihodnu stranu umanjili. Već u rebalansu postoji prihod koji je ostvaren a koji u 2012. godini više nemamo. Da li je moguće da u Srbiji, ovakva kakva jeste, sa ekonomijom ovakvom kakvu imamo, recimo, porez na dodatu vrednost u zemlji bude veći za 6 milijardi ili za 6% a planira se rast bruto proizvoda od 1,5% ili da porez na dodatu vrednost iz uvoza bude veći za 15 milijardi i to je opet negde oko 8% sa planiranim rastom privrede od 1,5%. To da niste u stanju da ostvarite ovo vidimo i po Zakonu o rebalansu budžeta, zato što po tom istom zakonu imate rezervna sredstva u iznosu od 87 milijardi 541 milion dinara i ta sredstva prebacujete u 2012. godinu u iznosu od 50 milijardi. Gospodine predsedniče Vlade, dugujete objašnjenje Skupštini da li je utrošeno 37 milijardi dinara rezervnih sredstava i ako jesu, priznajte bar pred Narodnom skupštinom da ste morali da ih utrošite zbog pogrešne projekcije prihodne strane budžeta Republike Srbije. Ako je jedan od razloga i taj da dobijete sredstva MMF, i to možemo da razumemo, ali nemojte da nam se desi da zadužujemo zemlju da bismo vodili izbornu kampanju, zato što te dugove ne vraća više samo Vlada, vraćaju građani i prema njima imamo odgovornost. I svi neuspesi koji se zasnivaju na svakom delu politike, da li u političkom, da li u bilo kom drugom, pa čak i kada je u pitanju KiM i EU, jesu zasnovani na privredi i ekonomiji u kojoj građani žive. Ako su oni zadovoljni, mnogo vam je lakše da vodite spoljnu politiku koja je bitna za zemlju.
Na član 1. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović, koji želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Cvetkoviću, ovim amandmanom je Srpska radikalna stranka tražila da se dve milijarde dinara sa pozicije Nacionalnog investicionog plana premeste na poziciju subvencija u poljoprivredu. Ne bih sada da ulazim u ovo obrazloženje, ono je po difoltu pisano, kao i za veliku većinu amandmana, kao i za svako obrazloženje Vlade vezano za amandmane koje je predlagala Srpska radikalna stranka i vi ste na jedan neprimeren način priveli kraju načelnu diskusiju, kada ste vi pozvali Srpsku radikalnu stranku da podrži nešto što još niko nije znao, a navodno je Vlada uradila, pa je tako Vlada ukinula neke kredite "Srbijagasu", odnosno konačno je odustala od kupovine aviona, a Srpska radikalna stranka vam to predlaže već treći ili peti put kroz sve zakone i izmene i dopune Zakona o budžetu. Vama nije palo na pamet da nijednom to prihvatite. Onda ste vi nas pozvali da podržimo to što ste se vi konačno setili da to ipak može da se uradi. Ovo što ste napisali u obrazloženju, da ne sadrži konkretan predlog povećanja, odnosno smanjenja, gospodine Cvetkoviću, to možete da uradite Uredbom Vlade, evo prihvatite predlog Srpske radikalne stranke, pa ćemo jednim podzakonskim aktom, ako ste saglasni, da napravimo kako da se sredstva koja smo predložili da prebacite iz jednog promašenog koncepta koji se zove Nacionalni investicioni plan, prebacite na poziciju subvencija u poljoprivredu. Ali, ono što izaziva zaista nezadovoljstvo, jeste što se vi iz Vlade pozivate na Zakon o budžetskom sistemu i kažete da ovaj amandman nije u skladu ili suprotan je Zakonu o budžetskom sistemu, a prvi vi, kao premijer, kao predlagač ovog budžeta, ne poštujete Zakon o budžetskom sistemu, odnosno suprotno Zakonu o budžetskom sistemu i budžetskom kalendaru usvajate danas, odnosno raspravljamo danas o ovom budžetu. Ne zbog vas, ovo ću pročitati zbog javnosti, zašto je to tako gospodine Cvetkoviću, slušajte šta vaši saradnici u Ministarstvu kažu – kada jedan činovnik u Vladi, vaš član Kabineta, ovako nešto kaže on zaslužuje, ako ne da podnese ostavku, onda da ga vi smenite ili razrešite. Čini mi se da se radi o nekom Đokoviću. Pazite sada ovo - kad je MMF, tu to je jače od našeg zakona, ne može se budžet sastaviti bez njih, pa moramo da im se prilagodimo. I sada vi popljujete svoj zakon, a meni ili Srpskoj radikalnoj stranci stavljate na teret da ne poštujemo Zakon o budžetskom sistemu, jer nismo u našem predlogu rekli šta je plan i program trošenja, smanjenja, odnosno povećanja određenih pozicija. Za Srpsku radikalnu stranku poljoprivreda u ovoj državi mnogo veći značaj ima od gomile onih projekata koji su se pokazali i kao besmisleni, a koje ste vi gospodine Cvetkoviću zbog ucena iz koalicije morali da finansirateo trošku građana Republike Srbije. Što se tiče NIP, gde god da se okrenete i gde god da vidite, gotovo da rezultata nije bilo. To je jedna stvar. Kako su se trošile pare, to je druga stvar. Ali, s obzirom da ste sada dali 40 milijardi dinara lokalnim samoupravama više, postavlja se pitanje šta će ovolika sredstva na poziciji NIP? To je jedna stvar. Druga stvar, gospodine Cvetkoviću, rekli ste da je budžetski deficit od 140 milijardi u načelnoj raspravi namenjen kapitalnim investicijama, 140 tih milijardi, hajde, skinite ovih 5,6 iz NIP-a, koje te opredelili i 40 milijardi posvećenih lokalnim samoupravama, bogami za skoro 200 milijardi dinara u narednoj godini osećam da će kapitalne investicije u Srbiji da cvetaju. Za razliku od vas i vaše evropske politike, mi smatramo da bi poljoprivreda mnogo veći značaj trebala da dobije, jer ove države koje su mnogo moćnije u tom smislu od nas i sa čijom robom ne možemo da budemo konkurentni na međunarodnim tržištima, nisu jake i moćne i superiorne u odnosu na Srbiju zato što imaju kvalitetniju zemlju ili mogu da kupe i nabave nešto što mi ne možemo, nego zato što, gospodine Cvetkoviću, vi to vrlo dobro znate kao doktor ekonomskih nauka, zato što njihove države kroz subvencije u poljoprivredi mnogo adekvatnije stoje iza njih i dok to i mi ne uradimo, a sa vama na čelu to se neće desiti, jer vi donosite budžete iz kompromisa, a ne zato što bi trebali da budu u funkciji razvoja ove države. Gospodine Cvetkoviću, ovaj budžet je pokazao da nijedan budžet koji ste izneli pred Narodnu skupštinu nije izraz znanja i posvećenosti državi, nego kompromisa, jer da su budžeti pre ovoga bili adekvatni, vi biste danas na eksterne izazove odgovarali mnogo kvalitetnije nego što to radite. Ovo je nužda i oni koji vas kritikuju, a glasali su i predlagali ovaj budžet su potpuno u pravu. Ovo je jedan tehnički dokument do kog ni vama lično, ni vama politički, ni stranački uopšte nije stalo. Što se tiče SRS, smatramo da biste ove dve milijarde dinara mogli da potrošite kroz subvencije uredbom Vlade, pošto vam uredbe nisu strane, naročito ova vezana za KiM, recimo na području juga Srbije i da ova sredstva utrošite u subvencionisanje voćarstva, povrtarstva i stočarstva, naravno. Zašto to kaže SRS, gospodine Cvetkoviću? U jednoj analizi spoljnotrgovinskih odnosa, za koju sam ubeđen da znate, jedino je poljoprivreda pravila suficit. Ali, kakva je struktura tog suficita, sada ću da vam kažem. Najveći deficit u ukupnoj spoljnotrgovinskoj razmeni pravi grad Beograd kao region, posle njega Vojvodina, ali su, gospodine Cvetkoviću, najmanji obim razmene ostvarili južni i istočni deo Srbije, ali u toj svojoj bedi jedino su oni ostvarili suficit. Koliko god da je malo, jedino su jug i istok Srbije, upravo zbog poljoprivrede, ostvarili suficit. Mi smatramo da bi se i u Jablanički i u Pčinjski, i u Toplički, i u Nišavski i u Pirotski okrug mnogo više sredstava trebali da date ili izdvojite za poljoprivredu. Nije dve milijarde puno, ali za sirotinju koja vlada na jugu Srbije to bi zaista bilo dosta. Da se na području Jablaničkog, Niškog i Topličkog okruga afirmiše proizvodnja voća i povrća, a delimično u Pčinjskom i Pirotskom okrugu da afirmišete proizvodnju mesa, odnosno stočarstvo, zato što postoje svi preduslovi i postoje resursi da se dole tako nešto uradi. Narod od Vlade očekuje za tako nešto podršku. Mi takođe smatramo da bi prerađivačka industrija dobila zamajac na jedan način, s tim da bi ukupan rast na tom dole području počeo polako da se ostvaruje i da bi to bio motiv, razlog po mišljenju SRS ljudima da ostaju dole na tom području, da bi sutra imali argumente da to područje dole branimo, gospodine Cvetkoviću, jer nas napadaju i sa juga i sa istoka. Umesto što se bavite šinama u krugu dvojke, trebali biste da se bavite ekonomskom nesrećom ljudi na tom području koji vam očigledno služe samo za ostvarivanje prihodne strane budžeta. Kako ste je isprojektovali, to samo možemo da zamislimo, kada ćete da je ostvarite. Zbog vas ću i zbog javnosti samo da vam kažem, gospodine Cvetkoviću, da ste do kraja 11 meseca ove godine, na prihodnoj strani, ostvarili gotovo 80 milijardi dinara kroz poreske prihode manje. Ako nas ubedite u SRS da ćete do kraja godine, u decembru mesecu, 80 milijardi prihoda da ostvarite kroz poreze, onda smo mi zaista, ne mogu da se izražavam pred javnosti šta i ko, a onda ste, ni manje ni više nego 6% uvećali poreske prihode u 2012. godini. Vi se igrate sa budžetom, vi se igrate sa narodom, vi se igrate sa ovom državom. Vi, gospodine Cvetkoviću, i svi vaši politički partneri i saradnici, po mišljenju SRS ne zaslužujete da sedite tu gde sedite. Hvala.
Narodni poslanik Dejan Mirović ima reč.
Koristiću vreme kao ovlašćeni predstavnik. Želeo bih samo još nekoliko rečenica da kažem uz ovaj brilijantni amandman gospodina Stevanovića. Osnovna primedba SRS je u tome što se ne zna ko je radio ovaj budžet, da li MMF ili Vlada Republike Srbije? Da li gospodin Mark Alen ili vi, mislim, kao premijer? Prosto je neverovatno. Imamo tu skandaloznu izjavu gospodina Đokovića i stvarno mislim ako je tako nešto izjavljeno, a jeste, kao što kaže gospodin Stevanović, radi se o direktnom kršenju Ustava i direktom kršenju Zakona o budžetskom sistemu. Molim vas da obratite pažnju na to. To je stvarno nedopustivo.Em je budžet je kasnio 45 dana, em ga radi neko iz MMF, ili gospodin Mark Alen, koji je upropastio Mađarsku i Poljsku, koje sada imaju zajedno dug od 600 milijardi dolara. To je katastrofa. Vi nam niste odgovorili u načelnoj raspravi zašto je to tako? Da li je moguće da nam MMF vodi ekonomsku politiku? Prosto, zapanjeni smo ako je tako. Da je tako kao što kaže gospodin Stevanović i kao što kaže SRS, pokazuje i obrazac izjave usklađenosti propisa sa propisima EU koji prati zakon o budžetu, gde doslovno piše – da su predložena rešenja rezultat pregovora sa MMF-om. To je skandal. Ako nam MMF uređuje budžet, onda je budžet nešto što se može opisati kao negativno i loše za naše penzionere, zaposlene, prosvetare i sve one koje tzv. mere MMF pogađaju. Taj budžet će biti dobar za Fiat, za strane banke i za sve one lihvare koji rade na teritoriji Republike Srbije. Zahvaljujem.
Na član 2. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemam dilemu ko je napisao ovaj budžet, ovo smo samo mi mogli da napišemo. Mislim, ne mi, nego ova vlada. Niko više. Znači, MMF određuje uslove pod kojima možemo da dobijemo određena sredstva, a onda, zahvaljujući lažnim projekcijama, zahvaljujući prihodnoj strani koja je nerealna, mi navodno ispunjavamo odredbe MMF. Ovde nije poenta o MMF-u, već o nesposobnoj vladi koja mora da se zadužuje u inostranstvu. U članu 2, st. 5. i 6, pročitaću ih. Inače, amandman je odbijen, zato što moraju da obezbede sigurne prihode za finansiranje budžeta i pokrivanje nelikvidnosti. Ali, kaže se – za finansiranje budžetskog deficita i otplate glavnice duga, mogu se tokom 2012. godine koristiti sredstva sa konsolidovanog računa Trezora Republike Srbije do iznosa koji ne ugrožava likvidnost tog računa. U stavu 6. tog člana se kaže – ukoliko na kraju 2012. godine bude postojala pozajmica sa konsolidovanog računa Trezora, u zavisnosti od uslova na finansijskom tržištu, može se preneti u narednu godinu. Da je to sve uređeno kako treba i da imamo neka dobra iskustva sa ovom vladom, ovo bi moglo da stoji u zakonu o budžetu. Samo ću da pročitam stav 2. člana 2. ovog zakona. Kaže – planirana primanja po osnovu zaduživanja su manja od sredstava potrebnih za finansiranje deficita, otplatu duga i nabavku finansijske imovine u iznosu od 50 milijardi i 85 miliona dinara. Gospodine predsedniče, vi ste ove godine za pokrivanje dnevne likvidnosti računa emitovali evroobveznice u iznosu od 87.541.486.481 dinar. Nedostaje vam 37 milijardi. Onda tražite da možete još. Znači, bez znanja, bez odobrenja Narodne skupštine, bez znanja javnosti, nekuda je nestalo 37 milijardi. Onda tražite da možete da koristite sredstva i sa konsolidovanog računa Trezora, pa još, i da ne morate da ih vratite ukoliko ne ugrožavate likvidnost. Po kom to kriterijumu se ugrožava ili ne ugrožava likvidnost? U tome i jeste problem. Ako za prihodnu stranu budžeta, njenu realnost, odgovorna je uvek samo Vlada, niko više. Vlada je ta koja stvara ekonomske uslove da se obavlja neka privredna delatnost na teritoriji Republike Srbije. Sve što ne možete da naplatite ili ste nesposobni, vi hoćete da nadoknadite kreditima. Kada vam se pogleda rashodna strana koja tek nije u srazmeri sa prihodnom, samo da pogledate da postoji nekakva kancelarija za saradnju sa civilnim društvom, u budžetu za 2011. godinu – dva miliona, u budžetu za 2012. godinu – 37 miliona. Koliko je to posto za dva, tri, četiri mangupa koji sede u nekoj kancelariji, primaju platu i ništa ne rade? Onda pričate kako imate problema sa agencijama, ali o tome ćemo kasnije. Zato mi treba da se zadužujemo, zato što neko mora da primi platu i neko mora da vodi kampanju 2012. godine.
Iskorišćeno vreme od vremena poslaničke grupe je četiri minuta. Narodni poslanik Dejan Mirović ima reč, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS.
Samo kratko. Želim da razjasnim jednu stvar. Dobro je da predstavnik SNS neće da kritikuje MMF i da se napravi jedna razlika ideološka i svaka između SRS i SNS, jer oni smatraju da je Vlada kriva za ovaj budžet. Mi smatramo da je Vlada instrument, a da je MMF napisao taj budžet. To je razlika između SNS i SRS, jer oni ne smeju da kritikuju MMF i EU itd. Želim samo da naglasim zbog javnosti tu razliku.
Iskorišćeno je 30 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika. Vi imate prava i na repliku. Pravo na repliku narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću više da se obazirem na to, da li je u pitanju MMF, EU itd, ali stavovi i mišljenja SNS jesu da jednu uspešnu vladu koja vlada u skladu sa interesima građana Srbije, niko ne može da ucenjuje. U tome je velika razlika između vas i nas. Vi bi ste prihvatali ucene sa jedne ili sa druge strane, a to je sada stvar između SRS, DS, dogovora ko je sa kim strateški partner. Na prvom mestu se neuspeh ove vlade ogleda u tome, što su čitavu jednu svoju kampanju bazirali na jednom političkom cilju, a zaboravili su na građane i njihove ekonomske interese. Zato imamo ovakav budžet, zato imamo ovakvu situaciju i sa EU i sa Kosovom, ali nemojte nas za to da krivite.
Pravo na repliku, Dejan Mirović.
Veoma kratko. Po meni to je MMF, kažite da je MMF loš. Ne govorite sada fraze i projekcije Aleksandra Vučića ovako ili onako. Recite da je MMF taj koji piše ovaj budžet. To vas ja pozivam, ništa drugo. Budite konkretni.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Narodni poslanik Zoran Antić ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo, član 3. odnosi se na one čuvene garancije, garancije i javni dug, odnosno zaduživanje ove naše države koje je već prevršilo svaku meru i tu se ne vidi više nikakva logika. Žalosno je društvo koje dođe u situaciju da plate i penzije mora da isplaćuje zadužujući se u inostranstvu i pozajmljujući. Nažalost, ova Vlada je u mnogome doprinela da se taj javni dug bitno uveća u odnosu na trenutak kada je preuzela vlast 2008. godine. Treba reći te podatke. Jeste da ih mi poslanici ponavljamo kao papagaji, ali nema nikakvog odgovora od Vlade – na koji način i koja je strategija za izlazak iz ovolikih dugova i na koji način misle da popravimo stanje privrede i generalno zaduživanje Srbije u nekom narednom periodu, bez obzira na obećanje koje smo imali kada je ova Vlada rekonstruisana, čini mi se početkom ove godine i obećanje da će mnogo više voditi računa o izlazu, mnogo više voditi računa o tome da promeni privredni rast i o privredi Srbije. Nažalost, sve se nastavilo kao i godinama ranije. Ovaj javni dug koji je 2008. godine bio 8,7 milijardi, danas je nekih 14,5 milijardi, kako to u ovom budžetu kaže republička Vlada. Samo u ove četiri godine zadužili smo se za nekih šest milijardi evra. To znači da nam je dve milijarde evra falilo svake godine, da bismo mogli da održimo ovakav nivo javne potrošnje. Ove godine, što se tiče zaduživanja, imali smo još i goru situaciju nego u godinama iza nas. Mislim da, po nekim proračunima ekonomista, svakog dana se zadužujemo za nekih 9-9,5 miliona evra. Kada to pogledate na nekom mesečnom nivou, videćete da faktički svakog meseca pojedemo negde oko 200 kilometara autoputa i onda se pitamo -zašto tako sporo idu koridori, zašto se tako malo ulaže u kapitalne investicije? Kad nemate proizvodnju, kad nemate privredu, kad imate jednu lošu ekonomsku politiku, ništa drugo ne možete ni da očekujete. Ono što je za jednu dodatnu kritiku, kada je u pitanju Vlada i kada je u pitanju ovaj predlog budžeta, činjenica je da se sve više zadužujemo kod komercijalnih banaka. Dvanaest puta su veći dugovi kod komercijalnih banaka u odnosu na 2008. godinu. Tada ste i mali nekih 18 miliona dinara zaduženja, danas imate preko 200 miliona zaduženja. Sa te strane znatno nepovoljniji krediti, znatno rizičniji krediti u ovom prethodnom periodu. Što se tiče garancija koje su isto tako tema člana 3. na koji je SNS podnela amandman, tu je stanje, rekao bih, jako loše. Procenjuje se da negde oko milijardu evra neće moći da vrate javna preduzeća i to javna preduzeća od kojih većina rade i ostvaruju gubitke, nemaju vlastiti prihod. Mislim da je oko tri milijarde evra gubitak u prethodnoj godini bio javnih preduzeća. U tom smislu vi ovim budžetom projektujete neka nova zaduženja od nekih 318 milijardi dinara, znači, garancija za još oko tri milijarde evra kada su u pitanju javna preduzeća. Ako se uzme u obzir da je jedan od velikih propusta ove Vlade u prethodnom periodu bilo rešavanje stanja i efikasnosti rada javnih preduzeća, da u tom pogledu niste ništa uradili, kao što se od 2000. godine dešavalo za javna preduzeća, partijska preduzeća, krajnje neefikasna i nesposobna da izađu na tržište i suprotstave se bilo kakvoj ozbiljnoj konkurenciji. Znači, ide se i dalje u zaduživanje svih građana. Cenu toga plaćaju svi građani i naravno da je za SNS bio neprihvatljiv ovaj član 3. i sve ovo što se dešava oko zaduženja građana i privrede Srbije. Hvala vam.
Dva minuta i 40 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije je podneo amandman na član 3. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 1 i 51 amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević, koja ima reč. Izvolite.
Amandmanom tražim da se iznos predviđen za troškove putovanja za Narodnu skupštinu Srbije smanji za 60 miliona dinara, odnosno 135.223.000 na 75.223.000 dinara i da se usmere na razdeo 51, za preventivnu zdravstvenu zaštitu. Ova ušteda bi se odnosila na troškove putovanja poslanika u kontekstu tzv. evropskih integracija. Pošto je budžet restriktivan zbog negativnih privrednih pokazatelja, neizvesnog privrednog oporavka i ekonomske krize, kao neizbežnog opravdavajućeg izgovora, sasvim izvesnog i jasnog odbijajućeg stava EU da im mi tamo nismo potrebni, ovog jepotpuno logičan i prikladan način uštede novca namenjenog putovanjima poslanika u Evropski parlament. Ta uzaludna putovanja treba svesti na najmanju moguću meru. Preostala novčana sredstva za putovanja u Evropski parlament biće dovoljna da opravdaju politički efekat tih poseta koje se finansiraju iz budžeta Republike Srbije. Novac treba usmeriti ka poboljšanju preventivne zdravstvene zaštite stanovništva. Sredstva koja su namenjena zdravstvenoj prevenciji iznose manje od desetog dela ukupnih sredstava opredeljenih za zdravstvo, što je nedovoljno s obzirom na porast broja obolelih od hroničnih bolesti. Umesto da se više ulaže u preventivu i sprečava nastanak bolesti, što je mnogo jeftinije i efikasnije, vi ukidate preventivne institucije kao što je Savetovalište za dijabetes i skupim kreditima finansirate zdravstveni sistem na sekundarnom i tercijarnom nivou, lečeći posledice bolesti izdvajanjem velikih novčanih sredstava. U zemljama sa razvijenim zdravstvenim sistemom za preventivu se izdvaja i do 80% sredstava. Kod nas je taj procenat oko 40. Iako je ministar zdravlja izjavio da je zadovoljan budžetom, mišljenja smo mi iz SRS da zbog manjka novca u Republičkom fondu zdravstvene zaštite, odnosno zdravstvenog osiguranja, od 32 miliona dinara, u ovom programskom budžetu analitičkog planiranja aktivnosti, kako je rečeno iz Ministarstva zdravlja na Odboru za zdravlje i porodicu, za javno zdravlje je izdvojeno samo 915.999.000 dinara. Zato smo toj cifri dodali 60 miliona koje smo oduzeli od troškova putovanja u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Kada se oduzme procenat koji se od ukupne mase izdvaja za zdravstvo, za plate zaposlenih, što iznosi 47,9%, od preostalih 52,1% za lečenje se izdvaja 94,7%, tako da ostaje nedovoljno sredstava za preventivu. Sredstva će biti i manja od predviđenog zbog nerealne prihodne strane, tj. očekivanog priliva sredstava od poreza i doprinosa po raznim osnovama u narednoj godini. To nije moguće ostvariti sa ovakvom privrednom aktivnošću. Uostalom, imamo iskustvo iz ove i prethodne godine, a vi još najavljujete nov talas ekonomske krize. Hvala.
Jedan minut iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 2 i 50 amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Vjerica Radeta.
Suštinske primedbe SRS na ovaj veoma loš budžet su, između ostalog, i troškovi putovanja. Želim, pre svega radi javnosti, da podsetim da na specijalizovane usluge ste predvideli da potrošite 38 milijardi dinara, niko živi ne zna šta su te specijalizovane usluge. Usluge po ugovoru 12 milijardi dinara, to su uglavnom ugovori o radu, to je ona prevara gde kao nećete zapošljavati nove ljude, a 12 milijardi ste predvideli da zaposlite vaše partijske kadrove. Dotacije nevladinim organizacijama su 5,5 milijardi, a troškovi putovanja 10 milijardi. E sad, šta smo mi imali od vaših dosadašnjih putovanja, to se najbolje vidi na trenutnom stanju u Srbiji, ako hoćete ekonomskom, socijalnom, nacionalnom, kada je u pitanju Kosovo i Metohija. Dakle, bilo bi bolje da niste nigde mrdali, bilo bi nam bolje nego što ste putovali i što sad planirate da putujete za 10 milijardi dinara. Predvideli ste da Boris Tadić putuje za iznos od 66 miliona i 802 hiljade dinara. Mi u SRS smatramo da je to apsolutno nepotrebno i da ovaj iznos treba da se smanji za 30 miliona i da se ta sredstva usmere na Kosovsko-mitrovački upravni okrug, s obzirom na činjenicu da tamo narod živi veoma teško, da ne činite ništa ni ekonomski da im pomognete. Znamo da ne činite ništa da im pomognete da ostanu u Srbiji, naprotiv, radi te sve da biste faktički priznali lažnu državu Kosovo, a i to što ste ih u budžetu potpuno marginalizovali govori o odnosu Vlade Republike Srbije prema Srbima na KiM. Vi naravno amandman niste prihvatili, a rekli ste da je to zato što bi smanjenjem sredstava u okviru ovog razdela bilo ugroženo izvršavanje osnovnih funkcija i nadležnosti predsednika Republike, a posebno imajući u vidu predstojeće međunarodne aktivnosti predsednika. Predsednik Republike ima jednu osnovnu obavezu, a to je poštovanje Ustava Republike Srbije, a on Ustav Republike Srbije gazi, valjda niko nije toliko puta prekršio Ustav koliko Boris Tadić. Bilo bi zaista bolje da ne putuje uopšte jer ništa nije dobro uradio za građane Srbije na svojim putovanjima. Ne znamo kakva su to buduća putovanja koja su predviđena, kad ste jasno 9. decembra dobili nalog da morate da priznate Kosovo ako hoćete u EU. Mi se naravno zalažemo za to da Srbija ne treba da ide u EU, ali da podsetimo šta je to Boris Tadić na ime troškova putovanja u ovoj godini koja još teče, kako je on trošio te pare. Putovao je negde, ne zna se gde, pa je onda imao susret sa Agimom Čekuom na aerodromu u Skoplju. Onda je išao u Srebrenicu da tamo kaže da su Srbi genocidan narod i da se zbog toga nekome izvinjava. Onda je išao kod Ive Josipovića, pa se izvinjavao ne znamo u čije ime. Dakle, ako će tako i dalje da putuje Boris Tadić, onda neka sedi na Andrićevom Vencu dok mu ne istakne mandat i neka ne mrda ni na ulicu, a kamoli da izlazi iz Srbije. Što se tiče vaših evropskih prijatelja, da bi što više ponizili Srbiju vama dođu na noge, dođe Angela Merkel i kaže – slušaj ti, Borisu Tadiću, ima da priznaš Kosovo ili nema Srbije u EU. (Predsedavajuća: Narodna poslanice, troškovi putovanja Angele Merkel ne mogu biti tema našeg budžeta, pa vas molim o temi iz budžeta.) Vi ste očigledno predvideli da Boris Tadić putuje... (Predsedavajuća: Narodna poslanice, morate me saslušati kad vam se obraćam, jer kršite odredbe Poslovnika. Dokle god komentarišete odredbama pozicije, imate potpunu slobodu, budžet je važan zakon i važno je da se čuje svako stanovište. Onog trenutka kada odlutate i govorite o troškovima za putovanja budžeta drugih država, moram da vas podsetim da se vratite na temu. Izvolite, nastavite o temi dnevnog reda.) Podsećam narodne poslanike da niko ovde nema pravo ni ovlašćenje da glasa za ovaj budžet, da glasa za ovakve troškove Borisa Tadića, jer njegovi troškovi putovanja podrazumevaju troškove predsednika Republike Srbije u njegovoj izdajničkoj politici. Hvala.
Iskorišćeno je četiri minuta od vremena poslaničke grupe. Molim sve poslanike da svoju argumentaciju, naravno, izlažu u skladu sa svojim političkim stavovima, ali da se uzdrže svakako od pretnji drugim poslanicima, šta smeju, šta ne smeju, za čega smeju ili za čega ne smeju da glasaju. Osim što je to kršenje ustavnih prava drugih narodnih poslanika, predstavlja i kršenje odredbi Poslovnika Narodne skupštine o uljudnom ophođenu jednih poslanika sa drugima, pa vas sve zajedno podseća na čega smo obavezni kada su u pitanju odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Čujem dobacivanje – na šta. Potpuno ste u pravu, na čega se kaže u Vojvodini, na šta je ispravno. Jezik je čudo. Da li još neko želi reč? (Ne.) Molim vas bez dobacivanja. Mogu da vodim sednicu odgovarajući na dobacivanja, a mogu i da primenjujem Poslovnik i da uradim ono na šta me Poslovnik obavezuje i da za svako neukusno, nepristojno, neuljudno dobacivanje izričem mere opomene. To je obaveza i molim vas da volju svih predsedavajućih, da ipak pokušamo da utvrdimo praksu dijaloga, ne razumete kao poruku da je slobodno kršiti odredbe Poslovnika, jer nije. Na nama je zajedno kako ćemo primeniti sve odredbe Poslovnika, a primenićemo ih sve na svakoga. Na član 7. razdele 2 i 50, amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 3, amandman je podneo narodni poslanik Stefan Zankov.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 3, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić.Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 3, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić.Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Što se SNS-a tiče, mi smo nastojali gde god možemo da ukažemo na neke propuste i na neku preveliku potrošnju po našem mišljenju, jer ako ovo već treba da bude štedljiv budžet, a treba da bude i mnogo štedljiviji nego što je projektovan, u niz kancelarija koje su potrebne, delimično potrebne kada je u pitanju republička Vlada, čini nam se da se troši previše. Previše se troši i kada je u pitanju Kancelarija za saradnju sa medijima. Ovim budžetom je predviđeno nekih 62 miliona dinara u narednoj godini i to je nekih 620 hiljada evra. Znači, samo Kancelarija za saradnju sa medijima troši 50 hiljada evra mesečno. Da li je toliko neophodno Vladi za ove potrebe? Da li ta kancelarija treba toliki novac da troši? Nama se čini da je to neprimereno za ovaj trenutak u kome se nalazimo i da je ovde bilo moguće napraviti znatne uštede, a da to republička Vlada nije učinila. Verovatno su jedan od razloga i predstojeći izbori, ali ako već želi da se Vlada u što boljem svetlu predstavi i sama i vladajuće partije kroz Vladu, mislim da bi trebala da traži druge načine i druge izvore finansiranja, a ne da to bude u ovakvom iznosu u republičkom budžetu. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 3, amandman je podnela narodna poslanica Jelena Budimirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije podneo je amandman na član 7. razdele 3, 4. i 52. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3 i 14, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo predložili da se u delu budžeta koji se odnosi na Kancelariju za stručne i operativne poslove, tzv. Kancelariju za stručne i operativne poslove u pregovaračkom procesu, kada je reč o platama, dodacima i naknadama zaposlenih, to promeni, tako da se 11 miliona prebaci za Ministarstvo odbrane, odnosno za dotacije organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja, odnosno, srpski rečeno, za vojne penzionere. Mi smatramo da je ovakvo rešenje apsolutno celishodno, pre svega zbog toga što je fikcija, gospodine Cvetkoviću, da postoji nekakva kancelarija za stručne i operativne poslove u pregovaračkom procesu. Mi smo o tome govorili ovde u Narodnoj skupštini više puta. Dakle, suštinski sve pregovore sa Šiptarima na Kosovu i Metohiji vodi jedan čovek, Borislav Stefanović. Ako vi kao predsednik Vlade umete da mi navedete još jedno ime u tom tzv. pregovaračkom timu, bio bih veoma zadovoljan kada biste i mene, a i sve druge narodne poslanike o tome obavestili. Dakle, sve te razgovore, naravno tajne iza zatvorenih vrata i naravno i iza leđa narodnih poslanika i građana Srbije vodi jedan čovek, Borislav Stefanović, njemu nije potrebno za njegovu platu ovoliki novac, bolje da se novac da za vojne penzionere, da nam se ne bi dešavalo one tragične scene koje su se dešavale ovih dana u Beogradu, da ljudi moraju da skaču sa spratova, sa zgrada da bi ih ministar odbrane ili vi kao predsednikVlade pogledali i konačno rešili njihove nagomilane probleme. Što se tiče, ove kancelarije za tzv. stručne i operativne poslove u pregovaračkom procesu, njima nije potreban novac i između ostalog zbog skandaloznog ponašanja šefa tog tzv. pregovaračkog tima, Borislava Stefanovića. Naime, juče je održana sednica Odbora za KiM i posle šest sati rasprave poslanici vladajuće koalicije su napustili sednicu Odbora da bi sprečili da se usvoje zaključci koje je predložio predsednik Odbora za KiM, narodni poslanik Ljubomir Kragović, odnosno da bi se konkretno utvrdila politika Republike Srbije prema KiM u kontekstu tog tzv. dijaloga sa Prištinom. Dakle, vlast očigledno nema sluha za narodne poslanike, nema sluha rad Odbora za KiM i onda je zaista nepotrebno da se daje ovoliki novac. Na kraju krajeva, gospodine Cvetkoviću vama je potpuno jasno kao što je jasno i svim građanima Srbije da ste vi KiM prodali za, kako bi rekli, stari pravni pisci za čanak sočiva. Dakle, za puko obećanje da ćete jednog dana dobiti status kandidata za EU. To će se desiti verovatno u narednih 20 do 30 godina kada EU više ne bude postojala, ali vi ste odlučili kao jedina vlada u svetu da prodate jedan deo državne teritorije zbog pukog obećanja da ćete jednog dana dobiti status kandidata za EU koja je na umoru. Nemojte da obraćate pažnju gospođo Čomić na ovo što vam pokazuje gospođa Nada Kolundžija, ona taj proces i onako ne razume.
Molila bih vas da vi skoncentrišete na svoje izlaganje i da dozvolite da svako tokom sednice Narodne skupštine obavlja svoj posao.
Gospođo Čomić, vrlo sam skoncentrisan, ali se plašim da bi vas, gospođa Kolundžija mogla da dekoncentriše tim konkudentnim radnjama.
O tom problemu budite potpuno bez brige i molim vas o temi dnevnog reda. Izvolite.
Plašim se da bi mogla da dekoncentriše i gospodina Mirka Cvetkovića.
I o tome budite potpuno bezbrižni i nastavite sa svojim izlaganjem.
Dakle, gospodine Cvetkoviću kad ste već prodali KiM, kad ste već omogućili da Šiptari dođu do naših matičnih knjiga, do katastarskih operata, kad ste priznali diplome tog fantomskog i nepostojećeg univerziteta u Prištini, kad ste priznali te tzv. kosovske registarske tablice, lične karte, kad pregovarate sa ljudima koji su Srbima vadili organe i prodavali, zaista je nepotrebno da se izdvaja ovoliki novac za tu tzv. kancelariju koja u suštini ne postoji. Što se tiče samog Borka Stefanovića njemu ovaj novac iz budžeta i nije potreban. On očigledno prima novac iz jednog drugog budžeta ali van Republike Srbije. Vi znate koji je budžet u pitanju.
Dva minuta i 30 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Bojan Đurić, pa narodna poslanica Nada Kolundžija.
Poštovana potpredsednice, predsedniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da se na ovom amandmanu otvara jedna vrlo zanimljiva i jedna vrlo važna tema, mislim da predsednik Vlade kad je već tu ima obavezu da o tome nešto kaže. Gospođa Kolundžija je juče čini mi se otvorila pitanje koliko zapravo košta, hajde da tako kažem patriotizam za Kosovo. Vidim da ste i sada prijavili, očekujem da date neke komentare u tom pravcu, ali ovo je zaista najtešnje povezano. Mislim da gospodine Cvetkoviću, ovih 11 miliona dinara koji samo odlaze za plate u tom, gospodin Martinović je u pravu, manje-više fiktivnom telu koji se zove Kancelarija za operativne poslove u procesu pregovara sa privremenim institucijama na Kosovu, jeste cena vaših grešaka u kosovskoj politici i bildovanja patriotizma. Ali, ne gospodina Stefanovića nego gospodina Vuka Jeremića. Vi ste dakle morali da napravite posebnu kancelariju za Borka Stefanovića, glavnog pregovarača i ljude sa kojima on radi u tom procesu kako biste ga izmestili iz prostorija, iz resursa Ministarstva za spoljne poslove zbog toga što mu Vuk Jeremić, vaš ministar spoljnih poslova, ministar spoljnih poslova DS ne dozvoljava da radi u okviru tog ministarstva. Da biste sproveli bilo koji sporazum koji gospodin Stefanović postigne u Briselu morali ste da napravite ovakvu kancelariju. A kad se napravi kancelarija sa nekoliko ljudi onda to vrlo brzo kroz budžetske stavke i budžetske razdele dođe do nekoliko desetina, ili nekoliko stotina ljudi. Hoćete da nam objasnite šta zapravo radi ova kancelarija u ovom trenutku? Ko je u njoj osim gospodina Stefanovića? Kako se realizuju uredbe koje ste donosili na telefonskim sednicama Vlade? Možda taj trošak ne treba da bude 11 miliona, možda treba da bude 110 miliona? Ako to pomaže da se reše problemi na severu Kosova, da Srbija napreduje u evropskim integracijama, da počne normalan život između Srbije severa Kosova i Kosova. Mi smo spremni da taj iznos bude milijardu i sto miliona dinara, ali recite nam o čemu se radi. Ne možete novcem poreskih obveznika ove zemlje da finansirate bahatost Vuka Jeremića ili sopstvenu nespremnost da ga smenite. Otpustite ili gospodina Jeremića, ili gospodina Stefanovića. Nemojte ih držati na jednoj, drugoj ili trećoj stolici kako biste pred javnošću držali iluziju kako istovremeno vodite i tehničke pregovore, kako ste opredeljeni za uspeh tih pregovora i evropske integracija. A sa druge strane čuvali ovaj patriotski javnog mnjenja. Nemojte da umesto vas to radi gospođa Kolundžija. Nemojte da budete selektivni u tom poslu. Znači, kada vam ne odgovara ponašanje opozicionih stranaka na severu Kosova, kada vam se učini da je deo tih institucija paralelan i da se koristi za politički ili politikanske svrhe u Srbiji, vi onda pokrenete tu temu u parlamentu. Pa juče, ne može da se živi u medijima od te teme. Kada na 50 mesta u budžetu ponovo imate te skrivene troškove, ponovo finansiranje, ponovo subvencije za plate i dodatke na Kosovu, ponovo plate u ovakvoj jednoj kancelariji onda ćutite pred ovim parlamentom, nemate poseban komentar. Ne znam kako ćemo da dođemo do odgovora koliko košta taj patriotizam ili čuvanje lažnog patriotizma na Kosovu ako nam vi ne date te odgovore. Znate, to kad nešto košta to su ipak na kraju neki brojevi. Budžet to su brojevi. Odgovorite nam na to pitanje danas. Možete se složiti sa nama, sa gospodinom Martinovićem, možete izneti neko svoje treće, kao i obično srednje rešenje ali nam recite koliko to košta i koliko će koštati. Šta će u čitavoj 2012. godini raditi ta kancelarija? Juče je vaš službenik Borko Stefanović rekao da možda neće biti nastavka pregovora u januaru. Da će nastavka pregovora biti samo ako po vašoj interpretaciji Edita Tahiri, odnosno prištinska strana odustane od zahteva da Srbija odustane od Rezolucije 1244. Kakav je vaša prognoza u ovom trenutku? Šta ćete uraditi do sredine januara? Da li će tih razgovora biti u sledećoj godini? Ako ih neće biti, onda nema potrebe da imamo ovakvu budžetsku stavku. Da li su ovo troškovi za kopiranje matičnih knjiga? Pošto niste imali hrabrosti da uredbu stavite ono što je sporazum iz Brisela, onda ste izmislili da opštinske uprave širom Srbije koje vode matične knjige za teritoriju KiM kopiraju te izvode i da ih predaju Borku Stefanoviću. Pa ceo proces finansirate kroz neku budžetsku pod stavku. Da li imate negde u budžetu koliko vam ljudi radi u toj kancelariji? Šta oni tačno rade? Da li rade na nekom drugom mestu? Da li su to ljudi koji su došli sa strane u tu kancelariju ili oni već rade negde? Da li je gospodin Stefanović politički direktor Ministarstva spoljnih poslova? Da li ješef kabineta ministra spoljnih poslova? Šef ovog pregovaračkog tima? Šta je on sve? Ali pošto nemate hrabrosti da peuzmete političku odgovornost onda ste sve fakturisali na Borka Stefanovića, pa onda izgleda da čovek prima pet plata. To je valjda nadnica za strah.
Četiri minuta i 50 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija.
Poštovana predsedavajuća, naravno govoriću o ovom amandmanu. Činjenica je da je ovaj amandman otvorio mnogo šire temu od onoga što zapravo stavka u budžetu predstavlja, ali kad je već otvorio tu temu, prvo što želim da vas zamolim zaista da ne dopustite da se ovde zloupotrebljavajući govornicu iznose zaista monstruozne optužbe, kakve smo slušali 90-tih godina, od istih onih od kojih smo ih slušali 90-tih godina. Mogu se neslagati sa politikom, mogu smatrati da ta politika nije politika kakvu bi oni vodili, koja bi opet dovela do rata, jer je njihova politika i prethodno dovela do rata. Dakle, imaju pravo da se zalažu i za to. Ali zaista mislim da ne smete da dopustite da se izriču ovakve optužbe koje zapravo predstavljaju poziv na linč. Radi se o vrlo teškom i osetljivom pitanju na koje su građani Srbije vrlo osetljivi. Drama koja se dešavala kada su oni bili na vlasti bombardovanje i stradanje koje je nakon toga usledilo je prilično traumatizovalo čitavo srpsko društvo. Ukoliko neko istim tim rečnikom i istim kvalifikacijama danas govori protiv onih koji pokušavaju da problem rešavaju sa užasno teškim nasleđem, koje su nam između ostalog oni ostavili, dakle, mirnim putem štiteći svaki pojedinačni život i štiteći svaki, čak i ekonomski interes svakog građanina ove zemlje, pa i građana na KiM. Nedopustivo da se na ovaj način obraćaju bilo kome u ovom parlamentu, zaista vas molim da to ubuduće ne dopustite. Dakle, postavlja se zaista pitanje, naravno meni je potpuno jasno zašto neko ko smatra da ne treba dijalogom i razgovorom tragati za rešenjima, da nije potrebno izdvojiti nikakva sredstva za nekakvu minimalnu službu koja bi bila podrška pregovaračkom timu. Dakle, to je potpuno jasno kada neko kaže – ne treba razgovarati i onda slede sve ostale kvalifikacije, onda je potpuno jasno da svojim amandmanom traži da nema nikakvih troškova na stavci pregovaračkog tima. U tom smislu mislim da sa takvom politikom teško čovek može argumentima i razumom da se suoči, jer sve to što se iznosi ovde je, sa jedne strane zaista politikanstvo koje je ovu zemlju i ove građane koštalo života u desetinama hiljada, ovu zemlju je koštalo desetine hiljada kvadratnih kilometara izgubljenih prostora itd. Kada se suočite sa takvom politikom onda jedino možete da insistirate da taj poziv na linč i taj poziv na zlo ne sme da se čuje iz sale Narodne skupštine. Politika za koju se zalažu ocenu će dobiti na izborima, kao i sve politike. Prema tome, mislim da ono što građani danas već ocenjuju i što sva istraživanja javnog mnjenja pokazuju, jeste da su se građani u potpunosti odrekli takve politike, jer je smatraju naravno, pre svega štetnom za sopstveni život. Ono što želim da opet ponovim, dakle, s jedne strane podrazumevam obavezu države Srbije da se stara o građanima srpske nacionalnosti na KiM i da im pomaže da opstanu tamo. Mislim da niko ne treba da dovodi u pitanje obavezu države da izdvaja sredstva da se tim ljudima pomogne da opstanu tamo, jer sva priča o svim interesima Srbije prestaje onog trenutka ako Srba tamo nema, odnosno dobija potpuno drugačiju dimenziju. Ono što je bitno utvrditi jesu zloupotrebe i utvrditi da li je i ko zloupotrebljavajući kosovski problem sticao ličnu korist. Dakle, iz nekih navoda koje možemo ovih dana da vidimo, među tim navodima ima izvesnih dokaza, očigledno je da je za neke kosovska politika i kosovski problem bio vrlo unosan biznis. Mislim da bi na to pitanje trebalo dati odgovor. Moram priznati da je prilično kreativno tumačenje da je potreba da se obezbede sredstva za stručnu podršku pregovaračkom timu vezana za nekakve sukobe u Ministarstvu inostranih poslova i nemogućnosti da taj pregovarački tim budeu Ministarstvu inostranih poslova. Dakle, pregovarački tim je formirala Vlada kao posebno telo i podrazumeva se da to posebno telo ima nekakvu službu koja će pomoći da se ovaj pregovarački proces odvija. Uz svo uvažavanje potrebe da se pokaže kako postoje nekakve duboke podele unutar politika koje se vode, mislim da su ovakva argumentacije ipak previše. Naime, radi se o tome da ukoliko je procena da će pregovarački proces trajati i naredne godine, a sasvim sigurno je nemoguće sve probleme koje treba rešiti kroz dijalog, rešiti u kratkom vremenskom periodu. Mislim da je to iluzija. Možemo ocenjivati efikasnost nakon izvesnog vremena i videti da li je taj pregovarački proces i pregovarački tim imao efekte u svom radu, ali da će potrebaza postojanjem biti i u narednom periodu to nikom nije sporno. Naravno, oni koji misle takođe dele sa nama uverenje da jedino dijalogom i mirnim sredstvima možemo da dođemo do rešenja i da to rešenje treba tražiti i ne odlagati taj problem. Verujem da su saglasni da je neophodno da postoji tim koji će to raditi. Verujem da nemaju nikakav problem oko toga da postoji nekakva mala, profesionalna potpora za rad tog tima. Hvala.
Iskorišćeno je šest minuta i 30 sekundi od vremena predsednice poslaničke grupe. Pravo na repliku ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, pa narodni poslanik Bojan Đurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se pre svega postavlja pitanje kako je do sada, odnosno u 2011. godini, tekao pregovarački proces kada u budžetu za 2011. godinu nije predviđen ni jedan jedini dinara za tu tzv. kancelariju za stručne i operativne poslove u pregovaračkom procesu. U 2011. godini, gospođo Kolundžija, Borko Stefanović je priznao diplome, lične karte, registarske tablice, dao matične knjige, dao katastarske operate, a da u budžetu Republike Srbije za ovu tekuću godinu nije izdvojen ni jedan jedini dinar. Znači, Borko Stefanović može taj posao da radi i bez ovih sredstava. Tu ne treba neka velika pamet. Jednostavno, Amerikanci vam kažu koji su vam uslovi koje morate da ispunite i Borko Stefanović to prihvata. Na kraju krajeva, gospođo Kolundžija, bili ste juče na sednici Odbora za KiM, kao što sam i ja bio, da li ste čuli šta je rekao poslanik DS Dragiša Đoković da Srbi na severu KiM ne prihvataju dogovore koje je postigao Borko Stefanović, da je politika Borka Stefanovića direktno suprotnA interesima srpskog naroda na KiM. To nisu moje reči, to su reči vašeg poslanika. Zamoliću ove devojke što rade u poslaničkom klubu SRS da mi obezbede stenogram sa jučerašnje sednice Odbora za KiM i prvom narednom prilikom ću da citiram reči poslanika DS o Borku Stefanoviću i o onome što on radi u Briselu iza zatvorenih vrata. Dakle, vi imate problem gospođo Kolundžija, kao što je imala problem srednjevekovna metafizika za koju je rekao Frensis Bejkon da je sjajan sistem ideja samo ne daje praktične rezultate. I politika Borka Stefanovića je sjajna, samo Srbi sa KiM je ne prihvataju. To ja vaš problem. I ne samo Srbi sa severa KiM, nego i poslanici DS koji žive na KiM.
Gospođa Nada Kolundžija ima reč.
Poštovana gospođo predsednice, naravno nikad … Oprostite, Bojan Đurić je imao repliku.
Gospodin Đurić je džentlmen, ali izvolite gospodine Đuriću.
Hvala. Izvinite gospođo Kolundžija, slažem se sa vama da su mnogi zloupotrebom kosovskog problema finansijski profitirali. Od toga je samo odvratnije, makar meni, kada neko politički profitira na toj temi njenom zloupotrebom i to radi uporno 10 ili mnogo više od 10 godina. Niste vi, ne mislim na vas lično, nego na DS i ovu vladajuću koaliciju, na vrhu te liste, ali vas ima na toj listi. Vi kažete da nije sporno i da nikome ne treba da bude sporno da postoji mala kancelarija za pomoć u pregovorima. Slažem se sa vama. Otišao bih i korak dalje. To sam i malo pre rekao. Ne mislim da treba da postoji mala i stručna kancelarija, već da treba da bude velika i dobro opremljena i da to treba da bude suština svih resursa i potencijala za vođenje tih pregovora. Pitao sam vas, zapravo premijera, ali on očigledno nije zainteresovan za ovu temu. Šta onda rade drugi državni organi? Zbog čega u isto vreme imamo tako glomazno Ministarstvo za KiM, pa budžetski Fond za KiM, pa desetine javnih preduzeća koja realno funkcionišu ili troše novac na KiM. Kada vi postavite pitanje – kako se zloupotrebljavaju sredstva, za mene je zloupotreba sredstava kada javna preduzeća iz Srbije, odnosno ogranci, na KiM grade alternativne putne pravce. Mislim da je to sada i za vas zloupotreba pošto ste doneli uredbu u kojoj se kaže da je prekršaj za koji se naplaćuje visoka novčana kazna kada neko lice pokuša da pređe administrativnu liniju ili graničnu liniju, kako god hoćete, van onih mesta koje su određene sporazumom. Pa jel zloupotreba onda ako su srpska javna preduzeća, to znači da su trošila novac poreskih obaveznika, pošto ne mislite valjda da oni zarađuju na tržištu pa su svoj profit trošili da u slobodno vreme tim mašinama i tim resursima grade alternativne putne pravce? Pošto ste u međuvremenu promenili politiku onda je sada sve što se dešavalo u prethodnom periodu zloupotreba. (Predsednik: Vreme). Druga stvar, gospodin Martinović je potpuno u pravu. Kako su se do sada vodili pregovori bez tih sredstava? (Predsednik: Vreme). Vi ste Kancelariju napravili onda kada je postalo neodrživo da gospodin Stefanović radi sa gospodinom Jeremićem i to vrlo dobro znate.
Narodna poslanica Nada Kolundžija ima reč.
Poštovana predsednice, u potpunosti razumemo traumu koju ljudi na Kosovu i Metohiji, Srbi na Kosovu i Metohiji preživljavaju i koji su preživljavali u poslednjim decenijama, može slobodno da se kaže ali, za razliku od onih koji nas sada podsećaju na tu traumu, tu traumu ne zloupotrebljavamo ne bismo li dobili neki glas. Dakle, sa tom traumom postupamo tako da pokušavamo da nađemo najbolje rešenje, koje je u najboljem interesu onih koji su poslednjih decenija teško propatili na Kosovu i Metohiji. Kažu da je naša politika možda sjajna politika, ali ne daje rezultate. Mogu samo da kažem da politika koju je stranka, koja nas optužuje za to, vodila, dala je odlične rezultate, dala je rat, dala je kapitulanski Kumanovski sporazum i dala je situaciju u kojoj je Kosovo i Metohija pod međunarodnom upravom. Politika koju ste vodili tada teško je razumeti. Kako ne shvatate da je ta politika već poražena mnogo puta. Da li je moguće da ne odustajete od politike, koja je doživela tako stravične poraze sa tako stravičnim posledicama i da uporno insistirate na njoj? Naravno, ne želim da učestvujem uopšte u toj bolesnoj igri dokazivanja patriotizma, dokazivanja pravovernosti, dokazivanja ko ima više saosećanja sa ljudima koji žive dole. Mislim da će građani oceniti sve one koji se time služe i na tuđoj muci pokušavaju da dobijuneki poen. (Bojan Đurić, sa mesta: Replika.)
Nema više osnova za repliku, završen je krug replika. (Bojan Đurić, sa mesta: Nisam se javio za repliku, javio sam se kao ovlašćeni predstavnik. (Aleksandar Martinović, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređeno je grubo dostojanstvo Narodne skupštine. Mislim da su građani Republike Srbije umorili od te retorike DS o tim famoznim devedesetim godinama u kojima je upravo DS imala i te kako značajnu ulogu kroz svoje tajkune, ministre, funkcionere itd, koji su za ovih 20 godina promenili ko zna koliko partija, pa malo bili u SPS, pa malo kod Nebojše Čovića, pa malo u DS itd. Ono na čemu SRS insistira to je vrlo jasna politika definisana Ustavom Republike Srbije. Kosovo i Metohija je sastavni deo Republike Srbije i nedopustivo je potpisivanje bilo kojih sporazuma sa bilo kim, a pogotovo sa Hašimom Tačijem koji podrazumevaju gaženje Ustava Srbije i gaženje Rezolucije 1244. Sve ono što se dešava na Kosovu i Metohiji posledica je činjenice da Vlada Republike Srbije, da vladajuća koalicija u Skupštini Srbije nema jasnu i jedinstvenu politiku kada je reč o Kosovu i Metohiji. Jedni udaraju u klin, drugi udaraju u ploču. Politika Borisa Tadića i Borka Stefanovića ne uživa podršku srpskog naroda na Kosovu i Metohiji, kompletnog srpskog naroda, bez obzira na to kojoj političkoj partiji pripadaju. Pitajte Dragišu Đokovića, pitajte ovu gospođicu takođe iz DS, pitajte ovu gospođu iz G17 plus, na svakoj sednici Odbora za Kosovo i Metohiju najteže reči, mnogo oštrije nego poslanici SRS, napadaju i optužuju Borka Stefanovića za izdaju srpski, nacionalnih i državnih interesa, ali tonije problem Srbije, to nije problem SRS, to je problem vas iz vlasti, čija je politika doživela poraz 9. decembra, kada vam je EU jasno poručila da nema ulaska u EU dok ne priznate nezavisnost Kosova i Metohije.
Nema povrede Poslovnika. Gospođa Kolundžija je odgovarala svojim argumentima na ono što doživljavate da je argumentacija, te nema povrede Poslovnika. Nije narušeno njenim učešćem u raspravi dostojanstvo Skupštine. (Aleksandar Martinović, sa mesta: Tražim da se Skupština izjasni.) U danu za glasanje će se to dogoditi. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Eto vidite koliko je važan ovaj amandman, iza tih nekoliko miliona dinara zapravo se kroz to pitanje prelama suština politike ove zemlje. Zbog toga je LDP toliko zainteresovana za to, da dobijemo odgovor, između ostalog, i za šta će biti trošen taj novac, odnosno na kojim osnovama će se voditi pregovori. Za nas je to vrlo bitno kako bi smo mogli da formiramo stav da li želimo da podržimo takvo trošenje novca ili ne. Gospođo Kolundžija, rekli ste jednu vrlo važnu stvar, kako je, između ostalog, i zbog politike SRS, naravno, ne samo zbog njihove politike, Srbija kapitulirala u Kumanovu, u junu 1999. godine, slažem se sa vama, ali baš zbog toga ne razumem zašto dajemo novac Kancelariji za pregovore koja će pregovore voditi postavljajući kao crvenu liniju zaštitu Rezolucije 1244. Rezolucija 1244 je sastavni deo tog akta kapitulacije Srbije 1999. godine, isto kao što i Kumanovski sporazum. Ako hoćete da politiku, pa i pregovore u Briselu sa Prištinom vodite na osnovama isključivo te rezolucije i da kroz njenu odbranu onemogućavate bilo kakvu promenu, bilo kakvu reformu, da potpuno zaustavite evropske integracije, LDP neće glasati za budžetsku stavku koja će tako nešto omogućiti.Ne možete u isto vreme napadati politiku koja se završila kapitulacijom u Kumanovu a svoju politiku prema EU i Kosovu graditi na Rezoluciji 1244, koja je pravni izraz te kapitulacije pred UN. To je sve.
Po amandmanu želi reč gospođa Nada Kolundžija. (Aleksandar Martinović, sa mesta: Replika, pomenuta je stranka u negativnom kontekstu.)
Kada govorimo o Rezoluciji 1244 i potrebi da se insistira na poštovanju Rezolucije 1244 onda svakako verujem da delimo svi isti stav, moramo da pođemo od nekoliko osnovnih činjenica. Prvo, to je jedini međunarodni pravni akt na osnovu kog se može utvrditi međunarodno-pravni status Kosova i Metohije i u tom smislu je to za Srbiju od izuzetne važnosti. Dakle, Srbija jedino iz Rezolucije 1244 može da crpi mogućnost i pravo da se zalaže za ostvarivanje svojih interesa na KiM jer je to jedini međunarodni pravni akt koji je usvojio Savet bezbednosti UN. Jedino neki novi akt Saveta bezbednosti može da promeni tu činjenicu. Zato je ta rezolucija važna. Ne mislim da je Rezolucija prepreka da se problemi rešavaju u skladu sa interesima građana koji žive tamo. Naprotiv, mislim da je Rezolucija 1244 osnova za Srbiju, jedina osnova. Kada kažem da je Rezolucija rezultat jednog rata koji je Srbija izgubila, onda pre svega mislim na to da je do te rezolucije Kosovo i Metohija bilo sastavni deo Republike Srbije i da je na Kosovu i Metohiji Srbija imala i suverenitet i teritorijalni integritet nad tom teritorijom. Rezolucijom 1244 to je postala teritorija pod međunarodnom upravom. Samim tim, Srbija ne vrši suverenitet na teritoriji Kosova i Metohije i u tom smislu je pozicija Srbije od trenutka kada je doneta Rezolucija 1244 lošija mnogo nego što je bila pre bombardovanja i pre Rezolucije. Da li su potrebni pregovori i dalje? Ja zaista mislim da jesu, zato što ne postoji drugi način sem u neposrednom dijalogu, uz saglasnost obe strane, da se dođe do rešenja koje će biti pre svega održivo rešenje, jer će biti prihvatljivo za obe strane i samim tim garantovaće dugotrajnost tih rešenja. U tom smislu mislim, ako je potrebno, da se i duže pregovara, a da se izbegavaju svi konflikti i da se izbegava svaka moguća kriza koja ugrožava bezbednost i živote ljudi na KiM, onda mislim da treba nedvosmisleno da podržimo taj proces. Da li proces ili rezolucija ugrožavaju naše evropske integracije? Ja sam duboko uverena da ne. Dakle, ne postoji ni jedna jedina tačka u kojoj insistiranje na poštovanju rezolucije i insistiranje na dijalogu i mirnom rešenju svih sporova može da ugrožava naše evropske integracije. Ukoliko bi ugrožavale, mislim da bi Evropa slala jasnu poruku da sama u odnosu na Srbiju ne poštuje osnovne principe na koje nas poziva da ih poštujemo kako bismo postali punopravna članica.
Reč po amandmanu ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Ja vas molim da govorite o amandmanima.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre svega, ja zaista imam razumevanja za gospođu Nadu Kolundžiju jer njoj uopšte nije jednostavno. Umesto da politiku Vlade Srbije brani predsednik Vlade, mora da je brani gospođa Nada Kolundžija zato što gospodin Mirko Cvetković očigledno ima nekih prečih briga, a ne da sedi u Narodnoj skupštini. Što se tiče onoga što je rekao gospodin Bojan Đurić, a to u stvari isto misli i DS samo ne sme javno da kaže, da smo mi navodno kao država doživeli kapitulaciju u Kumanovu u junu 1999. godine, to jednostavno nije tačno. Dovoljno je da se pročita Rezolucija 1244 i svakome, ne mora da bude pravnik, biće jasno da ta rezolucija garantuje suverenitet Savezne Republike Jugoslavije na KiM. Za KiM se predviđa široka autonomija. Slična formulacija postoji i u važećem Ustavu Republike Srbije od 2006. godine. Ono što je jako važno, Aneksom 2 na Rezoluciju 1244 predviđeno je da će na KiM da se vrate vojska Srbije i policija, da bi štitile državnu granicu Srbije, pravu državnu granicu Srbije, ne ovu koju je priznao Borko Stefanović, dakle, pravu granicu Srbije sa Crnom Gorom, Albanijom i Makedonijom i srpsko duhovno i kulturno nasleđe na KiM. Nama je kapitulacija, gospodo iz LDP-a i DS, spremana u Rambujeu, kada je NATO pakt vršio pritisak na Republiku Srbiju da prihvati taj tzv. sporazum iz Rambujea, po kome je celokupna Savezna Republika Jugoslavija trebala da bude okupirana od strane NATO pakta, da se NATO paktu da vrhovno pravo da upravlja Republikom Srbijom i da konvoji NATO pakta slobodno prolaze kroz Srbiju i Crnu Goru. To tadašnji pregovarački tim Srbije nije hteo da prihvati, ali je nekoliko godina kasnije prihvatio Vuk Drašković. (Predsednik: Zaista neću dozvoliti dalje da govorite na način koji nema nikakve veze sa amandmanom i temom koja je na dnevnom redu. Ovo se odnosi na sve.) Gospođo Đukić-Dejanović, ja smatram da je ova tema isuviše važna, a istovremeno isuviše složena, i sa pravnog i sa… (Predsednik: Ne možete kršiti Poslovnik zato što je tema važna. Molim vas, nemojte me dovoditi u neprijatnu situaciju.) Zaista nemam želju da vas dovodim u neprijatnu situaciju. Imam želju da govorim o amandmanu koji se odnosi na tu tzv. kancelariju za stručne i operativne poslove u pregovaračkom procesu. Sve to ima veze sa ovom kancelarijom. Na kraju krajeva, vi ste jedna vrlo obrazovana dama, pokušajte vi da mi date racionalno objašnjenje. Ako je Borko Stefanović u 2011. godini potpisao sve ove sporazume a da jedan jedini dinar u budžetu Republike Srbije za ovu godinu nije bio predviđen za tu kancelariju, zašto mu za 2012. godinu davati skoro 12 miliona? Jel nije bolje da se to da vojnim penzionerima da se reši njihov težak položaj koji imaju u ovom društvu, umesto da se daje jednoj fiktivnoj kancelariji? Ta kancelarija, gospođo predsednice, postoji samo na papiru. Evo, pitao sam i gospodina Cvetkovića i gospođu Kolundžiju, sada pitam i vas – da li možete da mi navedete, sem Borka Stefanovića, još jedno ime tog tzv. stručnjaka koji je zaposlen u ovoj kancelariji, a koji učestvuje u pregovorima sa Šiptarima? Da li ima jedno, dva imena? Koliko ljudi tu radi? Šta oni rade, na kojim poslovima? Koji je njihov obrazovni profil, koja su njihova radna mesta, zadužeanj? Na koji način su oni učestvovali u dosadašnjim pregovorima sa Šiptarima? Kako oni to pomažu Borku Stefanoviću? To su sve nepoznanice za građane Srbije. Nije mali novac 12 miliona dinara u vremenu kada većina građana Srbije jedva sastavlja kraj sa krajem. Dakle, jedno veoma važno pitanje. Naravno, sve ovo što se odnosi na kancelariju ima svoju predistoriju, ima svoj istorijski kontekst, od 1999. godine naovamo. Evo, mi se trudimo, trudi se i gospođa Nada Kolundžija i gospodin Đurić i ja da svako sa svog političkog aspekta osvetli taj istorijski kontekst i da da objašnjenje kako smo došli dotle da u 2011. godini bez izjednog predviđenog budžetskog dinara prihvatimo sve ono što Šiptarima odgovara. Sama Edita Tahiri, sam Hašim Tači je izjavio, to su objavili svi mediji, kada je Borko Stefanović prihvatio taj koncept IBM, odnosno integrisanog upravljanja administrativnom graničnom linijom, da je time Republika Srbija i formalno, dakle, "de jure" priznala tzv. republiku Kosovo. To nisam rekao ja, to su rekli Hašim Tači, Edita Tahiri. To kažu poslanici DS i G 17 plus koji dolaze sa teritorije KiM. Oni koji pričaju o realnosti, vode jednu nerealnu politiku. Ta politika Borisa Tadića, gospođe Kolundžije, Borka Stefanovića itd. završava se ovde u Pionirskom parku. Na severu KiM ta politika apsolutno ne može da prođe i srpski narod na KiM je doživljava kao štetočinsku, kao protivustavnu, kao jednu politikukoja jesuprotna srpskim nacionalnim i državnim interesima.
Reč ima premijer.
Poštovani narodni poslanici, želeo bih vrlo kratko da se osvrnem na ovu veoma živu diskusiju povodom ovog predloga amandmana. Mislim da je potpuno nerazumno voditi jedne složene i duge pregovore a nemati tehničku podršku, tako da je ova kancelarija nužna. Naravno, nije nužna za one koji smatraju da pregovore ne treba voditi. Insinuacije da je ona napravljena za Borka Stefanovićanemaju nikakve veze. On uopšte nije zaposlen u toj kancelariji, tako da je ona zaista napravljenau smislukako joj i ime kaže - za tehničku podrškupregovorima. Doneta je u tom kontekstu uredba i svako ko želi da sazna koji su njeni zadaci može da pogleda uredbu. Doduše, i u budžetu je kratko navedeno čime se ona bavi.To je na strana 439. Tu možete videti osnovne njene zadatke, a u uredbi možete videti detalje i ona apsolutno nema nikakve veze sa personalnim stvarima, nego prosto ako radite jedan vrlo važan posao, morate imate i tehničku podršku. Meni je to prilično jasno i ne vidim zašto bi toliko mnogo vremena gubili oko toga. Naravno, svako ima pravo da kaže – ta kancelarija treba da postoji ili ne, ali ona sa našeg stanovišta treba da postoji, nužna je i značajno će pomoći u odvijanju pregovora koji će se nastaviti ko zna koliko vremena u budućnosti.
Narodni poslanik Bojan Đurić ima reč.
Javio sam se posle gospodina Martinovića, u međuvremenu je govorio i premijer. Pa vidite, mi se suštinski ne razumemo, gospodine Cvetkoviću. Vi ste ponovo sve sveli na tehničku pomoć. Mene zanima da li plaćamo nešto i da li možda treba da platimo više nešto što je imalo politički mnogo veći značaj? Ko političkim sadržajem puni rad tog pregovaračkog tima? Ko je stvarni šef gospodina Borka Stefanovića? Za razliku od Demokratske stranke, nemam nikakvu ambiciju da svoje proevropsko opredeljenje pokazujem na primeru Srpske radikalne stranke, tako što ću dokazivati da sam ja za Evropu, a oni protiv toga. To se podrazumeva. Poštujem taj politički stav. Meni smeta ova vaša srednja politika. Nisam ja interpretirao da li je 1999. godine bila kapitulacija. Srpski radikali su tada izneli svoj politički stav tako što su izašli iz Vlade. Svako od nas je u međuvremenu dao neki stav. Usput, vi ste sada pomenuli još jedno vrlo važno pitanje. Vi kažete da Borko Stefanović radi, zapravo, vodi pregovore. To je ono čime se on bavi po čitav dan i noć, a prima platu na nekom drugom mestu. Mislim da to nije dobar sistem. Tako se stvaraju osnove za ove zloupotrebe. Tako i na Kosovu neki rade neke poslove samo na papiru i primaju platu, pa će se onda ispostaviti da li je neko lažni portir, ili je lažni patriota, ili je lažni izdavalac u zakup antinskih stubova, itd. Ali, to je sve onako politička estrada. Odgovorite mi, gospodine Cvetkoviću, ko politički čini taj tim za pregovore? Da li stvarno mislite da ćete rešavati sudbinu, ne znam, 140.000 - 150.000 ljudi na Kosovu, tako što ćete imati nameštenike u toj kancelariji? To prosto nije ozbiljno. Molim vas da više ne ponižavate ovaj parlament, da nam svako malo kažete kako treba da kopamo po arhivama i vašim uredbama. Znate, ovo je ipak Narodna skupština Republike Srbije. Vi svoje uredbe donosite na telefonskim sednicama. Kada nešto uradite, onda to donesete u ovaj parlament i govorite o tome. Mi nismo niži službenici vaše Vlade.
Premijer ima reč. Izvolite, gospodine predsedniče.
Takođe, vrlo kratko. Ovo je rasprava o budžetu i ja ću se ograničiti da odgovaram na pitanja koja se vezuju za budžet. Što se tiče ostalih pitanja, imamo četvrtak, tj. sutra možete postavljati politička pitanja. Žao mi je što niste iskoristili jučerašnju priliku, sada je bio Odbor za KiM, jer pitanja koje sada pokrećete, par ekselans pitanja za taj odbor. Što se tiče budžeta, već sam dao odgovor. Smatramo da je kancelarija potrebna, da je podrška potrebna, da je ta podrška tehničkog karaktera, da je to što je podrška definisana u toj uredbi koja je objavljena u "Službenom glasniku". Verujem da narodni poslanici, ne samo da imaju prilike da to pročitaju, nego im je to i obaveza, ako već jesu narodni poslanici. Ne verujem da se očekuje da sada Vlada dolazi u Skupštinu i da iznosi raznorazne uredbe koje donosi, koje su operativnog karaktera.
Narodni poslanik Ivan Andrić. Po Poslovniku? Izvolite.
Javljam se po Poslovniku, član 107. povreda dostojanstva Narodne skupštine Srbije. Znate šta, po našem dubokom mišljenju, nije samo dovoljno biti pristojan i ne koristiti ružne reči i da to u stvari znači da je neko u pravu. Ovoje vrlo velika povreda dostojanstva Skupštine, kada vi kažete – nije valjalo Vladi da donosi raznorazne uredbe tehničkog karaktera. Citiraću vam jednu uredbu o kojoj je juče bilo reči na Odboru za KiM, gde smo i mi bili, postavljali smo ista ova pitanja i takođe nismo dobili odgovor, zato što Vlada čiji ste vi premijer, u stvari, beži od tih odgovora i šalje nas sa jednog mesta na drugo. Ta uredba kaže ovako – od danas ko bude prelazio alternativni granični prelaz, plaćaće kaznu do 150.000 dinara. Te alternativne granične prelaze, između ostalog, gradila su, prema Izveštaju Vlade koji ste vi poslali, javna komunalna preduzeća iz Srbije. Vrlo jednostavno pitanje – zašto ste gradili te prelaze, a danas hoćete da naplaćujete ljudima kaznu, ako tim prelazima idu? To sve, u stvari, vuče korene i stoga što se vi plašite da preuzmete odgovornost i zbog toga izbegavate sednicu Skupštine. Uredbe nisu normalno rešenje za ovu situaciju. Ova skupština je donela Rezoluciju, vi ste bili za, mi smo bili protiv. U toj rezoluciji piše da su barikade opravdane. Ako danas nisu, izvolite ovde i recite zašto nisu. Ako jesu, izvolite ovde i recite zašto jesu. Nikakve tajne uredbe, za koje pola kabineta glasa, a pola misle da su protivustavni. Onda nam još dođete i kažete, da mi kopamo po arhivama kao službenici neki u Vladi, zato što je to naša dužnost i obaveza. Ne, to nije naša dužnost i obaveza. Ovo što danas radimo ovde i sada je naša dužnost i obaveza.
Premijer ima reč. Izvolite.
Vrlo kratko. Mislim da niste dobro proučili budžet. Barikade uopšte nisu obuhvaćene tim budžetom.
Mi ćemo nastaviti sa radom. Nemojte zloupotrebljavati Poslovnik. Po Poslovniku? (Da.) Najpre gospodin Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, od strane Mirka Cvetkovića je povređen član 107. Poslovnika, povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine, jer je gospodin Mirko Cvetković izgovorio jednu neverovatnu neistinu, da smo mi navodno mogli da postavljamo pitanja juče na sednici Odbora KiM, a tu mogućnost nismo iskoristili. Gospodine Cvetkoviću, poslanici SRS-a su tu mogućnost koristili sve vreme dok je postojao kvorum. Sednica je prekinuta zato što su poslanici vladajuće koalicije napustili sednicu Odbora KiM, nije postojao kvorum i nisu mogli da se donesu predloženi zaključci koje je predložio predsednik Odbora, gospodin Ljubomir Kragović. Toliko što se tiče te sednice. Ne znam da li ste se vi upisali u krug neobaveštenih - ako jeste, obavestite se malo kod svojih partijskih kolega, kako je juče tekla sednica Odbora za KiM. Drugo, niste nam dali ni jedno jedino ima. Ko to još sem Borka Stefanovića u ime Srbije pregovara sa Šiptarima, ko je zaposlen u toj fiktivnoj kancelariji? Niste odgovorili i na ono treće pitanje – kako je Borko Stefanović u 2011. godini vodio taj tzv. pregovarački proces bez jednog jedinog dinara? Sada kažete – mora da se odvoji neki budžetski novac, da čovek ima stručnu pomoć, neku službu Vlade itd. Kako je sve to radio u 2011. godini? Znači, Borko Stefanović taj posao može da radi i bez ove vaše kancelarije. Koji je onda smisao te kancelarije, ako ona u 2012. godini, navodni, mora da postoji, a u 2011. godini nije morala da postoji? Šta se u međuvremenu desilo?
Nema povrede Poslovnika. Premijer odgovara na vrlo konkretna pitanja vezana za budžet, a vi politizujete temu budžeta. Ako niste zadovoljni ovim odgovorom, a naravno da premijer ne može da povredi Poslovnik nego ja. Da, tako stoji u Poslovniku. Prema tome, vi tu niste u pravu, ali će se Skupština izjasniti u danu za glasanje. Narodni poslanik Ivan Andrić reklamira povredu Poslovnika.
Vi ste povredili time što niste upozorili premijera da nisam govorio o tome, da li su barikade u budžetu ili ne, nego da su alternativni granični prelazi građeni iz novca budžeta. To je pitanje vrlo iz budžeta. Onda je Vlada uvela uredbu, donela Uredbu po kojoj se kažnjava onaj ko prelazi tim prelazima. Da bi bilo jasno, u izveštaju o Kosovu, koji nam je poslala Vlada, piše da su javna komunalna preduzeća iz Srbije učestvovala u građenju alternativnih graničnih pravaca. Onda je Vlada donela uredbu po kojoj, ako ja danas hoću da pređem tim prelazom, koji je Vlada napravila, plaćam kaznu od 150.000 dinara. To je malo gore, nego da prelazim prelaz tamo gde mi je Vlada omogućila, pošto ću tu da platim samo 100 evra, ovamo ću da platim 1.500 evra. Znate šta, dostojanstvo je narušeno i teško je da se ne reaguje emotivno, ali smo dugo mi već ovde, da bi znali da ta količina bahatosti i arogancije, sa tim odmahivanjem ruku i takvim tonom, da ne znamo da ona vodi u propast, ali u ličnu propast. To nas ne zanima. Ono što je ovde problem, to je što ovakvo vođenje politike dovodi do dvostrukog kraha. To je krah evropskih integracija koje smo videli 9. decembra, ali u isto vreme, onemogućava da se na normalnim osnovama dogovorimo sa albanskim stanovništvom na KiM, zato što ne možete sve raditi ispod žita. Hiljadu i prvi put, ako imate nešto da uradite o Kosovu, dođite u Skupštinu i, ili imate podršku za to ili nemate. Ako nemate, ne smete to raditi. To je antidemokratski, antievropski, anticivilizacijski. U slučaju da nemate, raspišete izbora, kandidujete to kao program, pa se građani izjasne. Nema tajnih uredbi.
Sad stvarno preterujete. Daću vam reč, ali primeniću sankcije za slučaj da zloupotrebite Poslovnik.
Pod rizikom da budem sankcionisan, a neće mi, hvala Bogu, biti prvi put, smatram da je povređen član 27. Vi ste, gospođo Đukić-Dejanović, usvojili jednu pogrešnu interpretaciju gospođe Gordane Čomić, da samo predsednik Narodne skupštine navodno može da povredi Poslovnik. Ako je to tako, ako samo predsednik skupštine može da povredi Poslovnik, kako je moguće da su na jučerašnjoj sednici Administrativnog odbora izrečene novčane kazne gospodinu Momčilu Duvnjaku i gospođi Vjerici Radeti, po kom osnovu ako samo vi možete da povredite Poslovnik, a Administrativni odbor iz sednice u sednicu izriče novčane kazne poslanicima SRS zbog navodne povrede Poslovnika. Hajde malo, gospodo, uskladite se, vi koji predsedavate, sa Administrativnim odborom, ko u stvari može da povredi Poslovnik. Ako možete samo vi da povredite Poslovnik, ja u ime SRS tražim da vratite novac poslanicima SRS kojima je očigledno oduzet suprotno odredbama Poslovnika, a mi ćemo taj novac upotrebiti u neke humanitarne i opšte-korisne svrhe.
Kad reklamirate Poslovnik, vi ukazujete na povredu koju zapravo čini predsedavajući zato što ne reaguje. Kada je u pitanju plenarna sednica, to je predsednik ili potpredsednik koji menja predsedavajućeg. Kada je u pitanju sednica odbora, naravno da se radi o predsedavajućem odbora. Molim vas, gospodin Martinović to dobro zna. Zahvaljujem. Na član 7. razdele 3 i 15 amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Izvinite, da li želite u Danu za glasanje da se izjasnimo? I o ovoj navodnoj povredi Poslovnika će se Skupština izjašnjavati u Danu za glasanje. Gospodin Ivan Andrić želi još po prethodnom amandmanu. Izvolite.
Nisam hteo da ometam raspravu. Stvar je vrlo jednostavna. Ono što treba reći danas kada se radi o odvajanju novca za Kancelariju za pregovore, nije sporno da, ukoliko traju pregovori, treba da postoji nekakva podrška toj kancelariji, treba da postoji podrška tom pregovaračkom procesu i da mora da postoji neka kancelarija koja obavlja sve logističke postupke podrške tom celom procesu. Ono što je sporno, to je – da li je ta kancelarija u stvari opravdala potrebu za svojim postojanjem, odnosno da li taj pregovarački proces treba da postoji i da li treba uzimati novac poreskih obveznika za tu kancelariju, da bi se davala podrška. Biću vrlo jednostavan. U normalnim uslovima i okolnostima, da bi ste za nešto dali novac u napred, morate da uradite analizu kako je to funkcionisalo do sada. To su pitanja vrlo jednostavna. Taj proces, po našem mišljenju, vođen je politikantski i nemajući u vidu dobrobit onih u čije ime se navodno taj proces vodi i zbog toga tražimo odgovor na to – da li će se taj proces i dalje tako voditi ili će se voditi na način da omogući građanima čiji život zavisi od tog procesa. Da li će njima život nakon toga biti lakši ili ne? Biću vrlo konkretan. Vlada je izbegavala da napravi dogovor i čitav pregovarački proces do poslednje nedelje pred neko moguće dobijanje kandidature za članstvo u EU. Taj proces i ti ljudi koji će od sutra sedeti u toj kancelariji do tada su odbijali da naprave dogovor, a nakon toga, kada se videlo da je kandidatura, na neki način, uslovljena time, Vlada je prihvatila sve što se tražilo i što se nije tražilo, kroz razne uredbe, izbegavajući javnost, izbegavajući Skupštinu, proglašavajući službenom tajnom ko je kako glasao na sednicama Vlade, na jedan način koji otvara ogromnu sumnju u to šta se u stvari tamo dešavalo. Mi smo protiv da se novac daje, ako će se tako trošiti taj novac, zato što taj pregovarački proces i onako donosi dovoljno štete, da bi mi sad još iz budžeta i finansirali to. Ti dogovori, da su vođeni kako treba i na vreme, oni su mogli biti napravljeni na miru tako da ne ugrožavaju ni evropsku budućnost Srbije, ali ni život ljudi na Kosovu. Danas posledice tih sporazuma, koji su pravljeni tako da se unapred znalo da se neće poštovati, znači vi ste sporazume, i ta buduća kancelarija, ali tada kao deo tima, je pravila sporazume za koje je znala da ih neće poštovati, samo da bi prošao datum za kandidaturu. Time ste prevarili građane na Kosovu, prevarili ste EU i zbog toga niste dobili kandidaturu. Ništa drugo tu nije postojalo. Čekali ste zadnji trenutak u kome ste onda rekli – prihvatamo sve, samo recite šta i ostavili jednu malu tačku koja govori o tome šta će pisati na nekom papiru ispred nesporne albanske delegacije, na nespornom mestu na kome se i vi nalazite, da biste mogli da optužite Evropu i to ste upravo uradili. Odbijamo da ova država izdvaja novac, da svaki građanin ove države izdvaja novac u nešto što je protiv interesa tih građana, što vidimo svaki dan. Oni kada dolaze sa Kosova u Srbiju, oni plaćaju 60 evra, a kada idu iz Srbije na Kosovo, plaćaju 100 evra. Objašnjenje vlade na to je – dogovoriće se osiguravajuća društva. Što se nisu do sad dogovorila? Što mora neko da plaća to danas? Znači, vi pravite finansijske barijere za prelazak iz centralne Srbije na Kosovo i sa Kosova u Srbiju. To je direktna posledica tih razgovora. Onda dođete u Skupštinu i tražite 11 miliona dinara da mi finansiramo to, da bi onda bila naknada možda 200 evra, dok se ne dogovore osiguravajuća društva. Vaš glavni pregovarač, šef te kancelarije dođe i kaže nama juče na tom odboru na koji ste se vi pozvali da je šteta, ali su osiguravajuća društva u Srbiji privatna, pa ne može Vlada da utiče. Evo vam predlog, nacionalizujte osiguravajuća društva. Podržavite sve i onda svi svime upravljajte. Dižite vi te palčeve koliko hoćete, ta bahatost je obrnuto srazmerna tome koliko ste u pravu i to vam kažemo stoti put. Vi možete da izbegnete odgovor na ova pitanja i to nije sporno, ali morate biti svesni odgovornosti za političku štetu koju činite. Ona nadilazi čak i vašu vladu. Ne smete dovesti u pitanje opstanak evropskih integracija, da biste muljali još tri meseca. Ili imate podršku za to što radite ili nemate, ali nemojte izbegavati ovaj predstavnički dom, nemate prava na to.
Na član 7. razdele 3 i 15 amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković, koji ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 7. razdeo 3 glava 3 tačka 16) Kancelarija saveta za nacionalnu bezbednost i zaštitu tajnih podataka, funkcija 110, ekonomska klasifikacija 411 – plate, dodaci i naknade zaposlenih, u kolonama devet i 11 iznos 12.777.000 dinara zamenjuje se iznosom 777.000 dinara. Dakle, ovde predlažemo uštedu 12 miliona dinara. Srpska radikalna stranka smatra da je rad Kancelarije saveta za nacionalnu bezbednost i zaštitu tajnih podataka nepotreban jer postoji BIA koja ima isti delokrug rada. Dovoljno je da BIA podnosi izveštaj najvišim državnim organima. Nema potrebe da se kroz rad kancelarije stvaraju dodatne institucije i filteri informacija. U tom kontekstu ovaj amandman dovodi do uštede od 12 miliona dinara. Ta sredstva se preusmeravaju na jačanje javne bezbednosti građana, kao i radi smanjivanja kriminala i korupcije u oblasti za koju je nadležan MUP Srbije. Stanje u kojem se nalazi MUP mora biti popravljeno, jer je država godinama štedela na izdacima za MUP, posebno za one policajce koji su najviše izloženi rizicima na svom poslu. Mora se povratiti ugled MUP u narodu.
Na član 7. razdele 3 i 17, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Esad Džudžević i Bajram Omeragić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč i ma gospodin Esad Džudžević.
Poštovana predsednice, koleginice i kolege narodni poslanici, Bošnjačka lista za evropski Sandžak je podnela zapravo tri amandmana koji se tiču Kancelarije za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, povećanje sredstava za budžetski fond za nacionalne manjina i povećavanje sredstava za redovan rad nacionalnih veća manjinskih naroda u Republici Srbiji. S obzirom da je kolega Omeragić juče ili prekjuče govorio u načelnoj raspravi o svrsishodnosti povećanja iznosa za rad Kancelarije za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, ja ću se zadržati, naravno, smo na budžetski fond za nacionalne manjine i sredstva koja idu za redovan rad nacionalnih veća nacionalnih manjina. Rekao bih jednu rečenicu, da zapravo odbijanje ovog amandmana, a tiče se ove prve pozicije, kancelarije, predstavlja jednu političku i državnu filozofiju, da se van Beograda i južno od Vojvodine zapravo ima jedan potpuno drugačiji odnos nego što je sam odnos prema ovom delu Republike Srbije. Naravno, dolazimo do druge pozicije, da se zapravo taj odnos na jednom još osetljivijem terenu, terenu uživanja manjinskih prava odnosi u istoj meri. Zapravo, iznos od dva miliona dinara, koliko je predviđeno u budžetskom fondu za nacionalne manjine, koji je, da vas podsetim, predviđen u Zakonu o nacionalnim savetima nacionalnih manjina, zapravo na još jači način reflektuje tu političku filozofiju, da ono što jeste bila svrha budžetskog fonda i zamisao zakonodavca za budžetski fond za nacionalne manjine jeste finansiranje tzv. kapitalnih projekata u implementaciji prava u oblasti službene upotrebe jezika i pisma, prava na obrazovanje na manjinskim jezicima, pravo na informisanje na manjinskim jezicima i zaštita i unapređenje kulturnog nasleđa manjina. Onda, naravno, dolazimo do sledeće poente, a to je potpuno nejednak odnos ove države prema manjinama koje žive u Vojvodini i prema manjinama koje žive u tzv. centralnoj Srbiji. Ja bih rekao sa posebnim naglaskom na probleme u ostvarivanju prava sandžačkih Bošnjaka u Republici Srbiji, s obzirom da oni jesu u jednom procesu transformacije od tzv. deklarativnog statusa konstitutivnog naroda u bivšoj Jugoslaviji, pa do pokušaja da uz pomoć državnih institucija i resornih ministarstava konzumiraju svoja prava u skladu sa Ustavom i zakonom i koja su garantovana međunarodnim dokumentima, a koja jesu deo našeg pravnog sistema ratifikacijom pre svega okvirne Konvencije za zaštitu nacionalnih manjina i ratifikacijom Evropske povelje o regionalnim ili manjinskim jezicima. Sada dolazimo, naravno, do poente samog ovog problema, a to je da pre svega pripadnici bošnjačke nacionalne zajednice su u jednomprocepu između svog kapaciteta da uživaju svoja prava zajamčena Ustavom i zakonom i tzv. političke volje Vlade i resornih ministarstava da im i na ovaj način pomognu u konzumiranju tih prava. Naravno, dolazimo ponovo do cifre od dva miliona, koja jeste zapravo odraz, to je 20 hiljada evra, da mogu pripadnici bošnjačke nacionalne zajednice da ostvare svoja prava uz pomoć ovog fonda u oblasti upotrebe svog maternjeg jezika, u implementaciji modela za sandžačke Bošnjake u Republici Srbiji, u zaštiti i unapređenju bošnjačkog kulturnog nasleđa i u formiranju, odnosno u sufinansiranju redakcija, štampanih medija i slično, u oblasti prava na informisanje. Ovim amandmanima sam predvideo da cifra od dva miliona, koja jeste zapravo smešna, se poveća na, opet simbolično, ali bi vredelo makar u ovoj godini, 50 miliona i u poziciji koja finansira redovan rad nacionalnih veća iznos od 230 miliona da se poveća na 300 miliona. Nažalost, Vlada je odbila i jedan i drugi i treći amandman. Meni je, naravno, zbog toga žao. Mi smo najavili u načelnoj raspravi da će Bošnjačka lista podržati ovaj budžet za 2012. godinu. Stojimo, naravno, kod tog stava, ali sa ovim sam hteo zapravo samo da skrenem pažnju na još uvek funkcionisanje i delotvornost te političke državne filozofije, da južno od Beograda ne postoje građani, da za manjine još uvek nema dovoljno senzibiliteta, nažalost, u ovoj državi, za pomoć u podizanju njihovog kapaciteta, kako bi koristili svoja prava u skladu sa Ustavom, zakonima i standardima EU. Naravno, ja sam i u svojstvu narodnog poslanika i čoveka koji vodi već godinama jedan organ manjinske samouprave, a koji se tiče upravo ovih prava koja su trebalo da budu poduprta i ovim finansijskim pozicijama, podneo prosto dve tužbe kod Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, da bi jednostavno u ovoj proceni dva nezavisna državna organa pomogla zapravo pripadnicima bošnjačke nacionalne zajednice u Republici Srbiji, da dođu, odnosno da nateraju Vladu odblokira proces ostvarivanja prava, koja su Ustavom i zakonom zajamčena svim drugim manjinama. Kažem još jednom na kraju, žao mi je što Vlada nije imala dovoljno hrabrosti i senzibiliteta da i na ovaj način, finansijskom podrškom tim projektima, pomogne Bošnjacima u ovoj zemlji da uživaju svoja Ustavom i zakonom zajamčena prava. Hvala.
Iskorišćeno je pet minuta i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Pre nego što nastavimo rad, na osnovu člana 90. i člana 87. stav 5, obaveštavam Narodnu skupštinu da ćemo danas raditi i posle 18,00 časova, a do zaključenja pretresa u pojedinostima poslednjeg od predloga zakona koji su odlukom Skupštine objedinjeni u zajednički načelni i jedinstveni pretres. S obzirom da je na sve zakone koji su u ovom načelnom pretresu podneto 237 amandmana i da se očekuje da radimo najmanje do 20,00 časova, uobičajena pauza od jednog sata biće određena u 15,00 časova i trajaće do 16,00 časova. Da li još neko želi reč u raspravi po pretresu u pojedinostima amandmana narodnih poslanika Esada Džudževića i Bajrama Omeragića? (Da.) Narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Hvala, poštovana potpredsednice. Gospodine predsedniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, i dosadašnja rasprava po amandmanima na Predlog budžeta za 2012. godinu pokazuje da smo bili u pravu kada smo u načelnoj raspravi kritikovali vas, gospodine predsedniče Vlade, zašto niste u obrazloženju dali političke ideje i pravce u kojima će Srbija da ide u 2012. godini. Mi kao država i kao društvo u 2012. godini, kako mnogi kažu, u sudbonosnoj godini, jer se očekuje efekat drugog talasa ekonomske krize, a onda nas očekuje i proces dobijanja statusa kandidata, ulazimo kao država koja nema ministra finansija, kao država koja nema potpredsednika Vlade zaduženog za evropske integracije, odnosno političku ličnost koja će da se bavi tim procesom, ulazimo kao država koja ima ministra za veru i dijasporu koji nema većinsku podršku ovde u Skupštini Srbije, jer već koliko dana nema glasanja o njegovoj interpelaciji. Takođe ulazimo kao država koja faktički nema ni ministra inostranih poslova, koji je izgubio političku podršku svoje partije. Tako da mislimo da je bilo neophodno da u tom uvodnom delu čujemo i te političke pravce delovanja Vlade u narednom periodu. Mislim da je to dosta važno zbog upravo ovih dana koji nas očekuju, kako mnogi kažu izuzetno teški. Očekivali smo i od vas gospodine Cvetkoviću da ćemo bar čuti neke razloge zašto je gospodin Đelić podneo ostavku i slično. Ako govorimo o ovom amandmanu koji su kolege Omeragić i Esad Džudžević podneli. Meni je zasmetalo obrazloženje koje ste dali. Citiraću – smanjenje iznosa sredstava rezerve, tekuća budžetska rezerva ugrozilo bi sprovođenje člana 69. Zakona o budžetskom sistemu, u skladu sa kojima se sredstva tekuće budžetske rezerve koriste za neplanirane svrhe za koje nisu utvrđene aproprijacije ili za svrhe koje se u toku godine pokažu da aproprijacije nisu bile dovoljno. Posebno imajući u vidu potrebu otklanja posledica mogućih nepredviđenih situacija sa kojima se suočavaju budžetski korisnici u izvršavanju svojih nadležnosti. Želim da vas pitam, zar je moguće da sredstva i od ove budžetske rezerve koriste npr. grad Jagodina u 2011. godini do septembra meseca, čini mi se kako su mediji izjavili, da li je dobio više sredstava nego grad Kraljevo, koji je zadesio zemljotres, grad Novi Pazar koji je imao poplave. Zar vam zato služi ta budžetska rezerva, da bi na taj način kupovali koalicioni mir u vladajućoj koaliciji, da bi na taj način pravili izvanredne gradonačelnike, koji eto, mogu da urade ono što ne mogu da urade drugi gradonačelnici ili predsednici opština u Srbiji? Zar je normalno da neke opštine koje vode predsednici stranaka ili članovi vladajuće koalicije ne plaćaju struju distribuciji za javnu rasvetu, ne plaćaju doprinose? Na taj način vi pokazujete da postoje građani prvog i drugog reda, odnosno pokazujete da postoje opštine prvog i drugog reda. Mislim da je ovakvo obrazloženje smešno, da ne upotrebi neku drugu reč. Hvala.
Tri minuta i 45 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Na član 7. razdele 3, 17, 20, 24, 53 i 54. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Kenan Hajdarević, koji ima reč.
Ovaj budžet je posledica partijske podele, kako je rekao zamenik predsednika Vlade, gospodin Dačić, u jednom svom intervju i mogu da se složim sa tom njegovom konstatacijom. Zato sam ja u ime LDP podneo amandman koji se faktički sastoji iz tri dela i pokušaću da ovu moju konstataciju i ono o čemu sam prethodno govorio da dokažem kroz ovaj amandman. Direktan povod, inače ovoga amandmana, prvog dela ovog amandmana koji se tiče oduzimanja sredstava od Kancelarije za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja i dodela sredstava u iznosu od 40 miliona Fondu za mlade talente, direktan povod ovog amandmana je i informacija, koja se u medijima pojavila početkom decembra. Ta informacija kaže – da je Kancelarija za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja dodelila početkom oktobra više od 97 miliona dinara za 432 podnosioca zahteva, među njima najviše članova i simpatizera Stranke demokratske akcije. Ali, ono što više zabrinjava od ove informacije, je objašnjenje osoba koje rade u toj kancelariji, koje kažu da je to verovatno zbog toga što je blizina naših kancelarija smeštena u blizini kancelarija Stranke demokratske akcije, pa je to uticalo da nam se većinom jave ljudi koji su ovoj stranci. Mislim da je ovo jedno bezobrazno objašnjenje i da ovo pokazuje da se kod nas ministarstva, agencije prave na partijsko osnovi. Mogu slobodno ovde da postavim pitanje svakome od vas, može li iko da mi napravi razliku između Kancelarije za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, onim čime se ona bavi i Ministarstva za ekonomiju i regionalni razvoj, u onome obimu i obuhvatu koji se tiče regionalnog razvoja? Gde prestaje dejstvo rada ove kancelarije, a gde počinje dejstvo rada ministarstva ili Agencije za regionalni razvoj? Drugi razlog podnošenja ovog mog amandman nalazi se u obrazloženju Predloga budžeta. Pošto mi, gospodine premijeru, čitamo iz LDP dosta pažljivo budžet, pročitajte šta ste napisali, kako vi kažete, na strani 434. Najveći iznos sredstava opredeljuje se u okviru ekonomske klasifikacije 463 – transferi ostalim nivoima vlasti itd. Ako uzmete tabelu videćete da ta ekonomska klasifikacija iznosi 92 miliona dok ekonomska klasifikacija 511 iznosi 150 miliona dinara. Pa, kako je 92 miliona najveća stavka? Drugo, šta će Kancelariji za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja sredstva pod ekonomskom klasifikacijom – zgrade i građevinski objekti? Ako u obrazloženju koje ste nam vi poslali, jasno piše čime se bavi ova kancelarija za održivi razvoj, a šta znači ekonomska klasifikacija 511. Kade ukrste ti podaci, apsolutno nema ničega zajedničkog. Zato smo mi tražili da jedan deo ovih sredstava se prebace Fondu za mlade talente. Zašto Fondu za mlade talente? Zato što smo i u prethodnom periodu, prethodne tri godine stalno insistirali na neophodnost da se povećaju budžetska sredstva za obrazovanje, za stipendiranje i mladih talenata i učenika i studenata. Jer prosto je nemoguće da mi živimo u državi gde 90 i nešto procenata budžeta za obrazovanje ide na plate zaposlenih. Mislim da moramo kao društvo da puno više učinimo kako bi ujednačili nivo izdavanja sredstava iz budžeta za obrazovanje sa nivoom izdavanja sredstava u evropskim državama. Kada već govorimo o evropskim državama dosta je čudno da Vlada Srbije koja ima između ostalog i želju da Srbiju približi evropskim integracijama traži kredite, upravo tih evropskih banaka ili od država koje čini EU, sa jedne strane. A sa druge strane neke od tih država optužujemo da su oni glavni kočničari pristupa Srbije EU. Znate šta, ne može se EU da se predstavlja građanima kao bankomat. Pa kad nam treba novac mi ćemo da dođemo, da gurnemo karticu, da uzmemo pare. Ali, ćemo nastavimo da živimo po onim pravilima po kojima smo i do tada živeli. Mislim da to nisu evropske vrednosti. Drugi deo amandmana koji sam podno odnosi se na povećanje sredstava za subvencionisanje prodaje proizvoda koji se proizvode u SRbiji. Tu prevashodno se misli na traktore, kamione i autobuse. Jer po vašim saznanjima, odnosno po onome što ste nam vi rekli i što imamo u stručnoj javnosti u 2012. godini očekuje nas teška ekonomska situacija i otežano poslovanje privrede. Mislim da je neophodno da povećamo ovaj deo sredstava kako bise sredstva koja su namenjena preduzećima u restruktuiranju, pomogli da prežive tu 2012. godinu. Zašto je važno da ta preduzeća koja su u restruktuiranju prežive? Zato što su oni dopala u ovakvo stanje, ne zato što nisu oni znali da rade nego zato što je politika 90-ih godina koja je dominirala Srbijo uništila njihov razvoj. Podsetiću vas samo da 80-ih godina ta preduzeća kao što su "Fap" Priboj bilo potrebno po deset hiljada evra po novo otvorenom radnom mestu da bi došao strani partner. Tada je strani partner dolazio u Srbiju, Jugoslaviju i ulagao u ta preduzeća. Neophodno je da mi pomognemo tim preduzećima kako bi oni na tržišnoj utakmici krenuli sa iste startne osnove sa koje kreću druga preduzeća. Takođe kada govorimo o pomoći preduzećima u procesu restruktuiranja i tu se pojavljuje dvostruki aršin. Po našim nekim saznanjima zastava kamioni iz Kragujevcadobija duplo više subvencija na mesečnom nivou od "Fap-a" iz Priboja iako je broj zaposlenih u "Zastava" kamionima duplo manji nego broj zaposlenih u Fapu u Priboju. I to je jedan dvostruki aršin. Šta je razlog tome? Da li je razlog samo zato što se "Zastava" kamioni nalaze u Kragujevcu, a Fap se nalazi u Priboju? Ili je možda neki drugi razlog skriven. Mislim da to moramo da učinimo kako bi bilo kakvu konotaciju u pogrešnom smislu mogli da damo nekima koji žele da učine. Takođe, treći deo amandmana se odnosi na povećanje sredstava za rad nacionalnih saveta nacionalnih manjina. Mislim da je neophodno da se to uradi, ali složiću se donekle sa diskusijom gospodina Džudževića da nacionalni saveti imaju dobru svrhu postojanja, ali ova Vlada Srbije je direktno kriva za ne funkcionisanje Bošnjačkog nacionalnog veća. Tu direktno optužujem Ministarstvo za državnu upravu i ljudska i manjinska prava. Oni imaju dve mogućnosti, jedna je da priznaju rezultate izbora za Bošnjačko nacionalno veće koji su održani u junu 2010. godine, bez obzira sviđalo se vama rezultati tih izbora ili ne, ili da ponovo raspišu izbore. Ne može da bude ovo po njima vakum stanje, jer to dovodi do toga da Bošnjaci u Srbiji ne mogu da uživaju ona prava koje su im Ustav i zakoni Republike Srbije omogućili, a to zavisi očigledno od političke volje demokratske stranke, odnosno političke volje jednoga ministra. Treba samo da izađete i kažete – priznajemo rezultate. Ništa više. I svi problemi vezani za funkcionisanje Bošnjačko nacionalnog veća bili bi rešeni. Takođe, kako funkcioniše vaša Vlada pokazuje primer Ministarstva za zaštitu životne sredine i prostornog planiranja, koje je formiralo specijalni rezervat Gutavica, na području opština Sjenica, i kao upravitelja tog specijalnog rezervata postavilo takozvanu samostalnu islamsku zajednicu Srbije, a ovamo se zaklinjete da živimo u sekularnoj državi. Pa, ako živimo u sekularnoj državi, zar je normalno da upravitelj jednoga specijalnog rezervata prirode bude još jedna para-tvorevina, islamska zajednica Srbije. Ne možete stalno da koristite te dvostruke aršine, dovode do diskriminacije i svi mi koji smo prethodnih godina ukazivali na to smo upravu, ali vi ne možete da rešavanje jednog problema zatrpate na taj način što će te stvoriti nove probleme. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, vreme koje je na raspolaganju je iskorišćeno.) Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Bojan Đurić ima reč. Vreme na raspolaganju ovlašćenog predstavnika je šest minuta.
Hvala vam. Ovaj amandman je dosta obiman i prosto dira u neka budžetska pitanja koja su vrlo važna. Vi, prosto, našu potrebu da reagujemo izazivate sadržajem obrazloženja, koje ste dali odbijajući amandman gospodina Hajdarevića. Pitaću vas, par ekselans, budžetska pitanja kako više ne bismo dolazili u situaciju da mi kao predsednik Vlade kažete da nećete odgovarati na neka druga politička pitanja itd. Kada odbijate jedan deo amandmana, gospodina Hajdarevića, vi kažete da ga ne prihvate zato što se predlaže smanjenje sredstava u okviru razdela 17, Ministarstvo finansija itd, a zapravo izvršenje obaveza iz člana 173. Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju kojim je predviđeno da je Republika garant za obaveze Fonda PIO i da se radi uravnoteženja finansijskog bilansa fonda iz tog ministarstva predviđena sredstva u iznosu od 250 milijardi, dakle oko 2,5 milijarde evra po sadašnjem kursu. To je zapravo ključno pitanje budžeta za 2012. godinu. Gotovo da reč niste rekli ni u svom uvodnom izlaganju, ni u ovoj raspravi o amandmanima po pitanju strukture ogromnih problema, načina finansiranja Fonda PIO na koji vam odlazi gotovo 30% budžeta za 2012. godinu. Osim jedne rečenice koju ste pomenuli i koja mi je do ovog trenutka ostala nejasna, a to je da su i efekti krize u našoj zemlji delimično umanjeni time što ste sproveli reforme PIO fonda. Recite mi molim vas koje ste prave suštinske, strukturne reforme sproveli u ove tri i po godine koliko ste premijer. Da li zaista mislite da Srbija može da opstane i kao država i kao sistem nekih institucija i, konačno, kao društvo, ako ćemo svake godine povećavati taj iznos? U ovom trenutku ima samo preko Ministarstva finansija dve milijarde evra za Fonda PIO. To je budžetski novac, to je novac poreskih obveznika ove zemlje. Molim vas, kad ste već tu, već nedeljama pokušavam da dobijem odgovor na jedno vrlo konkretno pitanje kojima se i javnost posebno bavi prethodnih dana, a takođe je vezano za Fond PIO. Dakle, moje pitanje, obratio sam se i vama pre nešto više od mesec dana, čini mi se, je da mi kažete kojih 50 najvećih dužnika, odnosno kojih 50 preduzeća su najveći dužnici po osnovu neizmirenih obaveza za uplaćene doprinose Republičkom fondu PIO. U međuvremenu su i neke medijske kuće probale da dođu do tog odgovora. Uskraćene su za to pravo. Poverenik za informacije od javnog značaja je morao da reaguje. Deo vašeg ministarstva, dakle Poreska uprava, je saopštio da se te informacije ne mogu objavljivanje zbog zaštite podataka o ličnosti. Naravno da je to pravni falsifikat. Vi se pozivate na zakon koji štiti isključivo lične podatke fizičkih lica, a moje pitanje se tiče pravnih lica, dakle, kompanija. Nisam pitao za svakog građanina Srbije, odnosno za svakog zaposlenog u Srbiji, koliko se na njegovom računu duguje po osnovu neuplaćenih doprinosa, nego kojih 50 kompanija u Srbiji najviše duguje. Da li među njima ima državnih kompanija, odnosno preduzeća u većinskom državnom vlasništvu i javnih preduzeća. To je vrlo važno pitanje. Ovih dana vi pokušavate da nametnete obavezu komercijalnim subjektima, privatnim kompanijama, kao što su banke u ovoj zemlji da vode računa o svojim klijentima, odnosno da li prilikom uplate plate obračunavaju i uplaćuju doprinose Fondu PIO. Direktor Poreske uprave je u jednom trenutku rekao da banke nemaju ni moralno pravo da tako nešto odbiju. O tome možemo polemisati. Možda je gospodin Đidić i u pravu, ali mislim da ako govorimo i o moralnim obavezama da pre toga Vlada, odnosno vi kao premijer, imate moralnu obavezu da kažete da li vaša, da li državna, da li vladina preduzeća isplaćuju te obaveze, kakvo je stanje u tom segmentu izmirivanja obaveza, da li povezujete staž, da li otpisujete dugove. To su sve informacije kojih ni javnost u ovoj zemlji, ni mi kao narodni poslanici ne možemo da dođemo. Evo prilike, to je još jednom kažem – par ekselans, budžetsko pitanje, odgovorite mi u ovom trenutku. Ne morate 50, ako ne možete, makar 10 najvećih dužnika, sada ili do kraja radnog dana. Mislim da će to pomoći svima nama, pogotovo nakon amandmana Odbora za finansije koji se planira na Zakon o poreskom sistemu i administraciji. Vrlo je važno da to znamo. Javnost je zainteresovana. Eto prilike da odgovoritena makar jedno pitanje iz ovog vašeg užeg resora, Ministarstva finansija. Hvala vam.
Iskorišćeno je pet minuta od vremena ovlašćenog predstavnika. Na raspolaganju vam je ostao još jedan minut. Reč ima predsednik Vlade, Mirko Cvetković.
Hvala. Problem sa pitanjem tajnosti tih podataka jeste u nekom propisu koji je donet 2004. godine i on ima različito tumačenje. Lično mislim da je loše da to bude tajni podatak i da treba da bude otvoren. U tom kontekstu, u sklopu zakona koji prate ovaj budžet, predložena je jedna izmena koja će omogućiti ne samo da se da odgovor na to pitanje, već će se i na veb sajtu moći naći najveći dužnici. Tako da, moj odgovor je ako smo čekali od 2004. do kraja 2011. godine sačekajmo još 3-4 dana da se te izmene zakona usvoje i onda ćemo imati prilike da vidimo ono što je trenutna situacija, a i da pratimo to u narednom periodu kako se bude realizovalo, da li se novi dužnici pojavljuju ili ne.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Neće to ići tako, gospodine Cvetkoviću. Dakle, ne možemo da sačekamo tri, četiri ili deset dana zato što vi danas od nas tražite da odobrimonovac za ta vaša državna i javna preduzeća, za subvencije i za različite druge stvari. Da bismo odlučili da li to želimo i da li to hoćemo da učinimo potrebno nam je da znamo i da li ta vaša preduzeća, čiji je Vlada stvarni vlasnik i šef, izmiruju svoje obaveze po zakonima. To nije pitanje tumačenja jednog ili dva zakona. Usput, u međuvremenu je donet Zakon o jedinstvenom registru socijalnog osiguranja koji direktno derogira tu staru odredbu na koju se vi pozivate kada javnosti uskraćujete odgovore. Ne znam, zašto vam je toliki problem, nemate mnogo tih, pogotovo ne ovih velikih preduzeća? Evo, mene interesuje za EPS, "Puteve Srbije", za Koridore 10, za "Železnice Srbije" da li izmiruju svoje obaveze, ne morate za neka sitnija i manja javna preduzeća. Eto, samo na tih nekoliko pitanja dajte odgovor u ovom trenutku, a onda ćemo sa uživanjem posle Nove godine na sajtu da čitamo kakvi su podaci za sve druge kompanije. Mislim da ne tražim previše od vas u ovom trenutku. Nadam se da imate te podatke ili da vam neko iz ministarstva njih može obezbediti danas u toku dana. Zahvaljujem.
Vreme koje je na raspolaganju ovlašćenom predstavniku je iskorišćeno. Da li još neko želi reč? (Da.) Predsednik Vlade, gospodin Mirko Cvetković ima reč. Izvolite.
Mislim da zaista nije preterano za one koji zaista to žele da to znaju i ako su čekali sedam godina, sačekaju još tri, četiri dana. Ono što mogu da kažem jeste da oko 95% duga odnosi se na privatna preduzeća, ali imaćete prilike da vidite. Za sada je takva situacija i stvarno mislim da je vrlo dobra okolnost da smo zajednički prepoznali da je to stvar koja treba da bude dostupna javnosti, da je ova Vlada preuzela na sebe tu obavezu i da će je ona i ispuniti, tako da će se to pitanje više skinuti sa dnevnog reda.
Narodni poslanik Bojan Đurić, pravo na repliku, dva minuta.
Evo završićemo u ovom trenutku ovaj deo naše polemike. Dakle, vi ste sada rekli da je 95% ukupnog iznosa duga vezan za privatna preduzeća ili 95% dužnika su privatna preduzeća? To nije isto. Ako je 95% duga, onda zaista sa nestrpljenjem očekujem te odgovore na sajtu. Molim vas da obezbedite istom prilikom da nam budu dostupne, da stavite na uvid javnosti i narodnim poslanicima šta je Vlada od 2008. godine, od kada ste vi predsednik Vlade, radila sa odlukama o otpisu dugovanja Republičkom fondu penzijsko-invalidskog osiguranja, pošto imam informaciju da su u međuvremenu donošene i takve odluke. Znate, kada objavite listu dužnika iznosa onda se neće videti oni iznosi koji su u međuvremenu otpisani. Mislim da je to vrlo važno, ako se to zaista dešavalo onda su poreski obveznici u Srbiji oštećeni za vrlo ozbiljne iznose.
Reč ima predsednik Vlade, Mirko Cvetković.
Radi preciznosti, u pravu ste, dužnika, ne ukupnog duga, 95% dužnika jeste iz privatnog sektora. Što se tiče pitanja koje ste postavili, i to mogu da vam kažem, sva ova javna preduzeća koja ste pomenuli da ste zainteresovani da bar toliko znate, to vam mogu reći, ni jedna od pomenutih nema neplaćenih doprinosa za PIO.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3, 19. i 24. amandman, sa ispravkom, podnela je narodna poslanica Judita Popović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine premijeru, dame i gospodo narodni poslanici, vrlo kratko, kao što bi rekao gospodin premijer, odlučujući između Kancelarije za stručne i operativne poslove u pregovaračkom procesu, tzv. Borkovoj kancelariji i Kancelariji za regulatornu reformu i analizu efekata propisa, sa jedne strane, a Fonda za podsticanja razvoja poljoprivrede, sa druge strane, odlučila sam se za Fond za podsticanja razvoja poljoprivrede. O ovoj kancelariji za stručne i operativne poslove čuli smo dosta toga. Smatramo da imamo dosta stručnih tela, organa, agencija pri ministarstvima koji mogu stručno i operativno poslove, tako da je bilo potpuno nepotrebno da se oformi 131 agencija u ovoj državi. Što se tiče Kancelarije za regulatornu reformu i analizu efekata propisa, mislim da ta reforma regulatorna i analiza na koji način se sprovode propisi to jednostavno živimo svakodnevno i nije nam uopšte potrebna kancelarija da nam kaže kako se sprovodi reforma propisa i kako se ti propisi primenjuju u svakodnevnom životu. Za poljoprivredu je zaista potrebno jako puno novaca s obzirom na značaj poljoprivrede u našoj privredi. Kada se odlučujem o Antidoping agenciji i Fondu za mlade talente, prioritet dajem ovom fondu za mlade talente, s obzirom da je ova Antidoping agencija je poznata po tome da ima ozbiljne probleme oko sukoba interesa direktora agencije i članova upravnog odbora. O tome nemamo zvaničnu reakciju nadležnih.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 20. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Riza Halimi. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite.
Hvala. Svojim amandmanom sam tražio povećanje pozicije koordinacionog tela za Preševo, Bujanovac i Medveđu od trenutnih predloženih 394 na 494 miliona, a to povećanje je isključivo u ekonomskoj klasifikaciji – transferi ostalim nivoima vlasti, a to su sredstva koje opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa koriste za projekte rekonstrukcije, izgradnje komunalne i putne infrastrukture i objekata javnih delatnosti, a koja su u predlogu smanjena za 50 miliona, kao što i svake godine se sukcesivno smanjuju za koordinaciono telo i budžetima i rebalansima. Na kraju, jedan deo ostaje i neiskorišćen pa se vraća državnom budžetu. Mislim da je suština amandmana upućena na neophodnu potrebu ostvarivanja cilja koji je Vlada postavila još 2001. godine, a odnosi se na ekonomsku rehabilitaciju ovog područja. Kako je ekonomska situacija sada još teža nego te 2001. godine, imamo opštinu Preševo koja ima sedam puta niži narodni dohodak po glavi stanovnika od odgovarajućeg državnog proseka, stopa nezaposlenosti je u sve tri opštine rekordna i obzirom da republička Vlada ne ostvaruje sopstveni cilj, sopstveni program već više od 10 godina, onda je red da se pokuša da, pored tih projekata infrastruktura, koje su takođe neophodne, deo sredstava, ovih 100 miliona, bude namenjeno podsticaju ekonomskog razvoja, da se tu konačno nakon više od deset godina počne da se radi na rešavanju trenutno najtežeg problema. Znate, od prošle godine da, sem Roma, Albanci sa ovih opština su najčešći tražioci azila i u Belgiji, pa i u svim drugim državama. Čak mislim da nije bilo interesovanje od strane Vlade ni u ovom sastavu da prate američki "USAID" koji je jedini trenutno, unazad dve, tri godine počeo da pomaže nekoliko tih manjih preduzeća, da povećaju obim rada, da pokušaju da zaposle nove radnika. Takvih podsticaja od strane Vlade do sada nije bilo. Mislim da bi ne samo USAID, nego i ove druge države koje su sada, ispada da su ugrožene zbog azilanata, pa i vizna liberalizacija, kaže se da povremenoi ona ugrožava zbog tih tražioca azila, onda je red za najnerazvijenija područja da se nešto konkretno preko koordinacionog tela koje je za taj cilj, na kraju krajeva kada je to koordinaciono telo formirano bilo je i oružanih sukoba i da je to bio prevashodni cilj ali u kasnijem periodu, kad više nemamo ratno stanje, nemamo vanredno stanje, valjda koordinaciono telo mora da se bavi ovim pitanjima, privrednim, da bi se otvorile perspektive građanima na tom području da normalno žive, da ne moraju rešenja da traže po svetu. U tom pravcu mislim da pored tih zainteresovanih koja je pokazana od strane Američke agencije za međunarodni razvoj, da se to isto pokuša u pravcu sličnih agencija u Belgiji, Nemačkoj, Švedskoj, gde idu azilanti sa ovog područja, pa da se konačno nešto radi, da se stvori mogućnost da ljudi dođu zaposlenja tu gde žive, tamo gde imaju svoje kuće i da ne moraju ta rešenja da traže svuda po svetu. Još jednom na kraju potvrđujem da toga do sada preko koordinacionog tela nije bilo, nije se bavilo koordinaciono telo ovim životnim problemima. Bilo je nekih spektakulranih projekata koji su više bili za jeftine političke poene, nego za rešavanje najosetljivijih životnih problema.
Narodni poslaniče, vreme koje vam je na raspolaganju je iskorišćeno. Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 22. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3, 14, 16, 19, 22, 51, 52, 53. i 54.amandman su zajednopodneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 26. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković, koji želi reč. Narodni poslanik Marko Milenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvi deo amandmana koji sam podneo, suprotno od amandmana gospodina Halimija, odnosi se na smanjenje transfernih sredstava u iznosu od 100 miliona dinara koordinacionom telu Vlade Republike Srbije za Preševo, Bujanovac i Medveđu, jer ove opštine treba da se finansiraju kao ostale lokalne samouprave u Srbiji. Mislim da je od nacionalnog značaja da se prekine sa daljim podvajanjem i podelama jer i građani ovih opština, kao i građani cele Srbije, žive nepravedno loše u teškim ekonomsko-socijalnim uslovima koje ničim nismo zaslužili, osim možda jedanaestogodišnjim glasanjem za stranke DOS-a. Zbog čega je ova Vlada kao i sve ostale od 2000. godine Medveđu, koja pripada Jablaničkom okrugu i u kojoj živi oko 30% građana albanske nacionalnosti, uporno spaja sa Preševom i Bujanovcem, a sve na štetu Republike Srbije? Podnetim amandmanom u drugom delu istovremeno tražim da se ta sredstva dodele Ministarstvu za KiM i raspodele našim lokalnim samoupravama tamo, očigledno zaboravljenim od narođenih vlastodržaca. Republika Srbija već godinama smanjuje svoje izdatke za južnu Pokrajinu. Zato iznos od 100 miliona dinara treba preusmeriti za jačanje institucija Republike Srbije na KiM. Građani srpske nacionalnosti na KiM žive u mnogo težim uslovima nego svi ostali građani i treba im jednom ozbiljnom, odgovornom, nacionalnom, sistemskom politikom stvoriti uslove za bolji i kvalitetniji život, za izgradnju puteva, vodosnabdevanje, elektrosnabdevanje, izgradnju i rekonstrukciju škola, obdaništa, bolnica i drugih projekata ili pak finansiranje zdravstva, prosvete i socijale, ali da to ne bude kao i sve vaše ostale strategije mrtvo slovo na papiru koje se neće sprovoditi. Sada, nadam se da sam vas snagom svojih argumenata ubedio, predsednika Vlade gospodina Cvetkovića, da prihvati ovaj amandman ili sam siguran da bih ga bar ubedio kada bi mi to ovaj diskriminatorski poslovnik omogućio. Hvala.
Iskorišćeno je 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Riza Halimi, pravo na repliku, dva minuta. (Zoran Krasić, sa mesta: Po kom osnovu?) Molim narodne poslanike da ne dobacuju i da ne krše odredbe Poslovnika po kojima je zabranjeno dobacivanje. Narodni poslanik Zoran Krasić i narodni poslanik Momir Marković, upozoravam vas na pristojnost i na slušanje drugih učesnika u sednici.
Mislikm da navodi koji su maločas korišćeni i ideja i koncept nisu održivi, jer mi znamo da ne uporedimo, daleko, daleko više sredstava se usmerava prema opštinama u kojima žive Srbi. Neki podaci pokazuju da su u pitanju po 5.000 evra po stanovniku, što je najmanje deset puta više nego što se ulaže u svim sferama života u opštinama Preševo, Bujanovac i Medveđa. I dalje neko usmeravanje u tom pravcu bi bilo apsolutno nelogično, neopravdano. Ne znam čime bi se opravdalo, sem nekom željom ili snagom, koju neko može da ima u određenom delu društva ili u celokupnom društvu. Često ovde vlada mišljenje da su ova sredstva koja se usmeravaju Preševu, Bujanovcu i Medveđi, da su to ekstra sredstva, što apsolutno nije tačno. Kad god se predsednici ovih opština prijave za sredstva u drugim republičkim investicionim fondovima dobijaju odgovor – vi imate koordinaciono telo. Tu se javlja koordinaciono telo kao posrednik i zbog neke ranije loše prakse da oni nisu mogli doći do sredstava kod tih razvojnih investicionih republičkih fondova, onda je preko koordinacionog tela omogućeno da ove opštine ostvaruju određene projekte.
Dva minuta. Zahvaljujem. Narodni poslanik Dragan Stevanović. Vreme na raspolaganju poslaničkoj grupi je 39 minuta i 30 sekundi. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, morao sam da se javim, gospodin Riza Halimi ne govori istinu. Gospodine Halimi, ne postoji statistički dokument koji će na dnu lestvice ekonomskih i socijalnih prilika u Srbiji ispod Tgovišta, Bojnika, Lebana, Vladičinog Hana i Bosilegrada staviti bilo koju drugu opštinu. To što vi predlog SRS da se ne delimo ili da zajednički snosimo probleme i tražimo rešenja ne razumete i nazivate ga neodrživim konceptom, to je politički projekat u vašim glavama. To nije istina. Na jugu Srbije deset puta gore i od Preševa i od Bujanovca žive građani Bosilegrada, pre svega, žive građani Trgovišta i žive građani Vladičinog Hana u Pčinjskom okrugu, deset puta gore žive ljudi Bojnika, Lebana i Crne Trave koji su u Jablaničkom okrugu, pa da ne idemo kroz Toplički itd. Prema tome, vi ste politički inspirator priče o neodrživom konceptu zajedništva dole, a kroz to zajedništvo rešavanju problema zajedničkom rešavanju problema. Niste vi dole ugroženi zato što ste Šiptari ili Albanci, nego zato što ste na području za koje Vlada nema razumevanja. Imam sličan amandman i kasnije ću o njemu da govorim. Kada govorite o vašem ugroženom položaju, kažite gospodine Halimi – kakve plate primaju lekari u Preševu? Da li je, gospodine Cvetkoviću, vas pitam, ukinuta Uredba kojom lekari u Preševu imaju 50% veće plate u lekara u Vranju, od lekara u Surdulici, od lekara u Trgovištu? Nemojte da se pravimo ludi i nemojte da probleme koji su životni i koji su inspirisani neodgovornošću politike kojom upravljaju u ovoj državi pravite političkim problemima i delite nas dole. Gospodine Halimi, tražite nešto, a što se niste popisali? Pokažite odgovoran odnos prema državi od koje nešto tražite. Kad govorimo o popisu, gospodine Halimi, na teritoriji Pčinskog okruga najveće smanjenje stanovništva zaista jeste u Preševu. Dvadeset i kusur procenata Srba manje žive u Preševu nego popisanih 2001 – 2002. godine, kada je bio popis. Tako je, gospodine Halimi, jer se vi niste ni potpisivali. Toliko o životu koja vaša politička elita stvara za Srbe dole i o vašoj potrebi da zajednički živimo i rešavamo naše probleme. Niste nama problem vi. Nama su problem oni koji za tako nešto nemaju sluha, koji misle da se na jugu Srbije živi po modelu koji je u "Ušću", "Delta Sitiju" ili nekom drugom trgovinskom centru u Beogradu. Mi s njima imamo problem. Njih da urazumimo da promene koncept i pristup rešavanju problema na jugu Srbije. I veći efekat na vas, vaš život, moj i život svih mojih kolega na jugu Srbije bi imao amandman kojim smo tražili da se za poljoprivredu doda dve milijarde, pa da vaši Albanci i Šiptari, kako god hoćete, u Preševu dobiju tu subvenciju za plastenik ili za neku drugu poljoprivrednu ili bilo koju delatnost. To je rešavanje problema. Nemojte da nam pričate bajke o neodrživom konceptu. To jednostavno nije tačno. To su projekcije politički inspirisane od Prištine do Preševa i Bujanovca u nekim glavama. SRS je ubeđena, da bi dole svi mogli zajednički i bolje da živimo, kada bi jedinstveno prema Vladi nastupali, a ne odvojeno vi od Srba koji dole žive i dele tešku i istu sudbinu kao i vi. Hvala.
Iskorišćeno je četiri minuta i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Replika, dva minuta.
Hvala. O odnosu koji imate vi prema Šiptarima ili Albancima govori o tome da se ne možete opredeliti – da li smo Albanci ili Šiptari? To već dovoljno govori o vašem pristupu prema drugim nacionalnostima. Kada govorite o zajedništvu, i škole koje su zajedno radile u Preševu su 90-ih godina odvojene, tu negde kada ste i vi bili na vlasti. Što se tiče nivoa razvijenosti, mogu vam reći, pročitajte poslednje objavljene statističke podatke od 2006. godine o opštinama po Srbiji. Tamo lepo piše da korigovani narodni dohodak postanovniku u opštini Preševo je 14,7% od državnog proseka. Trgovište i Bosilegrad su takođe nerazvijena, ali imaju negde od 17%, 18% do 20%. Pogledajte, ako ste toliko zainteresovani, koliko ima prijavljenih u Zavodu za tržište rada, Zavodu za nezaposlene. Rekordan je. U Preševu je prijavljeno skoro 10.000, a zamislite tek one koji nemaju perspektivu i apsolutno nemaju šanse, niti se prijavljuju. O tome govorim, da u ovoj opštini trenutno stopa nerazvijenosti ubedljivo najveća u čitavoj državi. Upravo zbog toga sam dao taj amandman, da se vidi ako se Vlada nije do sada zainteresovala da nešto uradi u podsticanju ekonomskog razvoja, smanjenju rekordne stope nezaposlenosti, da bar opštinama omogući, da one preko tih sredstava budu aktivnije u otvaranju novih radnih mesta preko malih preduzeća.
Dva minuta. Zahvaljujem. Narodni poslanik Dragan Stevanović ima reč.
gospodine Halimi, valjda je red da prvo vi kažete jeste li vi Šiptari ili Albanci? Vi ne znate šta ste. To je jedno. Drugo… (Predsedavajuća: Molim vas narodni poslaniče da me saslušate. Narodnog poslanika Sulejmana Spahu, molim da pročita odredbe Poslovnika, gde piše da ne sme da se dobacuje. Želite li opomenu?) (Sulejman Spaho: Ja sam Srbin muslimanske veroispovesti. Ne, ne želim opomenu.) (Predsedavajuća: Ne želite opomenu. Želite da kršite Poslovnik a da ne dobijete opomenu? To je strategija poslaničke grupe. Dakle, narodni poslaniče, molim vas, u skladu sa odredbama Poslovnika, da se obraćate drugim narodnim poslanicima. Vrlo pažljivo pratim raspravu. Vrlo pažljivo. Uvidom u stenogram, videćete da postoje razlozi zašto narodni poslanik dobija repliku. Dilemu koju je spomenuo, vi ste uveli u raspravu. Molim vas, pažljivo sa ophođenjem i sa, u suštini, delikatnom temom ako hoćete da se čuje glasno tokom sednice Narodne skupštine.) Gospođo podpredsedniče Skupštine, dilemu koju sam ja, istina, uveo u raspravu s potpuno različitih aspekata sam je uveo, i sa vaše poziciji i sa pozicije gospodina Halimija. Što se mene tiče, gospodin Halimi može da bude i jedno, i drugo i treće. Ali, i vi i on treba da shvatite, ako već niste, pošto vidim da imate problem sa mojom dilemom, nemamo mi problem zbog toga što jesmo ili nismo ovo ili ono, nego što Vlada nema razumevanja za jug Srbije, ko god na njemu da živi. Vi to politički zloupotrebljavate. Gospodine Halimi, ne može koordinaciono telo da rešava nezaposlenost, to rešava Vlada Republike Srbije opštom, ekonomskom politikom, koja će stvoriti prostor i priliku da se zapošljavaju i mladi i otpušteni iz Preševa, bili oni Šiptari ili Albanci, Srbi, Romi ili ne znam ni ja koji žive. To je suštinski problem i to je koncept SRS. Mi ne delimo ljude na Šiptare, Albance ili Srbe, nego na otpuštene u postupku pljačkaške privatizacije, ili ljude koji su završili škole bez ikakve perspektive su zato što Vlada ne želi da pokaže razumevanje za sve svoje građane. Što se tiče statistike, vaša statistika jeste tačna, ali iz 2006. godine. uzmite statistiku iz 2010. godine, pa pogledajte koja je opština na jugu Srbije na začelju svih srpskih opština u odnosu na platu po glavi stanovnika opštine, pa ćete videti koliko ste u krivu. Hvala.
Iskorišćeno je minut i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Riza Halimi, pravo na repliku. Ovim zatvaramo krug replika, razmene argumenata o iznosu prosečnih zarada u pojedinim opštinama. Izvolite.
Imao sam i ranije prilike u ovoj skupštini da govorim na temu da li smo mi Albanci, što jesmo i otkud dolazi ovaj naziv Šiptar, da je svojevremeno, u istorijskim određenim kontekstima, pogrdno iskorišćen. Radikali, smatram da jedino oni usput možda imaju tu i tamo još nekoga ko im pomaže u ovom anticivilizacijskom tretmanu prema jednoj naciji i veštački pokušavaju za Albance u Albaniji da koriste termin - Albanci, a za Albance na Kosovu, u Preševskoj dolini, Makedoniji, neki drugi izmišljaju naziv – Šiptari. Činjenica je da Albanci sebe nazivaju Šiptarima, ali ceo svet ih naziva Albancima. Ne vidim zašto bi od celog sveta posebno se odvojili radikali? Kada govorim o tim sredstvima, znam da je to službeno, odvojeno po opštinama 2006. godine poslednji put izdato, a od te 2006. godine na ovamo nije bilo nijedne aktivnosti da bi se poboljšala situacija. Ona je još gora. Zbog čega su ljudi prinuđeni da napuštaju svoja vekovna ognjišta da bi išli po svetu i pod prisilom da budu nasilno vraćeni jer nemaju apsolutno nikakve druge mogućnosti za zapošljavanje? Čitave generacije ne mogu da se zaposle. Uspevaju čak i u Prištini i u Gnjilanu da se zaposle, iako je Kosovo daleko nerazvijenije od Srbije. A u opštinama u ovoj državi ljudi nemaju šanse, godinama čekaju, nikakvu perspektivu za zapšljavanje nemaju. To je suština.
Dva minuta. Zahvaljujem. Narodni poslanik Aleksandar Martinović želi govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Riza Halimi je uvredio poslaničku grupu SRS kada je rekao da mi upotrebljavamo pogrdni naziv "Šiptar" za pripadnike te nacionalne manjine kojoj pripada i gospodin Halimi, što je apsolutna neistina… (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, da je bilo uvreda i kršenje odredbi Poslovnika, dobili bi pravo na repliku. Pošto nije i pošto svaki narodni poslanik u ovoj skupštini ima pravo da na Poslovnikom određen način iskaže svoj stav, ja vas molim da ne ometate više rad kršenjem odredbi Poslovnika.) Ja imam pravo da obrazložim u čemu se sastoji povreda Poslovnika.
Ne možete, zato što bi, da je bilo uvrede poslaničke grupe, dobili pravo na repliku. Pošto nije bilo uvrede poslaničke grupe, zahvaljujem vam. Narodni poslanik Marko Milenković ima reč. Izvolite. Sada upozoravam narodnog poslanika Zorana Krasića da ili nauči nekako da samokontrola, vladanje sobom je obaveza ne samo po Poslovniku Narodne skupštine ili da počnem sa izricanjem opomena, kako god.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobro je da gospodin Halimi sad čuje i zna, kada je već u mom prvom izlaganju očigledno prečuo, da građani širom Srbije žive na rubu egzistencije, posebno građani Pčinjskog okruga, opština koje je nabrojao moj kolega Dragan Stevanović i Topličkog okruga, koji je i ovoj vladi dao nekoliko ministara. Očigledno su građani Toplice dobri jedino pred izbore i kada se ide u vojsku i ratove. Treba tražiti od neodgovorne Vlade da ukine agencije, da izvrši reviziju privatizacije i prestane sa pljačkom pojedinih tajkuna pa ćemo svi živeti bolje. Potrebna je jedna odgovorna Vlada koju će voditi SRS i Vojislav Šešelj, pa će i gospodin Halimi imati, kao i sve nacionalne manjine i svi građani Srbije, hiperprotekcionistički tretman. Hvala.
Iskorišćeno je minut i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 7. Razdeo 3 i 37 amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo poslanici, podneo sam amandman na član 7. Razdeo 3, 17 – Kancelarija sa saradnjom sa civilnim društvom, funkcija 110, dotacije međunarodne organizacije u koloni 9 i 11 iznos: "5.950.000" da se briše. Ovde se lepo objašnjava i kaže da sredstva ove ekonomske klasifikacije se opredeljuju za troškove učešća odnosno finansiranje doprinosa Republike Srbije u Evropskom parlamentu, Evropa građani i građanke koji je osnovan od strane evropske komisije, Evropskog parlamenta i SE 2006. godine a sprovešće se do 2013. godine. Dobro znate da je SRS protiv finansiranja programa EU. Ali, iz ove diskusije, gospodine predsedniče Vlade, možemo reći da Srbija da bi došla do tih predpristupnih fondova mora prethodno da da šest miliona dinara da bi obezbedila nekakvu člansku kartu, da bi navodno mogli da se obrate građanima i građankama. Ovo je Srbija i ona treba da se obrati srpskom narodu u Republici Srbiji. Druga stavka jeste u razdelu 3, gde se Srpska akademija nauka i umetnosti, funkcija 140, ekonomska klasifikacija, itd, kolona 9, iznos: "400.000" zamenjuje se iznosom: "6.350.000" u koloni 11 iznos: "900.000" zamenjuje se iznosom: "6.850.000". Gospodine predsedniče, kao predsednik Odbora za nauku i tehnološki razvoj, ovde ste odgovorili da je otprilike delimično prihvaćen amandman, da bi se sve stavke mogle uvećati po ukupno 10 miliona dinara. Vi dobro znate da više od decenije, ali naročito u ovoj zadnjoj deceniji, su veliki problemi u srpskoj državi. Imamo latentni odliv najboljih i najmlađih. Otišli su najbolji kuvari, varioci, majstori, farbari, ali i najbolji naučnici. Ono što je tragično je da nije otišao samo prvi ešalon najboljih, za njim su otišli prvi do najboljeg, pa i onaj drugi i treći. Od tog i takvog ostanka je stvarana sadašnja elita, sa retkim i časnim izuzecima. Ostao je logaritam logaritma. Takva logaritamska elita danas vlada Srbijom. Sastav i kostur te elite potpuno je promenjen. Srbija je biološki praktično nestala sa scene a prirodna zamena je otišla u svet. Kako je došlo do otimanja pameti Srbiji od strane Zapada, na nivou od srednje škole? Pitam se kako i na koji način će danas opstati ta nauka i ti naučni instituti koje ste vi uništili tom kriminalnom privatizacijom? Uništili ste velike gigante. Uništili su ih ti instituti. Sad vas pitam kako i na koji način danas te institute izdržavate? U tim institutima smo prvi put držali te sastanke Odbora za nauku i tehnološki razvoj i moram vam reći da sam bio zapanjen – 95% ti instituti se izdržavaju iz budžeta a samo 5% se izdržavaju svojim radom. Zašto? Zato što ste uništili privredu. Zašto Institut "Mihajlo Pupin" sa gospodinom Vukobratovićem niste uspeli da uništite? Niste zato što je bio stručnjak koji je vezan za privredu. To je razlika danas između onog što ste vi za ovih 10 godina učinili ovom kriminalnom privatizacijom, odnosno, bacili ste na noge najjači potencijal koji je imala Srbija, a to je nauku. Hvala vam.
Iskorišćeno je dva minuta i 20 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdele 3 i 37 amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nikola Žutić.
Poštovani poslanici, podneo sam amandman sledeće sadržine: "U članu 7. razdeo 3, Vlada, Kancelarija za saradnju sa civilnim društvom, ekonomska klasifikacija 511, u kolonama 9 i 11, iznos: "11.923 dinara" zamenjuje se iznosom od: "923 dinara". U razdelu 37, Srpska akademija nauka i umetnosti, funkcija 140, ekonomska klasifikacija 411, iznos: "133.000" zamenjuje se iznosom od: "144.000". U obrazloženju sam naveo da je SRS protiv finansiranja tzv. civilnog sektora iz budžeta Republike Srbije. Ovim amandmanom se vrši preusmeravanje 11 miliona dinara ka SANU, jer je njen rad od daleko većeg značaja za Republiku Srbiju od rada kancelarije koja je povezana sa ostvarenjem tzv. evropskih integracija. Dakle, amandmanom tražim povećanje budžetskih sredstava za SANU, kako bi ona mogla obavljati svoju uzvišenu nacionalnu i kulturnu funkciju preko srpskih naučnih projekata. Predlažem dodelu dodatnih novčanih sredstava kako bi se SANU oslobodila donacija i tutorstva antisrpskih evropskih fondacija koje nameću svoju naučnu anacionalnu globalističku politiku. Kada sam govorio o Zakonu o SANU, predložio sam amandman po kojemu SANU treba da se oslobodi ideoloških i političkih uticaja, kako bi delovala autonomno i nezavisno. Amandman tada nije ni prihvaćen. Dakle, neophodno je akademicima dati potpunu slobodu nacionalnog, patriotskog i naučnog delovanja, kako je ono bilo krajem 80-ih godina prošlog veka kada su srpski akademici preko nedovršenog memoranduma hteli skrenuti pažnju na nesnosan položaj srpskog naroda u antisrpskoj Brozovoj Jugoslaviji. Akademici su imali materijalnih problema i krajem 19. veka, naročito za istraživanja, i to ona koja nisu bila ideološki i politički podobna u određenom trenutku. Slobodna nacionalna naučna misao u Akademiji odavno je sputana, još od kraja 19. veka. Ideološko-politička nepodobnost često je bila prepreka za sticanje znanja akademika. Karakterističan je slučaj Srbina iz Boke Kotorske, Riste Kovačića, koji zbog svojih ozbiljnih naučnih istraživanja nikada nije postao član Srpske kraljevske akademije koja je u to vreme bila pod dominacijom austrofilskih naprednjaka. Njegova egzaktna naučna istraživanja nisu se svidela tadašnjim pojedinim akademicima. Naime, septembra 1884. godine u italijanskoj pokrajini Molizej, u kojoj je živela kolonija pred Turcima izbeglih smederevskih Srba, vredno je istraživao Kovačić, kao član Srpskog učenog društva. I danas bi se budžetska novčana sredstva, koja bi se eventualno dodelila Srpskoj akademiji nauka i umetnosti, mogla koristiti i za istraživanje istorije molizejskih Srba. Istraživanja koja je upravo krajem 19. veka preduzeo tadašnji potencijalni akademik Risto Kovačić, a koja nikad nisu dovršena. Kovačićev primer je samo dobra ilustracija kako je određeni strani ideološki i politički kurs prisilno uticao na srpsku nauku, pa tako i na naučnu delatnost u Akademiji u to vreme. Tadašnja Obrenovićevska srpska država stopirala je materijalna sredstva za istraživanje istorije Srba na Apeninskom poluostrvu, Srba koji su danas postali Hrvati. Ovim amandmanom dodeljena budžetska novčana sredstva mogu se iskoristiti i za izučavanje zapostavljene naučne i kulturne istorije dubrovačkih Srba. Na primer, srpsko poreklo naučnika svetskog glasa, Srbina rimokatolika, Ruđera Boškovića, čiju je 400-godišnjicu rođenja Srbija skromno obeležila. Zatim, na primer, za izučavanje istorije Matice srpske o Dubrovniku. Stogodišnjicu Matice nije, nažalost, obeležila nijedna srpska institucija, pa tako ni Srpska akademija, ni Matica srpska u Novom Sadu. Srpska akademija nauka i umetnosti može iskoristiti naknadno dodeljena sredstva za naučnu rehabilitaciju zaboravljenog filologa i dijalektologa iz Dubrovnika, Milana Rešetara. Dovoljno je navesti primer da je on bio u nemilosti vlasti Kraljevine Jugoslavije zbog uporne odbrane srpskog jezika, srpskih dijalekata, pa je akademik postao tek u martu 1941. godine. Zato je njegov filološki rival, koji je od jezičke srbistike prešao na kapitulantsko jezičko srbo-hrvatstvo, postao akademik mnogo godina ranije. Nedavno preminuli akademik Pantić ostavio je sjajne radove i arhivu o Dubrovniku i o Srbima rimokatolicima. Deo novčanih sredstava može se iskoristiti i za objavljivanje njegovih radova i arhive. Treba istaći ličnost stradalnika za srpstvo koji je protestvovao protiv amandmana i Ustava iz 1974. godine, pa je zbog toga zaradio zatvorsku kaznu, izgubio posao univerzitetskog profesora i umro je kao akademik bez stana. Radi se o akademiku i čuvenom naučniku Mihajlu Đuriću. Povećana novčana sredstva mogla bi se iskoristiti za projekat vezan za afirmaciju - srpski jezik i pisma, na primer, na temu glagoljica, kao varijanta srpsko-slavenske ćirilice, ili novčana sredstva za projekat - čakavština kao srpski dijalekt sa elementima romanskog. Dakle, novac koji bi se dodelio Srpskoj akademiji nauka umesto ovoj evropskoj kancelariji mogao bi se mnogo bolje iskoristiti. Na kraju, smatram da država treba početi negovati profil nacionalnih akademika, kakvi su nekad bili istoričar Radovan Samardžić, klasični filolog i istoričar kosmetske istorije Bogdanović, istoričar umetnosti Dejan Medaković, istoričar Slavko Gavrilović, koji je naučno revidirao pogrešne hipoteze o zapadnom srpstvu, pa je naučno sveo hrvatstvo na razvojnu meru, tj. na područje tri županije oko Zagreba.Novčana sredstva treba dodeljivati nacionalnim akademicima, kakvi su bili znameniti istoričari Milorad Etničić, vatikanolog Dragoljub Živojinović, istoričar Vasilije Krestić. Ne treba zaboraviti činjenicu da danas u Srpskoj akademiji nauka sede i anacionalni uticajni akademici koji kroje ideološki i politički smer rada akademika. Na samom kraju, šteta je, gospodine ministre i predsedniče, što ovih 11 miliona dinara niste prebacili na konto Srpske akademije nauka i umetnosti, kako bi se poboljšao rad ove značajne srpske institucije. Hvala.
Iskorišćeno je pet minuta i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 50, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 50, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 50, amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Cvetkoviću, SRS je podnela amandman kojim tražimo da se 45 miliona, odnosno precizno 43.687.000, koje ste vi namenili budžetom Kabinetu potpredsednika Vlade, preusmeri i da se usmeri ka jačanju institucija Republike Srbije na Kosovu i Metohiji. Konkretno, da se prebaci kosovskom upravnom okrugu. Vama je poznato, pretpostavljam da vam je poznato, gospodine Cvetkoviću, da vi više nemate potpredsednika Vlade, koji je bio zadužen za evropske integracije, jer je Božidar Đelić, nakon one vruće šamarčine koju je dobio iz EU, u vidu ne davanja statusa kandidata i u vidu potpuno otvorene ucene da Srbija mora da se odrekne KiM, da mora da poštuje teritorijalni integritet Kosova, kako je rekao nemački ministar inostranih poslova Gvido Vestervele, čak ni obraz Božidara Đelić, koji je poznat kao jedan od najdebljih obraza na političkoj sceni, ne samo Srbije već i šire, nije izdržao i on je podneo ostavku. Ipak, vi veoma široko planirate i dalje da finansirate njegov kabinet. Nas je vodila zdrava logika i mi smo se ponadali da ste vi konačno shvatili da od tih evropskih integracija nema ništa. Ovaj amandman u potpunosti oslikava situaciju u kojoj se sada nalazi Srbija, u kojoj se nalazi vaša vlada, gospodine Cvetkoviću, vi morate da se opredelite između EU i KiM. Ta šarena laža i ta laž, mogu slobodno reći, u koju ste nas ubeđivali godinama, kako su to odvojeni koloseci i kako se može istovremeno i sačuvati suverenitet nad KiM i sa druge strane ići u EU, sada više niko u to ne veruje. Sada je potpuno očigledno, te ucene od strane vodećih zemalja EU su ogoljene do kraja i vi ste sada dužni da date građanima Srbije odgovor na pitanje da li ćete poštovati sve one sporazume koji su protivustavni i protivzakoniti i koje ste zaključili pod pritiskom Brisela, u kojima ste se obavezali da ćete raditi na formiranju matičnih službi na Kosovu. Obavezali ste se i da ćete raditi na formiranju kosovskog katastra. Prihvatili ste kao drugostepenu, kao nadležnu instancu vrhovni sud Kosova. Prihvatili ste kosovsku katastarsku agenciju. Prihvatili ste šiptarske lične karte. Prihvatili ste njihove vozačke dozvole, njihove saobraćajne dozvole. Prihvatili ste registarske oznake RKS, republike Kosovo ili Kosova. Dakle, praktično prihvatate sve njihove institucije. Da bi bilo koji Srbin sada registrovao svoje vozilo mora, po tom sporazumu, koristiti ili RKS ili KS tablice. Da bi to uradio mora uzeti ličnu kartu. Da bi uzeo ličnu kartu, mora uzeti njihovo državljanstvo. Da bi uzeo njihovo državljanstvo, mora prihvatiti da njegova nacionalnost bude Kosovar. To je nešto što je neprihvatljivo za sve Srbe koji žive na KiM. Vi, gospodine Cvetkoviću, morate odlučiti, morate se probuditi iz tog zimskog sna i reći – ili institucije Republike Srbije ili taj san o EU u koji više niko ne veruje. Hvala.
Iskorišćeno je minut i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 50, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 50, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 50, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, Vlada predlaže da njena Kancelarija za odnose sa medijima sledeće godine na raspolaganju za usluge po ugovorima ima 11.150.000 dinara, a mi predlažemo da Kancelarija na raspolaganju ima 150.000 dinara, a da se 11 miliona usmeri u Pećki okrug na KiM, Srbima koji žive u Istoku, Goraždevcu i Osejanu. Mi na jednoj strani imamo vladin propagandni biro koji građane Srbije ubeđuje da Vlada Republike Srbije radi dobro svoj posao, a da je beda u kojoj žive nekakav njihov lični i subjektivni osećaj. Na drugoj strani imamo Srbe na KiM koji u ovom trenutku rade najvažniji nacionalni zadatak za srpski narod, žive na KiM. Dok god ima Srba na KiM, borba Srbije da sačuva svoju južnu pokrajinu ima smisla i nije uzaludna. Podsećam da pri Vladi Republike Srbije ima 131 agencija, saveta, odbora, kancelarija, sa više od 1.000 zaposlenih, da će oni građane Republike Srbije u sledećoj godini koštati 22 miliona evra. Mislim da je taj novac bolje iskoristiti za ovo što mi predlažemo, za otvaranje 7.000 radnih mesta na KiM, u Merošini, u Trgovištu, Zaječaru, Crnoj Travi i Knjaževcu, Medveđi, Surdulici i u opštinama na jugu Srbije. Koliko je ovo bitno, govori i podatak da mi u Republici Srbiji imamo više od 2.000 sela i zaselaka u kojima nema života. U njima nema apsolutno ni jednog jedinog stanovnika. Kuće su puste, napuštene, napuštena imanja, napušteni voćnjaci, napuštena groblja. Za iznos od 22 miliona evra, ovim gradovima, ovim opštinama moguće je napraviti negde oko 3.000 stanova. Za kraj ove argumentacije da kažem da u Republici Srbiji ima više od 200 sela u kojima nema ni jednog stanovnika mlađeg od 20 godina. U selu gospodina Mirka Cvetkovića, koje je nekad imalo 300 traktora, danas nema ni 300 stanovnika, a imaju tri učenika. Hvala.
Na član 7. razdele 3 i 50, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Tomislav Ljubenović.
Dame i gospodo, moram konstatovati da rad Kancelarije za evropske integracije, koja je osnovana 14. marta 2004. godine, nije doneo pozitivne efekte. Navešću neke od argumenata koji to potvrđuju. Negativna odnosu Evropskog saveta o kandidaturi Srbije za članstvo u EU, štetnost SSP po ekonomiju Srbije, u smislu velikog gubitka koji budžet Republike Srbije trpi. Da je teritorijalna celovitost Republike Srbije dovedena u pitanje, neispunjavanje Nacionalnog programa za integraciju Republike Srbije u EU, u pogledu podzakonskih propisa, neusaglašenost zakonskih akata koji se šalju u proceduru Narodne skupštine i štetan uticaj prava EU na koherentnost pravnog sistema Republike Srbije, porast tzv. evropske birokratije u Republici Srbiji u vreme ekonomske krize. Sve ovo jasno ukazuje da ne postoji opravdanost da Kancelarija za evropske integracije troši novac građana Republike Srbije. Zato iznose stalnih troškova od 11 miliona treba preusmeriti ka jačanju institucija Republike Srbije na KiM, kroz rad upravnih okruga, u ovom slučaju Prizrenskog upravnog okruga. Poslednjih nekoliko meseci mi neprekidno slušamo od tzv. evropskih prijatelja sadašnje srpske Vlade da treba ukinuti srpske institucije na KiM, oni srpske institucije nazivaju paralelnim. SRS je iznela svoj stav o tome. Još jednom ću ponoviti da srpske institucije na KiM treba jačati, a ne ukidati. Jedan od najpotrebnijih načina na koji će se ojačati srpske institucije jeste finansijski. To je razlog zbog koga je poslenički klub SRS podneo ovaj amandman. Insistiramo da predstavnici Vlade još jedanput dobro razmisle o amandmanu koji je podnela SRS i da odustanu od uzaludnog pokušaja da se približe EU, jer ona ne želi Srbiju.
Dvadeset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Na član 7. razdele 3 i 50, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 7. razdeo 3 – Vlada, glava 3 tačka 8) Kancelarija za evropske integracije, funkcija 110, EK 422, troškovi putovanja 9 i 11, u iznosu od 10.100.000 dinara, zamenjuju se iznosom od 100.000 dinara. U razdelu 50 – Upravni okruzi, glava 50 tačka 28) Kosovsko-mitrovački upravni okrug, funkcija 130, EK 421, stalni troškovi u kolonama 9 i 11, iznos od 459.000 zamenjuje se iznosom od 10.459.000 dinara. Razlog za podnošenje ovog amandmana leži u tome što je negativni efekat koji smo postigli primenom SSP u periodu od 2008. do 2011. godine, neispunjavanje Nacionalnog programa za integraciju Republike Srbije u EU, u pogledu podzakonskih propisa, neusaglašavanje zakonskih akata koji se šalju u proceduru Narodne skupštine, štetan uticaj prema EU na koherentnost pravnog sistema Republike Srbije, ekonomski gubici nastali zbog primene prelaznog trgovinskog sporazuma u budžetu Republike Srbije i porast tzv. evropske birokratije u Republici Srbiji u vreme ekonomske krize, pokazuju da rad Kancelarije za evropske integracije ne donosi pozitivne efekte. Zato iznos troškova predviđen za putovanja od 10 miliona, treba preusmeriti na jačanje institucija Republike Srbije na prostoru KiM. Jedna od tih institucija koju treba jačati su institucije upravnih okruga i lokalnih samouprava. Nemojte da se služite primerom ministra za KiM, koji je raspustio 12 skupština na teritoriji KiM, uz obrazloženje za neefikasan rad i neadekvatne uslove, ali on kaže da na to ima pravo. Treba da pogleda i njegovu drugu obavezu – da je morao u roku od šest meseci da raspiše izbore kako bi te lokalne samouprave na KiM funkcionisale. Gašenjem lokalnih samouprava dolazimo u poziciju da slabimo srpske interese, srpski korpus i srpsku snagu na prostoru KiM, a vi sa ovim procesom koji trenutno radite na ovom vašem uzaludnom putu ka EU, upravo uništavate Srbiju, pogotovo na prostoru KiM, a tu cenu će platiti srpski narod koji živi na prostoru KiM. Zahvaljujem.
Trideset sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Videli ste da su svi naši amandmani vrlo smisleni i prikladni, jer smatramo da posle odluke Evropskog saveta da je odbijena kandidatura za članstvo Srbije u EU, treba preusmeriti, a to je prikladno, nije nikakva ostrašćenost, ta sredstva ka jačanju naših institucija na KiM, ka jačanju socijalnih davanja zdravstvu, prosveti i svemu onome što mi smatramo, kao jedina stranka u Srbiji, da je mnogo važnije od tzv. evropskih integracija koje su se pokazale, to je gospodin Kragović veoma lepo objasnio, i u pravnom, i u ekonomskom i u političkom smislu kao loše za Republiku Srbiju. Ne vidimo razlog zašto premijer i Vlada ne prihvate naše amandmane, ne prihvate amandman gospodina Kragovića. Pokazalo se da taj evropski put, ponavljam, u ekonomskom, političkom i u svakom drugom smislu je besmislen i ne postoje nikakve garancije da ćeikada početi pregovori o pridruživanju EU, a kamo li o članstvu. Sigurno znate darok za te pregovore traje desetak godina, da se radi o 35 poglavlja evropskog prava. I posle toga je pitanje da li će Srbija doći do toga da potpiše ugovor o pristupanju ili ugovor koji bi značio ulazak u jednu vrstu trećerazrednog statusa u EU, koji verovatno nemaju čak ni Bugarska, Rumunija, Mađarska i sve one zemlje koje su u strahovitoj ekonomskoj krizi upravo zbog zahteva EU, upravo zbog zahteva MMF i onih koji su pisali ovaj budžet. U tom smislu smatram, smatramo mi iz SRS, da treba prihvatiti ovaj amandman gospodina Kragovića, jer je odličan, jer je u skladu sa srpskim nacionalnim interesima i u skladu je sa realnošću. Zahvaljujem.
Minut i 50 sekundi je iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Na član 7. razdele 3 i 50, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović, koji ima reč. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, poštovani predsedniče Vlade, podneo sam amandman na član 7. Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, kojim tražim da se smanje izdaci Kancelarije za evropske integracije, a uvećaju oni za Kosovsko-pomoravski upravni okrug. Kancelarija za evropske integracije troši svake godine ogromne sume novca koje se uzimaju građanima Srbije. EU je osvedočeni neprijatelj građana Srbije. Oni otimaju naše KiM i kradu rudno blago Srbije u južnoj srpskoj pokrajini vredno hiljadu milijardi evra. Samo zalihe lignita na KiM, koji besomučno eksploatišu Brisel i Vašington, vrede 110 milijardi evra. Tamo su i nalazišta uranijuma za koje je posebno zainteresovan Vašington, kao i ogromne zalihe najvažnijeg resursa 21 veka plavog zlata, ili vode. Olovni koncentrat koji skoro svaki dan odlaze kamioni sa hrvatskim, bosanskim i crnogorskim tablicama iz srpske Trepče, po toni vredi 4.000 evra. Delegacija SRS koja je boravila na KiM početkom decembra slikala je konvoj kamiona u Kosovskoj Mitrovici koji su nosili olovni koncentrat, vredan dva miliona evra da bi ga prodali na zapadu preko Crne Gore i Albanije, a na štetu srpskog budžeta. Uz podršku Borisa Tadića rudno blago Srbije se propušta EU i SAD, kao i hrvatskim, crnogorskim i šiptarskim kriminalcima. Milijarde evra se na ovaj način oduzimaju građanima Srbije i generacijama koje dolaze. Upravo zbog toga ne treba davati novac za besmislenu Kancelariju za evropske integracije, jer evropske integracije koštaju Srbe više nego bilo šta drugo. Zato vas pozivam da prihvatite ovaj moj amandman. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeli 3 i 50 amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Slađan Mijaljević.
Podneo sam amandman koji glasi – da u članu 7. razdeo 3, glava 38 - Kancelarija za evropske integracije bude skinuto dva miliona dinara, a u razdelu 50 – upravni okruzi, glava 5026 Pećki upravni okrug funkcija 130 da se briše onih 500.000 i da se zameni brojkom 2,5 miliona. Mi smatramo da tzv. evropske integracije ne donose Srbiji napredak u ekonomskom, pravnom i političkom smislu. Takođe SRS je protiv finansiranja nevladinih organizacija iz budžeta Republike Srbije, zato iznos od dva miliona treba preusmeriti ka jačanju institucija Republike Srbije na KiM. Obrazloženje kojim je odbijen ovaj amandman je zaista, za mene dosta nelogično. Kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što bi se potpunim brisanjem iznosa sredstava izvršio pritisak, odnosno zakonodavni organi, finansijski i fiskalni poslovi i spoljni poslovi u predloženom iznosu, ugrozilo finansiranje aktivnosti kancelarije na podsticanju saradnje sa udruženjima i drugim nevladinim organizacijama. Zaista se pitam, evo član sam i tog skupštinskog Odbora za evropske integracije, koji mi u žargonu nazivamo "Odbor za evropske dezintegracije", što se na kraju i pokazalo kao tačno, da posle ovih desetak, jedanaest godina tumaranja po mraku mi opet trebamo da finansiramo neko lutanje po magli. Dokle ćemo da glumimo te više izgubljene guske? Zaista neverovatno. Dok sa druge strane, stvarne heroje u odbrani državnosti Srbije na KiM sve i više i više se odričete od njih, čak ih i zaboravljate, i zajedno sa teritorijom želite da predate nekom drugom ko tu teritoriju apsolutno ne zaslužuje. Za mene je ovo, zaista, sraman čin. Hvala.
Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Dejan Mirović.
Smatram da treba prihvatiti ovaj amandman, jer je gospodin Slađan Mijaljević odlično rekao šta je suština svih naših amandmana. Govorila je i gospođa Vjerica Radeta o tome. Znači preusmeriti sredstva sa nečega što je propalo, znači tzv. evropske integracije na nešto što je potrebnije za građane Srbije, socijalna davanja, zdravstvo, privreda i naravno jačanje naših institucija na KiM. U tom smislu naši eksperti, gospodinIvan Ninić i gospodin Ratko Ličina su došli do jedne uporedne analize u budžetu, gde se vidi da su dotacije nevladinih organizacijama, u ovom budžetu za 2012. godinu, verovali ili ne, 5,5 milijardi dinara. To je, smatram, i žao mi je što tu nije premijer da odgovori na to pitanje. To je preveliki teret za jednu tako siromašnu zemlju koja ima takve probleme, pre svega sa nezaposlenošću i sa drugim problemima, koji su nastali zbog bezuslovne fraze da EU nema alternativu. Takođe smatramo, i to je isto suština svih naših amandman i amandmana gospodina Mijaljevića, da jednostavno treba smanjiti te troškove koji suvišni. U tom smislu naši eksperti gospodin Ninić i Ličina su došli, takođe, do još jedne uporedne analize ovog budžeta, gde ponovo jedan podatak koji zbunjuje i koji faktički katastrofalan, troškovi putovanja ukupno u celom budžetu su 10 milijardi dinara ili 100 miliona evra. Svi naši amandmani, to je gospođa Vjerica Radeta govorila o tome, su usmereni ka tome da se smanje ti troškovi putovanja ka Briselu, ka tim sastancima koji ne donose ništa dobro, sa evropskim institucijama, i koje donose samo negativne efekte, jer priznaćete ovih 10 milijardi dinara je premnogo i tih 100 miliona evra. Treba u najmanju ruku smanjiti na mnogo manji iznos. I tih 50 miliona evra, koje smo mi faktički uštedeli u ovim našim amandmanima usmeriti ka zdravstvu, prosveti, učeničkom standardu, našoj vojsci, nauci, istraživanju i svim onim institucijama koje mogu da donesu do ekonomskog i nacionalnog boljitka Republike Srbije. Zahvaljujem.
Dva minuta iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7, razdeli 3 i 50 amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dragan Stevanović.
Ovaj amandman, dame i gospodo narodni poslanici je dobra osnova da se nastavi ona priča koju smo malo pre, ili polemika koju smo vodili sa kolegom Rizom Halijmijem, s obzirom da smo ovim amandmanom predložili da se 15 miliona dinara sa pozicije dotacije nevladinim organizacijama u okviru koordinacionog tela dodele prizrenskom upravnom okrugu. Jer, moram da kažem, da ove probleme na jugu Srbije, probleme koje pokušavate da rešite na jedan potpuno besmisleni način, koordinacionim telom, ne možete da rešite niti vi, koji ovo zagovarate razumete problem koji jug Srbije ima. O ovome mogu da pričaju samo ljudi koji dolaze odozdo. Samo ljudi koji dele svakodnevicu i sa Šiptarima, i sa Bugarima, i sa Romima i sa svima onima koji žive dole. I dog god te ljude koje god naciji da pripadaju budu predstavljali ljudi kao što je moj kolega Riza Halimi koji se ovde pita, zašto to Šiptari sa juga Srbije odlaze, a on 15 ili 20 godina kao ključna politička figura u ime tih ljudi donosi političke odluke. Sada pitam u ime SRS i njega i gospodina Cvetkovića u odsustvu, ko je kriv zbog toga što dole nisu stvoreni uslovi da se bar malo kvalitet života svih nas koji živimo dole podignemo. Srpska radikalna stranka ovde nije govorila ovde samo o problemu u Preševu i Bujanovcu, mi govorimo i o problemima u Bugarskom Bosilegradu, ko ima sluha za te ljude. Zašto ne napravite jedno koordinaciono telo i za Bosilegrad? Dajte da pomažemo tako na jedan veštački način i njima, gospodine Cvetkviću. U odgovoru za odbijanje mog amandmana vi kažete - Da su pare neophodne da se daju nevladinim organizacijama u Bujanovcu, Preševu i Medveđi, da bi se dalje unapređivali organizacija civilnog društva u tri opštine u oblasti kulture, sporta, informisanja. Gospodine, Cvetkoviću, kao narodni poslanik danas, juče i sutra ne mogu da gostujem na televiziji Bujanovac koja je osnivač SO Bujanovac. Ne mogu da kao narodni poslanik kažem stav SRS koji uopšte neće odstupiti od stava o kome danas pričam. Ali u republičkoj Skupštini gospodina Halimi može da kaže šta hoće i na toj istoj televiziji može da priča šta hoće. I vi sve to finansirate, unapređujete civilno društvo. Efekti su potpuno izostali. Gospodine Cvetkoviću, koordinaciono telo ne može da reši ništa, peru se pare i bacaju se nizašta. Jer gospodine Cvetkoviću, koliko god vi unapređujete civilno društvo dominantan deo tog društva na jugu Srbije nije hteo da se popiše. Dominantan deo tog društva, gospodine Cvetkoviću nosi albanske zastave u sred Srbije, kači ih na opštinu Bujanovac, na opštinu Preševo koje su zgrade Republike Srbije kad je Dan zastave u Albaniji. Šta vama treba još da se desi dole, pa da shvatite da koncept, politički koncept uređivanja tih odnosa nije dobar i da koordinaciono telo treba ukinuti. Gospodine Cvetkoviću trebate da se okrenete, pa da vidite kako narod istinski živi dole. Da vidite kako žive Srbi, Šiptari i Bugari. Malo pre sam, ali pre nekoliko dana, govorio da šest meseci vaša Vlada nije u stanju da očisti, da skine odrone sa jednog magistralnog puta koji spaja Surdulicu i Bosilegrad. Šest meseci vi niste u stanju put da očistite. Posle su Srbi krivi što bugarska nacionalna manjina sa pravom ide da se leči besplatno u Bugarsku i tamo da se školuje, jer ne može da se školuje na svojim univerzitetima, niti da se leči u svojim bolnicama. Zato što vi gospodine Cvetkoviću, vaša Vlada, nemate sluha niti razumete šta se u Srbiji u opšte dešava. Baš vas briga. Ja sam vama rekao, gospodine Cvetkoviću, nije život u Srbiji život u "Delta sitiju" i život u "Ušću" ili u nekom drugom tržnom centru u Srbiji. Vi ne zaslužujete da budete premijer, vi ne zaslužujete da vodite Vladu. Ne kažem da ste najgore rešenje, ima i gorih. Zamislite ovi nam nude Milana Beka. Ovi vaši saradnici na evropskom putu bi Beka. U toj varijanti Joca Amsterdam bi bio verovatnoministar za infrastrukturu, pošto on treba da gradi mostove, kao častan građanin ovoga društva. Prema tome, gospodine Cvetkoviću prihvatite ovaj amandman neće te pogrešiti. Nećete pogrešiti, jer on suštinski neće promeniti, neko će oprati 15 miliona dinara iz budžeta Republike Srbije, a efekti će u potpunosti da izostanu. Hvala.
Tri minuta i trideset sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Na član 7. razdela 3. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković, koji želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici SRS i vas četvoro iz vladajuće koalicije, mislim da je ovo slika koliko ste vi zainteresovani i za budžet, znate da ste se pripremili 126. i da će budžet sigurno da prođe. S obzirom da transkript sa ove sednice, danas, odnosno sutra, preksutra već čitati političari, pravnici, ekonomisti, a malo kasnije tamo i istoričari, ja bi predložio gospodinu Cvetkoviću da hitno sazove telefonsku sednicu Vlade i da donesu odluku da nominativi i genitiv zamene mesta. Onda ćemo i leksički, jezički i gramatički srediti transkript, jer ja nisam podneo amandman na predloga zakona, nego na Predlog zakona, na budžeta nego budžet. Da vas podsetim, odnosno da podsetim one koji brkaju "šta" i "čega. Nominativ kaže – ko ili šta, genitiv – čiji, koga ili čega. Sada da pređemo na amandman. Podneo sam amandman u ime SRS da se u delu koji se odnosi na plate i naknade zaposlenih u razdelu 3, Vlada pod ovim brojem 411- avio-služba Vlade. Čini mi se da smo tu malo pobrkali stvari, jer koliko se sećam rečeno je da onaj avion nećete da kupujete i pitam se koliko ih ima u toj avio-službi, s obzirom da je cifra o kojoj se govorilo 59 miliona. Tražili smo amandmanom da se za 30 miliona to smanji, a da se taj deo prebaci na razdeo koji se odnosi na Kosovsko-mitrovački okrug. Zbog čega? Prvo, poslednji potezi Vlade govore da ste počeli polako da se odričete KiM otvoreno, do sada se to radilo tajno. Čini mi se da su dva čoveka, dva ključna čoveka, jedan ministar i jedan šef nekakve kancelarije u veliko krenuli u svoju izdavačku delatnost. Ukoliko bi se ova sredstva prebacila dole sigurno je da bi se poboljšao život građana, odnosno Srba, na KiM i sigurno je da bi se taj upravni okrug ojačao, sigurno bi postao dobrim delom kočnica konačnom rešenju, po vama i po EU, KiM. U obrazloženju kažete, zašto mi niste prihvatili amandman, amandman se ne prihvata jer socijalni doprinosi koji idu na teret poslodavca nisu obuhvaćeni mojim amandmanom. Normalno je da ako se sredstva koja se odvajaju za plate prebacuju na drugu klasifikaciju. Normalno je i da doprinosi koji prate ta sredstva budu prebačena na drugu klasifikaciju. Prema tome, predlažem gospodine Cvetkoviću da ovaj amandman usvojite.
Iskorišćeno je dva minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Na član 7. razdele 3. i 50. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 50. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Popović.
Dame i gospodo, Srbija je zemlja, koja sa leđa i ovako siromašnog stanovništva, izdvaja miliona evra za finansiranje koje kakvih nevladinih organizacija. SRS se protivi takvom trošenju budžetskih sredstava, jer smatramo da su ove nevladine organizacije obični protočni bojleri za trošenje i pranje para. Postoje hiljade drugih stvari gde budžetska sredstva treba da se usmere. Na primer, da se ta sredstva usmere onima koji su pretrpeli ogromne štete od elementarnih nepogoda, kao što su zemljotres, bujične poplave, grad, klizišta i sl. Radi se o stanovnicima Kolubarskog okruga, opštinama Valjevo, Ljig, Mionica, Osečina, Ub i Lajkovac. Zato sam svojim amandmanom tražio da se sredstva namenjena kancelariji za saradnju sa civilnim društvom preusmere u Kolubarski okrug koji je pogođen zemljotresom. Nadam se da će i predstavnici vlasti glasati za ovaj moj amandman, pogotovo kada se ima u vidu jedna činjenica.Naime, kada je bio Zakon o vanrednim situacijama, samo pre mesec dana, kolega iz vladajuće većine, Đorđe Milićević, inače iz Valjeva, obećao je da će podržati moj amandman. Citiram reči Đorđa Milićevića iz stenograma. "Molim vas predložite amandman, mi ćemo vrlo rado glasati i podržati taj amandman i da ćemo rešiti pitanje obnove i izgradnje i sanacije tih objekata i kuća porušenih u razornom zemljotresu koji je zadesio Kolubarski okrug 1998. godine. Predložite amandman, vrlo rado ćemo podržati taj amandman". Završen citat. Očekujem da gospodin Milićević održi svoju reč i glasa za usmeravanje ovih sredstava u Kolubarski okrug, u opštine Valjevo, Ljig, Ub, Mionica, Osečina i Lajkovac. Hvala.
Da li još neko želi reč? Na član 7. razdele 3. i 51. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 52. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Kasalović. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Zoran Kasalović.
Poštovano predsedništvo, uvaženi predsedniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, analizom budžeta iz različitih uglova i aspekata, moguće ga je svakako kritikovati i u tom smislu predlagati drugačiji raspored sredstava od Predloga zakona o budžetu. To se već činilo i u načelnoj raspravi, a evo u tom tonu je i današnja rasprava u pojedinostima. Poslanički klub SPS-JS izražava podršku Predlogu zakona o budžetu za 2012. godinu, jer smatramo da je on odraz realnosti u kojoj se privreda Srbije nalazi suočena sa otežanim ostvarivanjem prihoda, novim najavama poteškoća usled aktuelne ekonomske krize, poteškoća u zemljama koje su naši najznačajniji partneri. Naravno, u tom smislu i potreban i mogući manevar za kreiranje ekonomske politike kroz ovaj budžet. Međutim, poslanički klub SPS, analizirajući, pre svega, član 7. Predloga zakona, u smislu koji tretira kabinet potpredsednika Vlade, potpredsednika koji je podneo ostavku, a smatrajući da taj deo iznosa sredstava od nekih 43,6 miliona dinara može biti na adekvatniji način preraspodeljen, predložili smo da se deo sredstava, negde oko 3,6 miliona dinara, opredeli za rad sa mladim i talentovanim učenicima, smatrajući da se ta sredstva na ovaj način mogu najbolje iskoristiti i da su to deca koja predstavljaju budućnost Srbije i da bilo koji iznos opredeljenih sredstava ovim planom, a on je na nivou od 18 miliona dinara, nikada nisu dovoljna i da ih nikada nije dovoljno. S tim u vezi,ovaj predlog uvećanja značio bi nekih 20% što svakako nije zanemarljivo. Preostali deo sredstava, uvažavajući ono što je planirano za 2012. godinu, predložili smo da se usmeri prema ustanovama studentskog standarda odnosno za redovno plaćanje, ishranu i smeštaj. Ono što je planirano u narednoj godini, prema mojim informacijama, jeste da se značajno i uvećavaju smeštajni kapaciteti u određenim studentskim domovima, poput "Patrisa", u Beogradu, za 250, "Mike Mitrovića" za 160 i u Novom Sadu za 300. Uvažavajući i predložena sredstva lako se može uvideti da ovaj iznos sredstava pokriva negde ove obaveze do septembra meseca 2012. godine. Smatramo i naša je želja da ovaj iznos od 40 miliona dinara se preusmeri za ove potrebe i na taj način obezbedi servisiranje ovih potreba do kraja 2012. godine. Nadam se da će Vlada još jednom razmotriti ovaj predlog našeg amandmana i najozbiljnije prihvatiti ove naše argumente i na kraju prihvatiti ovaj amandman. Zahvaljujem.
Dva minuta je iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 52.amandman je podnela narodna poslanica Nada Kolundžija. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi gospodine Cvetkoviću, podnela sam amandman na član 7. u razdelu 3. glava kabinet potpredsednika Vlade. Dakle, u osnovi se odnosi na isti razdeo. S obzirom na činjenicu da je Narodna skupština 15. decembra 2011. godine konstatovala ostavku potpredsednika Vlade zaduženog za evropske integracije, gospodina Božidara Đelića i da samim tim prestaju razlozi za postojanje kabineta potpredsednika Vlade za evropske integracije, smatrala sam da bi sredstva koja su ovim budžetom predviđena za kabinet potpredsednika Vlade trebalo preusmeriti u oblast nauke, pre svega imajući na umu da je, zahvaljujući gospodinu Đeliću dok je bio ministar za nauku, zaista možda nakon dugo, dugo vremena prvi put ozbiljno skrenuo pažnju na važnost nauke. Prvi put je fokusirana nauka kao ekonomski resurs i mislim da bi bilo dobro da ova sredstva koja su predviđena za rad kabineta potpredsednika Vlade, koji prestaje da postoji, bila usmerena u oblast nauke. Ovde u amandmanu je obrazloženo tačno na koji razdeo bi se prebacila ta sredstva, ali se radi o tome da bi ta sredstva trebalo iskoristiti za učešće u programu za mala i srednja preduzeća zapadnog Balkana koji je usvojen 7. decembra 2011. godine, pre svega imajući na umu da je opšti cilj programa za mala i srednja preduzeća zapadnog Balkana da se poboljša pristup finansijskim sredstvima za mala i srednja preduzeća. Mislim da nema nikakve dileme da je osnovni prirodni resurs Srbije i potencijal upravo u malim i srednjim preduzećima i da bi učešće Srbije na ovom forumu i obezbeđivanje sredstava za razvoj malih i srednjih preduzeća svakako doprineo razvoju ekonomije.U tom smislu mislim da ima razloga da Vlada, bez obzira što je prvobitno odbila ovaj amandman, ponovo razmotri ovaj amandman i da ga prihvati. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 7. razdele 3. i 52. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 52. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 3. i 52. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Bojan Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, podneo sam amandman da se umanje sredstva Kancelariji za reviziju sistema upravljanja sredstvima EU sa 27.900.000 na 900.000 dinara da se taj novac preusmeri u prioritetnije stvari. Konkretno, da se preusmeri na Ministarstvo prosvete i nauku, tačnije na učenički standard. Smatram da ova kancelarija ne treba da postoji. Argument više je 9. decembar, kada je evropski savet doneo odluku o odbijanju kandidature Repbulike Srbije u EU. Ova kancelarija je suvišna, kao i mnogobrojne druge kancelarije koje postoje u Srbiji, koje su mnogobrojne, bespotrebne, potrošačke kancelarije, kao što su i mnogobrojni fondovi i agencije koje postoje u Republici Srbiji. Ukidanjem ili smanjivanjem njihovog broja uštedeo bi se ogroman novac, a samim tim i deficit u budžetu Republike Srbije bio bi znatno manji. Takođe, trebalo bi da se smanje i troškovi, kao što su putni. Novac koji se prekomerno troši je na specijalizovane usluge, usluge po ugovoru, dotacije nevladinim organizacijama itd. Besumučno zaduživanje Republike Srbije unazad nekoliko godina dovelo je do toga da velika budžetska sredstva se danas izdvajaju na otplatu kamata, na otplatu glavnice duga. Da svega ovoga nema, da Vlada Republike Srbije vodi više računa, deficit bi bio znatno manji od onog što je danas, od 140 milijardi dinara. Ova vlada je rasipnička, neracionalno troši budžetska sredstva. Teško ga troši nenamenski. Ono što je najgore, troši ga prekomerno, više od onoga što ima. Zato ovim amandmanom predlažem da se sredstva racionalnije troše, da se ovaj novac od 27 miliona dinara usmeri Ministarstvu prosvete i nauka, tačnije za učenički standard, jer budućnost Srbije jesu učenici i studenti, a nikakonije budućnost Srbije Kancelarija za EU. Zahvaljujem.
Na član 7. razdele 8. i 26. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine Cvetkoviću, iznenađen sam da niste prihvatili ovako dobar amandman. Za razliku od gospođe Kolundžije, koja je podnela jedan komemorativni amandman u čast Božidara Đelića, ali još nismo dobili odgovor da li je uzet pasoš da ne bi pobegao iz zemlje, moj amandman je u prilog štednji. Gospodine Cvetkoviću, moram da vam skrenem pažnju da imate mangupe u Vladi koji vas lažu. Pogledajte ovaj razdeo Tužilaštvo za ratne zločine. Pored sredstava iz budžeta, ovde su planirani i izdaci iz dodatnih prihoda i sve po 1.000 dinara. Da li je ovo dobrovoljni prilog od 1.000 dinara za plate zaposlenih u ovom Tužilaštvu za ratne zločine? Ono što sam amandmanom tražio to je ovo 422 – troškovi putovanja, da sa 3.501.000 dinara, to svedemo na 501.000. Zašto? Ne znam koji bi bili troškovi putovanja kada ste pre tri meseca, gospodine Cvetkoviću, rekli – završena je saradnja sa Haškim tribunalom, to je ružna prošlost, na potezu su naši partneri iz Brisela, da vidimo kako oni ispunjavaju obećanja u pogledu onog statusa člana za početak eventualnih pregovora o eventualnom pridruživanju EU ako ona opstane od 15. janura ove godine, a tamo negde 2389. godine. Šta bi bili ti troškovi službenih putovanja? Ako, mislite na kartice, to je ova naknada u naturi, to je već obezbeđeno. Da nam se švrćkaju Vučković i ovaj Bruno Vekarić. Bruno Vekarić može samo da se švrćka od suda do suda, ali ga tuže. Ništa više drugo. Što bi mi plaćali privatne troškove Brunu Vekariću? Došlo je vreme da i Bruno Vekarić da podnese račune za ono što je radio. Drugo, ako mislite da su ovi troškovi službenih putovanja potrebni zbog one trgovine organima itd, gospodine Cvetkoviću, da li vidite koje nepoštovanje izražavate to tužilaštvo? Oni bi da gone Tačija, a vi sa Tačijem pravite sporazume. Sram ih bilo i još tražite ovde sredstva za službena putovanja. Sad, šta smo mi hteli? Mi smo hteli da se ova tri miliona preusmere na odgovarajuću poziciju, a to je Ministarstvo za Kosovo i Metohiju, mada moram da vam kažem, to je veliki rizik kad smo predlagali, s obzirom da se tamo nalazi Tačijev ministar za KiM, zove se Goran Bogdanović. On je na platnom spisku i kod Tačija i kod Tadića. Gospodine Cvetkoviću, Goran Bogdanović je bio prvi Srbin koji je bio ministar poljoprivrede u Vladi Bajrama Redžepija. Vi njega ovlastili da vodi KiM. Gospodine Cvetkoviću, koja je to dijabolična odluka? Onda se čudite šta je Boris Tadić u međuvremenu napravio sa KiM. Šta smo mi tražili? Da se to preusmeri na poziciju naknada za socijalnu zaštitu iz budžeta, umesto 100 miliona da bude 103 miliona. Zašto? Da se pojačaju naše institucije na KiM, a da se pogase one šiptarske terorističke. One su paralelne. To da kažete gospođi Merkel. Paralelne su institucije one koje se nalaze u Prištini. Ove što se nalaze u Kosovskoj Mitrovici i u srpskim opštinama, to su jedine legalne institucije Republike Srbije i jedine institucije države koja postoji na ovom prostoru. Zašto to? Da ti ljudi ne bi postali kosovari, oni su Srbi, imaju državljanstvo Srbije. Vi ih terate da budu kosovari zbog 42 evra. Pitajte Bogdanovića. I njegova žena prima platu od Tačija. Ako se poveća ova stavka, onda se gubi materijalna pretpostavka da Srbi pod pritiskom prihvataju državljanstvo da budu kosovari. Gospodine Cvetkoviću, mangupi iz vaših redova su vas prevarili. Vi ste potpisali ovu uredbu o kontroli prelaska administrativne linije prema AP KiM. Administrativna linija prema KiM nalazi se i između Raške i Kraljeva i između Kragujevca i Kraljeva i između Sopota i Kragujevca i Topole. Sve su to administrativne linije. Katastarske opštine se dele po opštinama. To su sve administrativne linije. Sve je to prema KiM. Gledajte šta su vam mangupi uradili, gospodine Cvetkoviću. Da li ste gledali član 19. stav 3. tačka 3) od pet hiljada do 50 hiljada dinara kazniće se za prekršaj fizičko lice ako obavlja plovidbu, lov, ribolov, preleće vazduhoplovom, kreće se ili zadržava uz graničnu liniju. Gde je ta granična linija prema KiM, ako je to aktom Vlade zabranjeno i ograničeno? To se direktno poziva na član 13. vaše uredbe, gde pričate o administrativnoj liniji. Kod kaznenih odredbi proradilo vam srce, pa ste priznali da su granične linije. Gospodine Cvetkoviću, šta će istorija da kaže o vama? Šta će istoričari da pišu o vama? Za koliko para ste prodali ovo iliono – dao banku da uđe u kolo i da da kad izađe.
Raspravljamo o budžetu u stvarnosti.
Kako da ne. Sprečavam da ova ideja ne zaživi kod Čanka, pa da na Dunavu napravi administrativnu liniju. Koga zmija peče i guštera se plaši. Zbog toga pričam. Pričam – pojačajte, gospodine Cvetkoviću. Kako mislite da naplatite meni kaznu kada idem u Kosovsku Mitrovicu? Vi ste ovde napravili – ako idem sa još jednim da ću da platim kaznu, ako idem sam neću da platim. I tu vas mangupi prevarili kad su vam pisali ovu uredbu. Ali, ova uredba nema pravni osnovu. Ne postoji pravni osnov, kao što ne postoji pravni osnov za krađu koja se dešava iz Leposavića sa olovnim koncentratom.
Gospodine Krasiću, amandman vaš.
Moj amandman da se povećaju socijalna davanja preko Ministarstva za Kosovo i Metohiju. O tome i pričam, da te ljude ne terate da primaju kosovska državljanstva, kosovari postaju. Gospodine Cvetkoviću, šta će da rade oni ljudi kada treba da obiđu groblja? Kome da plaćaju takse? Ko će da zgrće te pare? Kako to Tači 10 godina prihvatao realnost na severu Kosova, a kada je video koje se pare muvaju i muljaju, onda se setio da zatraži od onih vaših 22 prijatelja iz EU, koji su priznali nezavisno Kosovo, da ga podrže u nastojanju da i on želi da ima punu vlast na celoj teritoriji svoje nezavisne države? Gde će vam duša, gospodine Cvetkoviću? Kako uništavate srpski narod? Podržavam gospođu Nadu Kolundžiju. Treba da se raspravi ko profitira na patriotizmu. Gospođo Kolundžija, Goran Bogdanović, Oliver Ivanović, koliko taj profitira na srpskom patriotizmu. Gospođo Kolundžija, pa vi ste napravili srpsku listu koja je učestvovala na šiptarskim izborima. Oni profitiraju.
Molim vas, nemojte se obraćati neposredno narodnim poslanicima.
Gospodine Cvetkoviću, znate li ko je pravio alternativne puteve? Dogovorite se sa Đilasom i sa Ružićem, "BM" da li je jednog ili drugog, Bambi Miljković. O čemu vi pričate? Ovakva će biti Skupština posle sledećih izbora – demokrate u fronclama, sa nekoliko procenata, a 80% radikali.
Na član 7. razdele 12 i 52, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Reč ima gospodin Buha.
Moj amandman se odnosi na razdeo 7. koji se odnosi na Fiskalni savet i već poznate usluge po ugovoru. Naime, mi smo zatražili da se iznos od 18 miliona smanji na osam miliona i ovih 10 miliona da se prebaci na ekonomsku klasifikaciju – pomoćne usluge u obrazovanju, individualna pomoć učenicima srednjeg obrazovanja itd. Šta je suština našeg zalaganja? Da smanjimo sve ono što se može smanjiti. Ovo već godinama govorimo, posebno kod ugovora prebacivanja po ovom osnovu s obzirom da to u praktičnoj primeni, kada dođe to u praktičnu primenu i onda vidimo brojne zloupotrebe. Mediji su pinitih stvari itd. Suludo je ukazivati na sve ovo, ali pokušavamo na ovaj način da objasnimo narodu koliko je štetočinska ova vlada koja za sebe kaže da je socijalno odgovorna. Gospodine Cvetkoviću, iz krize se izlazi samo na tri načina. To je dokazana ekonomska teorija u normalnim zemljama koje primenjuju one elemente koji su u teoriji dokazani. To su: štednja, zapošljavanje i veća finansijska odgovornost. Niti štedite, niti zapošljavate, niti radite na pojačanju fiskalne odgovornosti. U formalno–pravnom smislu, kod normiranja moramo ta sredstva umanjiti i prebaciti u neku drugu stavku. Suština je to da želimo da vam ukažemo da morate štedeti jer ceo svet je u grču zbog nadolazeće krize. Takva je situacija bila i kod krize 2008 – 2010. godine. Štedite, štedite, ali međutim očito je da ne postoji sa vaše strane interes da se štedi. Kada govorimo o novom zapošljavanju, nema ni jedne aktivne mere novog zapošljavanja u ovom budžetu, a kažete da je razvojni budžet. Da li ulažete u kapitalne investicije? Nije tačno, daleko manje nego što je to bilo 2009,2010. i 2011. godine, smanjujete ih. Jeste da kada uporedite sve ono što ćete sumarno pokazati da je to oko 4% u ukupnog iznosu onoliko koliki je zaista deficit budžeta, ali šta to znači kada imamo manju zaposlenost nego što imamo? Da bi smo izvukli iz krize moramo više raditi i zapošljavati. Fiskalna odgovornost je treća mera i aktivnost sprečavanja krize i izlaska iz krize. Da li vi išta činite za to? Imaćemo poreske zakone, ali, šta je suština? Suština je u tome da vaša poreska uprava ne radi ništa. Vi ste najodgovorniji u tome. Vi ste rukovodilac tog organa, kao ministar finansija. Ovoga trenutka je sedam milijardi evra nenaplaćene realizacije, po raznim osnovama – što porezi, doprinosi, naknade, takse i razna druga davanja. Od toga pet milijardi duguju tajkuni i vi im ne smete ništa. Stavili su vas u džep. Udaraju vam zauške i rade šta hoće. Ne smete objaviti taj podatak. U svakoj zemlji neplatiša je sa svake strane osuđen jer ga moramo osuditi, moramo ga stiskati i naplatiti ono što duguje, jedino u ovoj državi se to ne čini. To činite kod sirotinje, kod socijalno ugroženih, kod penzionera, kod invalida, ali kod onih koji imaju, kod njih to ne radite. Pet milijardi evra duguje 17 tajkuna. Oni su na vrhu lestvice neplatiša. Zašto to tolerišete? Kakva je to socijalno odgovorna Vlada koja naplaćuje od socijalnih slučajeva poreze, doprinose, naknade i takse, a od tajkuna ne naplaćuje? Zbog toga su neophodni izbori, da odete, jer ovakva Vlada ne sme da postoji u Srbiji. Hvala.
Na član 7. razdeo 14 amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima gospodin Delić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, gospodine Cvetkoviću, amandman na član 7. razdeo 14, Ministarstvo odbrane, funkcija 210, ekonomska klasifikacija 464, dotacija organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja, u kolonama 9 i 11 promenili smo iznos od: "500 miliona dinara" na iznos od: "582 miliona dinara". To su ona sredstva koja Ministarstvo odbrane uplaćuje u penzioni fond. Kao što znate, od 1. januara naredne godine vojni penzioneri više neće biti na finansiranju u Ministarstvu odbrane, već će biti u penzionom fondu. U razdelu 14, Ministarstvo odbrane, funkcija 250, klasifikacija 422, troškovi putovanja, u koloni 9 i 11 iznos od: "82 miliona" briše se. Amandman se ne prihvata jer je, kako vi kažete, predložen od strane budžetskog korisnika i po njegovom zahtevu i, kako vi kažete, ako bi ovo bilo prihvaćeno, onemogućilo bi se izvršavanje planiranih aktivnosti. Gospodine Cvetkoviću, kada smo ovo predložili, mi smo svakako mislili i o funkcionisanju Vojske. Na funkciji 210, ekonomska klasifikacija 422, ostaje planirano milijarda i 570 miliona 972 hiljade dinara iz budžeta i iz sopstvenih prihoda 46 miliona i 713 hiljada, što ukupno čini milijardu 617 miliona i 685 hiljada za putovanja, putne dnevnice i ostale potrebe Vojske. Ova sredstva od 82 miliona svakako ne mogu zaustaviti funkcionisanje Vojske. Ali, šta smo mi hteli sa ova 82 miliona? Hteli smo da se usmere prema penzionom fondu. Iako su ova sredstva mala i gotovo ništa ne bi mogla promeniti situaciju kod vojnih penzionera, ali, ako ste slušali moje kolege iz SRS, mogli ste da zapazite da je više amandmana upravo usmereno u ovom pravcu, da se povećaju sredstva upravo u penzionom fondu. A ovo, gospodine Cvetkoviću, sve zbog rada vaše vlade i vlade koja je radila pre vas. Još u vreme jednog ministra odbrane koga se svi ovde sećaju, gospodina Davinića, nastao je dug prema vojnim penzionerima od četiri milijarde i 512 miliona dinara. Najnovijim Zakonom o Vojsci, član 193. stav 2. regulisano je da će Vlada Republike Srbije u roku od 90 dana od dana stupanja tog zakona na snagu doneti akt kojim će urediti dinamiku i način izmirenja obaveza prema vojnim penzionerima. Vi ste, gospodine Cvetkoviću, jednom odgovorili na jedno poslaničko pitanje gde ste rekli da će to biti regulisano. U budžetu za 2012. godinu, gospodine Cvetkoviću, toga nema. Šta se dešava? Do kraja juna 2011. godine vojni penzioneri su morali da podnesu 31 hiljadu tužbi. Još 14 hiljada se čeka da podnesu tu tužbu. U istom tom periodu rešeno je 16 hiljada tužbi, a 5.882 su prinudno naplaćene i za to je potrošeno milijarda 504 miliona 888 hiljada, a još po osnovu ovih koje tek treba da se isplate sleduje oko 11 milijardi. Gospodine Cvetkoviću, zašto jednu kategoriju penzionera, jednu kategoriju najčasnijih ljudi u ovoj zemlji, koji su sve svoje obaveze prema ovoj zemlji ispunili kada je to trebalo, terate da tuže državu? Jer, oni jedino na sudu mogu da ostvare svoja prava. Vaša Vlada i vi, gospodine Cvetkoviću, ne poštujete zakone koje ste ovde doneli. Sa ovim se sve ne završava kada su u pitanju vojni penzioneri. Od 1. januara 2008. godine traje jedan drugi dug, takođe po članu 193. Zakona o Vojsci, ali po stavu 1 – usklađivanje vojnih penzija. Trebalo je od tog dana da se to vrši, na osnovu zakona kojim se uređuje penzijsko i invalidsko osiguranje. Od 25. januara 2008. godine fond PIO je doneo odluku o vanrednom usklađivanju penzija za 11,6% i to je urađeno za sve druge kategorije penzionera osim za vojne penzionere, koji su od tada već bili kod tog fonda. Ne fizički, nije se tamo isplaćivalo, ali su odluke trebale da se donesu u tom fondu. Vidite, to traje do današnjeg dana. Opet će svi penzioneri morati da tuže državu. Koristim priliku zato što ste vi ovde i zato što danas ovu sednicu sigurno prati i većina penzionera, posebno vojni penzioneri, da odgovorite kako ćete i na koji način regulisati jedan ovakav dug kada ništa u budžetu za 2012. godinu praktično po ovom pitanju nije predviđeno? I kakva je to, gospodine Cvetkoviću, Vlada koja tera one najčasnije ljude u ovoj zemlji, koji su napustili svoju imovinu, odradili sve ono što je tražilo neko rukovodstvo ove zemlje od njih, došli ovde u Srbiju i postali vojni beskućnici? Jedan od njih je pre nekoliko nedelja izvršio, odnosno cela porodica, izvršili su praktično porodično samoubistvo skokom iz jednog vojnog objekta. Koliko god Ministarstvo odbrane i ministar odbrane pokušavaju da se operu od toga slučaja, svi vojni beskućnici znaju ko je odgovoran i ko je od februara ove godine sa vojnom policijom iseljavao vojne penzionere iz vojnih objekata. Očekujem, gospodine Cvetkoviću, da ćete meni i vojnim penzionerima odgovoriti kako mislite ovu obavezu da izvršite. Ili treba da čekamo neku novu, odgovorniju i časniju Vladu koja će časnije da se ponaša prema toj kategoriji ljudi? U svakom slučaju, ljudi koji najviše vole ovu državu, terate ih da njihova zakonska prava ostvaruju na sudu. Ili, jednostavno, očekujete da svi pomru? Hvala.
Na član 7. razdele 15 i 20, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vreme preostalo za poslaničku grupu je jedan minut i 10 sekundi. Izvolite, gospodine Jojiću.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Ovaj budžet je izgleda pravio đavolji advokat. Ovo nije razvojni, ovo je razorni budžet. Ovo je budžet koji ne bi mogla da podnese, što se tiče administracije i Vlade i troškova, nijedna bogata evropska država. Predložio sam da se ovom poznatom monstruoznom Ministarstvu ekonomija i regionalnog razvoja, koji je opljačkao Srbiju nenamenski trošeći sredstva, šetajući po turizmu, obećavajući građanima brda i doline, a sve je to u stvari namera da se kupe birači na sledećim izborima. Ja ostajem kod predloženog amandmana i tražim da se Ministarstvo unutrašnjih poslova, koje je zaista u veoma teškoj situaciji, da pripadnici policije nemaju opremu, odeću, obuću i ostale BK komplete, da nemaju pre svega u dovoljnom broju vozila i tehničke opreme a treba da se obračunavamo sa terorizmom, sa organizovanim kriminalom, sa mangupima i lopovima. Kao što se vidi, Vlada u tom delu uopšte ne vodi računa o policiji i treba povećati plate pripadnicima policije, jer sa opravdanjem oni negoduju, plate su male, a čuvaju Vladu i njene ministre. Gospodine ministre, što se tiče mene, kao poslanika Srpske radikalne stranke, imajući u vidu uporedno države u Evropi, ja bih ostavio samo tri automobila, a ostale automobile bih oduzeo ministrima, a obezbeđenje nijedan ministar ne bi imao. Što se tiče mene, nijedan ministar obezbeđenje ne bi imao danas dok se ne reše ovi problemi, a nije im ni potrebno. Neka malo ministri krenu da se vozaju gradskim prevozom, a ne da troše milijarde narodnih para poreskih obveznika. To je ono, gospodine ministre, sa čim trebate vi da se ponosite, što bi trebalo da se učini. Imate, gospodine ministre, za vreme vaše Vlade rekord i istorijski ste postigli, jer ste zadužili Srbiju i njen narod i njene građane zaista da će ubuduće, ako bude još bilo kakve crkavice, da žive na kredit, druge nema. Zadužili ste državu sa devet na 33 milijarde evra. Imate paralelne institucije, broj ministarstava, broj agencija, broj uprava, broj fondova, broj direkcija i da ne nabrajam. Imali smo pet ministara inostranih poslova – Vuka Jeremića, Božidara Đelića, gospođu Delević, Borivoja Stefanovića i Borisa Tadića. Svi oni su resori, kada pogledate, ministri inostranih poslova i svi troše pare iz budžeta. Za zdravstvo nema ni govora, za specijalne usluge milijarde… (Predsedavajući: Molim vas da završite misao.) Izvinjavam se. Za specijalne usluge koje ste predvideli silne milijarde mogli ste da kupite 10.000 traktora domaće proizvodnje i da na taj način poklonite individualnim poljoprivrednim proizvođačima da oru ovu bogatu srpsku zemlju i da proizvode i za sebe i za državu i za izvoz. A što ne predvideste ove troškove, gospodine ministre, vezano za elementarne nepogode u Vojvodini? Primera radi, u Pančevu četiri sela, Ivanovo, pretrpeli su tri milijarde, a dinara nisu građani dobili.
Hvala. Na član 7. razdele 15 i 20 amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. Razdeo 17 amandman je podnela Vlada. Za reč se ne javlja niko. Na član 7. Razdeo 17 amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite gospođice Jovanović.
Gospodine Cvetkoviću, vi ste za premijera 2008. godine izabrani posle prevare veka, a to je automobilska industrija "Fijat" u Kragujevcu i ovim amandmanom sam tražila da milijardu i 837 miliona dinara koje ste predvideli da finansirate privatnu kompaniju italijanske porodice Anjeli, preusmerite za penzionere, siromašne penzionere u Srbiji, jer je očigledno da posle četiri godine mi kao narodni poslanici, građani Srbije, građani Kragujevca, ne mogu da znaju kakav ste to ugovor famozni potpisali sa "Fijatom" i stojim iza toga da je to apsolutna prevara, s obzirom na to da je Boris Tadić 6. maja 2008. godine zajedno sa Božidarem Đelićem izjavio da će ta nova kompanija i novi model da se izvozi na široko rusko tržište. Međutim, premijer Ruske Federacije Vladimir Vladimirovič Putin je 19. marta ovde u Skupštini rekao da apsolutno to ne dolazi u obzir i nije moguće jer je u pitanju originalni italijanski proizvod, a u međuvremenu, ne samo da ste otpustili još preko 1.500 radnika, već i oni koji su ostali, koji su prvobitni test prošli da bi ostali da rade u novoj "Fijat" kompaniji, svakodnevno dobijaju pritiske, ucene i otkaz. Žena koja je mašinski inženjer 17 godina, ona je dala intervju za naš časopis "Velika Srbija", koja je dobila rešenje da radi na kontroli novih automobila i proizvoda, dobila je otkaz i to DHL poštom, u pitanju je samohrana majka. Tako se ponašaju oni koje vi finansirate. Gospodine Cvetkoviću, pošto ovde nije došao Boris Tadić, a mogao je, kao što ste vi trebali da dođete sa svim ministrima iz Vlade, ali ste neodgovorna Vlada, jer vi sami takvim ćutanjem branite ovaj katastrofalni budžet, recite onda – otkud vama pravo da izjavljujete … (Predsedavajući: Vreme.) … da vi samo imate ekskluzivno pravo da znate kako izgleda novi model…
Zahvaljujem. Na član 7. Razdeo 17. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović koji ima reč. Izvolite gospodine Miroviću.
Svrha ovog amandmana je, kao i svrha svih naših nastupa, da se nepotrebni troškovi u budžetu smanje i da se usmere ka socijalnim davanjima. Videćete i posle mog amandmana, gospodin dr Paja Momčilov će objasniti takođe istu važnost usmeravanja ka socijalnim davanjima, ka zdravstvu. Videli ste kako je gospođica Nataša Jovanović tačno rekla gde treba preusmeriti ta sredstva koja mi faktički preusmeravamo porodici Anjeli, jednoj od najbogatijih porodica u Evropi, da bi finansirali nešto što za tri godine nije uspelo da zaživi. Moj amandman se tiče Svetke banke i predstavljanja Srbije u toj organizaciji, u organizaciji koja je priznala tzv. državu Kosovo. Smatramo da, pre svega zbog tih političkih, ali i ekonomski razloga, Srbiji nije mesto u Svetskoj banci. Nije joj mesto u organizaciji koja je priznala tzv. Kosovo i to morate da imate u vidu i kada razgovarate i kada slušate MMF i gospodina Marka Alena koji je uništio Poljsku i Mađarsku, koji sada imaju nekoliko stotina milijardi spoljnog duga, smatram da treba da imate u vidu i ove političke, a ne samo ekonomske razloge. Takođe smatramo da je članstvo u Svetskoj banci loše zato što, videli ste, sigurno znate da je predstavnik Svetske banke u Srbiji izneo jednu vrstu programa za Srbiju, gde se kaže da treba smanjiti subvencije, da treba smanjiti izdavanje za zdravstvo, školstvo, prosvetu, to nije dobro. To oni neka primenjuju tamo na zapadu, a to ne primenjuju ni tamo, jer vi sigurno znate, za razliku od vas koji ste rekli juče da treba što više smanjivati carine, tamo postoji sada novi protekcionizam, tamo se nacionalizuju banke. Videli ste, najveća engleska banka "Rojal bank of Skotland" je nacionalizovana, faktički, "Hipo alfa adria" koja ovde daje najveće kamate, oni upravo rade suprotno od vas ili je Srbija postala jedini bastion neoliberalnog koncepta koji je prodao i sigurno znate da je šef federalnih rezervi bivši, gospodin Grismen, rekao da je to pogrešan koncept. Ne mogu da shvatim da vi, kao doktor ekonomskih nauka, branite nešto što je propalo na zapadu i što se ne primenjuje. U tom smislu opet vam predlažemo, to je naša dobronamerna kritika, da pogledate šta rade Mađari, šta rade Slovaci, Španija, čak i Francuska i da jednostavno uvedete krizni porez na ekstra profit banaka i tako ćete napuniti budžet, tako ćete usmeriti sredstva ka zdravstvu, socijali, školstvu i našim institucijama na KiM. To je svrha našeg amandmana, svrha prethodnog amandmana, svrha sledećeg amandmana gospodina Momčilova i svih naših amandmana, jer smo mi jedina stranka koja je socijalno odgovorna u ovoj državi i to pokazuju ovi amandmani. Zahvaljujem.
Na član 7. Razdeo 17. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Izvolite.
Moram da priznam da uvek sa zgražavanjem pogledam cifre koje se i u budžetima lokalnih samouprava i u ovom budžetu MMF za 2012. godinu odnose na ove tzv. usluge po ugovor, odnosno specijalizovane usluge. Kada se sabere ono što nam je ponuđeno, ovoga puta dolazi se do jedne zaista skandalozne cifre od nekih 50 milijardi dinara, koliko bi poreski obveznici, građani Republike Srbije, trebalo na osnovu takve raspodele unutar budžeta da izdvajaju za raznorazne usluge po ugovoru i specijalizovane usluge, što zaista smatramo da je nedopustivo. Ovaj amandman je takođe samo jedan u nizu onih koji ta sredstva preusmerava u vidu dotacije organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja. Pogotovo je frapantna činjenica da u trenutku u kojem živimo u takvoj jednoj složenoj socio-ekonomskoj poziciji, sa činjenicama koje su zaista poražavajuće, a tiče se ljudi koji žive na rubu svoje egzistencije, na one koji su ostali bez svojih radnih mesta, na činjenicu da je ukupan javni dug Srbije dostigao neki svoj vrhunac itd, dolazimo do situacije da Vlada, odnosno MMF koji je tvorac ovog budžeta, predlaže sredstva koja se usmeravaju za usluge po ugovoru i to, ni manje ni više, nego je namenila plaćanje usluga agencijama koje vrše ocenu kreditnog rejtinga Republike Srbije. Kakav je kreditni rejting Republike Srbije, na to smo vas već nebrojeno puta upozoravali, tako da je ovo zaista bacanje para u bunar, kada je reč o ovoj nameni.
Reč ima gospodin Dejan Mirović, ovlašćeni predstavnik.
Smatram da je ovo izvanredan amandman i da vi treba da prihvatite ovaj amandman, jer vi sigurno znate da su te, upravo te agencije za procenu kreditnog rejtinga govorile da su te hipotekarne kuće u Americi bile izvanredne, da su imale najbolji mogući rejting, a vi sigurno znate sa "Fani Mejom" i "Fredi Mekom" šta se desilo. Isto se desilo, odnosno slično i u Grčkoj. Prema tome, njima se ne može verovati i gospodin Jeremić je potpuno u pravu kada smatra da ne treba bacati pare za tako nešto, a vidimo čak i EU, koja je na ivici ekonomskog raspada, se razmišlja da se stvore sopstvene kreditne agencije za rejting. U tom smislu, mislimo da je ovo jedan moderan, prikladan i više nego dobar amandman gospodina Jeremića. Zahvaljujem.
Na član 7. razdele 17 i 19, amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Mojsilović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 17 i 23, amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Milićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 17 i 37, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor, Elvira Kovač i Arpad Fremond. Vlada je prihvatila amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 17 i 51, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima dr Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani premijeru, poštovani predsedavajući, šta smo tražili amandmanom? Tražili smo da se od Ministarstva finansija oduzme 475 miliona koji su predviđeni za jednu od 130 agencija, za koje smatramo da su apsolutno nepotrebne i da država svojim administrativnim aparatom, kojim danas raspolaže, može i ove funkcije da obavi koje ste vi predvideli budžetom. Tražili smo da se ta sredstva preraspodele u programe Ministarstva zdravlja, i to za Institut "Torlak" i predložili smo za neke stavke koje treba da poboljšaju zdravlje radnika. To je ono što smo mi predložili. Ne mogu da ne skrenem pažnju javnosti da je ovakav budžet upravo u funkciji dalje degradacije narodnog zdravlja i opstanka našeg naroda. Zašto smatram da ovaj amandman treba prihvatiti? Prvo, stanje zdravlja našeg naroda od prošle godine sa -4,5 je palo, odnosno pao je priraštaj na -4,8. Svake godine u Srbiji nas je 33 hiljade manje. Zbog čega? Ne samo zbog bele kuge, nego zbog bolesti od kojih se umire prevremeno i nepotrebno. To je najveća odgovornost koju morate poneti i sa kojom se morate suočiti, a ova Vlada to nije uradila. Sa druge strane, ako vi gledate kakvo je stanje oboljenja od raka, 33 hiljade je svake godine obolelih od raka, najviše u Evropi, 22 hiljade umire i, što je najstrašnije, umire bez lečenja, 13 mašina za zračenje su nedovoljne za lečenje oboljenja od raka. Šta ste vi budžetom predvideli? Predvideli ste četiri mašine koje ćete podići, a potrebno je još desetak. Znači, vi ne činite ništa da obezbedite lečenje građana Srbije koji danas umiru. S druge strane, stanje u fondovima - nema para.
Reč ima narodni poslanik gospodin Dejan Mirović.
Srpska radikalna stranka i ja kao ovlašćeni predstavnik smatramo da je ovo izvanredan amandman i da je ovo amandman koji pokazuje suštinu vaših namera budućih, da li ćete usmeriti, da li ćete istovremeno pokazati kao ministar finansija jednu vrstu socijalne odgovornosti i usmeriti sredstva ka zdravstvu. Videli ste kako je briljantno gospodin doktor Paja Momčilo to obrazložio. Jednostavno smatramo da je nedopustivo, to je i u članu 1. ovog budžeta, da se faktički smanjuju izdavanja za zdravstvo, jer sigurno znate da ste zamrznuli izdavanja za Republički zavod za zdravstveno osiguranje. Naravno, mi ne mislimo ništa dobro o gospodinu Vuksanoviću, koji je na čelu tog fonda, i smatramo da on više nego loše radi i da štedi na onima kojima treba davati najviše para, na deci, za zdravstvenu zaštitu. Jednostavno, mi smo principijelno za to da se daje više izdavanja za zdravstvo. U tom smislu je gospodin dr Paja Momčilov dao jednu vrlo dobru primedbu i jedan dobar amandman koji treba da prihvatite. Što se tiče restitucije, to je neostvarivo i to je socijalno neodgovorno. Zato smatramo da treba ukinuti tu stavku kod vašeg ministarstva, jer jednostavno ne vidimo svrhu da se vi zadužujete dve milijarde evra za restituciju u trenutku kada je naš spoljni dug ukupan dostigao 24 milijarde evra i u trenutku kada je čoveka koji nema nikakve veze sa SRS, gospodin Mlađan Kovačević, izneo činjenicu da će samo za kamate ići 1,7 milijardi dolara svake godine. Prema tome, ostavite se tih megalomanskih projekata, restitucija, EU itd, nego idite ka zdravstvu, ka socijali, ka prosveti i ka onima kojima to najviše treba, našim institucijama na KiM.
Na član 7. razdele 17 i 51, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS, kao najveća patriotska stranka u Srbiji, je ujedno i socijalno odgovorna stranka. Svrha ovog amandmana koji smo podneli je da se sredstva u Ministarstvu finansija, koja se odnose na troškove putovanja, usmere u Ministarstvo zdravlja, odnosno na klasifikaciju 460, koja se odnosi na nagrade zaposlenima i ostalim u zdravstvu. Situacija u zdravstvu je katastrofalna. To pokazuju svi parametri o kojima mi uvek govorimo i u ovoj skupštini i na Odboru za zdravstvo. Posebno donošenjem ove nove izmene i dopune Zakona o zdravstvenoj zaštiti došlo je do degradirajućeg položaja zdravstvenih radnika. Zdravstveni radnici su na još jedan način diskriminisani. Jedino je njima u svim javnim službama dodeljeno da rade kao da rade u fabrici na trakama. Na ovaj način je potrebno dodeljivanjem ovih sredstava ove zdravstvene radnike na neki način stimulisati, jer kvalitet njihovog rada biće mnogo bolji. Nije važno da zdravstveni radnici imaju neku kvotu koju moraju da ispune u toku dana u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, nego je važno i da taj rad bude veoma kvalitetan. Sa druge strane, u okviru ovog budžeta koji je donesen neke jubilarne nagrade su predviđene za neke zdravstvene radnike. Međutim, izostavljen je čitav jedan sektor koji se odnosi na stomatologiju, tako da su ovi zdravstveni radnici na neki način diskriminisani. Takođe i zdravstveni radnici koji su zaposleni u gradskim zavodima za zdravlje.
Zahvaljujem gospođo Paunović-Milosavljević. Reč ima gospodin Dejan Mirović.
Naravno i ovaj amandman je odličan i treba ga prihvatiti, jer jednostavno ako se već ugledate na Britaniju, na Ameriku i na zemlje odakle dolaze ovi rukovodioci MMF, onda ne treba primenjivati dvostruke standarde, nego treba primeniti standarde kao što su kod njih. Priznaćete da su oni bogatiji od nas. Evo podatka da Amerikanci izdvajaju 25% svog BDP za zdravstvo, što je duplo više nego Srbija, a Englezi izdvajaju negde oko 18% budžeta za zdravstvo, ponovo više nego u Republici Srbiji. Prema tome, treba da se ugledate na njih, a ne da slušate dvostruke aršine iz MMF. Takođe, ovde imamo anketu građana koji smatraju da treba povećati izdavanja za zdravstvo najmanje na 10%, a smanjiti izdavanja za Ministarstvo finansija, na čijem ste vi čelu. Ni jedan posto nije dovoljno i mi se slažemo. Mi smo jedina stranka koja sluša glas naroda, koja smatra da su socijalna izdavanja za zdravstvo odlična i da tako treba usmeriti sredstva, a ne na evropske integracije, ne na nešto što je propalo i što jednostavno i tamo ne znaju šta će da rade sa evrom, ne na nešto što znači propast u ekonomskom, političkom i svakom smislu za našu zemlju. U tom smislu mi slušamo glas naroda i ovim amandmanima. Zahvaljujem.
Na član 7. razdele 17 i 52 amandman je podneo narodni poslanik Mladen Grujić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 17 i 53 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 18 amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Da li neko želi reč? Da, gospodin Kišmarton.
Poštovane kolege narodni poslanici, dame i gospodo, SNS svojim amandmanima je pokušala da utiče na popravku Zakona o budžetu, tj. da popravi Predlog budžeta u interesu građana Srbije. Ovaj predlog budžeta nije izazvao veća neslaganja u okviru vladajućih stranaka, jer su svi zadovoljni predloženim budžetom. Sve stranke u vlasti su ovim budžetom dobile ono što su tražile i svi su zadovoljni. Ovaj predlog budžeta nije realan, ni racionalan, niti štedljiv, a najmanje krizni. Za ovaj budžet možemo reći da je to budžet bankrota i predizborni. Ovim budžetom su podmirene i zadovoljene sve stranke u vlasti, kako bi mogle uspešno krenuti u izbornu kampanju, a posle izbora, kao što je predsednik Vlade i rekao, nova vlada će praviti rebalans budžeta i napraviće budžet u korist građana Srbije. Prilikom donošenja budžeta slušamo obećanja Vlade o razvoju, realnom budžetu, racionalnom budžetu, o budžetu koji će obezbediti privredni rast Srbije, slušamo o tome kako će Srbija, bez obzira na krizu u okruženju, krupnim koracima krenuti napred sa privrednim rastom, kako se strani investitori utrkuju ko će pre uložiti pare u razvoj Srbije, a kada dođe do kraja godine, Srbija je u debelom minusu i dugovima do duše, pa se onda Vlada pita da li će biti para za penzije, da li će biti para za studente, za zdravstvo itd. Ova vlada je bila uspešna jedino u osnivanju agencija, kancelarija, uprava, direkcija itd. Moj amandman se odnosi na član 7. razdeo 18, glava 18.2, funkcija 360, a to je Direkcija za upravljanje oduzetom imovinom. Svojim amandmanom predlažem da se ova direkcija briše. Zašto? Zato što Republika Srbija već ima Direkciju za imovinu koja bi mogla da obavlja i ove poslove, čija se delatnost velikom delom poklapa sa delatnošću direkcije koju sam predložio za brisanje. Ova vlada je za ove četiri godine pokazala i dokazala da ne ume da vodi ekonomiju zemlje. Hvala.
Na član 7. razdele 18 i 51 amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? Da, gospođa Dimitrijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, stav SRS je jasan: predstavnici sadašnje vlasti previše su novca iz budžeta Republike Srbije potrošili na proces približavanja EU. Smatramo da u godini koja dolazi ne treba praviti troškova putovanja do navodnih evropskih prijatelja. Imali smo prilike da od ovlašćenog predstavnika SRS gospodina Mirovića čujemo da su naši amandmani, naravno i ovaj, da je njihova svrha da se novac kojim se raspolaže mora usmeriti u svrhe koje će doprineti unapređenju kvaliteta života onih koji žive u Srbiji, za koje Srbija nema alternativu i koji kroz plaćanje poreza pune budžet Republike Srbije. Ovim amandmanom predviđa se smanjenje pomenutih troškova a, sa druge strane, vidimo potrebu da se više novca izdvoji za Ministarstvo zdravlja, i to za konkretni program koji se odnosi na potrebe majke i deteta. Dobro se sećamo svi nedavne rasprave sa ministrom zdravlja, prilikom izmena Zakona o zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti. SRS je tada pokušala da svojim amandmanima utiče da taj zakon bude u interesu dece i njihovih roditelja. I tada sam navodila konkretne podatke sa kakvim se sve mukama i problemima susreću roditelji čija se deca leče duže vremena i kada napune 15 godina, kakve probleme imaju kad izgube pravo na pratioca. To je jedan mali delić problema. Tada nije bila sluha za naše amandmane. Sada možemo da zaključimo da opet naši predlozi ne dopiru do vlasti koja se drži svoje namere o kandidaturi za članstvo u EU i u tom čvrstom držanju troši novac uzalud. Još pred jednom važnom stvari ova vlast zatvara oči, a posebno je odgovorno Ministarstvo finansija. Iz godine u godinu zdravstveno stanje ljudi koji su branili Srbiju od NATO agresora na KiM je sve lošije. Mnogi su na ivici siromaštva i ne mogu da se leče od mnogobrojnih skrivenih posledica ratovanja …
Zahvaljujem, gospođo Dimitrijević. Vreme je isteklo. Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović.
Zašto insistiramo toliko na zdravstvu? Smatramo da je to više nego važna kategorija u budžetu i smatramo da ste vi zanemarili davanja za zdravstvo. To nisu samo naši argumenti, to je i gospodin Vuksanović, za koga smatramo da katastrofalno vodi Fond i da se ponaša kao da vodi neku kompaniju automobila a ne nešto što se direktno odvaja za zdravlje, i on priznaje da nedostatak postoji u Fondu od 20 milijardi dinara. Sa druge strane, ministar kaže da je 32 milijarde deficit u budžetu za RZZO. To je katastrofa. Vi plaćate Svetsku banku, plaćate Kancelariju za evropske integracije. Prosto je neverovatna takva nebriga, jedna vrsta, da kažem genocida. Takođe postoje, to je gospodin dr Paja Momčilov izneo na Odboru za zdravstvo, koji je možda i najbolji odbor u Skupštini, da Srbija treba da se prilagodi milenijumskim ciljevima, da smanji smrtnost majki. Međutim, kod nas od 2009. do 2010. godine ona se povećava. To je strašno, to je neverovatno i za to nema opravdanja. Treći podatak koji nas više nego uznemirava i koji je ponovo iznesen na Odboru za zdravstvo, koji vodi dr Paja Momčilov, je da Srbija treba da se prilagodi EU i da prosečan životni vek bude 79 godina. Da li znate koliko je kod nas – 71 godinu. To je katastrofa. Vi nemate pravo da smanjujete izdatke za zdravstvo već, naprotiv, treba da ih povećavate na konto smanjivanja izdataka za evropske integracije i smanjivanja svih izdataka usluga po ugovorima za Ministarstvo finansija, Ministarstvo ekonomije i finansiranje jedne od najbogatijih porodica u Evropi, porodice Anjeli. Zahvaljujem.
Na član 7. razdeo 19 amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Mašić. Reč ima Zoran Mašić.
Ovim amandmanom smo imali nameru da povećamo ukupna sredstva na poziciji Agencije za agrarna plaćanja, jer smatramo da se na toj poziciji u pravom smislu izdvajaju subvencije za poljoprivredne proizvođače. Smatramo da suma koja je planirana u iznosu od 16.815.000.000 je apsolutno nedovoljna da pokrije sve obaveze koje će Ministarstvo poljoprivrede imati tokom 2012. godine po osnovu isplata subvencija, i to onog dela koji će biti prenet iz ove godine u sledeću godinu, a i za plaćanje i servisiranje svih onih obaveza i subvencija i premija koje je neophodno izvršiti ili isplatiti u 2012. godini. Želim samo da podsetim, pre svega poljoprivredne proizvođače, da, prema obrazloženju koje je dalo ministarstvo i koje se nalazi u ovom Predlogu zakona o budžetu, jasno se može videti da za sledeću godinu sa pozicije Ministarstva poljoprivrede, kao neizmirene obaveze prema poljoprivrednim proizvođačima, biće preneto oko 7,5 milijardi dinara, a upravo taj iznos i ta cifra će opteretiti ovih 16.815.000.000 koji se nalaze na poziciji Agencije za agrarna plaćanja. Želim da podsetim da će ostati neizmirena obaveza prema poljoprivrednim proizvođačima koji obrađuju više od 30 ha, znači, do 100 ha. To je najgrublji iznos. Onaj deo koji je neizmiren do one cifre do 30 ha, znači, najgrublji iznos je oko šest milijardi koji će se po tom osnovu preneti za sledeću godinu. Zatim, poslednji kvartal za mleko je takođe u iznosu od nekih 700 miliona dinara, prema onome što je ministarstvo dalo, i još neizmirene obaveze za genetsko unapređenje u stočarstvu, za osiguranje poljoprivredne proizvodnje, za tržišne podsticaje, za strukture podsticaje, znači, podizanje dugogodišnjih zasada i za razvoj i unapređenje organske poljoprivredne proizvodnje je još oko 700 miliona dinara. Znači to je nekih 7,5 milijardi dinara, koje treba da se izmiruju tokom 2012. godine i zbog toga smo i u načelnoj raspravi rekli da ono što je predviđeno kao budžetska sredstva u razdelu 19. za potrebe poljoprivrede, potpuno nedovoljno jer su ta sredstva gotovo identična sredstvima u 2011. godini, a subvencije koje su predviđene kao sopstvena sredstva Ministarstva poljoprivrede su potpuno nerealno planirana i prosto ne mogu se ostvariti. Jer ako je svih ovih proteklih godina taj iznos bio na nivou nekih 10-11 milijardi dinara, a da u 2012. se ostvari iz sopstvenih sredstava iz sopstvenih prihoda Ministarstva poljoprivrede u iznosu 26 milijardi dinara. To je prosto ne realno i ne ostvarivo i to je samo zamajavanje poljoprivrednih proizvođača. Iz toga smo mislili da će te imati razumevanja i da ako niste sami imali snage nego na predlog jedne opozicione stranke da prihvatite uvećanje upravo ove pozicije unutar agrarnog budžeta iz koje, na kraju iz te agencije se i isplaćuju, a vi to dobro znate upravo subvencije i premije poljoprivrednim proizvođačima, i da će te prihvatiti, znači uvećati taj iznos. Nažalost niste to uradili, i samim tim ste, pre svega najdirektnije ugrozili poljoprivredne proizvođače i stoga želim da im, i kažem, pozovem i da ih obavestim da samo promenom ove vlasti dolaskom na čelo jedne stranke kakva je SNS, koja poljoprivredu stavlja u strateški položaj, stratešku granu privrednog razvoja Srbije mi ćemo rebalansom budžeta ono što smo predložili kroz ovaj amandman obezbediti našim poljoprivrednim proizvođačima. Hvala.
Na član 7. razdeo 19. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine premijeru meni je žao što imam svega dva minuta, ali mogu da vam se obraćam jedno dvadeset sati, koliko ste dali novaca za, u razdelu 19. koji se tiče poljoprivrede. Šta drugo reći, kad SRS, evo već od 2001. godine non stop ponavlja 5% od budžeta za poljoprivredu, ali izgleda to vama ništa ne znači. Jedina grana privrede koja donosi suficit i to ovom budžetu jeste poljoprivreda. Četiri do 4,5 milijarde dolara, a vi ste uspeli da, od 2011. godine gde je izdvojeno 2,5% na 2,3%. Evo to ste vi učinili za posrnuli srpski agrar. Hvala vam.
Na član 7. razdela 19. i 20. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdela 19. i 21.amandman sa ispravkomje podnela narodni poslanik Marija Bugarčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdele 19. i 39. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Reč ima poslanik Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ova knjiga od 961 strane koja se zove budžet Republike Srbije, pre svega je dokaz neodgovorne i neozbiljne politike Vlade Republike Srbije. jedne promašene politike koja je svoju potpunu kapitulaciju i poraz doživela 9. decembra. Suluda politika da evropska politika nema alternativu doživela je potpuni krah. Ovim budžetom se predviđa pre svega, da se prevare naši građani, da pokušate da prevarite građane Republike Srbije još jednom i da iskoristite novac poreskih obveznika i građana Srbije u predizbornoj kampanji. Srpska radikalna stranka u kontinuitetu insistira na tome da Vlada Republike Srbije, jednostavno pokaže više razumevanja za naš agrar. Imamo prilike da ovim predlogom budžeta vidimo da vas to, gospodine Cvetkoviću, apsolutno ne zanima. Priče koje ste nam servirali i koje sadašnji ministar, posle ove jeftine šminke sa buvljaka i rekonstrukcije Vlade, Dušan Petrović iznosi ovde, da će biti uloženo jako puno u naš agrar. Danas smo svedoci da od toga apsolutno nema niša. Fiktivno ste prikazali da će biti nešto više para u poljoprivredi, a u stvari biće manje nego u 2011. godini. Jer obaveze koje imate iz prethodnog perioda morate da ispunite do 31. januara uredbom kojom ste obavezali. Naši građani moraju da budu svesni da ova Vlada Republike Srbije jednostavno je istrošila sve kredite, da je ovaj budžet sastavljala bilo koja politička partija koja sedi danas u republikom parlamentu, dovde do SRS ne bi bilo apsolutno nikakve razlike. Niti ima razlike, gospodine Cvetkoviću između vas i DS, niti bi bila razlika između ovih izdajnika i njihovog kandidata za premijera.
Zahvaljujem gospodine Preliću. Ovim bi završili prepodnevni rad i na osnovu člana 87. određujem pauzu u trajanju od jedan sat. Nastavićemo u 16,00 sati. Prvi će dobiti reč podnosilac amandmana na član 7. gospodine Veroljub Arsić
Možemo da nastavimo sa radom. Reč ima narodni poslanik Dragan Aćimović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu u članu 7. Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede i Upravi za agrarna plaćanja, gde se prosleđuju sredstva od dve milijarde dinara od strane Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja. Srpska radikalna stranka smatra da sredstva iz NIP od 2 milijarde dinara treba umanjiti na poziciji Ministarstva ekonomije, tj. za realizaciju Nacionalnog investicionog plana. Smatramo da sredstva koja su na ovoj poziciji treba u toj vrednosti da budu usmerena ka Ministarstvu poljoprivrede, odnosno subvencijama za poljoprivredu preko Uprave za agrarna plaćanja. Razlog zbog čega su nepotrebna sredstva u NIP je način na koji se sprovode tenderi, kao i drugi uslovi kada su infrastrukturni projekti u pitanju. Na prvom mestu su uslovljavanja od strane EU i Evropske investicione banke koja favorizuje svoje građevinske firme načinom i uslovima tendera koji su prihvatljivi samo za njih. Primeri su "Alpina", austrijska firma koja je jedina imala uslove koje je tender propisao. Radi se o iznosu više od milijardu evra vrednosti radova u toku jedne godine, tako da naše firme u startu su bile diskriminisane. Podsetimo da je "Mostogradnja" bivši izgraditelj mosta Beška,a nije imala mogućnost da rekonstruiše taj most zbog ulova koji su postojali na tenderu ili firma "Energoprojekt", takođe srpska firma, zbog istih uslova imala je istu sudbinu, ali su zato "Štrabak", austrijska firma i duge evropske firme dobijale veliki deo krupnih poslova u Srbiji. Osnovni razlozi svega ovoga bili su uslovi od strane EU i njihovih banaka da novac koji nam zaduže, ujedno skinu i velike sume novca preko firmi koje dolaze iz njihovih sredina. Naše domaće firme imale su mogućnost da budu podizvođači, da dobijaju male delove takozvanog kolača. Zbog toga smatramo da sredstva od dve milijarde dinara treba da budu preusmerena u ratarstvo, proizvodnju mleka, stočarstvo, vinogradarstvo i druge oblasti koje spadaju u Upravu za agrarna plaćanja. Takođe, ne treba zaboraviti da je poljoprivreda, pored teške ekonomske situacije… (Predsednik: Nemate vremena više, završite rečenicu.) Takođe, ne treba zaboraviti da je poljoprivreda, pored teške ekonomske situacije u kojoj se nalazi doživela i prirodne i elementarne nepogode koje u velikom delu nisu nadoknađene poljoprivrednicima u Mačvi, Jadru i drugim delovima Srbije. Ova finansijska pomoć bi u velikom pomogla da ugrožena domaćinstva pokrenu proizvodnju koja je u velikom delu uništena. Smatramo da posebno treba obratiti pažnju na broj krava koja danas poseduje Srbija, subvencionisati junad ili telad sa 70 evra po grlu. Osnovni razlozi za to su izvoz teladi do 200 kg koji prilično ugrožava konpletan lanac u govedarstvu. Smatram da izvoz žive stoke treba pod hitno zabraniti i izvoz vršiti isključivo kompenzirani čerek, odnosno zaklana najmanje do 500 kg žive vage ili prerađeni proizvod. Ovim bi država Srbija pomogla da profitira proizvođač, prerađivač i izvoznik.Jednim udarcem bi ubili tri muve. (Predsednik: Zaista ste preterali.) Zahvaljujem.
Na član 7. razdeo 20. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je ovo jedna od poslednjih sednica Skupštine Srbije u ovom sazivu, možda i poslednja, verovatno poslednji budžet koji će ovaj saziv da donese, jedino da u januaru ne bude rebalans. Mnogi su se utrkivali proteklih nekoliko dana da kažu neke svoje primedbe na rad ove vlade, iako su sami učestvovali u Vladi. Valjda zbog jednog pritiska opozicije, kada su u pitanju agencije, po tom pitanju su se oglasili i ministar za Državnu upravu i lokalnu samoupravu i predsednik DS, Boris Tadić i krenuli su sa jednom idejom da bi možda trebalo osnovati agenciju za ukidanje agencija. Jednom prilikom sam se našalio pre nekoliko godina i rekao da je trebalo osnovati agenciju za osnivanje agencija, da ne morate svakim zakonom to da rešavate i zaista u jednom trenutku vladajuća većina je jednu šalu shvatila prilično ozbiljno i osnovala agenciju za osnivanje agencija. Sada, pošto agencije više nisu u modi, moramo nešto drugo da uradimo, pa se neko setio da umesto agencije otvara kancelarije. U ovom zakonu o budžetu imamo kancelariju za saradnju sa medijima pri Vladi Republike Srbije 62 miliona, pa imamo službu za upravljanje kadrovima 89 miliona. Inače, imamo i upravu za zajedničke poslove, pa je i ona to mogla da radi, a ne da pravimo upravu u upravi. Onda imamo jedan zanimljiv deo koji treba da potroši 354 miliona dinara, kancelarija za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja, najveća stavka - zgrade i građevinski objekti. Znači, da im se obezbedi poslovni prostor, pa onda ta čuvena kancelarija za saradnju sa civilnim društvom. Prošle godine, kada smo usvajali budžet za 2011. godinu, njihov razdel je bio čini mi se dva ili četiri miliona. Danas je 34, a od ta 34 najveći deo ide za plate i dotacije nevladinim organizacijama. Onda imamo kancelariju Nacionalnog saveta za decentralizaciju Republike nekih 34 miliona, pa kancelariju za regulatornu reformu i analizu efekata propisa, pa imamo kancelariju za reviziju sistema upravljanja sredstvima EU, pa kancelariju za stručne i operativne poslove u pregovaračkom procesu, pa direkciju za upravljanje oduzetom imovinom, kao da nemamo Republičku direkciju za imovinu. To je u razdelu Ministarstva pravde itd. Zašto sam to sve nabrajao? Da pokažem kako je na prvom mestu, u onoj prihodnoj strani, o kojoj ćemo bar još jednom da govorimo, moralo da se obezbede sredstva za sve ove kancelarije i uprave i za jedan Zakon o javnim nabavkama, koji ne valja, zato što Vlada nije sposobna da obezbedi troškove za budžet iz realnih izvora. Pa sada ovde zato i imamo u Ministarstvu ekonomije i regionalnog razvoja po stavkom – specijalizovane usluge, sredstva ove aproprijacije u iznosu od 508.190.480 dinara namenjena su Agenciji za strana ulaganje i promociju izvoza. Ta agencija je osnovana i barem je u opisu svog rada ona davala sledeća obaveštenja, da ona pomaže domaćoj privredi da izveze i plasira svoje proizvode i zato će i da naplati neku skromnu naknadu za svaki izvozni posao. Ako se obezbeđuju sredstva iz budžeta za njen rad, znači da nije ništa uradila i da je treba ukinuti. Ne znam ni koja su to strana ulaganja koja su oni obezbedili ovde na teritoriji Republike Srbije? Da li je došao neki strani privatni investitor da investira nešto u Srbiji, da otvori makar jednu jedinu fabriku za preradu poljoprivrednih proizvoda, umesto što otvaramo "Beneton" i "Fijat", a o tome će neko drugi malo kasnije. Onda imamo Agenciju za privatizaciju u iznosu od 210.000.000 dinara. U Braničevskom okrugu postoji jedan kombinat koji je bio šesti u Srbiji, deseti u Jugoslaviji. Taj kombinat više ne postoji, ni slovo "k" od tog kombinata ne postoji. Jedinim dobrim delom zaslužna je i Agencija za privatizaciju jednim dobrim delom i Agencija za licenciranje stečajnih upravnika i vođenje stečaja i trgovinski sudovi. Ali, to je rezultat jedne industrijske zone koja je na 18 kilometara od auto puta, administrativno sedište osam opština više nema ni jedan jedini poljoprivredno prerađivački kapacitet. Ne znam šta će nam onda i Agencija za privatizaciju ako nije uspela da obezbedi partnere koji mogu da donesu investicije, a ne znamo ni šta će nam Agencija za strana ulaganja i promociju izvoza, jer ništa nije uradila da dovuče nove partnere iz inostranstva. Kao posebna stavka, Agencija za privredne registre, najpovlašćeniji organ državne uprave u Srbiji. Čak i Narodna banka menja svoju regulativu da bi za bilo koji papir koji vama treba od Agencije morali da platite naknadu za njega i za uslugu koju vam izvršava, a navodno je Agencija za privredne registre osmišljena da poboljša tu oblast da dostavi javni registar pravnih i fizičkih lica koji obavljaju neku delatnost, a onda pored javnog registra svako privredno društvo ili fizičko lice mora svaka tri ili četiri meseca da traži i potražuje tzv. izvod iz APR, da bi mogao da ostvari neko svoje pravo, čak i u nekoj poslovnoj banci. Ne vidim zašto bi još i iz budžeta morali da ih nagrađujemo.
Na član 7. razdeo 20, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Gospodine Cvetkoviću, vi i vaša Vlada ne samo da niste odgovorni, nego niste naučili da štedite, pa smo mi pokušali u jednom delu, a tokom prepodnevne rasprave kolege poslanici iz SRS su vam ukazivali mesta na kojima je moglo i moralo da se štedi i mesta na koja bi trebalo usmeriti taj, na takav način ušteđen novac. Evo još jednog mesta, to je Ministarstvo ekonomije i regionalnog razvoja, a odnose se sredstva koja ste vi predvideli za Agenciju za strana ulaganja i promociju izvoza. Agencija za strana ulaganja domaćeg novca, novca građana Srbije za račun nekih stranih firmi, najbolji primer za to vam je "Fijat". Mi smo predvideli ovde da sa 508.190.480 za tu agenciju se planira 58.000.000 i uštedi se 450.000.000. Agencija za privatizaciju, to je tek posebna priča. Tu je predviđeno 305.000.000. Mi smatramo da te aktivnosti mogu da se obave sa 55.000.000, uštedi se 250. Ukupno se uštedi 700.000.000 i to predlažemo da se usmeri u likvidnost privrede, ali se postavlja pitanje da li će to biti dobro rešenje. Ako imamo u vidu da ste u jednom momentu preko Fonda za razvoj preko 100.000.000 evra usmerili u stubove kulture, uz kamaticu veliku koju građani Srbije ne bi mogli da trpe, 2,5%, onda se postavlja pitanje – kako ih zloupotrebljavate, ta mesta koja uopšte ne bi smeli? Rasprodali ste sve srpsko na KiM. Lekciju nam drže Svetska banka i MMF. Međunarodni monetarni fond ubija srpske banke. Sada se sprema pakleni plan za prodaju Komercijalne banke. Ambasada Vojvodine postoji u Briselu. JAT leti na doboš, umesto da leti kroz vazduh. Vi pare građana izdvajate u "Fijat", a neko drugi uzima profit odatle. Besmislice Mlađana Dinkića nemaju meru i granicu. Pomoć za "Delta agrar" je bio 11.000.000 evra kroz četiri kreditna aranžmana. Samo da su vam rekli, gospodine Cvetkoviću, kada su vas izabrali, odnosno da su vas još i probudili, verovatno bi efekti ove vlade bili nešto bolji.
Na član 7. razdeo 20, amandman je podnela narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Tražili smo brisanje klasifikacije u funkciji 410, 451 i 454, to su sredstva namenjena za subvencionisanje javnih nefinansijskih preduzeća i organizacija i subvencija privatnim preduzećima. Osvrnuću se samo na ovih 10 milijardi 450 miliona namenjenih "Fijatu". S obzirom na to da ste vi u obrazloženju na strani 549 napisali datume ugovora i brojeve akata, ali ni jednu jedinu cifru koliko je do sada Vlada uložila u "Fijat", niti koji su efekti toga, dugujem javnosti obaveštenje koje ste trebali vi da im date. Od potpisivanja ugovora kojim je trebalo da "Fijat" automobili ulože kao "Fijat grupa" iz Torina iznos od 700 miliona evra, a država Srbija iznos od 200 miliona evra i 50 miliona evra kroz poreske olakšice "Fijatu" i da Srbija ima 33% akcijskog udela, a "Fijat" 67, stvar se svela u praksi na sledeće – "Fijat" je uložio po našim saznanjima, odnosno po registraciji u Agenciji za privredne registre 99,4 miliona, a preostalih 600 miliona evra će biti izgleda obezbeđeno iz kreditnih izvora. To se tada nije znalo, a da je činjenica govori i garancija Republike Srbije data 2. juna 2011. godine, gde smo za kredit Evropske investicione banke postali garanti na 200 miliona evra. Nismo znali da će "Fijat automobili Srbija" biti kreditno opterećen i to pre otpočinjanja proizvodnje novog modela. To ću u velikoj meri da utiče na smanjenje profita "Fijat automobili Srbija", ako uopšte nekad dođe jednog trenutka do toga, a smanjenje dividendi koje bi trebali da stignu u budžet Srbije po osnovu 33%. Uslovi, koji nije dobio nijedan investitor nigde u svetu, dobio je "Fijat". Pored poklonjenih pogona "Zastave Fijat", 67 hektara zemljišta uz obavezno da im se obezbedi dodatnih 70, date su državne subvencije za novo zaposlene radnike. Subvencije pri prodaji automobila "Punto" izmenjeni uslovi ugovora oko daljeg ulaganja, a javnost nema o tome pojma, a vi i dalje u budžetu planirate 10 milijardi i 450 miliona evra. Pa da ima pravde i nekog reda u ovoj državi, samo bi vas "Fijat" koštao raspisivanja novih izbora i nemanja prava ikada išta u javnosti da saopštite kao obećanje sa kredibilitetom.
Na član 7. razdeo 20. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 7. razdeo 20. Ministarstva ekonomije regionalnog razvoja funkcija 410. ekonomska klasifikacija 451. subvencija javnim nefinansijskim preduzećima i organizacijama kolone devet i jedanaest, iznose dve milijarde i 970 miliona, mi predlažemo da taj iznos bude sedam milijardi i 970 miliona. U delu funkcije 410. ekonomska klasifikacija 621. nabavka domaće finansijske imovine, to su kolona devet i jedanaest, sa pet i po milijardi, mi želimo to da smanjimo na 500 miliona. Znači, to su tih pet milijardi koje želimo da usmerimo u ova preduzeća i organizacije koje treba da poboljšaju standard Srbije. Odgovorili ste kao i što ste odgovorili na većinu ovih amandmana, da ne prihvatate, a razlozi vam baš nisu kvalitetni, kao što nije ni budžet kvalitetan. Sami vidite iz svih izlaganja narodnih poslanika da ovaj budžet ne pije vode kod građana, osim kod Vlade koja je prevarila sve, pa će ovim budžetom prevariti građane. Vaši krediti koje vi predviđate, a vezano za ovaj naš amandman su poznati građanima i privatnim preduzećima i preduzećima u procesu privatizacija, a oni su negativni, pošto MMF diktira sve finansijske i bankarske transakcije u Srbiji. Program odobravanja kredita preko Fonda za razvoj je poslednje dve godine bio obeležen nepravilnostima, poput dodeljivanja kredita Delta agraru, sastav Upravnog odbora Fonda za razvoj i rukovodstvo koje je birano po političkim kriterijumima ne daju garanciju da se te nepravilnosti neće ponoviti u 2012. godini. Zato sredstva od pet milijardi treba preusmeriti i uvek kontrolisati, nepolitički motivisan način davanja subvencija.
Vreme. Molim vas, privedite kraju. Na član 7. razdeo 20. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 20. amandman je podneo narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospođo Jocić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom na član 7. razdeo 20. koji se odnosi na Ministarstvo ekonomije i regionalnog razvoja poslanička grupa SRS je tražila da se sa funkcije 410. ekonomske kvalifikacije 421. stalni troškovi, skinu sredstva od 20 miliona dinara i da se ista sredstva prebace na ekonomsku klasifikaciju 451. subvencije javnim nefinansijskim preduzećima i organizacijama. Sredstva čije smo preusmeravanje tražili se inače troše, između ostalog, za finansiranje Kancelarije za ravnomerni regionalni razvoj po opštinama u unutrašnjosti, koje nizašta drugo ne služe nego za zapošljavanje partijskih poslušnika. Te iste kancelarije služe samo za trenutno zapošljavanje, na primer, na Koridoru 10, traže članske karte DS, SPS ili URS i naravno još po 20 sigurnih glasova na narednim izborima, za to ih plaćaju građani Srbije. SRS smatra da je nepravilna ekonomska politika Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja dovela do opšteg pada životnog standarda, rasta cena i porasta troškova života, kao i ogromnog spoljno-trgovinskog deficita. Zato je neophodno da pomenuto ministarstvo smanji troškove i tako makar delimično pomogne srpskoj privredi. Iznos od 20 miliona možda nije veliki, ali smo predložili da se sredstva usmere ka srpskim preduzećima koja su u teškoj situaciji zbog neoliberalne politike Ministarstva ekonomije koja favorizuje preduzeća samo iz EU. U samom predlogu budžeta je naglašeno da su sredstva te aproprijacije namenjena za regulisanje odnosa između Republike Srbije i Beneton grupe, pa molim vas, i srpski privrednici bi mnogo bolje radili kada bi kao stranci dobijali 10 hiljada evra za svakog zaposlenog. Više puta u toku današnje rasprave su kolege iz SRS govorile o teškom životu opština južne i istočne Srbije. Znate li šta bi 20 miliona dinara značilo za jednu malu Belu Palanku?
Vreme. Zahvaljujem. Na član 7. razdeo 20. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 20. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da.)
Gospodine Cvetkoviću, po ovoj ekonomskoj klasifikaciji se zaista vidi koliko se Mlađan Dinkić dobro kotira u MMF koji je učestvovao u pisanju ovog budžeta. Znate li na šta se odnosi ova ekonomska klasifikacija? Za putovanja, za seminare, za viski, za gondole, za špartanje Srbijom i davanja lažnih obećanja od 1000 evra, a sve ovo u cilju promocije jedne političke stranke. Sto miliona dinara ili milion evra je predviđeno, gospodine Cvetkoviću za ove namene. Predlažem da umesto potoka viskića, što reko onaj - sa hledom ili bez hleda, umesto lažnih seminara, umesto besomučnog špartanja Srbijom itd, usmerite ova sredstva onima kome su zaista neophodna, a ima ih u Srbiji danas zaista mnogo. Tražio sam da se sa ove klasifikacije skine 90 miliona dinara i usmeri se na nefinansijska javna preduzeća i organizacije. Prihvatite ovaj amandman, gospodine Cvetkoviću, a gospodin Mlađan Dinkić, zajedno sa svojom družinom, neka iz svog džepa plaća svoj viski, svoja putovanja, svoja lažna obećanja i svoju kampanju. Hvala.
Na član 7. razdeo 20. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 20. i 21. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. razdeo 22. i 23. amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sulejman Spaho.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Slavice, hoćete mi reći koliko imam vremena? Ako nemam vremena, pitajte premijera dami malo date od njegovog vremena da bi malo bolje obrazložio amandman. U suštini, posle ovog budžeta mislim da, predsedniče, nećete imati vremena uopšte više da budete ovde. U ovom teškom vremenu, gospodine ministre ili predsedniče Vlade, za Srbiju, kada su svi građani Srbije ekonomski ugroženi, a posebno invalidi, vaše Ministarstva rada i socijalne politike izdvojili su za osobe sa invaliditetom oko 13 miliona dinara, što je, po mišljenju SRS, strahovito malo, ali zato ste dali donacije nevladinim organizacijama od 25 miliona dinara, a dobro se zna i svi dobro znamo da po neke nevladine organizacije se direktno zalažu za nezavisno Kosovo, što utiče i na Ustav Srbije. Vi ste ih zbog toga što sve oni rade, definitivno i nagradili sa 25 miliona dinara. Zato moj amandman i glasi da se ova sredstva usmere u budžetski fond za program, zaštitu i unapređenje invalida za 38 miliona dinara, a da se ova donacija nevladinim organizacijama od strane Ministarstva životne sredine i rudarstva briše. Time bi se daleko bolje poboljšala situacija invalida u Srbiji.
Na član 7. razdeo 22, 23, amandman je podnela narodna poslanica Vesna Marić. Izvinite, najpre dajem reč premijeru.
Poštovani narodni poslaniče, i u drugim nekim diskusijama je bila pažnja usmerena na te nevladine organizacije sa dosta negativnom konotacijom, prosto ne znajući šta je sadržaj te stavke. Reći ću vam koje su tri najvažnije stavke koje se finansiraju iz toga, a vi onda ocenjujte da li je u redu da se one skinu: prva je - najveće političke partije i kampanja za izbore, druga po redu – Ministarstvo rada za narodne kuhinje i treća – Srpska pravoslavna crkva. U okviru ovih dotacija, to su tri najveće stavke. Vodite računa kada dajete predloge, da budemo upoznati sa tim šta skidamo a ne samo šta dodajemo. Hvala.
Zahvaljujem. Nemojte činiti atmosferu neprijatnom. Na član 7. razdeo 22, 23, amandman je podnela narodna poslanica Vesna Marić.
Moj amandman odnosi se na razdeo 22, Ministarstvo rada i socijalne politike, funkcija 40, ekonomska klasifikacija 421, stalni troškovi, u kolonama 9 i 11 iznos: "81.200.000" zamenjuje se iznosom: "88.200.000". Na razdeo 23, Ministarstvo životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja, funkcija 440, ekonomska klasifikacija 422, troškovi putovanja, u kolonama 9 i 11, iznos: "osam miliona" zamenjuje se iznosom: "milion dinara". Za usklađivanje sa evropskim zakonodavstvom nije potrebno putovanje u države članice EU, već proučavanje materijala koje nabavlja i prevodi Kancelarija za evropske integracije na teret budžeta Republike Srbije i njenih građana i zato nema potrebe da činovnici Ministarstva životne sredine putuju u EU u trenutku velike ekonomske krize u Republici Srbiji. Obrazloženje za njihove troškove je besmisleno i neprikladno. Takođe, SRS smatra da nakon odluke Evropskog saveta o odbacivanju kandidature Srbije, treba smanjiti troškove u ovoj oblasti. Sa druge strane, SRS smatra da postoje mnogo važniji prioriteti od tzv. evropskih integracija, koji su očigledno neostvarivi nakon odluke Evropskog saveta o odbacivanju kandidature Srbije za članstvo, a to su: socijalna davanja i zdravstvena zaštita, prosveta i poljoprivreda. Sredstva od sedam miliona se usmeravaju ka Ministarstvu rada i socijalne politike za oblast podrške porodicama i deci, posebno u vezi sa porodiljskim odsustvom. To je za Republiku Srbiju danas mnogo važnije od tzv. evropskih integracija koje ne donose pozitivne efekte za Srbiju u ekonomskom, pravnom i društvenom smislu. Ova ušteda od sedam miliona dinara posebno je bitna u prosleđivanju za socijalne potrebe, jer posle poražavajućih rezultata popisa stanovništva i Srbiji 2011. godine, kada je objavljeno da u Srbiji ima oko 350 hiljada manje stanovnika nego pre 10 godina, jasno je da Srbija mora da….
Zahvaljujem. Na član 7. razdela 22 i 23 amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? Izvolite.
Želim prvo da pozovem predsednika Vlade da me pogleda u oči, to je isto kao da gledate narodu u oči, a ja ću pokušati da odbranim amandman koji ste vi odbili. Radi se o amandmanu koji kaže da u članu 7. razdeo 22, Ministarstvo rada i socijalne politike, Glava 22, tačka 2), budžetski fond za program zaštite i unapređenja položaja osoba sa invaliditetom, funkcija 90, ekonomska klasifikacija 421, stalni troškovi, u koloni 9 dodaje se iznos od 40 miliona, a u koloni 11 iznos od jedan milion zamenjuje se iznosom od 41 milion. U razdelu 23, Ministarstvo životne sredine, rudarstva i prostornog planiranja, funkcija 440, ekonomska klasifikacija 423, usluge po ugovoru, u koloni 9 iznos od 41 milion i 400 hiljada dinara zamenjuje se iznosom od jedan milion i 400 hiljada, a u koloni 11 iznos od 191 milion i 400 hiljada zamenjuje se iznosom od 151 milion 400 hiljada. Daću i obrazloženje. U vremenu ekonomske krize i nakon odbijanja kandidature Republike Srbije za članstvo u EU od 9. 12. 2011. godine, neophodno je da se smanje sredstva u vezi sa tzv. evropskim integracijama i harmonizacijom prava sa pravom EU i da se usmere ka oblastima koje su mnogo važnije za građane Srbije. Zato se sredstva u iznosu od 190 miliona usmeravaju u budžetski fond za program zaštite i unapređenja položaja osoba sa invaliditetom. To je mnogo važnije za Republiku Srbiju danas od tzv. evropskih integracija.
Na član 7. razdeo 22 i 23, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdeo 22 i 41, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. razdeo 22 i 43, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Izvolite.
Podneo sam amandman na Predlog budžeta za 2012. godinu i to na član 7, razdeo 22, koji se odnosi na Ministarstvo rada i socijalne politike, Glava 22 – 7, gde se precizira ustanova za registar obaveznog socijalnog osiguranja, a vezano je za klasifikaciju 472, naknade za socijalnu zaštitu iz budžeta, iznos od 494 miliona i 48 hiljada zamenjuje se iznosom 674 miliona, odnosno uvećava se za nekih 180 miliona. Ovih 180 miliona se nadomeštava ukidanjem Agencije za borbu protiv korupcije, jer smatramo da postoji Savet i da nije potrebno duplirati. SRS je protiv korupcije, ali ne po svaku cenu, da nas ovo košta koliko je predviđeno, već na svim nivoima svi moramo da se borimo protiv korupcije. Naknada na klasifikaciji 472, to su naknade za socijalnu zaštitu, planirana su sredstva za isplatu potraživanja radnika od poslodavaca u stečaju. Znamo da je privreda u katastrofalnom položaju, da se svaki dan pokreću stečajevi i da mnogi zaposleni kod firmi koje su u stečaju ostaju bez primanja i o tim ljudima treba voditi računa. SRS smatra da je Srbija okupirana raznoraznim agencijama kojih trenutno u Srbiji ima negde oko 130. Primera radi, Nemačka ima šest, Slovačka osam, Češka 11, itd. Sve te agencije koštaju i finansiraju se iz budžeta. Zato ih treba ukidati, a ne povećavati, kao što to vi radite zadnjih godina. Takođe, u ovom budžetu je predviđeno povećavanje izdavanja za agencije. Tako je za Agenciju za borbu protiv korupcije prošle godine bilo predviđeno 147, ove godine 181 milion. Međutim, tu još treba dodati i stavku da je planirano četiri i po miliona evra, odnosno 473 miliona dinara za nabavku objekta…
Zahvaljujem. Na član 7, razdeo 23, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, razdeo22 i 54, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, razdeo22 i 53, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, razdeo23, amandman je podneo narodni poslanik Vučeta Tošković. Da li neko želi reč? (Da)
Poštovana predsednice, poštovani predsedniče Vlade, ispred Srpske napredne stranke podneo sam amandman na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije, u članu 7. razdeo 23. glava 231, funkcija 560. Iz najmanje dva razloga sam podneo ovaj amandman, a to su razlozi da to može da funkcioniše i u ministarstvu nadležnom i zato što se ogromna sredstva izdvajaju iz budžeta Republike Srbije, tako da kada bismo izbrojali sve agencije i pomnožili koliko oni troše, to je negde oko 20 milijardi dinara. Taman bi skinuli sa rashoda, hoću reći deficita budžeta i tu bismo ušparali mnoga sredstva za neke možda bolje raspodele tih sredstava. Dakle, u obrazloženju ste rekli da ne prihvatate amandman zato što je aproprijacija namenjena Agenciji za zaštitu životne sredine. Pa, to je poenta ovog amandmana, da se ukine ta aproprijacija. Navodite sve šta treba da ta agencija radi. Sve ovo može da se odradi u ministarstvu nadležnom. Čuli ste danas više puta kada smo govorili o budžetu da nije razvojni i da nije socijalni budžet, a to moram i ja da ponovim. Da je neki razvojni ne bismo toliko odvajali sredstava za razvoj, ne bismo utrošili mnoga sredstva koja su nenamenski utrošena za raznorazne infrastrukture. Pre neki dan smo videli jedan most, negde tamo u srednjoj Srbiji, koji je napravljen samo zato da bi se promovisala stranka, a nema puta dalje od tog mosta, premostili su jednu reku, ali nema mosta. Da ne govorimo šta se u Beogradu radi sa nekim drugim mostovima. Dakle, tu smo mogli da nađemo prioritete ovom budžetu, tako da ne bismo imali toliki rashod u samom budžetu. Hvala.
Na član 7. Razdeo 52. amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, vama je poznato, ali građanima Srbije možda treba reći da na ovaj način shvate da budžetska pozicija jednog političkog projekta nosi 50% sredstava budžetskih koji su došli iz drugih izvora prihoda, nego što nosi razdeo za nauku. Zato smo mi hteli da skinemo 2,5 milijarde dinara sa tog projekta koji je našao uhlebljenje u budžetu i da to dodelimo nauci. Zašto? Da ispravimo neke delove nakaradnih politika koje su kroz više vlada i više ministarstava vođene, makar prema Centru žita u Kragujevcu, koga blokira dug, verovali ili ne, od samo četiri miliona dinara. Dakle, to je 0,2% od onoga koji bismo mi preneli da tim ljudima dozvolimo da rade. Naravno, ukupan dug je reda veličine 2% od tih para. Ono što upada u oči, što nismo uspeli ranije da dogovorimo sa ministarstvima i sa Vladom, to su dva projekta, a jedan moguće potpuno promašen i bezizlazan projekat, koji je ponovo aktuelizovan, to je stanje "Nikole Tesle" u Vinči, u Institutu Vinča, u zgradi broj 10, gde stoji nedovršeni akcelerator, neupotrebljen, a uloženo je već blizu dva miliona evra da se napravi objekat. Sada će to raditi u Kliničkom centru. Ponovo objekat, ponovo akcelerator, zarad toga da bi se, recimo, kako je rečeno, materijal koji se koristi kao radio obeleživač, čiji je polu život 38 sekundi, ne može preneti iz Vinče. Ne može, naravno, ali danas se taj materijal avionima dovozi iz Mađarske i iz Italije. Dakle, nije reč o 38 sekundi, reč je o retkim materijalima. Drugi potencijalno vrlo rizičan i skupocen projekat je 39 miliona evra za ovaj kosmički brod koji ćete napraviti na Novom Beogradu. Promocija nauke. Ona može biti u legatu, ona može biti i na drugom mestu, ona može biti takva da ne podrazumeva dvostruko otvaranje centara, recimo Centra za matične ćelije, obećanog 15. oktobra u Kragujevcu. Obećano ponovo na sajmu 30. oktobra ove godine. Da li će to biti dva centra za matične ćelije? Je li to nešto čime treba maskirati da ova vlada zapravo i ne zna kada zadužuje, a u ime nauke zvuči milozvučno, prihvatljivo, niko da se buni neće? Ta sredstva bi mnogo pametnije mogla biti upotrebljena, da se zaista pomogne nauci. Zahvaljujem.
Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite.
Građanima je pao kamen sa srca, malopre je gospodin Cvetković progovorio, javljali su se i kažu da su mislili da je izgubio glas, ali nisu mislili na dobar glas, jer znaju da je to davno izgubio. Gospodine Cvetkoviću, nismo vas pitali ono što ste malopre odgovorili. Odgovorite kojim nevladinim organizacijama ste predvideli 5,5 milijardi dinara? Odgovorite i na to šta su specijalizovane usluge koje građane Srbije koštaju 38 milijardi dinara? Kada je u pitanju ovaj amandman na član 8, obmanjujete javnost, gospodine Cvetkoviću, kao i svi vi iz režima, kada kažete da ćete u okviru štednje da smanjite javnu potrošnju. Da ste iskreni u toj nameri prihvatili biste naš amandman. Vi ste predvideli u ovom 3. stavu člana 8. da plate za oktobar 2012. godine, da se osnovica za obračun za isplatu za državne službenike i nameštenike usklađuje sa stopom rasta potrošačkih cena u prethodnih šest meseci. Mi smo vam predložili da u ovu grupu stavite i radnike u javnim preduzećima, agencijama i svim regulatornim telima. Zašto? Zato što su ogromne plate upravo u javnim preduzećima, nepotrebnim agencijama i regulatornim telima, ali vi, naravno, jedno pričate, a radite potpuno suprotno od onoga kako želite da se predstavite građanima. Ali, gospodine Cvetkoviću, narod odlično zna kako živi, odnosno kako se bori za život, zahvaljujući vašoj pogubnoj ekonomskoj politici, kao što građani sa Kosova i Metohije znaju da ste se odrekli Kosova i Metohije zarad nekakvog vašeg puta za EU. Ne razumemo kako više ne shvatate da vas ta pogubna i izdajnička politika nigde ne vodi.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Konstantinović. Vlada je prihvatila amandman. Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Izvolite.
U poglavlju 3 – Izvršavanje budžeta, članom 11. u stavu 1. ste predvideli da se obaveze prema korisnicima budžetskih sredstava izvršavaju srazmerno ostvarenim prihodima i primanjima budžeta. Mi smo amandmanom zatražili da u nastavku teksta stoji – osim za transfere organizacijama socijalnog osiguranja. Smatramo da je neophodno od smanjenja izdvajanja iz budžeta isključiti penzionere i druge kategorije socijalnog staranja, imajući u vidu pre svega činjenicu da ogroman broj penzionera ima niska primanja, koja im ne obezbeđuju ni golu egzistenciju i samo umanjenje penzija bilo bi za njih pogubno, štetno i neprimereno. Naravno, usled neuravnoteženih kretanja u prihodima i rashodima tokom izvršenja budžeta vi morate da pristupite zaduživanju zbog tekuće likvidnosti. Mislim da se ovo upravo na to odnosi. Izgleda da ćete u takvu situaciju dovesti zemlju. Međutim, savremena ekonomska teorija ne može da objasni vašu ekonomsku i budžetsku politiku. Sa jedne strane nema usmeravanja potencijala ekonomije ka stvaranju bogatstva i kapitala, a sa druge opet nema uvećanja i poboljšanja socijalnog ambijenta i položaja velike većine građana. Spoljnotrgovinski bilans tragično se uvećava, nema poboljšanja stanja spoljne i unutrašnje zaduženosti, dugovi privrede i građana neprestano rastu i realno i nominalno, a najsažetije raste broj reformskih opredeljenja i obrnuto srazmerno jačaju igre i realnosti propadanja. U situaciji smo da moramo istražiti uzroke odsustva…
Zahvaljujem. Reč ima premijer. Izvolite.
Trebalo mi je par minuta da saberem ovo vezano za pitanje koje mi je upućeno oko ovih pet milijardi i 200. Reći ću vam pet-šest najvećih stavki. Političke partije, odnosno stranke, vezano za zakon, one su negde oko 1,8 milijardi, sport oko 1,8 milijardi, kuhinje oko 0,6, crkve oko 0,6 i te četiri stavke vam vuku oko pet milijardi. Ovo ostalo preko pet, imate puno. Tu su i saveti, recimo Savet nacionalnih manjina je preko 200 miliona, itd. Evo, to su vam glavne stavke, ali ja vas, u stvari pozivam da budžet koji ste dobili detaljno pročitate, da ne bi sada opet morali da vadimo, itd.
I ja se isto pridružujem molbi gospodina premijera da pročitate tekst o kome učestvujete u raspravi. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada jeprihvatila amandman. Reč ima narodni poslanik Lidija Dimitrijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, suština ovog amandmana poslaničkog kluba SRS, koji je Vlada prihvatila, je da se ovim zakonom propiše da Ministarstvo finansija treba da odredi dinamiku uplate dobiti javnih preduzeća, javnih agencija i drugih oblika organizovanja čiji je osnivač Republika Srbija, a ne da oni sami određuju dinamiku. Ovo neće biti neki veliki posao, neko veliko opterećenje za Ministarstvo finansija, a smatramo da će korist biti i te kako velika, jer kada nekome date obavezu i propišete rok, on će se koliko-toliko potruditi da taj rok ispoštuje. Mnogo veći problem u čitavoj ovoj priči je ono što smo mi više puta govorili, što je osnovano mnogo agencija i drugih institucija na čiji rad odlazi mnogo novca iz budžeta, zato što se novac tako troši zato nema dovoljno novca. Ono što sam počela da govorim u prepodnevnom delu, ali zbog Poslovnika i ta dva minuta propisana poslovnikom, nisam uspela da završim. Zato što se mnogo novca troši na rad agencija i drugih institucija, nema država mogućnosti da svoje obaveze isplaćuje. Kada ovo kažem mislim na obaveze prema ratnim vojnim rezervistima. Za obaveze prema jednom broju, da se razumemo, je ranije bilo, međutim, za ogroman broj njih koji su iz Jablaničkog okruga sada nema. Već nekoliko godina nema. Ponavljam, ovde ljudi ne traže ništa više od onih prava koja su pojedinci već ostvarili. Za te ljude, tada Srbija kada je trebalo nije imala alternativu, a nema ni sada. Zahvaljujem.
Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podne narodni poslanik Milorad Buha, koji želi reč. Izvolite.
U ovom članu se nalazi najveća pljačka građana Srbije. Ovaj član se odnosi na neprimenu opšteg kolektivnog ugovora. Šta je učinila Vlada 2008. godine pred izbore? Petnaest dana pred izbore je potpisala opšti kolektivni ugovor, 28. aprila 2008. godine. Kada je izabrana Vlada, sa velikim hvalospevima – mi ćemo primenjivati opšti kolektivni ugovor i o tome ćemo obavestiti itd, ali ne možemo ga sada, obzirom da nemamo budžet. Došao je i kraj godine, zamrzli ste, definisali ste neprimenu opšteg kolektivnog ugovora. Koliko je težak taj opšti kolektivni ugovor na godišnjem nivou? Između 70 i 75 milijardi dinara, što je po nekom radniku u organima uprave između 7,5 i 8 hiljada. Toliko je svaki radnik u državnoj administraciji oštećen neprimenom ovog ugovora. Zato je to najveća pljačka. Na šta se konkretno to odnosi? Na isplatu regresa, toplog obroka i minulog rada. Rekao sam da je to ova svota od 7,5 hiljada. Zamislite sada situaciju kada na onu najnižu zaradu od 17,5 hiljada dodate ovih 7,5 hiljada, za 45% je uskraćen svaki radnik u Republici Srbiji zbog toga što ste slagali radnike u državnoj administraciji. Kakva će mu biti sudbina? Nikada neće stupiti na snagu. Kakva je sudbina svih ostalih kolektivnih ugovora, ako nemamo opšti kolektivni ugovor, u kojem su utvrđena osnovna prava i obaveze, a obaveza države je potpisana sa vaše strane, ali ste izigrali radništvo i građane Srbije. To je način kako ova Vlada radi.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Dejan Mirović ima reč.
Aktuelni amandman gospodin Buhe pokazuje smisao svih naših amandmana, a to su socijalna davanja, briga o zaposlenima, briga o penzionerima, briga o zdravstvu, o srpskim preduzećima, o preduzećima koja imaju većinski srpski kapital. To je svrha svih naših amandmana i amandmana gospodina Buhe. Sa druge strane, protiv smo izdvajanja za EU, protiv smo troškova za putovanja u Brisel, u EU, protiv smo ogromnih izdavanja za evropsku kancelariju, protiv smo finansiranja "Fijata", tj. porodice Anjeli i protiv smo tolikih troškova usluga po ugovoru za Ministarstvo ekonomije i Ministarstvo finansija, koje vi predstavljate. Dakle, mi imamo jednu dobru nameru da ovaj budžet uradimo mnogo bolje, da bude bliži našim građanima. Smatramo da je sramno i skandalozno da se iz ovog budžeta finansiraju strane banke, da se daju subvencije stranim bankama za subvencionisane kredite, akoznamo da te strane banke imaju 70% tržišta u Republici Srbiji. Takođe smatramo da Srbija konačno treba da počne da brine o svojim građanima na KiM i posle odluke Evropskog saveta od 9. decembra 2011. godine da preusmeri ta nenormalno visoka sredstva za EU, za tzv. evropske integracije u ekonomskom, pravnom i svakom drugom smislu ka jačanju institucija srpske države na severu Kosova i na jugu Kosova i svuda gde su naši građani ugroženi upravo od EU i od onih koji nam nameću ovako lihvarske kamate. Vi sigurno znate da je u ovom budžetu za 14 milijardi veće izdvajanje za kamate, što je očigledna i direktna posledica slušanja nekoga ko je upropastio Poljsku i Mađarsku, gospodina Marka Alena i onih koji predstavljaju MMF. Prema tome, okrenite se srpskim građanima, okrenite se našim građanima.
Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Član 17. kaže da Vlada izuzetno može da odluči o otpisu, odnosno pretvaranju pojedinih i dospelih potraživanja Republike Srbije nastalih po osnovu pozajmica iz Budžeta u kapital dužnika pravnog lica, a na osnovu kriterijuma koje utvrđuje ministarstvo finansija i nakon pribavljene saglasnosti Narodne skupštine. A, kad ste pribavili saglasnost od nas? Ovo je amandmanom, koji smo pre dve godine uložili, usvojeno od strane Vlade. Nikada niste tražili saglasnost od Skupštine za ovako ponašanje. Ovo je član koji je vaša najvernija slika. Izvršna vlast uredbama kao zupčanicima premošćava vlast sa zakonodavnog organa na sebe. Daje sebi pravo da otpisuje pozajmice koje daje bez kriterijuma poznatih Skupštini, da radi reprivatizaciju preduzeća, onako kako joj odgovara, da preduzećima u restrukturiranju otpisuje dugove, zabranjuje poveriocima da se naplaćuju i da bude vlasnik svega onog što ne može biti ni po jednoj ekonomskoj teoriji. Ovaj član dokazuje da ste, gospodine Cvetkoviću, ovaj budžet pisali ne po pravilima ekonomske struke, nego po pravilima teorije vladanja koja kaže – pohvalite zajmove, nađite nove postupke za uzimanje zajmova, nađite druge načine da se namaknu sredstva, državne obveznice, uzimajte zajmove kod državnih banaka i gradskih uprava, dajte u najam opštinska i državna imanja, prodajte nacionalna dobra. Vodite računa samo o kreditnim ustanovama i osiguravajućim društvima. Način da se raspolaže čitavim javnim bogatstvom i sudbinom građana, nađite kao način da vežete za vaš sopstveni opstanak, jer ste vi uspostavljena vlast. Kako se plaća, povećajte porez. Kako se podržavaju državni krediti? Velike kreditne ustanove upotrebljavajte tako da prividni cilj bude pružanje kredita industriji, a da to u stvari bude skrivena podrška tečaju državnih dionica. Treba li nešto da dodam? Kao da je Makijaveli pisao ovaj budžet, a ne ekonomska struka. Čestitam gospodine Cvetkoviću.
Imate gospodine Arsiću još minut i po. Hoćete. Izvolite.
Pokušaću za tih minut i po barem nešto da kažem. Predsednik Vlade reče da poslanici dobro pročitaju budžet. Mi se trudimo da što je god moguće bolje pročitamo budžet i ono što primetimo jeste da se metodologija opšteg dela budžeta stalno menja. To ovi predsednici odbora, koji bi trebalo da znaju ne znaju šta to Vlada Republike Srbije krije od svojih građana, od ove Skupštine i koji su razlozi? Krije to da prihodna strana budžeta, u onom realnom delu, nije moguća. Krije to da su u toku ove godine od rezervnih sredstava već potrošili 38 milijardi dinara. Krije to, da ne može da naplati toliko poreza i da će svoj život Srbija da duguje u 2012. godini kreditima koje će da podiže, svejedno da li od stranih banaka, da li od domaćih banaka, da li na domaćem tržištu, da li na stranom. Takva nas budućnost sa ovakvom Vladom čika. Sva sreća još šest meseci krojiće oni ovu politiku u državi.
Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? Reč ima premijer. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, ako sam razumeo ovo je poslednji amandman, pa sam želeo da kažem par rečenica. Mislim da je diskusija bila jako dobra, bila je konstruktivna i naravno videli ste da smo određene amandmane direktno prihvatili, čak i opozicione amandmane, ali ima jedan dobar broj amandmana koje smo prihvatili ne formalno, nego tako što je Vlada kreirala posebne amandmane koji su u suštini bili inspirisani onim što su poslanici želeli svojim amandmanima, a možda nisu na dobar tehnički način to uradili, tako da se zahvaljujem svima koji su u ovom učestvovali. Na kraju bih želeo samo da prokomentarišem, jer mi je nekako ostalo nedorečeno pitanje pouzdanosti projekcija, naročito kada se radi o prihodima. Jedna konstatacija da su prihodi precenjeni na osnovu toga da su oni veći za šest koma nešto posto u odnosu na prihode iz ove godine, a da je predviđena stopa rasta bruto domaćeg proizvoda od 1,5 i da je nemoguće da tako niska stopa generiše tako visoki rast prihoda. Moram da kažem da to rezonovanje jeste potpuno tačno, u slučaju kada bi se radilo o stalnim cenama. Pošto se budžeti rade u tekućim cenama, pošto smo mi imali inflaciju u toku ove kalendarske godine, koja će se završiti negde sa 8% praktično bi trebalo na tih 8% dodati ovaj 1,5 pa doći negde do 9,5% iz čega je izvedeno tih 6,5%, dakle manje od onoga što bi bilo grupo proračunato iz zbira indeksa inflacije, indeksa očekivanog rasta bruto domaćeg proizvoda. Naravno, to je manje iz razloga određenih preraspodele između različitih nivoa budžeta. Sa druge strane, naravno da nikad niko ne može biti potpuno siguran. Zato se to zovu projekcije. Ostvarenja ćemo videti, ali ono što mogu da kažem jeste da je na bazi saznanja koja u ovom momentu poseduju, da su projekcije prihoda urađene na standardno profesionalni način i da taj način projekcija nam pokazuje, ako se vratite u istoriju, da su one prilično bile precizne. Sada, sasvim na kraju, pozivam vas sve da glasamo i usvojimo ovaj budžet i time usvojimo poslednji budžet u mandatu ove Vlade koja jeste dužinom trajanja svog mandata poslala Evropi i svetu jednu pozitivnu poruku o političkoj stabilnosti. Dakle, nema više na svakih godinu, dve dana izbora, nestabilnost, mi smo ušli sada u jedan regularni tok. Vlada završava svoj mandat. Ja želim i onoj drugoj vladi, koja bude izabrana sledeće godine takođe četvorogodišnji mandat, a jednom rečju stabilnost u ovoj zemlji, kako makroekonomsku tako i političku, što nam je dosta značajno i za ugled ove zemlje u celini. Hvala vam i glasajte za budžet.
Zahvaljujem gospodine predsedniče. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam povodom pretresa u pojedinostima po tačkama dnevnog reda od druge do desete, pored predstavnika predlagača dr. Mirka Cvetkovića, predsednika Vlade i ministra finansija. Pozvala da u radu učestvuju i Dušan Nikezić, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Vuk Đoković, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Ružica Stojiljković, pomoćnik ministra finansija, Nataša Kovačević, pomoćnik ministra finansija, Milorad Todorović, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova i Dejan Hadžić, viši savetnik u Ministarstvu finansija. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dragan Stevanović, Lidija Dimitrijveić, zajedno Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević, zajedno Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Toković, Dragan Čolić i Dragan Šormaz. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, kao i Izveštaj Odbora za finansije. Pošpto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.)
U članu 1. Predloga zakona tražili smo da se posebno prate i evidentiraju namenski prihod zato što ih korisnici budžetskih sredstava, a i vi koji neko ko taj budžet planira, prati, kontroliše i izvršava, držite zbirno i sopstvene i namenske prihode. Apsolutno nije moguće da se precizno, pogotovo prilikom kontrole da se utvrdi da li su namenski prihodi, kao posebno evidentirani, tako i utvrđeni, naplaćeni i trošeni. Ovo je zahtev koji je DRI podnela Odboru za finansije još prilikom prethodnih izmena i dopuna Zakona o budžetskom sistemu. Ako je nekom ko je ovlašćen da kontroliše, u praksi se pokazalo, da nije u stanju da prati tok sredstava koje imaju posebnu prirodu, u stvaranju i u trošenju. Zaista ne razumem razlog da vi odbijete ovakav amandman, a sve vreme se zalažete za javno, jasno i kontrolisano trošenje budžetskih sredstava. Ali mi objašnjenje daje Fiskalni savet koji kaže, da se preko sopstvenih prihoda zaobilaze ograničenja u planiranju budžeta, pa se izuzetno ne može shvatiti odakle 5 milijardi kod Ministarstva poljoprivrede kod njenih uprava, budžetskog Fonda za vode, Uprave za poljoprivredno zemljište. Taj prihod porastao na 15 milijardi dinara i ako još ovde dodate ova namenska sredstva koja se neevidentiraju posebno, moguće je da u ovoj izbornoj godini radite ono što ste počeli. Zapošljavate ljude mimo ograničenja koristeći upravo ova sredstva. Znači, ovaj amandman nije odbijen slučajno već omogućava Vladi upotrebu budžeta u svrhu potkupljivanja glasača sredstvima iz budžeta.
Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Izvolite gospođo Tabaković.
Molim vas da me opominjete kada bude dva minuta zato što hoću vreme od ovlašćenog da ostavim kolegi za Zakon o bezbednosti saobraćaja i da najkraće moguće obrazlažem ove amandmane. Član 3. Predloga u kojem želite da se i devizna sredstva vode zajedno kao i dinarska sredstva svih budžetskih, indirektnih i direktnih korisnika, podržavam. Pre dve godine kada smo radili osnovni zakon, tražili smo da se i devizna sredstva vode kao sredstva nad kojima vi morate da imate kontrolu. Ali, nemojte da dozvoljavate izuzetke kao ovaj koji ste dozvolili, da ipak mogu mimo NB i budžeta neki korisnici da vode ta devizna sredstva kod drugih poslovnih banaka, a navodno kada im je to potrebno na zahtev međunarodnih institucija koje sprovode neke programe. Ono što ne možete da uradite vi kao Vlada, ono što ne može da uradi NBS, a ko drugi može? Ne vidim da vi sami sebe razvlašćujete institutom izuzetaka i dajete to pravo nekom drugom. Mislim da morate da održite kontrolu nad ukupnim deviznim sredstvima budžetskih korisnika, pogotovo u ovakvoj situaciji u kojoj se mi nalazimo.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović, koji želi reč. Izvolite.
Ovaj amandman se odnosi na član 4. odnosno član 27, čini mi se, 27g osnovnog zakona, na poslednji stav u tom zakonu. Ono što je vrlo interesantno jeste, gospodine Cvetkoviću, šta piše u tom stavu Zakona o budžetskom sistemu - ukoliko Vlada na predlog ministra odluči da izmeni i dopuni izveštaje o fiskalnoj strategiji i na osnovu preporuka koje je dala Narodna skupština. Gospodine Cvetkoviću, ovde su se pomešale babe i žabe. Ne može Vlada, i to, zamislite, na predlog ministra, da odlučuje da li hoće ili neće da uvaži preporuke Narodne skupštine. Ono što je SRS tražila jeste da uvažite Ustav i da, gospodine Cvetkoviću, prihvatite amandman SRS, koji kaže da je Vlada dužna da usvoji preporuke koje je dala Narodnoj skupštini, da te izmene i dopune unese u revidirani izveštaj itd. To što su stvari kod naopake i što je praksa u poslednje četiri godine postala da ovaj dom kontroliše vaš dom iz Nemanjine 11, to nije u skladu sa Ustavom i to je naopako i SRS pokušava to da promeni. Ali, ono što je ovde vrhunac ironije, vi se i ovde pozivate na član Zakona o budžetskom sistemu koji reguliše budžetski kalendar i kažete da bi usvajanje izmene dovelo u pitanje primenu budžetskog kalendara. To kažete vi koji prvi ne poštujete budžetski kalendar kada je u pitanju usvajanje budžeta Republike Srbije. Dužni ste ovo da prihvatite, jer ste kao Vlada dužni da sprovodite sve ono što od vas traži ovaj visoki dom. Hvala.
Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Izvolite gospođo Tabaković.
Član 6. Predloga govori o članu 27e osnovnog zakona. Govori o tome da se sad u novom Zakonu o budžetskom sistemu kao posebno nešto tretiraju javne investicije i traži se poslednjim stavom tog člana da DRI prihvati i da sa Fiskalnim savetom da ocenu usklađenosti javnih investicija sa računovodstvenim standardima. Da li ste definisali uopšte, gospodine ministre, pojam javnih investicija? Niste, niti ga ima kao definicije u Zakonu o budžetskom sistemu. Šta se smatra javnom investicijom? Da li postoji i jedan drugi elemenat kojim obrazlažete šta to znači i na osnovu kojih kriterijuma može DRI sa Fiskalnim savetom da da ovakvu ocenu? Pa, ne možete od bilo koga da tražite da nešto oceni, ako ne zna ni šta je to nešto. Tražila sam da izbrišete DRI, jer je sramota da jednu organizaciju koja radi ozbiljno svoj posao uvlačite u ovakvu površnost. Vi odbijate. S kojim razlogom? Da izgube kredibilitet i oni? Mislim da zaista nije u redu da zadržavate DRI u ovom sistemu odgovornosti, a da nemate ni definiciju toga šta su javne investicije.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Lidija Dimitrijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SRS podneo je ovaj amandman sa namerom da predložimo jednu obavezu, da planovi za sprovođenje srednjoročnih prioriteta javnih investicija budu obavezni deo finansijskih planova. Jer, ovako kako je napisano vidimo da nema obaveze, znači, one mogu biti, a i ne moraju. Ako bi predstavnik predlagača prihvatio naš amandman, onda bi se stvorila obaveza. Kako? Tako što finansijski planovi budžetskih korisnika ne bi mogli da budu usvojeni ukoliko njihov sastavni deo ne čine planovi koje sam pomenula, planovi za sprovođenje srednjoročnih prioriteta javnih investicija. Ovako kako je predloženo, to može a i ne mora. Neko će hteti to da ispoštuje, a neko neće. Praksa pokazuje da ako nekome nešto nije obaveza da on to i ne primenjuje. Smatramo da se ovo u praksi ili neće primenjivati ili će se primenjivati u vrlo maloj meri i onda ste uzalud dodali ovaj član 27j. Inače, Zakon o budžetskom sistemu je jedan od zakona koji se stalno krši, a krše ga najčešće predstavnici ove vlasti. Krši se i u Narodnoj skupštini. Evo, to da nisam van teme, malo čas smo završili raspravu o Zakonu o budžetu, koji se redovno svih ovih godina donose bukvalno u poslednjem trenutku. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Da lineko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković ima reč.
Zanimljivo je da nam dve godine posle usvajanja kompletno novog Zakona o budžetskom sistemu obećavate da ćete i Skupštini dostaviti procenu finansijskih efekata zakona koji se usvajaju, i to s obzirom na posledice koje će imati na budžet. Tražite od predlagača da, ako ustanovljava nešto novo kao organ ili nekog novog potrošača, kaže kod koga će uzeti sredstva iz budžeta da bi mogao sebi da obezbedi. Mi poslanici tu obavezu imamo odavno kada podnosimo amandmane na budžet, ali ta obaveza za Skupštinu i dan danas ne znači da vi nama dostavljate kao Vlada čak ni dve rečenice nekog proračuna a šta su to finansijski efekti. Imali smo dosada rečenicu - treba ili ne treba. Ovog puta kažete da ćete dostaviti, a mi vas molimo da to bude prilog obavezan uz zakon. Čak i ne tražimo da, po metodologiji koju Zakon o budžetskom sistemu podrazumeva, dostavite poslanicima detaljno obrazloženje tih finansijskih efekata. Znači, minimum koji proizvodi trošak finansijski neki zakon, a ne da nas slažete, lepa srpska reč, da Agencija za privredne registre ne zahteva ni jedan novi dinar za ustanovljavanje novih obaveza, a u budžetu 210 miliona za Agenciju za privredne registre. Ja vas molim da obavezan prilog zakona ubuduće bude procena finansijskih efekata tih novih zakona na budžet.
Na član 18. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Mislim da je najteži deo iz ovog zakona upravo član 18. Vladi nije dovoljno to što može da menja aproprijacije, to što pokušava da u Zakonu o državnim službenima uvede osoblje iz sudova i pravosuđa pa da im onda bude onaj ko ih isplaćuje, određuje itd. plata. Malo vam je to što uredbama možete da radite šta je vama volja, da delite subvencije, nego još hoćete da povećate tekuću budžetsku rezervu sa 1,5% od ukupnih prihoda i primanja od prodaje, ne finansijske imovine, znači od štampanja hartija od vrednosti i to podižete na 2%. Zašto idete na tekuću rezervu? Zato što za nju ne podnosite izveštaj Skupštini i zato što nju ne koristite po unapred predviđenim neplaniranim nepogodama, bolestima, onom što može da ugrozi zdravlje životinja i ljudi, što je stalna budžetska rezerva. Dokle, gospodo, vama treba ovakva vrsta diskrecionih trošenja iza zavese o kojoj nećete nikome da polažete račun? Mislim da je ovo stvarno preko svake mere i reda, tražiti da i ovaj iznos sredstava, a sada steiz ove rezerve završili jedan amandman koji vam obezbeđuje većinu. Nije to loše, po zahtevu poslaničke grupe vojvođanskih Mađara vi ste odavde skinuli. Tako ćete sutra da radite do izbora, kad god neko zapreti neposlušnošću vi ćete ovaj novac koristite, ne za građane Srbije, ne za bilo koju vrstu namenskih sredstava. Ovo je ponštavanje Skupštine, preuzimate ulogu da mimo znanja Skupštine, čak ni naknadnog izveštaja, trošite ne 1,5 od ukupnih zaduženja emisijom hartija, nego to podižete za 25% sebi naviše. Dokle? Do 8. maja, valjda.
Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković ima reč.
U članu 21. vi ste stavili da datum od kada svi oni koji imaju devizna sredstva, a jesu indirektni ili direktni budžetski korisnici, tek od jula meseca treba te devizne račune da daju vama pod kontrolu i to sa onim izuzetkom da može i mimo Narodne banke i mimo vas, ako koriste neka strana međunarodna finansijska sredstva, a uslov je da Narodna banke ne može da obavi taj posao. Zašto im ostavljate šest meseci? Da li vam je toliko dobra finansijska situacija, jel toliko od izvoza dobijamo sredstva, jel toliko imamo deviznih rezervi? Da li ostavljate bilo koji rok privredi da nešto prodiše, da razvežete dužnički čvor? Baš me zanima kojim ste se razlozima, tehničke ili suštinske prirode, rukovodili da, umesto, kao što vam predlažemo od 1. marta, znači ostavljamo neko vreme da se stvari urede, vi taj rak produžavate na jul mesec? Ne razumem.
Ovo je bio poslednji amandman u pretresu. Ako se niko drugi ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na pretres u pojedinostima 3. tačke dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dušan Marić, Dragan Stevanović, Vladan Jeremić, Vjerica Radeta, Dragan Stevanović, Lidija Dimitrijević, Goran Mihajlović, Dušanka Plećević, Aleksandar Martinović, Radiša Ilić i Milorad Buha. Primili ste izveštaj Odbora za finansije i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušan Marić.
Dame i gospodo, mi smo predložili brisanje člana 1. kao i svih članova ovog Predloga zakona iz razloga što je ovaj zakon jedna od novogodišnjih čestitki Vlade Mirka Cvetkovića građanima Republike Srbije koja će dodatno sniziti njihov ionako nizak životni standard. Prevedeno sa svih brojki koje se nalaze u ovom zakonu, ta čestitka glasi: građani Srbije, sledeće godine očekuje vas značajno povećanje cena cigareta i to najjeftinijih cigareta koje najviše koristite. Drugi stav te čestitke je: građani Srbije, u sledećoj godini moći ćete da pečete rakiju samo ako ste registrovani proizvođač ove plemenite tekućine. Ovu čestitku Vlada Republike Srbije vam šalje da bi se dodvorila Briselu i da bi obezbedila kandidaturu Srbije za članstvo u EU. Podsećam da četiri godine Vlada Republike Srbije ispunjava sve zahteve iz Brisela, međutim umesto nagrade 9. decembra ova vlast je dobila jednu, narodski rečeno, šamarčinu, umesto da protestvuje, umesto da se okrene sebi i sređivanju stanja u svojoj kući.
Narodni poslaniče, molim vas o temi dnevnog reda. Argumentacija koju trenutno izlažete nema nikakve veze sa amandmanom koji ste podneli na Predlog izmena i dopuna Zakona o akcizama, koji glasi da se briše, pa vas molim o temi dnevnog reda ili me primorate na korišćenja obaveza koje imam po Poslovniku kada narodni poslanik odluči da krši odredbu koja mu nalaže da govori o temi dnevnog reda.
Vlada Republike Srbije predlaže da usvojimo zakon koji će povećati cene cigareta, jer Vlada Republike Srbije predlaže zakon koji će građanima Srbije, srpskim domaćinima po Pomoravlju i Šumadiji onemogućiti da od 1. januara 2012. godine rade ono što su oni i njihovi preci radili decenijama i vekovima, da u svom dvorištu, zajedno sa svojim komšijama peku rakiju. Hvala vam.
Molim sve narodne poslanike da, ukoliko treba da se podsete, pogledaju član Poslovnika Narodne skupštine. (Momir Marković, sa mesta: Za čega?) Narodni poslanik Momir Marković pita za čega, za poštovanje odredbi Poslovnika koje propisuju da govorite o temi dnevnog reda. Molim vas da se podsetite jer ne mislim da je u redu da gubim vaše i svoje vreme na upozorenje, tako da ko želi da ne govori o temi dnevnog reda, mene primorava da izričem opomenu i tako ćemo voditi sednicu u skladu sa članom 27. i članom 106. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, svi amandmani SRS na ovaj zakon su identični, predlažemo da sve ono što predlažete za izmene i dopune briše, odnosno Srpska radikalna stranka smatra da je ovo samo prvi korak koji pravite za narednu 2012. godinu, jer ste, ako ne svi, bar onda ovi koji nam u ekonomskom smislu kroje sudbinu, svesni da prihoda u 2012. godini neće biti. Baš nas briga za ove institute i metodologiju utvrđivanja carina, kakva je, da li je evropska ili nije evropska, suština je priče što to baš briga i vas koji promovišete EU u Srbiji. Vrlo dobro znate i vrlo ste diskretno u zadnjoj rečenici napisali da je cilj stvaranje uslova za povećanje budžetskih prihoda. Svoju nesposobnost da se adekvatno bavite ekonomskom politikom i ekonomskim problemima vi ćete, kao po običaju, preslikati na građane Republike Srbije, oni će da plaćaju veće cene, a mi se nadamo najviše u jedan institut te lastičnosti, da će upravo zbog ovog potrošnja cigareta da padne i da ostanete uskraćeni za prihode koje se nadate da ćete na ovaj perfidan način da ostvarite. Hvala.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član4. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite.
I ovaj predlog zakona i ovaj član 4. govore u prilog našoj tvrdnji da predsednik Vlade nije pročitao budžet koji su mu napisali činovnici MMF, jer da jeste ne bi bilo potrebe, znao bi šta piše u budžetu i znao bi da onih 5,5 milijardi ne ide tamo gde je on rekao da ide.
Zamolila bih vas da znate da ste u obavezi da govorite o temi dnevnog reda. Prekinula sam narodnog poslanika Dušana Marića i zatim iskoristila svoju obavezu iz člana 27. da vas podsetim da ste u obavezi da govorite o temi dnevnog reda. Molim vas, ili o temi dnevnog reda ili da primenjujem odredbu Poslovnika koji kaže da je predsedavajući dužan da izriče opomene. Izvolite.
Član 4, se odnosi na član 20a. koji govori obračunavanju i plaćanju akciza, koje se moraju prikupiti da bi se nadoknadilo u budžetu 38 milijardi koje su predviđene za specijalizovane usluge, a nama niko nije ovde rekao koje su to specijalizovane usluge. Stav 2, takođe, člana 20a. govori o tome na koji način će se prikupljati sredstva od akciza da bi se dotirala regulatorna tela i agencije u iznosu od 22 milijarde dinara. Ali, ovde je interesantno, zašto ste u ovom članu dodavali da se odlaganje akciza odnosi i na robu otpremljenu u carinskom skladištu u skladu sa carinskim propisima, kad je rešenje koje imamo u osnovnom tekstu zakona mnogo bolje i preciznije i onda uzgred da je ovde premijer, pitali bismo ga, ali sada kada čuje javnost pitanje, da li se ovo odnosi na Brnjak i Jarinje i tzv. integrisano upravljanje carinom, koje nam još niko nije objasnio šta znači, mada je jasno da to znači pravljenje carine na teritoriji Republike Srbije između lažne države Kosova i drugog dela Republike Srbije? To je ono što jeste politika ove vlade i što, nažalost, kao što vidite u svakom zakonu koji nam ovde dostavljate ispod žita provlačite i činjenicu da kroz sve zakone koje donosite zapravo faktički priznajete lažnu državu Kosovo.
Dva minuta. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović, koji želi reč. Izvolite.
Komentarišući prethodni amandman koji sam podneo, takođe sam rekao da je sve ovo samo jedan početak. I zaista, mi očekujemo da se u narednoj godini pored akciza na duvanske proizvode Vlada odluči da promeni i akcize na naftu, naftne derivate, jer ovo što ste projektovali, a to je da se prihodi u akcize u narednoj godini uvećaju za 29 milijardi dinara, prosto je neverovatno i mi zaista verujemo da nećete birati sredstva kojima ćete se služiti da eventualno te efekte i ostvarite. Zajedno sa povećanjem projektovanim PDV planirate da na taj način obezbedite u budžetu 50 milijardi dinara više u narednoj godini. U državi u kojoj rast projektujete da će da pada u odnosu na ovu nesrećnu 2011. godinu, pa čak neki kažu da će taj rast biti nula, ako se rast može nazvati nula, i jedino za šta se kao davljenici hvatate, to je da očekujete da će inflacija biti iznad 6, 7%, pa inflaciju ugrađujete u poreske prihode. To je bedno, to je potpuna nesposobnost i to je dokaz da Srbija zaista mora da raščisti sa vama koji nedomaćinski i neodgovorno vodite državu u poslednje tri ili četiri godine, a ovo je samo podvučena crta na nerazumnu fiskalnu ekonomsku politiku. Gospodine Cvetkoviću, drugačije ste trebali da se ponašate kada je država bila fiskalno finansijski i ekonomski rasterećenija. Da ste se tada odgovorno ponašali, danas biste verovatno i budžet lakše projektovali i bili rasterećeniji. Ovako Srbija, srpski narod i svi ovde koji žive sa ovakvom akciznom i poreskom politikom nemaju čemu da se nadaju u 2012. godini. Hvala.
Na član 6. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević, koja želi reč. Izvolite.
Amandmanom tražim brisanje člana 8. ovog predloga zakona. Mi iz SRS smo protiv svih dodatnih nameta mimo poreza, a akciza je vid dodatnog nameta i na proizvod i na porez, ono što se narodski kaže namet na vilajet, bez obzira što se radi o alkoholnim pićima, duvanu i duvanskim prerađevinama. Članom 8. menja se član 40. i povećava se za 25 dinara po pakli cigareta, a na 33 u 2012. godini. Ove izmene su još jedan dokaz koliko je ova vlada neodgovorna i nezainteresovana za jedini pravi ekonomski razvoj Srbije, a to je ulaganje u proizvodnju i zapošljavanje. To je jedini način da se poveća kupovna moć građana, a samim tim i potrošnja, da se smanje poreska opterećenja. To je jedini logičan i ekonomski opravdan način punjenja državnog budžeta. To znaju svi prodavci sa beogradskih pijaca, ali ne i naša Vlada. Nikakva povećanja nameta neće popuniti ovako rastrošen i nerealan budžet. Ekonomska politika ove vlade svodi se na povećanje raznih dažbina, poreza, akciza, taksi, kazni i drugih nameta, kao da u njoj ne sede stručnjaci i eksperti, već zelenaši i šibicari. Još neverovatnije zvuči objašnjenje razloga za donošenje ovih izmena. Osim već neizbežnog tzv. približavanja evropskim standardima, postupanja po direktivi saveta, što su za vas glavni razlozi za donošenje bilo kog zakona, navodite i sledeće razloge – ovo povećanje će dovesti do poskupljenja cigareta u maloprodaji i to će po vama dovesti do smanjenja potrošnje duvana. A drugo povećanje akciza u 2012. i 2013. godini će navodno omogućiti održivost investicija i zaposlenosti u domaćoj duvanskoj industriji. Šta reći na ova kontradiktorna obrazloženja i predviđanja, osim da su smešna? Prema podacima Udruženja proizvođača duvana u Srbiji se oko 2,5 hiljade ljudi bavi ovom proizvodnjom, a od nje se izdržava 10 hiljada ljudi. Da li mislite da će dodatnim oporezivanjem onoga što proizvede 2,5 hiljade ljudi namiriti vaše nezajažljive budžetske apetite? Ni slučajno. Čak i da je ovaj broj višestruko veći…
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Maritnović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dušan Marić.
Kao što je rekao gospodin Stevanović, mi smo predložili brisanje svih članova, pa i člana 11. Na jednoj strani Vlada je požurila sa usvajanjem ovog zakona. Na drugoj strani, Vlada odlaže njegovu praktičnu primenu. Vlada je zakon usvojila 16. decembra i u Skupštinu ga dostavila po hitnom postupku. Predlaže da se zakon primenjuje od 1. januara sledeće godine. Na hitnost upućuju i razlozi za donošenje zakona, gde se kaže da je u pitanju potreba da se što pre obezbedi pravednija i stabilnija naplata akciza na duvanske proizvode, što će obezbediti veće budžetske prihode. Onda u članu 11. ta Vlada kojoj se žuri kao da je šećer upao u vodu kaže da će primena odredbe o naplati akciza po novoj metodologiji obračuna stupiti na snagu za šest meseci, 1. jula sledeće godine. Onda se postavlja jedno pitanje – zašto Vlada na jednoj strani toliko žuri, a na drugoj strani odlaže primenu mere koja treba da obezbedi u najvećoj meri punjenje budžeta kada je u pitanju ovaj zakon? Objašnjenje je vrlo jednostavno -sa usvajanjem zakona Vlada je požurila da bi se dodvorila EU, da bi dobila kandidaturu za članstvo u EU 2389. godine, a na drugoj strani…
Narodni poslaniče, molim vas da ne obmanjujte javnost omaškom, 2012. godina je u pitanju i molim vas o dnevnom redu. Vrlo vas pažljivo slušam, tako da o dnevnom redu.
Ne, nisam rekao primena zakona je od 1. januara. Govorim o prijemu Srbije u članstvo EU.
Vrlo sam vas pažljivo slušala i govorim da ste omaškom obmanuli javnost, jer se radi o 2012. godini, kada će Srbija proći još jednu stepenicu na prijemu. Vas podsećam poslednji put pre izricanja opomene, o dnevnom redu. Molim narodnu poslanicu Vjericu Radetu da ne dobacuje.
Da li mogu da nastavim?
Kako da ne.
Usvajanje ovog zakona dovešće do povećanja akciza na cigarete i do povećanja cena cigareta. Da se to ne bi dogodilo pre izbora, a izbori se najavljuju za kraj aprila ili za Đurđevdan 6. maja, Vlada predlaže ovo rešenje iz člana 11. gde kaže – primena ove odredbe će početi za šest meseci, 1. jula 2012. godine.
Dva minuta. Zahvaljujem. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.)
Članom 12. predviđeno je usklađivanje iznosa akciza na cigarete, pa će tako u 2013. godini takođe doći do povećanja, kao što je to i ovde, u skladu sa indeksom porasta cena. Mi smo išli na sve članove sa aktivnošću da brišemo, s obzirom da je neprihvatljivo da u uslovima ekonomske krize idemo na povećanje, jer će to u svakom slučaju dovesti do povećanja porasta cena, odnosno indeksa potrošačkih cena i faktički je to ugrađivanje u budžet. Vi kažete u obrazloženju da je cilj povećanje budžetskih prihoda. To će biti jedna čestitka građanima Srbije od ove vlasti, ali, verovatno taj narod i ne očekuje ništa drugo. Za šta se zalaže SRS? Ako već povećavate i usklađujete, ubacite u to ono što je prirodno i normalno i što radi sav normalan svet – u subvencije prosperitetne privredne grane, poljoprivreda i prehrambena industrija. Eto vam rešenje. Ovo što uzimate od duvana, uložite u proizvodnju industrijskog bilja. Ovaj višak što uzmete porastom indeksa cena, uložite u zelenu naftu. Zna se šta je zelena nafta, to seljaci znaju. Od alkoholnih pića – u voćarstvo i vinogradarstvo. Evo vam mere kako možete pomoći poljoprivredi, prehrambenoj industriji i nekim drugim granama, jer će se ubrati ogromna sredstva. Za 2012. godinu po budžetu je to 191 milijarda, odnosno povećanje od nekih 8,5% u odnosu na prethodnu godinu. Ta sredstva uložite u poljoprivredu pa ćete videti da je to otprilike 50% na subvencije koje su izdvojene za poljoprivredu ove godine. To su ozbiljna sredstva i ako ova vlada želi da pomogne, evo načina. Imate rešenje. Uvek kažete da opozicija nema rešenje. Evo vam konkretno rešenje kako da pomognete i unapredite. Od onoga što ste se zalagali i govorili da ste socijalna i socijalno odgovorna Vlada….
Dva minuta. Zahvaljujem. Molim narodne poslanike da vas podsetim da je amandman koji je u pretresu, da se taj član briše, to je predlog. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dušan Marić.
Vlada Republike Srbije predlaže da ovaj zakon stupi na snagu 1. januara. Mi smo predložili brisanje tog člana iz sledećih razloga: po Ustavu, zakon može da stupi na snagu pre osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku" samo u slučaju posebnih, izuzetnih okolnosti, kao što su: ratno stanje, predratna opasnost, velika elementarna nepogoda, epidemija neke bolesti ili neka druga elementarna katastrofa ili ako su u pitanju neke okolnosti koje će dovesti do teških posledica po građane Republike Srbije i po samu državu. Ovde nije u pitanju ništa od toga. Vi ste na ovaj način nastavili sa jednom praksom da usvajamo zakone koji stupaju na snagu pre nekog uobičajenog roka. Pre dva dana, u ponedeljak, 26. decembra, usvojili ste Plan finansijskog poslovanja Agencije za energetiku u 2011. godini, a do kraja godine ostalo je pet dana. Pazite apsurda – usvajamo zakon o finansijskom planu poslovanja jedne državne institucije, jednog državnog organa za 2011. godinu pet dana pre isteka 2011. godine. Istog dana, znači, u pet do 12, produžili ste rok važenja Zakona o podsticajima u građevinskoj industriji. Rok mu je isticao prekosutra. Isti problem smo imali sa važenjem ličnih dokumenata. Tri puta ste produžavali rok važenja stare lične karte i starog pasoša. Mi smo vas sva tri puta upozoravali da su rokovi prekratki. Sva tri puta ste odbijali argumente SRS i svaki put se posle nekoliko meseci ili godinu dana pojavljivali sa zakonskim predlozima koji nisu bili ništa drugo nego naši predlozi koje vi niste uvažili. Sada imamo istu situaciju. Umesto jednom, o istoj stvari raspravljamo više puta, trošimo vreme i novac. Međutim, domaćinsko poslovanje se ne može očekivati od Vlade koja je u svom mandatu građane Srbije zadužila za šest milijardi 626 miliona evra. Hvala vam.
Ovo je bio poslednji amandman u pretresu u pojedinostima, te smo tako završili pretres o amandmanima i zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOBIT PRAVNIH LICA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milan Škrbić, Zoran Krasić, Dejan Mirović, Vladan Jeremić, Nemanja Šarović, Bojan Mladenović, Vjerica Radeta, Lidija Dimitrijević, Dragan Stevanović, Milorad Buha, Sreto Perić, Dobrislav Prelić, Dušan Marić, Radiša Ilić, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković.
Šta reći više o diskvalifikaciji ovog zakona, a reći ću i nešto više, od onog što je rekao Fiskalni savet? Fiskalni savet je ovaj vaš zakon ocenio kao uznemiravanje, ja ću da prevedem, poreskih obveznika zato što je po efektima zakon koji neće doneti gotovo nikakav prihod, ali će po poreskim podsticajima i oslobađanjima koja ste dali za one koji kupuju dužničke hartije od vrednosti, odnosno ono što vi emitujete, imati oslobađanja, i to stranci, ali se negativni efekti tog smanjenja neće videti u prvoj godini, nego u narednoj. Znači, ovaj vaš zakon ocenjen je negativno, jer je po poreskim prihodima neutralan, negativan po poreskim prihodima već u drugoj godini, ali će uneti uznemirenje poreskih obveznika koji će morati da menjaju način evidencije i rada. Šta je sporno u članu 1? Predložili ste stvaranje jedne nove grupe poreskih obveznika, koja je u stvari i do sada postojala, i to ustanove koje ostvare prihod na tržištu, bez obzira da li imaju dominantan ili monopolski položaj koji čini više od 80% njenih ukupnih prihoda i to svrstavate u tzv. drugo pravno lice. Umesto da ujednačavate poreski režim i da izjednačavate pravni status, vi u stvari uvodite nove razlike. Gospodine Cvetkoviću, morali bi da znate da može da se postavi jedno osnovano pitanje – kako ćete obrazac poreskog bilansa da primenite u ovom slučaju na indirektne korisnike budžetskih sredstava? Mi smo amandmanom predložili da se zadrži postojeće stanje, uz odgovarajuću izmenu člana 44. ovog zakona i izmenu Pravilnika, gde ćete u stvari urediti kako se sačinjava poreski bilans i u tom delu je zaista moguće izvršiti ujednačavanje tretmana, a ne na ovaj način raditi, u stvari, pravljenje zaista neosnovane razlike u poreskom statusu nedobitnih organizacija.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovaj član se odnosi na definisanje poreskog obveznika kod poreza na dobit pravnih lica. Pored toga što je ostalo elementarno nepoznavanje i neusaglašenost sa odgovarajućim propisima o privrednim subjektima, mi smo ovim amandmanom tražili da se izbriše reč: "pretežno". Jer, pravno lice koje nije registrovano kao privredno društvo ili preduzetnik, može da bude i organizacija Sonje Liht i vi nju oslobađate poreza na dobit ukoliko ostvaruje 79% prihoda na tržištu, prodajući kadrove poput Olivera Dulića i ovih drugih. Odakle vam ta ideja? Valjda je pretežno sve što je preko 51%? Vi na ovaj način oslobađate nevladine organizacije i one koji se mešaju u privredni život, a nisu našli za shodno da se registruju kao privredno društvo. Znači, želite da pomognete nevladinim organizacijama da laganicom potroše 5,5 milijardi po budžetu za 2012. godinu, jer će onda gospodin Dulić moći da finansira nevladine organizacije iz oblasti životne sredine koje dele flajere sa likom Mirka Cvetkovića…. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, ja vas jako lepo molim da ne dopuštate sebi da odlutate od obaveze da govorite o dnevnom redu.) Nemam ništa protiv što ste vi umorni, ali ste u obavezi da čitate predloge zakona. (Predsedavajuća: Ja čitam i baš zato što čitam Predlog zakona i porez na dobit, tražim od vas…) Ni vi mene niste saslušali. To je elementarna kultura. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, ja sam u obavezi da prekinem narodnog poslanika koji čini svesno ili nesvesno prekršaj odredbi Poslovnika koje propisuju da se govori o temi dnevnog reda i to činim zato što čitam svaki predlog zakona, svaki amandman, i što mi je u obavezi da se staram o dnevnom redu i da podsetim narodne poslanike kada zaborave, sasvim prirodno, da poštuju odredbe Poslovnika. Dakle, o amandmanu koji ste podneli. Imate još 45 sekundi.) Meni je stvarno žao što ste smetnuli sa uma činjenicu da sam ja podneo amandman, a ne vi. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, meni je žao što ja moram da vas podsetim kakav ste amandman vi podneli, jer ste izlaganjem smetnuli sa uma kakav ste amandman podneli, kao što ste smetnuli sa uma i o kakvom se zakonu radi, tako da vas molim o temi dnevnog reda.) Dakle, svrha ovog amandmana jeste da se pomogne Sonji Biserko, Dereti, Sonji Liht… (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, ako insistirate da se podsećanje na amandman koji ste podneli i Predlog zakona obavi tako što treba da vam izreknem opomenu, ja sam na raspolaganju.) Meni je stvarno krivo što nisam u mogućnosti da nabrajam nedobitne organizacije koje su obuhvaćene članom 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama ovog zakona, ali je poenta kako da se operu pare. Poenta je u tome, ako neko na bazi prometa usluga koje pruža zarađuje …
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Dušan Marić, izvolite.
Dame i gospodo, po predlogu Vlade primalac prihoda je dužan da opštinskom organu poresku prijavu o ostvarenom prihodu podnese najkasnije u roku od 15 dana od dana kada je prihod ostvaren. Na osnovu te prijave poreski organ će uraditi rešenje. Međutim, Vlada ne kaže koji je to rok u kojem poreski organ mora da uradi rešenje. Ako ostane ovo rešenje koje je predložila Vlada, to može da se dogodi u roku od pet dana, može u roku od 25 dana, zavisno od toga kako su raspoloženi i da li u ovome, u postupku izrade rešenja, imaju određeni sopstveni interes. Da brzina izrade poreskih rešenja ne bi zavisila od dobre volje ljudi koji su zaposleni u poreskom organu, mi smo podneli amandman kojim smo predložili da se rešenje mora uraditi i stranci dostaviti najkasnije u roku od 10 dana od dana podnošenja poreske prijave…
Narodni poslaniče, amandman koji ste podneli glasi – u članu 1. stav 2. i 3. brišu se reči "na tržištu".
Mi smo predložili brisanje ovog amandmana iz sledećih razloga… (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, niste predložili brisanje amandmana, nego je tekst amandmana koji ste predložili – u članu 1. stav 2. i 3. brišu se reči "na tržištu". Molim vas malo koncentracije.) Ne može da bude koncentracija ako vi dozvoljavate da narodni poslanici dobacuju. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, pogrešno ste pročitali tekst amandmana koji ste podneli. Pažljivo vas slušam.) Vlada ovim rešenjem proširuje spisak poreskih obveznika i kaže – poreski obveznik je pravno lice koje prihod ostvaruje pretežno prodajom proizvoda na tržištu. Predložili smo da se brišu ove reči "na tržištu" iz razloga što mi ne poznajemo ni jednu robu koja se prodaje, a da se ne prodaje na tržištu. Sva roba koja se prodaje, prodaje se na tržištu, razlika je samo u tome da li je u pitanju legalno ili ilegalno tržište. Roba koja se prodaje na tezgi sa fiskalnom kasom i roba koja se prodaje, kako narod kaže, ispod žita, prodaje se na tržištu. Pod robom koja se prodaje na tržištu verovatno je Vlada Republike Srbije mislila na robu koja se prodaje u legalnim tokovima, ali nije normalno da Vlada predlaže jednu zakonsku odredbu o poreskim obavezama u trgovini u kojoj kaže – ova odredba se odnosi samo na robu koja se prodaje u legalnim tokovima. Ono što mene zanima…
Dva minuta, zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milorad Buha.
Radi se o konkretnom predlogu, mislim da je neko čitao ove amandmane, da bi prihvatio ovo krajnje celishodno, racionalno i jasno, što je predloženo ovim amandmanom. Često nam prigovarate da smo dekonstruktivni, da ne predlažemo prave amandmane. Ovo je pravi amandman. Zašto je pravi? Zbog toga što smo išli umesto prazne formulacije, koju ste ovde dali – pretežno ostvarenim prihodima od prodaje proizvoda na tržištu ili vršenja usluga uz naknadu. Kako to utvrditi, na koji način? Evo vam konkretan predlog. Kada se radi o iznosu većem od 1,5 miliona, u toj situaciji se plaća porez na dobit, konkretno i sasvim jasno. Primereno je 15.000 evra kada se ostvari više, bez obzira da li je to od usluga uz naknadu ili na tržištu ili van tržišta, u svakom slučaju to je prihod, ulazi u finansijski izveštaj. Prema tome, imate veći iznos od 1,5 miliona, plaća se porez na dobit, krajnje jasno, racionalno, međutim, neprihvatljivo je to za vas. Ne znam zašto. Zašto nismo, u osnovi ova pravna formulacija celokupnog člana je toliko prazna, da ona neće biti primenljiva, ali očito je da želite sa tako praznim formulacijama osloboditi nevladine organizacije. To je suština. Ako kažete – poreski obveznik, onda su svi oni koji ulaze pravna lica, fizička lica i svi drugi. Vi ovde u stavu 2. kažete – poreski obveznik je u skladu sa ovim zakonom i drugo pravno lice. Kakva je to formulacija? Poreski obaveznik je poreski obveznik, prema poreskom zakonu to su i fizička i pravna lica i sva druga pravna lica, udruženja građana itd.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslaniče, molim vas da se registrujete. Izvolite.
U članu 2. ste išli takođe sa jednim lošim rešenjem. Kažete ovako – poreski obveznik iz člana 1. stav 3. ovog zakona koji oporezivu dobit utvrđuje na način iz stava 2, odnosno stava 3. ovog člana, dužan je da takav način utvrđivanja oporezive dobiti primenjuje najmanje 10 poreskih prihoda, počev od perioda u kome je ostvario prihode pretežno prodajom proizvoda na tržištu ili vršenjem usluga itd. Neprimereno je vraćati to unazad 10 godina. Kako kodonog poreskog obveznika koji je počeo da radi pre godinu dana, pre tri godine, kako ćete ga vratiti unazad 10 godina, kada nije postojao. Zbog toga smo tražili brisanje. Mislim da je racionalno. Neprihvatljiva je ovakva formulacija, ne može da stoji. S druge strane, kada kažete – unazad 10 godina, kada imamo pravnog poreskog obveznika koji je stvarno radio 10 godina, zašto vraća to? Valjda ovaj trenutak danas odslikava stvarnu mogućnost poreskog organa da naplati prihode. Zašto to vraćati u periodu kada taj poreski obveznik nije radio ili je možda jako dobro radio, a sada ne radi itd. Stotinu solucija, ali vi primenjujete desetogodišnje poreske prihode, vraćate unazad itd. i opet ćete nešto po nekom kumovskom principu ili nekom drugom principu koji ne odražava stvarni osnov poreskog sistema.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Narodni poslanik Srđan Spasojević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče Vlade, poštovani građani Srbije, ovde u članu 3. poslanička grupa Nove Srbije je podnela amandman kojim se menja član 16. u stavu 1. tačka 2) koja glasi – da su ta potraživanja u knjigama poreskog obveznika otpisana kao nenaplativa. Obrazloženje za ovaj amandman, kako tekst Predloga zakona u stavu 1. tačka 1) i 3) ovog člana koristi reč "potraživanje" isključivo u množini, to je sa aspekta jezičke konzistentnosti teksta zakona, opravdano rešenje je predloženo amandmanom. Gospodine predsedniče, ja praktično imam tehnički amandman i u obilju ovih neprihvaćenih amandmana ne vidim ni jedan jedini razlog da ovakav jedan amandman koji, u principu, suštinski ne menja nešto, ali jezički precizira, nema razloga da ne prihvatite ovaj amandman. Toliko za sada.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha? Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Tražio sam brisanje tačke 3, pa ću zbog javnosti samo da pročitam uvod ovog člana. "Na teret rashoda priznaje se opis vrednosti pojedinačnog potraživanja u tački 1) da se nesumnjivo dokaže da su ta potraživanja prethodno bila uključena u prihode obveznika, pod 2) da je to potraživanje u knjigama poreskog obveznika otpisano kao nenaplativo i 3) da poreski obveznik pruži dokaze o neuspeloj naplati tih potraživanja sudskim putem". Za SRS je ovo neprihvatljivo zato što sudski postupak naplate potraživanja traje nekoliko meseci. Po pravilu, to su srećnici, oni koji imaju kumovske veze, prijateljske veze. Nekoliko godina, pa čak i nekoliko desetina godina. Kako sada onom poreskom obvezniku kome stvarno treba realno pružiti mogućnost da se izvrši otpis i da su ona potraživanja, koja su u skladu sa tačkom 1) nesumnjivo dokazana itd, da su uključena i da je to potraživanje poreskog obveznika otpisano kao nenaplativo, ako to traje nekoliko godina? Znači, ovaj treći uslov neće moći biti ispunjen jer nam je pravosudni sistem, sistem naplate potraživanja, koji uključuje prisebnu naplatu toliko dugu, da je nemoguće dočekati da sudskim rešenjem izvršimo tu naplatu ili pokušaj te naplate. Zbog toga je neprihvatljivo i mislim da je čak i ovo obrazloženje koje ste naveli ovde prazno. Nemam sad vremena da čitam, ali dobro razmislite operativno, vi koji radite o ovom amandmanu, izbacite to, otežaćemo i još usložiti poreske bilanse koji su inače složeni, koji su nefunkcionalni i koji su takvi da ne održavaju stvarno stanje.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Gospodine Cvetkoviću, kasno ste se vi probudili, vi sad pokušavate preko ovog zakona da ponudite neke olakšice privrednicima i kažete da oni koji posluju u slobodnoj zoni, a bave se proizvodnom delatnošću, da će biti oslobođeni 100% ovog poreza na dohodak. Međutim, ovaj zakon dozvoljava primenu, odnosno na kvalitetan način dozvoljava primenu Zakona o sporazumnom finansijskom restrukturiranju i mi smo predložili ovde jednu tehničku izmenu. Ono o čemu je govorio kolega Krasić, direktno finansiranje nevladinih organizacija iz budžeta Republike Srbije ne mora da bude samo na takav način, na direktan način. Evo, mi imamo gde je Ministarstvo za omladinu i sport u toku trajanja vaše vlade, gospodine Cvetkoviću, izdvojilo i uplatilo, imamo dokaze za to, Sonji Liht 10 miliona i nešto preko tri, odnosno 4 ugovora. Evo, ne mora da bude direktno izdvajanje iz budžeta za nevladine organizacije, ono što vi uporno krijete i nećete da kažete, onih pet milijardi. One nisu uopšte na taj način o čemu vi govorite predviđene za nevladine organizacije, nego na potpuno drugi skriven način i od poslanika SRS ste pokušali, ali smo mi to ustanovili i utvrdili, a od građana Srbije pokušavate da sakrijete, da pokažete da vi radite u njihovom interesu. Previše je kasno, gospodine Cvetkoviću, za ovo što vi sada pokušavate i određeni broj nevladinih neprofitnih organizacija da stavite u sferu privređivanja, pa kažete da se na njih primenjuju isti propisi koji važe i za privredne subjekte, ali mi smo prepoznali vašu nameru. Vi želite da proćerdate budžet Republike Srbije, odnosno na jedan neodgovoran i ne domaćinski način trošite sredstva građana Srbije.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? Ne?
Kako ne? Čekam ko zapeta puška da se izvrši bodiček razmena predsedavajućeg. Gospodine Cvetkoviću, ovaj član se odnosi na utvrđivanje rashoda, kako bismo napokon došli do dobiti. Gospodine Cvetkoviću, Srbija ima najnižu stopu poreza na dobit pravnih lica, međutim, to, vidite, nije bio magnet za strane investitore, pa je država morala da pravi hotele na Staroj Planini. E sad, ima kod ovog člana nekoliko stvari koje ste dobro uradili, a ima nekoliko stvari koje ste loše uradili. Jedna stvar koja je loša je stav 4. Da sada ne pričam, pošto mi vreme curi, kako se na teret rashoda, šta se to priznaje. Uzeću vam samo jednu realnu situaciju. Gospodine Cvetkoviću, ako vi želite da se plasirate preko "Maksija", prvo punjenje mora da bude za džabe. Je li vam jasno to? Drugo punjenje ide sa rokom plaćanja od 180 dana. E sada, pogledajte uslove koje ste zadržali i u stavu 1, a to je nesumnjiv dokaz da je potraživanje uključeno u prihod obveznika, da je u knjigama obveznika otpisano kao nenaplativo i da postoji dokaz da je neuspela sudska naplata. Gospodine Cvetkoviću, vašu vladu je napravio, između ostalih, i Miroslav Mišković. Naravno da njemu odgovara jedna ovakva odredba. Samo nam još uvek niste rekli koliko je gospodin Mišković dužan Republici Srbiji, građanima Republike Srbije po osnovu poreza, doprinosa, poreza na dodatu vrednost, poreza na dohodak, poreza na prodaju akcija i poreza na prenos apsolutnih prava? Koliko je on dužan, jer u srazmeri sa dugom je i srazmera vaših obaveza prema njemu i predlaganja ovakvih zakona?
Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, za ovaj amandman poslaničkog kluba SRS može se reći da je više tehničke prirode. Pažljivim čitanjem može se videti da rešenje koje smo predložili amandmanom je sledeće – da se sva potpisana, ispravljena i druga potraživanja, koja se naplate u toku kalendarske godine, smatraju prihodom u toj kalendarskoj godini. Suština je, moglo bi se reći, ista kao i rešenje predlagača, samo je malo preciznije definisano. Ponavljam, amandman je više tehničke prirode, ali njegovo odbijanje navodi nas na zaključak da predlagač ne čita amandmane koje podnose predstavnici opozicije. Obrazloženje koje smo dobili od predlagača jasno na to ukazuje. Nama je dobro poznato da je za naplatu velikog broja potraživanja, bez obzira da li je radi njihove naplate pokrenut sudski postupak ili ne, potrebno više od jedne godine. Poznato nam je i kakvo je stanje u privredi, u pravosuđu i kako stvari stoje kada dođu do suda i kakav je postupak dokazivanja kada se radi o pomenutim potraživanjima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Gospođo Tabaković, izvolite.
Član 4. Predloga zakona reguliše u stvari poresku osnovicu za oporezivu dobit, kojom se u stvari uvodi izuzetak od pravila da se ne priznaju rashodi po osnovu obezvređivanja imovine koja je nastala u posmatranom poreskom periodu, već priznajete rashode samo onda kada se imovina otuđi, upotrebi ili kada nastane oštećenje imovine. Pravilo je, dakle, da se ovaj rashod primenjuje na onom, što znaju ljudi koji se bave ovim poslom, "keš flou", gotovinskoj osnovi, što za posledicu ima da se prizna kao eventualni kapitalni gubitak. Ali, vaša namera je očigledno da uvedete ovaj novi član 4. Predloga izmenjen, da poverioci preduzeća u restrukturiranju budu zainteresovani za program restrukturiranja i pogotovo kroz ovu vrstu poreskog podsticaja. Nije sporno, ali da bi se sprečilo obezvređivanje imovine obveznik mora da se spreči da iskoristi to obezvređivanje i kroz smanjivanje dobiti i kroz smanjivanje ovog povećanja kapitalnog gubitka. Vi članom 5. uvodite još jedan izuzetak o načinu utvrđivanja nabavne cene imovine, kojim se propisuje kao nabavna cena da se određuje najniža obezvređena vrednost te imovine. Mi vam predlažemo da proširite dejstvo ovog izuzetka ne samo za onapreduzeća koja vi odaberete za restrukturiranje i za koja želite da zainteresujete poverioce, nego za sva pravna lica koja konvertuju svoja potraživanja u postupku restrukturiranja. Ne samo u postupku privatizacije, nego i na osnovu ugovora o finansijskom restrukturiranju, da bi se poverioci zainteresovali da se to sporazumno finansijsko restrukturiranje i obavi i pošto vi kažete da je to razlog za predlaganje ovih izmena, zaista ne razumem da napišete da ste odbili ovaj amandman. Da li u ovoj državi treba da žive samo ona preduzeća koja vi prstom pokažete da su potrebna i za koja ste vi zainteresovani? Kakvo je to jednakopristupanje istim slučajevima? Znači, princip restrukturiranja i ovaj način izuzeća mora da važi za sve one koji ulaze u ovaj postupak. Šta, neko nije dobar sa vama i taj ne treba da oživi i da nastavi privredni život. Od koga ćemo da naplaćujemo porez? Neophodno je da pored ovoga, ovo ste morali da usvojite, zaista apelujem na vas da još jednom razmislite i da prihvatite ovaj amandman, jer smo predvideli i mehanizme kontrole ovih ugovora kod restrukturiranja, d se slučajno ne uvede sistem zloupotrebe ovog dvostrukog izbegavanja poreza, da tako uslovno kažem. Znači, ne može ovo da važi samo za preduzeća koja vi odredite, nego apsolutno za sva ona koja ulaze u finansijsko restrukturiranje.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Izvolite, gospođo Tabaković.
U članu 5. Predloga mi smo predvideli tako da se reguliše nabavna cena imovine stečene konverzijom u ovom potraživanju i smatramo da izuzetak od utvrđivanja nabavne cene, znači vi ste tamo predvideli izuzetak samo za preduzeća koja se restrukturiraju, a ovo utvrđivanje nabavne cene treba proširiti i na privredna društva, sva, mi ih u ovom slučaju nazivamo pravnim licima, mada su u Zakonu o sporazumnom finansijskom restrukturiranju poverioci pre svega banke i dužnici privredna društva. Kad zaključe ugovor o finansijskom restrukturiranju oni se tako nazivaju. Mi ovim članom 5. predlažemo da se dopuni način utvrđivanja nabavne cene i ona je određena kao najniža obezvređena vrednost. Budući da ste vi već članom 23. omogućili obvezniku da prilikom utvrđivanja oporezive dobiti prikaže obezvređenu imovinu kao rashod. Na ovaj način se zaista sprečava, maločas sam rekla, dvostruko smanjivanje poreske osnovice u slučaju kada tretiramo ovu obezvređenu imovinu. Mnogo više nego i vi sami, vodili samo računa da poreska kasa, da budžet ne bude oštećen dvostruko, ali smo vodili računa da amandmanima imamo jednak pristup prema svim obveznicima poreza, učesnicima u privatizaciji i finansijskom restrukturiranju. Ovaj vaš pristup i dalje govori da je ova Vlada nekom majka, a nekome zaista maćeha.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić, koji želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam da se član 5. stav 1. Predloga zakona briše. Naime, SRS smatra da je neophodno brisati ovaj član jer stvara uslove za friziranje obezvređene vrednosti imovine u postupku privatizacije. Iskustvo, gospodine Cvetkoviću, koje imamo kada je privatizacija u pitanju više nego ozbiljno nam daje za pravo da sumnjamo u sve, a pre svega ove izmene i dopune nam liče na Mlađana Dinkića. Znate, u poreskoj upravi, u Nacionalnoj službi za zapošljavanje ko nema značku njegovu, ne može da sedi. Onda se bace,pre svega, na ove privatizacije koje nisu uspele, gde su obezvredili totalno imovinu, kao hijene i hobotnice da očerupaju sve. Postave svoje ljude da mogu da kontrolišu sve, nađu kako oni to vole da kažu strateškog partnera i normalno uzmu jedan ogroman deo kolača. Vi ste se sami uverili u to. Sa vama je sedeo 11 godina. Doduše kasno. Posle onog vašeg znojenja i kada ste ga najurili iz Vlade, on kao da nije sedeo sa vama 11 godina. Ali, na svu sreću i građani Srbije vrlo dobro znaju šta je urađeno u ovih prethodnih 11 godina i mislim da, pre svega, Mlađana Dinkića niko više ne može ozbiljno da shvati. Da li može budžet da se puni tako? Maločas vam gospodin Krasić reče – naplatite od Miškovića, od Dragoljuba Markovića, od Beka. Predsednik Tadić kaže da u Srbiji ima nepristojno bogatih ljudi. Predlaže da napravi most i da se zove "Most tajkuna". To može kod vas. Kod nas će oni svi u zatvor i biće im oduzeta ta imovina. Budite sigurni u to.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Gospodin Spasojević ima reč.
Amandman na član 6. stav 1. je suštinski amandman. Žao mi je što premijer nije tu, nadam se da će njegovi saradnici preneti. Član 6. stav 1. menja se i glasi: "Na prihode koje ostvari nerenzistentno pravno lice od rezistentnog pravnog lica na teritoriji Republike, obračunava se i plaća porez po odbitku, po stopi od 20%, ako međunarodnim ugovorom o izbegavanju dvostrukog oporezivanja nije drugačije uređeno. U ove prihode spadaju: dividenda i udeo u dobiti u pravnom licu, prihod koji predstavlja razliku između udela u višku deobne stečajne mase pravnog lica u stečaju, u skladu sa zakonom kojim se uređuje stečajni postupak i iznos uloženog kapitala. Prihod koji prestavlja razliku između udela u likvidacionom ostatku po okončanoj likvidaciji privrednog društva, u skladu sa zakonom kojim se uređuju privredna društva i iznosa uloženog kapitala, naknada po osnovu autorskog i srodnih prava i pravo industrijske svojine (u daljem tekstu: autorska naknada), kamate i naknada po osnovu zakupa nepokretnosti i pokretnih stvari". Obrazloženje za ovaj amandman: "Rešenje predloženo ovim amandmanom inkorporira sugestije Fiskalnog saveta Republike Srbije da odredbama zakona ne treba diskriminisati nerezistentna pravna lica u odnosu na pravna lica – rezistente, kada je u pitanju oporezivanje u slučaju raspodele viška deobne stečajne mase, odnosno likvidacionog ostatka po okončanju postupka stečaja, odnosno likvidacije. Na predloženi način se precizno definiše da je predmet oporezivanja samo eventualna razlika između ovih udela i inicijalno uloženog kapitala. U suprotnom bi postojao neravnopravni tretman pravnih lica, nerezistenta i pravnih lica – rezistenta". Dakle, jedan amandman koji je izuzetno precizan, koji je veoma važan za Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Obrazloženje koje je Vlada dala potpuno je zacrtan pravac onoga što je predloženo u tekstu, ali se nigde kritički ne osvrće na onaj deo koji smo predložili, već nam objašnjava zašto je ovakav predlog, što je neuobičajeno, jer ne vidim razloge zašto se odbija ovaj amandman, koji je apsolutno u skladu sa kompletnim tekstom i koji suštinski precizira Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Ali, šta da očekujemo kada premijer, jedan malo pre jezički praktično amandman koji samo precizira lepši izgled a ne prihvata, ne možemo očekivati da Vlada prihvati ovako nešto što je suštinski bolje rešenje. Zahvaljujem.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha.
Gotovo celokupan član 6, a posebno ovaj stav 3. možemo nazvati tajkunskim stavom. Zašto tajkunskim? Zato što ste tajkune oslobodili od plaćanja svih obaveza, ne vršite kontrolu njihovih prihoda ni njihovih uplata, itd. jer to ne smete. Evo sada, ovo je klasičan primer kako i kako ih oslobađate od plaćanja kamata. Kažete ovako u stavu 3. – porez po odbitku ne plaća se na prihode koje ostvari nerezidentno pravno lice od kamata po osnovu dužničkih hartija od vrednosti u skladu sa zakonom kojim se uređuje tržište kapitala, a čiji je izdavalac Republika, pokrajina i lokalna samouprava. Evo svedoci smo svega toga. Tajkuni su prvo poslovali ovde, onda su osnovali nerezidentna pravna lica u inostranstvu. Izbegli su plaćanje gotovo svih poreza i doprinosa. Sad vi uvodite ovim stavom mogućnost da tajkun iz inostranstva kupi hartije od vrednosti po najvišim kamatnim stopama u Evropi, negde na nivou 2011. od 13 pa negde preko 14%, zavisi od ročnosti i oslobađa se plaćanja poreza. To je bruka. Brišite ovo. Ovo obrazloženje koje ste, odbijajući sve ovo mišljenje Vlade, to je sramotno. Oslobodili ste ih svega. Evo sad na ovaj način ih još oslobađate. Postavio sam poslaničko pitanje ministru finansija i predsedniku Vlade. Koliko je Mišković uplati na temelju prodaje Delta Maksija. Obećao je 120 miliona evra? Koliko je do sada uplaćeno? Ni jedan evro. Da li će biti uplaćeno do kraja godine kada dospeva obaveza na kapitalnu dobit? Neće uplatiti ništa. Zašto lažete ovaj narod. Zašto dižete od te kupoprodaje napravljena je fama. Ovo je fantastično. Mi ćemo razvijati itd. kad dobijemo ta sredstva. Gde su ta sredstva?
Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Izvolite gospođo Tabaković.
Ovo je najvažniji amandman koji podnosimo na ovaj predlog zakona i smatramo da je u njemu suština. Ova vrsta poreskog oslobođenja da se porez po odbitku ne plaća na prihode od dužničkih hartija od vrednosti to za nerezidente je ono što sam rekla da su u prvoj godini neće videti kao manjak u budžetu, ali će se u sledećoj sigurno videti. Amandmanom smo predložili da ovakvu olakšicu imaju samo oni koji ostvare kamatu po osnovu dužničkih hartija od vrednosti koje izdaje lokalna samouprava iz nedovoljno razvijenih područja. Jedino za te lokalne samouprave ima nekog smisla oslobađati poreza, vlasnike ovih družničkih hartija od vrednosti i uskraćivati u budžetu ovaj prihod. Šta je u ovom članu zakona najvidljivije? Da Vlada misli samo na sebe. Niste naveli procenu smanjenja poreskih prihoda po ovom osnovu. Glavni vam je interes da sebi, a ne privredi, obezbedite kreditore i želite da ono što je vaša nužda promovište i dalje i podstičete zaduživanje, pre svega države. Vi želite iako je inače javni dug dostigao kritičnu granicu, rejting države svakako opao. Vi u stvari želite, da ono što jeste dug u iznosu od 497 milijardi 597 miliona 918 hiljada dinara obezbedite da se kroz emitovanje novih hartija od vrednosti zameni, a to predstavljate kao poresku olakšicu. A u stvari dodatno zadužujete građane, smanjujete prihode u budžet po osnovu prihoda od kamata i to strancima koji bi u svojoj državi morali da budu oslobođeni poreza na ovaj prihod, a ne kod nas. Vi u stvari sebe činite potpuno neatraktivnim pregovaračem za zaključenje ovih ugovora, jer priznajete u kakvoj ste iznudici. Znači, pokazujete da ste potpuno neuspešna Vlada koja i dalje mora da emituje hartije od vrednosti, da pokriva dugove. Te hartije čini atraktivnim smanjivanjem poreza na prihod od kamata po osnovu njih i to oslobađa stranke na ovaj prihod. Zaista ne razumem kako je moguće da mi štitimo nekog od oporezivanja umesto njegove države, ili umesto ugovora o izbegavanju dvostrukog oporezivanja, a budžet ostavljamo sa manjkom za ovaj prihod. Mislim da je ovaj član zakona najveći dokaz finansijskog zdravlja ove Vlade, ali i vaših sposobnosti da uradite i iskoristite poreske podsticaje za neke bilo kakve aktivnosti. Tužim vas kod predsednika Tadića, jer vas je on opomenuo da vi kredite morate da ulažete u privredu, a ne u dužničke hartije od vrednosti. Čovek vam lepo kaže, zar nije vlast, ne sme ovo da se radi, a vi sad i poreskim podsticajima podstičete emisiju hartija od vrednosti i ulaganje u ova sredstva. Ovo je gospodine Cvetkoviću najbolji dokaz uspeha vas, kao finansijskog stručnjaka i ukupne Vlade koju predstavljate.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jermić. Da li neko želi reč? ( Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Izvlite.
Član 6. govori o postupku donošenja rešenja o naplati poreza. Da brzina izrade poreskih rešenja ne bi zavisila od dobre volje poreskih službenika mi smo podneli amandman kojim predlažemo da poreski organ rešenje o naplati poreza u visini poreza mora da donese u roku od deset dana od dana prijema prijave. Koliko je ovo važno, pokušaću da ilustrujem na jednom primeru. Neki mediji su ovih dana objavili da još uvek nije urađeno i dostavljeno poresko rešenje agenciji koja je u Beogradu organizovala tri koncerta sarajevskom pevaču Dinu Merlinu. Pevaču koji je poznat po dobrim pesmama ali i po pogrdnim izjavama o Srbiji i srpskom narodu. Mediji su objavili da je on na tri koncerta zaradio ukupno više od milion evra. Podsećam da je od koncerata prošlo više od mesec dana i zanima me, znači da li je tačna ova informacija, da još uvek nije urađeno poresko rešenje. U slučaju da bude prihvaćen amandman SRS ovo se više ne bi moglo događati ovakvi propusti. Naravno, Vlada nije prihvatila ovaj amandman i time je nastavila jednu lošu praksu da odbija dobre amandmane samo zato što ih podnosi SRS. Ali, kako očekivati razum i razumevanje od Vlade čiji je najveći rezultat otvaranje narodnih kuhinja u Srbiji, a što se tiče spoljne politike najveći rezultat je potpisivanje Sporazuma o zaštiti životne sredine sa Azerbejdžanom, zemljom koja je udaljena 3000 kilometara i potpisivanje Sporazuma o borbi protiv terorizma, protiv organizovanog kriminala, protiv trgovine ljudima sa republikom Albanijom. Sa zemljom koja je leglo organizovanog kriminala, leglo međunarodnog terorizma, leglo trgovine drogom i leglo trgovine ljudima.
Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Malo pre, neko od mojih kolega reče da je ovaj član 6. tajkunski, odnosno da je pisan za tajkune. Dodala bih da je ceo ovaj zakon tajkunski kao što je tajkunski i budžet o kome smo danas raspravljali. Zašto? Zato što zapravo sve ovo radi tajkunska Vlada. Podsetimo se da vas je 2008. godine, da su vas sklepali tajkuni, da je tako došlo do one vlade koju niko živi nije mogao logično da očekuje. Pet milijardi evra, gospodine Cvetkoviću duguju tajkuni u državnu kasu. Pet milijardi evra i vi nećete da čujete kada vas na to podsećamo. Nećete na takva pitanja da nam odgovorite. Zato slušamo Tadića kako priča o nekim nepristojno bogatim ljudima, to su ti tajkuni koji će kaže on da prave most, pa će se zvati, zamislite, tajkunski most. Ali, imam i gorih od vas. Gori su ovi Nikolićevi i Vučićevi naprednjaci, njihov Joca Amsterdam kaže da čim izađe iz zatvora pravi će most tamo gde mu buduća vlas, a on očekuje da će oni to biti, budu rekli. Dakle, ovo je zaista čudo od države. Vama pomažu tajkuni, njima i tajkuni i kriminalci iz zatvora, stvarno ovaj narod mora konačno da otvori oči i da shvati da vas dosta i jednih i drugih. Naravno, treba da prihvatite ovaj amandman koji smo podneli na ovaj član 6. zato što ste ovim amandmanom u neravnopravan položaj stavili poreske obveznike. Mi u SRS smatramo da je neophodno obračunavati i naplatiti porez po odbitku bez obzira na situaciju da poreski obveznik ima stalnu poslovnu jedinicu u zemlji ili deluje bez poslovne jedinice. Kada biste ovo prihvatili, onda bismo imali odgovor i na pitanje kolege Dušana Marića - da li je Dino Merlin platio državi porez?
Vreme. Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite gospođo Tabaković.
Član 7. Predloga zakona govori o obveznicima nedobitnim organizacijama i tretira njihov dominantan ili nedominantan položaj. Mi smo amandmanom uskladili izmene koje smo predložili na član 1. Predloga zakona i proširili smo domet poreskog oslobođenja, tako što smo obuhvatili i nedobitne organizacije koje imaju dominantan položaj. U kom smislu? Nedostatak postojećeg zakona je što on, s jedne strane, nedobitnim organizacijama daje poresko oslobođenje za relativnu malu dobit do 400 hiljada dinara godišnje. Znači, to je višak prihoda nad rashodima sa tržišta, naglašavam, pošto je reč o nedobitnim uz ispunjenje dodatnih uslova. Pri čemu ukoliko nedobitna organizacija ne ispunjava uslov za ovo poresko oslobođenje ona gubi ostale poreske podsticaje. S obzirom na visinu te oporezive dobiti, na osnovu koje su ove organizacije oslobođene, kao ito da se često radi o javnim službama, gde ove organizacije nemaju taj dominantan položaj, predlažemo da kao isključiv uslov ostane taj monopolski položaj. Smatramo da je to jednostavno pravedno, jer ovim amandmanom umesto da uvodimo novu kategoriju obveznika, uvodimo takvu modifikaciju i preciziranje postojećeg rešenja koje će se mnogo lakše primeniti i zaista potpada pod ona osnovna poreska pravila da svaki porez bude što lakše primenjiv i da ne uznemirava poreskog obveznika u načinu vođenja evidencije, ukoliko s druge strane nema adekvatnu visinu novih poreskih prihoda u kasu. Smatram da je ovo bilo mnogo pravednije, lakše i primenjivije rešenje i za vas kao Vladu, ali i za poreske obveznike koje tretirate ovim članom.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Izvolite gospodine Spasojeviću.
Na predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, Nova Srbija je podnela na amandman da se član 8. briše. Obrazloženje, Fiskalni savet Republike Srbije procenio je da rešenje koje se članom 8. Predloga zakona uvodi u poreski sistem Republike Srbije nije u skladu sa najboljom poreskom praksom, te da može prouzrokovati određeni gubitak poreskih prihoda u srednjem roku. Naime, u Republici Srbiji nominalna stopa poreza na dobit praktično je najniža u Evropi. Postojii veliki broj poreskih oslobađanja i podsticaja usmerenih upravo na podsticajne investicije u proizvodnoj delatnosti. Tako da bi efekat ovog poreskog oslobođenja bio veoma ograničenog obima. Gubitak u budžetu gledano na srednji rok bio bi veći od eventualnih pozitivnih efekata. Zato smatramo da je neopravdano uvođenje ovog poreskog oslobođenja. Mislili smo da će Vlada prihvatiti rešenje koje smo ovim amandmanom predložili. Zahvaljujem.
Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospođa Tabaković.
To je poslednji amandman koji smo mi podneli, gde predlažemo povećanje maksimalnih zaprećenih novčanih kazni za obveznika pravno lice. Ne samo što je trenutno propisana kazna mala, nego je i raspon za ovu vrstu prekršaja nedovoljan i bukvalno onemogućava organ koji izriče kaznu da kaznu prilagodi težini učiniocu i u nekim opštim okolnostima koje mogu da nastupe u konkretnom slučaju. Mi smo predložili da ta kazna bude u rasponu umesto od 100 do 600 hiljada dinara, od 100 do 1.000.000. dinara i da u drugom slučaju, u stavu 2, ta kazna ne bude više od 2.500 do 20.000 dinara, nego od 10.000 do 100.000 dinara. Postojeća zakonodavna praksa koja se inače primenjuje da se svi prekršaji svrstavaju u istu kategoriju, i da je pri tome raspon kazni nedovoljan da se napravi razlika u tim prekršajima može da dovede neka preduzeća u situaciju da kazna za jednog učinioca, ovakav prekršaj, odvede u stečaj, a da za drugog predstavlja jednu bruto platu direktora. Znači, takve su razlike na terenu, a kazna za prekršaje ista. Mi usklađujemo minimalnu zaprećenu kaznu za odgovorno lice u kojem je data ta minimalna novčana kazna koja može da se propiše i drugim zakonom. Smatramo da je jedan od osnovnih atributa države, a to je naplata poreza, ne može na ovakav neprihvatljiv način da primenjuje prekršaje koji se sastoje u lažnom prikazivanju podataka u poreskom bilansu, kada odgovorno lice može da bude kažnjeno novčanom kaznom koja odgovara zakonskom minimumu. Zar treba da se ugledaju na Vladu koja daje neistinite podatke o bruto društvenom proizvodu, broju zaposlenih. Ako nećete da pođete od sebe i da dajete istinite podatke, pođite od poreskih obveznika i primerite kaznu lažnom prikazu upravo u bilansima, a onda i u svim ostalim poslovnim knjigama. Evo, mi vam pomažemo da se uvede red u ovoj delatnosti, ali vi kao iuvek gluvi na red u državi i zainteresovani samo za sebe odbili ste i ovaj amandman. Nek vam služi na čast.
Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, predložio sam da se reči: "indeksom potrošačkih cena" zamene rečima: "referentnom stopom Narodne banke Srbije". Naime, indeks potrošačkih cena prvi put se pominje u Srbiji početkom 2007. godine. Cilj uvođenja ovog novog indeksa jeste da se inflacija pokaže nižom, da se prikaže nižom nego što stvarno jeste. Iz obračuna ovog indikatora koristi se metodologija harmonizovanog indeksa cena u EU. Razlika između cena na malo i potrošačkih cena jeste u obuhvatu proizvoda čije se cene prate, kao i način obračuna njihovih pondera. Cene na malo obuhvataju, recimo, cene građevinskog materijala, repromaterijala za poljoprivredu, što ne obuhvataju potrošačke cene. U potrošačkim cenama znatno je manji udeo onih cena regulisanih proizvoda i on iznosi svega 35%. Manje učešće cena koje su pod nekim vidom kontrole države, a koje su stalno u porastu, kao što su naftni derivati, saobraćajne usluge, komunalne usluge, električna energija, itd. Evo, kako je u Srbiji u prvom tromesečju 2007. godine inflacija predstavljenana jedan način, a kako na drugi način, pa tako indeks cena na malo je prikazivao da inflacija u Srbiji 1,2%, a indeks potrošačkih cena svega 0,7% i to jeste cilj i svrha Vlade Republike Srbije da pokaže inflaciju manju nego što ona jeste. Uzrok ovome je manje učešće regulisanih cena. Još jedna kritika na račun Vlade Republike Srbije jeste zato što Republički zavod za statistiku od 1. januara ne objavljuje indeks cena na malo. Vama je bilo potrebno evo punih 12 meseci, punih godinu dana da upotrebite termin, odnosno indeks potrošačkih cena, umesto cena na malo. Ne samo u okviru ovog zakona, nego i u okviru prethodnih desetak zakona gde ste usklađivali ove indekse. Vladi je potrebno punih godinu dana. Ono što je počelo da se primenjuje još početkom 2007. godine Republički zavod za statistiku od 1. januara ove godine, a Vladi je potrebno punih godinu dana da taj indeks uvede u ovaj, kao i druge zakone koji su bili u prethodnih nekoliko meseci. Zahvaljujem.
Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretresom o amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. A pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DOPRINOSIMA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Lidija Dimitrijević i Tomislav Ljubenović. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, kao i izveštaj Odbora za finansije. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandmani koje je poslanički klub Srpske radikalne stranke podneo na ovaj predlog zakona odnose se na visinu kazne koja je propisana za slučaj da se doprinosi ne plate na vreme. Ne predlažemo ukidanje kazne, ali predlažemo da se u ovom slučaju iznos ne poveća, ma koliko to nalagalo i bila potreba usaglašavanja sa Zakonom o prekršajima. Razlozi su jednostavni. Ekonomska kriza negativno je uticala na one koji se bave samostalnom delatnošću. O ovom predlogu zakona nije bilo vremena da se govori u načelnoj raspravi jer on je jedan od devet tačaka koje su spojene u raspravu sa budžetom. Ono što je najvažnije istaći o izmenama i dopunama koje se vrše ovim predlogom zakona jeste da je vlast sada pred same izbore odlučila da sprovede ono o čemu smo mi, predstavnici Srpske radikalne stranke,govorili duže vremena. Sada pred same izbore prestaće da se duplo oporezuju žene koje se bave samostalnom delatnošću kada rode dete i odu na porodiljsko bolovanje, odu na bolovanje radi nege deteta ili radi posebne nege deteta. To jeste redak slučaj, ali se i takvi slučajevi dešavaju. Govorili smo sve vreme da porodilje ne sme duplo da se oporezuju i da poreske uprave ne smeju po svom nahođenju da tumače odredbe zakona. Jedna je poreska uprava tumačila na ovaj način, druga na drugi. Šta se tada dogodilo? Pre nekoliko meseci izvršene su izmene i dopune kojima je ozvaničeno da se sve porodilje duplo oporezuju. Sada, kada idu izbori, ovo se čini da bi vlast sebe predstavila u nekom lepšem svetlu. Mi iz opozicije opravdano pitamo da li je vreme pre izbore jedino vreme kada se neka pozitivna rešenja za sve građane?
Vreme. Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Tomislav Ljubenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, suština ovog amandmana je ista kao prethodnog, samo se odnosi na fizička lica. Predlog SRS je da se napravi izuzetak i da se ne povećava iznos kazne u slučaju kada neko fizičko lice zakasni sa uplatom doprinosa. Godina 2012. je godina u kojoj nas očekuju izbori. Kao što mi iz SRS više puta ponavljamo, predstavnici vlasti se što se izbori bliže sve više ponašaju kao da su opozicija. Ponekad naš predlog dopre do njih i onda ga predstave kao svoj, a onda se javnosti predstavljaju kao borci za bolji život građana kako na republičkom nivou tako i na lokalnom nivou. Rešenje u vezi sa doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, kada su u pitanju žene, predstavnici koji idu na porodiljsko bolovanje, Srpska radikalna strankaje predlagala prilikom razmatranja izmena i dopuna pre nekoliko meseci, kao što znate. To što smo mi predlagali svojim amandmanima, evo, sada su predstavnici vlasti su poslali u formi zakona o izmenama i dopunama. Srpska radikalna stranka sumnja da bi se ove izmene desile da nisu izbori na pragu. Pre neki mesec u Skupštini grada Leskovca imali smo prilike da se naslušamo priče o iznenadnoj brizi od onih koji čine vlast za zaposlene trudnice iz Leskovca jer nemaju ista prava kao one u Beogradu. Radi se o nadomešenju 35% naknade zarade trudnicama koje primaju 65% ako odu na bolovanje. Ministar je najavljivao da će biti izmenjen zakon da će primati u čitavoj Srbiji 100%.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predlog zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predlog zakona i u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici: Dragana Stevanović, Zoran Krasić, Milorad Buha, Vjerica Radeta, Dušan Marić, Nikola Savić, Zoran Popović, Nataša Jovanović, Lidija Dimitrijević, Dobrislav Prelić, Milan Škrbić, Slađan Mijaljević, Vladan Jeremić, Milan Avramović, Marina Toman, Sreto Perić, Mirko Munjić, Dejan Mirović, Marko Milenković, Milan M. Nikolić, Suzana Grubješić kao i amandman Vlade i amandman koji je, na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, podneo Odbor za finansije. Primili ste izveštaj Odbora za finansije i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Krasiću.
Mi smo amandmane podneli samo da bi skrenuli pažnju na neke stvari koje nisu dobre u ovom predlogu zakona. Gospodine Cvetkoviću, između poreza i javnih prihoda postoji velika razlika, to vam je, pretpostavljam, poznato, kao što postoji velika razlika između izvornih i ustupljenih prihoda kada je u pitanju jedinica lokalne samouprave i kada su u pitanju izvorni prihodi Republike Srbije. Ovaj član se tiče nadležnosti poreske uprave, oblasti u kojima su oni nadležni, međutim, s obzirom na onu hitnu promenu Zakona o finansiranju lokalne samouprave i činjenicu da se porez na plate deli u nekoj određenoj srazmeri, moram da vam skrenem pažnju da ste tu činjenicu izgubili iz vida kada ste pisali tekst ovog člana, jer videćete koliko će biti problema u praksi. Biće velikih problema u praksi. Ne sporim činjenicu da deo nekog prihoda može biti prihod jedinice lokalne samouprave, ali da on bude izvorni u svakom pogledu reči šta znači izvorni i da bude puna nadležnost i prvostepenog i drugostepenog organa na nivou jedinice lokalne samouprave, izvinite, molim vas, to je retrogradni proces, to nema veze sa decentralizacijom, to nema veze sa fiskalnom reformom, to je jednostavno sistemski promašaj koji će se olupati o glavu poreske uprave i ukupnih javnih prihoda kako budžeta Republike Srbije tako i budžeta jedinice lokalne samouprave. Neko vas je očigledno prevario kada vam je predlagao da na ovaj način izvršite svojevrsnu podelu nadležnosti između poreskih organa na nivou Republike i novih poreskih organa koji treba da se prave na nivou jedinica lokalne samouprave. To je potpuno suprotan proces od nečega što je pre 10 godina Božidar Đelić uspostavio reformom poreskog sistema u Republici Srbiji.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Buha. Izvolite.
Članom 3. Predloga zakona predvideli ste sledeće – poreska uprava može kvartalno sa presekom stanja na poslednji dan u poslednjem mesecu kvartala na veb sajtu poreske uprave objavi obaveštenje o iznosu poreskog duga svih poreskih obveznika, čime obaveza čuvanja službene tajne nije povređena. Predložili smo da je to obavezujuće i da poreska uprava mora to objaviti. U odgovoru kažete da je to diskreciono pravo poreske uprave, a mi kažemo da ne može biti diskreciono pravo. Javni prihod mora biti javan. Stalno govorite – transparentno. Zar ovo nije transparentno? To je javni prihod, prihod države itd. Ovo je opet tajkunski član jer štitite tajkune. Srpska radikalna stranka već godinu dana govori da tajkuni ne plaćaju poreze i doprinose, došao je do nivoa od sedam milijardi evra. To je gotovo na nivou budžeta. Vi i dalje izbegavate. Ovim sada pokrivate sebe, stavljate to u diskreciono pravo poreske uprave, čime direktno pomažete onima koji ne plaćaju. Sa druge strane, drugim zakonskim izmenama terate sirotinju, socijalu, izbeglice, interno raseljena lica, ljude koji su bez prihoda na prinudnu naplatu i to ćete izvršiti, ali ako su tajkuni u pitanju onda nema. Iskoristiću priliku, ovde je premijer, postavio sam poslaničko pitanje pre mesec i po dana kolike su obaveze od strane Miškovića koje nisu izmirene po osnovi poreza, doprinosa, naknada, taksi i svega onoga što nisam dobio odgovor, a opominjem i predsednicu Skupštine, s obzirom da ste i vi u obavezi da nas obavestite, šta je učinjeno, šta je napravljeno? Nisam dobio odgovor ni od vas ni od premijera. Vi pokrivate one koji ne plaćaju što je štetno…
Vreme. Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Prijavljujem se ja, ali nešto vam se umorio sistem, ovaj Mićunoviće. (Predsednik: Zamor je samo kod vas. Kod ostalih funkcioniše dobro.) U članu 4. koji se odnosi na član 10. govorite o poresko pravnom odnosu i o tome kada pravna lica mogu da vrše refundaciju poreza. Kažete – ako se lica iz stava 2. ovog člana opredeli za povraćaj više ili pogrešno naplaćenog poreza, odnosno sporednih poreskih davanja, kao i za refundaciju, odnosno refundaciju poreza, odnosno za namirenje dospelih obaveza po drugom osnovu putem preknjižavanja poreza, poreska uprava ima obavezu da po zahtevu podnese rešenje bez odlaganja, a najkasnije od 15 dana od dana prijema zahteva, ako poreskim zakonom nije drukčije uređeno. Mi mislimo da umesto da pored toga, ako poreskim zakonom nije drukčije uređeno, treba da se stavi i - drugim zakonom. Zato što mi u SRS smatramo da je neophodno izvršiti pravno tehničku redakciju i dopuniti ovu pravnu formulaciju našim predloženim tekstom, zato što to zaista dovodi do poboljšanja teksta zakona i što je to kompletnije rešeno nego što je to predviđeno u članu 10, odnosno članu 4. Predloga ovog zakona. Vi ovde navodite u obrazloženju da to ne bi bilo dobro zato što bi se onda na taj način, kažete, ovo moglo urediti zakonom koji nije poreski i to bi dovelo do narušavanja transparentnosti poresko-pravnog sistema kao jedinstvene celine. Dakle, o kojoj transparentnosti vi govorite kad vam tajkuni, duguju pet milijardi evra…
Vreme. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić, koji želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo, Vlada predlaže da poreski nerezident koji nema poreskog punomoćnika nije dužan da podnese poresku prijavu. Mi smo podneli amandman kojim predlažemo da je poreski nerezident dužan da podnese poresku prijavu, bez obzira da li imao poreskog punomoćnika ili ne imao. Vlada ovaj zakon, kako kaže u obrazloženju, predlaže da bi povećala poreske prihode, pod uslovom da sva ova rešenja budu primenjena u praksi, da efekti primene zakona budu stopostotni,to će budžetu Republike Srbije doneti možda nekoliko desetina hiljada evra, a na drugoj strani država ne primenjuje već postojeće zakone ili ih primenjuje selektivno i na taj način, kao što smo čuli,po osnovu nenaplaćenog poreza gubi milijarde evra. Čuli smo, država ukupno potražuje od pravnih i fizičkih lica sedam milijardi evra. Od toga pet milijardi evra potražuje od 17 najbogatijih ljudi u Republici Srbiji. Budžet Republike Srbije iznosi 8,5 milijardi evra. Još 1,5 milijardi to je otprilike negde do kraja mandata ove vlade i oni će nagurati otprilike da imaju poreski dug jednak državnom budžetu. To se događa u državi koja ima milion nezaposlenih, 700 hiljada ljudi koji žive ispod granice siromaštva, nemaju šta da jedu, 70 hiljada ljudi koji preživljavaju na kazanima narodne kuhinje, 400 hiljada ljudi koji nemaju krov nad glavom, u državi u kojoj građani da bi pregurali zimu drva kupuju na cepanice. Svakodnevno na javnim servisima imate izveštaj iz pojedinih mesta da građani drva kupuju u kesama, na kilogram, a na drugoj strani vlast omogućava svojim tajkunima da državi duguju pet milijardi evra.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10.amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić, koji ima reč.
Gospođo Đukić-Dejanović, malo ste se umorili. Čitali ste "Hrvatski nacional". To nije tačno, to ste se pre vremena poradovali. Šta tražimo,gospodine Cvetkoviću? Tražimo da se u članu 10, a to se odnosi na član 26. neke stvari izbrišu. Vidite, PIB dobija pravno lice, fizičko lice, preduzetnik, a u stavu 2. kažete da se ne može dodeliti PIB pravnom licu čiji osnivač, pa se nabrajaju ova lica, čiji osnivač nije izmirio obaveze prema državi. Dovoljna vam je ta formulacija. Zašto ste išli u ova sitna creva ovde? Ako ste išli na ovaj način – preduzetnik, fizičko lice, pa ste još stavili – nastale u vezi obavljanja delatnosti. Ali, u stavu 1. nemate obavljanje delatnosti. Ovo samo dokazuje da je u stvari ovo zakon koji treba da omogući da se zatvore preduzeća, zatvore preduzetnici, kako bi opstali samo tajkuni. Ovo je najgori zakon koji će da se desi građanima Republike Srbije koji imaju bilo kakvu pomisao o privrednoj aktivnosti. To se uklapa u projekat EU. U Srbiji ne sme ništa da se proizvodi, kako se ne bi konkurisalo EU, koja je prisutna sa svojim proizvodima ovde. Evo vam nekoliko primera gde se poreskim propisima guši život. Zašto država ne ispuni svoje obaveze prema građanima, prema privredi? Ne, ali zato svaki građanin, svako pravno lice mora u prioritetu da ispuni obaveze prema državi, a ona je nezajažljiva. To omogućava ovaj zakon, jer ćemo imati poreske uprave na svim nivoima i ako si dobar progledaćemo ti kroz prste, ukoliko smatramo da imaš ili politički smetaš, zatvoren si. Biće katanci…
Vreme. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Izvolite.
Član 10. Predloga zakona o izmenama i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji u članu 4. reguliše pitanje ko odlučuje o odbijanju zahteva o dodeli PIB, odnosno o oduzimanju već dodeljenog PIB. Ovde predviđate da u ove dve situacije odlučuje ministara i to na predlog neke komisije koju ćete obrazovati samo za tu svrhu. Srpska radikalna strankase odlučno protivi nepotrebnom formiranju koje kakvih komisija, odbora, agencija itd, pogotovo tamo gde je to apsolutno nepotrebno i gde o takvim zahtevima već odlučuje ministar. Da li vi smatrate da je država Srbija toliko bogata da pored 130 kojekakvih agencija ima i na desetine raznih komisija u kojima su zaposleni debelo plaćeni? U situaciji kada ste zemlju doveli na rub propasti, u situaciji kada je preko milion građana na granici siromaštva, kada sve više radnika ostaje bez posla, kada mladi nemaju gde da se zaposle i kada je svakoga dana u narodnim kuhinjama sve više gladnih, vi formirate još jednu komisiju. Postavlja se pitanje – šta će biti njen zadatak? Da li ona opravdava svrhu svog postojanja ako samo treba da kaže ministru koga treba odbiti za dodelu PIB na osnovu priložene dokumentacije, odnosno kome treba oduzeti već dodeljeni PIB. Da li je to ozbiljan posao ili je to samo u pitanju uhlebljenje partijskih kadrova o istom scenariju koji godinama viđamo prilikom formiranja na stotine agencija, odbora i komisija? Ova komisija je nepotrebna i zato treba prihvatiti moj amandman. Hvala.
Na 11. član amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Gospodine Cvetkoviću, banke su institucije gde se vrši platni promet. Međutim, vi sada njima omogućavate da one dozvole ili da ne dozvole, dozvoljavaju pod određenim uslovima, a neće da dozvole pod drugim uslovima. Banke na to nisu ovlašćene. Naravno, radi se o plaćanju obaveza po osnovu poreza i doprinosa za obavezno socijalno osiguranje. Onda ćemo imati situaciju da se praktično država odriče svojih prihoda i da će o tome da odlučuju poslovne banke, Rajfajzen itd. i neke druge banke. Gospodine Cvetkoviću, predložio bih vam, s obzirom da destrukcija treba da bude 100%, da ovaj član dopunite i obavezom plaćanja vode, struje, telefona, komunalnih usluga, pa da onda bude kompletno sve ili da u dva, tri stava ovog člana 30a razdelite prvi red obaveza, drugi red obaveza, pa onda ako ostane nešto pravnom licu ili preduzetniku na računu, neka to ide za njegovu ličnu potrošnju, s obzirom da u sledećoj etapi, ako ne daj Bože budete vi predsednik Vlade, dobićemo akcizu na čist vazduh. Molim vas, gde ovo postoji? U kojoj državi na kugli zemaljskoj da od jedne banke zavisi da li će preduzetnik ili pravno lice da isplati zarade svojim zaposlenima koji su radili? Da li vi znate šta su ljudska prava? Ko može da uskrati pravo na zaradu nekom čoveku koji je radio celog meseca? Vi terate ljude da u još većem broju budu u narodnim kuhinjama ili da vode računa kada preturaju po kontejnerima, pošto su visoki, da ne upadnu u kontejner i da odatle ne mogu da izađu. Vi ste protagonista politike da se uništi ekonomski život u Republici Srbiji, a zdušno vam pomaže i gospođa Slavica Đukić Dejanović, koja je izuzetno nervozna. Zašto je nervozna? Nervozna je što ovo treba što pre da se završi, kako bi se proknjižila još jedna uspešna godina da bi došla pohvala od gospođe Angele Markel ili ko zna kog hoštaplera iz Brisela.
Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.)
Kao i kolega Krasić, apsolutno sam protiv toga i SRS je protiv toga da banke vrše bilo kakav vid kontrole. Bankama ste prepustili apsolutno sve. Evo još jednog načina kako će banke uzeti i oprati pare i kako će vršiti kontrolu i diskrecionim pravom jednima dozvoliti, drugima neće dozvoliti. Kada ste uvodili centralni registar, rekli ste - evo sada završavamo postupak, nema više neplaćanja poreza i doprinosa, sada to kada uđe u centralni registar sve je završeno. I šta bi? Ništa. Opet se ne plaća. Nije problem u tome što se ne plaća, nego ne stvarate uslove privredi da mogu da plaćaju. Ne stvarate uslove da je ta privreda likvidna i zato se to izbegava. Ko je vršio do sada kontrolu? Poreska uprava. A zašto je ne vrši? Zašto imamo krajem 2010. godine negde 60 – 70 hiljada blokiranih, najvećim brojem blokiranih zbog neizmirenja poreza i doprinosa? Ukupna vrednost krajem 2010. godine bila je oko 600 milijardi dinara. Sada je to sigurno 700 milijardi. Sedamsto milijardi tajkuni, uglavnom tajkuni duguju, vama je blokirano 700 milijardi itd. Ogromna sredstva i sada ćete vi omogućiti bankama da one kontrolišu. Da bi kontrolisale, morate im platiti celokupan sistem za praćenje, morate obučiti radnike, morate im stvoriti preduslove da oni ne gube svoje dragoceno vreme, jer su oni tu da ubiru dobit, ne da oni tu brinu da li je uredno naplaćeno ili nije naplaćeno, da li je obračunato ili nije obračunato itd. To će debelo i masno naplatiti. Zašto im turate još i ovaj vid prihoda? Štetno, štetočinski i neodgovorno. Govorite o tome i kažete – banke neće. Banke hoće, što to ne bi radile, kad im to omogućite?
Zahvaljujem. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine na član 11. amandman je podneo Odbor za finansije. Na član 12.amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Nije trenutno gospodin Cvetković u sali, gospođo Đukić Dejanović, od vremena kada ste vi bili opozicija ovo je još gori Zakon o poreskom postupku i administraciji. Od 2002. godine građani Srbije trpe teror DS i njenih koalicionih partnera. Moram da vas podsetim da je taj zakon ustanovljen tako što je tada predviđeno, a kasnije su se jedva smilovali da to izbrišu iz zakona, da poreski službenici mogu da upadaju i noću i bilo je predviđeno da mogu da nose pištolje kod poreskih obveznika u kuće, ali sada je apsolutno jasno da to radite na drugi način, a kod ovih tajkuna i kriminalaca koje finansiraju, pre svega, vlast i Nikolićevu i Vučićevu stranku, vi ne smete ni da pozovete telefonom, odnosno ni direktor Poreske uprave Srbije, a i sam premijer, njihovi dugovi prema državi su ogromni. Koliko strane banke pljačkaju državu u koliko smo mi bili u pravu kada smo rekli da ovaj zakon mora da prati Zakon o NBS i Zakon o hartijama od vrednosti, govori činjenica, a tu je i gospođa iz Ministarstva finansija, da te banke zarađuju po osnovu kursa koji je mnogo veći u Srbiji i oni nama skupo prodaju jer su došli ovde da posluju po domaćim povoljnim uslovima, a po mnogo skupljim uslovima da nam prodaju novac. Sada ću zbog građana Srbije, jer verovatno to ljudi danas prate, koji idu u menjačnice i koji moraju da plaćaju kredite kojima ih te banke deru. Kurs evra na današnji dan kupovni je – 100,0885, to je onaj koji banka plaća, srednji je – 102,6549, a prodajni – 105,213. Znači, građani Srbiji koji je prezadužen i koji je bio prinuđen da pod takvim nenormalnim kamatama uzme kredit kod tih pljačkaških banaka, a nečete da prihvatite predlog SRS da se te banke, kao u nekim zemljama, ekstra oporeziju i da plate to što tako skupo prodaju novac. Građani moraju da plate kredit po ovom najvišem kursu, a kada uzimaju, odnosno kada daju depozit, banka im plaća najmanje. Prema tome, očigledno je da je ova politika Vlade i Ministarstva pljačkaška i da ide na ruku tajkuna i bankama.
Vreme. Zahvaljujem. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman koji sam podneo u ime SRS, verujte, očekivao sam da ga odbijete, sa željom da mogu da objasnim građanima kakva je politika DOS od 2000. godine, da ne dozvolite da jemstvo može da da drugo privredno lice. Ne mogu da verujem da vam je posle 11 godina ove vaše fenomenalno izvedene privatizacije došlo iz zadnjeg dela leđa u glavu. Navešću vam jedan konkretan primer. Prvo preduzeće koje je sada vaš zaštićeni svedok Mile Jerković kupio, kupio je šiptarskim parama, od šiptarskim mafijaša. Onda je kao zalog davao to preduzeće za drugo. Između ostalog, kupio je mnoga poljoprivredna preduzeća, mnoga saobraćajna preduzeća. Davao je garancije, normalno od prethodnih preduzeća koja je kupio, koja su imala tendersku vrednost od 2 miliona evra, a banka je priznala garancije, po čijem nalogu, ne znamo, od recimo sedam miliona evra. Sada ste se setili ovoga. Između ostalog, jedna privatizacija je bila i Šarićevim parama, ako se sećate? To je utvrđeno. Ali, treba da se zamislite. Tomislav Nikolić je već rekao da će mu Šarić, a on pravi svoj novi kabinet, biti ministar za omladinu i sport. SRS je svakako uspela u svojoj misiji, odnosno poslanici u ovom mandatu. Danas je 92% građana Srbije protiv NATO-pakta i 75% građana je protiv ulaska u EU. Svoju obavezu smo izvršili. Svakako je 95% građana za to, da se Vojislav Šešelj vrati u Srbiju i da bude predsednik države.
Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član21. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22.amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Članom 22. ste omogućili poreskim obveznicima koji su zaključili ugovor o finansijskom restrukturiranju, gde se kaže – zakonom kojim se uređuje sporazumno finansijsko restrukturiranje privrednih društava, odobriće se odlaganje plaćanja budžetskog duga u jednakim ratama do 60 meseci uz mogućnost korišćenja odloženog plaćanja za prvih 12 meseci. Zbog građana moramo objasniti da je ovaj institut novi, dobili smo ga pre jedno šest meseci, finansijsko restrukturiranje – ko vrši finansijsko restrukturiranje? Rekli ste najmanje dve banke, a može čak i strana banka, može i ona koja nema sedište ovde itd. Sve može. Ne može. Zašto? Ne može po zakonu o bankama i ne može stranka banka. Ukazivali smo vam na to, a vi to niste prihvatili. Kakvu imamo praksu? Neće ni jedna strana banka ući ovde jer ste rasturili sistem. Mi nemamo privredu. Ali, da se vratimo na konkretan slučaj. Kada se stvarno napravi ugovor o finansijskom restruktuiranju i kada banka obezbedi likvidnosna sredstva i stvori preduslove, neke kreditne linije prema privrednom subjektu, zašto bi sada država davala finansijski kredit, odnosno poreski kredit? Zašto? Znači, to pravno lice, privredno društvo je dobilo zdrava sredstva i može uredno izmirivati svoje poreske i druge obaveze. Nema potrebe država, koja je inače tanka u prihodima, da to razvuče na 60 meseci, čak kažete i 12 meseci grejs period u pogledu izmirivanja obaveza. To je vrlo štetno i neprihvatljivo. Ako ovako kako sam ja izneo gledate situaciju, to je to. Ali, očito da su vas stisli sa neke strane, opet neki lobiji…
Vreme. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
To je novi član 74b. Gotovo da nije bitno o kom stavu se radi. Ali, tu ima samo pokrića u Zakonu o finansijskom restrukturiranju, koji je poprilično problematičan. Međutim, gospodine Cvetkoviću, ovde postoji svojevrsna dijalektika između poreskog duga i onog prvog člana o kome sam vam pričao, javnih prihoda. To će biti vrlo interesantna situacija. Biće vrlo interesantna situacija u primeni ovog zakona posle ovih izmena i dopuna, kako u pogledu fizičkih lica, tako i u pogledu pravnih lica, privrednih društava, a naročito u pogledu svojevrsnog sukoba nadležnosti između poreskih organa jedinica lokalne samouprave i poreske uprave. To će dodatno da komplikuje, jer u svim odredbama ovog zakona vi niste sproveli promenu, javni prihod, već ste zadržali ono što je nominalno nazvano porezom. Videćete koji će problemi da budu, da će ovaj zakon biti neprimenjiv i zato ste i podneli određene amandmane, po sistemu – ovim predlogom zakona plašimo birače, ali ih ujedno i tešimo, za šest meseci se odlaže primena. Ako pobedite, onda ćete sve ovo da stavite van snage. Samo vas upozoravam – džabe ste krečili. Jer, kad se lokalne samouprave dohvate ovih izmena i dopuna, a odredbe o poreskom postupku iz ovog zakona su procesne odredbe koje obavezuju nadležne organe jedinice lokalne samouprave koje treba da naplate prihode jedinica lokalne samouprave, videćete kakva će igranka da bude od jedinice lokalne uprave do jedinice lokalne samouprave i videćete da će u mnogim opštinama umesto vode u fontanama da bude antifriz.
Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Ovaj član, pogotovo ovaj stav 4. člana 22. odnosno novog člana 74b. čije brisanje smo predložili, je mnogo, mnogo opasan. On govori o odobravanju odlaganja plaćanja poreskog duga. U ovom stavu vi kažete ko može da odloži plaćanje poreskog duga. Vi ste lepo zeca zatvorili da čuva kupus. Ko može da odloži plaćanje poreskog duga? Ministar ili gradonačelnik? Zamislite sad konkretne situacije. Gospodine Cvetkoviću, vi kao bivši partner gospodinu Vlahoviću, sad ministar, on tajkun, da li biste vi njemu i pod kojim uslovima odložili plaćanje poreskog duga? Zamislite situaciju da Đilas kao gradonačelnik treba da odlučuje da li će Šaperu odložiti plaćanje duga. Ili, zamislite situaciju da Tadić i Nikolić zajedno treba da odlučuju da Miškoviću odlože plaćanje duga. Ili, recimo da Vučić, ne daj bože, bude neki ministar i on odlučuje o odlaganju duga Joci Amsterdamu, pošto će ga pustiti iz zatvora da mu pravi most, to je rekao, ili Peconiju. Ili, recimo, da Tomislav Nikolić, ne daj bože, bude u situaciji da on može da odlučuje o odlaganju poreskog duga Milanu Beku. Ili, na primer, Nikolićev sin Radomir u Kragujevcu da može da odlučuje, kao ne daj bože gradonačelnik, o tome da li će da odloži poreski dug "Trgomenu" iz Kraljeva koje inače finansira SNS u Šumadiji.
Zahvaljujem. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić.
Po rešenju koje predlaže Vlada nije najjasnije da li će od prinudne naplate biti izuzeta i prihodi poreskog obveznika koji je sudskom presudom već izuzet od izvršenja. Mi smo podneli amandman koji u potpunosti razjašnjava ovu nedoumicu. Nastavljajući izlaganje svojih kolega, ja postavljam pitanje – kako je moguće da država poreski postupak sprovodi prema građanima i prema privrednim subjektima koji su na ivici egzistencije, prema sirotinji, na jednoj strani, a na drugoj strani te iste poreske zakone ne primenjuje prema tajkunima koji imaju milijarde evra? Postavljam jedno pitanje u vezi ovoga zakona – da li je poreski postupak sproveden i da li su porezi naplaćeni prema firmama čiji je vlasnik i suvlasnik Dragijana Radonjić-Petrović, državni sekretar u Ministarstvu ekonomije? Za nju novine juče pišu da je suvlasnik 36 firmi i banaka, da je zajedno sa Bekom učestvovala u privatizaciji "Luke Beograd" i "Večernjih novosti", a da je samo u jednu firmu, koju je osnovala sa Miodragom Kostićem, to je bivši direktor DS, unela pet miliona 407 hiljada i 317 evra? Razumem odakle ovih pet miliona i 407 hiljada, a ne znam odakle je zaradila ovih 317? Gospođa je inače u Ministarstvu zadužena za razvoj malih i srednjih preduzeća, a izgleda da ima 36 sopstvenih preduzeća. Za svaku godinu života po jedno preduzeće. Mene sada zanima kako je moguće da u državi Srbiji razni Hamovići, Miškovići, Lazarevići, Kostići, Drakulići, Popovići, Matići, Peconi, da imaju imovinu koja je vredna milijarde evra? Odakle im ta imovina? Jedini odgovor – država, vladajuće stranke, DS i G 17 im omogućile….
Zahvaljujem. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Izvolite.
Podneo sam amandman da se u članu 29. reči "odnosno penziji" brišu. Za SRS je neprihvatljivo da se prinudna naplata poreza i drugih poreskih davanja vrši iz penzija i drugih socijalnih davanja. Cilj amandmana je poboljšanje zakona. Znam da ste vi svesni da postoje penzije i penzije, odnosno mizerija, penzijice i penzijetine. Mogli ste da napravite tu neku podelu i neku gradaciju. Odgovor koji sam dobio je zaista frapantan, kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što je mogućnost privremenog izvršenja na penzije sadržan u zakonu kojim se uređuje izvršenje i obezbeđenje, kako taj zakon dozvoljava da se na određenom iznosu penzije može sprovesti izvršenje radi prinudne naplate potraživanja iz privatno-pravnih odnosa. Zaista je nelogično, jer neverovatno je da od ljudi koje ste ekonomski unizili, osiromašili, doveli na rub propasti, da ste ih doveli u situaciju da primaju penzije po dve, tri hiljade dinara, sada od njih tražite da se nešto naplati. Ne znam da li je ovo nastavak neke 1946,1947. ili 1948. godine – otmi sve što ti vlast pruža. Ako naplatite prinudno jedanput, dvaput ili triput, šta ćete naplatiti peti ili šesti put? Hoćete li život da im uzmete? Zbog vaše nesposobnosti da popravite privrednu situaciju, da imaju od čega da plaćaju, vi sad hoćete po onom principu – ako nemaš pare da platiš račun za struju, prodaj stan, sada će pored stana da prodaju i sebe. Zaista je ovo više nego sramotno.
Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha.
Radi se o formalno-pravnom amandmanu kojim se u članu 31. umesto "sporednih poreskih davanja", predlaže "drugih poreskih davanja". Ova sama formulacija "sporednih poreskih davanja" je po meni neprihvatljiva i treba je zameniti. Ako kažemo "sporedna u odnosu na neka druga", onda pravimo dva razreda, dve vrste poreza, jedna koja su nam jako važna i druga koja su nam sporedna. Ako su ti glavni javni prihodi, a i ovi sporedni javni prihodi, odnosno drugi poreski, onda su oni izjednačeni. Porez je porez. Poresko davanje je poresko davanje. Ono ne može biti glavno ili sporedno. U tom pravcu smo uložili ovaj amandman. Vi u odgovoru kažete sledeće – amandman se ne prihvata iz razloga što zakon ne sadrži pojam drugih poreskih davanja, pa bi prihvatanje amandmana dovelo do nejasnoća po pitanju koja su to druga poreska davanja, koja bi se pored poreza mogla prinudno naplatiti iz zarade, naknade zarade, odnosno penzije. Vama je bitno da ugradite prinudnu naplatu. Kakva će biti terminologija, to nije bitno. Da je neko čitao ovaj amandman i obrazloženje ovog amandmana, verovatno ne bi ovo… Ako ste rekli sporedna, a mi kažemo - nemojte sporedna, jer aludira na nešto što nije u pravnom smislu dozrelo, nije prihvatljivo, nije celishodno, predlažemo druga, da izjednačimo ova glavna i ova druga, vi kažete – nema toga u zakonu, mi odbijamo amandman. Vidite i sami koliko je apsurdno to što vi ne čitate. Prevashodno niste čitali. Da ste čitali, verovatno bi prihvatili ovaj amandman. Ima nekoliko takvih amandmana i još imate sasvim dovoljno vremena da to ispravite.
Zahvaljujem. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine Cvetkoviću, vi ste doktor ekonomskih nauka, ali se stiče utisak da ono dr znači da ste lekar. Ne možete da se pozovete na Zakon o izvršenju i obezbeđenju, jer na osnovu tog zakona se sprovodi izvršenje na pravosnažnim presudama, a sve ono što se nalazi pred sudovima, to je privatno pravni odnos. Poreski postupak je javno pravni odnos, gospodine Cvetkoviću. To je velika razlika. Znate? Zašto do sada u našem pravnom sistemu prinudno izvršenje poreza nije bilo na zaradama, naknadama zaradama i penzijama, već ga sada ubacujete? S kojim pravom sad ubacujete? E, moj, gospodine Cvetkoviću! Znači, da javnost zna, PUPS nije podneo amandman da se zaustavi prinudno izvršenje radi poreza na penzijama, Krpiću. Vi zastupate penzionere? Baš vas briga za penzionere. Ovde se stvara imaginarna slika od 126, percepcija od 126. Pogledajte ih, ćaskaju, baš ih briga, gde će za Novu godinu. Hvala vam. Nadam se da sutra neću da vam idem po ganglijama.
Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Gospodine Cvetkoviću, kada ste se vi rodili, prišla je babica i rekla: "Ovaj mali će biti premijer", i vi ste stvarno to postali, ali niko vam nije rekao da imate pravo, zapravo i obavezu ponekad da usvojite i neki amandman. Evo, gospodin Krasić je započeo malo oko toga. Mi ovim amandmanom nećemo da vam dozvolimo da i onako ugrožene penzionere još više uništavate. Vi kažete da se poreskom postupku može naplatiti od svega sve. Pa nije moguće, iz razloga što fizički ne mogu. Vi znate, ja sam imao priliku pre par dana da razgovaram sa ženom koja je pun radni vek radila i imala je povećanje penzija poslednji put 200 dinara. Pozdravila vas je, kaže – pozdravite i Jovana Krkobabića i pozdravite premijera, neka malo vide šta rade. Mi vam ne dozvoljavamo na ovaj način preko ovog amandmana da to uradite, ne samo penzionerima, nego bilo kojim građanima, bilo koje kategorije. Još ovde u obrazloženju za ne prihvatanje amandmana vi kažete – obaveza plaćanja poreza i drugih dažbina je opšta i zasniva se na ekonomskoj moći građana Srbije. Pozivate se vi na Ustav, kako nije moguće da amandman bude prihvaćen, a mi vam pokazujemo da je moguće. Ono što se kaže prema mogućnostima obveznika, zbog toga mi vama ne dozvoljavamo da na ovakav načini pljačkate i penzionere. Znate li da sada pojedini, koji nemaju mogućnosti da napune radni staž, moraju da otkupljuju dve, tri, četiri ili pet godina, a to mogu da urade na takav način što dižu kredite i pod veoma visokim kamatama vraćaju ta sredstva koja su uplatili da bi stekli pravo na odlazak u penziju. Jer, ova vlast, ne samo vi, gospodine Cvetkoviću, nego svi pre vas u poslednjih deset godina, ne dozvoljava građanima Srbije da osnovno pravo, pravo na rad ispune. Hvala.
Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Koliko je ova vlast hobotnica, zaista pokazuje i ovaj član 31. Ali, hobotnica samo kada su u pitanju građani Srbije, a u ovom slučaju penzioneri. Kada je u pitanju Mišković, naravno, nije. On može da duguje državi pet milijardi evra, ali ako penzioner duguje i pet dinara, pedeset, petsto dinara, e, onda je za njega drugi aršin. Pa makar se radilo i o penzionerima sa najnižim primanjima, sa primanjima od pet, deset do 15 hiljada dinara. Vi ste u članu 31. predložili da se posle člana 96. osnovnog zakona doda i član 96a, gde se predviđa šta će se dogoditi ukoliko isplatilac penzije u slučaju prinudne naplate za penziju ne obustavi penziju. Onda ste predvideli da će se to učiniti sa računa isplatioca. No, naravno da isplatilac nije lud da ne isplati ovo, on neće dozvoliti da se sa njegovog računa isplati i normalno da će se prinudna naplata u tom slučaju izvršiti sa penzije. Dakle, vi hoćete da penzionerima uzmete i poslednji dinar od one crkavice koju mu dajete kao penziju. Ovde šaljete jasnu poruku penzionerima – država će vam obavezno sprovesti prinudnu naplatu penzije. Od prinudne naplate, penzioneri, ne možete se ni u kom slučaju spasiti, pa makar vaša penzija bila, kažem, i deset do petnaest hiljada dinara. Dakle, država šalje penzionerima jednu jasnu poruku i kaže – ako dugujete državi, ova vlast će vam uzeti i poslednji dinar, ne obazirući se na to što je vaša penzija ispod granice svakog siromaštva. Zato, penzioneri, budete jako oprezni sa ovom vlašću. Oni hoće da vam uzmu i ono malo crkavice koju primate kao svoju penziju. Hvala.
Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo odnosi se na izuzimanje penzionera od prinudne naplate poreza iz njihovih inače skromnih i nedovoljnih penzija. Zamislite ljude sa penzijom od 8.400 dinara, a do prošlog meseca je bila 7.800, kojima treba da izvršite prinudnu naplatu, a oni od celog primanja ne mogu mesečno da skrpe ni za dva, a kamoli tri obroka dnevnog. A gde su komunalije, struja, odeća, obuća? Gde su njihovi unučići kojima treba da daju neki dinar? Ti ljudi su izgradili ovo društvo, ovu državu, odvajali su samodoprinose i sada, kada po prirodi stvari više nisu sposobni da rade, vi biste da otimate od njih. Kažete da je Vlada gospodina Cvetkovića socijalno pravedna. U njoj sede socijalisti, junak socijalne borbe - Dušan Bajatović, preko milion i po dinara mesečno primanja. Vlada posebno treba da brine i penzionerima, u njoj sede Krkobabići koji bi hteli da se budžet spašava po leđima penzionera, pa da se još iz njihovih mizerno malih penzija i drugih socijalnih davanja vrši prinudna naplata poreza. Kažete da je Vlada ekonomski prosperitetna, bar ste to obećavali u izbornoj kampanji, a u njoj sede kadrovi G17, uništitelji srpske privrede, srpskih banaka i zdravstvenih ustanova. Svakako ovaj amandman treba da prihvatite, ako želite da pošaljete poruku i penzioneri će vam možda i verovati da je ovo vlada evropska, sa demokratskim principima. U Vladi sede kadrovi DS koji nas, otpuštene sa posla, praznih stomaka i džepova, vode u EU koja se raspada.
Na član 49. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite, gospođo Radeta.
Ovaj amandman koji smo podneli na član 49. je pravno-tehnička redakcija, jer kada čitate tekst stava 3. koji smo predložili da se menja, zvuči baš rogobatno. Čudi me da bar to niste prihvatili. Govorite o bankama koje porez i sporedna poreska davanja, za čije obezbeđenje naplate je uspostavljeno, itd. Nekako nije dobro da u zakonu stoji to: "sporedno", pogotovo ako se ne zna šta je glavno, pa je naš predlog bio da se umesto: "sporedna poreska davanja" upiše: "druga poreska davanja". Ono što je interesantno i što opet navodi na drugi komentar jeste vaše obrazloženje. Valjda ste se umorili od amandmana SRS, pa ste onda rekli da ne prihvatate amandman na član 49. iz istih razloga iz kojih ne prihvatate amandman Lidije Dimitrijević na član 17. Kada se to pročita, onda se lepo vidi da ne prihvatate amandman zato što zakon ne sadrži pojam drugih poreskih davanja. Ovo je stvarno da se čovek prekrsti. Ne sadrži i zato smo predložili da sadrži, da umesto ovog budu: "druga poreska davanja". Kažete da bi prihvatanje amandmana dovelo do nejasnoće po pitanju koja poreska davanja bi banke bile dužne da prenose sa računa poreskog obveznika na propisani uplatni račun javnih prihoda u postupak obezbeđenja naplate. Dakle, ovo je ono što smo pričali sve vreme u okviru rasprave o amandmanima na ovaj predlog zakona, zašto ste banke umešali u ovaj posao, da li zbog Đelića…
Zahvaljujem. Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Milan M Nikolić. Izvolite.
Na Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji podneo sam amandman, i to na član 53. sa zahtevom da se briše. Srpska radikalna stranka smatra da je neophodno brisati taj član, jer je neprihvatljivo da poslove uplate i kontrole poreza i doprinosa vrše banke. Sve je krenulo naopako DOS-ovim ukidanjem službe SDK, koja je bila uređen i organizovani sistem sa stručnim kadrovima koji su znali svoj posao. Međutim, platni promet je prebačen na banke koje su sada, kako već znamo, 100% strane. Sada se predlaže i kontrola poreza i doprinosa, sa obrazloženjem bolje efikasnosti, ali i povećanje provizije bankama. Međutim, i dalje će kontrola i odgovornost biti na Poreskoj upravi, kako je pre dva dana izjavio premijer. Direktor Poreske uprave izjavljuje da Poreska uprava neće plaćati nikakvu nadoknadu bankama, ali će im pomoći tako što će uraditi softver koji će oni koristiti u tom poslu, a proviziju će plaćati poslodavci. Tačno je da je negde oko 317 milijardi nenaplaćenih poreza i obaveza, kao i da je podneto devet hiljada prekršajnih prijava koje stoje negde u fiokama. Poreska uprava nije za sve kriva i u nju treba više ulagati i dati joj veći značaj. Međutim, ne postoji politička volja da se posao uradi kako valja. To što Poreska uprava ne uspeva da naplati poreze i doprinose od mnogih poslodavaca je nelikvidnost i loše poslovanje istih. Znamo kakvo nam je stanje u privredi, sve više privrednih subjekata se gasi, sve više radnika ostaje bez posla. Najčešći model izbegavanja uplata tih fiskalnih obaveza je isplata na ruke i rad na crno. Banke ne mogu to da kontrolišu, a Poreska uprava ima resurse i znanja da kontroliše uplate, a i poslodavci su dužni da podnesu poreske…
Zahvaljujem. Na član 53. amandman je podnela Vlada. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 53. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Grubješić. Da li neko želi reč? (Ne.) Poštovani narodni poslanici, mi smo završili pretres o svim amandmanima, pa zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBAVEZNOM OSIGURANjU U SAOBRAĆAJU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dušan Marić, Vlada Milojković, Zoran Popović, Nikola Savić, Milan Avramović i Radiša Ilić. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, kao i Izveštaj Odbora za finansije. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Dame i gospodo, po dosadašnjem zakonu, a i po ovom predlogu zakona, pravo na naknadu štete po osnovu osiguranja od auto odgovornosti nema lice koje je štetu pretrpelo usled dejstva nuklearne energije, tokom prevoza nuklearnog materijala, a po ovoj dopuni zakona to ubuduće neće imati ni lice koje je štetu pretrpelo usled dejstva opasnog tereta tokom njegovog transporta. Vlada ovaj stav obrazlaže time da navedena lica imaju pravo na naknadu štete po osnovu obaveznog osiguranja prevoza opasnog tereta. S druge strane, mi u SRS smatramo da licima koje zadesi takva nesreća štetu treba nadoknaditi i po jednom i po drugom osnovu. U Predlogu zakona Vlada se poziva na regulativu i standarde EU. Inače, Vlada Mirka Cvetkovića i ova vlast ostaće zapamćeni po tome što evropske propise i standarde primenjuju samo u onim slučajevima kada su u pitanju obaveze građana prema državi, ali nikako da ih primeni i obrnuto, kada su u pitanju obaveze države prema građanima. Mi pod Tadićem i Dinkićem imamo evropske propise, azijsko pravo i afrički standard, ali šta bolje očekivati od Vlade koja planira da u sledećoj godini 390 miliona evra potroši na nekakve specijalizovane usluge, 100 miliona evra na putne troškove, 22 miliona evra na raznorazne nevladine organizacije. Za 100 miliona evra, gospodine Cvetkoviću, koliko ćete vi potrošiti na putovanja, u unutrašnjosti Srbije može da se izgradi 50 hiljada jednosobnih stanova. Sada vi razmislite, kao domaćin čovek, Srbin, patriota, da li je veća korist da na kraju sledeće godine imamo 50 hiljada stanova ili da vi imate 500 promašenih službenih putovanja? Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Izvolite.
U članu 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o obaveznom osiguranju u saobraćaju, u stavu 1. tražio sam da društvo za osiguranje od bruto premije osiguranja, koje naplaćuje od auto odgovornosti, uplati 7%, umesto 5%, kako ste vi predvideli, Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje. Smatram da je iznos od 7% od bruto premije osiguranja daleko adekvatniji i iznos koji bi društvo uplaćivalo zdravstvenom fondu, i to iz više razloga. Republički fond za zdravstveno osiguranje je u vrlo teškoj situaciji. Vaši prijatelji tajkuni, koji su i učestvovali u formiranju ove vlade, pored toga što ne uplaćuju doprinose za penzijsko i invalidsko osiguranje, vrlo često, dok se neko ne razboli, ne uplaćuju ni doprinose za obavezno zdravstveno osiguranje. Vama je najlakše da pokušate punjenje fonda tako što ćete stalno povećavati broj lekova koje pacijenti moraju sami da plaćaju, umesto da ovaj problem rešavate tako što ćete, s jedne strane, uvesti red u oblasti uplate doprinosa za zdravstveno osiguranje a, sa druge strane, povećati stopu bruto premije osiguranja na 7%, kako sam amandmanom tražio. Jasno je i vama i nama da po oba osnova imate blokadu. Jedna blokada je od strane tajkuna kojima ne smete da se suprotstavite, a druga blokada potiče od brojnih stranih osiguravajućih društava kojima je teško objasniti da moraju da plate i ovih 5%, kako ste vi ovim predlogom zakona predvideli, a kamoli 7%, kako sam to amandmanom tražio. Ako iskreno želite bolje punjenje Republičkog zdravstvenog fonda i ako vam je u interesu da imate zdraviju naciju, predlažem da prihvatite moj amandman. Hvala.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Vlada predlaže zakonsko rešenje u delu koji se odnosi na osiguranje u avio saobraćaju, koje glasi: "poletanje sa teritorije EU, odnosno teritorije Republike Srbije." Za nas iz SRS je apsolutno neprihvatljivo da su domaćem zakonodavstvu da li suštinski, da li simbolično, svejedno, daje prednost bilo kojoj stranoj državi, bilo kojoj međunarodnoj organizaciji, posebno organizaciji u čijem članstvu nije Republika Srbija, u odnosu na Republiku Srbiju. Podsećam vas da Srbija, srećom, nije član EU i da, s obzirom na činjenicu da 65% građana Republike Srbije ne želi da čuje za EU, neće nikad ni ući u članstvo ove evropske polurazrušene tvorevine. Sve dok Srbija nije član EU nije normalno da se u zakonskim rešenjima koja predlažete nađe rešenje u kojem prednost dajete EU u odnosu na sopstvenu državu. Međutim, vama je očigledno mnogo važnije da se ovi zakoni i obrazloženja zakona dopadnu ovima iz EU, nego poslanicima srpskog parlamenta, poslanicima sopstvene države. Ovde imamo zakon koji ste smestili na jedan list papira. Na pisanje obrazloženja potrošili ste dva, a na izjavu o usklađenosti ovih zakonskih rešenja sa propisima EU tri lista papira. Sitno, ali simbolično govori odnos ove Vlade i prema sopstvenim zakonima i prema EU. Hvala.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić, koji želi reč.
Članom 7. je predviđeno da se iznos doprinosa osiguravajućeg društva iskazuje u odnosu na ukupnu premiju u osiguranju u prethodnoj kalendarskoj godini. Vlada je novim zakonskim rešenjem predložila da se taj iznos iskazuje u odnosu na premije isplaćene u prethodnom mesecu. Mi smo podneli amandman kojim predlažemo da se ovo novo zakonsko rešenje briše, da ostane ono staro zakonsko rešenje, zato što smatramo da je ono i jednostavnije i pravednije. Jednostavnije zato što se iznos premije izračunava jednom u godini dana, a realnije i poštenije zato što je prosek koji se izračunava na godišnjem nivou uvek realniji i pošteniji od proseka koji se izračunava na mesečnom nivou. Sledeća stvar koja me zanima u vezi ovog osiguranja jeste da li će se ovaj zakon primenjivati i na KiM, na vozila Srba sa KiM? Vaš odgovor će biti da hoće. Ako je tako, postavljam pitanje i tražim odgovor zašto od pre dva dana građani Republike Srbije, Srbi sa Kosova, prilikom prelaska na teritoriju tzv. uže Srbije, moraju da plaćaju 60 evra. Drugo što me zanima, na osnovu čega će se auto osiguranje u Beogradu odnositi u odnosu na štetu koja se dogodi na KiM, recimo u Goraždevcu? Treće što me zanima, da li će osiguravajuće kuće postupati prilikom određenih šteta i udesa po izveštajima koji budu sačinili pripadnici kosovskepolicije? Naravno, da hoće. Gospodine Cvetkoviću, smatram da građanima Republike Srbije i poslanicima parlamenta dugujete odgovore na ova pitanja da bi u danu za glasanje, glasali protiv ovoga predloga zakona.
Pošto smo završili pretres po amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O JAVNIM PUTEVIMA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milorad Buha, Dušan Marić i Momir Marković. Primili ste Izveštaj Odbora za saobraćaj i veze i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Izvolite.
Članom 1. ste predvideli da se finansiranje izgradnje, rekonstrukcija i održavanje javnih puteva obezbeđuje iz sledećih izvora – naknada za upotrebu javnog puta, budžetskih sredstava Republike Srbije, finansijskih kredita, ulaganje domaćih i stranih lica i drugih izvora. Za SRS je neprihvatljivo u ovim uslovima finansiranje iz svih ovih izvora. S obzirom na okolnost da smo nedavno doneli Zakon o javno privatnom partnerstvu i koncesijama, primereno bi bilo, znači u okviru ali samo u okviru ove tačke 4. ulaganja domaćih i stranih lica da se iz togizvora, ali samo određeni, znači izgradnja. Naknada za upotrebu javnih puteva, ona se eventualno može u konstrukciji i održavanju javnih puteva. Iz budžeta je ovog trenutka je nemoguće, međutim kod vas je sve to moguće. Zašto je nemoguće? Nemoguće je zato što su nam narasli dugovi, obaveze prema stranim investitorima, prema domaćim bankama, prema prodajnim hartijama od vrednosti, ogromna su druga zakonska izdvajanja koja su zakonom definisana i neprihvatljivo je u tako skučenom budžetu sa ogromnim deficitom stvarati još veći deficit. Javni dug je, to nam je sada već poznato, bez obzira što Vlada kaže da je u okviru 45%, odavno je to prešlo taj iznos. S obzirom da se i dalje zadužujemo, s obzirom da i dalje dajemo garancije itd, sve to će ići na 50, 60 i ko zna gde. Zbog toga smo tražili da se ovo briše. Imate Zakon o javno privatnom partnerstvu, reklamirajte, dajte uslove, otvorite konkurse, dajte mogućnost koncesije. Sve normalne države u Evropi i svetu uradile su na sledeći način. Koncesije, javno privatno partnerstvo i privatno…
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Mi smatramo da je ovaj član 2. loš, da ne donosi nikakvo poboljšanje u oblasti javnih puteva, pa smo predložili njegovo brisanje kao i brisanje ostalih članova. Mi imamo puteve koji svojim lošim kvalitetom objektivno ugrožavaju bezbednost saobraćaja. Na drugoj strani imamo činjenicu da se Vlada Republike Srbije u protekle četiri godine zadužila za 6.626.000.000 evra, od čega je 1.581.280.000 evra zaduženje uzeto za izgradnju puteva. To znači da su premijer Cvetković i njegovi ministri svakog dana mandata Srbiju zaduživali za 5.238.690 evra, a javni putevi su nam u očajnom stanju. Svakog od 7.120.666 građana Srbije uključujući i tek rođenu decu, ova Vlada je zadužila sa po 930 evra, a putevi u Republici Srbiji su i dalje u očajnom stanju. Svako od 2.497.187 domaćinstava u Srbiji, Vlada je zadužila za četiri godine sa po 2.653 evra, a javni putevi u Srbiji u katastrofalnom stanju. Ako ovih 6.626.942.000 evra podelimo sa članovima Vlade, dobijamo rezultat da je svaki ministar u Vladi Mirka Cvetkovića svoju državu za četiri godine zadužio 331.347.000 evra, a imamo puteve, konkretno, mislim na autoput Beograd-Zagreb, na kojem sa nadvožnjaka otpadaju komadi betona. Samo vas upozoravam da vi tim putem nameravate da stignete kod svojih prijatelja u Zagreb i kod svojih prijatelja u Brisel u EU.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Ovo je treći i ujedno poslednji član iz ovog zakona za koji smo tražili brisanje, za ostale članove nismo tražili. Razlog zašto se predlaže ovaj zakon, kaže – donošenje ovog zakona po hitnom postupku iz razloga što bi njegovo ne donošenje moglo da prouzrokuje štetne posledice po rad organa i organizacija. Da vidimo kako će to prouzrokovati štetne posledice po rad organa i organizacija. Da vas podsetim, gospodine Cvetkoviću, 2009. godine, odnosno 2008. godine doneli ste Uredbu po kojoj je akciza bila do 2009. godine na naftu i naftne derivate i tečni i naftni gas 15%, a posle dalje 20%. Ta sredstva su se delila tako što je 20% tih sredstava prikupljenih u toku godine išlo javnim putevima za održavanje, za bezbednost, za popravku, itd. S obzirom da ovaj budžet nećete moći da napunite onoliko koliko ste planirali, došlo vam ovako zgodno da od ovih 20% sredstava koji se odvajaju za Javno preduzeće Putevi Srbije za održavanje, uzmete 10%, a onih 10%, odnosno planirate 93 milijarde da prikupite sredstava, 18 milijardi i 600 je trebalo da bude javnim putevima, a 9 milijardi i 300 im uzimate ovako, a onih drugih 9 milijardi ćete im dati u vidu subvencije. Vidi molim te. Ovde se ne smanjuje harač kojima se građani Srbije opterećuju. Ovde se smanjuje ono što treba da se da Putevima Srbije da održavaju te puteve, da kako tako idemo. S obzirom na finansijsku situaciju koja će zavladati 2012. godine tražite vi neke dodatne izvore jer teško da će građani Srbije moći da odvoje ovoliko para za gorivo.
Zahvaljujem. Kao što je gospodin Marković rekao ovim amandmanom, raspravom o ovom amandmanu mi smo zapravo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima. Zaključujem pretres Predloga u pojedinostima, a pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA BEZBEDNOSTI SAOBRAĆAJA NA PUTEVIMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Milan Avramović, Dušan Marić, Mirko Munjić, Radiša Ilić, Momir Marković, Vitomir Plužarević, Lidija Dimitrijević, Milorad Krstin, Sreto Perić, Petar Jojić, Vjerica Radeta i Dragan Stevanović i amandmane Odbora za odbranu i bezbednost. Primili ste izveštaj Odbora za odbranu i bezbednost i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Grupa 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo podnela je amandman kojim se predlaže da se ispred člana 1. doda nov član 1. Vlada i Odbor za odbranu i bezbednost nisu prihvatili, a gospodin Mića želi reč.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, zadovoljstvo mi je što ću imati vremena i mišljenja sam da ova tačka nije trebala da bude u okviru zajedničkog pretresa, odnosno objedinjena rasprava o svim ovim tačkama. Zahvaljujući razumevanju kolega koje su danas obrazlagale i Predlog zakona o budžetskom sistemu u 2012. godini ispred SNS, imaću dovoljno vremena da posvetim tako bitnim izmenama i dopuna Zakona o bezbednosti saobraćaja i da ono što smo i ranije isticali, a više prilika smo imali ovde u parlamentu da oko toga raspravljamo, da pokušam i ovoga puta da ubedim predsednika Vlade, ali draže bi mi bilo da je ministar za infrastrukturu prisutan, jer mislim da je ovo njegova oblast i, uvažavajući gospodina predsednika Vlade, da bi prihvatio neke argumente koje je SNS večeras pokušala da obrazloži. Vezano za podneti amandman na član 9, radi se o Agenciji za saobraćaj. Mišljenja smo da je članom 9, zbog građana, ako gledaju ovaj prenos, propisano da se osniva Agencija za bezbednost saobraćaja i poslovi koje treba da obavlja kao poverene poslove. Stavom 3, istog člana 9, propisano je da Agencija ove poslove može poveriti i drugim pravnim licima. Kada je zakon bio u proceduri, u raspravi, rekli smo da i dalje stojimo iza tog stava i mišljenja smo da ove poslove treba da obavlja ministarstvo nadležno za saobraćaj. U ovom slučaju Ministarstvo infrastrukture. Zbog javnosti da podsetim da to ministarstvo i dalje ima svoje organe, a da je pri tom pre u septembru mesecu 2010. godine osnovana i ova agencija i kada uđete na sajt pomenutom ministarstva imate sektore za puteve i bezbednost saobraćaja, Dragan Jovanović pomoćnik ministra za puteve i bezbednost saobraćaja. Istovremeno imamo od septembra 2010. godine, formirana je agencija koja se bavi istim ovim poslovima i zbog toga smatramo da je neprihvatljivo da se agenciji poveravaju poslove, a da resorni sektor u ministarstvu i dalje ima ove nadležnosti i da se bavi tim poslovima. Poveravanjem poslova državne uprave agenciji nastavljena je politika ove vlade, kroz primer ovog slučaja, ne mogu sada da se setim, ali čini mi se dda je pre tri godine broj tih agencija bio oko 105. Pitanje – koliko ih je? Kažem, gospodine predsedniče Vlade, da bi bilo bitno da je ministar za infrastrukturu prisutan ovde. U zakonu o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima u članu 5. kaže se da u članu 98. stav 1. menja se i glasi – pešak ne sme stupiti i kretati se po autoputu ili motoputu. Za posle dve godine, dve i po godine, od donošenja ovog zakona i posle razno raznih izmena i dopuna zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, imamo ovakvu stavku. Toliko o ozbiljnosti predloga zakona i neprihvatanja određenih amandmana, bez obzira od koga dolaze u ovom parlamentu, od koje poslaničke grupe i posledice da smo došli su situaciju da sada posle dve i po godine Vlada ima takav amandman na svoj zakon. Sumnjivo je da li su ispunjeni svi propisani zakonsku uslovi za njeno formiranje, odnosno za njeno poslovanje. Pomenuta agencija svoje troškove ne može, odnosno iz prihoda ne može finansirati svoje troškove. Šta je još problematično u toj agenciji? Nije bio nikakav konkurs ni za direktora agencije, ni za popunu odgovarajućih radnih mesta. Direktorje postao uz svo moje uvažavanje policijski general, a verovatno su i ostali kadrovi, odnosno zaposleni u toj agenciji dovedeni na isti takav način, odnosno iz MUP, a ne iz Ministarstva za infrastrukturu, kako je predviđeno koje se bavi tim poslovima. Biografija rukovodioca i zaposlenih može se naći na sajtu ove agencije i zbog svega toga vam i govorim. Šta posebno privlači pažnju? Recimo, u izveštaju rukovodioci Agencije se nazivaju starešine, a Agencija se naziva organ. To je klasičan policijski termin. Dovoljno govori o svemu tome kako je nastala i kako je popunjena kadrovima ova agencija. Sumnjamo da li je dalje aktivni general policije ili general policije u penziji obavlja direktorsko mesto na čelu ove agencije. U 2010. godini za rad Agencije iz budžeta, za samo četiri meseca, gospodine predsedniče, potrošeno je preko 60 miliona dinara. Od toga je 20 miliona dinara potrošeno za nabavku i troškove putničkih vozila. Za gorivo u ta četiri meseca utrošeno je milion i po dinara. Jedan od automobila koji je nabavljen za potrebe te agencije je "Audi A8 kvatro" koji košta preko 80 hiljada eura. Da problem bude još veći, ne brzo posle toga taj automobil je slupan. Za njegovu popravku je dato oko milion dinara. To dokazuje sa čime se bavi agencija, agencija za bebednost saobraćaja. Neverovatna, ali istinita stvar i to je primer naše prakse. Za tekuću, tj. 2011. godinu, iz budžeta Republike Srbije izdvojeno je 220 miliona dinara za rad ove agencije, a za gorivo oko tri miliona. Gospodine predsedniče Vlade, plata direktora ove agencije je duplo veća od vaše plate, iako svi primamo platu iz budžeta, ali plata direktora ove agencije je dva puta veća od vaše plate. Zar ste vi to dozvolili? Zar je moguća takva raspodela i takvo korišćenje budžetskog sistema? Uz sve to, za 2011. godinu im je dato još 220 miliona dinara. To je dokaz i argumenti da Agencija za bezbednost saobraćaja ne treba da postoji i da resorno ministarstvo gde je saobraćaj, a to je Ministarstvo za infrastrukturu i saobraćaj, koji ima kadrove i imamo dokaze da kadrovi iz tog ministarstva nisu prešli u agenciju, može da obavlja. Uz sve ovo, iako je, morate se složiti sa mnom, u navedenom periodu zbog pogoršanih uslova života, standarda, zbog rasta cena derivata, saobraćaj umanjen na putevima Republike Srbije i od trenutka osnivanja Agencije za bezbednost saobraćaja ista je pogoršana u nekoliko procenata. To dovoljno govori o svim argumentima za nepostojanje, odnosno ukidanje ove agencije i potrebu vašu da prihvatite amandman o ukidanju Agencije za bezbednost saobraćaja vraćanja poslova u okviru resornog ministarstva. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Grupa 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo, podnela je amandman kojim se predlaže da se ispred člana 1. doda član 1a. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Rogoviću, imate reč.
Zahvaljujem. Ovo je nastavak obrazloženja prethodnog amandmana, da poslove iz člana 9. Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima vrši ministarstvo nadležno za saobraćaj, a ne Agencija za bezbednost saobraćaja, jednostavno, radi uštede troškova za rad pomenute agencije koji se, inače, kao što sam malo čas rekao, obrazlažući ovaj amandman, plaćaju ili naplaćuju iz budžeta, au krajnjem slučaju od građana i od privrede. Član 10. predstavlja dokaz da su troškovi za obavljanje ovih poslova veći nego kada ih je vršilo resorno ministarstvo. Rekao sam, kadrovi iz ovog ministarstva nisu prešli u agenciju, već su dovedeni policijski kadrovi i automatski se troškovi rada i jednog i drugog sektora, odnosno sektora u okviru ministarstva i novoformirane agencije dupliraju u najmanju ruku. Vraćanjem ovih poslova u nadležnost ministarstva, evo, za 2011. godinu imali smo primer da bi u najmanju ruku oko 220 miliona dinarabilo uštede i ta ušteda mogla bi se,u svakom slučaju, ako ni za šta drugo iskoristiti za povećanje plata policijskim službenicima koji i u zadnje vreme i u prethodnom periodu su skoro u neprekidnom štrajku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Podneli smo amandman i na član 18. Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima kojim je propisano da se novčane kazne u odgovarajućem procentu raspodeljuju između budžeta Republike Srbije i lokalnih samouprava, odnosno budžeta lokalnih samouprava na čijoj teritoriji je prekršaj izvršen, kao i da se veći deo tih sredstava koji pripadaju budžetu Republike Srbije, prema postojećem zakonu, koristi za opremanje jedinica saobraćajne policije. Članom 1. Predloga predlaže se da se umesto opremanja saobraćajne policije, sredstva koja pripadaju MUP koriste za potrebe MUP bez posebnih navođenja razloga za tu namenu. Govorim sada o postojećem predlogu izmena i dopuna zakona. Mi smo i ranije govorili da je neophodno da se član 18. briše i sada to ponavljamo i novčane kazne, još jednom povlačimo, klasični su budžetski prihod i ne mogu se protivno članu 92. Ustava, gde je propisano da se u budžetu Republike Srbije moraju iskazati svi prihodi i rashodi kojima se finansiraju njene nadležnosti i Zakona o budžetskom sistemu u članu 19, da su novčana kazne javni prihod koji pripada budžetu, a da se ne raspodeljuje kome god se stigne, kao što je vaša uvažena prethodnica ministarka finansija, kao što je gospođa Jorgovanka Tabaković ponovila situaciju da u Srbiji nemamo kontrolu oko ukupno 20% od javnih prihoda. Reč je i o ovakvom načinu raspodele sredstava, odnosno namenu da se umesto budžet, pa da se izvrši preraspodela tih sredstava direktno od određenog postupka, u ovom slučaju novčanih kazni i raznih sankcija, vrše, sredstva raspodeljuju MUP po predlogu, a ranije saobraćajnoj policiji za njihove opremanje. Ranije je bilo u sukobu interesa da policija na određenoj teritoriji može da zloupotrebi ovakav stav zakona i da radi sa što više prekršaja iz razloga da bi isti resor dobio, saobraćajna policija, još više sredstava. Nije sporan samo resor saobraćajne policije, sporne su i nadležnosti lokalne samouprave, odnosno sredstva koja lokalnim samouprava, s obzirom na teritoriju gde je prekršaj pričinjen, pripadaju, pa i na povezanost, recimo, gradonačelnika i rukovodstva lokalne samouprave i rukovodstva saobraćajne policije da, s obzirom na manjak sredstava u budžetima lokalne samouprave koji je prisutan u zadnjih nekoliko godina u svim lokalnim samouprava, imaju bukvalno dogovor da se te mere izriču što više da bi i jedan i drugi budžet, odnosno budžet lokalne samouprave i budžet koji je namenjen za opremanje saobraćajne policije budu uvećani. Zbog toga smo vam prilikom donošenja zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima skretali pažnju na ovo, ali ni tada niko nije imao razumevanje. Sada ste se setili da ovaj deo sredstava vraćate u resor MUP. Mi i dalje kažemo da, pozivajući se na član Ustava i na član Zakona o budžetskom sistemu, ovakva raspodela ne može da se radi i da bukvalno ni premijer ni ministar finansija nemaju kontrolu budžetskih sredstava u najmanjem iznosu od oko20%. Zahvaljujem.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dušan Marić.
Vlada predlaže ovim članom da vozačima policije, vojne i civilne policije, zatim pripadnicima BIA, pripadnicima VBA, treba dozvoliti da u toku vožnje koriste mobilni telefon. Slažemo se da to treba da im se omogući, ali pod uslovom ako to mogu da učine bez angažovanja ruku, da imaju adekvatnu opremu. Ako se ova odreba, ovaj predlog Vlade može i donekle razumeti kada su u pitanju pripadnici kriminalističke policije, meni recimo nije jasno koja je to hitna akcija koju može da ima pripadnik Vojske Srbije ili pripadnik Vojne obaveštajne službe koja je toliko hitna da zahteva upotrebu mobilnog telefona. Podsećam da smo mi država koja je ukinula državnu tajnu, da imamo vojsku koja nema vojnu tajnu. Sve tajne vojne i državne koje smo imali mi smo izrazili u Haški tribunal, našim najvećim neprijateljima. Takođe, podsećam da ste vi sa svima onima koji ugrožavaju teritorijalni integritet u suverenitet Repbulike Srbije uspostavili sve važne prijateljske odnose, bar tako tvrdite. NATO pakt se već nalazi u Srbiji. Obaveštajci NATO pakta sede u ministarstvu a i u drugim ministarstvima na poziv Vlade Republike Srbije. Sa Albanijom ste uspostavili prijateljske odnose, tako tvrdite u svojim zakonima. Doneli ste i potpisali sporazum o saradnji sa Albanijom u borbi protiv organizovanog kriminala, u borbi protiv međunarodnog terorizma i protiv trgovine drogama, ostaje još samo da se sa njima pobratimite. Sa Hrvatskom, Mađarskom i Slovenijom ste potpisali sporazum o saradnji u oblasti odbrane, a sa Hrvatskom ste otišli čak i korak dalje, počeli ste da primenjujete taj sporazum i pre njegovog potpisivanja, pre njegove verifikacije u Skupštini Srbije tako što su pripadnici Vojske Srbije učestvovali u zajedničkoj vojnoj vežbi sa Hrvatskom vojskom na poligonu u kasarni "Eugen Kvaternik". Eugen Kvatarnik je inače ustaša koji je proglasio nezavisnu državu Hrvatsku.
Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo podnela je amandman na član 2. i predložila da se doda član 2a. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović. Izvolite.
Stavom 1. člana 77. Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima utvrđena je, odnosno predviđena obaveza motornih vozila, svih motornih vozila, da u toku dnevne upotrebe moraju imati uključena kratka svetla za vreme vožnje. Period od prethodne dve i po godine nije pokazao svrsishodnost ovakve odluke i ovakve upotrebe svetala u toku dana, niti se smanjio, nažalost, broj saobraćajnih nezgoda, niti se smanjio procenat nastradalih, pogotovu ovde se posebna situacija odnosi na, recimo, motocikle i na njihovu upotrebu, jer su oni ranije sa upotrebom kratkih svetala i nažalost brzinama koje razvijaju, upozoravali druge učesnike u saobraćaju na svoju prisutnost. Mi smo i tada i sada predlažemo da se u članu 77. zakona stav 1. menja i glasi: "danju za vreme vožnje u saobraćaju na putu kratka, odnosno dnevna svetla mogu da budu uključena samo na vozilima sa prvenstvom prolaza kada se nalaze na intervenciji i motociklima i biciklima sa motorom". Čak i u nekim razvijenijim i razvijenim evropskim zemljama nemate obavezu upotrebe kratkih, odnosno dnevnih svetala za vreme vožnje u toku dana. I te zemlje ne spadaju u zemlje u kojima je bezbednost saobraćaja recimo na nekom kritičnom nivou. Kad sagledamo neke druge efekte, gospodine predsedniče, onda dolazimo do situacije i analize da vožnja sa upaljenim svetlima u toku dana prvenstveno ometa vozače dolazećih vozila u nesmetanom osmatranju ukupne saobraćajne situacije na putu. Zatim, vozila sa upaljenim svetlima imaju povećanu potrošnju goriva, što normalno ima i ekonomske i ekološke efekte. Prema objavljenim zvaničnim podacima od MUP ukupna šteta u saobraćajnim udesima u prošloj godini je bila negde oko 2,7 milijardi dinara. Kad se na to dodaju i troškovi povećane potrošnje goriva, jer automatska upotreba dnevnih svetala povećava i potrošnju goriva, onda se dolazi do cifre koja je i trostruko veća. S obzirom na stalnu upotrebu dnevnih svetala, onda imate i situaciju da je kraći vek trajanja akumulatora i svih drugih sistema i kablova koji su u tom sklopu. Zbog svega ovoga i zbog povećane potrošnje goriva normalno je da su i ekološki efekti, a da ne govorimo o situaciji da sijalice koje ste kupovali recimo na pređenih 30, 50 hiljada kilometara kupovali svake druge, treće godine, sada treba da kupujete svaka dva ili svakih šest meseci, i to zbog otpada izaziva same ekološke probleme zbog otpada akumulatora i zbog povećane potrošnje goriva. Situacija je, još jednom podvlačim, da uvođenjem ovakve mere uopšte nije došlo, niti je povećana bezbednost na putevima Republike Srbije. Stalno upaljena svetla mogu negativno uticati, pored ovoga, i na zdravlje drugih učesnika saobraćaja, prvenstveno mislim i na vid, a intervencijom da samo vozila koja su na intervenciji i motociklima i biciklima sa motorima, onako kako je predložila SNS, mislimo da je ista ova kategorija veoma bitna kategorija vozila jasno uočljivija u situaciji na putevima, u saobraćaju i da bi trebali da prihvatite ovakav predloženi amandman SNS. Zahvaljujem.
Na član amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Član 3. predviđa da se u slučaju zastoja saobraćaja na određenom putu sva vozila koja se nalaze u srednjoj i desnoj traci prestroje uz desnu ivicu kolovoza i to je u redu, a sva vozila u levoj kolovoznoj traci uz levu ivicu kolovoza i to je što se tiče nas SRS uredu i sasvim logično, ali nije u redu što Vlada predlaže da ostavljeni prostor između ove dve kolone vozila mora da bude dovoljan za nesmetan prolazak vozila koja imaju prvenstvo prolaza. Mi smo predložili da se ovo rešenje briše iz razloga što se može dogoditi u praksi da zbog širine puta i zbog širine vozila vozači i pored najbolje volje nisu u mogućnosti da ostave prolaz za nesmetan prolazak vozila koja imaju prvenstvo prolaza, vozila hitne pomoći i vozila policije. Po ovom rešenju koje je predložila Vlada, ako ovo rešenje bude prihvaćeno, a ako naš amandman bude odbijen, ti vozači će praktično činiti saobraćajni prekršaj i snosiće određene disciplinske konsekvence. Mi smatramo da je to besmisleno. Zato predlažemo da se to briše. Postoji ova odredba – desni uz desnu ivicu kolovoza, levi uz levu ivicu kolovoza. Logično je da je prostor, ako je put dovoljno širok, da je prostor dovoljan da prođu vozila hitne pomoći i vozila policije, a ako prostor nije dovoljan logično je da će i jedni i drugi uz malo dobro volje naći rešenje da ta vozila prođu kuda su krenula.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Izvolite.
Gospodine Cvetkoviću, ne znam da li ste vi svesni kako se vi i vaši ministri ponašate u saobraćaju. Namerno kažem – vi i vaši ministri, jer sam apsolutno siguran da vaši vozači uopšte ne bi vozili onako brzo da ih vi na to ne terate. Voleo bih kad biste jednom vi bili u svojstvu bar pešaka ili vozača kada pored vas prolaze vaši ministri. Verujte da vi ne biste mogli da pobegnete od njih. Potpuna bezbednost u saobraćaju postiže se ako se preticanje i obilaženje vozač vrši samo ako time ne ometa normalno kretanje vozila iz suprotnog pravca i kada na putu ima dovoljno prostora da on bezbedno izvede te radnje. Kada vozač ne sme da obavlja ove radnje? Vi tu nabrajate slučajeve kada ne sme da vrši te radnje, obilaženje i preticanje. Ja sam predložio svojim amandmanom da ne sme ni da započne ni da vrši obilaženje i preticanje. Zašto ne sme da započne? Zato što su upravo to situacije kada vozač, kako se to kaže, upada u makazice. Započne preticanje, pa se vrati. Hiljade je takvih slučajeva. Siguran sam da ste i vi to mnogo puta doživeli, bar na mestu suvozača ili pozadi. Ovako kako ste vi predvideli on sme da započne preticanje iako to nije bezbedno, pa da se vrati. Zato treba predvideti u zakonu da ako to nije bezbedno ne sme niti da započne, niti da vrši preticanje i obilaženje. Ne znam da li ste vi razumeli ovo – da započne, da pretiče, da vrši itd, ali siguran sam, ako niste razumeli da ćete se prvi put setiti ovog amandmana kada požurite vozača i budete uleteli u makazice. Hvala.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Gospodine premijeru, i vas četvoro iz vladajuće koalicije, mislim da nema besmislenijeg predloga od člana 6. Predloga ovog zakona. Član 6. se odnosi na član 122. osnovnog zakona, stav 7. se briše, a stav 7. kaže – motorno vozilo kojim se obavlja probna vožnja pored registarskih, odnosno probnih tablica mora na prednjem i zadnjem delu posebno biti obeleženo natpisom – probna vožnja. Koja su to vozila koja idu u probnu vožnju? To su novoproizvedena vozila, prepravljena vozila, motorna i priključna vozila, to su vangabaritna vozila koja su takođe novoproizvedena i za njih je potrebna dozvola MUP i za njih je potrebno pored svega ostalog i saglasnost od onih koji održavaju puteve, odnosno objekte pored puteva, da se na tom putu može obaviti probna vožnja. Dakle, ako se probnom vožnjom može oštetiti put, oštetiti objekti pored puta, saglasnost mora da da onaj koji održava puteve, a štetu će snositi onaj koji probnu vožnju obavlja. Šta je falilo da ta vozila, pored svega ovoga, svih ovih zaštitnih mera imaju i jasno obeleženu tablicu na kojoj piše – probna vožnja? Zašto je ovo smetalo članu 122? Svojim amandmanom sam tražio da se taj član 6. iz člana 122. osnovnog zakona briše, jer smatram da pored svih obezbeđenja koja moraju da se sprovedu kod probne vožnje, obaveza treba da bude onoga čije vozilo ide u probnu vožnju, da obeleži jasno da ostale vozače, ostale učesnika u saobraćaju obavesti da se radi o probnoj vožnji i da se radi o vozilu koje još uvek nije spremno za saobraćaj, tek izlazi na probnu vožnju. Zahvaljujem.
Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodin Rogović.
Pre nego što pređem na ovaj amandman i na član 8, samo da još jednom kažem, gospodine predsedniče, vezano potrebe rada ove agencije.Za 2011. godinu 570.000 dinara je predviđene za mirišljave jelkice za tu agenciju. Znači, kada se uzme neka prosečna cena od oko 100 dinara, radi se o broju od 5.700 istih jelkica. Kome i za čije potrebe? A u tom resoru nema ni toliko vozila, između ostalog. Sada ću da se vratim na član 8. Ovo je neverovatna stvar i da nije predizborna godina pred nama, znate kada bi ovaj član 8. Predloga i zakona došao na dnevni red? Ovom izmenom ista vlada pokušava da ublaži probleme poljoprivrednicima koje je napravila 2009. godine kada je donošen ovaj zakon. Zaboravili smo ove dve i po godine i priče svih poslanika tada, prilikom donošenja zakona, da se u istu kategoriju ne mogu staviti poljoprivrednici odnosno traktori i drugi automobili. Sada smo, na svu sreću, za tu kategoriju ljudi postali svesni toga, ali ne bi svesni postali situacije da nije predizborna godina pred nama. Mi predloženim amandmanom predviđamo i ukidanje redovnih, odnosno tehničkih pregleda za traktore. Nema nikakve potrebe, to je kategorija vozila koja posebno ne ugrožava bezbednost saobraćaja na putevima i nikakve potrebe nema ni, kao ostali automobili, ni za nalepnice. Samim tim, između ostalog, bi se ovoj kategoriji koja, u pitanju standarda i ekonomije mnogo loše stoji kao i cela Srbija, smanjili i troškove njihovih ionako skromnih budžeta. Takođe smo tačkom 8. stav 3. za propisanu obavezu tehničkih pregleda na svakih šest meseci za vozila starija od 15 godina, tvrdimo i sada da je ovo udar na najsiromašniju kategoriju stanovništva i da vozila, uglavnom, starija od 15 godina voze, nažalost oni koji nemaju sredstava da kupe kao neki novije automobile i da su to samo, uglavnom i u najvećem broju slučajeva, automobili za seoska područja. Oni koriste te automobile za jednomesečni dolazak iz svojih sela do centara svojih gradova za te potrebe mesečne, pijačne potrebe i nisu veliki učesnici u saobraćaju. Sa aspekta bezbednosti zaista je problematična kategorija vozila od 15 godina, ali mi živimo u Srbiji i najveća kategorija ljudi koji imaju mogućnost da odvoje sredstva su ljudi koji voze vozila stara preko 15 godina. Videli ste, gospodine predsedniče, da u narednoj godini nećemo imati ni sajam automobila. Toliko o kupovnoj moći u Srbiji. Zbog svega toga smatramo da tehnički pregled je preteško breme i opterećenje za standard ove kategorije stanovništva na svakih šest meseci.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za odbranu i bezbednost podneo je amandman na član 8. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Zaista moram da pročitam obrazloženje koje je predlagač napisao za član 8. na koji je poslanički klub SRS podneo ovaj amandman – razlog za uvođenje ove odredbe je taj što je obavezna godišnja registracija traktora dodatno opteretila već osiromašena poljoprivredna domaćinstva, pa se ukida obavezna godišnja registracija ovih vozila, čime se olakšava teška finansijaka situacij au kojoj se poljoprivrednici nalaze. Izmena je uneta kao odgovor na brojne inicijative skupština opština: Ćuprija, Žitorađa, Dimitrograd, Bor, Sokobanja, Boljevac, Varvarin, Topola, Kučevo, Malo Crniće, Vrnjačka banja, Lapovo, Mionica, Babušnica, Bojnik, Žabari, Zaječar, Doljevac i Mali Zvornik. Ovo su opštine širom Srbije. to nam govori da su poljoprivrednici svugde u Srbiji u katastrofalnoj situaciji. Ovo što sam pročitala, obrazloženje predlagača, najbolje je priznanje kako se vlast ponašala prema svojim građanima, kakve je sve namete imala. Ovo je još jedna predizborna izmena zakona. Opet dolazimo do zaključka, mnogo toga što je SRS predlagala, sada pred izbore vlast prihvata, valjda da bi građanima nekako mogla da pogleda u oči.
Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Rogoviću.
Mislim da je konačno vreme da poslove registracije vozila vrši Ministarstvo nadležno za saobraćaj preko opštinskih uprava i da se prestane sa tom praksom obavljanja ove delatnosti od strane MUP. To bi mnogo bolje i jednostavnije bilo i za građane i za državu iz više ozbiljnih razloga. Ovi poslovi, sami po sebi spadaju u normalne poslove državne uprave i nema razloga da ih i dalje obalja policija. Za sve ovo je bilo opravdanja kada su se registri vodili ručno. Sada kada imamo elektronsko povezivanje i sve elektronske podatke na jednom mestu i mogućnost umrežavanja razno-raznih organa i ulazak u bazu tih podataka, nema više razloga da poslove registracije vozila vodi MUP, umesto da to vodi Ministarstvo nadležno za saobraćaj. U praksi je veoma komplikovano, a svi smo svedoci te procedure kada ove poslove vode službenici MUP. Samo po sebi, zbog obima poslova, zbog sadržaja i bezbednosti tih poslova, previše se komplikuje i procedura. Mislimo da bi nadležni organi lokalne samouprave i državne uprave, uz resorno Ministarstvo zaduženo za saobraćaj jednostavnije vodili ovu proceduru. Skoro smo, kada su bile izmene i dopune Zakona o policiji govorili o situaciji koja je i dalje prisutna, da su određeni službenici na ovim poslovima, nisu obični državni službenici, već su i dalje u kategoriji policijskih službenika. Primer te istinite tvrdnje jeste i situacija, recimo, da su u štrajku policijskih službenika, bila i kategorija ovih lica. Ministar nijednog trenutka nije rekao da to nisu različite kategorije lica. Zbog toga smo, kada su bile izmene i dopune Zakona o policiji govorili da svi službenici, svi zaposleni u policiji ne mogu biti različiti od ostalih državnih službenika i ne mogu biti svi u kategoriji policijskih službenika. Zbog svih razloga i zbog drugih obima poslova i zbog situacije da policija, odnosno MUP ima i previše svojih poslova, smatramo shodnim da ovaj resor, odnosno poslove registracije vozila preuzme nadležno Ministarstvo saobraćaja.
Iskoristili ste vreme vaše grupe. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za odbranu i bezbednost je podneo amandman na član 9. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Možda premijer nije nikad upao u saobraćane makazice, kako reče moj kolega Mirko Munjić, i dobro bi bilo da tako ostane. Naravno, ali sigurno je upao u političke makazice poodavno i on i njegova koalicija. Zakon o bezbednosti saobraćaja koji je donet 2010. godine, od njega se očekivalo mnogo, ali znate, ne može se obezbediti bezbednost saobraćaja na putevima samo pooštravanjem kazni. To jeste možda jedan od načina da se tu nešto uradi, tri veoma važna faktora su da bi imali dobru bezbednost na putevima, to je - vozač i ostali učesnici u saobraćaju, vozila koja se nalaze na putevima, putevi i ostala infrastruktura. Vidite, gospođo Dejanović, koliko su građani Srbije inventivniji od Vlade Mirka Cvetkovića. Dvadeset opština već nekoliko godina podnose zahteve da budu oslobođene od registracije traktora i priključnih vozila svake godine i to, kako koleginica Lidija Dimitrijević reče, širom Srbije. To su, uglavnom, kad se pogleda analiza, siromašne opštine, ali sad su pod upravom Mirka Cvetkovića mnoge poslali koji tu ranije nisu bile, iako imaju prirodne resurse, nego jednostavno nema ambijenta za privređivanje, nema mogućnosti da se ljudi oporave. Umesto da se prihvati da ta vozila budu jednom registrovana i kod promene lica vlasnika vozila, odnosno tih traktora, o tome i jeste reč, da se prilikom promene vlasnika ponovo registruju, ali vi kažete svake godine tehnički pregled, svake godine ide ona nalepnica. Ako ste hteli to, ako nemate razumevanja za osiromašene poljoprivrednike u Srbiji, zašto niste rekli da će taj tehnički pregled, iako svake godine, protiv volje imalaca i vlasnika tih traktora, biti nadoknađen ili plaćen od strane države ili tim nekim sredstvima koja bi mogla da se obezbede preko Ministarstva za poljoprivredu, ako smo uoči izbora, a i ove izmene i dopune se donose… (Predsednik: Zahvaljujem.) Samo da završim. Mogli smo da zaposlimo 1800 poljoprivrednih inženjera, mogli smo da jedan mali izdatak napravimo i za traktore, kao poljoprivredne mašine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podnela grupa od 21 narodnogposlanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Gospodine Rogoviću, izvolite.
Hvala. Ako država namerava da svoja vozila daje na korišćenje, odnosno upotrebu preko direkcije ili na neki drugi način, to se mora vršiti prvenstveno putem zakupa ili sličnog teretnog posla. Čak i u slučaju kada se daje sredstvo na besplatno korišćenje, postavlja se pitanje razloga i imovinske koristi koji korisnik stiče i plaćanja poreza na tako stečenu korist, jer prema našim važećim poreskim propisima i pravo besplatne upotrebe dobara smatra se prihodom na koji se plaća porez. Ako se radi o drugom slučaju, odnosno privremeno oduzeti vozilima koja su i dalje vlasništvo lica protiv kojih se vodi postupak, situacija je ovde komplikovanija i problematičnija i postavlja se pitanje da li pravo uopšte dopušta ovakve egzibicije, kao što ste vi predvideli pomenutim članom. Radi se o stvarima koje su sporne, a koje su privremeno oduzete i one se moraju čuvati do razrešenja spora. Sudski postupak nije završen. Često, pogotovo ministarka pravde, izlazi u javnost sa nekoliko stotina miliona eura oduzete imovine. Pitanje je koliko je procesno završenih stvari. Šta će uslediti ako pojedinci, nažalost, dokažu svoju nevinost u ovom sudskom postupku? Ko će da vraća i da plaća kamate i štete na ovakve načine, koje prouzrokuje predviđeni član zakona, odnosno izmena i dopuna zakona, kao što vi predviđate ovim članom? Kome se ovde daje pravo na korišćenje nečije imovine? Državi, državnim službenicima, određenoj kategoriji funkcionera, njihovim prijateljima je to besplatno. Ne može se ovako neodgovorno ponašati, jer određeni procesi nisu sudski završeni do kraja i pitanje je kako će određeni procesi biti završeni. Zaista vam se divim, ovde pojedini kažu da će imati posle novih izbora 80%... (Predsednik: Vreme.) … i ako se doda vaših 20%, onda izgleda da vam više niko i ne treba.
Hvala. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta, koja želi reč. Izvolite.
Šta ste smuljali u ovom članu 10, Bože sačuvaj, ali bez obzira što nas gospođa Đukić-Dejanović prekida u pola reči, ipak uspevamo da skrenemo pažnju na pokušaj prevare u svim ovim zakonima o kojima danas raspravljamo. Ovde govorite o vozilima koja se, odlukom direkcije, daju na upravljanje nekom drugom pravnom ili fizičkom licu, a radi se o oduzetoj imovini i vi ste predvideli da se to motorno vozilo upisuje u jedinstven registar vozila, što je u redu i da se o tome izdaje potvrda o privremenoj registraciji, privremene registarske tablice i registraciona nalepnica i sve dotle je u redu, ali onda kažete – na zahtev pravnog ili fizičkog lica kome su poverena ova vozila. Šta to znači? Kako ćete vi da dajete ta vozila, a da nemaju sve ove elemente? Kako ste vi to zamislili? Vi ćete ispod žita tu oduzetu imovinu da dajete i onda taj vaš neko ko dobije to vozilo neće podneti zahtev da dobije sve ove elemente koji su predviđeni pod uslovom, dobiće ih svako ko bude podneo zahtev za to, i onda se pitamo – za šta se sve koriste ta oduzete vozila? Znamo da se i premijer i ministri i predsednik parlamenta vozi državnim kolima i treba da se voze državnim kolima, mi nismo demagozi, ali se pitamo – čije su one Škode, gospodine Cvetkoviću, da li vi možda znate, one dve Škode, u jednoj voze Tomu Nikolića i jedno obezbeđenje, a iza je drugo obezbeđenje. Ovde stoje ti momci, kažu da ih plaća država. Nismo znali da je Toma Nikolić tako važan lik, da ima potrebe da ga čuva državno obezbeđenje. (Predsednik: Vreme, samo završite rečenicu.) Evo, dosta.
Izražavam žaljenje što imate zbrku, šta je reč, a šta je rečenica. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić, koji želi reč. Izvolite.
Govori o visini kazne vozača koji se kreću zaustavnom trakom na autoputu ili moto putu. Naravno, kretanje zaustavnom trakom nije dozvoljeno i treba ga sankcionisati. Međutim, podneli smo amandman koji glasi – osim u slučajevima kada je to dozvoljeno privremeno postavljenom saobraćajnom signalizacijom, kao i u slučajevima kada to dozvoljava ili zahteva saobraćajni policajac koji reguliše saobraćaj na tom delu autoputa. Jednostavno, život i praksa pokazuju da je korišćenje zaustavne trake nekada neophodno. Svi smo svedoci neverovatnih saobraćajnih gužvi letos na prilazima Gazeli, na izlazu iz Beograda prema Bubanj Potoku. Vozači imaju nekoliko, da tako kažem, životnih pravila. Prvo pravilo jeste da se poštuje saobraćajni policajac. Drugo pravilo jeste da se poštuje svetlosna signalizacija. Treće pravili mora da poštuje kolovoznu signalizaciju. Ako ovaj amandman SRS ne bude prihvaćen, onda vi stvarate jednu konfuziju ili morate menjati kompletan zakon. Šta da radi vozač koji se zatekne na autoputu, ispred njega saobraćajni policajac koji ga usmerava na zaustavnu traku? Ako ne posluša saobraćajnog policajca, ovaj može da ga kazni. Ako posluša saobraćajnog policajca i uključi se na zaustavnu traku, bez obzira na ovaj zakon, on će biti kažnjen zato što krši član 11. ovog predloga zakona. Znači, ovo je jedan stvarno dobronameran, korektan amandman koji doprinosi poboljšanju teksta zakona i voleo bih da čujem jedno racionalno, logično objašnjenje – zašto taj amandman nije prihvaćan. Jednostavno, uroku od pet dana imaćete situaciju gde ćete videti da ovo što predlaže SRS se primenjuje u praksi.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FONDU ZA ZAŠTITU ŽIVOTNE SREDINE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dušan Marić, Radica Jocić, Radiša Ilić, Nikola Savić i Radoslav Milovanović. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, kao i Izveštaj Odbora za zaštitu životne sredine. Narodna skupština je obavila načelni pretres. Saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
U članu 17. osnovnog zakona kaže se da je jedan od zadataka Fonda podsticanje održivog razvoja ruralnog područja. Vlada predlaže novo rešenje kojim briše ovo postojeće rešenje, a mi amandmanom predlažemo da ostane rešenje iz osnovnog zakona, zato što smatramo da je novo rešenje koje predlaže Vlada neprihvatljivo. Evo iz kojih razloga, navešću vam neke argumente. U Srbiji imamo više od dve hiljade sela i zaseoka u kojima više nema nijedne žive duše. Po popisu iz 2002. godine, u selima Srbije bilo je 46.814 trajno napuštenih kuća i još 144.178 kuća koje su označene kao privremeno nenastanjene. Znači, ukupno 192 hiljade napuštenih kuća. Procenjuje se da će do 2030. godine od 4.528 živih srpskih sela i zaseoka potpuno opusteti još 1.200. Znači, svako četvrto. U 350 sela živi manje od sto, a u 352 sela manje od 50 stanovnika. Nadu da srpsko selo neće izumreti brani još 330 sela koja beleže porast broja stanovnika. U selima živi 260.000 muškaraca koji su blizu 50-te godine a nisu oženjeni. Ono što sam rekao pre podne, u više od 200 srpskih sela nema ni jednog stanovnika mlađeg od 20 godina. Demografi kažu da na jugu Srbije i jugoistoku Srbije više nema iseljavanja, nema ko da ode, a vi predlažete zakonsko rešenje kojim brišete obavezu Fonda za zaštitu životne sredine između ostalog da se brine o podsticanju održivog razvoja seoskog područja, što je sadržao dosadašnji član 17. osnovnog zakona. Hvala vam.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Izvolite.
Podneli smo amandman kojim se traži brisanje stava 3. u članu 2. Samo da podsetim, član 2. glasi – sredstva fonda koriste se, pa između ostalog, do tačke 10. koja je u osnovnom zakonu glasila – podsticanje održivih privrednih delatnosti, odnosno održivog privrednog razvoja, što je Vlada predložila da se briše, a da tačka 10. glasi – samo podsticanje održivog razvoja. Srpska radikalna stranka smatra da se sredstva fonda moraju koristiti za podsticanje i održivih privrednih delatnosti, a ne samo za održivi razvoj kao što je Vlada predložila ovim izmenama i dopunama. U oblasti zaštite životne sredine mogu se razviti i mnoge privredne delatnosti koje bi svakako mogle da doprinesu privrednom razvoju, kao što su reciklaža, turizam, lov, ribolov, zdravstveni turizam, eksploatacija zdrave pijaće vode itd. Amandmanom je predloženo brisanje ove nove tačke 10. iz razloga što je rešenje u osnovnom zakonu bolje i bez terminoloških ograničenja. U obrazloženju koje ste dali da biste objasnili zašto nije prihvaćen amandman SRS i sami priznajete sve što smo mi naveli u obrazloženju amandmana. Vaše obrazloženje glasi – predloženi amandman se ne prihvata iz razloga što održivi razvoj podrazumeva održivo upravljanje resursima na način kojim se smanjuju uticaji koji prete ili štete životnoj sredini. Jedan od najvažnijih ciljeva održivog razvoja jeste otvaranje novih radnih mesta kroz podsticanje održivih privrednih delatnosti. Pa, zašto ste onda uopšte imali potrebu da bilo šta menjate kada je sve lepo stajalo u osnovnom zakonu? Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Milovanović. Vlada i Odbor za zaštitu životne sredine prihvatili su amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Mi smo predložili brisanje člana 7. zato što se ne slažemo sa konceptom zakona, ne slažemo se da iz obaveza fonda brišete brigu za razvoj seoskih sredina, pa ću nastaviti da iznosim ove zabrinjavajuće podatke. Na Staroj Planini, u Papratni, Rapušnici, Šarbanovcu, Gradištu, Drvniku, Starom Koritu i Balincu živi pedeset ljudi prosečne starosti 70 godina. U Dojkincima, najvećem selu na Staroj Planini, živi 180 stanovnika i svi su stariji od 65 godina. Sela Donji i Gornji Rinj u opštini Bela Palanka imaju po jednog stanovnika. Šestoro staraca živi u Toponici, po jedan u Babinom Kalu i Glami. U opštini Kuršumlija na kvadratnom kilometru u proseku živi devet stanovnika. Poređenja radi, sa druge strane administrativne linije, u Podujevu živi 200 stanovnika po kvadratnom kilometru. Život u Javoru, to je jedno selo kod Kuršumlije, brani jedan stanovnik, on ima 91 godinu. U osnovnoj školi u selu Gradnja, to je 30 kilometara od Vranja, doskoro je bilo 300 učenika, a sada ima jedan učenik i jedna učiteljica, učenik se zove Mihajlo Marković, ide u drugi razred, a učiteljica Maja Savić. U selu Zaglovak u Timočkoj Krajini najmlađi žitelj Jovica Velojić ima 69 godina. Završiću sa podatkom kojim sam završio i prepodnevno izlaganje na ovu temu, zbog gospodina Mirka Cvetkovića, i sada sam ubeđen da će on prihvatiti ovaj amandman, selo Novo Korito kod Zaječara, rodno mesto Mirka Cvetkovića, u poslednjih sedam godina u selu se rodilo samo jedno dete. Selo ima tri đaka, a oni u školu odlaze u pet kilometara udaljeno Minićevo. Znači, u vašem rodnom selu od sto kuća, na svaki sto kuća život postoji samo u svakoj petoj. Već dvadeset godina napuštena je kuća gospodina Mirka Cvetkovića. Sada imamo jednu ironiju, da Mirko Cvetković potpisuje zakon koji će objektivno doprineti da se ovaj alarmantni, zabrinjavajući trend zaustavi.
Nema ironije, završili ste. Gospodin Dušan Marić je završio rečenicu. Ja imam vrlo lepu saradnju sa vašim kolegama. Sada dajem reč premijeru.
Poštovani narodni poslanici, pre svega bih želeo da izrazim zadovoljstvo za veoma konstruktivnu raspravu koja je vođena tokom današnjeg dana. Svi narodni poslanici su nastojali da obrazlože amandmane za koje su se zalagali. Prilikom tog obrazlaganja neki su bili manje, neki više uspešni. Sada koristim priliku da pozovem narodne poslanike da u danu za glasanje prihvate još neke od amandmana koji su od strane Vlade bili odbijeni. Informisaću vas sada koji su to amandmani. U Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji, amandman koji je podneo narodni poslanik Milorad Buha na član 3. stav 2, gde je predložio da se reč: "može" zamenjuje rečju: "mora", uspeo je da me ubedi da je dobro da piše: "mora". Radi se o obavezi da se svi oni obveznici koji nisu platili poreze ili doprinose objave i da ne ostane diskreciono pravo na poreskoj upravi. Takođe, u Zakonu o porezu na dobit pravnih lica, amandman koji su podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević na član 3. stav 1. tačka 2), gde su želeli da se definiše da se radi o obavezama koje su otpisane kao nenaplative. Mislim da je ta primedba na mestu i da bi mogla biti prihvaćena. U istom tom zakonu amandman koji je podnela grupa od 21 poslanika, a odnosi se na član 11. vezano za kazne, gde su oni predložili da se poveća raspon tih kazni i dali jedno kvalitetno obrazloženje, mislim da bi to takođe bilo racionalno prihvatiti, pa u tom kontekstu apelujem na sve one poslanike da u danu za glasanje podrže i ove amandmane. Na kraju svima želim srećnu Novu godinu i Božić, ali ima još puno do Božića i zahvaljujem se naravno svima, ali najviše ovima koji su bili najuporniji i sa kojima smo zajedno sačekali završetak ove rasprave. Hvala.
Uvaženi gospodine predsedniče, hvala i vama. Mi ćemo sutra imati prilike da se vidimo od 16,00 do 19,00 časova, pa ćemo onda poželeti srećnu Novu godinu, ali ovo je prilika da se u poslednjem radnom danu sa vama, jer je sutra poslednji četvrtak i drugačiji je način rada, zaista zahvalim na izuzetno korektnoj saradnji koju je Vlada sve vreme imala sa Narodnom skupštinom, na čelu sa vama. Hvala, naravno i na učešću u današnjem radu vama i vašim saradnicima, hvala narodnim poslanicima. Dozvolite da zaključim pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. To će biti ili sutra uveče ili u petak pre podne. Sutra u 10,00 nastavljamo sa radom ove sednice, ali vas podsećam da ćemo imati Vladu od 16,00 do 19,00 časova i najverovatnije, ako bude sve po planu, glasanje će biti posle 19,00 časova. Pozivam vas da učestvujete u glasanju i da glasate za Predlog zakona o budžetu. Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 89 poslanika, a da bismo utvrdili broj narodnih poslanika u sali, molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da nas u ovom momentu ima 85, što znači, da ima uslova za rad. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 286. Poslovnika. (Da.) Narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.