Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 123 narodna poslanika. Podsećam vas da je članom 49. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom svakog odlučivanja postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskom sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno, u ovom momentu, 176 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se, predsedniče Skupštine. Uvažene kolege poslanici, ja ću postaviti pitanje konkretno vezano za zdravstvenu zaštitu, za probleme zdravstvene zaštite u malim sredinama. Konačno juče 22. februara završena je javna rasprava vezano za Master plan za razvoj zdravstva u narednih 15 godina, znači 2020-2035. godina, gde se u okviru toga planira optimizacija mreže i ustanova zdravstvene zaštite u Republici Srbiji. Master plan koji obuhvata i da se poboljša i zdravstvena zaštita, da se poboljša i kvalitet, da se poboljša sve ono što je potrebno da bi naši građani imali bolje usluge i bolje uslove za zdravstvenu zaštitu i da se u svakom trenutku obezbede adekvatni hirurški zahvati, da se obezbedi siguran život i sigurno lečenje za svakog žitelja naše Srbije, ma gde oni da žive da li u Svrljigu, Beloj Palanci, da li u Novom Pazaru, Prijepolju, Tutinu, Kuršumliji, bilo gde. U okviru ovog Master plana bila je javna rasprava, kako sam rekao, do juče, gde se govorilo i mi smo u Nišu imali određene sugestije, gde su određeni vrhunski stručnjaci, kardiohirurzi, profesori na Univerzitetu u Nišu, Medicinskog fakulteta u Nišu, dali su određene primedbe, u okviru kojih ću ja reći samo nekoliko stvari što se tiče jugoistoka Srbije, što se tiče Niša kao centra jugoistoka Srbije. Svedoci smo da je najnoviji Klinički centar urađen u Nišu, najsavremeniji, najlepši, najbolji, gde u njemu rade najbolji stručnjaci, najbolji profesori, medicinsko osoblje i zbog toga ću ovo i govoriti. U okviru Master plana, koji je planiran 2020-2035. godine, imamo, što se tiče tih kliničkih centara, imamo tri, odnosno četiri kategorije. Četvrta kategorija tih kliničkih centara ili vrha znanja i uspeha i svega onog što je najbitnije za našu zemlju jeste Klinički centar Srbije, jeste Klinički centar Vojvodine i VMA u Beogradu. To je po ovom master planu kapa znanja, uspeha, kvaliteta i svega onog što treba da bude najbolje. Pitam - gde je sada tu Klinički centar Niš? Univerzitetski Klinički centar Niš, koji znamo da je sada napravljen najnoviji, najkvalitetniji objekat, da ima stvarno najkvalitetnije stručnjake u bilo kom delokrugu, da li je to kardiohirurgija, kardiovaskularna hirurgija, da li je to bilo šta što se tiče zdravstva. Moje pitanje je, kako sam rekao, zašto u okviru Master plana Klinički centar Niš nije stavljen u red četvrte grupe, gde je Klinički centar Vojvodine, Klinički centar Srbije i VMA? Najviše zbog toga da bismo imali mogućnost da se u tim budućim ustanovama, koje će biti u četvrtoj grupi, tu se planira da budu najsavremeniji aparati i da budu rađene najteže operacije. Normalno, Klinički centar ima sve preduslove da bude u četvrtoj grupi i zbog toga što je to centar jugoistoka Srbije i zbog toga što od Niša do Beograda treba najmanje dva, dva i po sata vožnje sada u ovim uslovima, kada je ograničena vožnja, zato što ljudi iz Svrljiga, Bele Palanke, iz Trgovišta, lakše mogu da dođu do Niša ukoliko dođe neki težak zdravstveni problem, da mogu do Niša da dođu, da se tu odrati taj hirurški zahvat, a ne da odu do Beograda, zato što je do tamo duže vreme i sigurno će lakše moći da se spasi život kada Klinički centar u Nišu ima mogućnost da dobije iste privilegije, iste mogućnosti i iste obaveze kao što je Klinički centar Srbije, Klinički centar Vojvodine i VMA. Mislim da je to ispravno i zbog toga što veliki broj naših ljudi sa jugoistoka Srbije rešava svoje zdravstvene probleme u Kliničkom centru u Nišu. Svedoci smo da stvarno veliki broj stručnjaka su prepoznatljivi ne samo u Srbiji, nego i van granica Srbije, a rade u Nišu, u Kliničkom centru u Nišu. Konkretno, naš prof. dr Perišić, direktor Kliničkog centra u Nišu, prof. dr Dragan Milić, kardiohirurg, koji je rekao određene stvari vezano za ovaj problem. Još jednom, moje pitanje je da li će Vlada Srbije, Ministarstvo zdravlja, uvrstiti i Klinički centar Niš u četvrtu grupu, gde će biti najsavremeniji i što je vrh, što se tiče zdravstva u Srbiji? Mislim da je to ispravno i da je to potrebno da se uradi zbog građana Niša i jugoistoka Srbije i zbog ravnomernog razvoja Srbije.
Hvala. Ja sam bio malo tolerantan zato što pripadate tzv. manjinskoj poslaničkoj grupi. U svakom slučaju, pet minuta, molim vas da se držite toga. Reč ima narodna poslanica Selma Kučević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče, dakle, u poslednje vreme imamo priliku da puno toga čujemo o planu optimizacije mreže ustanova zdravstvene zaštite ili kako ga stručno nazivaju – master plan zdravstva. Ovaj plan ima za cilj unapređenje kvaliteta, dostupnosti i efikasnosti zdravstvene zaštite i u skladu je sa potrebama građana i najvišim međunarodnim standardima. Nacrtom plana predviđeno je ukidanje sekundarne i polikliničke zdravstvene zaštite Domu zdravlja opštine Tutin. Dakle, na samom početku dolazimo do kontradiktornosti. Zar nije apsurdno govoriti o dokumentu koji treba da bude u skladu sa najvišim međunarodnim standardima, a zapravo, predviđa ukidanje i otežavanje već dovoljno teških usluga i uslova zdravstvene zaštite. Opština Tutin, kao i građani ove opštine, su već godinama unazad znatno oštećeni kada je u pitanju donošenje zakona i dokumenata kojima se tiče ukidanje i izmeštanje ustanova i institucija. Takođe, u poslednje vreme puno se govorilo o Kliničkom centru u Novom Pazaru, čak nas je i ministar finansija, prilikom rasprave o budžetu, ubeđivao da je taj projekat zapravo predviđen budžetom. Međutim, umesto kliničkog centra u Novom Pazaru, formiran je zdravstveni centar. Pa, mene zanima ko će sada da objasni građanima Novog Pazara zašto su obmanjivani mesecima unazad i zašto nije klinički već zdravstveni centar? Takođe, kada govorimo o opštini Tutin, onda treba spomenuti i to da je ovo opština koja dakle spada u red najvećih opština ove države, nerazvijenih opština i broji oko 32.000 stanovnika. Dijaspora ove opštine obezbedila je veoma značajna sredstva i medicinske aparate među kojima i CT skener, najnovije generacije, kao i mobilni i digitalni rendgen aparat, zatim vozila hitne i ambulantne pomoći, kao i sredstva za rekonstrukciju svih zdravstvenih stanica i ambulanti u ovom gradu. Dakle, problemi sa kojima bi se morali suočiti građani ove opštine, ukoliko dođe do ukidanja sekundarne i polikliničke zdravstvene zaštite, zaista mogu biti nemerljivih razmera i to je nešto protiv čega ćemo se mi kao građani ove opštine najsilnije boriti. Dakle, svi porođaji odvijali bi se u Novom Pazaru, što predstavlja izuzetno veliki problem kada govorimo o pacijentkinjama koje dolaze sa terena iz razloga što zbog brzine porođaja one neretko čak i ne stignu do našeg porodilišta. Sad da ne spominjem tu udaljenost Novi Pazar – Tutin, pa onda najudaljenije selo, opštine Tutin do Novog Pazara. Dakle, govorimo o broju od oko 80 km samo u jednom pravcu. Takođe, hospitalno lečenje dece bilo bi izmešteno u Novom Pazaru, kao i hospitalno lečenje internističkih pacijenata. Takođe, kompletna stomatološka služba bila bi izmeštena u Novi Pazar iz razloga što su svi naši stomatolozi specijalisti. Zakazivanje pregleda kod specijalista u zdravstvenom centru je već sada jedan od gorućih problema iz razloga što se na njih čeka već mesecima. O troškovima koje će da iziskuje ovaj i ovakav nacrt plana ukoliko se usvoji onda najbolje i da ne govorim, iz razloga što ću probuditi bes i gnev građana ove opštine u zdravstveni sistem, u samu državu i razočarenje zbog otežavanja već dovoljno loših uslova. Takođe, moram da spomenem i to da su svi relevantni politički subjekti koji deluju na teritoriji ove opštine, kao i privredni subjekti, nevladin sektor usaglasili i uputili inicijativu za dobijanje statusa zdravstvenog centra opštine Tutin. Dakle kao opština koja je izuzetno razuđena i opština koja već godinama u nazad beleži pozitivan prirodni priraštaj, opština koja raspolaže svim vrstama specijalizacije takođe ima broj stanovnika koji je i veći nego što, recimo, imaju neke opštine koje su već dobile status zdravstvenog centra. Dakle, uz ispunjavanje tih najvažnijih kriterijuma, kao što je geografski, demografski, profesionalni, onda prostorni kapaciteti i slično, građani ove opštine odbijaju obrazloženje da zbog nedovoljno velike prostorne udaljenosti od susednog zdravstvenog centra ne mogu da imaju zdravstveni centar u svom gradu i ne mogu da se leče u svom gradu. Zbog toga ja postavljam pitanje gospodinu Lončaru da li će on zaustaviti ovaj talas nepravde koji, dakle, pri svakom naletu kažnjava građane opštine Tutin ukidanjem i izmeštanjem ustanova i institucija, kao što je to u ovom slučaju predviđeno pripajanje susednom zdravstvenom centru? Te, da li će se on i lično založiti da zbog svega navedenog ovaj dom zdravlja dobije status zdravstvenog centra? Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Sanja Jefić Branković. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedniče, potpredsednici, koleginice i kolege narodni poslanici, pitanje bih postavila Ministarstvu pravde i Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Naime, grad Niš se već godinama suočava sa pronalaženjem rešenja za rešavanje problema oko izgradnje azila ili prihvatilišta za pse lutalice kako bi se našlo neko adekvatno rešenje u smislu njihovog zbrinjavanja. U poslednjih par godina broj pasa lutalica na ulicama grada se drastično povećao i ja sam sigurna da bi se građani Niša složili sa mnom da rešavanju ovog problema treba pristupiti što pre, odnosno da mu treba dati prioritet u narednom periodu. U skladu sa Zakonom o dobrobiti životinja iz 2009. godine, grad Niš je doneo odluku o postupanju sa psima lutalicama i tada je poverio poslove hvatanja, zbrinjavanja i čuvanja JKP „Mediana“ iz Niša i u tom smislu možda treba razmisliti o tome da su se u odnosu na period iz 2009. godine brojne okolnosti promenile i da možda treba izvršiti određene izmene i dopune zakona ili doneti novi zakon koji bi na jedan sistematičniji način regulisao ovu oblast. Obavljajući delatnost od opšteg interesa pomenuto komunalno preduzeće prihvata, steriliše, čipuje i, nakon izvršenog tretmana koji ne može trajati duže od 30 dana, vraća pse na ulicu. Mi sada u Nišu imamo prihvatilište koje može da primi najviše 80 pasa, što je daleko ispod potreba za grad veličine grada Niša. U tom smislu, moram da kažem da je grad pokrenuo jednu dobru inicijativu, odnosno da je došao na jednu dobru ideju i u tom kontekstu Skupština grada Niša usvojila je izmene plana detaljne regulacije za gradsku opštinu Palilula, čime je odlučeno da se prostor kod kazneno-popravnog zavoda u Nišu zapravo prilagodi za izgradnju azila ili prihvatilišta za pse lutalice. Ta izgradnja azila u sklopu kazneno-popravnog zavoda značila bi da se na taj način ostvaruje višestruki opšti interes. Sa jedne strane, na taj način bismo rešili dugogodišnji problem koji imamo sa psima lutalicama u gradu, odnosno sa njihovim zbrinjavanjem, a sa druge strane će se omogućiti licima koja su osuđena, koja se nalaze u kazneno-popravnom zavodu da se starajući o njima zapravo resocijalizuju. Mislim da je ovo jedna odlična ideja, a na nama je da tu ideju realizujemo, odnosno da je sprovedemo u delo. U tom smislu, ja ću vas podsetiti na to da je grad Niš zajedno sa JKP „Mediana“, kao i Višim i Osnovnim sudom, potpisalo Sporazum o primeni medijacije u svim onim slučajevima u kojima građani traže odštetu, odnosno naknadu štete za ujede pasa i samo u prošloj godini taj iznos naknade štete je bio preko 10 miliona dinara. Kao što sam rekla, neki prvi koraci su već pokrenuti i ostalo je još da se okončaju pregovori u pogledu samog definisanja Sporazuma između grada, Ministarstva pravde i kazneno-popravnog zavoda, kao i javno komunalnog preduzeća o kome sam malopre govorila kako bi se definisali svi oni elementi Sporazuma oko izgradnje azila u sklopu kazneno-popravnog zavoda. Moje pitanje upućujem i jednom i drugom ministarstvu, a u smislu – dokle se stiglo sa definisanjem elemenata samog Sporazuma? Mislim da bi građani Niša bili više nego zadovoljni ukoliko bi se ovo pitanje rešilo što pre, jer se radi o problemu koji je decenijski i koji stvara velike probleme u svakodnevnom funkcionisanju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedniče, koliko je nama poznato danas će biti održana sednica Odbora za spoljne poslove Evropskog parlamenta kojim predsedava Dejvid Mekalister. Na toj sednici će biti razmatrani amandmani na Izveštaj gospodina Bilčika, a sednica na kojoj će se odlučivati o kompletnom izveštaju biće održana krajem marta meseca. Moje pitanje je upućeno vama i reći ću iz kog razloga. Pitanje, konkretno, glasi – da li postoji mogućnost da, nakon današnje sednice, u nekom doglednom vremenskom periodu, ali je važno da to bude pre početka međustranačkog dijaloga, jer mi, kako ste vi sami najavljivali, početkom marta treba da započnemo međustranački dijalog, čiji je inicijator, između ostalog, Evropski parlament i Dejvid Mekalister, dobijemo Predlog izveštaja gospodina Bilčika sa usvojenim amandmanima? Znamo mi da oni za nas nisu obavezujući. Uobičajeno je za nas da imamo dvostruku praksu i dvostruke aršine, ali želimo da analiziramo taj izveštaj i da na osnovu tog izveštaja zauzmemo određene stavove i odnos kakav ćemo imati tokom samog dijaloga. Mi sve vreme slušamo, jedan deo opozicije ima jednu platformu, drugi deo opozicije ima drugu platformu. Dozvolite, želimo i mi unutar poslaničke grupe da analiziramo ono što rade evropski parlamentarci i da shodno tome imamo našu platformu. Ako je tačno, ne želimo o tome da se informišemo putem medija. Ali, ako je tačno ono što se tokom jučerašnjeg dana moglo čuti u medijima, Za nas su, gospodine predsedniče, brojna otvorena pitanja. Ovde se govori o dve države kada je reč o Briselskom sporazumu. Nama nije poznato da Briselski sporazum podrazumeva dve države, već normalizaciju odnosa i jednu državu koja je međunarodno priznata. Opet se govori o slobodi medija i funkcionerskoj kampanji. O slobodi medija, sloboda izražava, sloboda govora su osnovni postulati jednog demokratskog društva kakvo Srbija dana jeste. Vrlo je interesantno, mi smo o tome govori sa evropskim parlamentarcima da po ko zna koji put govore o slobodi medija danas, a nisu se setili da o tome govore 2011. godine kada je Verica Barać sastavila izveštaj i ozbiljnu zabrinutost izrazila kada je reč o slobodi medija. Kada je reč o funkcionerskoj kampanji, vrlo interesantno da o tome govore danas, a nisu o tome govorili od 2012. godine. Ponovo se govori o izborima. Kaže se da nismo u izbornoj godini mogli da usvajamo izborne zakone. Čekajte, da li mi bolujemo od amnezije, mi koji smo učestvovali u međustranačkom dijalogu? Evropski parlamentarci su inicirali zajedno sa nevladinim sektorom, neka me isprave učesnici međustranačkog dijaloga, da izmenimo konkretno u parlamentu u izbornoj godini četiri ili pet zakonskih predloga koji se tiču izbornog zakonodavstva. To što smo cenzus smanjili sa 5 na 3%, samo smo želeli reprezentativni uzorak javnog mnjenja u parlamentu i da politiku sa ulice vratimo u parlament. Kada već govore o Narodnoj skupštini Republike Srbije, gospodine predsedniče, demokratija se u Srbiji ostvaruje na izborima, a parlament je glas naroda. Ne dozvoljavamo više, apsolutno nikome, da spočitava nekakvu političku kulturu ili kako mi ne poznajemo termin političke kulture u parlamentu, jer na taj način degradiraju i devalviraju i rad parlamenta, ali i potcenjuju građane Srbije. Kažu – nekakve kozmetičke promene. Mi smo implementirali sve ono što je bilo sadržano u izveštaju Evropske komisije. Kažu - pritisak na parlamentarce koji dolaze iz opozicionih redova. Na koji to pritisak misle? Na teror i tirade koje smo mi trpeli ovde u parlamentu, slušajući to na njihovom jeziku? Na insinuacije? Pritisak na pravosuđe i na lažne optužbe? Da li na to konkretno misle? Postavlja se pitanje po ko zna koji put, šta bi se desilo da predstavnici Srpske liste, kojima čestitam, osvojili su deset poslaničkih mandata, tako govore u Prištini? Da li bi izazvalo negodovanja i na koji način bi se odreagovalo na njihov govor? Nismo mi apsolutno ni jednog trenutka govorili ništa loše ni o jednom evropskom parlamentarcu, niti ste vi kao predsednik parlamenta bilo koga diskvalifikovali iz razgovara, ali smo insistirali samo na jednom, a to je objektivan i nepristrasan pristup i da se ne svrstavaju na bilo koju stranu opozicije. Postavlja se pitanje – ko je izvestilac za Srbiju, Bilčik ili Kramon, pošto neki više citiraju gospođu Kramon? Zahvaljujem, gospodine predsedniče.
Hvala. Vi ste postavljali pitanja koja su meni upućena, a to su više retorska pitanja na koja stvarno ne treba da dajem odgovor. U svakom slučaju, mi taj izveštaj kada on bude usvojen možemo da razmatramo ovde u plenumu i naravno naši odbori, pretpostavljam da je to nadležnost Odbora za evropske integracije, ali moguće je i Odbora za spoljnu politiku. U svakom slučaju, ne bi govorio sada o objektivnosti. Sama ta činjenica da tamo postoje poslanici koji se raduju kada se objavi nešto negativno o Srbiji, govori kakav je odnos prema svemu tome i kakvi sve dvostruki standardi postoje. Kada već govorimo o pažnji međunarodne zajednice, želim samo da podsetim da su na KiM upravo završeni izbori, kako oni sami kažu – po prvi put bez međunarodnih posmatrača iz OEBS-a. To se smatra, znači od strane Fon Kramon za oličenje demokratije. Zato će se o Srbiji voditi međustranački dijalog. Ispada kao da je demokratija doživela procvat na KiM u poslednjim godinama, da nisu potrebni bilo kakvi posmatrači. Ali, kada to bude i ako bude usvojeno u nekoj formi, kao što smo razmatrali Izveštaj o napretku od strane Evropske komisije, razmatraćemo i ovaj akt. Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Života Starčević.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poznato je da je osamdesetih i devedesetih godina Holding industrija kablova - Jagodina bila jedan od zamajaca privrednog razvoja ne samo Jagodine i ne samo Pomoravlja, već jedan od najznačajnijih privrednih subjekata u Srbiji. Krajem osamdesetih godina, početkom devedesetih u Holding industriji kablova radilo je skoro 10.000 radnika. Naravno, zbog svih dešavanja u našoj zemlji i okruženju, holding industrija kablova je zapala u ekonomske probleme i danas u industriji kablova radi nekoliko stotina radnika. Mi kao poslanička grupa JS obratili su nam se radnici, odnosno udruženje radnika akcionara Holding industrije kablova – Jagodina, koja broji 2.500 članova i to udruženje je pokušavalo zadnjih godina i obraćalo se raznim institucijama od Privrednog suda u Kragujevcu, preko Ministarstva privrede, do Vlade Republike Srbije, kako bi našli put za ostvarenje prava stečenih iz radnog odnosa, radeći u Holding industriji kablova „Kablovi“ u Jagodini. Tako da ću kao narodni poslanik iz Jagodine, prosto, želim da postavim pitanje Vladi Republike Srbije i da vidimo koji je to način, odnosno pitanje prvo je koji je organ, institucija, nadležan za sprovođenje UPPR, odnosno unapred pripremljenog plana i programa privatizacije Holding industrije kablova – Jagodine, koji je usvojen pre tri godine? Drugo pitanje je kom organu, instituciji se radnici Holding industrije kablova – Jagodina treba da obrate u cilju zaštite svojih stečenih prava po osnovu radnog odnosa u ovom nekada veoma važnom i značajnom preduzeću? Ovom prilikom bih samo hteo da kažem da se radi o više od 2.500 ljudi i da oni, prosto, traže odgovor koji je to put da oni ostvare svoja stečena prava. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Todorović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, imam nekoliko poslaničkih pitanja koja bih danas postavio. Prvo upućujem DRI i ono se odnosi na izveštaj o završnom računu opštine Trstenik za 2014. godinu i to je izveštaj koji je ova institucija sačinila. Na osnovu tog izveštaja, jasno se vidi na strani 31, da je bivši predsednik opštine Trstenik, Miroslav Aleksić, protivpravno povećao koeficijent za obračun i isplatu plata i time sebi obezbedio titulu najplaćenijeg predsednika opštine u Srbiji. Na stranu to što se ne domaćinski odnosio prema novcu građana Trstenika, on je na ovaj način oštetio budžet za više miliona dinara i povredio, odnosno prekršio Zakon o platama u državnim organima i javnim službama, član 9. i Zakon o budžetskom sistemu, član 56. Ja pitam DRI da li je podneta prijava protiv Miroslava Aleksića i ako jeste, dokle smo došli u tom postupku? Moje druge pitanje se odnosi na malverzacije ovog osvedočenog i odnedavno osuđenog lažova Miroslava Aleksića i kada to kažem, pozivam se na presudu Prvog osnovnog suda u Beogradu koji je doneo presudu zvaničnu, javnu presudu da je Miroslav Aleksić lagao za sve ono što je govorio o bratu predsednika Srbije. Setite se samo kakva je mučna kampanja, gnusna vođena protiv Andreja Vučića. Kampanja laži, kampanja kriminalizacije porodice Vučić od strane i tog Aleksića i od strane Đilasovih medija, svih, i onih štampanih i elektronskih. U nekoliko meseci, duže od godinu dana oni su razapinjali Andreja Vučića po ovom pitanju da bismo mi tek danas došli do zvanične presude i konačnog sudskog epiloga da je veštačenjem telefona utvrđeno da ni Aleksandar ni Andrej Vučić nisu imali nikakav kontakt sa osumnjičenima iz slučajevima „Jovanjice“. Nikakav. Odavno je nama i u ovoj sali i građanima Srbije bilo jasno da se ovde radi o jednom lažovu, sada već i osuđenom lažovu, pa bi i Šeherezadi bilo malo 1000 i jedna noć da prepriča sve laži Miroslava Aleksića. Zbog toga, kada govorim o malverzacijama, pitam Tužilaštvo – da li je i ako nije kada će podneti prijavu protiv Aleksića i njegovog druga Predraga Stevanovića sa kojim je zajedno ušao u posao gasifikacije u opštini Trstenik kroz nameštene tendere gde mu je omogućio monopolsku poziciju, a opštinu Trstenik uveo u dugove za stotine miliona dinara? Kada govorim o ovome ja mislim i na onih osam javnih nabavki za koje nikada nije raspisan tender. Tome treba Tužilaštvo da posveti pažnju, a ja građanima Srbije mogu da poručim da ovo nije bilo dovoljno grofu od Trstenika pa se udružio sa svojim tastom da kroz porodični fond iz državne kase iščupa preko 55 miliona dinara. Pitam Tužilaštvo, ovo je pitanje broj dva za Tužilaštvo – da li je i ako nije pokrenulo postupak i u ovom slučaju, jer je ovo važno pitanje, suštinski važno za građane Srbije da znaju ko stoji iza malverzacija o kojima sam govorio i da li se i kako, na koji način Miroslav Aleksić, bivši predsednik opštine, obogatio zajedno sarađujući sa Ljubišom Kneževićem, a to mu je, znate, tast kojeg je izvukao iz tog porodičnog fonda i postavio na mesto direktora Nacionalne službe za zapošljavanje u Trsteniku, a ovaj mu je iz zahvalnosti pomogao, jel tako, da iščupa iz državne kase preko 55 miliona dinara, ponavljam, u taj fond koji se zove Fond za unapređenje resursa građana. Time treba Tužilaštvo da se pozabavi, a se iskreno nadam i duboko verujem da ćemo i u ovim slučajevima dobiti sudski epilog, kao što ga imamo i sada, a on glasi da je Miroslav Aleksić jedan običan lažov za sve ono što je izneo o Andreju Vučiću i konačno ćemo dobiti, ja se nadam, presudu da je Miroslav Aleksić, to je ono što svi već znamo, najveći lopov Rasinskog okruga koji je arčio budžet građana Trstenika, koji je arčio budžet građana Srbije sa svoj lični račun. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto nema više prijavljenih, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodna poslanica Ana Karadžić. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv 3. sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu, koja je sazvana na zahtev 239 narodnih poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Za sednicu Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine u Dvanaestom sazivu određen je sledeći D n e v n i r e d: Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu; Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke KfW, Frankfurt na Majni, po zaduženju Akcionarskog društva „Elektromreža Srbije“ Beograd (Regionalni program za elektronsku efikasnost u prenosnom sistemu 2); Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW, Frankfurt na Majni, i Republike Srbije, koju predstavlja ministar finansija, za projekat „Energetska efikasnost u zgradama javne namene i obnovljivi izvori energije u sektoru daljinskog grejanja - Ozelenjavanje javnog sektora“; Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o prosvetnoj, kulturnoj i sportskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Meksičkih država; Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o statusu između Republike Srbije i EU o akcijama koje sprovodi Evropska agencija za graničnu i obalsku stražu u Republici Srbiji; Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv trgovine ljudima; Izveštaj o radu Komisije za zaštitu konkurencije za 2019. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku od 3. februara 2021. godine. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović na osnovu članova 92. stav 2, 157. stav 1. i 170, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, predložio je da se obavi pod jedan: zajednički načelni i jedinstveni pretres o prve tri tačke dnevnog reda i pod dva: zajednički jedinstveni pretres o tačkama 4, 5 i 6. Da li gospodin Martinović želi reč? (Ne) Molim poslanike da se izjasne, da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 186, za - 160, protiv - niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 25. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Maja Popović, ministar pravde, Siniša Mali, ministar finansija, Saša Stevanović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Zoran Lakićević, državni sekretar u Ministarstvu rudarstva i energetike, Jovan Ćosić, pomoćnik ministra pravde, Ana Tripović, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija i Vladimir Vinš, viši savetnik u Ministarstvu pravde. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članovima 157. stav 1. i 150. stav 1, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički, načelni i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke KfW, Frankfurt na Majni, po zaduženju Akcionarskog društva „Elektromreža Srbije“ Beograd (Regionalni program za elektronsku efikasnost u prenosnom sistemu 2) i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW, Frankfurt na Majni i Republike Srbije, koju predstavlja ministar finansija, za projekat „Energetska efikasnost u zgradama javne namene i obnovljivi izvori energije u sektoru daljinskog grejanja - Ozelenjavanje javnog sektora“. Dame i gospodo narodni poslanici, predstavnik predlagača povodom ove prve tri tačke dnevnog reda će biti ministar finansija Siniša Mali. Imajući u vidu da me je gospodin ministar obavestio juče da ima veoma važan sastanak kod predsednika Republike i da neće moći da bude prisutan do 12.00 sati, obaveštavam vas da ćemo nastaviti našu raspravu u 12.00 sati. Hvala vam. [[Posle pauze]] Dame i gospodo narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Pošto sam već otvorio zajednički, načelni, jedinstveni pretres o predlogu ova tri zakona, želim da pozdravim predstavnike predlagača. Pretpostavljam da će ministar Siniša Mali da da uvodno izlaganje. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi predsedničke Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, pred vama se danas nalaze izmene i dopune Zakona o utvrđivanju porekla imovine, kojim se preciziraju pojedine odredbe tog zakona. Ovaj zakon, inače, važan je i za sve nas, za sve građane Srbije. Njime se povećava efikasnost borbe protiv korupcije, sprečava mogućnost poreske utaje i nelegalnog sticanja imovine. Osim ovog zakona danas su pred vama i dva zakona koja se odnose na energetski sektor i povećanje energetske efikasnosti, dve garancije koje daje Vlada Republike Srbije. Jedna garancija je usmerena je na „Elektromreže Srbije“ i povećanje njihove efikasnosti i efikasnosti distributivne mreže, i s druge strane imamo zakon koji je vezan za garanciju i povećanje energetske efikasnosti za Vojnomedicinsku akademiju. Vojnomedicinska akademija koja je otvorena, ako se ne varam, 1981. godine, i ovaj novac će dobro doći da se poveća energetska efikasnost te zgrade, da se unapredi sve ono što treba građevinski, kako bi i dalje ta bolnica bila na ponos svih građana Srbije. Kada je reč o Zakonu o utvrđivanju porekla imovine, kao što znate, taj zakon je donesen 29. februara prošle godine, stupa na snagu 12. marta ove godine, i zato je veoma važno da ove nedelje donesemo izmene tog zakona, koje su prevashodno usmerene ka određenim pojašnjenjima, termina koji se već nalaze u postojećem zakonu, kako bismo uspeli da efikasnije i bolje taj zakon i sprovedemo. Jedan od osnovnih ciljeva ovog zakona, kao što sam malopre i rekao, je unapređenje efikasnosti poreskog sistema, sprečavanje svakog oblika zloupotrebe, odnosi se na sva lica i predviđa mogućnost ispitivanja celokupne imovine fizičkih lica. Odnosi se na sve građane Srbije, tako da se isključuje bilo kakva selektivnost u njegovoj primeni. Naravno, na udaru usvojenih rešenja će se pre svega, naći ona lica kod koji je najveća nesrazmera između zakonitih prihoda i rashoda. Osim toga, oporezivanje lica čije se poreklo ne može dokazati zakonitim prihodima, istovremeno predstavlja jedan od najvažnijih i najjačih oružja u borbi protiv korupcije. Naravno, zakon doprinosi i ostvarenju određenih ekonomski ciljeva. Naime, izbegavanje plaćanja poreza, poreska utaja, utiče i na smanjenje javnih prihoda, utiče i na smanjenje javnih prihoda, ali takođe predstavlja i pretnju poštenoj tržišnoj utakmici. Zbog toga je upravo postupak utvrđivanja porekla imovine i posebnog poreza veoma važan i doprinosi unapređenju tržišne privrede Republike Srbije. U okviru Poreske uprave koja treba da sprovede ovaj zakon već je formiran poseban Sektor za poreklo imovine. On trenutno broji 20 inspektora. To su najiskusniji inspektori koji rade već dugi niz godina u Poreskoj upravi. Taj sektor će ukupno, kada zakon bude u punoj primeni, imati 60 inspektora. Ovi inspektori trenutno prolaze i razne vrste obuke, kao što znate reformu Poreske uprave radimo i zajedno sa MMF-om i ovo je deo celokupne strategije unapređenja rada Poreske uprave i naravno rada na sprečavanju korupcije i unapređenju tržišne utakmice. Kao što sam već i rekao, ovaj zakon upravo tome treba da doprinese. Upravo kako bismo efikasnije sproveli ovaj zakon, bilo je neophodno pojedine odredbe zakona preciznije utvrditi. Ja ću vam dati dva primera tako da ćete vi, kao i građani Srbije videti o čemu se radi. Dakle, u ovim izmenama zakona predložena je izmena naziva izraza – nezakonito stečena imovina, u – imovina na koju se utvrđuje poseban porez, kako se ovaj izraz ne bi poistovećivao sa izrazom – imovina proistekla iz krivičnog dela. Takođe je predloženo i dodavanje izraza – izdaci za privatne potrebe fizičkog lica, koji je definisan kao - izdaci koje fizičko lice imalo za privatne potrebe, a radi utvrđivanja porekla prihoda koje je steklo fizičko lice, a nije ih potrošilo na sticanje imovine. Dakle, radi se o dva primera koji nam daju dovoljnu indikaciju ili razumevanje zbog čeka i na koji način preciznije pojedine odredbe ovog postojećeg zakona definišemo ili menjamo kako bismo 12. marta, kada formalno kreće primena ovog zakona, upravo sprovođenje tog zakona mogli da uradimo efikasnije i bolje. Inače, ovaj zakon je rezultat zajedničkog rada Ministarstva pravde, finansija i poreske uprave. Pred vama, uvaženi poslanici, su i ratifikacije dva zakona – Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke KfW po pitanju zaduženja Akcionarskog društva „Elektromreža Srbije“, iznos garancije 40 miliona evra. Ovo je zajam koji je deo regionalnog programa za energetsku efikasnost u prenosnom sistemu i treba da nam obezbedi nacionalnu energetsku bezbednost i, naravno, zamenu dotrajale mreže. Inače, kao što znate, Srbija se ubrzano ekonomski razvoja. Imate sve veći broj novih kompanija koje se osnivaju, novih kompanija koje u našoj zemlji rade i sve je veća potrošnja električne energije i zato je neophodno obezbediti kontinuiran, stabilan i elektroprenosni sistem. Upravo će ovaj zajam doprineti da se taj sistem dodatno unapredi. Takođe, pred vama je i Zakon o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Nemačke razvojne banke za projekat „Energetska efikasnost u zgradama javne namene i obnovljivi izvori energije u sektoru daljinskog grejanja – Ozelenjavanje javnog sektora“. Vrednost ovog sporazuma je 50 miliona evra i upravo se odnosi, kao što sam malo pre i rekao, na unapređenje energetske efikasnosti VMA u Beogradu. Ova bolnica otvorena je 1981. godine i jedna je od najvećih bolnica u Evropi. Nakon četiri decenije rada, i to danonoćnog rada, 24 časa, neophodno je zameniti dotrajalu stolariju i uraditi sve ono što je neophodno kako bi se energetska efikasnost ove zgrade unapredila i kako bi, na kraju krajeva, ova bolnica na pravi način obavljala svoju delatnost. Uvaženi poslanici, to su izmene i zakoni koji su danas ovde pred vama. S obzirom na to da je verovatno najvažniji od ova tri upravo zakon koji se odnosi na ispitivanje porekla imovine, pred vama su izmene koje treba da 12. marta, kada kreće primena ovog zakona, doprinesu efikasnijoj, uspešnijoj i boljoj primeni ovog zakona. Ministarka pravde i ja vam ostajemo na raspolaganju za bilo koje pitanje koje možete imati, a nadam se da ćete u danu za glasanje i podržati izmene ovog zakona. Hvala puno.
Zahvaljujem. Izvestilac Odbora, Aleksandra Tomić, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedniče, poštovani ministri, kolege poslanici, mi smo na Odboru razmatrali dva sporazuma koja se odnose na garancije koje Srbija zajedno sa KfW bankom u stvari otvara projekte koji su od izuzetnog značaja kada je u pitanju i energetska efikasnost i primena obnovljivih izvora energije, ali ono što je važno, što ovaj prvi sporazum daje praktično realizaciju tog regionalnog projekta. Ako se sećate, mi smo pre nekoliko godina usvojili taj tzv. transbalkanski koridor. U stvari, mi modernizujemo svoju mrežu u skladu sa zahtevima koje imaju moderno razvijene države EU i ceo Balkan u stvari treba da se na taj način umreži, time što prelazimo sa mreže od 220 kilovolti na mrežu od 400 kilovolti. Ova sekcija koja se odnosi na Obrenovac-Bajinu Baštu u stvari je deo ovog projekta i ovog sporazuma koji je predmet prvog sporazuma. Interesantno je da u ovom delu kada se zadužujemo od 58,9 miliona, 12,8 miliona je bespovratno, iz fonda koji se odnosi na balkanske zemlje. To znači da se zadužujemo samo za 40 miliona, a šest miliona evra je u stvari predmet učešća same elektromreže Srbije. Mislim da je to od velikog značaja, da je mogućnost povlačenja prema tranšama i radovima do 2025. godine, čime u stvari otvaramo mogućnosti da Srbija postane jedan od lidera kad je u pitanju elektroenergetika. Kad pričamo o ovom drugom sporazumu, imali smo prilike u stvari da vidimo da je Ministarstvo finansija pokretač tog jednog velikog posla kada je u pitanju rekonstrukcija objekata koji su u stvari predmet javnih zgrada. Inače, mi smo ovde u Skupštini govorili nekoliko godina ranije da je energetska efikasnost u javnim zgradama, u zgradarstvu, znači državne institucije koje želimo da napravimo kao pametne zgrade, odnosno da im podignemo nivo energetske efikasnosti, u stvari jedan energetski zamajac. Zašto? Zato što ako se zadužite 50 miliona evra, 20% ćete odmah vratiti u budžet kroz PDV. Drugi deo, koji će se odnositi na samo ulaganje, doći će do uštede u električnoj energiji. U stvari, vi time generišete finansijska sredstva koja će prevazići uopšte ova zaduživanja koja se odnose na ove cifre. Praktično, vi za tri godine imate vraćanje kredita, od tri do pet godina kada je u pitanju račun za struju, a onih narednih godina imate u stvari direktne prihode u budžet, odnosno manje plaćanje troškova za jedan VMA. VMA je za nas jako bitna institucija, ona je naučno-istraživačka, univerzitetska institucija, uvek su najbolji kadrovi radili u toj instituciji. Sada, kada je vreme korone, kada jednostavno mi brinemo o zdravlju građana Srbije kao država, najvažnije je u stvari da tu infrastrukturu podižemo kada je u pitanju VMA. Pokazatelj toga je što pravite jednu komisiju gde će Ministarstvo energetike biti u stvari neko ko će da implementira ovaj kredit, zajedno sa vašom jedinicom za harmonizaciju projekata Ministarstva finansija, Kancelarija za javna ulaganja i na kraju Ministarstvo odbrane. Mislim da će od toga imati koristi i pacijenti i lekari i studenti i profesori i pripadnici Vojske Srbije. Na kraju bih rekla da nam je žao što Predlog zakona o poreklu imovine nije predmet i u nadležnosti rada Ministarstva finansija, jer smatramo da su i ove izmene koje ste dali u stvari deo poreskih rešenja. Jako je dobro u stvari i treba reći da i ljudi koji se direktno bave ekonomijom i finansijama treba da kažu u javnosti šta je u stvari predmet ovog zakona i koje su ovo izmene od krucijalnog značaja. To je da u stvari podižemo prag kada je u pitanju opšta osetljivost na nezakonito bogaćenje kada su u pitanju svi pojedinci. Znači, podjednako su svi pod lupom poreske uprave. S druge strane, nije samo predmet deo koji se odnosi na imovinu i sticanje imovine kada su u pitanju zadnje tri godine i vrednost veća od 150.000 evra, već i onaj život svakog pojedinca koji možda može da bude i skuplji od same imovine, pa samim tim ta finansijska forenzika u stvari treba da dovede do toga da su negde svi pod lupom istraživanja poreskih organa, bez obzira na posao koji rade, poziciju koju imaju u društvu i bez obzira na to da li mogu ili ne mogu jednostavno da pokažu da žive jednim normalnim životom. Ukoliko dolazi do toga da neko ima određena saznanja da se troše veće pare nego što treba na osnovu određenih nelegalnih poslova, ima pravo, na kraju krajeva, i poreskoj upravi da ukaže na određen život ljudi koji su se pokazali u prošlosti da su sticali bogatstvo i putem politike najviše i jednostavno osakatili budžet Republike Srbije do 2012. godine, pa nisu podlegli ni jednom zakonskom rešenju do sada. Nama je jako drago iz oblasti finansija da možemo o tome da razgovaramo i da možemo da koristimo te modele kojima ćemo osvetliti, na kraju krajeva, sve prethodne ljude koji su političke funkcije koristili za svoje lično bogaćenje. Zahvaljujem se na strpljenju, predsedniče, što sam prekoračila vreme. Hvala.
Hvala. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, predsednica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, uvaženi predsedniče Skupštine. Uvaženi ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo raspravljao je i utvrdio da Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu ispunjava uslove da se nađe u plenumu, da tako kažemo, odnosno jeste u skladu sa Ustavom i zakonodavnim sistemom Republike Srbije. Suštinu izmena i dopuna ovog zakona čuli smo i od ministra, gospodina Siniše Malog. Ono što bih ja možda istakla, jako kratko, jeste svakako unapređenje efikasnosti poreskog sistema, unapređenje tržišne privrede Republike Srbije kao rezultat primene ovog zakona. Smatram da ono što je najvažnije jeste da će se ovaj zakon odnositi, odnosno primenjivati na sve građane Srbije, čime ćemo ponovo pokazati da nema zaštićenih u borbi protiv korupcije. Ostaje nam posle usvajanja da vidimo koji su to pozitivni efekti njegove primene, o čemu ćemo danas svakako govoriti u plenumu šta od toga očekujemo, a znamo da je svakako borba protiv korupcije i kriminala prioritet u radu Vlade Republike Srbije. Vi ste, predsedniče Skupštine, do sada primetili da ja u svojim javljanjima kao izvestilac vrlo često iskoristim priliku da nešto kažem i o nekim aktuelnim temama koje su važne za građane Srbije. To je iz razloga što želim da u plenumu ostavim prostor za nove poslanike da svi iskoriste svoje vreme za javljanje. To ću učiniti i danas. Želim da pozovem sve građane Srbije da se pridržavaju mera kako bismo istrajali u borbi protiv korona virusa i sačuvali zdravlje nacije. Dakle, danas kada možemo da kažemo da imamo izbor koju vakcinu možemo da primimo, dok druge zemlje vape za vakcinama, danas kada smo prvi u Evropi po imunizaciji stanovništva, Niš je ponosan na tu borbu za ljudske živote i ponosan na sve lekare, medicinske sestre, tehničare, nemedicinsko osoblje, jer su se oni svesno odrekli normalnog života, svog vremena i svoje znanje posvetili borbi protiv korona virusa. Predsednik Aleksandar Vučić je na Sretenje uručio odlikovanja od kojih je pet otišlo u Niš i ja ovim putem želim javno i zvanično da se tim ljudima zahvalim što se bore, ali i svim njihovim kolegama. Doktor Milorad Jerkan, direktor Doma zdravlja Niš, doktor Marko Nikolić iz Specijalne bolnice „Niška Banja“, doktor Steva Stanišić iz Kliničkog centra Niš i bračni par Zekić, Marija i Marko, koji su se od početka prijavili za crvenu zonu, i dalje su tamo, Marko u Domu zdravlja, a Marija Zekić u Kliničkom centru Niš. Želim da kažem da su oni prvi tehničar i medicinska sestra u Nišu koji su dobili odlikovanje od predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića i Nišlije su na to ponosne. Nemojte mi zameriti, želela sam da bar deo obraćanja posvetim ovim ljudima, da im se zahvalim za požrtvovanost, za sva odricanja. To je najmanje što mislim da mogu da učinim sa ovog mesta. U svakom slučaju, nastavljamo dalje sa borbom za svaki život, sa borbom za zdravlje naše nacije, paralelno sa tim i sa borbom za razvijenu Srbiju. Hvala.
Zahvaljujem. Sada prelazimo na predsednike, odnosne predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima potpredsednik Narodne Skupštine Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o utvrđivanju porekla imovine i dodatnom oporezivanju jedan je od onih zakona kojim se dokazuje opredeljenje i odlučnost države da se u potpunosti i do kraja efikasno obračuna sa organizovanim kriminalom i korupcijom. Samim tim, to je jedan od veoma mogu reći osetljivih zakona, koga nimalo nije jednostavno usvajati, dorađivati, a još teže efikasno i do kraja principijelno primenjivati. Zato će narodni poslanici Stranke pravde i pomirenja podržati predložena zakonska rešenja, s obzirom na činjenicu da nam je jedan od ključnih principa našeg političkog programa odlučna i beskompromisna borba protiv organizovanog kriminala i korupcije, što je istovremeno jedna od tačaka iz Sporazuma o političkoj i programskoj saradnji između Stranke pravde i pomirenja i Srpske napredne stranke. No, sama osetljivost, kao i značaj ovog zakona izazivaju potrebu da mu se do kraja, temeljito i maksimalno posvetimo i u ovoj raspravi. Pitanje imovinske sigurnosti, kao i pitanje prava i mogućnosti svakog građanina da u punom kapacitetu, shodno svojim sposobnostima, ima mogućnost sticanja imovine, kao i da mu ta imovina bude zaštićena od bilo kog oblika ugrožavanja je jedno od temeljnih i veoma značajnih pitanja na kojima se bazira razvoj, uspešan razvoj jednog društva, a samim tim i svakog pojedinca u tom društvu. Dakle, s jedne strane treba da imamo u vidu kako omogućiti svakom građaninu i kako ga podstaći na to da što više radi i da bude slobodan da što više legalno zaradi, dok s druge strane valja nam ograničiti sve moguće tendencije, kao i mogućnosti da ta zarada bude nelegalna, odnosno nezakonita. Ma koliko to zvučalo jednostavno, da, nije teško napisati bilo koju zakonsku odredbu ili regulativu, ali ne smemo ignorisati ambijent u kome se nalazimo, određeno političko ideološko nasleđe sa kojim se suočavamo. Vi znate da smo više od četiri decenije učeni, vaspitavani, odrastali u ambijentu koji je imao, da ne budem preoštar, ali zasigurno jedan neprirodan i neizbalansiran odnos prema imovini gde je promovisano to da je dobro biti siromašan, da su najbolji i najuspešniji oni koji nisu uspešni, koji su siromašni, pa smo onda kao rezultat takve političke ideologije dobili svojevrsnu i političku i etičku hipokriziju, gde smo zapravo imali pojavu koja nažalost i danas postoji gde je najbitnije da tu imovinu sakrijemo, da se ponašamo skromno u javnosti, a da možemo dvojno živeti život i uživati u toj imovini mimo te javnosti. Bez obzira, dakle, šta radili u životu, ali posebno je ovo pitanje i ova pojava izazovna za nas političke predstavnike naroda, odnosno građana. Zašto ovo potenciram? Jako je važno da što glasnije podstičemo građane da rade i da zarade i moramo osloboditi građane straha da budu bogati, jasno povlačeći crtu između nelegalnog i nezakonitog i zakonitog i legalnog bogatstva, sa druge strane. Bojim se da se tu do sada nismo snašli, da nismo uspeli ni ove tri decenije da ponudimo novu varijantu koju jesmo proklamovali, proklamovali smo i tržišnu privredu i određene forme liberalizma, uspešne, neuspešne, sa sve njihovim prednostima i anomalijama, ali nismo dovoljno uspeli da relaksiramo građane, pogotovo ljude koji su istaknuti na raznim funkcijama, da biti uspešan privredno, biti bogat nije sramota, ali biti lopov i kriminalac jeste sramota. Dakle, to je nešto što smatram da treba, kao što se možda ne eksplicitira u zakonu, ali što bismo morali i kao političari i sa drugih društveno-javnih pozicija da značajnije ističemo. Svakako da bi oni građani koji hoće legalno zarađivati novac, koji se hoće legalno bogatiti, oni to neće moći dokle god kriminalci i razni tajkuni sa svojim kriminalnim i korupcijskim moćima budu u prilici da nelegalno i nezakonito na leđima drugih građana, enormno uvećavaju svoje bogatstvo. Raduje me odlučnost i kroz ovaj zakon, ali isto tako i kroz određene akcije koje nadležni organi ove zemlje, pre svega, MUP, Ministarstvo pravde i drugi organi sprovode u obračunu sa organizovanim kriminalom i svim oblicima tog kriminala uključujući nasilje i sve ono što nažalost i dalje postoji u našem društvu i ugrožava normalno funkcionisanje i društva i pojedinca i porodice. Ovim zakonom ćemo se još jedan korak približiti cilju, neću reći potpunog obračuna sa kriminalom, to je nemoguće i najuređenije zemlje ovoga sveta se nisu uspele potpuno obračunati sa kriminalom. Ne postoji način potpune eliminacije kriminala. Znači, kao što ne postoji mogućnost da potpuno proterate bolest od pojedinca ili zajednice, isto tako ne postoji način da se potpuno eliminiše kriminal iz jednoga društva. Ali, naša ambicija i cilj treba da budu da se kriminal stavi pod kontrolu, da se kriminal vrati u podzemlje, da kriminal bude ispod šahti. Kriminal je neka vrsta kanalizacije, bez koje se ne može, ali nije problem dok je god u instalaciji predviđenoj za to u podzemlju, ispod šahte. Međutim, problem je kada se kriminal izliva iz šahti i kada kriminal izlazi iz podzemlja, kada dobija ambiciju da ima svoje predstavnike u raznim strukturama vlasti, a kao što vidite i ovih dana i ovih meseci, kao što smo bili svedoci i pre 20 godina, i više i manje, dakle, nažalost, ta ambicija i ta tendencija kriminala uvek postoji. Zapravo vitalnost društva i vitalnost države kao krovnog predstavnika toga društva će se potvrditi, odnosno pokazati, dokazati upravo na toj odlučnosti, da uprkos sofisticiranoj sposobnosti i snazi tog kriminala, koji nažalost i dalje nije za potceniti, uspeva da, ne samo funkcioniše, već i da donosi odluke, zaključke i zakone i preduzima potrebne mere i kroz zakonodavnu aktivnost ali isto tako i kroz operativne akcije da, zapravo, vraća kriminal tamo gde mu je mesto. Svakako da Zakon o imovini je zapravo taj koji će biti veliki ispit za nas, jer kriminal nije samo, borba sa kriminalom ne znači imate tamo vojsku kriminalaca, imate ovamo vojsku nas, odnosno državu, državni aparat i sada sudaramo se u raznim bitkama i borimo se i ko će pobediti. Ne, da je tako to bi bilo mnogo jednostavnije. Tada bi država uvek i to jednostavno pobeđivala kriminal. Ali gde je problem? Problem je u tome što su to najčešće izmešane vojske, što nemamo front između, što nemamo jasnu povučenu crtu, već priroda kriminala jeste da uvek traži svoje predstavnike, zastupnike svoje, zaštitnike u raznim delovima državnoga aparata i mehanizma. U meri u kojoj državi uspe da se oslobodi i obračuna, oslobodi od takvih u svojim redovima i obračuna sa njima tada će linija fronta biti jasnija i tada će se uspešno moći zadati i završni udarci samome kriminalu. Dakle, donosimo kvalitetan zakon koga treba podržati, treba izglasati ali svakako da ćemo naići na nova iskušenja u pogledu njegove implementacije. Mi moramo u tome biti odlučni i hrabri. Nemojmo da smo sigurni, svi mi koji se nalazimo na političkim pozicijama, svi smo mi mete, svi smo mi veoma zanimljivi da nam se određeni kriminalci, pogotovo oni u svilenim rukavicama, oni koji su dobro upakovani približe. Nemoj da mislimo da smo mi do kraja imuni. Niko nije imun, uvek ćemo biti njihova meta i moramo biti do kraja pažljivi zbog toga. Ne mogu govoriti o svim nivoima države ali mogu govoriti o kraju i institucijama dela ove zemlje gde živim, u Novom Pazaru, na području Sandžaka. Očigledno je da još nismo uspeli da se oslobodimo onoga, naši kriminalci i vaši kriminalci. Dakle, mi smo svi veoma hrabri da napadnemo tuđe kriminalce, kriminalce onih tamo, bliskih nekome, ali vrlo često onog do sebe, onog blizu nas nismo sigurni da ćemo ih videti. Zato imamo, nažalost i dalje prisutnu praksu, pogotovo u Novom Pazaru gde su mehanizmi, odnosno službe pre svega poreske uprave kao i druge inspekcijske službe sredstvo obračuna sa onima tamo, ne samo kriminalcima, nego nažalost i ono što je nedopustivo i što je i ovog trenutka poziv Ministarstvu finansija i drugim nadležnim organima da se time pozabave, da iskorenimo zlo, upotrebu poreske uprave, inspekcijskih službi, u zastrašivanju privrednika kroz inspekcijske pritiske. To je u Novom Pazaru i Tutinu i dalje je veoma prisutno. Mislim da se mi tome moramo suprotstaviti, jer ukoliko imamo te selektivne pristupe, ukoliko imamo prostor i atmosferu u kome neko sebi da je za pravo to, pa makar to bilo na lokalnom nivou, to nije dobro jer običan građanin on nema mogućnost da ima uvid u celi sistem države do samog vrha i to šta sve radi Vlada, šta rade centralni organi. Naravno, informišu se i o tome, ali ono što jeste iskustvo građanina je zapravo onaj prvi šalter. On koliko ima neki svoj dućan, neku svoju zanatsku radnju, njemu je država onaj inspektor koji mu dolazi. Ukoliko je on korumpiran, ukoliko ga on reketira, ukoliko on selektivno obilazi te dućane i te zanatlije, tu sirotinju koja jedva preživljava i ukoliko on ima tu selektivnost bilo na političko-partijskoj ili nekoj drugoj osnovi korupcijskog. Ne možemo mi reći zadovoljni smo, super je, država radi. Tako da i oni veliki rezultati koji se realizuju na nivou Vlade u pogledu borbe sa ekonomskom krizom, sada izazvanom kovidom, kao i sve one mere koje su dale uspeha u pogledu celokupnih svih procesa u našoj privredi. Dakle, oni se zasenjuju zato što dozvoljavamo određenim strukturama na lokalnom nivou da na taj način zloupotrebljavaju svoje pozicije i da se iz ličnih, partikularnih, partijskih ili nekih drugih razloga obračunavaju sa svojim protivnicima. Isto tako ćemo dati podršku i sporazumima o dva zajma koji će se potpisuju sa tom bankom iz Frankfurta gde se jedan odnosi na pitanje energetike, ozelenjavanja, javnih ustanova ali isto tako i Elektrodistribucije. To su jako važne teme na prostoru cele države, a pogotovo na prostoru Sandžaka. Mi smo između ostalog i ranije o tome govorili, a ovo sada raduje da ćemo imati i ozbiljnije finansijske potencijale za realizaciju takvih projekata, odnosno ciljeva. Nužnost obnove elektromreže na prostoru od Novog Pazara, preko Tutina, Sjenice, Prijepolja, Nove Varoši do samog Priboja jeste nužnost. Između ostalog da podsetim i to je jedna od važnih tačaka političkog sporazuma koji smo nedavno potpisali, što me jako raduje i ovim zapravo sporazumom i ovim transferom ćemo imati dovoljno kapaciteta da se što pre krene u obnovu i niskonaponske i visokonaponske mreže. Ne želim da sada o tome previše uzimam vremena, ali zaista protekla zima, snegovi su pokazali da imamo probleme sa kvalitetom te mreže. Istina ne smemo dopustiti da pojedini lokalni funkcioneri ili ko je već odgovoran za određene pripreme, pogotovo za doček zime kada je u pitanju elektromreža, gde imamo obavezu čišćenja tih koridora od grana koje zapravo nakon padanja snega ugrožavaju tu mrežu. Dakle, imamo možda nekada izgovore da se lošom elektromrežom možda prekrivaju ili ispravdavaju i lične neaktivnosti pojedinaca u tom sistemu, to je svakako neophodno istražiti. U svakom slučaju, ovo pozdravljamo, podržavamo i jako je važno što se ima snage i za ovakve iskorake u ovom teškom kovid vremenu, prosto, da se ne zapostavi ni jedan sektor, bilo da je u pitanju mreža Elektrodistribucije ili je u pitanju ovaj drugi projekat koji se isto tako tiče novih oblika energije i ozelenjavanja projekat koji zasigurno ne može imati svoje protivnike ukoliko smo dobronamerni. Samo na kratko ću se osvrnuti, s obzirom na aktuelnost, pitanje javne rasprave koja se tiče sistema zdravstva. Dakle, moramo biti oprezni. Opet podsećam na Sporazum o osnivanju kliničkog bolničkog centra u Novom Pazaru. Čuli smo jutros primedbu kako je neko lagao narod. Ne, niko nije lagao narod. Ova strategija koja je objavljena i koja je bila na raspolaganju kroz ovu javnu raspravu se odnosila na ono što je bilo pre. Sporazum koji smo pre nekoliko dana potpisali je novi Sporazum i svakako da će se na temelju tog Sporazuma izmeniti onaj deo te strategije koji se odnosi na Novi Pazar, Tutin, Sjenicu, Prijepolje i Priboj, pogotovo kada je u pitanju Tutin i Sjenica, s obzirom na broj stanovnika. Ali, još značajnije, na to želim posebno da skrenem pažnju, jeste prostor. Dakle, to su dve prostorno najznačajnije opštine na području najveće opštine na području Srbije. Ukoliko vi imate od sela Boroštica do Tutina vama je potrebno da dođete jedan sat vremena i zato se ne može uzeti u obzir samo udaljenost od Tutina do Novog Pazara, da ne govorim o drugim parametrima, ali verujem da postoji dobar osnov da ćemo u međuvremenu zajedno sa Ministarstvom zdravlja izmeniti ovo gde bi realno bilo da i Tutin i Sjenica imaju svoje zdravstvene centre. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvažene koleginice i kolege, narodne poslanice i narodni poslanici, uvažena ministarko, uvaženi ministre, gosti, predsedavajući, pred nama je jedan jako bitan zakon, verovatno raduje sve građane u Srbiji, a verujte mi da se građani Sandžaka isto raduju jednom ovakvom zakonu. Jako smo obradovani što će jedan zakon omogućiti da se preispita imovina svih građana koji su sumnjivi, a pogotovo oni koji su obavljali javne funkcije, političari pre svega, jer često se dešava da najviše o korupciji pričaju oni koji su najdublje potonuli u njoj. Jedan izveštaj od prošle godine, odnosno jedno istraživanje koje je obavio CESID, uz pomoć USAID, pokazuje da jedan od najvećih problema koji naši građani uočavaju u našoj državi jeste korupcija i to istraživanje koje se ponavlja godinama unazad uvek ima isti zaključak. U prva tri problema, koja naši građani navode, jeste korupcija. Korupcija zaista dubinski razjeda svako društvo u kome je rasprostranjeno i danas se ona predstavlja kao karcinom modernih društava. Naravno da toga nisu, kao što rekoše prethodni govornici, pošteđena zapadna društva. Mi imamo podatak da i u razvijenim demokratijama Evrope korupcija je prisutna, ali na jednom nivou koji je kontrolisan i procenjuje se da budžet EU je za jedan i više procenata BDP oštećen upravo koruptivnim radnjama. Znači, nisu ni oni uspeli da se izbore sa ovom nemani, ali uspevaju da ga kontrolišu i da ga drže na jedan razuman nivo koji je podnošljiv i koji ne ugrožava, kako reče ministar ekonomije ekonomiju, jer, korupcija je ta koja prave biznise, pravu privredu urušava dubinski, seče najzelenije grane. Ima u ljudskom organizmu jedan fenomen, ja sam to pominjao ovde, zove se aksono fenomen. To je kada čovek pojede nešto, proguta slučajno neki oštar predmet, organizam u digestivnom traktu pronađe mogućnost da ga okrene onom tupom stranom da prođe i uspe da ne ošteti crevni trakt. To je nešto što je Bog dao. Upravo ovaj zakon i upravo mnoge zakone koje možemo nazvati antikorpcijski zakoni prave jedan prirodni fenomen, prave nešto u našem društvu što se može označiti kao aksono fenomen da korupcija ne ošteti toliko naš organizam i našu privredu koliko je činila možda u zadnjih, reći ću, nekoliko dekada. Srbija kada govorimo o legislativi učinila je mnogo, i ova Skupština je usvojila zaista veliki broj antikorupcijskih zakona i ja sam na tome ponosan. Mi u našoj koaliciji zaista zdušno podržavamo sve zakone koji su antikoruptivni i tu su, pre svega, Zakon o sprečavanju korupcije, Zakon o uzbunjivačima, Zakon o zaštiti konkurencije, Zakon o političkim strankama, Zakon o organizaciji nadležnosti državnih organa u suzbijanju organizovanog kriminala terorizma i korupcije i tako dalje. Zaista je ova vlast i ova koalicija od kada je preuzela vlast učinila mnogo i čini mnogo na borbi protiv ove zaista pošasti koja je bila uzela maha u našoj državi. Država je ovim zakonom koji je danas pred nama i čije su izmene danas pred nama je dobila delotvoran mehanizam da za svakoga u svakom trenutku može da se utvrdi da li se obogatio nezakonito. Ko ne bude mogao da dokaže da je na zakonit način stekao imovinu ostaće bez tri četvrtine svoje vrednosti, te njene vrednosti, a ako sud utvrdi da je imovina stečena krivičnim delom biće mu oduzeto celokupno nezakonito pribavljen imetak. Za unakrsnu proveru imovine zadužena je posebna jedinca u Poreskoj upravi čiji će rukovodilac biti izabran devet meseci po stupanju na snagu ovog zakona. Po Zakonu na udaru će se naći oni u koje se posumnja da za najviše tri godine imaju razliku od 150.000 evra uvećanje imovine od prijavljenih podataka. Naravno, ako se u tom postupku u utvrđivanju dođe do sumnje da je osoba počinila krivično delo, a ja verujem da će toga biti puno, onda jedinica Poreske uprave obaveštava policiju, poresku policiju i javno tužilaštvo. Mi smo preuzeli taj američki model da će teret dokazivanja uvećanja imovine biti na Poreskoj upravi, dok će teret za dokazivanje porekla imovine biti na obvezniku. Ono što je za nas jako bitno, socijaldemokratija jeste da je ovaj zakon i poreski zakon i odnosi se na sve građane, znači, apsolutno neće biti privilegovanih i to je nešto što mi zdušno podržavamo. Moram da naglasim da je negde od 2000. godine, stalno pričano o mogućstvu i o želji da se jedan ovakav zakon donese. Bezmalo dvadeset godina unazad, većina političara je pričala da će ovakav zakon doneti, ali verujete da niko nije smogao snage i da je to tek učinila ova vlast, sa ovom vladom, mislim i prethodna vlada, obzirom da je 2020. godine, usvojen zakon da usvoji jedan ovakav zakon. Bilo je puno kritika. Drago mi je što je što je Ministarstvo pravde održalo zaista veliki broj javnih slušanja pa i na Pravnom fakultetu uključila i poreske konsultante pravnike i profesore prava iz ove oblasti i zaista pokušalo da iznađe najbolji mogući model. Svakako da je donošenje novog zakona jako dobar model, da je to model koji šalje jednu jasnu poruku da je država spremna da uđe u obračun sa kriminalom i sa nezakonito stečenom imovinom. Evropska komisija je u Izveštaju o napretku Srbije za 2019. godinu ukazala da korupcija postoji u mnogim oblastima i da je to pitanje koje i dalje treba da bude na mapi naše države. Komisija je navela da treba da postoji jaka politička volja i mi onim što danas činimo zaista pokazujemo da imamo i volje i želje i političke hrabrosti da se obračunamo sa svakim vidom korupcije i izbegavanja plaćanja poreza, što je za nas jako bitno. Imali smo problem da u dosadašnjim zakonskim rešenjima nije postojala obaveza državnih organa ako poseduju relevantne informacije o poreklu imovine da razmenjuju ih između sebe na efikasan način. Tu je dolazilo do blokade i dosadašnje zakonsko rešenje je bilo mrtvo slovo na papiru. Međutim, novo zakonsko rešenje propisuje obaveznu koordinaciju i saradnju među institucijama koje mogu da imaju relevantne informacije za utvrđivanje o stvarnoj imovini nekog lica. Mislim da je to glavni problem što treba na pravi način preispitati stvarnu imovinu određenih lica, jer mnogi koji su stekli nezakonito imovinu uspevaju da tu imovinu sakriju na različite načine i drago mi je da će ovaj zakon pokušati da se obračuna i sa time. U uređenim zemljama Zapada samo su dve stvari konstantne, a to je da čovek mora da umre i da mora da plati porez. Dakle, u uređenim državama je neshvatljivo da se porez izbegne platiti. Kod nas je dugo vremena postojalo pravilo ponašanja da prevari državu, da se ne plati imovina, da se ne plati porez da se stekne imovina, jer je država i svačija i ničija. Ne, država se štiti upravo odgovornim odnosom i plaćanjem poreza, jer porezom plaćamo i zdravstvo i kvalitetno školstvo i dobre puteve i obezbeđujemo, brinemo se za socijalno ugrožene i moram zaključiti da bez poreza nema smanjivanja bilo koje nejednakosti koja postoji u društvu. Socijaldemokratija se zalaže za ravnotežu između tržišta i države, pojedinca i zajednice. U središtu socijaldemokratije nalazi se kompromis između prihvatanja kapitalizma kao jednog pouzdanog mehanizma za stvaranje bogatstva i želje da se ono raspodeljuje na osnovu moralnih, a ne tržišnih vrednosti. Imperativ socijaldemokratije su široka socijalna davanja, finansirana progresivnim oporezivanjem, ali i pravednim oporezivanjem. Smanjivanje jaza između bogatih i siromašnih naš je osnovni zadatak. Naravno, socijaldemokratija ne traži od nas da budemo jednaki u siromaštvu. Ne, nama su potrebni bogati, uspešni ljudi, ljudi koji će časno, zahvaljujući svojim znanjima, zahvaljujući svojim veštinama, uspeti da steknu kapital i pokretati ovo naše društvo. Naravno, moramo biti u tome i država socijalno odgovornih ljudi. Poslednja, ali ne i najmanje važna stvar jeste pitanje mentaliteta. Neophodno je posmatrati korupciju kao bolest i treba jačati organizam naše države za radikalne akcije protiv korupcije. Ako karcinom eliminišemo hirurškom incizijom ili odsecanjem, e, to se mora raditi i sa onima koji su duboko zašli u džepove svih građana naše države. Takvi se moraju kazniti, ali se oni koji se odgovorno odnose prema imovini svih građana Republike Srbije moraju sa druge strane i nagraditi. Neophodno je unapređivanje preventivnih mera i mehanizama u sprečavanju korupcije i negovanju novih etičkih normi od najranijeg doba. Pre svega, uvođenje antikorupcijskih tema u obrazovni sistem naših škola, već se to čini i već se od najranijih razreda deca upoznaju sa različitim vidovima korupcije, sa zloupotrebama i uče da je to nešto što je nemoralno, da je to nešto što je nečasno i da je to nešto što je kažnjivo. Odgoj i konstantno insistiranje na čestitom odnosu prema svojoj zemlji, sugrađanima, obavezno plaćanje realnog poreza svojoj državi, neophodnost akademske čestitosti, solidarnost i briga prema siromašnim i slabijima je osnovni zadatak socijaldemokrata i onog pravca kojeg ja zastupam. Naravno da bi u tome trebali prednjačiti oni koji plediraju da se bave politikom i javnim poslovima, ali u odgoju nagradu uvek prati kazna, tako da oni koji se ogreše o imovinu svih nas moraju biti sankcionisani i zato je ovaj zakon koji je pred nama blagotvoran i lekovit i mi ćemo ga zdušno podržati.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Marković Palma. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, poštovani ministri, gospodine predsedniče Skupštine, Jedinstvena Srbija će podržati ovaj Predlog zakona, ali pre nego što počnem da govorim o zakonu, imam jednu primedbu na ministra. Svake nedelje imam sastanak sa desetak privrednika, iako je nedelja dan za odmora. Pozvao sam ministra Malog, dva, tri puta nije se javio. Pozvao sam predsednika Aleksandra Vučića, posle drugog zvona se javio. Pozvao sam i ministra Nedimovića, posle prvog zvona se javio. Ni meni nije drago da radim nedeljom. Sigurno ste vi, ministre, gledali koliko je skočio bitkoin. Negde 47.000 je sada evra ili 50 koma nešto hiljada dolara. Ako se ja javljam svakom i mi poslanici koji smo glasali za vas, ministre, jer mi smo vas izabrali, a ne vi nas… Zamislite, mene dnevno zovu minimum 30 ljudi sa nepoznatih brojeva i ja se javim. Od toga je 50% Jagodinaca, a 50% iz nekih drugih gradova. To nam je posao. Ali, ne zameram ti zato što si stručan kada je u pitanju oblast i resor za koje se zadužen i molim te da sledeći put, kada hoće da pitaju nešto privrednici… Zamislite sada da sam ja rekao – ajde, evo, vama telefon od ministra ili idite svi kod njega u Ministarstvo i čekajte da vas primi tamo, a trebale su nam tri informacije koje ne traju duži razgovor telefonom od dva minuta. To me je naučio Dačić. On ne razgovara duže od 35 sekundi. Kažem – čekaj, brate, imam još nešto da ti kažem, on kaže – hajde kada se vidimo. To nije od pre par dana, to je uvek tako. A nekad bude i gori od vas, ministre, javi se posle tri sata i kaže – ej, zvao si me i ja kažem – nemam pojma zašto sam te zvao, zaboravio sam, ali on opravda i kaže – bio sam tu i tu sa tim i tim i tako dalje, tako da sam to pokušao da vas opravdam kod tih privrednika. Sve te privrednike vi poznajete. Jedan od njih je Miki Jela. Znate ko je Miki Jela? Oni ne mogu da dođu do vas i, eto, pozvali me i držali me tamo dva i po sata svojom voljom, naravno. Ti ljudi zapošljavaju 2.100 radnika, da znate, ministre. Kada je u pitanju ovaj zakon, Jedinstvena Srbija će podržati ovaj zakon, ali treba ovaj zakon da, prvo, krene od političara, da mi pokažemo da taj zakon nije napravljen za nekog tamo privrednika, nego od nas. Svako od političara ko ima skuplji auto od 40.000 evra, a nema kompaniju, nema preduzeće, da se ispita poreklo imovine, jer ako imate 32 godine, maksimalan kredit možete da uzmete 33.000 evra. Vi to znate isto, gospodine ministre, i da se krene od političara. To je najbolji pokazatelj za građane Srbije da vide da su političari prvi gde će da se preispita poreklo njihove imovine i da li su legalno stekli kapital koji imaju. Dalje, mi imamo sada veliki broj ne privrednika, a imaju kapital kao da su imali kompaniju od 1.000 radnika, da traje 20 godina. Kako će njima da se proveri, ako oni nisu poreski obveznici i ne znam šta? Kod tih novih kompanija, ministre, postoji nešto što se zove - vlasnik preduzeća daje pozajmicu sam sebi. To ima pravo ako su te pare iz dividende ili nešto što se zove dobit, podizao i sada da ne plati kamatu banci. To je isto jedna, mogu da kažem, rupa u zakonu, gde je dozvoljeno, ali samim tim, postoji osnovana sumnja, što bi se u pravu reklo, da li je tako, ministarka, pošto sam ja polukvalifikovani pravnik, nisam kvalifikovani, ali sam najbolji pravnik među nepravnicima. Dobio sam tu titulu na nekoliko skupova. Šta je još važno, gospodine ministre? Važno je da kada krene da se primenjuje ovaj zakon, da izađe spisak, da građani Srbije znaju ko je predmet istrage i ko je predmet da je sumnjivo zaradio svoj kapital. Ja sam siguran, vi ste bili privrednik, da vi i ja budemo među prvima. Evo, ja se sada prijavljujem, i vi, i da vide građani kako smo mi primer da pokažemo odakle nam, šta sve imamo. Vi ste mlađi od mene, ali ste veoma stručan čovek. Više puta sam ja to mogao da vidim i van ove Skupštine. Imali ste i kompaniju itd. To će da otkloni sumnju nekih da kažu – eto, ovi donose zakon da bi zakon primenjivali na nas i naše kompanije. Kada je u pitanju utaja poreza, za utaju poreza ne treba Zakon o poreklu imovine. To ministarka pravde treba da zna. Znači, ne treba nam zakon. Zna se utaja kako se ispituje. Ako je u pitanju roba, postoji nešto što se zove profaktura, otpremnice, faktura itd. Vidi se da li je platio porez, da li je platio porez na plate itd, da li je nešto uvezao na crno i prodao, a da ga nije ubacio u knjige. Kada sam kod crnog tržišta, hoću da vas zamolim da se izvrše izmene i dopune zakona gde se zatvaraju radnje kada neko ne izda fiskalni račun, da se poveća kazna dva puta ako treba. Vi i ja smo privrednici, kada zatvorite nešto nekome 15 dana, mi ga uništimo. Nema pare za plate za radnike, izgubi one što se zove njegovi potrošači, a pogotovu sada u vreme korone. Znači, da donesemo zakon koji će ga kazniti, a pusti ga da radi. Odakle da on plati kaznu ako ne radi? Taj zakon nismo mi doneli ovde, nego neki drugi, neki drugi visoki šusteri za niske štikle, znate, sede u kabinetu i sada im padne nešto na pamet, ajde sada mi ćemo da donesmo ovaj zakon, a taj zakon kako će da se odnosi na one koji se zovu poreski obveznici, oni koji trebaju da plaćaju porez i na državu. Ovo vam govorim kao primer. U svakom gradu na današnji dan imate u proseku od tri do pet zatvorenih ugostiteljskih radnji i onih koji se bave brzom hranom. Znači, tri štete. I ta brza hrana, gde su građani kupovali, a oni su imali pravo, njih ne obuhvataju mere da moraju da zatvore u osam sati uveče. To je najvažnije za te male privrednike. To su obično porodične radnje. Da se izvrši izmena i dopuna tog zakona. Šta je još važno? Ja znam, bio sam mali kada je još za vreme, neću reći Tita, a možda i jeste, ispitivano poreklo imovine. Onda su bila dva čoveka na udaru u Jagodini. Jedan, koji nije imao zašta kuče da ga ujede, a imao kafanu i ne znam šta i on je, kao, pošto je puna kafana svakog dana, on ima mnogo para, krije i taj čovek je posle zbog toga i zatvorio svoju kafanu i ne radi. To sam zapamtio kao dete. Znači, da predmet istrage, ovo je dobar predlog da 150.000 evra, ukoliko ima za tri godine priliva, da on bude predmet istrage. Ali, ako su to velike kompanije koje zapošljavaju 100, 150, 200 radnika, imaju veliku dobit, imaju od čega da pravdaju, da pre nego što uđe kontrola u to preduzeće, da se zatraži informacija od tog subjekta, odakle su pare i kako je podigao taj novac. Jer, ako vi uđete i kažu – finansijska inspekcija, ispitivanje porekla imovine, a taj neko ima tržište u celom svetu, on postaje sumnjivo lice kod svojih kupaca i dobavljača i ostaje bez posla. Znači, nije samo to. Čuo sam da pre nego što uđe kontrola, te sumnjive činjenice da se provere, da taj neko dostavi da li Ministarstvu finansija ili poreskoj upravi, da dostavi to što se sumnja da je on nešto zloupotrebio, izvršio utaju ili nije platio porez ili je prodao nešto na crno. Kada je u pitanju korupcija, to nema veze sa ovim zakonom. Znači, veze s vezom nema sa ovim zakonom. Korupcija podleže pod jednim drugim zakonom. Jel tako, ministre? Izvinite što se vama obraćam, ali ja nemam kome da se obratim. Korupcija može svakog dana da se proverava. Protiv toga sam da mi kažemo – stavi kutiju u bolnicu, korumpirani su lekari i sestre, kao što je nekada to bilo. Pazi bogati, a mi političari smo najpošteniji na svetu. Pa, kažu – korupcija u prosveti. Kakva bre korupcija u prosveti? Ko sad od profesora, nastavnika, učitelja sme da uzme nekom 100, 200 evra za dete ili da mu da? Sad gospodin ministar, koji brine o bitkoinu, ništa nije čuo, ne zna šta sam ga pitao. Jesi li me čuo ili da ponovim? Nema veze. Rekao sam da ne radimo kao što su radili nekada neki, pa odnesu kutiju u bolnicu da pacijenti stavljaju primedbu kao bolnice korumpirane i domovi zdravlja. Ma, nije valjda, svi su korumpirani, samo smo mi političari najpošteniji. Prosveta isto. Čekajte, bre, pa ja imam petoro đaka, pa nikad niko im nije tražio ništa i nisam mogao da čujem u poslednje vreme da neko traži od nečijeg roditelja – dajte mi pare da vaše dete dobije pozitivnu ocenu itd. Hajdemo mi kod one velike ribe, pustite te beovice. Znate li šta su beovice? To su one male, moravske. A velike ribe gutaju male ribe. Jeste li pecali nekad? Jeste. Onda se razumete i u to. Znači, vi ste političar opšte prakse. Trza, trza, da zagrize, kako ide ona pesma, ali sačekaću uveče. Ja čekam da me pozoveš uveče, nema te, nije bitno. Tako da, dame i gospodo, mi iz JS podržavamo ovaj zakon, ali da mi budemo primer, mi da budemo ogledalo. To je rekao i predsednik Aleksandar Vučić, i on je isto rekao da će tražiti od njega da počne. Evo, danas ja se prijavljujem i ministar se isto slaže, da imamo kontrolu i da posle idu da obilaze druge. Siguran sam da i vi i ja imamo materijalne dokaze za sve što smo postigli u životu. Kada je u pitanju ovaj drugi zakon, zajam koji ćemo uzeti od Frankfurta, jel tako, nisam ni čitao dnevni red, ja pričam iz zdravog razuma, dovoljno mi je da čujem samo o čemu se radi. Znači, dobra je jedna stvar što mi uzimamo zajam od najjače ekonomske države u Evropi. Oni ne daju nekom pare ako taj neko nema bonitet. Šta je bonitet? Likvidnost, kakav vam je završni račun bio prethodne godine i da li ste vi politički stabilni. Veliki je uspeh za našu državu da smo nekoliko zajmova imali i da se te pare troše namenski. Veća cifra tih para će se vratiti. Vratiće se, i to su prava ulaganja. Danas kao privrednik, kao država mora da se vodi računa u šta se ulažu pare i šta su nam prioriteti. Država Srbija do sada je poštovala prioritete i ono što je mene ohrabrilo je da su bili prodati automobili, ogroman broj automobila, gde je svaka organizacija imala po ne znam koliko automobila i da su te pare otišle tamo gde su bile neophodne. Gospodine ministre, Jedinstvena Srbija će podržati ovaj zakon. Šta još? Da se borite kod Kriznog štaba da nam ne promene ove dosadašnje mere, jer ako promene imaćemo problem kako da punimo budžet, i republički budžet i budžet lokalnih samouprava. Znači, mora da se radi, mora da se živi sa ovim zlom koje se zove kako se zove. Znači, da ostane isto, a da se ugostiteljskim radnjama, kafićima produži radno vreme do 23 časa. Zašto je u Beogradu gužva u dva lokala? Zato što samo ta dva rade noću i 700 gostiju je bilo u jednom lokalu gde je maksimum u normalnom radnom vremenu 100. Da nam je radilo 10 kafića, 10 lokala, uopšte ne bi bilo gužve. Znači, nekada čovek mora da ima i logiku, pored struke. Sad je najlakše – ajde sve da zatvorimo, da niko ne radi, a šta ćemo ako nam kuvari odu u Evropu, a tamo su plate za dobre kuvare od dve do pet hiljada evra, ako nam konobari odu, ko će sutra da radi u Srbiji? Nema ko. Taj posao se ne uči za nedelju ili 10 dana. Ja sam tražio i da se dozvoli na stadionima, takođe, neko će sad možda reći to nije tema, ali sve je to interes ove države, da dođe publika, jer zašto se onda igra fudbal? Kako u Australiji koja je imala najteže mere, videli ste koliko je publike bilo kada je igrao najbolji svetski teniser u finalu, Novak Đoković? Nemaju oni bolji imunitet od nas. Oni nemaju ni belog luka, nemaju ni kiselog kupusa, a mi imamo. To je nešto što je preventiva i zaštita zdravstvenog imuniteta. Sve je oko finansija, da znate. Kad kaže neko – ej, samo neka je zdravlje. Jeste, ali bez para ništa. Ništa. Nismo mi bolesna nacija. Kad pogledamo statistički koliko je umrlo, koliko je obolelo, veoma mala razlika je između broja umrlih u 2020. godini i 2019. godini. Moramo da štitimo ekonomski interes, da budemo prvi po BDP-u i da se ne razmišlja da li će biti za penzije itd, nego da ova Vlada zajedno sa mojom koalicijom, SPS i JS, podiže plate, penzije, kao što to i do sada radimo i da time možemo da se hvalimo gde god stanemo. Samo jako, ekonomski stabilna država može, što bi moja baba rekla, da se otima od onih koji mrze Srbiju, mislim na nekoliko država iz Evrope i sveta, i da nam neko drugi pametuje sada, da nas privode, da mi sednemo i kaže, sedi tu neka dama koja nema veze sa Srbijom, ona zna da se neka prava ne poštuju u Srbiji. Daj da vidimo kako poštuju ljudska prava u Francuskoj. Sa pendrekom. Kako se poštuju u nekim drugim državama, neću da nabrajam te države, jer poznajem i te visoke funkcionere u tim državama? Pendrekom. Ovde maksimalna tolerancija, može da radi šta ko hoće, osim ako baš krene fizički na neke institucije, kao što su radili ovi. Kažu – ugrožena ljudska prava. Ugrožena ti ljudska prava, nikad više ne možeš da uđeš sa motornom testerom u RTS, nikad više ne možeš da lomiš znakove po putevima u Beogradu, nikada više ne možeš da lomiš nešto što su građani ove države pravili. Ta prava su ugrožena i uvek će biti ta prava ugrožena. Šta traže? Ne može ulica da te dovede u Skupštinu, može da te dovede cenzus. Da kupite sliku Vučića, vi koji niste prošli cenzus, da stavite, on vas je spasio, sa 5% na 3% u izbornoj godini. Vučić je prekršio Ustav, zarad nekih iz inostranstva koji kažu – eto, vidite, tamo su loši izborni uslovi itd. Ako 3% ne možeš da prođeš, pa šta hoćeš? Da me napadaš da svakog dana i da pretiš? Ne možeš ni to, ne možeš da diraš ničiju porodicu. I u kriminalnom svetu, na Siciliji, se porodice nisu dirale i napadale.
Gospodine Markoviću, moram da vas opomenem da je prošlo vreme.
Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik…
Čekaj, hoću da mi odgovori ministar. Ministre, nemoj da te zovem telefonom posle, ponovo. Odgovori mi. Pet pitanja sam vam postavio, molim vas. Ovaj parlament je za to. Nisam ja statista ovde. Hoću da vas čujem.
Izvolite, ministre.
Hvala puno. Poštovani poslaniče Palma, nismo se mi mali broj puta čuli i u životu i u poslovnoj saradnji, ali nije važno. Na taj vaš komentar da se nisam jedanput javio, stvarno neću da odgovaram, da ne bih pričao o tome koliko sam se puta javio i kako smo neke stvari rešavali, uglavnom kada je vama trebalo nešto. Na taj nivo neću da se spuštam i neka ste vi u pravu. Dakle, kada je ovaj zakon u pitanju, prioritet rada Vlade Republike Srbije je borba protiv korupcije. Ovaj zakon će upravo tako nešto da obezbedi na način na koji on mnogo efikasnije, mnogo brže, mnogo bolje pomoći poreskoj upravi da sprovede taj zakon. Svi građani, nema izuzetaka, vi ste se prijavili, prijavio sam se i ja po automatizmu, tako da sa te strane, apsolutno, kada krene zakon da se primenjuje od 12. marta, mi smo svi na raspolaganju poreskoj upravi, kao što već i jesmo godinama unazad svim nadležnim organima, koji su nadležni da utvrde da li je neko nezakonito stekao imovinu i na koji način. Kada je sam zakon u pitanju, moram da vas ispravim, malopre sam se konsultovao i sa ministarkom oko toga, dakle, nije baš sve kako ste vi rekli, ali da ne ulazimo sada u detalje. Ono što jeste istina to je da se zakon odnosi na sva fizička lica i na sve oblike vlasništva, da li su to udeli, da li je to gotovina, da li su to automobili, da li su to jahte, brodovi itd. Takođe, nije minimalni iznos 150 hiljada evra, nego je razlika u tri godine, dakle, od minimum 150 hiljada evra između stečene imovine i prijavljenih prihoda. Ali, u svakom slučaju, to su detalji. Ono što je meni važno za građane Srbije je da znaju da je poreska uprava, Ministarstvo finansija, pravde, cela Vlada, apsolutno spremni da 12. marta krenu u primenu ovog zakona i ovo je najefikasnije i najjače oružje protiv korupcije i usmereno je, kao što sam i rekao u svom izlaganju, takođe i na jednu fer tržišnu utakmicu, da se zna kako posluje i kako radi jedna uređena država. Oko komentara koje ste dali, a koji su vezani privredu. Mislim da tu nema šta dodatno reći. Apsolutno smo posvećeni tome da pomognemo svakome, svakome ko je imao problem ili je osetio negativne posledice pandemije korona virusa. Mi smo, kao što znate, izašli i sa dva paketa pomoći prošle godine. Najavili smo i novi paket pomoći sada od aprila meseca, treći paket pomoći, u iznosu od dve milijarde evra. Opet, za sve građane Srbije, takođe i za ne samo sva preduzeća, uključujući i velika preduzeća koja će dobiti tri puta po 50% minimalne zarade, već smo uključili i sektorsku podršku i turizmu i gradskim hotelima i autoprevoznicima. Dakle, svima onima za koje smatramo da su najveće negativne posledice korona virusa, odnosno pandemije, Kovid-19 istrpeli u prethodnom periodu. Uprkos tome, država je pokazala da je odgovorna, da vodi odgovornu ekonomsku politiku za sve građane Srbije, za vas uvaženi poslanici, ni na koji način nismo ugrozili našu makroekonomsku stabilnost. Nama je udeo javnog duga u BDP krajem prošle godine bio 57,8%. Dakle, ispod 60% u odnosu na BDP, što je neki nivo Mastrihta. Sećate se velikog broja komentara od raznih eksperata koji su govorili da će ta pomoć u mnogome da naruši našu makroekonomsku ravnotežu. Dakle, to se nije desilo. Ove godine imamo cilj da nam ekonomija raste 6%. U januaru mesecu imamo mnogo bolji rezultat nego što smo očekivali, to sam i podelio sa građanima Srbije. Dakle, umesto deficita od 13,3 milijarde dinara, imamo suficit od 13,4. Dakle, bolji rezultat za skoro 27 milijardi dinara. To ohrabruje, to je dobro. Mi smo, i kada smo usvajali budžet ovde pred vama, krajem prošle godine govorili da ćemo i da smo napravili budžet tako da bude konzervativan, ali evo, ono što ohrabruje je mnogo bolja naplata poreza, mnogo veća ekonomska aktivnost u januaru mesecu. Ono što je posebno važno što je taj procesa masovne vakcinacije, nabavka vakcina koju sprovodi i koju je na kraju krajeva i organizovao predsednik Vučić i predsednica Vlade, cela Vlada, sve nadležne institucije, mi smo prvi u Evropi po broju vakcinisanih u odnosu na milion stanovnika. To je za ekonomiju možda i najvažnija vest. Dakle, ne samo po pitanju zdravlja, to rešava problem Kovida-19, nego po pitanju ekonomije. Što pre završimo revakcinaciju, to ćemo mnogo lakše i otvoriti našu ekonomiju. Slažem se tu sa vama ,gospodine Plama, ne treba produžavati, odnosno ne treba pooštravati epidemiološke mere. Nadam se da će to biti i stav Kriznog štaba. Na kraju krajeva, opet je zdravlje ljudi najvažnije. Država je u ovo krizno vreme pokazala da može i da ume i da želi da preuzme naveći teret krize na sebe. Neka ostane ljudima koji se time bave, dakle Kriznom štabu da li će ili neće pooštriti mere. Ja samo mogu da apelujem na sve građane Srbije, dakle, poštujte mere. Po meni, nije pitanje da li restorani rade do osam, pola devet ili do šest, dakle, nije pitanje radnog vremena, nego je pitanje poštovanja epidemioloških mera. Ovo je moj apel svim građanima Srbije da uz masovnu vakcinaciju, koju trenutno sprovodimo, se pridržavaju ovih mera, zbog svog zdravlja, zbog zdravlja bližnjih, zbog svih nas kako bismo u što kraćem vremenskom periodu izašli iz ove pandemije i krenuli da razmišljamo o onim visokim stopama rasta koju, na kraju krajeva, očekujemo i ove godine. Hvala puno.
Hvala. Narodni poslanik Đorđe Milićević. (Dragan Marković: Replika.) Izvinjavam se. Pošto je Dragan Marković, tražio repliku, nisam to video. Izvolite.
Gospodine ministre, mi smo na zajedničkom zadatku i ne mogu da osporim ništa što ste rekli i možda me vi niste razumeli, ali mi u ovom parlamentu ne moramo da mislimo svi isto. Bitno je kako doći do cilja i do uspeha. To su neke moje primedbe i viđenja iz mog ugla, jer živim u unutrašnjosti Srbije i svaka moja reč i rečenica u kritičkom smislu je pozitivna kritika. Ja prenosim ono što ljudi traže i mole me da kažem. Samo bih vas zamolio još, ako možete, da prokomentarišete kada su u pitanju vlasnici ovih radnji i kada neko ne izda fiskalni račun zatvara se radnja na 15 dana, da li može da se poveća kazna ad a se ne zatvara radnja, pogotovu u vremenu epidemije koja će trajati ko zna dokle? To bih vas zamolio, a sve ostalo smo na istom zadatku. Ja vas posebno cenim i vašu stručnost, a to što sam rekao da vi i ja budemo primer, mislim da je to pozitivno i za Vladu i za državu Republiku Srbiju itd. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministar Mali.
Hvala puno. Uvaženi gospodine Palma, moj stav kada je borba protiv sive ekonomije u pitanju je veoma jasan. Na neki način, u nekom trenutku bih se možda i složio sa vama kada je u pitanju zatvaranje tih objekata, ali ako se ne varam, zatvaranje jeste poslednja mera. Mi svi želimo da imamo u državi dovoljno novca da pomognemo i našim najstarijim sugrađanima, da povećamo penzije, da kupujemo vakcine, kupujemo medicinsku opremu, da unapređujemo rad bolnica, da investiramo u izgradnju novih bolnica, da gradimo nove auto-puteve. Ja, gospodine Palma, moram da apelujem na sve građane. Dakle, nije pitanje da li će neko da zatvori ili neće, nego zašto niste izdali fiskalni račun? Da li je to toliko teško? Zašto niste ispratili zakon u vašoj državi od koje posle očekujete i uređene trotoare i parkove i nove ulice, lekove, vakcinaciju i sve ostalo? Dakle, od te osobe koja to radi zavisi. Ono što je važno je da poreska uprava sprovodi svoj posao i svoje nadležnosti koje su definisane zakonom. Ja to moram da kažem. Evo, imamo sada primer ove nagradne igre „Uzmi račun i pobedi“. Dakle, ja razgovaram sa dobitnicima koji svakodnevno uzimaju fiskalne račune. Dakle, ogromnu svest smo razvili kod građana Srbije da stvarno ti fiskalni računi treba da se uzimaju, jer na kraju najveću korist od toga imaju oni koji taj račun nisu izdali. Tako da, uvođenje reda po meni je ono što je za nas veoma važno. Svako je odgovoran, uvaženi gospodine Palma, za sebe. Dakle, odgovoran je za svoje postupke. Ja bih molio samo, i da ne zaboravimo još, mi smo, odnosno vi ste, uvaženi poslanici, usvojili Zakon o fiskalizaciji krajem prošle godine. Taj Zakon o fiskalizaciji kreće, novi zakon da se primenjuje od 1. januara. Dakle, svi će imati uređaje za fiskalizaciju koji su u tzv. „real time“, „stvarnom vremenu“, povezani sa poreskom upravom. Dakle, veoma teško će biti za bilo koga da ne izda fiskalni račun, jer će ga sam sistem prepoznati. Nemoguće je da jedna pekara u subotu ujutru nema promet ili neki kafić u petak uveče da nema promet. To će umnogome olakšati rad poreske uprave. Dakle, hoćemo li uređenu državu ili nećemo? Hoćemo li da svi poštuju zakone ili nećemo? Ja mislim da hoćemo. Ja mislim da svi građani Srbije imaju koristi od novih auto-puteva, bezbednosti kada je saobraćaj u pitanju, lekova, borbe koju smo pokazali kada je Kovid 19 u pitanju. Da znate vi svi, svaka vakcina je plaćena u napred i svaka vakcina je plaćena u dan. Od nekih prihoda to moramo da ostvarimo. Dakle, tako se ponašamo odgovorno, vodimo računa o svakom našem dinaru. Pomažemo privredi. Dakle, nije da se država nije pokazala odgovornom kada je korona u pitanju. Tri paketa pomoći, osam milijardi evra. Pa svima smo pomogli kojima je ta pomoć potrebna. Ono što samo tražimo je da se poštuju zakoni, da se poštuje taj red kada je fiskalni račun u pitanju. Uvaženi gospodine Palma, ne mogu u ovom trenutku da budem ni potvrdan ni negativan prema vašem predlogu. Ono što očekujem i kažem, to je poslednja mera, mera zatvaranja, ali da li će nešto da se zatvori ili ne zavisi isključivo od vlasnika objekta i onoga koji je sam rešio da izdaje ili da ne izdaje fiskalni račun. Ako hoće da se igra sa državom, igra se. Ponekad nekome to prođe, nekome ne prođe, ali on je sam svestan rizika u koji se upušta takvom svojom odlukom. Hvala puno.
Hvala. Javio se Dragan Marković za repliku. Samo bih vas zamolio, zatvaramo krug, jer prekosutra imamo sednicu gde će biti pitanja Vladi, tako da ćemo nastaviti sa tim. Izvolite.
Gospodine ministre, nisam ja mislio da se ne naplaćuje ništa i da se ne zatvara radnja, sada kad ne izda fiskalni račun subjekt koji se zove vlasnik tog objekta, on plaća 80 hiljada dinara i 15 dana se zatvara, da mu se ne zatvori nego, lupam, 300 hiljada. Razumete? Znači, četiri puta više da plati finansijski a da se ne zatvara radnja. Doći ćemo do više para na taj način i ti radnici koji rade tamo imaće plate. Taman posla da sam ja mislio da se neko oslobađa i da mu se toleriše. Hvala.
Hvala. Reč ima Đorđe Milićević. (Miloš Banđur: Povreda Poslovnika.) Može, ali se niste prijavili. Izvolite.
Ja želim da ukažem, član 103, na povredu Poslovnika po kojem radimo. Ja sam pokušao da reklamiram povredu Poslovnika posle prvog istupanja gospodina Markovića a vi ste po stavu 3. istog člana bili dužni da mi odmah date reč, međutim, pogledali ste me i nastavili dalje, iako je svetlo bilo upaljeno, odnosno signalizacija. U čemu se sastoji povreda Poslovnika? Naravno, povredu Poslovnika uvek čini predsedavajući, zato što ne reaguje u skladu sa Poslovnikom. Prvo, član 106 – Govornik može da govori samo o tački dnevnog reda. Ovde smo ponovo slušali tiradu o koroni, o utakmicama, o prisustvu publike na utakmicama itd. Mislim da to nije tema dnevnog reda. Član 107. stav 1 – Govornik je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Meni se čini da način na koji gospodin Marković diskutuje je ponekad vrlo zabavan i simpatičan, ali mislim da nije uvek u skladu sa dostojanstvom Narodne skupštine. Posebno bih ukazao na prozivanje nama prijateljskih zemalja, kao što je Francuska i korišćenje termina francuska demokratija odnosno francuske ljudske slobode sa pendrekom. Mislim da jedno takvo obraćanje u Narodnoj skupštini Republike Srbije nije primereno i nije primeren odnos prema državi koja je prema nama vrlo prijateljska i u korektnom odnosu prema Srbiji. Stav 2 člana 107 – Nije dozvoljeno direktno obraćanje…
Tako je, i pošto je isteklo dva minuta, završili ste.
Samo da vam kažem još i ovo… [[Isključen mikrofon.]]
Završili ste, pošto tražite da poštujem Poslovnik. Dva minuta za povredu Poslovnika je isteklo. Hvala. Takođe, ja sam vas prošli put opominjao da se držite dnevnog reda. Hvala. (Miloš Banđur: E, pa sada ja vas, da se vi držite dnevnog reda.) Nemate pravo na repliku, ako želite da replicirate na povredu Poslovnika. Ako želite da reklamirate povredu Poslovnika, to je sada drugo pitanje. Ono što ja hoću da vam kažem, ako želite, o ovome možemo da se izjasnimo u danu za glasanje. A šta vi želite, gospodine Markoviću?
Reklamiram čl. 107. i 108. Znači, to je moje pravo kao poslanika da govorim, nikog ne vređam i niko ne može meni ili bilo kom drugom poslaniku da zabrani kad pravi paralelu sa nekom drugom državom. Ta druga država je tukla svoj narod u žutim prslucima pendrecima, a poredio sam sa Srbijom, koja nije tukla one koji su imali zasluge za tako nešto. Dalje, ako ćemo da kažemo – znaš šta, nije to dnevni red, vi gospodine vrlo dobro znate šta se sve priča u ovom parlamentu i za mene je sve dnevni red, ako ne vređa nikog i ako taj komentar ili pitanja nekom mogu da donesu korist. Meni ne smeta kada vi diskutujete i pričate šta god želite, to je vaše pravo i nikada neću da kažem vama ili bilo kome da ne pričate po dnevnom redu. Meni nikad niko ne može da zabrani u parlamentu šta ću da pričam, jer sam kulturan, nikog ne vređam, imam iskustvo i sve ovo što govorim je iz mog života i ne pričam ništa napamet. Molim vas da budemo kolegijalni. Znate šta, u ovoj Skupštini neko mora da misli i drugačije. Malo pre sam rekao da nam je cilj isti, zajednički, da pomognemo svakom čoveku u Srbiji i oni koji vređaju nas poslanike a nisu u parlamentu, da im vratimo na kulturan način, takođe verbalno. Tako da vas molim da ubuduće poštujemo jedni druge i da se ne javljamo po Poslovniku, kao da sam ja ne znam šta rekao i da će to što sam ja rekao nekome da smeta.
Hvala gospodine Markoviću. Ko god nije zadovoljan mojim objašnjenjima, može da traži glasanje u danu za glasanje. Mislim da nema potrebe za bilo kakvom nervozom. Nastavljamo dalje sa radom. Ko kako misli i šta će da govori, govoriće dok mu ne izreknem opomenu ili meru, u skladu sa Poslovnikom i u skladu sa Kodeksom koji smo usvojili. Kada je reč o ovom zakonu, mislim da nema lakšeg zakona za primenu od ovoga. Zašto? Zato što nema tog Srbina ili Bošnjaka ili Albanca, svejedno, o Crnogorcima da ne govorim, koji će steći bogatstvo, pare, moć, a da to neko ne vidi. Svi koji nešto steknu hoće da se to vidi, a na vama je da samo to što svi vide prenesete u kaznene mere, da ih kaznite i pohapsite. Mislim da je zato najlakši i zato samo bez nervoze. Važno je da se ovaj zakon primenjuje. Nervoza treba da bude kod onih koji imaju razloga da se zbog toga plaše. Nisam danas rekao da planiramo da radimo tri dana. Jutros nisam to rekao, jer je ministar kasnije došao. Danas radimo po prve tri tačke dnevnog reda, sutra po tačkama dnevnog reda 4, 5. i 6. U četvrtak radimo tačku 7. i raspravu u pojedinostima kada je reč o ovom jednom amandmanu na Predlog zakona. Nakon toga je poslednji četvrtak u mesecu, gde će doći Vlada Srbije, gde će se postavljati pitanja od 16.00 do 19.00 sati i nakon toga će biti dan za glasanje. Prema tome, nastavljamo dalje. Reč ima Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Poštovano predsedništvo, poštovani ministri, gospođo Popović, gospodine Mali i poštovani predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Popović nadam se da nećete zameriti, ali pre nego što pređem na ono što jeste tema današnjeg skupštinskog zasedanja i važan zakonski predlog, dozvolićete mi da iskoristim prisustvo ministra finansija, jer potpuno je logično, ovaj zakon jeste vezan za Ministarstvo pravde, jer po prvi put utvrđujemo institut i ustanovljavamo institut porekla imovine u pravni sistem Srbije. Isto tako je važan i za poreski postupak i bilo je logično da ministar finansija bude prisutan. Nadam se da mi ni kolege, a ni vi, a ni predsedavajući neće izreći opomenu i neće zameriti, ako u ovom uvodnom izlaganju najpre čestitam ministru finansija i Vladi Republike Srbije na jednom kontinuiranom odgovornom i ozbiljnom odnosu prema građanima Srbije, prema privredi u periodu pandemije koja je izazvana Kovidom – 19. Mislim na treći paket mera koji je najavljen i koji je usmeren ka građanima, koji je usmeren ka privredi, koji je usmeren ka mikro, malim i srednjim preduzećima, ali ovoga puta i velikim preduzećima. Do sada, podsetiću, Srbija je izdvojila 700 milijardi dinara, što je šest milijardi evra ili 12,7% BDP-a. Ne znam da li postoji država u svetu koja je prihvatila veći teret krize na sebe. Uspeli smo da izbegnemo onaj najcrnji scenario, imamo najveću stopu privrednog rasta, odnosno stopu pada i mislim da su mere usmerene u najboljem mogućem pravcu, a to je da se sačuva nivo zaposlenosti u Srbiji, životni standard građana, egzistencija građana, ali i da se pomogne privreda, privatni sektor, kao što sam rekao, mikro, mala, srednja preduzeća ovim trećim paketom i velika preduzeća. Dakle, Vlada Republike Srbije nastavlja da vodi jednu ekonomsko socijalno odgovornu politiku u čijem središtu pre svega jeste čovek, ali u čijem središtu jeste i privreda, jer i država živi od privrede i država živi od poreza i dažbina koje ubira upravo od privatnog sektora. Želeo sam da iskoristim, ministre, vaše prisustvo i da kažem da je Srbija u 2021. godini ušla jaka i ekonomski stabilna i sa potpunim uverenjem da će realizovati ono kako su neki definisali, nerealnu i visoku stopu rasta BDP-a od 6%. I, ma šta govorili kritičari, ali Srbija je jedina država koja je u proteklom vremenskom periodu od trenutka pandemije do danas uspela da podigne plate i penzije, plate u javnom sektoru, uspela da izdvoji 100 evra za svakog punoletnog građanina. Iako smo kritikovani od onih, kako da kažemo, stručnih krugova, nezavisnih regulatornih tela koji su navikli da sede u udobnim foteljama i da se bave analizama, uspela da izdvoji, najpre četiri hiljade, pa pet hiljada dinara za penzionera, 10 hiljada za zdravstvene radnike, a ovaj novi paket mera, treći paket mera koji pohvaljujem i smatram odgovornim odnosom, upravo se odnosi na milion i po preduzetnika, odnosi se na novčanu pomoć od 250 milijardi dinara za građane, odnosi se na penzionere, uz tih 60 još dodatnih 50 evra, 1,7 miliona evra penzionera, odnosi se na gradske hotele, odnosi se na sektor prevoznika putnika, drumskog saobraćaja, autobuskih stanica, što smatramo da je od velike važnosti i značaja. Sve ovo, ministre ispravite me ako grešim, dobilo je pohvalu MMF-a, dobilo je pohvalu i Svetske banke. Prosto ovo naglašavam da ne budem, kada smo govorili od onih, ako se sećate 100 evra punoletnim građanima, pa kada smo razgovarali sa gospodinom Petrovićem koji je uporno tvrdio da Evropska banka, Investiciona banka i Međunarodna organizacija rada nisu pohvalile tu meru i nisu ukazale da ta mera vodi ka siromaštvu. Mi smo mu jasno rekli - pa definitivno, shodno vašoj konstataciji, vi ste protiv siromaštva. Da rezimiram, ta usko stručna politika nije čarobni štapić i oni ne razumeju ono što jeste živa politika. Ja sam im postavio samo jedno konkretno pitanje i sa time završavam ovim uvodnim delom - gospodine Petroviću, kako su se osećali vaši zaposleni koji su sačinili ovaj izveštaj o kojem smo mi pričali, kada su uzeli tih sto evra kao punoletni građani? Dakle, niste uspeli da ubedite vaše zaposlene da to nije dobra mere, a želite da ubedite građane Srbije. Postoji i onaj deo kritičara, sada se vraćam na zakonski predlog, oprostite što sam na kratko samo napravio osvrt. Postoje oni kritičari koji predstavljaju taj deo elitne opozicije za koje je malo i 60, i 50, i 100 evra. Oni su verovatno navikli na znatno veće cifre. Zakon o kojem danas govorimo je potpuno jasan. Poreklo imovine ne možete da dokažete, morate krivično da odgovarate, ali postoje i oni koji poreklo imovine nisu stekli na nelegalan i nelegitiman način, a ne mogu da dokažu njegovo poreklo. Morate da platite porez, poseban oblik poreza. Dobro je da je to visoka stopa poreza, jer ona će da motiviše one koji su to učinili da pribave ono što je neophodno kako bi dokazali poreklo imovine. Mislim da zakonski predlog o kojem danas govorimo je zapravo još jedna potvrda političke volje, posebno naglašavam političke volje, jer u izveštaju Evropske komisije, vrlo često slušamo kako nema političke volje Vlade Republike Srbije. Ja ponovo naglašavam, jasna potvrda političke volje Vlade Republike Srbije da nastavi jednu efikasnu, odlučnu, kontinuiranu i neselektivnu borbu protiv korupcije. Veoma je važno za Srbiju, veoma je važno za građane Srbije ono što Vlada radi, a to je prvi cilj nulti stepen tolerancije kada govorimo o korupciji sa jedne strane, a sa druge strane jednom, rekao bih, sinergijom praktično i normativno se nastavlja borba protiv korupcije. Ovaj zakonski predlog, kao što je rečeno u uvodnom izlaganju, je usvojen krajem februara prošle godine i ostavljeno je otprilike godinu dana. Njegova primena počinje 12. marta, ali je ostavljeno godinu dana da se prilagode institucije, da se izvrše one neophodne obuke, da se urade određeni podzakonski akti, jer mi ovde govorimo o jednom novom poreskom modelu, jednoj novoj kategoriji poreskih obveznika i to je bilo potpuno logično. Sa druge strane, znate, kada slušamo ove kritičare koji kažu da ovaj zakon predstavlja prostor da se gone politički neistomišljenici. To je politički populizam koji treba da dovede do jeftinih političkih poena i to je politički marketing. To je u neku ruku i razumljivo, ali nije ovde reč o selektivnim metama. Nema ovde selektivnih meta ako predsednik Republike kaže da želi da bude prvi predmet provere, gospodin Marković je maločas govorio, svako od nas kaže da želi da bude predmet provere, pa čemu onda strah od ovih koji kritikuju ovakav zakonski predlog osim ukoliko postoji nešto što mi ne znamo, nešto što je skriveno. Šta je to što im smeta? Smeta im uređena i pravna država u kojoj će funkcionisati institucije sistema? Šta je to što im smeta? Što niko nije iznad zakona i niko, ali apsolutno niko nije jači od države i što će konačno biti demistifikovana i ogoljena ona politika mržnje koja je sve vreme pokušala da fabrikuje navodne afere kako bi došli do političkih poena. E, na sve to ćemo konačno institucionalno kroz ovaj zakonski predlog, nadam se, staviti tačku. Inače, izmene i dopune zakona o kojima danas govorimo mi, pre svega, shvatamo kao jasnije definisanje određenih odredaba usled nedostataka koji su uočeni tokom izrade podzakonskih akata, kako bi ovaj zakon bio primenjiv od 12. marta i zarad poštovanja pravne sigurnosti građana i jednakosti svih pred zakonom. Suština izmene koja se predlaže jeste, recimo, zamena pojma: „nezakonito stečena imovina“ pojmom: „imovina na koju se utvrđuje poseban porez“. Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije na ovaj način smatra da se eliminiše pogrešno tumačenje i precizira kvalifikacija imovine fizičkog lica koja ne treba apriori da bude prihvaćena kao imovina stečena nezakonito, niti iz nekog krivičnog dela, ali svakako da poreklo ove imovine mora i treba da bude utvrđeno. Dakle, ovaj zakon je upravo utvrdio efikasnije mehanizme za utvrđivanje porekla imovine, a time i za naplatu posebnog poreza na tu imovinu. Osvrnuo bih se na značaj ovog zakonskog predloga jer, kao što sam rekao o uvodnom izlaganju, ovde imamo utvrđivanje i ustanovljen je po prvi put u pravnom sistemu Republike Srbije institut utvrđivanja porekla imovine i obaveze plaćanja posebnog poreza. Kao poslanički klub koji se zalaže, pre svega, ideološki za socijalnu pravdu, za socijalno pravedno društvo, za život od svoga rada, naročito smatramo da je važno da se utvrdi poreklo imovine svakoga i nemamo apsolutno nikakav problem, neka se krene od političara. Kritičari su govorili – pa, zašto nema devedesetih? Ne plašimo se mi ni devedesetih ako je to moguće. Neka se ispita poreklo imovine i devedesetih, apsolutno nemamo ništa protiv. Naravno, ovo pitanje je mnogo puta postavljeno u Srbiji, a posebno je postavljeno u periodu posle 2000. godine, u periodu tranzicije, kada smo imali mnogo malo bogatih, a mnogo siromašnih i kada smo imali ljude koji su imali nesrazmernu imovinu njihovom ekonomskom i socijalnom statusu. Naravno da su građani sa punim pravom postavljali pitanje odakle, kako, na koji način. Ne želimo mi nikoga unapred da osudimo, ne želimo mi nikoga unapred da optužujemo, ali za svaku uređenu i pravnu demokratsku državu veoma je važno da se zna poreklo bilo čije i svake imovine i da se na tu imovinu plati porez. Time se postiže jednakost svih pred zakonom. S druge strane, mi verujemo da će posebne jedinice u poreskoj upravi, koje su imale godinu dana da se osposobe, pokazati spremnost i sposobnost za primenu ovog zakona. Postavljalo se pitanje od određenog broja kritičara da li je to dovoljan broj? Pa, mislim da je taj broj definisan shodno evropskim modelima. Ali, ukoliko nije dovoljan, uvek postoji mogućnost da se taj broj ljudi koji će raditi na tom poslu poveća. I na službenike se odnosi jedna od izmena zakona kojom se utvrđuje zakonska obaveza da se podaci do kojih se dođe čuvaju kao tajni podaci. Smatramo da je i ovo veoma važno kako se ne bi zloupotrebljavali podaci o imovini i neko unapred javno medijski osuđivao, a njegova imovina unapred dobijala negativnu konotaciju i kvalifikaciju. Pri tome, ovaj zakon predviđa i drugu stvar koja štiti pravnu državu, a to je odredba kojom se predviđa da poreska uprava prilikom utvrđivanja porekla imovine ustanovljava, na osnovu postojećih poreskih evidencija, na koji način je stečena imovina i, ukoliko se utvrdi da je imovina stečena na nezakonit način, prema vlasniku i toj imovini se postupa u skladu sa ovim zakonom i drugim shodnim zakonima, shodnim propisima koji se primenjuju. Ono što je za svaku demokratsku i pravnu državu važno, jeste da procedure budu takve da se ne narušava ustavno prao ni jednog građanina, ali takođe i da se ne dozvoli da se baci senka na ono što država želi da postigne ovim zakonskim predlogom, a to je da se uvede red u poresku politiku, ali i da se afirmišu tekovine pravne države koja vodi računa o svim aspektima društva. Dakle, država ne sme da dozvoli da se neko bogati na nezakonit i neregularan način, protivpravno, a da to niko ne registruje i ne sankcioniše. U tom smislu mi vidimo suštinu zakonskog predloga o kojem danas govorimo. Zakonom je, što je takođe važno po mišljenju poslaničke grupe SPS, utvrđena dvostepenost u dokazivanju porekla imovine. Dakle, najpre poreska uprava ima obavezu da dokaže da je lice u roku od tri godine steklo imovinu u protivvrednosti od 150.000 evra, odnosno dinarskoj protivvrednosti, a onda fizičko lice, vlasnik te imovine mora u određenom postupku da dokaže da je tu imovinu steklo na regularan i na zakonit način. Na ovaj način se greške u postupku, po našem mišljenju, svode na najmanju moguću meru, što je za pravnu sigurnost građana izuzetno važno. Takođe, poreska uprava ima zakonsku obavezu da, ukoliko utvrdi da je imovina stečena ne nezakonito, da je stečena na neregularan način, da podnese krivičnu prijavu nadležnom tužilaštvu protiv vlasnika takve imovine, što podrazumeva i krivičnu odgovornost tog vlasnika. Dakle, potpuno je jasno, i to je stav poslaničke grupe SPS, da je ovakav zakonski predlog bio neophodan i potreban pravnom sistemu Srbije. Da se razumemo, ne može se sva imovina za koju vlasnik nema dokaz o poreklu uvek smatrati imovinom koja je stečena na neregularan i na nelegitiman i na nezakonit način. Dakle, ne može se sva imovina smatrati da je stečena na neregularan i na nezakonit način, ali ukoliko je ona veća od zakonom utvrđene visine, na nju se po ovom zakonu plaća porez i to, kao što sam rekao u uvodnom izlaganju, po posebnoj stopi. Dobro je da je ta stopa visoka, smatramo da je to u potpunosti opravdano jer će motivisati ta lica da iznađu način da dokažu da su na legitiman način stekli tu imovinu. Ovaj zakon svojim mehanizmima omogućava i bolju vidljivost svake imovine i naplatu poreza na tu imovinu, kao što sam rekao. Istovremeno, treba da podstakne sve vlasnike da izvršavaju svoje poreske obaveze. Dakle, možemo reći da ovaj zakon podstiče i ukupnu poresku disciplinu države i zato sam na početku rekao da je važno prisustvo danas i ministra finansija Siniše Malog. Verujemo da će primena ovog zakona, kao i izmene i dopune Zakona o kojima danas govorimo, dati odgovore na brojna pitanja koja su se do sada postavljala, razrešiti brojne dileme i omogućiti pravedniji odnos prema oporezivanju imovine. Uostalom, nakon početka primene, ako se i uoče nekakvi problemi, ovaj zakon se svakako može izmeniti, dopuniti kroz zakonske procedure, jer zakonske procedure tome i služe. Zakoni su tu da se menjaju, ali da se menjaju uvek u interesu da se obezbedi i sačuva pravna sigurnost građana. Na samom kraju, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije, naravno, u Danu za glasanje podržaće ovaj zakonski predlog, kao i sporazume o kojima, nažalost, nisam imao vremena da govorim. Zahvaljujem.
Đorđu je malo i 20 minuta. Ja bih samo želeo da vas obavestim i da vas ujedno zamolim, danas nećemo imati pauzu od 14.00 do 15.00 časova zato što smo krenuli od 12.00 časova praktično, tako da ste imali tih sat vremena pre toga pauze. Nastavljamo sada sa radom, a radićemo otprilike najkasnije do 19.00 časova i shodno tome da ne bi, imajući u vidu i popodnevne obaveze naših kolega iz SNS i obaveze između ostalog i ministra Malog, tim povodom zamoliću vas da nastavimo sada sa radom i daću reč ministru Malom koji želi da odgovori na ono što je rekao Đorđe Milićević. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi gospodine Milićeviću, samo kratko da se osvrnem na vaše izlaganje. Veoma važan komentar i konstataciju ste napravili u vezi sa uređenim sistemom, u vezi sa uvođenjem reda i u naplatu poreza i u jednu uređeniju, efikasniju, bolju državu. Dakle, mi od uređene države, od toga da svako izvršava svoje obaveze živimo, kada govorimo o dva paketa mera koje ste pomenuli, dakle, 700 milijardi dinara prošle godine, evo, dolazi i treći paket mera, dakle još 250 milijardi dinara iz budžeta. Država se pokazala, da vam kažem, i to sam rekao pre par dana, negde 2008. godine je bilo novca u budžetu, pre one svetske krize koja se desila, pa na kraju ništa od tog novca građani nisu dobili, samo kao rezultat smo imali zatvorene fabrike, ogromne deficite, rast javnog duga, sve ono što je dovelo Republiku Srbiju do bankrota skoro 2012. godine. Sada imate potpuno drugačiju ekonomsku politiku. Dakle, predsednik Vučić je kao predsednik Vlade 2014. godine krenuo u teške reforme. Četiri godine za redom imali smo suficit u budžetu i onda smo rekli – da, mi hoćemo da preuzmemo najveći teret krize na sebe kao država, da pomognemo i građanima. Pomenuli ste i 100 evra kad smo isplatili prošle godine. Evo, sada će svaki punoletni građanin koji se javi takođe ove godine dobiti 60 evra plus naši najstariji sugrađani još 50 evra, dakle 110 evra ukupno. Pa, čekajte, ovo jeste po meni primer odgovorne države, vodimo računa o tome da pomognemo svima kojima je ta pomoć potrebna, svima za koje smatramo, osećamo da su najugroženiji, to sigurno jesu naši najstariji sugrađani, još jedanput im hvala na svemu i čestitam na tome i na načinu na koji se nose sa ovom pandemijom korona virusa. Ali, evo, država je tu ponovo da pomogne. Kako pomažemo i na koji način pomažemo? Upravo tako što kroz odgovornu ekonomsku politiku obezbeđujemo dovoljno novca za ono što je nama najvažnije, a zato samo čekamo i očekujemo od građana Srbije takođe da poštuju zakone i da na pravi način ispoštuju to plaćanje poreza, obaveza, doprinosa, na kraju krajeva, kako bi naš budžet bio zdraviji i kako bismo mogli sva ta obećanja koja smo dali i da sprovedemo. Ali kažem, razlika 2008, 2020, 2021. godine, narod dobija pare koje su u budžetu nazad. Dakle, ovo jeste narodni budžet, ovo jeste naš zajednički budžet. Pokazali smo solidarnost i jedinstvo kada se borimo protiv pandemije korona virusa i hvala vam na toj konstataciji da i ovaj zakon o kome danas diskutujemo ovde upravo nas usmerava ka tome. Dakle, ne samo da bude veća naplata prihoda u budžet, nego da se poštuje tržišna utakmica, da se poštuje država, da se na kraju krajeva poštuju svi građani koji plaćaju poreze i poštuju sve zakone naše zemlje. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Reč ima narodni poslanik Miloš Terzić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Poštovani ministri sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, pred nama je danas Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, kao i potvrđivanje dva sporazuma o zajmu između Nemačke razvojne banke i Republike Srbije iz oblasti energetike, koji za cilj imaju unapređenje energetske efikasnosti i koji su nesumnjivo korisni za građane Srbije. Na samom početku svog današnjeg izlaganja hoću da istaknem da je efikasna borba protiv organizovanog kriminala i korupcije u Srbiji počela dolaskom na vlast Srpske napredne stranke 2012. godine i do danas smo uspeli da donesemo čitav niz zakona koji utiču na to da borba protiv korupcije bude još efikasnija u Srbiji. Predlog zakona sa izmenama i dopunama koji danas imamo na dnevnom redu usvojen je 29. februara 2020. godine, a zakon je stupio na snagu 11. marta iste godine i njegova primena počinje od 12. marta ove godine. Prilikom izrade podzakonskih akata za primenu Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu utvrđeno je da je neophodno dopuniti i izmeniti pojedine odredbe ovog zakona do početka njegove primene, kako ne bi došlo do kakvih problema prilikom primene ovog zakona. Zbog toga je predložena izmena izraza: „nezakonito stečena imovina“ u: „imovina na koju se utvrđuje poseban porez“ i dodavanje izraza: „izdaci za privatne potrebe fizičkog lica“, koji je definisan kao izdaci koje je fizičko lice imalo za privatne potrebe, a sve sa ciljem utvrđivanja porekla prihoda koje je steklo neko fizičko lice, a nije ih trošilo, na primer, na sticanje imovine. Iz istog razloga predloženo je i propisivanje nadležnosti Poreske uprave za naplatu posebnog poreza radi usklađivanja sa odredbama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Dakle, predloženo je da podaci do kojih dođe Poreska uprava u postupku utvrđivanja porekla imovine predstavljaju tajne podatke, kao što sam naglasio, i u skladu sa Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Ovaj zakon će se jednako odnositi na sve građane kod kojih se utvrdi nesrazmeran odnos između prijavljenih prihoda i uvećane imovine. Unakrsnu proveru imovine sprovodiće posebna jedinica Poreske uprave. U posebnu jedinicu Poreske uprave svoje članove delegiraće Ministarstvo unutrašnjih poslova, Agencija za privredne registre, Republički geodetski zavod, Narodna banka Srbije, Centralni registar depo i kliring hartija od vrednosti. Zakon predviđa i da se poreskom stopom od 75% oporezuje nezakonito stečena imovina, a ako se utvrdi da je izvršeno krivično delo u postupku provere imovine jedinica Poreske uprave o tome obaveštava policiju i javno tužilaštvo. Da bi građani Srbije razumeli, ko ne bude mogao da dokaže poreklo svoje imovine i kako je stekao imovinu ostaće bez tri četvrtine vrednosti te imovine, a ako još ima elemenata krivičnog dela može se dogoditi da se ostane bez celokupne imovine. Primena Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu doneće i transparentnost u političkom delovanju i odlučivanju javnih funkcionera i ovaj zakon onemogućiće pojedine političke funkcionere da rade ono što su radili neodgovorni politički činioci na srpskoj političkoj sceni, na primer, do 2012. godine i zakon će samim tim svojom primenom doprineti i dovesti do veće odgovornosti javnih funkcionera. Dakle, kada zakon bude stupio na snagu primenjivaće se bez izuzetka i važiće i za tajkune i za političare, za koje se dokaže da su nelegalnim i protivzakonitim aktivnostima uvećali svoje bogatstvo na štetu građana Srbije. Svako će primenom ovog zakona morati da dokaže na koji način je stekao svoju imovinu i niko neće moći, jer to jednostavno ovaj zakon ne dozvoljava, da se krije iza svojih prijatelja ili iza bliskih članova porodice i zakon će jednostavno dati nove instrumente i mehanizme Poreskoj upravi da utvrdi odakle dolazi određena imovina. Primena ovog zakona je bitno da bi se iznelo na površinu kako su ljudi koji su uništavali ovu zemlju stekli toliko bogatstvo. Zakon će omogućiti proveru imovine kako bi se jasno utvrdilo kako su nastajala određena bogatstva i da li oni koji su na protivzakonit način stekli određenu imovinu i određeno bogatstvo da li utiču na politički život i na političku scenu u Srbiji sa ciljem da zaštite svoju protivzakonito stečenu imovinu i svoje bogatstvo. Što se tiče volje da se ovaj zakon primeni, ona je u potpunosti jasna i neupitna. Pa prvi je predsednik Aleksandar Vučić rekao kada je govorio o ovom zakonu da nema ništa protiv da se ispita i njegova imovina i imovina njegovih članova porodice, pa da onda idemo na sve ostale. Dakle, potpuno je jasno i građanima Srbije da mirne savesti pristupamo primeni ovog zakona i neka bude baš tako, neka se prvo ispita imovina svih nas ovde, a onda da vidimo i te lidere bivšeg režima šta kažu dokazi i to jasno i precizno u vezi njihove imovine i njihovog bogatstva koje su stekli dok su vršili funkcije državne vlasti. Neka bude jasno svima, nikoga se ne plašimo i nikoga nećemo štedeti. Očigledno je da tajkuni koji su počeli da se bogate na štetu građana Srbije, da se upravo oni najviše plaše duha ovog zakona i njegove primene, a posebno oni segmenti bivšeg režima i novonastali bogataši koji su se potrudili svojski da ekonomski i politički unište ovu zemlju. Zato onaj kome ovaj zakon nikako ne odgovara svoje negativne emocije prebacuje u mržnju u nasilje, na ulice i odakle proističu oni nikako spontani protesti na ulicama Beograda u julu 2020. godine. Dakle, čim je o jednom ovakvom zakonu počelo da se govori aktivnije u javnosti 2019. godine imali smo upad, ja mislim da je gotovo isti dan ili dan-dva kasnije ili ranije, imali smo upad u zgradu RTS sa motornim testerama od strane pripadnika bivšeg režima na čelu sa Draganom Đilasom, jer on verovatno i dalje misli da zbog saradnje sa RTS koju je imao u prethodnom periodu da je to njegova lična imovina. Strah od ovog zakona proizveo je neverovatnu frustraciju kod lidera bivšeg režima jer više neće moći da se pokupuje ceo reklamni prostor na RTS, kako je nekada radio Dragan Đilas i da nas još ubeđuje kako je to legitimno, kako to tako treba da bude i da on treba da bude ono što je bio do 2012. godine, a to je glavni i odgovorni urednik svih medija u Srbiji. Da je glavni i odgovorni urednik svih medija u Srbiji, što je bio do 2012. godine, informacije o bogatstvu u nekretninama brata Dragana Đilasa, izvesnog Gojka Đilasa, koja se meri u hiljadama kvadrata raznih nekretnina, čija se vrednost meri u milionima evra. Zato se pitam kako je bilo ko u Srbiji mogao da dođe u situaciju da stekne toliko bogatstvo koje se meri u 29 stanova, garaža, lokala u centru Beograda. Znaju građani Republike Srbije vrlo dobro koliko je teško i koliko jedna porodica mora da radi da bi zaradila za jedan stan da kupi, dakle, jedan stan u centru Beograda. Ja bih zaista voleo da saznam, a mislim da bi i građani Srbije to hteli da znaju, koje je poreklo njegove imovine i imovine njegovog brata? Kako je moguće steći toliku imovinsku korist u tako kratkom roku, posebno dok ste politički funkcioner i posebno zato što znamo da 2004. godine Dragan Đilas u politiku nije ušao kao bogat čovek? Više neće moći ni Vuk Jeremić koji je poznat pre svega zbog postavljanja onog sumanutog pitanja pred Međunarodnim sudom pravde u Hagu gde nam je naneo mnogo štete po pitanju Kosova i Metohije da se bavi osnivanjem nekakvih sumnjivih nevladinih organizacija i koruptivnim aktivnostima sa svojim političkim partnerima, dakle, tu mislim na Emilija Lozaju i na Patrika Hoa, koji su uhapšeni u Njujorku zbog koruptivnih aktivnosti, da osniva svoje NVO organizacije isključivo iz cilja i sa ciljem da bi se bogatio, a Kosovo i Metohiju i za Srbe na Kosovu i Metohiji bilo ih je baš briga. Potrebno je dakle istražiti sve navedeno i primeniti ovaj zakon, jer je to idealna prilika da građani Srbije vide kako su se pojedini političari bogatili na račun građana i to u vreme kada su ti isti građani rapidno siromašili. Konačno je došlo vreme da svi oni koji se plaše primene ovog zakona da polože račune građanima Srbije i objasne kako su se tako brzo obogatili i postali bukvalno multimilioneri preko noći i to baš od trenutka kada su ušli u politiku. Za razliku od Dragana Đilasa, Vuka Jeremića i ostalih njihovih političkih privezaka i poslušnika pošteni ljudi u Srbiji, koliko mogu da primetim se uopšte ne plaše rigorozne primene ovog zakona, već baš naprotiv, baš se raduju što je konačno došlo vreme u Srbiji da razni politikanti i tajkuni ne mogu više da se smeju u lice narodu i građanima Srbije i da još na sve to bahato i bezobzirno i mirno troše ono što su od naroda oteli i opljačkali. Hoću da iskoristim priliku da ukažem građanima Srbije dokle doseže licemerje jednog dela bojkota opozicije i pripadnika bivšeg režima i to upravo kroz svakodnevnu hajku koju vode protiv predsednika Aleksandra Vučića i članova njegove porodice. Uporno projektuju sve ono što oni zaista jesu i smatraju da takvom licemernom politikom mogu da prevare građane Srbije i zaštite svoju nelegalno stečenu imovinu. Izmišljajući da je je Aleksandar Vučić vlasnik nekih restorana u Beogradu, zemljišta u Vojvodini, pekara u Srbiji i vidim da im baš ne ide od ruke da građane Srbije ubede u takve lagarije, jer ih građani Srbije demantuju i znaju istinu jer vide ko se kako i na koji način bori za Srbiju. Baš zato građani Srbije neprikosnoveno i apsolutno poverenje daju SNS i politici koju sprovodimo. Sve te njihove afere koje fabrikuju svakodnevno su lažne i ništa drugo do obične izmišljotine. Upravo su oni ti koji poseduju ogromno bogatstvo koje su stekli isključivo i samo kroz političko delovanje. Pazite, oni spočitavaju nama što govorimo o Draganu Đilasu u Skupštini Srbije. Govorimo o njemu zato što je primer kako ne treba raditi jer je radio sve na štetu građana Srbije i uništavao ovu zemlju. Da je drugačije radio verovatno bi se drugačije u narodu i govorilo. Nama uporno spočitavaju, a oni uporno i to svakog dana, na svakom mestu pominju samo Aleksandra Vučića i članove njegove porodice. Dakle, samo govore o predsedniku SNS i to je jasan pokazatelj, poštovani građani Srbije da oni nemaju nikakav plan, nikakav program, nikakvu politiku, nikakvu političku viziju, misiju, da nemaju nikakvu apsolutno platformu za međustranački dijalog, već sada imaju četiri platforme za međustranački dijalog oko kojih se javno svađaju. Ovo je možda dobra prilika i hoću da iskoristim i da im dam predlog da organizuju prvo jedan inter partijski dijalog stranaka bivšeg režima, naravno uz posredstvo EU i uvažene gospođe Fajon, pa da onda ako se dogovore oko jedne platforme nastavimo na odgovoran i ozbiljan način te razgovore. Sve što kažu za nas, poštovani građani Srbije, to oni u stvari govore o sebi. Građani Srbije veruju SNS a ne politikantima iz bivšeg režima pre svega zbog očajnih rezultate koji su postigli posebno u periodu od 2000. do 2012. godine i zato za njih nema mesta ni u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ni na političkoj sceni, već samo i isključivo u političkoj prošlosti. Zato im smeta slovo ovog zakona. Važno je napomenuti da će svaki izostanak istrage o poreklu imovine značiti da su oni snažniji od države, samo zato što su medijski toliko moćni, jer se kroz njihove medije lažima trude da satanizuju svakog ko ne misli kao oni. Mi kao SNS očekujemo da nadležne institucije rade svoj posao i da se ne plaše bez obzira koliko je neko medijski ili finansijski moćan. Ovaj zakon i njegova primena doprineće da svi funkcioneri budu odgovorni pred građanima Srbije, a naša je obaveza kao narodnih poslanika da kažemo, ljudi ne smemo da zaboravimo ko su bili i šta su radili kakvu su katastrofu napravili ovoj zemlji. Ne smemo da dozvolimo da na grbaču naroda i Srbije ponovo zasednu razni Đilasi, Jeremići jer u tom trenutku od Srbije neće ostati ništa. Zato moramo na to da upozorimo i da podsećamo građane Srbije. Srpska napredna stranka očekuje da Zakon o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu čije je donošenje najavljivano još od 2000. godine, a čija primena počinje u martu mesecu, da će ovakav zakonski okvir sprečiti da se dođe na vlast samo sa ciljem da bi se zaštitilo nelegalno bogatstvo ili da se neko na taj način obogati. Ovaj zakon omogući će i dovešće do većeg poverenja građana u institucije. Srpska napredna stranka, takođe, smatra da će ovaj zakon doneti tri stvari institucijama. To su transparentnost, odgovornost i poverenje. Transparentnost u delovanju i političkom odlučivanju, pre svega javnih funkcionera, omogući će proveru načina po kojem su delovali različiti akteri. To će sigurno dovesti do odgovornosti, posebno onih koji obavljaju javne funkcije i predstavljaju građane Srbije. Kao što vidite, mi danas raspravljamo o izmenama i dopunama jednog veoma bitnog zakona. To je dokaz da ova vlast, pre svega, misli na interese građana Srbije i da su joj jednaki svi građani Srbije i da su ti interesi kojima se vodimo iznad svake politike. Na kraju želim da kažem da će Republika Srbija nastaviti da radi na jačanju svojih institucija, vladavini prava i na polju sprovođenja potrebnih reformi, kao i na daljem ekonomskom jačanju kako bismo građanima Srbija omogućili bolji životni standard, nove investicije, nova radna mesta. Naši rezultati pokazuju da smo kao država na dobrom putu i da više nismo poznati kao država koja je do 2012. godine, u svetu bila prepoznata isključivo po zatvaranju fabrika i po korupciji, već smo sada u svetu poznati kao zemlja po napretku, razvoju, po digitalizaciji, po uspešno sprovedenom postupku vakcinacije, po najboljoj ekonomiji u Evropi, po snažnim institucijama, novim investicijama itd. Postali smo zemlja u kojoj mladi ljudi vide svoju budućnost i u kojoj žele da ostanu da žive zahvaljujući upravo politici koju sprovodi SNS i predsednik Aleksandar Vučić. Zbog toga u danu za glasanje podržaćemo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, kao i sporazume koji su danas na dnevnom redu. Zahvaljujem
Zahvaljujem. Pošto više nema prijavljenih predsednika, odnosno predstavnika poslanička grupa prelazimo na listu narodnih poslanika. Reč ima narodna poslanica Misala Pramenković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici. Pred nama je set jako važnih zakona. Ono što je danas na dnevnom redu jeste svakako izmena i dopuna Zakona o utvrđivanju porekla imovine kao i dodatnom porezu i ova dva jako važna sporazuma o zajmu. Prvo ću se osvrnuti na zakon koji se tiče samog dodatnog poreza i utvrđivanja porekla imovine. U nizu zakona koji se već primenjuju i implementiraju ovo će biti jako, jako važan zakon zato što će u mnogome olakšati koordinaciju među institucijama u sistemu i tako će problem lakše biti prepoznat i na njega će se adekvatnije odgovoriti. Sa druge strane, ono što je ključno jeste implementacija samih zakona. Oni će ostati samo mrtvo slovo na papiru ukoliko se odlučno ne pokaže i u praksi ne primeni i sam zakon, što znači da ne sme biti onih koji su povlašćeni po bilo kom osnovu. To je garant stabilnog sistema, to je garant i iskrena želja u iskazivanju i delovanje u pogledu borbe protiv korupcije bilo koje vrste. Sa druge strane, pitanje energetske efikasnosti je jako značajno. To je u pogledu ekologije, odnosno očuvanja životne sredine jako važno pitanje. Njemu se svakako treba posvetiti pažnja. Upravo potvrđivanjem ovog sporazuma to se i pokazuje, što svakako pozdravljamo. Ono što je predmet drugog potvrđivanja Sporazume o zajmu jeste pitanje obnavljanja elektro mreže kako visokonaponske tako i niskonaponske. Ja ću istaći ono što su poslanici Stranke pravde i pomirenja uporno podsećali i ukazivali na probleme lošeg snabdevanja elektro energijom, posebno na teritoriji Sandžaka, jer mi smo recimo ove zime imali jako puno problema u tom pogledu gde su danima gradska, prigradska, posebno seoska područja ostajala bez električne energije. Sa druge strane, loše snabdevanje električnom energijom je jako veliki problem za privrednike u tom kraju zemlje, tako da voditi računa o obnovi elektro mreže, ali i održavanju iste i to podjednako na teritoriji cele zemlje jeste nešto što je jako značajno. U tom smislu, poslanici Stranke i pravde i pomirenja i generalnom naš poslanički klub, kako smo najavili, će u danu za glasanje svakako podržati ove zakone i nadamo se efikasnoj implementaciji. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice. Reč ima narodni poslanik Vladan Glišć.
Zahvaljujem. Poštovane kolege, „nomen est omen“ ili ime je sve, kako kaže latinska izreka, što znači da kada neku stvar imenujete vi određujete njenu suštinu. Vi ste u ovim izmenama i dopunama zakona stavili da se više ne govori o nezakonito stečenoj imovini, već imovini na kojoj će se utvrđivati poseban porez. Vidite razliku. Kada kažete da je nešto nezakonito stečeno vi to određujete, žigošete kao neprihvatljivo. Kada kažete da je to nešto na čemu se primenjuje neki poseban porez, vi govorite da je to jedan normalan tok, normalna procedura, da tu nema ništa baš toliko problematično. Ili ste se pre godinu dana igrali demagogije i marketinga, kada ste donosili zakon sa ovakvim terminima, pa sada struka to mora da ispravi da bi moglo da bude primenjivo, ili ste počeli da ublažavate oštricu ovog zakona. Nije ovo obično opoziciono cepidlačenje, jer kada je Srpska napredna stranka u pitanju svaki oprez je dobar i neophodan. Ovaj Zakon o ispitivanju porekla imovine ima svoju predistoriju iz koje se vidi da ovo može biti problem, a to je činjenica da 2012. godine, kada smo zajedno vodili borbu protiv režima Demokratske stranke jedno od obećanja koje ste i vi davali biračima jeste bilo da će biti donesen ovakav zakon i ljudi su to očekivali. Mi trideset godina živimo u vrtlogu jednog divljeg kapitalizma i prvi pokušaj da se to dovede u red je bilo posle petog oktobra kada su dosovci obećavali da će neki sličan zakon doneti, pa pod uticajem stranih ambasada, sa Zapada, koje ne vole da se oligarhija mnogo propituje, došli smo u situaciju da se to zaboravilo. Godine 2012. se obnavlja to očekivanje naroda da ćemo najzad one koji su se u vreme kad smo svi siromašili obogatili da ćemo ih preispitati, pa ako baš nećemo juriti veštice da im nećemo dozvoliti da baštine imovinu koju su opljačkali od ovog naroda. Ali, 2012. godina je bila pre osam godina. Osam godina ste čekali da biste doneli zakon koji ste obećavali pre osam godina. Zašto je to tako? Da ste doneli ovaj zakon 2012. godine, možda ne bi ušli u onu trapavu sudsku proceduru protiv Miroslava Miškovića, već bi mnogo efikasnije, bez krivičnog gonjenja vratili mnoge stvari koje je on uzeo od ovog naroda u budžet. Ali, ne. Uspon i vašeg lidera i vaše stranke počinje onog trenutka kada je on uhapšen, jer je marketing u pitanju. Dobra procena demagoška da će javnost pozdraviti to hapšenje i očekivati da će se sve to završiti na način tako što će biti razvlašćena oligarhija koja nam je smetala decenijama. Sada smo u situaciji da više niko i ne zna kako se taj proces završava, a postoji ozbiljna opasnost da gospodin Mišković kada bude podneo tužbu za razne probleme koje je imao bude budžet naše države opteretio sa milionima evra. Zato ja nisam siguran, u stvari, sumnjam, a čak mislim da ste obe stvari uradili, da ste ovaj zakon doneli sada, tj. pre godinu dana, sa fanfarama, oštrom retorikom, jer pokušavate marketinški da se opet dopadnete ljudima koji treba da glasaju za vas, a onda ćete s vremenom to ublažavati kad javnost zadrema, gurnuti i otupeti oštricu tog zakona. Zato, ne mogu da glasam za njega, jer sumnjam. Mislim da je krajnje vreme da stranka koja ima toliku podršku u narodu i koja ima toliku moć počne ozbiljno da radi na reformi ovog društva, a ne da se bavi samo marketingom i da dolazimo u situaciju da kao narkomani morate da imate 60 i više posto na izborima. U normalnim parlamentarnim demokratijama najjače stranke imaju 30, 35%, a onda sedaju da se dogovaraju sa ostalima, pa prave konsenzus u društvu. Kada svako od vas mora u svom kraju da dobije 60% i više, onda svi ostali moraju da budu zgaženi i to je atmosfera građanskog rata i nikakav ovakav zakon vam neće pomoći da nas ne gurnete u propast, jer ovo je samo marketing, i zato sumnjam u smisao ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Za reč su se javili i ministri. Reč ima Maja Popović. Izvolite.
Poštovani poslaniče, želim da vam odgovorim na vaše iznete opaske na ovaj zakon, a to je da se nezakonito stečena imovina može utvrditi samo u toku sudskog krivičnog postupka. Ko je izvršio krivično delo i ko je imovinu stekao izvršenjem krivičnog dela u tom momentu se može pričati o nezakonito stečenoj imovini. Potpuno ste pomešali babe i žabe. Ovde se radi o razlici, o imovini koju je neko stekao i prihodima koje ima i upravo to treba da se utvrđuje u toku ovog postupka, na bazi ovog zakona, na bazi odredaba ovog zakona. Ono što vi želite da umanjite je borba ove Vlade protiv korupcije i kriminala. Ovo je antikorupcijski zakon parekselans. Mislim da je ova država i ova Vlada pokazala da se jasno odredila u toj borbi i protiv korupcije i protiv kriminala. Možemo samo da se osvrnemo na prethodnu nedelju, na prethodnih par nedelja šta je sve urađeno u tom smislu. Zato mislim da su svi vaši navodi apsolutno neosnovani u tom smislu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Siniša Mali. Iztvolite.
Hvala puno. Samo da se nadovežem na ovo što je Maja rekla. Dakle, gospodine Glišiću, veliki broj neistina, apsolutno bez ikakvih argumenata. Govorite o nekom marketingu. Dakle, sudski postupak protiv Miškovića nije ta neka prethodna vlast pokrenula, nego je pokrenula ova vlast. Sami tajkuni priznaju da više nemaju uticaja na Vladu Republike Srbije. To je Vlada naroda, građana Srbije. Dakle, stvari su se promenile. Nije marketing auto put „Miloš Veliki“, nije marketing najbolji rezultat kada je vakcinacija u pitanju, nije marketing kada je naša ekonomija u pitanju, nije marketing desetine, stotine fabrika koje smo otvorili. Marketing je bio ono što je Đilas radio i slični njemu u nekom prethodnom periodu. Dakle, ovde se radi, ono što je Maja rekla, o ozbiljnom zakonu, najozbiljnijem oružju i oruđu protiv i u borbi protiv korupcije. Nema tu marketinga kada 11. marta stupa zakon na snagu i 12. marta ove godine kreće zakon da se primenjuje. Tu nema marketinga, tu ima samo ozbiljna priprema, ozbiljni inspektori, sektor koji je već napravljen u Poreskoj upravi koji je spreman da obavi svoj posao shodno zakonu i u borbi protiv korupcije, a za dobrobit svih građana Srbije, da se konačno uvede red. Dakle, pobrkali ste, uvaženi poslaniče Glišiću, vremenske odrednice, kada je bila prethodna vlast i šta i kako radi ova vlast. Obećanja koja dajemo mi ispunjavamo. Nema marketinga, ima samo velike odgovornosti i velikog i teškog rada. Hvala puno.
Zahvaljujem. Replika, Vladan Glišić, dva minuta. Izvolite.
Poštovani ministri, prvo, vezano za vremensku odrednicu, ja sam baš rekao da je ova vlast krenula proces protiv Miškovića, ali da ga je krenula tako što je kasnila sa Zakonom o ispitivanju porekla imovine koji je mogla 2012. godine da donese, pa onda po tom osnovu da rešava taj problem, a ne ovako da mi ne znamo u kom će pravcu ići taj postupak i šta će se desiti na kraju, da li će Mišković moći nas da tuži zbog toga što je rađen postupak tako kako je rađen. Što se tiče same priče o tome da termin nezakonito stečena imovina nije adekvatan, poštovana ministarka, to onda treba uputiti onima koji su pre godinu dana doneli ovaj zakon, jer je tad lepo zvučalo da kažete da je to nezakonito stečena imovina. Ja sam upravo to rekao. Kako god okrenete, ili se radilo o marketingu pre godinu dana ili sad neko pokušava polako da ublažava celu stvar. Ova Skupština, tj. SNS koja je tad držala vlast je napravila grešku kako god da okrenete. Ja mislim da priča o marketingu se prepoznaje ozbiljno. Zašto se tako insistira na marketingu? Zato što, u suštini, borba protiv ovakvih stvari u EU je urađena zadnji put 1945. godine u Francuskoj, kada su posle Drugog svetskog rata oporezovali 95% ekstraprofitere koji su se u vreme okupacije obogatili dok su svi bili siromašni. Od tad do danas to se ne radi. Pod uticajem Brisela se izbegavaju ovakvi zakoni. Zašto? Zato što njima odgovara da oligarhija odlučuje, a da običan narod se ne pita. To je model kako oni prave društvo i šta rade. Zašto se vi bavite marketingom? Zato što ne vodite suštinsku politiku drugačije od onih koji su nekada vladali ovde, do 2012. godine i govorili – EU nema alternativu. Danas ni Boris Tadić, koji je izmislio tu floskulu, ne bi tako govorio, ali vi radite to isto i zato morate da se bavite marketingom, jer kad biste radili suštinski drugačiju politiku, sve bi bilo drugačije, ne bi morali da se bavite toliko marketingom.
Replika, ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Ja vas, gospodine Glišiću, nisam razumeo. Da li ste vi za principe po kojima radi EU ili niste? Da li ste vi za borbu protiv korupcije ili niste? Ako neko to drugi nije radio, pa ne znači da mi nećemo i ne treba da radimo. Ja samo ne razumem, još jedanput, o kom marketingu vi, gospodine uvaženi poslaniče, govorite? Još jedanput, zakon donesen u februaru prošle godine, radi se o redefinisanju pojedinih termina i idemo sa sprovođenjem zakona za 20 dana. Jel to marketing ili je to ozbiljna posvećenost jednom zakonu koji je ključan za sistemsku borbu protiv korupcije? Kakve veze ima da li je nešto urađeno 1945. godine ili nije? Ja vas samo molim da ne obmanjujemo građane Srbije. Izmene zakona su usmerene ka tome da se još efikasnije on sprovede. Od datuma početka sprovođenja zakona se ne odustaje – 12. mart ove godine. Kraj priče. Hvala puno.
Zahvaljujem. Replika, narodni poslanik Vladan Glišić, dva minuta. Izvolite.
Imamo samo jedan problem. Ne znam da li ste bili ministar, da ne grešim dušu, ali ova stranka je došla na vlast 2012. godine, osam godina, a bilo je predizborno obećanje. Znači, zašto se čekalo osam godina? O kakvoj brzini govorimo ako se osam godina čeka da se donese jedan zakon koji je bio predizborno obećanje svih nas koji smo se borili protiv DS? Što se tiče EU, vrlo jasno, ja sam za borbu protiv korupcije, ali endemsku korupciju u ovoj zemlji podržava EU već 20 godina. Ona podržava sve vlade koje se prave. Prvo se sa lepom retorikom borbe protiv korupcije, zaštite nacionalnih interesa, dobiju glasovi birača, ali onda mora da se ode na overu u američku i druge ambasade, da bi mogli da uzmete vlast i onda, kada to dobijete, žele da imaju korumpirane političare koje mogu da drže u fioci, sa kojima lakše rade nego sa onima koji nisu korumpirani. To radi EU, to radi Brisel i zato sam ja za borbu protiv korupcije, ali ne po njihovim diktatima i ne u rokovima koje oni zadaju. Oni će sada koristiti ovaj zakon da bi mogli da unutar vaše stranke podstiču frakcijsku borbu, jer kao što je vaša stranka dovela do toga da smo svi mi iz opozicije samo folklor i da ne postojimo na terenu, jer ne možemo, s obzirom da se vi borite za 60% svuda gde se pojavljujete na izborima, tako isto oni koji sada u Briselu odlučuju ko će vladati u budućnosti, znaju da će politički život u Srbiji početi kada u ovoj Skupštini ovu stranku najveću budu razbili na frakcije i uputili jedni na druge. Nemam ja nikakav problem sa tim. Meni je Srpska napredna stranka stranka koja treba da se smanji da bi Srbiji bilo bolje, ali se plašim da u tim vašim igrarijama će država da strada. Zato pokušavam da šaljem signal, da se vodi računa o tome šta se radi. Hvala vam.
Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslaniče Glišiću, narod bira vlast u našoj zemlji, ne Brisel, ne ne znam ko drugi sa strani, ne ti tajkuni Mišković i slični. Pa, to je predsednik Vučić pokazao i dokazao godinama unazad i to se neće promeniti, svidelo se to vama ili ne. Građani Srbije su glasali za Srpsku naprednu stranku. Nije tu bilo pomoći, kao što je bilo kod tog Tadića koga ste pominjali, da li tajkuna, da li ovih, da li onih. Idemo sada sa zakonom koji je odličan zakon, koji je sprovodiv i koji će sigurno biti primer u borbi protiv korupcije za sve ostale. Mene ne interesuju ostali, da li su neki uradili dobro ili nisu, da li su neki dobri ili nisu u masovnoj vakcinaciji. Opet to mene ne interesuje. Važno mi je da je Srbija dobra, važno je da imao novca, važno je da se borimo protiv kriminala, kao što smo pokazali u proteklih mesec dana da se borimo protiv kriminala i protiv korupcije, kao što dokazujemo i ovim zakonom, na kraju krajeva i borbom tokom prethodnih nekoliko godina. Mene interesuje naša zemlja, naši ciljevi. Svako obećanje koje smo dali, gospodine Glišiću, pa mi smo ispunili. Vi ko da niste bili u Srbiji 2012. godine, koja je bila na ivici bankrota. Nismo imali ni za plate, ni za penzije, ni za šta. Zatvorene fabrike, sve rastureno, razvaljeno. I, vi mi govorite o 2020. godini. Da, teške reforme, i za nas, prioritet nam je bio da stabilizujemo naše javne finansije, da imamo i suficit u budžetu, da gradimo auto-puteve, da obezbedimo ljudima radna mesta. Da vas podsetim, uvaženi poslanici, 2013. godine stopa nezaposlenosti u Srbiji 25,9%, a sada je 9%, i to u doba korone. Čekajte, nije to palo sa neba. Dakle, težak rad je iza toga. Borba protiv korupcije, borba protiv kriminala. Sami tajkuni kažu više nema uticaj, kao što bi voleli, na Vladu Republike Srbije. To je rezultat upravo te borbe protiv kriminala i korupcije. Ovaj zakon je samo jedna dodatna potvrda za to. Još jedanput, idemo u sprovođenje tog zakona, 12. marta, i time je, po meni, svaki komentar, svaki razgovor na tu temu, da li je Vlada Republike Srbije ozbiljna ili nije, apsolutno smo ozbiljni i spremni da se uhvatimo u koštac i sa tim. Hvala puno.
Hvala, ministre. Aleksandar Martinović ima reč.
Zahvaljujem se, gospođo Jevđić. Gospodin Glišić je izneo mnogo toga što nije tačno i teško da ću za dva minuta uspeti da na sve odgovorim. On je spominjao 1945. godinu. Vi ste, gospodine Glišiću, ideološki nastali u jednoj političkoj organizaciji koja je baštinila politički rad upravo onih koji su u toku Drugog svetskog rata se bogatili dok je narod stradao i dok je narod siromašio. Ne moram da vas podsećam da ste ponikli u političkoj organizaciji koja je baštinila, doduše, nekada je to smela otvoreno da kaže, nekada manje otvoreno, ali vi ste baštinili tradiciju Dimitrija Ljotića. Ljotić nije bio u šumi za vreme Drugog svetskog rata, nego je bio ovde u Beogradu. Baštinili ste tradiciju upravo onih koji su zajedno sa okupatorom bogatili se, koji su se bavili crnom berzom, koji su za vreme okupacije sticali na desetine i stotine nekretnina. Takvih ima i danas. Mi se protiv takvih borimo. Kažete - taj proces u Evropi je završen 1945. godine. Uglavnom da, ali pitam vas, gospodine Glišiću, u kojoj se to dobro uređenoj, civilizovanoj zapadnoevropskoj državi desilo ono što se desilo u Srbiji u periodu od 2000. do 2012. godine, da vlast tako sistematski opljačka sopstveni narod, pre svega kroz pljačkaške privatizacije, a onda kroz činjenicu da ste imali čitav niz državnih funkcionera? Dragan Đilas je tipičan primer za to, koji je obavljao važne državne funkcije. Najpre je bio na čelu tzv. Narodne kancelarije predsednika Republike, jedne potpuno vaustavne i protiv ustavne institucije, pa je onda bio ministar za Nacionalni investicioni plan, pa je onda postao gradonačelnik Beograda. Za sve to vreme imao je privatne kompanije koje su beležile enormne prihode, poslujući upravo sa državom i sa državnim kompanijama. Takvih primera u Evropi nema. U Evropi vlada princip - oni koji se bave javnim poslovima, svoje privatne neka zaborave. To je bilo geslo u staroj Dubrovačkoj republici. Dubrovački knez, kada je ulazio, kada su ga uvodili, da kažem, u vlast, on je polagao tu zakletvu - ko se javnim poslovima bavi, svoje privatne neka zaboravi. Ovde se dešavalo nešto što se nije dešavalo ni u jednoj zapadnoevropskoj zemlji, i vi to jako dobro znate, država je propadala, državna preduzeća su propadala. Mnoga su privatizovana na kriminalan način, ali njihove privatne firme su poslovale najuspešnije, ne samo u Srbiji, nego i u regionu. Sada vas ja pitam - zašto vam smeta da ispitamo kako su ti ljudi došli do te svoje imovine, kako je do te imovine došao Dragan Đilas, kako je došao Vuk Jeremić, kako su došli mnogi koji su došli na valu petooktobarskih promena 2000. godine? Mi ih se sećamo vrlo dobro. Imali su pocepane farmerke, probušene cipele, što bi rekao naš narod, nije imalo kuče za šta da ih ujede, posle nekoliko godina džipovi, najskupocenija odela, firme, letovanja na najegzotičnijim mestima u svetu. Zašto vam smeta da se to ispita? Ako dokažu da je to legalno stečeno, da nema nikakve razlike, da nema nikakve sumnje u poreklo te imovine, sve je u redu. Ali, ne vidim zašto smatrate da ovo što sad radimo, radimo po diktatu Brisela. Ja mislim da vi čitate novine, da pratite televiziju. Pa, svakoga dana iz tog istog Brisela tom istom Aleksandru Vučiću guraju mnogi klipove u točkove i pokušavaju da zaustave napredovanje Srbije. Ako ćemo pošteno, i ovi koji su i prošle godine i pretprošle godine, a vidim da će i ove godine da posreduju u tzv. međustranačkom dijalogu, pa hiljadu puta su više bili na strani te tzv. proevropske opozicije nego na strani SNS. I onda se vi pojavite 23. februara 2021. godine u Narodnoj skupštini i kažete – ovo što radite, radite po diktatu Brisela. Ne, ovo radimo upravo da bismo pokazali Briselu da oni koje oni ili neki od njih štite su se nezakonito obogatili na grbači ovog naroda u periodu od 2000. do 2012. godine. Još jednu stvar da vam kažem, to je argument mnogih, to je bio argument i vašeg kolege Boška Obradovića, to je bio argument i kolega iz DS, to je bio argument svih onih koji nisu znali šta drugo da kažu, pa su onda rekli – a zašto to niste uradili 2012. godine? Vlada, posle majskih izbora 2012. godine, je formirana, ako se ne varam, u julu mesecu 2012. godine. I sad vi nama hoćete da kažete – a zašto od jula do decembra 2012. godine niste napravili auto-put „Miloš Veliki“, zašto niste nabavili nove tenkove, nove avione, nova borbena vozila, zašto niste doneli ovaj, zašto niste doneli onaj zakon itd. Pa, nije fizički bilo moguće da se uspostavi red u jednoj državi koja je bila potpuno devastirana. Poznato vam je da je u julu mesecu 2012. godine u budžetu Republike Srbije bilo novca za isplatu polovine penzije i posle toga nam je sledio bankrot. U takvoj situaciji postavljati pitanja – a zašto sve to niste uradili u leto ili u jesen 2012. godine je potpuno besmisleno. Ali, kao što vidite, iz godine u godinu mi idemo napred i rešavamo probleme koje ne da nisu rešile vlasti od 2000. do 2012. godine, nego ni čitav niz drugih problema koje nisu rešile još one komunističke vlasti Josipa Broza, a mi ih rešavamo. Pod našom vlašću niču nove bolnice, niču nove škole, novi klinički centri, stotine kilometara autoputeva. Mi smo se nekad hvalili da je JNA četvrta vojna sila u Evropi. Kakva smo bili vojna sila za vreme Borisa Tadića i Dragana Šutanovca? Nikakva. Sada smo itekako respektabilan vojni faktor. Ne naoružavamo se da bismo nekoga napadali, nego da bismo branili sebe i svoj narod. To je činjenica koju svaki dobronamerni građanin priznaje. Evo, gospođo Jevđić, uz zahvalnost što ste mi omogućili da malo duže govorim, samo još jednu stvar da kažem. Pa, mi smo udarili u to tajkunsko gnezdo u koje niko nije smeo da udari. Mišković je bio nedodirljiv u vreme Borisa Tadića, u vreme svih koji su vladali za tih 12 godina. Ko se prvi uhvatio u koštac sa nekim ko je bio simbol neopravdanog, nezakonitog bogaćenja? Upravo SNS. Ko je prvi udario protiv onih najkrupnijih narkodilera? Pa, upravo Vlada koju je vodio Aleksandar Vučić. Meni je drago što je ministarka pravde ovde, bez želje da se mešam u rad pravosuđa, ja samo apelujem na sve sudove u Republici Srbiji, na sve sudije, da budu, naravno, i nezavisni i samostalni, ali da slede borbu protiv kriminala i korupcije. Tek tada ćemo postići puni rezultat. Kada mi ovde u Narodnoj skupštini budemo izglasavali antikorupcione zakone i kada ih ministarstva budu primenjivala, ali kada ih budu na dosledan način primenjivali i sudovi, jer se ovde stvorilo uverenje da je Narodna skupština neprijatelj sudova, da su sudovi neprijatelji Narodne skupštine i da svaka vlast treba da funkcioniše bez bilo kakvih mostova između sebe, a mi smo za te mostove. Dakle, zajedno, Narodna skupština, Vlada, javna tužilaštva, policija, sudovi. Kad se ti državni organi udruže, nema nikoga ko može da bude jači od države. Ja se nadam da je vama kao pravniku, kao advokatu, to potpuno jasno.
Zahvaljujem. Replika.
Gospodine Martinoviću, ja ću reći nešto što i vi znate, a zna i naša javnost, ali se to javno ne priča. U vašim redovima, jedne velike i glomazne stranke od kojih bi šest normalnih stranaka moglo da se napravi zahvaljujući raznim idejnim pozicijama, pošto vi imate i ljude koji se zalažu za NATO i ljude koji se zalažu za ODKB ili bar vojnu neutralnost, imate ljude koji promovišu ideologiju homoseksualizma, imate ljude koji se zalažu i za porodične vrednosti, znači ima među vama mnogih koji se bore protiv korupcije, protiv briselskih diktata, ali ima i onih koji rade po briselskim diktatima i koji su na kraju deo jedne političke nomenklature protiv koje smo se zajedno borili 2012. godine. Ja o tome mislim kada govorim o tome da ovde neko sprovodi diktate Brisela. Nema ih mnogo, ali su mnogo dobro pozicionirani i nose značke vaše stranke. S druge strane, isto bih vas podsetio, a često se dešava kad polemišemo, da ja nikada nisam bio član Đilasove stranke. I na kraju, opet, da vas vratim na ono što ste malo pre na početku rekli, a to pretpostavljam je zato što ne znate, ja sam ponikao u Koštuničinoj stranci, a ona baštini tradicije ravnogorskog antifašizma koji i vi poštujete, koliko ja znam. Prema tome, sve nekako u našim razgovorima kao da polemišete sa nekim drugim. Hvala vam.
Reč ima Aleksandar Martinović. Izvolite.
Vi, gospodine Glišiću, govorite kao gospođa Viola fon Kramon. Ona vam je izvestilac Evropskog parlamenta za Kosovo. Ona svakoga dana govori ove iste rečenice koje ste vi danas izgovorili u Narodnoj skupštini – Srpska napredna stranka je jako velika, zbog toga je parlamentarizam u Srbiji ugrožen, zbog toga SNS treba da bude manja, treba da ima manje poslanika u Narodnoj skupštini i onda će biti više demokratije u Srbiji. Tako da to što ste vi sad rekli za mene nije nikakva novost. Vi u stvari samo ponavljate ono što govore pojedini zvaničnici iz Evropskog parlamenta iz Brisela protiv koga se toliko borite. Kažete da ja ne znam da ste vi ponikli u partiji Vojislava Koštunice. Ja znam da ste vi bili i u partiji Vojislava Koštunice, ali isto tako znam i da ste bili u političkoj organizaciji Dveri. A i Dveri i Koštuničina stranka su se finansirale tako što su bageri u Kolubari radili po 25 i po 26 sati dnevno. To vam je verovatno poznato. Mi smo ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije čitali kako su se finansirale Dveri upravo za vreme tog istog Vojislava Koštunice, tako što su ispumpavane pare iz Kolubare. A što se tiče tog Vojislava Koštunice na koga se pozivate, da li je on baštinik ravnogorskih tradicija ili ne, to nije toliko bitno. Najveće korupcionaške afere, kada je reč o privatizacijama, desile su se upravo za vreme Vlade Vojislava Koštunice, prve i druge Vlade Vojislava Koštunice. Da li je Vojislav Koštunica lično imao neku korist od toga, ja lično mislim da nije, ili da je imao jako malo. Ali ljudi oko njega, njegovi ministri, njegovi direktori, ne da su imali koristi nego ja mislim da će upravo oni biti predmet istrage ovog zakona. Tako da ne znam zašto se hvalite stvarima koje nisu za pohvalu? Upravo je EU apostrofirala 24 privatizacije koje su sporne, ne samo sa aspekta domaćeg zakonodavstva, nego sa aspekta međunarodnih standarda, kao primer kako se ne vrše uspešne i domaćinske privatizacije. I sve te privatizacije su izvršene za vreme Vlade Vojislava Koštunice. Ako vi smatrate sebe nekim ko je ponikao u stranci Vojislava Koštunice, onda bi trebalo da ponesete makar i političku odgovornost za činjenicu šta se u Srbiji dešavalo 2004. godine, kada je formirana prva Koštuničina Vlada, 2005, 2006, 2007. godine, pa 2008. godine. To je pet godina. Da vas ne podsećam kako je formirana druga Koštuničina Vlada 2007. godine, ako se ne varam, 14. ili 15. maja – 15 minuta pre ponoći, tako što je Tomislav Nikolić izašao za govornicu i rekao – mi se više nećemo javljati za reč, očigledno je da ste se vi i ovi žuti dogovorili, evo, formirajte Vladu. Ta Vlada je trajala godinu dana, toliko je uspešna bila. To je jedna stvar. Druga stvar na koju želim da vas podsetim, vi koji se pozivate na baštinu Vojislava Koštunice, koji ste sad postali veliki suverenisti, koji ste postali veliki protivnici EU, koji nas pitate zašto dozvoljavamo uvoz proizvoda iz EU, pa vi ste ispregovarali Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju sa EU, koji nije ispregovarala ni jedna država koja je postala kandidat za članstvo u EU ili je ušla u EU. Vi ste, ne mislim vi lično ali vaša partija, Demokratska stranka Srbije, je 2008. godine prihvatila Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, gde se Srbija obavezala da uvede nula posto carine za sve robe i usluge koje dolaze iz EU, i onda u 2020. i u 2021. godini, kao veliki suverenisti, kao veliki Srbi, kao veliki zagovornici pomoći srpskoj privredi, kažete – a kako je moguće da se uvoze proizvodi iz EU po carinskim stopama koje faktički i ne postoje? Pa, zato što ste ih vi uveli. Nije uh uvela ni jedna država koja je ušla ili je htela da uđe u EU, nego ste vi to uradili 2008. godine. Svakom čoveku, razumnom, koji ne mora mnogo da se razume u ekonomiju, je jasno da malo koja srpska kompanija, da malo koji srpski poljoprivredni proizvođač može da izdrži trku sa velikim evropskim kompanijama i velikim evropskim poljoprivrednim proizvođačima i mi sad teškom mukom, različitim merama, ne samo poljoprivrednim, nego i fiskalne politike, pokušavamo da pomognemo i domaćim privrednicima i domaćim poljoprivrednicima da nekako opstanu na tom tržištu u koje ste ih vi bacili, kao kada bi neko bacio živog čoveka među lavove, među deset lavova i rekao – evo, bacio sam te, pa se snalazi kako znaš i umeš. Vi ste tako uradili 2008. godine. Vi ste srpsku privredu i poljoprivredu bacili među evropske lavove i rekli – snalazite se, gospodo, kako znate i umete i onda se pojavite u 2021. godini i postavljate nam pitanja i kažete da ovo što radimo, radimo po diktatu Brisela. Ma ne, vi radite po diktatu Brisela, vi govorite onako kao što govore evroparlamentarci. Dakle, već sam vam pomenuo ovu gospođu fon Kramon, tako kao vi govori i Tanja Fajon, tako govore i mnogi drugi – velika je SNS, daj da je smanjimo, mnogo poslanika ima, parlament nije demokratski itd. To su njihove reči. Neshvatljivo mi je da ih izgovarate vi koji ste na tim istim rečima protiv EU, a u suštini vodite istu politiku kao oni.
Poštovane kolege, poštujući član 106, hvala na iscrpnoj diskusiji, prelazimo na narednog govornika. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvažena gospođo, ministre sa saradnikom, mi danas govorimo o dopuni zakona koji je izuzetno važan, ali ja moram da napomenem i izuzetno jednostavan. Osnovni zakon koji danas menjamo, odnosno dopunjujemo, ima 29 članova. Malo je zakona u Republici Srbiji koji obuhvataju iole ozbiljnu materiju, a da su ovako temeljno, koncizno i dobro pripremljeni, ali očigledno i sam napor koji je ulagan da bi on prošle godine bio usvojen nije bio dovoljan da se ne naprave neki sitni propusti. Šta je trebalo, da budemo bandoglavi i da kažemo ne? To što je uočeno za ovih godinu dana dok su pripremana podzakonska akta, dok su pripremani i obučavani ljudi koji će 12. marta krenuti da postupaju po ovoj materiji - nećemo da menjamo zakon eto zato što nećemo pokazati da smo ljudi i da možemo da pogrešimo. Pa naravno, to bi bila ordinarna glupost i izuzetno sam zadovoljan zbog toga što praktično uočenu grešku, uočenu smetnju u toku ovih godinu dana mi na vreme i blagovremeno otklanjamo da kada krene primena ovog zakona smo sigurni da je on dobar i odgovarajući u svom sadržaju od prvog do poslednjeg člana. Možda ovaj zakon čak ima i jedan član viška, jer član 9. je možda višak, a on govori o tome da je svako ko od službenika koji postupaju u ovim predmetima uoči postojanje krivičnog dela dužan je to da prijavi. Naime, osnovni postulat i Krivičnog zakonodavstva i svega onoga što je vezano za rad u upravi i za bilo kog građanina u Republici Srbiji jeste kada sazna za postojanje krivičnog dela da ga prijavi nadležnom državnom organu kako bi bio procesuiran. Ja shvatam želju i podržao sam i prošle godine da se ovaj član 9. zadrži u zakonu, jer zaista podvlači odgovornost onih ljudi koji dobijaju jedan vrlo važan zadatak, ali i poseban status u ovom društvu, da postupaju po ovom zakonu, podvlači njihovu odgovornost da ne smeju da ostave nedefinisanim bilo šta što može da se pojavi kao sumnjivo u toku njihovog budućeg rada. Ja moram, kao neko ko nije iz sveta koji podržava neoliberalni kapitalizam, niti uopšte kapitalizam, da kažem sledeće, ali narodskim jezikom. Velike pare su uglavnom nezakonito i nepošteno stečene. Postoje velike pare koje su zakonito i nepošteno stečene i nažalost jako malo ogromnih para ima koje su i zakonito i pošteno stečene. No, mi danas imamo jedanu stvarnost, a to je da smo zaista možda izgubili jedan vremenski period i ovo nije demagogija, očekujući da pravosudni organi na jedan efikasniji način odrade upravo jedan ozbiljan deo koji se tiče ovog zakona. Nisu. Očigledno dugo vremena nismo bili svesni posledica koje je na srpsko pravosuđe ostavila reforma 2010. godine. I previše puta se o tome govorilo, da bih sada otvarao tu temu nadalje, mislim da je svima jasno o čemu govorim. U ovom zakonu nema dilema koje otvaraju prostor nama advokatima ili pravnicima da vodimo duge sudske postupke, duge krivične postupke, kao u osnov da bi se nekome oporezovala imovina koju nije stekao ni zakonito, ni pošteno. Sa ovom izmenom u članu 5. ovog zakona, gde se reč – nezakonito stečena imovina; zamenjuje rečima – imovina na koju se utvrđuje poseban porez; mi u stvari svodimo pitanje na matematiku. Čak ne ni na statistiku, nego na matematiku. Sa jedne strane, prost račun, zbira stečenih prijavljenih prihoda, na drugoj strani stečene imovine koju neko poseduje, ima li nesrazmere koju zakon propisuje u tom vremenskom periodu od 150 hiljada evra. Ako ima, vreme je da ekipa ljudi koja je obučena u međuvremenu radi svoj posao, sprovede proceduru na način kako je to propisano i tamo gde postoji razlog, tamo gde je taj koji je došao u tu poziciju dužan da dokaže ono što ne dokaže da je prijavio i zakonito stekao, plati 75% od vrednosti te imovine, plati državi Srbiji. Nenormalno je dozvoliti da imamo prebogate i sive i crne zone, raznorazne tajkune, a da nam država zbog toga bude siromašnija. Ovo je jedan od zakona koji treba Republiku Srbiju, koja se poprilično podigla na noge, ali još više da učvrsti u njenoj ekonomskoj stabilnosti i učvrsti u nekom budućem investicionom zamajcu koji nas očekuje iza svih ovih velikih infrastrukturnih projekata, jer ja sam ipak nepopravljivi optimista što se toga tiče. Inače, nije ovo niti reklama, nije ovo ni drugi pokušaj da se rešava pitanje imovine na ovakav ili sličan način, pomenuo je neko pre mene da je to bilo 5. oktobra. Ja se toga stvarno ne sećam da su petooktobarci na bilo koji način želeli da provere nezakonito stečenu imovinu, jer upravo ta pučistička falanga i jeste osiromašila Srbiju, opljačkala Srbiju i jeste iskoristila svoj dolazak na vlast da postanu daleko bogatiji i moćniji od Srbije, a gomila ljudi nezaposlena. Ima iz onog perioda, koji je meni mnogo draži, neuspešne akcije koja se zvala "imaš kuću, vrati stan", pa nije dala efekte, ali sve to nije dalo efekte, nije postojala politička volja da se to uradi. Jedan od kolega koji je govorio ranije da će najveći problem biti za sprovođenje ovog zakona pomešanost redova. Upravo donošenjem ovog zakona se pokazuje da redovi vladajuće garniture, koalicije koja je na vlasti, nisu pomešani ni na koji način sa onima koji bi mogli da opstruišu sprovođenje ovog zakona. Ako se neko nekim pukim slučajem negde iza nečega i sakrio, obzirom na sve ovo o čemu danas govorimo, a to je da će prioritet i fokus biti prvenstveno na onima koji su danas na vlasti, jer prvo morate počistiti svoje redove, dokazati da ste takvi i takvi da bi ste mogli bez ikakve dileme nastaviti dalje, da vam ne bi neko spočitavao da se radi o bilo kakvoj političkoj osveti ili političkoj pozadini primene ovog zakona. Onda ovo samo jasno pokazuje da ne postoji nikakav strah, odnosno da postoji želja da iako neko postoji, bude na ovakav način uklonjen iz vladajuće koalicije, jer mu tu nije mesto i da se obeshrabre svi oni koji bi da na takav način možda u životu nešto ubuduće učine. Meni je jako žao samo što je za mene jako upitan vremenski rok, u nazad gledano, primene i mogućnosti primene ovog zakona, jer iako ne postoje limiti objektivnost, mogućnosti prikupljanja podataka i svega toga, bojim se da će upravo pružiti mogućnost da onima koji su stekli i sticali kapital na 25 časovnom radu mašina na kopovima, koje su bespotrebno iznajmljivane, na kupovini šećerana za tri evra ili dva evra, da će upravo oni možda čak ostati van domašaja ovog zakona. Čini se ono što je moguće, politika je veština mogućeg i mi moramo učiniti ono što je moguće, ne vredi samo pričati o nekim davno prošlim vremenima, o pljačkaškim privatizacijama, jer Srbija mora da stabilizuje svoje finansije, mora da jasno razgraniči ko je, šta i kako i na koji način stekao, ko ubuduće može da se pojavi kao vlasnik kapitala, ko može da bude neko ko zapošljava ogroman broj ljudi, jer samo čisti računi pružaju mogućnost za bolju, zdravu i bolju Srbiju. Ne mogu ja očekivati, uvaženi kolega Martinoviću, da neko ko, ne samo što je 2004. godine postojala ta Vlada koja je omogućila najveće korupcionaške afere, za trenutak vratiću se i na 5. oktobar, predsednik te Vlade je svesno i namerno pristao da bude predsednik Jugoslavije na izborima, na kojima nije pobedio na način kako to tadašnji propisi i propisivaše. Nije dobio 50% plus jedan glas i iz toga se već moglo očekivati da od tog legaliteta i legitimiteta te vlasti se ne da ništa dobro očekivati, a to su građani Srbije dobrano osetili na svojim leđima. Velika su očekivanja građana Republike Srbije. Mi smo predstavnici, pre svega građana, a ne političkih stranaka kojima pripadamo i ja verujem da u ovoj sali će svi zaista čistog srca i dobre volje glasati i za ove izmene, kao što je praktično, ako se ne varam i jednoglasno ovaj zakon i prošle godine usvojen, jer niko od nas u ovoj sali nije opterećen time što će i njegova imovina biti na proveri. Oni koji unapred dižu dreku da je ovo prostor za političku osvetu, izgleda da imaju ozbiljnih razloga i brige da se zabrinu šta će matematika između njihovih prijavljenih prihoda, imovine koje imaju pokazati i hoće li napokon platiti 75% poreza ovog posebnog poreza Republici Srbiji i na neki način obeštetiti građane koji su opljačkali do 2012. godine. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Đorđu Komlenskom. Sledeća na listi je narodna poslanica Danijela Veljović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, najvažnija izmena Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, odnosi se na promenu termina - nezakonito stečena imovina u - imovinu na koju se utvrđuje poseban porez, a kako se ne bi poistovećivao sa izrazom - imovina proistekla iz krivičnog dela. Novina je izraz, izdaci za privatne potrebe fizičkog lica radi utvrđivanja porekla prihoda koje fizičko lice nije potrošilo na sticanje imovine. Zakon o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu usvojen je 29. februara 2020. godine. Počinje da se primenjuje 12. marta 2021. godine. Ovim izmenama jasno se crtaju zakonske norme kako bi se sprečilo preciznošću mogućnost stvaranja i pronalaženja različitih pukotina u samom zakonu. Pre donošenja zakona često su se mogla čuti i pitanja, zašto poreklo imovine nije rešeno kroz različita podzakonska akta, a u okviru već postojećih Zakona o poreskom postupku? Posmatrajući države u EU dolazi se do zaključka da ne postoji jednoobraznost u rešavanju ovog problema porekla imovine, ali zajednička karakteristika različitih zakonskih rešenja jeste nastojanje da se pravnim sistemom kontrolišu prihodi i tako spreče sve moguće zloupotrebe i tu je i odgovor zašto poseban zakon. Prvo, bez uređenog poreskog sistema nema ni uređene države. Drugo, posebnim zakonom smanjuje se mogućnost zloupotreba zakonskih normi i tzv. pogrešnog tumačenja odredbi, a povećava se efikasnost borbe protiv korupcije. Jedna od kritika jeste i da će, iako bitan zakon, predstavljati zapravo borbu sa političkim neistomišljenicima i da će se na njegovom udaru naći samo oni mali privatnici poput frizera, pekara itd. Kao predstavnik SDPS i socijaldemokrata, predstavljam politiku u kojoj je glavna nit okosnica socijalna pravda. Postoji izreka koja kaže da je najveća nepravda ophoditi se jednako prema nejednakima. Zato je važno razjasniti da socijalna komponenta ovog zakona jeste upravo jasno, nedvosmisleno utvrđeno određivanje nesrazmere između prihoda i imovine. To bi značilo da će se pod kontrolom poreskih organa naći oni za koje se utvrdi da postoji razlika u iznosu od 150 hiljada evra uzastopno u tri kalendarske godine između prijavljenih prihoda i imovine. Poreska uprava imaće obavezu da dokaže u kojim slučajevima je bilo uvećanje imovine, a sa druge strane fizička lica imaju obavezu da dokažu da je imovina stečena na zakonit način. Ma koliko bili nepopularni ovakvi zakoni, oni su neophodni da bi jedna država imala uređen poreski sistem, a samim tim i svrstala se u grupu ozbiljnih zemalja u kojima se institucije poštuju. Zapravo, zakon počinje da postoji kada izađe iz skupštinske procedure i tek tada se vide sve njegove strane. Da bi zakon pre svega bio efikasan, on mora da se primenjuje. To bi značilo da je najvažnija uloga u stručnosti, znanju, pripremljenosti, efikasnosti, integritetu lica iz posebne jedinice Poreske uprave, koja će zapravo dati i život zakonu i istaći time i njegovu glavnu svrhu donošenja, a to je smanjenje koruptivnih aktivnosti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Života Starčević.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo zakon o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu. Obzirom da smo ovaj zakon doneli 29. februara 2020. godine, da je stupio na snagu 11. marta 2020. godine i da će sa njegovom primenom krenuti 12. marta 2021. godine, JS je glasala i za taj zakon, pa će u danu za glasanje i glasati za ove izmene i dopune zakona. Naime, mi iz JS smatramo da su korupcija i kriminal rak rana svakog društva, da nema društvenog i ekonomskog razvoja, da nema kvalitetnih direktnih stranih investicija, da nema novih radnih mesta bez beskompromisne i oštre borbe protiv kriminala i korupcije. Zato podržavamo ovaj antikoruptivni zakon. Sama potreba o ispitivanju porekla imovine tesno je povezana sa korupcijom, sa utajom poreza i sa kriminalom. Korupcija je stara pojava, otprilike pojava korupcije se vezuje za prvi organizovani oblik društva, odnosno pojava korupcije se javlja sa pojavom države. Poznata je još u antičkoj eri, pa je samim tim definisana i u rimskom pravu. Najpoznatija hrišćanska molitva „Oče naš“ kaže – ne dovedi me u iskušenje. Mislim da ništa slikovitije ne prikazuje stanje pojedinca koji je u prilici da ubere nešto od nedozvoljenog voća ili zabranjenog voća. Korupcija je bila raširena i u Otomanskom carstvu. O tome govori i deseterac u narodnoj pesmi, koji kaže – dade Marko tri tovara zlata, pa povede sirotinju raju, govoreći o korupciji tadašnjih turskih nameštenika. Nažalost, iako je tretirana kao negativna, kao loša društvena pojava, korupcija je kroz istoriju prihvatana i tretirana kao nužno zlo. Prema važećoj zakonskoj regulativi definisanoj u Zakonu o sprečavanju korupcije i Agencije za sprečavanje korupcije, korupcija se definiše kao odnos koji se zasniva na zloupotrebi službenog ili društvenog položaja i uticaja u privatnom ili javnom sektoru, a sa ciljem sticanja lične koristi ili koristi za nekog drugog. Ovde je jako važno što zakon ne ograničava korupciju samo na javni sektor o kome se ovde najviše priča, već i na privatni sektor. Sam predsednik JS, Dragan Marković Palma je više puta u ovom visokom domu isticao da postoje firme, kompanije koje se bave stalnim apliciranjem na tenderima, a zauzvrat traže određenu finansijsku nadoknadu kako bi se ili povukli iz tenderske trke ili kako se ne bi žalili na tendersku proceduru i time produžili proces ugovaranja i započinjanja poslova. Naravno, nisu sve sredine jednako pogodne za razvoj korupcije. Mi možemo u različitim lokalnim sredinama i lokalnim zajednicama videti nekoliko različitih modela ponašanja. Imamo zajednicu domaćinskog mentaliteta, zajednicu u kojoj se poštuju prihvaćena pravila ponašanja i norme običajnog prava. Imamo suprotnu situaciju zajednicu bez domaćinskog mentaliteta gde se te norme ponašanja ne poštuju i imamo zajednicu u vreme tranzicije, to je zajednica u međuprostoru, odnosno međuvremenu između dva sistema ili dve vlasti. Najmanje korupcije se, naravno, može razviti u modelu ponašanja u zajednici u kojoj vlada domaćinski moral, jer domaćinski moral podrazumeva poštovanje rada i radom stečenih vrednosti. Jednostavno postoji izreka – nema hleba bez motike. Domaćinski moral podrazumeva poštovanje izgovorene i date reči. Postoji izreka – čovek se za reč vezuje, a volovi za rogove. Obaveza domaćina je i briga o porodici i domaćin nikada neće staviti porodicu u rizičnu situaciju. Svakako je korupcija jedna od tih rizičnih situacija i da ne bi stavio svoju porodicu na stub srama domaćin nikada neće pribeći tom načinu i tom obliku društvenog ponašanja. Zato mi iz Jedinstvene Srbije se borimo za očuvanje upravo ovakvog domaćinskog modela ponašanja u kome se čuvaju i neguju prihvaćena pravila ponašanja i norme običajnog prava. Upravo zato naš slogan se ne menja od formiranja stranke i glasi – domaćinski. Koliko traje korupcija toliko traje i borba protiv te socijalno devijantne i društveno-ekonomski veoma štetne pojave. Naravno da lanac korupcije nikada ne može u potpunosti biti prekinut, ali svakako je neophodna borba kako bi se ova društveno nepoželjna pojava svela na neki minimum, odnosno na što manju meru. U tom smislu, mi iz Jedinstvene Srbije ćemo bezrezervno podržati svaki vid antikoruptivne borbe, kako kroz ovakve antikoruptivne zakone, tako i kroz brojne akcije državnih organa na suzbijanju i sprečavanju korupcije. Smatramo da ne treba i da neće niko biti zaštićen od postupka kontrole porekla imovine, jer na taj način dajemo najveći doprinos suzbijanju ove devastirajuće pojave. Još jednom, mi iz Jedinstvene Srbije ćemo u danu za glasanje glasati za ovaj zakon zato što smatramo da uz očuvanje teritorijalnog integriteta, suvereniteta i ekonomskog jačanja naše države jedan od važnih i najvažnijih zadataka jeste borba protiv kriminala i korupcije. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Životi Starčeviću. Reč ima narodna poslanica Dubravka Kralj. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, kao predsednik Grupe prijateljstva sa Komorskim ostrvima na samom početku svog izlaganja smatram da sam dužna da se osvrnem na navode koji su objavljeni u prištinskim medijima, o tome kako je ova država priznala tzv. Kosovo. Ona to i jeste učinila 2009. godine, a to priznanje je 2018. godine povukla, kada je njen predstavnik dao izričito obećanje tadašnjem ministru spoljnih poslova Ivici Dačiću, sada predsedniku Narodne skupštine, da će ta država pri donošenju svih važnih odluka vezanih za našu južnu pokrajinu konsultovati Srbiju. Oni su to obećanje održali, što pokazuje to što su nakon ovih navoda koji su došli od strane Prištine brže-bolje objavili demantije i pokazali da su lojalni dogovoru koji su napravili sa bivšim ministrom spoljnih poslova i pokazali da je snaga prijateljstava koja je Ivica Dačić gradio širom sveta takva da može da odoli pritiscima koji su neminovno vršeni. No, da se vratim na ono što je tema današnje sednice, a to je Zakon o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu. Socijalistička partija Srbije je već ovaj zakon podržala prilikom njegovog usvajanja, a u danu za glasanje podržaćemo i danas predložene izmene i dopune. Recimo, u prvobitnom tekstu zakona ostalo je nejasno koji nivo vlasti će ubirati prihod od ovog posebnog poreza i sada se ta dilema predloženim dopunama otklanja, u tom smislu što se propisuje da će korisnik prihoda ostvarenih od posebnog poreza biti budžet Republike Srbije, dakle, najviši nivo vlasti. Nadam se i verujem da će ta sredstva biti upotrebljena na opštu korist svih građana Srbije. Složiću se naravno i sa svim kolegama koje su pre mene govorile i koje su u početku primene ovog zakona videle dalji doprinos u borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije i zaista lično smatram da se ovim zakonom stvaraju pretpostavke za to da se kriminogenim strukturama u našoj zemlji odrežu njihova finansijska krila. Zakon zaista ima potencijal kako da deluje na propuste u prošlosti, tako da samim normiranjem posebnog poreza i propisivanjem tako visoke poreske stope deluje i preventivno. No, danas o ovom zakonu ne želim da govorim ni sa pravnog ni sa političkog aspekta, već isključivo sa aspekta značaja koji će ovaj zakon imati za naše građane. U tom smislu, važno mi je da napomenem da ne smatram da je reč o propisu koji baca sumnju na bilo koga, što su danas predložene izmene i potvrdile u tom smislu što se više neće koristiti izraz: „nezakonito stečena imovina“. Dakle, ne prejudicira se da je bilo čija imovina nezakonita, niko se ne optužuje, već se postavlja pitanje onima koji su u tri uzastopne godine stekli imovinu koja prelazi iznos od 150.000 evra. Pitanje koje svaka ozbiljna i fiskalno odgovorna država legitimno može, treba i mora da postavi svojim građanima, a to je pitanje porekla imovine, pitanje odakle ti to i kako si to stekao. Svako ko je na častan način ostvario prihode, svojim radom, svojim znanjem, ko je platio poreze na te prihode, ne bi trebalo da ima problem sa odgovorom na to pitanje i zapravo početak primene ovog zakona i ne treba da ga interesuje, osim eventualno u kontekstu pohvale državi što i kroz uvođenje ovakvih mehanizama želi da suzbije sivu zonu i nelegalne aktivnosti. Nije poruka ovog zakona da je sramota biti bogat, ali aplauz za svoj uspeh u sticanju može da dobije samo onaj ko je to učinio na zakonit i čestit način i to je poruka ovog zakona. Čak i ako je neko dobio na lotou, ja mu na tome čestitam, ali ta činjenica ne sme da bude tajna za Poresku upravu, već naprotiv, on mora da plati porez na prihode od igara na sreću. Ako je neko nasledio ogromnu imovinu, dobio je na poklon, mislim da je to sjajno, ali te prihode mora da prijavi i da plati porez na nasleđe i poklon. U svetu postoje zemlje u kojima se bogatstvo izražava u tome koliki je ko porez platio. U tome se ogleda društveni status pojedinaca. Ja želim da i u našoj državi to bude pitanje časti, a ne da se sa određenim simpatijama gleda na one koji su uspeli da izigraju sistem i da izbegnu plaćanje poreza. Za običnog građanina naše zemlje ovaj zakon je sigurno satisfakcija jer u svim vremenima, pa i u ovom sada, ima onih koji se bogate, a da nikome nije jasno kako i na koji način. O tome možemo samo da slutimo. Iskreno se nadam da će efikasna primena ovog zakona stati na kraj takvim slutnjama, a SPS nikada neće prestati da daje svoj doprinos u borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije i nastojaćemo i istrajavati u pokušajima da ove pojave budu potpuno eliminisane. Hvala vam.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Dubravki Kralj. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministarko pravde, poštovani ministre, što se tiče akata koji su danas na dnevnom redu poslanici stranke Pravde i pomirenja će ih u danu za glasanje svakako podržati. Što se tiče Zakona o poreklu imovine apsolutno nemam dilemu da velika većina ljudi koji se bave politikom u ovoj zemlji poštuju zakon i imovinu i imetak koji imaju, da su ga stekli u skladu sa zakonom. Međutim, oni koji to nisu uradili sigurno da je ovo dodatni doprinos borbi protiv kriminala i korupcije. U toj borbi niko ne sme da bude pošteđen. Ono samo što se nadam jeste da nećemo ući u jednu novu banalizaciju pa da političari počnu da se takmiče u tome koliko ko ima manje imovine i sećamo se one priče kada je jedan ministar govorio da i krevet na kom on spava nije njegov, što je i tužno i smešno i nadam se da nećemo ući u tu krajnost. Što se tiče zajmova, jako je važno da li ti zajmovi idu u potrošnju ili u investicije, ako idu u investicije, kao što je ovde slučaj, to svakako treba podržati. Što se tiče ozeljenjavanja javnog sektora, jako važan segment, obzirom da dolazim iz kraja, iz Sandžaka. Novi Pazar je vrlo često na lestvicama kao grad koji je jako zagađen i smatram da u toj borbi moramo da budemo mnogo efikasniji. Što se tiče „Elektromreže Srbije“ i visokonaponska i niskonaponska mreža moraju da se menjaju, svedoci smo ove zime da veliki broj sela u prijepoljskom, novovaroškom kraju, Sjenica, Tutin, Pešter, nisu imali redovno snabdevanje električnom energijom i da su poljoprivredna gazdinstva i sve ono što oni rade na tim svojim gazdinstvima naši farmeri bili ugroženi. Da se to više ne bi dešavalo, ovaj zajam svakako nam je neophodan. Hoću da iskoristim ovu priliku i da spomenem, vrlo često smo u ovom parlamentu govorili o Prijepolju i problemu ne sanitarne deponije Stanjevine. Danas u opštini Prijepolje potpisan je ugovor o sanaciji te ne sanitarne deponije. To je veliki dan za tu opštinu, opštinu iz koje ja dolazim, veliki dan za Vladu. Hvala predsedniku države, hvala predsednici Vlade, hvala resornoj ministarki Ireni Vujović, hvala opštinskom rukovodstvu i predsedniku opštine Babiću, toj novoj administraciji što smo dočekali taj veliki dan i posebno želim da istaknem i kolegu iz Priboja Krstu Janjuševića, koji je dao svoj ogroman doprinos. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Samiru Tandiru. Reč ima narodni poslanik Nikola Jolović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovani ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, danas je pred nama Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu. Osvrnuo bih se na to da je Zakon o utvrđivanju poreza, porekla imovine i posebnom porezu, usvojen 29. februara 2020. godine, da je stupio na snagu 11. marta 2020. godine, a da počinje da se primenjuje od 12. marta tekuće godine. Zakon se prevashodno bavi onom imovinom koju fizičko lice ne može da dokaže da je steklo na zakonit način, a osnov zakona, čini unakrsna provera imovine, uspostavlja se poseban poreski postupak koji sprovodi poreska uprava, odnosno posebna jedinica poreske uprave. Jedinice će utvrđivati imovinu i uvećanje imovine fizičkog lica, kao i poseban porez na uvođenje imovine za koju lice ne može da dokaže da je steklo na zakonit način. Poreklo imovine vrši jedinica poreske uprave uvidom u podatke iskazane u poreskim prijavama i poreskim bilansima, računovodstvenim izveštajima, drugim evidencijama, bazama i upoređuje podatke iz poreskog računovodstva i drugih službenih evidencija. Celokupna imovina fizičkog lica uzima se u obzir pri utvrđivanju vrednosti imovine, teret dokazivanja na fizičkom licu da je na zakonit način steklo imovinu. Ako se prilikom postupka potvrđivanja imovine, njenog porekla i njene vrednosti utvrdi da postoje činjenice koje ukazuju da postoji sumnja da je izvršeno krivično delo, jedinica poreske uprave obaveštava o tome policiju, javno tužilaštvo i ostale druge nadležne organe. Važno je istaći da je zakon po svojoj prirodi iz oblasti zakona prevencije korupcije i da država ovakvim zakonom dobije efikasan mehanizam, da u svakom trenutku, za svakog može da utvrdi da li se nezakonito obogatio jer svi građani treba da znaju da se veoma lako može utvrditi da li je njihov imetak proizvod korupcije i zloupotrebe ili je stečen zakonito, a sa druge strane zakon ima mehanizam naplate nezakonito stečenih dobara. Najvažnija izmena Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu se odnosi na promenu termina - nezakonito stečena imovina u - imovina na koju se utvrđuje poseban porez. Kako se taj izraz ne bi poistovećivao sa izrazom - imovina proistekla iz krivičnog dela. Promena se odnosi i na dodavanje izraza - izdaci za privatne potrebe fizičkog lica koji je definisan kao izdaci koje fizičko lice imalo za privatne potrebe a radi utvrđivanja porekla prihoda koje je steklo fizičko lice, a nije ih potrošilo na sticanje sopstvene imovine. Izmene i dopune predloženog zakona kao i sam zakon su vrlo značajne za Republiku Srbiju jer se na jedan sistematski način uređuje kako da se efikasnije borimo protiv korupcije, da država naplaćuje mnogo više od poreza, a sve u cilju izgradnju još jače i bolje države Republike Srbije. Pozivam sve svoje kolege narodne poslanike da u danu za glasanje podrže predložene izmene i dopune zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sledeći na listi govornika je narodni poslanik, Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Poštovani ministri, koleginice i kolege narodni poslanici, dobro je što danas raspravljamo i nadam se da ćemo uskoro usvojiti predložene izmene i dopune Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, jer zakon će uskoro biti primenjen u praksi. Na ovaj način mi ćemo pre njegove same primene otkloniti neke nedoumice koje postoje u zakonu i na ovaj način mi ćemo ovaj sistem učiniti efikasnim, odnosno te nedoumice neće se prikazati praktično na terenu kada počne primena zakona. Već za 15, 20 dana zaposleni u poreskoj upravi imaće jedan složen i rekao bih, jedan težak zadatak. Na nama je da utabamo put, da stvorimo jednu stazu gde neće biti smetnji da se ovaj zakon sprovede u delo. Očekujemo da će primenom ovog zakona država pokazati važne stvari, pre svega ovo je jedan od najznačajnijih zakona koji je donet u prethodnom sazivu Narodne skupštine Republike Srbije. Ovim zakonom država pokazuje pre svega rešenost da se obračuna sa korupcijom u svim njenim segmentima. Pokazuje da su svi jednaki pred zakonom. Pokazuje da će svako sumnjivo bogatstvo biti isterano na čistac i pokazuje da stvaramo jedan efikasan i ozbiljan poreski sistem. Zaista ako se osvrnemo u prošlost videćemo da u nekim turbulentnim vremenima koja su iza nas, bilo je mnogo nepravdi. Ovaj zakon treba da ispravi te nepravde. Naravno, neće ispraviti sve ali deo njih hoće. Iz tih turbulentnih vremena mnogi su izašli sa skupocenim automobilima, sa vilama, sa jahtama, sa ogromnim stanovima, a sa druge strane imali smo veliki broj nezaposlenih ljudi, ljudi koji su ostali bez posla i taj broj se meri u hiljadama, u desetinama hiljada. Tu se stvorio jaz između manjine koja ima mnogo i većine koja se borila da opstane. Ono što je važno kada govorimo o ovom zakonu jeste da na ovaj način šaljemo poruku da su svi jednaki pred zakonom kada govorimo o plaćanju poreza. Dakle, vrlo je jednostavno, koliko prometa toliko poreza. Svi treba da plaćaju porez. Ne može niko da se bogati enormno, a da ne plaća porez, a neko da radi za minimalac i da plaća porez. Zato se mi iz SDPS zalažemo za sistem progresivnog oporezivanja. Dakle, kako raste bogatstvo tako raste i stopa poreza. Kada govorimo o tome važno je reći da na ovaj način, takođe, šaljemo poruku da nikome više ne padne na pamet da ne plaća porez, jer se to neće isplatiti. Neplaćanje poreza nije nešto što je apstraktan pojam. To je jedna vrlo konkretna priča. Ako želimo besplatno školstvo, ako želimo kvalitetno obrazovanje, ako želimo jednu sveobuhvatnu socijalnu zaštitu, dobre puteve, moraju svi da plaćaju porez. Zbog svega toga Socijaldemokratska partija Srbije glasaće za predložene izmene i dopune zakona, jer na ovaj način pokazujemo da su svi jednaki pred zakonom i da nema privilegovanih. Hvala.
Zahvaljujem se, posebno što vodite računa o vremenu, što ste ostavili i malo vremena koleginici. Reč ima narodni poslanik Nenad Filipović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre i uvaženi građani. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu je neophodna korekcija i unapređenje prethodno usvojenog zakona, jer je prilikom izrade podzakonskih akata uočeno da bi moglo doći do problema u njegovoj primeni. To je sasvim normalna stvar. Ja očekujem da ćemo bar još jednom imati ovakvu tačku dnevnog reda u narednom periodu, jer sama primena zakona koja počinje od 12. marta ove godine, će pokazati i druge stvari koje mogu dovesti do problema koji će se uočiti njegovom primenom. Svi se sećate da smo nedavno usvojili Zakon o digitalnoj imovini, a u samoj definiciji imovine fizičkog lica ulazi i digitalna imovina tog fizičkog lica ako je ono poseduje. Bitnost ovog zakona sa predloženim izmenama i dopunama je višestruka. Upravo zbog te višestruke bitnosti će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danom za glasanje podržati ovaj Predlog izmena i dopuna Zakona. Podelio bih važnost ovog zakona i njegove korekcije u dve kategorije. Prvo, ostvarivanje fiskalnih ciljeva i drugo – ciljeva za unapređenje kompletnog sistema. Dakle, unapređenje efikasnosti poreskog sistema potpada pod ostvarivanje fiskalnih ciljeva, jer porezi predstavljaju najznačajniji oblik javnog prihoda, a posebnim porezom od 75% vrednosti imovine na koju se utvrđuje poseban porez i koji direktno ide u budžet Republike Srbije, upravo govori o postizanju fiskalnih ciljeva ovog Predloga izmena i dopuna zakona, što je njegov primarni cilj. Mnogo bitnije stvari od fiskalnih ciljeva su oni drugi – nefiskalni ciljevi. Prvo, prevencija. Ovakvim jednim zakonom i rešenošću države da uočene nedostatke zakona što pre otkloni, kao što to činimo danas ovim izmenama i dopunama zakona. Šalje se jasna poruka da će se u korenu sprečiti akumuliranje bilo nelegalno stečene imovine ili imovine koje se ne može utvrditi poreklo zakonitim prihodima, te je to jasan pokazatelj svima onima koji možda misle da će uspeti da takvu imovinu sakriju ili učine nevidljivom, da to zaborave. Oporezivanjem imovine gde se poreklo ne može dokazati zakonitim prihodima je jak i efikasan mehanizam države jer omogućava da takva imovina potpadne pod režim posebnog oporezivanja od 75% njene vrednosti. Drugo, socijalna i ekonomska kategorija zakona se podiže na viši nivo jer socijalni položaj poreskih obveznika se na ovaj način balansira ili se ublažava razlika između poreskih obveznika čija imovina odgovara prihodima koje ostvaruju i onih obveznika gde postoji nesrazmera između imovine i ostvarenih prihoda. Fizičko lice je poreski obveznik koji poseduje imovinu na koju se utvrđuje poseban porez, a danas idemo i korak dalje, mora da plati porez na sredstva koja su potrošena mimo sticanja te imovine, a u ovom Predlogu zakona se definiše kao – izdaci za privatne potrebe fizičkog lica. Time će se još više ublažiti ove razlike. Na kraju, treće, i to treba reći, predložena zakonska rešenja se odnose na sve građane Republike Srbije, dakle ona se ne primenjuju selektivno. Svako ko ima imovinu na koju se utvrđuje poseban porez, koja ovim Predlogom izmena i dopuna zakona je detaljnije pojašnjena dolazi pod udar ovog zakona. Da bi se što bolje primenio zakon on propisuje obaveznu koordinaciju i saradnju između različitim institucijama koje mogu da imaju relevantni informacije za utvrđivanje stvarne imovine nekog lica, te se njihovim umrežavanjem cilj postiže mnogo brže. Na kraju, ovim zakonom se povećava poverenje građana u državi. Zato će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje ovaj Predlog izmena i dopuna zakona i podržati. Hvala.
Hvala vama. Potrošili ste vreme poslaničke grupe Jedinstvene Srbije. Reč ima narodna poslanika, zamenik šefa poslaničke grupe Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi ministri sa saradnicima, poštovane kolege, dragi građani Srbije. Pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, ali i još dva sporazuma po meni ne manje važna, oba sa Nemačkom razvojnom bankom. Prvi se odnosi na regionalni problem za energetsku efikasnost, a drugi na energetsku efikasnost u zgradama javne namene i obnovljivim izvorima energije. Počeću s kraja, potpuno svesno, ne zato što mislim da Predlog zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu nije važan, nego zato što se uglavnom o njemu govorimo u današnjem pretresu. Vrednost ova dva sporazuma je ukupno 50 miliona. Prvi 40 miliona evra, sa rokom otplate od 15 godina, znači do 2035. godine, pod okolnostima da je potpisan u decembru 2020. godine i zbog javnosti i građana Srbije objasniću zašto je važan. Značaj ovog projekta je u tome što povezuje Istok sa Zapadom od Ukrajine do Italije, i tako stvara mogućnost za dalji razvoj energetskih projekata i opcije trgovanja električnom energijom. Otvara se mogućnost da Srbija iskoristi svoj potencijal i geografski položaj u tom smislu, jer će to imati pozitivan efekat i na privredni i na društveni razvoj zemlje u našoj budućnosti, tako da Srbija dobija šansu da se istakne kao regionalni lider u oblasti elektroenergetike, adekvatne investicije i pouzdana elektroeneregetska struktura vode ka ekonomkom boljitku svake zemlje, pa i nas. Ovakvi projekti uglavnom otvaraju mogućnost za nova radna mesta, samim tim i bolji kvalitet života svih naših građana. Drugi sporazum, ne manje važan, čija je vrednost 50 miliona, već sam rekla, takođe sa rokom otplate do 2035. godine, potpisan takođe u decembru 2020. godine, mislim da su oba potpisana od strane ministra Malog, opet jako važan sporazum, ali sa ove distance možda još i više imamo svest zašto je važan. Namenjen je unapređenju energetske efikasnosti u zgradama javne namene i obnovljivim izvorima energije. On, uglavnom, tretira Vojnomedicinsku akademiju, koja je, podsetiću, vrhunska medicinska obrazovna i naučno-istraživačka institucija, najveća bolnica u Srbiji, i jedna od najvećih u Evropi. Važno je reći da je osnovana 1844. godine, i da je prvobitno bila namenjena za lečenje isključivo oficira i vojnika, ali da je danas potpuno integrisana u zdravstveni sistem Republike Srbije, gde se sada leči veliki broj civilnih lica. Izgradnja zgrade je završena 1981. godine, dakle, posle skoro 40 godina od završetka. Ona je i dalje u relativnom dobrom stanju, ali u velikoj meri odstupa od savremenih standarda energetske efikasnosti. Zato je ovaj projekat jako važan. Ako se setimo da je prethodnu godinu, a i ova nosi hipoteku krize izazvanom pandemijom Korona virusa, mi moramo reći naglas da osim što se Srbija dobro borila i dalje se bori, nekako smo prvi put kroz ovu pandemiju shvatili koliko nam je važno da nam je uređen zdravstveni sistem, i koliko je potrebno da stalno ulažemo u bolnice i opremu, pa i u zdravstvene radnike i trudimo se da građani Srbije imaju najbolji mogući zdravstveni sistem i u nekim lakšim vremenima, a kamoli u vremenima koja su ovakva i koja su obeležena jednim ovakvim virusom sa kojim se bori celo čovečanstvo. Kada je u pitanju Predlog zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, on je nekako i kod svog donošenja izazvao jednu prilično šizofrenu reakciju jednog dela javnosti i nije da mi to nije razumljivo sa pozicije da neko ima strah od ovakvih akata koje donosi Skupština Srbije. Sve kolege koje su govorile pre mene rekle su šta je suština izmena o kojima danas govorimo i neću se ponavljati, ali je važno reći da čak mislim da smo možda mnogo vremena i potrošili na obrazlaganje jednog ovakvog zakona koji je za svako demokratsko društvo, prosto, neophodan. Moramo ga imati. Borba protiv korupcije je nešto što koriste u dnevnom obraćanju širokoj javnosti svi oni koji bi da se domognu bilo kakve, makar i sitne vlasti, a onda kada dođemo do faze da treba razgovarati o zakonskim aktima koja će regulisati tu borbu protiv korupcije, onda mi imamo različite uglove iz kojih posmatramo takve zakona i uglavnom neke kritičke stavove koji su najpre motivisani nekim ličnim strahovima. Zadovoljstvo mi je da će ovaj zakon posle, eto, skoro godinu dana od prvog donošenja, 12. marta stupiti na snagu i pokazati sve svoje dobre, pa i loše strane. Nema zakona koji je doneo bilo koji parlament u svetu, pa i parlament Srbije, koji možda u svojoj primeni nije pokazao određene mane. Evo, ovde smo imali već u periodu od godinu dana do početka primene zakona neke nedostatke koji su se pokazali i parlament danas interveniše u tom smislu, što ne znači da će biti problem intervenisati i ubuduće, ukoliko se pojavi mana ovog zakona, anomalija koja je neprimenjiva u društvu. Ono što će se sigurno pojaviti to je jedna… Čini mi se da je kolega iz SDPS-a rekao ključnu rečenicu – Poreska uprava će imati više posla, ima ozbiljan zadatak pred sobom, građani Srbije će imati možda više informacija o nečemu o čemu sada samo, reklo bi se, neosnovano spekuliše i znaćemo kako to izgleda kada napokon neko jeste legalno ili nije legalno stekao svoj kapitala. Sedamdeset pet posto poreza, koliko je zakon predvideo poreske stope, i kada smo raspravljali o njemu bilo je inicijativa da to bude čak i 100%, pa je bilo inicijativa da to bude i manje, negde se odmerilo da je to 75% i dobro, možda bih ja sama bila rigoroznija u tom smislu, ali važno je pokazati da postoji nulti stepen tolerancije na korupciju, da je suzbijemo na najmanju moguću meru iako, i to moramo reći, nije korupcija ništa što baštini samo Srbija. To se javlja svuda u svetu, to svuda u svetu postoji. Ono što je naša obaveza kao predstavnika naroda i ljudi koji sede u zakonodavnom organu jeste da upravo sprečimo jednu takvu mogućnost i, još bolje, da sprečimo sve ono što nam se dešavalo i čega smo decenijama unazad bili svedoci, a to je da neki ljudi koji na nama nerazumljiv način dođu do određenog kapitala, onda čak usled svoje bahatosti žele da postanu i model ponašanja. Važno je da zakon tretira da se postupak pokreće po službenoj dužnosti i što se dozvoljava da postupak može biti pokrenut i na osnovu prijave bilo kog fizičkog lica koje ukazuje na to da postoji osnovana sumnja da drugo lice raspolaže viškom imovine, a da taj višak imovine nije stečen u skladu sa zakonom. Pored toga što će se država svojim mehanizmima boriti protiv koruptivnog delovanja, svako od nas bi morao da ima svest o moralnoj građanskoj odgovornosti i ukaže na to da koruptivno delovanje postoji. Da li će i u ovom delu biti zloupotreba, verovatno, ali nema te optužbe koja ukoliko nema valjanih dokaza može biti validna. Dakle, stav poslaničke grupe SPS je da nikada nećemo prestati da dajemo svoj doprinos smanjenju korupcije u pokušaju da je eliminišemo u celosti kako bi obezbedili, pre svega, pravnu sigurnost svim građanima i u našem programu primarni cilj je socijalna jednakost, tako da okupljeni smo oko ideje da niti podržavamo, niti razumemo koruptivni pristup. Poslanička grupa SPS će svakako u Danu za glasanje podržati izmene i dopune i ovog zakona, ali i dva sporazuma koja su pred nama u nadi da je ovo prvi korak u finalnom zaista obračunu sa koruptivnim ponašanjem, a sve ono što se eventualno i kroz Predlog ovog zakona pojavi kao greška ili anomalija, spremni smo da unapredio u mandatu koji je pred nama. Hvala vam.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Snežani Paunović. Reč ima narodna poslanica Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pre tačno godinu dana na moje veliko zadovoljstvo imala sam priliku da u ovom visokom Domu glasam za usvajanje Zakona o utvrđivanje porekla imovine i posebnom porezu, koji počinje da se primenjuje od 12. marta ove godine. Tokom izrade podzakonskih akata utvrđeno je da je potrebno da se određene odredbe ovog zakona izmene i dopune kako bi se, prosto, predupredilo da prilikom primene zakona dođe do određenih problema i upravo se to otklanja ovim izmenama i dopunama Zakona. Danas smo od mojih kolega dosta čuli o nekim obećanjima i zaista više od 20 godina unazad bukvalno sve stranke koje su bile na vlasti obećavali su građanima Republike Srbije donošenje jednog ovakvog zakona, ali je, prosto, činjenica da je jedino SNS predvođena Aleksandrom Vučićem, naravno kao stožerom ove vlasti, imala političku volju i ispunila svoje obećanje koje je dala građanima i usvojila jedan ovakav zakon. Zanimljivo je zaista da neki opozicioni političari komentarišu vezano za usvajanje ovog zakona, odnosno pre bi se reklo izražavaju neku vrstu bojazni da će ovaj zakon biti korišćen za neki svojevrstan obračun sa opozicijom. Zaista se postavlja pitanje odakle jedno ovakvo razmišljanje. Poštovani građani Republike Srbije, u našem narodu postoji jedna mudra izreka koja kaže da dobar čovek misli da su svi dobri, da lopov misli da su svi lopovi, da lažov misli da svi lažu, dakle da svako kreće od sebe. Ja se sada pitam – ovi davaoci ovakvih izjava, ovi opozicioni političari da li bi oni kada bi kojim slučajem bili vlast u ovoj zemlji koristili određene zakone za bilo kakav obračun sa opozicijom? Zaista, zašto bi se neko plašio donošenja jednog ovakvog zakona, bio on vlast ili opozicija u ovom trenutku, ako može da dokaže poreklo svoje imovine? Ovde smatram da se radi, prosto, o tome da pojedini političari znaju da ne mogu da dokažu poreklo svoje imovine, da postoje mnogi političari, pogotovo opozicioni političari koji ovakve izjave sada daju u javnost, da kada su ušli u politiku su imali na svoje ime jednu nekretninu, a da danas imaju i preko 30 nekretnina na prestižnim lokacijama u Beogradu i prosto je neko moje ubeđenje da je odatle i ta vrsta nervoze koja se javlja kod njih, jer ovaj zakon bukvalno stupa na snagu za samo nekoliko dana. Ono što je važno da građani znaju jeste da će ovaj zakon omogućiti da se bukvalno za svakog u svakom trenutku može utvrditi da li se obogatio nezakonito i ukoliko se to dokaže, odnosno ukoliko neko ne može da dokaže poreklo svoje imovine, on će morati da u budžet Republike Srbije uplati 75% vrednosti svoje imovine. Prema tome, ovaj Zakon o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu je samo još jedan od alata u odlučnoj borbi koju država Srbija vodi protiv korupcije. Zakonom je definisano da posebna jedinica poreske uprave pokreće postupak kontrole ako se pojavi sumnja prilikom izrade analize rizika da postoji nesrazmera između prijavljenih prihoda i uvećanja nečije imovine. Na primer, ako jedno fizičko lice prijavi da ima primanja mesečno u iznosu, na primer, 120.000 dinara, a za tri uzastopne kalendarske godine ima nekretninu neku u svom vlasništvu od, na primer, milion evra, takvo lice, ukoliko ne može da dokaže poreklo te imovine, moraće da u budžet Republike Srbije uplati 75% vrednosti te nekretnine, a u ovom slučaju je to 750.000 evra. Posebnu jedinicu poreske uprave čine predstavnici, eksperti relevantnih institucija, Narodne banke Srbije, MUP-a, Uprave za sprečavanje pranja novca, Agencije za borbu protiv korupcije i ostalih relevantnih institucija. Danas smo imali priliku da od ministra Siniše Malog da čujemo da u ovom trenutku ta jedinica raspolaže sa 20 posebno obučenih inspektora, a da će u nekom trenutku pune primene zakona biti angažovano, odnosno zaposleno oko šezdesetak inspektora. Sada, verujem da građane Srbije posebno zanima na koji način će se, u stvari, utvrđivati ta lista, odnosno koji će ljudi i na koji način biti kontrolisani. Direktor poreske uprave donosi godišnje smernice, na osnovu analize rizika. Ali, ono što posebno želim da naglasim da građani Republike Srbije znaju, jer smatram da danas dovoljno o tome nismo govorili, da se postupak može pokrenuti i po prijavi svakog fizičkog lica, odnosno po prijavi fizičkog lica, pravnog lica ili nekih drugih institucija. Tako da, nikako ne stoji ono o čemu sam na početku govorila i ono što izjavljuju pojedini predstavnici opozicije, da vlast može ovaj zakon na bilo koji način koristiti za bilo kakav obračun sa opozicijom, jer je jasno da ti predstavnici opozicije kao građani, kao fizička lica, upravo mogu oni prijaviti odeljenju poreske uprave, koje će pokrenuti postupak protiv svakog lica za koje se smatra da kod njega postoji nesrazmera između prijavljenih prihoda i uvećanja njegove imovine. To je definisano članom 12. ovog zakona. Da zaključim, zakon se jednako odnosi na sve građane Republike Srbije koji svojim životnim stilom izazivaju sumnju da njihovi prihodi nisu u skladu sa onim što su prijavili. Ovaj zakon će biti oštar mač u borbi protiv korupcije. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Oliveri Pešić. Reč ima narodna poslanica Sanja Jefić Branković. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, ministri, koleginice i kolege narodni poslanici, danas ću se u svom izlaganju samo kratko osvrnuti na Sporazum o zajmu između Nemačke razvojne banke i Republike Srbije, a koji se odnosi na projekat u vezi sa energetskom efikasnošću u iznosu od 50 miliona evra. Naime, energetska efikasnost u Srbiji, kao uostalom i u svim zemljama zapadnog Balkana, je na niskom nivou ako se uporedimo sa zemljama zapadne Evrope i ona se uglavnom odnosi ne samo na tehničke uređaje, već i na način našeg postupanja u smislu da moramo svesti potrošnju električne energije na minimum, a da pri tom i dalje zadržimo odgovarajući nivo konfora, kako bismo mogli efikasno da obavljamo svakodnevne poslove na koje smo navikli. Način proizvodnje električne energije ima presudni značaj i uticaj kada je reč o klimi i uopšte životnoj sredini i zato mi moramo sve svoje resurse upotrebiti, odnosno usmeriti ka određenim oblastima. Tu, pre svega, mislim na upravljanje otpadom, otpadnim vodama, zatim, masovnoj energetskoj obnovi zgrada itd. Složićete se sa mnom da je biti energetski efikasan u 21. veku zapravo stvar kulture, odnosno model ponašanja u svim savremenim evropskim državama, pa tako, primera radi, u Srbiji se potroši dva i po puta više struje od svetskog proseka po jedinici društvenog proizvoda. Vlada Republike Srbije najavila je za 2021. godinu brojne projekte u ovoj oblasti u iznosu od preko 1,5 milijarde evra, i mislim da je to dobar početak ka rešavanju svih onih pitanja koja se odnose na energetsku efikasnost, a na koje možemo da utičemo konkretnim predlozima i projektima, koje pred sobom imamo. Pošto nemam puno vremena, samo ću pomenuti da jedan ovakav projekat postoji na nivou grada Niša. Mi smo na to i te kako ponosni. Sredinom prošle godine prihvaćeno je učešće u pripremnim aktivnostima za realizaciju projekta „Unapređenje energetske efikasnosti stambenih zgrada u Nišu“, i on se sprovodi u saradnji za Evropskom bankom za obnovu i razvoj, a njegova suština jeste unapređenje energetske efikasnosti za oko 40 stambenih zgrada u Nišu. Ako uzmemo u obzir da Evropska unija vodi računa o tome da ulaže značajna sredstva u energetsku efikasnost kada je reč o zemljama zapadnog Balkana, trebalo bi iskoristiti ove prednosti i ove mogućnosti kako bismo išli u korak sa Evropom u tom pogledu. Hvala.
Hvala vama. Nije na meni da vas pohvalim, ali velika je stvar što je poslanička grupa uspela za devet minuta i 38 sekundi maksimalno da iskoristi vreme, tako da je vas troje govorilo, ali sada ste iskoristili svo vaše vreme. Ministar finansija trenutno nije ovde da vam odgovori. Kao što vidite, njega zamenjuje ministar prosvete. Nastavljamo. Reč ima narodni poslanik docent dr Mihailo Jokić. Ukoliko se slažete, narodni poslaniče, čim vam dostave karticu, dobićete reč, ali da ne bi čekali sada par minuta, reč ću dati do tada narodnoj poslanici Olji Petrović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Uvaženi članovi Vlade Republike Srbije, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, pred nama je danas izuzetno važan Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu. Ovim zakonom idemo još jedan korak napred u borbi protiv nelegalno stečene imovine, samim tim što se njime uspostavlja efikasniji i jednostavniji mehanizam oporezivanja neprijavljenog prihoda u odnosu na već postojeći mehanizam Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Na ovaj način sprečava se zloupotreba u slučajevima kada vrednost imovine fizičkog lica nije opravdana, odnosno nema vidljivog izvora, odnosno nije stečena na zakonit način. Ono što smatram da je itekako bitno da se napomene, čak i više puta, zbog javnosti koja nas prati, je da se vrši provera imovine svih lica, što bi značilo od predsednika Republike, političara, funkcionera, biznismena, do svih građana bez izuzetaka. Sam postupak se započinje prema licima za koja se učini verovatnim da u najviše tri uzastopne kalendarske godine postoji razlika između uvećanja imovine i prijavljenih prihoda tog fizičkog lica koja je veća od 150.000 evra. Postavljena je ova granica, imajući u vidu da ovaj iznos predstavlja donju granicu sticanja imovine na koju se plaća poseban porez, kao i složenost postupka. Takođe, važna novina u ovom zakonu je teret dokazivanja, koji je ovde dvostruk. Sa jedne strane, propisano je da je teret dokazivanja uvećanja imovine u odnosu na prijavljene prihode tog fizičkog lica na poreskoj upravi. S druge strane, sada je na fizičkom licu, a ne na tužilaštvu, kakav je slučaj u krivičnom postupku, da dokaže da je na zakonit način steklo imovinu u delu u kome uvećanje njegove imovine nije u skladu sa prijavljenim prihodima. To podrazumeva da se poreskom obavezniku stvara obaveza da poreskoj upravi dostavi dokaze kako i na koji način je stekao imovinu za koju nema pokriće u njegovim prijavljenim prihodima, što bi značilo da se svakom licu omogućava pravo da učestvuje u postupku i izjasni o svim okolnostima koje su predmet postupka. U ovom predlogu zakona najviše se komentarisalo o poreskoj stopi, koja iznosi 75%. Svakako da bi bilo neopravdano da stopa bude manja kada su u pitanju prihodi za koje ne postoji osnov sticanja u zakonu, ali smatram da svi građani treba da znaju da posle ovog postupka postoji mogućnost nastavka, odnosno pokretanja krivičnog postupka, kojim bi se, ukoliko se utvrdi krivica, moglo licu da se protivpravno stečena imovina oduzme u celosti. Pored toga, izmenama i dopunama zakona, osim imovine, dodati su i tzv. izdaci za privatne potrebe fizičkih lica, što bi značilo da će lica pravdati i poreklo prihoda koja možda nisu potrošili na sticanje imovine, nego, recimo, na skupa putovanja, letovanja, zimovanja, skupocene restorane i druge izdatke koji mogu biti čak i veći od izdataka koji su utrošeni na sticanje imovine. Sav novac ide u budžet Republike Srbije. Smatram da ovim predlogom zakona je učinjen itekako veliki korak u borbi protiv kriminala i korupcije. Od nekada siromašne zemlje, na ivici bankrota, stalnim unapređivanjem, trudom i radom, danas imamo državu na koju možemo biti ponosni u svakom smislu. Danas imamo Srbiju koja je lider u rastu BDP u Evropi, koja je lider u vakcinaciji, Srbiju kojoj su svi građani podjednako važni, u kojoj nema povlašćenih, u kojoj smo svi isti. Zato nam je ovaj zakon važan i u skladu sa tim, u danu za glasanje, zajedno sa poslaničkom grupom Aleksandar Vučić – Za našu decu, kojoj pripadam, podržaću ovaj predlog zakona, zajedno sa ostalim predlozima zakona o kojima danas raspravljamo u plenumu. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Olji Petrović. Kao što smo se dogovorili, vraćamo se na narodnog poslanika, dr Mihaila Jokića. Izvolite.
Ja ću pokušati da govorim o onome o čemu niko ništa nije rekao. Ne bih želeo da se ponavljam, ali ujedno bih izrazio svoje malo razočarenje što ovde nije ministar finansija, jer sam želeo da pred njim izložim neke stvari koje do sad nisu rečene, a kada je u pitanju javni dug, kada su u pitanju krediti, što se najbolje vidi iz ovog kredita koji uzima EMS u iznosu od 40 miliona evra. Znači, koji su uslovi tog kreditiranja? Ali, da se vratim na prvu tačku. Da se ne ponavljamo, samo bih rekao da je ministar finansija rekao – potrebni su nam ozbiljni inspektori, a ja ću da kažem – potrebni su nam stručni i dobro plaćeni inspektori. Ovo će biti vraški težak posao sprovesti ovaj zakon. Biće otpora i u samoj poreskoj upravi, ako to bude sprovodila poreska uprava. Neko mora vršiti stalni nadzor nad sprovođenjem ovog zakona. Kao što su nam se desile greške, znači, mi zakon koji smo doneli 29. decembra prošle godine, menjamo danas, nismo ni počeli da ga primenjujemo, godinu dana, napravljene su teške tehničke greške, nedozvoljene greške. Ja sve vreme pomišljam da je to neko uradio nedobronamerno. Biće toga i u sprovođenju ovog zakona. Zato kažem – od ovog zakona narod očekuje mnogo. Jer, narodu nije krivo na malo nego na nepravo. Ovo je veliki vladajuće stranke, odnosno moje stranke, odnosno naše stranke. Ja sam na to posebno želeo da ukažem ministru finansija, a ukazujem i vama, ministarko, da ste i vi, pored poreske uprave, jer poreska uprava sama, ako bude ostavljena da sprovede ovo, neće to moći baš uspešno ako ne bude pomoći sa strane. Oko ovih kredita. Mi uzimamo ovaj kredit, ovo što uzima EMS, kredit je 40 miliona. Ono što je dobro, donacija je 12,8 miliona, što je 21,7%. Velike pare. Drugo, EMS učestvuje sa 6,15 miliona evra. I to je dobro, to je 10,4%. Šta nije dobro? Nije dobro što je ovo kredit koji je raspoloživ do 2025. godine, što se otplaćuje 10 godina sa počekom od pet godina. I ono što je najspornije, jeste što se fiksna kamata određuje posle povlačenja svake tranše. Kolika će kamatna stopa biti 2025. godine? Mi smo sad svedoci da je težište monetarne politike na kamatnim stopama. Kamatne stope su niske, svi se zadužuju. Dobro je što se zadužuju i zemlje u razvoju. Ja sam negde pročitao da 270 triliona dolara je zaduženost svih zemalja u svetu. Veća je zaduženost nego za vreme Drugog svetskog rata. I to je sad dobro. Ali, jednog momenta se mora podvući crta. Kamate ne mogu biti niske, kamatne stope će biti veće i sad se postavlja pitanje – kako će se to vratiti? Kad pričamo o javnom dugu, ministar nije tu, nije bitan samo njegov apsolutni i relativni iznos, bitna je struktura javnog duga. O tome niko ne priča. Ja nisam čuo da je neko rekao. Evo, vidite, recimo, Japan. Relativni iznos japanskog duga je 240%, ali ga Japan vrlo lagano i mekano otplaćuje. Znači, servisiranje javnog duga je najvažnije, mnogo važnije od toga koliki je apsolutni iznos i koliki je relativni iznos. Mi moramo da vodimo računa da poboljšamo strukturu javnog duga. Šta je dobro kod Japanaca? Dobro je što je 95% tog duga u njihovoj nacionalnoj valuti. Kod nas je struktura javnog duga u evrima 44,8%, 19,8% u dolarima, a u dinarima 27,6%. Mi moramo voditi računa o toj strukturi. Naša zaduženost je oko 60%. To je ništa u odnosu na razvijene zemlje. Kod njih je to trocifreno. Zemlje EU, razvijene zemlje, preko 100%. Evo, kažem, Japan 240%. Problem javnog duga, problem zajma je njegova otplata. Ovo je dobar kredit. Ovo su uslovi više nego idealni. Tamo kaže – određuje se posle svake tranše. Kako? Euribor, koji je negativan, plus 0,45% marža. Euribor neće biti negativan, da se mi razumemo. Ovo mora imati svoj kraj. Ovo zaduženje koje je u svetu, ovo mora imati svoj kraj. Šta će se desiti, niko ne zna. Kamatne stope se moraju povećati i za ovaj kredit neko takođe mora da bude odgovoran. Zašto? Zato što su predviđeni visoki kazneni poeni ako dođe do ne realizacije ovog kredita. Provizija na ne povučena sredstva se plaća 0,25%, za docnju je predviđeno 200 baznih poena. Znači, vrlo oštri uslovi nas očekuju u nedefinisanom vremenu za vraćanje ovog kredita. Zato ja mislim, kada budemo vodili rasprave, mi moramo voditi računa o tome kakva je struktura, sa druge strane, kakva su druga obeležja javnog duga. Apsolutni iznos i relativni iznos javnog duga Srbije je mali, ali struktura nije povoljna. Moramo je poboljšati. Sa druge strane, obeležje javnog duga, da li je on direktan ili indirektan, i to je vrlo bitno. Dobro je to što je direktan 92,2%, a indirektan 6,1%, a negarantovan 1,7%. Ja se zalažem da javni dug jedne države mora biti 100% direktan da bi bio pod kontrolom. Kažem, podržavam ovo, mislim da je ovo dobro, da idemo dobrim putem, ali ono što nama nedostaje, mi imamo dobre odluke, dobre zakone, dobre mere, ali šta nam nedostaje, da pratimo sprovođenje tih zakona i odgovornost ako dođe do kašnjenja ili ne sprovođenja tih zakona. To je ono, ministarka, na čemu mi moramo da radimo. Ako to ne budemo radili, onda neće biti dobro. Inače, put kojim idemo, naravno, je doneo rezultate. Ako mogu da pobegnem malo od teme, jer sam sve vreme bio u temi, a oko ovog vakcinisanja. Svi pričaju da je vakcinisanje sprovela eUprava i sve zasluge eUpravi. Kod vakcinisanja zasluga pripada medicinskim sestrama, doktorima, pomoćnicima ministra i ministru zdravlja. Oni su izneli ovo vakcinisanje, a eUprava je samo pomogla da to bude efikasnije i brže. Toliko od mene i hvala.
Zahvaljujem. S obzirom na značaj teme, nisam vas upozorila da ste izašli iz teme, kao što ste vi mene upozoravali pre neki dan, ali dobro. Kao što ste videli, ministar finansija je bio prisutan dok je mogao, a sada ima drugih obaveza, i trenutno smo obezbedili prisustvo dva člana Vlade, na čemu se zahvaljujemo, i oni će biti tu do kraja dana. Sledeći je narodni poslanik Tihomir Petković. Izvolite.
Hvala puno. Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarka, uvaženi ministre, drage koleginice, poštovane kolege narodni poslanici građani Srbije su dugo čekali Zakon o utvrđivanju porekla imovine. Posebno dugo o njemu se priča u političkim krugovima, najčešće od onih koji su u opoziciji, još od devedesetih godina prošlog veka. Konačno, sredinom marta on stupa na snagu. Višestruko je važan. Najpre vodi ka pravednosti. Red je i treba da svi plate porez i druge dažbine u skladu sa pravim ostvarenim prihodima. Drugo, značajno doprinosi uspešnoj borbi protiv korupcije i kriminala. I na kraju, ne manje važno, doprinosi ostvarenju optimalnih budžetskih prihoda Republike Srbije, a oni se koriste na sreću i korist svih njenih građana. Ko će se najviše radovati kada se ovaj zakon, kada krene 12. marta, videćemo. Oni koji su sada u opoziciji do nedavno su bili na vlasti i biće kao i svi građani pod lupom ovog zakona. Verujem da mnogi od njih mirno ne spavaju i da će se pokajati što su ga javno tražili i što su mu se radovali. Ali, u svakom slučaju Srbija i ovim zakonom utvrđuje status demokratske, organizovane zemlje u kojoj zakoni važe za sve. Kada su u pitanju ova dva sporazuma o Zajmu sa nemačkom KfW bankom, oni su veoma važni, jer su sastavni deo šire strategije državnog rukovodstva, o snažnom ulaganju u projekte vezane za zaštitu životne sredine. Zahvaljujući politici državnog rukovodstva u prethodnih sedam godina na čelu sa predsednikom Republike, Aleksandrom Vučićem, ostvareni su značajni rezultati na svim poljima, ali posebno iznenađujuće za mnoge ekonomiste i domaće i svetske na ekonomskom polju. Sprovedene su teške, ali neophodne mere finansijske stabilizacije, sprovedena je reindustrijalizacija zemlje, otvaranje više od 100 novih fabrika, ostvaren visok rast zapošljavanja kroz desetine hiljada novih radnih mesta, ostvarene visoke stope rasta BDP-a. Ono što je važno veoma u vreme ove pandemije, sproveden uspešan set mera podrške građanima i privredi kojima su sprečene ekonomske negativne, ekonomske posledice pandemije sa više od šest milijardi evra uloženih u tom pravcu. Tako da ovogodišnjim budžetom planiraju se najveća sredstva u novijoj istoriji za javna kapitalna ulaganja. Znamo da mnogi su kritikovali poslednjih godina ove naše Vlade što nisu više ulagale novca u javne kapitalne investicije. Evo, ove godine će to biti oko 5% BDP-a na nivou centralnih evropskih zemalja. Veliki deo ovih javnih kapitalnih investicija ide u projekte zaštite životne sredine. Deo tih projekata vezanih za zaštitu životne sredine jesu projekti za poboljšanje energetske efikasnosti. Koliko je to važno, ja ću navesti, neću vam dugo oduzimati vremena, na primeru grada iz kojeg ja dolazim, a to je Užice. Užice ima veliki problem sa kvalitetom vazduha koje Užičani udišu. Pre svega to je problem samog Užica, znači, konfiguracije terena. Nije lako rešiv, ali Užice je i jedan lider, verovatno, ili jedan od nekoliko lidera gradova u Srbiji koji su najviše učinili na prevazilaženju tog problema. Uložilo se dosta novca u gasifikaciju i najveći deo javnih institucija priključen je na gas kao izvor, energetski izvor koji najmanje šteti životnoj sredini. Ostalo je da se reši još jedan deo javnog sektora. Užičani su se izborili za podršku Švajcarske Vlade i kreće realizacija projekta poboljšanja energetske efikasnosti, ukupne vrednosti milion i 600 hiljada evra u nekoliko osnovnih škola u Užicu i u jednom dečijem vrtiću. Ostale su individualna domaćinstva kojih u Užicu ima oko 15 hiljada. To jeste najveći problem i najveći izvor zagađenja vazduha u našem gradu. Kako smo prišli tom problemu? Kada smo dobro prostudirali sve što se može učiniti, imamo formirano preduzeće „Užice – Gas“, smanjili smo iznos sredstava koji treba uložiti da se uđe u gasifikaciju, ali to i dalje skupo za individualna domaćinstva. Mi smo to rešili, mislim da smo verovatno prvi u Srbiji koji smo izdvojili iz lokalnog užičkog budžeta značajna sredstva za programe energetske efikasnosti domaćinstava u našem gradu, tako da smo za četiri godine izdvojili za to oko sto miliona dinara. To je do 50% za izradu fasada, za ugradnju stolarije, za kupovinu kotlova na gas i na pelet. Drugu polovinu daju građani, tako da od 15.000 domaćinstava, preko 1.100 domaćinstava je rešilo problem poboljšanja energetske efikasnosti svojih objekata. To je bitno zbog toga što kada imate energetski efikasne objekte, manje se greje i manje se pravi problema kada je zaštita životne sredine, odnosno kvalitet vazduha. Pošto su moje kolege pre mene dosta pričale o svemu ovome, ima još zainteresovanih da nastave priču, ja vam se zahvaljujem što ste me saslušali.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku, Tihomiru Petkoviću. Reč ima narodna poslanica Vesna Nedović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o utvrđivanju porekla imovine i posebnim porezom usvojen je 29.02.2020. godine a stupa na snagu 12.03.2021. godine. Predložene izmene nazivane zakonito stečena imovina u imovinu koja se utvrđuje sa posebnim porezom i tu se pravi razlika od izraza imovina proistekla iz krivičnog dela. Promena se odnosi na davanje izraza izdaci za privatne potrebe fizičkog lica, tj. za izdatke fizičkog lica koji su korišćeni za privatne potrebe, a ne za sticanje imovine. zakon koji je jako značajan i važan za građane Srbije i koji će jasno reći ko je bio u službi naroda, a ko je bio u službi svog novčanika. Veoma je značajno da ako neko ne bude mogao da dokaže da je na zakonit način stekao svoju imovinu, ostaće bez tri četvrtine njene vrednosti, a mogao bi ostati bez celog imetka, nezakonito stečenog. Na udar zakona naći će se oni za koje se utvrdi da za tri uzastopne godine imaju razliku od 150 hiljada evra, između uvećane imovine i prijavljenih prihoda. Kada se utvrdi da postoji nezakonito stečena imovina, doneće se rešenje o utvrđivanju posebnog poreza od 75% na poresku osnovicu. Zakon uvodi tzv. "unakrsnu proveru imovine" i to sprovodi posebna jedinica poreske uprave. Predviđene su kazne za nesaradnju, a to znači za pravno lice od 500.000 dinara do dva miliona dinara, za preduzetnike od 100.000 dinara do 500.000 dinara, a za fizička lica od 50.000 do 150.000 dinara. Sve do dolaska ove vlasti na čelu sa Aleksandrom Vučićem, prethodne vlasti najavljivali su donošenje ovog zakona u svakoj kampanji, ali takva obećanja ostala su samo mrtvo slovo na papiru. Što se više približava datum početka sprovođenja ovog zakona, sve više je vidljiva nervoza kod nekih, jer naravno treba dokazati 619 miliona evra, pa nekretnine svoje, pa nekretnine svog "bata Gojka" i tako redom. Treba običnom čoveku objasniti kako se može zaraditi toliki novac, a pri tom dalje očekivati da taj isti običan čovek glasa za takve? Gospodo, da li vi mislite da građani Srbije ne vide razlog? Sličan zakon donet je pre 17 godina. Tada se primenjuju dva, tri slučaja, ali nisu doneti podzakonski akti koji omogućuju primenu, što znači da nije bilo političke volje. Upravo zbog toga mi ne znamo koji su rezultati primene u pomenutom slučajevima. Mislim da je došlo vreme da onaj ko je ušao u vlast objasni kako je zaradio 619 miliona evra po izlasku sa vlasti? Poreski inspektori imaće u vidu podatke i Narodne banke i registar lokalnih samouprava i tako će se dobiti jasna slika koliko je i ko u kojoj godini zaradio, a koliko je uvećao svoju imovinu. Zaštićenih neće i ne sme biti. Građani Srbije očekuju od odgovorne vlasti da se donose zakon i da on krene da se sprovodi. Oni očekuju završni račun od svih nas. Nervoza koja vlada kod nekih upravo zbog ovog zakona pokazuje da ih histerija obuzima i pomućuje im um, laži su sve veće. Odlična organizacija sprovođene imunizacije iznenadila je ceo svet, ali to neki žele da ponize. Mediji koji sve više tonu u svojim lažima i kojima Srbija nije na prvom mestu, preneli su vest da 16. februara „Bel ekspo centar“ je bio zatvoren, a da su neki naši sugrađani dobili poziv porukom za vakcinaciju. Laž je brzo otkrivena, datum na pozivu je bio dan posle, a to je 17. februar. Građani koji su se našli ispred „Bel ekspo centra“, izvinuli su se, ali to izvinjenje pomenuti mediji nisu hteli da prenesu, jer ih nije ni interesovalo. A to im nije prvi put da prave paniku i šire laži, pozivajući se na stalnu ugroženost slobode govora. Posle samo dva sata tu lažnu vest preuzima i emituje „Glas Amerike“ pod parolom da u Srbiji vlada haos u procesu vakcinacije. Gospodo, da li je to vaš način borbe za budućnost Srbije i srpski narod? Tako i sa slučajem Jovanjice, optužili su brata predsednika Srbije, Andreja Vučića za direktnu umešanost i saradnju sa osumnjičenim. Potpredsednik NS, Miroslav Aleksić presudom Prvog osnovnog suda u Beogradu moraće da plati odštetu od 300.000 dinara Andreju Vučiću za povredu časti i ugleda. Kao što i mi znamo, a znaju i mala deca u laži su kratke noge. Naravno, isto tako boli i smeta što njihov kandidat ne može osvojiti značajan broj glasova na izborima na Kosovu, svaku temu žele da ispolitizuju i odjednom im je važan izbor patrijarha. Jedan sveti čin ponižavaju, jer ako ne dođe ličnost koja njima odgovara oni će sve pokušati da obesmisle. Narod koji ne glasa za njih treba verovatno menjati, a verovatno i Srpsku pravoslavnu crkvu. Gospodo, vaš najveći problem i neprijatelj je mržnja koja ne može biti politika i ne može biti program. U danu za glasanje podržaću Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona, kao i moja poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Uvažena ministarko sa gostom iz Ministarstva, dame i gospodo poslanici, ja ću danas govoriti o Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, sa velikim zadovoljstvom. Zašto? Pa, zato što je upravo cilj Vlade Republike Srbije borba protiv organizovanog kriminala, protiv korupcije. Najvažnije za ovu državu je upravo da nema kriminala i korupcije, a naročito korupcije. Protiv toga ćemo se boriti i sigurna sam da ćemo epilog imati vrlo brzo. Šta to znači? Da ćemo imati sve one koji nisu radili u skladu sa zakonom, koji su se obogatili na brzinu biti iza rešetaka. Zakon je uglavnom tehničke prirode, ali poenta zakona je šta? Pa to da onaj koji nije prijavio na koji način je stekao svoju imovinu i nije platio porez, a mora da dokaže kako je došao do, na primer, milion evra ili nekretnine koja košta milion evra, to će mu se oduzeti, tri četvrtine će biti oduzeto i dato državi. Zašto državi? Država je naša najlepša Srbija, od nje zavisimo, njoj se radujemo. Meni je neshvatljivo da neko ne plaća porez. Zamislite ne plaća porez državi, pa kako mislite da pravimo auto-puteve, škole, bolnice, kako mislite da bismo izašli na kraj sa Kovidom da nije bilo para u budžetu, kako mislite da dajemo socijalna davanja? Treći put pomažemo ljudima i treba i stoti put da pomognemo. Neverovatno ili istinito, meni neshvatljivo kako je neko mogao za samo par godina da sebi obezbedi prihod od 619 miliona evra. Znate vi šta je 619 miliona evra? To je otprilike tri četvrtine Koridora moravskog koji je 110 km gde živi pola miliona ljudi. Znamo o kome je reč, Dragan Đilas koji je prijavio kada je došao na vlast iz Češke da ima samo 40.000 evra, da ima jedan automobil „Sab“ i da ima ženin stan ili kuću. Danas, 35 stanova, taksativno nabrojano, to ne kažem ja, to kaže portal „Objektiv“, danas 619 miliona evra. Pa mogli smo izgraditi onoliko bolnica, škola, vrtića, a pri tom je ostavio dug gradu kada više nije bio na funkciji milijardu i 118 miliona evra. Ljudi, milijardu i 118 miliona evra. Mi smo samo za 10 godina, evo 11 godina u stvari mnogo manje, ja sam sa Voždovca, mi smo tamo pobedili 2010. godine, a na republičkom nivou 2012. godine, znači, nema ni 10 godina, uspeli da prepolovimo dug, da isplatimo sva njegova dugovanja, da izgradimo 350 km auto-puteva, da napravimo bolnice, da napravimo vrtiće, da školstvo modernizujemo u smislu potpunog renoviranja škola. Škole su nama bile totalno zapuštene, kao i bolnice. Da napravimo dve nove bolnice za vreme Kovida kako bismo pomagali ljudima koji su bolesni i ovog puta im se zahvaljuje. Izlazim iz teme, ali samo pet sekundi, svim lekarima, medicinskim sestrama, nemedicinskom osoblju, divni ljudi. Ovom gospodinu ću taksativno da nabrojim šta i kako, jer prosto kažem za taj novac mogao je da uradi mnogo što šta, uostalom biće plaćanja poreza pa ćemo da vidimo. Ono što je najvažnije za SNS je nulta tolerancija na korupciju. Niko nije zaštićen, niti javni funkcioneri, niti tajkuni, niko i to je odlično. Šta se dešava sa npr. mostom na Adi koji je koštao 400 miliona evra. U Francuskoj je 200 miliona evra koštao most koji je duplo duži, a i širi. Gde se dede tih 200 miliona, ali sada ćemo da vidimo. O tome ću i prosto moram zarad građana, pitaju se ljudi kako niste na vlasti, misli se na Đilasa i njegove, pa tako ljudi, pronevera do pronevere. Živković pola miliona uzeo kredita, nikad nije vratio. Dulić, „Nuba“ ništa, to pojela maca. Pokojna Verica Barać je o tome govorila. Niko nije imao snage da se suprotstavi kriminalu, korupciji, evo sada prvi put Vlada Republike Srbije i gospodin Vučić njen predsednik. Šta se dešavalo sa mostom na Adi koji košta 400 miliona evra, bez prilaznica. Mi smo to naknadno platili i uradili. Ključni ljudi u aferi veka uzimanjem milionskog reketa od izvođača radova na mostu, to ne kažem ja, to kaže portal objektiv, ljudi su to detaljno istraživali, kao što su istraživali i stanove, pa je taksativno bilo gde koji stan postoji i kako postoji, znači uzimanjem milionskog reketa od izvođača radova na mostu na Adi su Dragan Đilas, njegov kum Dragan Ješić, kontraverzni biznismen Rajan Rajičić i nekadašnji direktor jedinice za implementaciju projekta u Direkciji za građevinsko zemljište i izgradnju Beograda Zoran Rubinjoni, otkriva portal. Privrednik iz inostranstva koji je obavljao odgovornu funkciju u konzorcijumu, a činile su ga tri firme, jedna slovenačka, jedna austrijska i jedna nemačka je progovorio i kaže da je gradski funkcioner Zoran Rubinjoni se lično sastajao sa privrednicima koji su bili u ovom konzorcijumu i prenosio usmene Đilasove naloge da se sredstva za navodni konsalting tokom izgradnje mosta na Adi uplati grčkoj kompaniji „Sie komeršl“ jedini pravni zastupnik koja je bila tada, jedini. Gospodin Rajačić je u ovom vreme bio u veoma intenzivnoj komunikaciji sa Draganom Ješićem, kumom od Dragana Đilasa. Ukoliko se poveže činjenica da je Đilas bio šef Rubinjoniju, a da je njegov kum Ješić intenzivno sarađivao sa Rajačićem, jasni su tokovi novca koji je uzet od našeg konzorcijuma, kaže dotični sagovornik. Proverljivo, kaže portal. Nažalost, veoma je zanimljivo da je kompanija u Grčkoj koju je vodio Rajičić osnovana 2006. godine, tek nakon što je usvojeno idealno rešenje za gradnju mosta na Adi, interesantno. Takođe, grčka firma „Sie“, što znači „pečat“, oni su zapečatili bili Srbiju, da ne dođe Aleksandar Vučić bilo bi čudo neviđeno, verovatno bi sad bili pod zemljom, ionako smo bili pred bankrotom. Da završim ovo pa ću nešto i o javnim preduzećima, prosto ne mogu da izdržim, a da ne kažem. Takođe, firma „Sie Komršl“ je ćerka firma istoimene kompanije sa Paname koja slovi za poreski raj i gde firme osnivaju uglavnom oni koji žele da izbegnu plaćanje poreza u matičnim državama. Sramota ali je tako kako jeste. Još jedna činjenica čudi kada je u pitanju kompanija „Sie Komršl“ i njene konsultantske usluga za most na Adi. Naime, ova firma u svom portfoliju nema nikakve građevinske poslove već je registrovana kao preduzeće za pružanje usluga komercijalno-trgovinskog agenta u prodaji brodova i rezervnih delova. I to se dešava. Konačan rezultat ovog udruženog poduhvata je, kako kaže naš sagovornik, otkrio je čovek, prosto ne može da živi s tim, uz dostavljenu fakturu i ugovor grčkoj kompaniji da se za navodne konsultantske usluge isplati 2,5 miliona evra. Takođe, sagovornik navodi da je ovo samo jedna transakcija od mnogih. Tako, dragi moji, afera za aferom, različite su afere, nadam se da će vrlo brzo, pošto zakon stupa na snagu već za dva meseca, izaći sve na videlo i onaj koji ne poštuje zakon vrati pare i bude iza rešetaka. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Ljiljani Malušić. Reč ima narodni poslanik Milan Jugović.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi sugrađani, mi danas raspravljamo o jednom izuzetno važnom zakonu, zakonu o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, zakonu u toliko važnijem zato što naša zemlja, naši građani imaju veoma loša iskustva iz prve i početka druge decenije 21. veka kada su pojedini tajkuni pripadnici bivšeg režima pre svega kroz pljačkaške privatizacije, kroz razne malverzacije i druge sumnjive aktivnosti na račun države Srbije, na račun građana stekli ogroman kapital. S toga, mišljenja sam da je ovaj zakon neophodan našoj zemlji, da je pravo vreme za njegovo donošenje, jer ćemo njegovim donošenjem zaokružiti strategiju borbe protiv korupcije, borbe protiv organizovanog kriminala koju je inicirao predsednik Vučić. Ono što je veoma značajno je da je ovim zakonom podložna proveri imovina svih lica bez izuzetka, dakle, od bivših funkcionera do sadašnjih funkcionera, tajkuna, pa nadalje. Odnosno, ako se utvrdi da je ta imovina nezakonito stečena, primeniće se poreska osnovica od 75%, odnosno takvo lice izgubiće 3/4 svoje imovine, a potencijalno i celokupno, što je dobro. Kada je SNS 2012. godine preuzela odgovornost za vođenje Srbije zatekli smo zemlju u kojoj su se tajkuni pitali za sve, zatekli smo zemlju u kojoj su pripadnici, članovi bivšeg režima, vreme provedeno na odgovornim državnim funkcijama umesto da iskoriste da rade u korist građana, iskoristili za lično bogaćenje. Zatekli smo zemlju sa osiromašenim građanima, na ivici egzistencije. Često sam u komunikaciji sa građanima slušao opaske, iliti pitanja – odakle Draganu Đilasu toliki novac, odakle Draganu Đilasu tolika imovina? Kako su državni organi tada, u to vreme dozvolili da se on bogati na račun države i građana? Odgovor je vrlo jednostavan, bivši režim je državu krojio po svojoj meri da mogu nesmetano da se bogate, da pljačkaju, da pune svoje džepove. Građani Srbije ne žele više da žive u takvoj državi. Godine 2012. tom režimo su rekli - ne. Građani žele da žive u pristojnoj Srbiji u kojoj će pošteno i dostojanstveno živeti od svog rada. Zato godinama unazad, iz ciklusa u ciklus, daju ogromnu podršku SNS i Aleksandru Vučiću. Usvajanjem ovog zakona naši državni organi, naši poreski organi imaće instrument više da ispitaju svu sumnjivu imovinu raznoraznih tajkuna, bivših, sadašnjih funkcionera itd. Da građani Srbije vide kako to neko, na primer, sa pet firmi u Češkoj prihoduje 70 i kusur hiljada evra, a onda odjednom postane vrlo uspešan, vrlo sposoban i za deset godina stekne stotine miliona evra. Naravno, uz jednu olakšavajuću, sitnu okolnost. Za tih deset godina obavljao je funkcije šefa tzv. Narodne kancelarije predsednika Republike, ministra, gradonačelnika Beograda. Takođe, usvajanjem ovog zakona sprečiće se da se nikada više u Srbiji ne pojavi neki novi Dragan Đilas koji će na račun države i građana, dakle otimanjem, steći 619 miliona evra. Da se nikada više ne pojave takvi ljudi, poput ljudi iz bivšeg režima koji su, primera radi, od tetkinog kauča za tri, četiri godine ministrovanja sebi obezbedili na svojim računima desetine miliona evra. Mi iz SNS nastavićemo da sledimo, nastavićemo da sprovodimo politiku predsednika Aleksandra Vučića, jer ta politika je garancija beskompromisne borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala. Ovaj zakon koji ćemo verujem danas usvojiti je samo korak u dodatnom proširenju demokratskog kapaciteta naše države i našeg društva. Ja ću podsetiti da Aleksandar Vučić, od države koja je bili na ivici bankrota, izgradio državu sa najvišim privrednim rastom u Evropi. Od države u kojoj su se tajkuni pitali za sve, izgradio, ustrojio državu u kojoj niko nije iznad zakona, u kojoj nema zaštićenih. To nekima očigledno smeta. Smeta pripadnicima dela bivšeg režima na čelu sa Draganom Đilasom, jer te stotine silne miliona evra im nisu dovoljne. Žele ponovo da se vrate na vlast, da nastave sa poslom koji su prekinuli 2012. godine. Ali, očigledno bez izbora, jer znaju da nemaju podršku građana, znaju da ih građani Srbije ne žele. Zato oni primenjuju najgnusnije, najprizemnije metode satanizacije predsednika Republike i njegove porodice, fabrikuju raznorazne lažne afere stvarajući na taj način od predsednika i njegove porodice legitimnu metu. Kao logičan sled događaja, nakon takvih laži, izmišljotina koji se besomučno ponavljaju iz dana u dan, operativni podaci, operativne informacije kažu da je predsednik Vučić bio meta pojedinih kriminalnih klanova kod kojih je zaplenjeno snajpersko naoružanje. Na našu sreću, zahvaljujući napornom radu prethodnih godina Vlade Srbije, predsednika, država je danas jača od bilo koje kriminalne grupe. To smo dokazali pre nekoliko nedelja kada je razbijena i uhapšena najorganizovanija i najjača kriminalna grupa na Balkanu. Delovima bivšeg režima, a današnje opozicije smeta i što se ovih dana priča i piše o Srbiji u čitavom svetu, kao primeru zemlje u kojoj se vakcinacija uspešno sprovodi, dakle gde je Srbija po broju vakcinisanih druga zemlja u Evropi, odmah iza Velike Britanije, a prva po broju revakcinisanih. Kada u čitavom svetu vlada velika nestašica, kada većina, ogromna većina zemalja ima problem sa nabavkom vakcina, kada u našem regionu većina zemalja nije vakcinisala nijednog jedinog građanina, kada hiljade građana u Hrvatskoj okupiraju rusku ambasadu tražeći da se Hrvatskoj isporuče ruske vakcine Sputnjik V, naši građani nakon prekjučerašnjeg dolaska 150.000 vakcina Astra Zeneke imaju mogućnost da biraju između četiri vakcine. Tako se bori za svoju zemlju, tako se bori za građane, tako se bori za zdravlje svojih građana, za ekonomiju, a ne kao što rade Dragan Đilas i njegova klika, punjenjem svojih džepova, tužakanjem Tanji Fajon, ljaganjem svoje zemlje u inostranstvu. Na samom kraju, kao i sve moje kolege ja ću sa zadovoljstvom podržati ovaj zakon, jer on predstavlja važan korak ka modernizaciji Srbije, ka izgradnji Srbije u kojoj nema zaštićenih, u kojoj je stopa korupcije svedena na minimum. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Nevena Đurić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovana ministarko sa saradnikom, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije. Danas raspravljamo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu i praktično sve izmene koje su sadržane u ovom predlogu zakona su sa ciljem obezbeđivanja efikasnije i delotvornije primene samog zakona. Ovo je zakon na koji čekamo jako dugo, već skoro dve decenije. Prethodna Vlada je prva Vlada koja je izašla sa konkretnim nacrtom ovog zakona. Ono na šta sam posebno ponosna je što je i ovaj zakon, kao i sijaset drugih zakona o kojima smo već govorili i o kojima ćemo tek govoriti upravo pokazatelj odlučnosti SNS da se suprotstavi korupciji. Sigurna sam da je ovaj zakon trebao biti i ranije usvojen, pre svega zbog te negativne atmosfere koja se stvara u društvu kada mi licitiramo na temu ko je korumpiran, a ko nije i kada pojedine osobe targetiramo kao korumpirane. U situaciji smo da se za pojedine osobe govori da svoju imovinu nisu stekle na legalan način, a suštini nije tako. Ono što je jako bitno je da se ovaj zakon primenjuje bez ikakvih selektivnosti, dakle odnosi se na sve građane Republike Srbije. Svi možemo biti na udaru jednog ovakvog zakona. Ali ako bismo posmatrali na primeru političara i možda tako najlakše možemo da uočimo šta je predmet jednog ovakvog zakona, sa jedne strane vi imate ljude koji su u ovaj posao bavljenja politikom ušli sa recimo jednom nekretninom, dakle, jednim stanom i izašli iz ovog posla sa tim istim jednim stanom. A postoje i oni koji su za samo par godina provedenih na nekim odgovornim i rukovodećim pozicijama u državi stekli ne samo više desetina stanova, već su stekli i prihod od preko pola miliona evra. Upravo je to ono što je predmet jednog ovakvog zakona, da se ispita ona imovina za koju postoje indicije da nije stečena na pošten način i da nije srazmerna prihodima. Ukoliko mi nadležnom državnom organu, kao što je recimo Poreska uprava ili Agencija za sprečavanje korupcije, s jedne strane prijavimo da imamo prihode u odgovarajućem iznosu, a sa druge strane posedujemo imovinu koja nije srazmerna tim prijavljenim prihodima, pa imamo vile u najluksuznijim delovima grada, pa pojedinci imaju stanove, čak i više desetina stanova, pa imaju najluksuznije automobile, e upravo to treba da bude predmet jednog ovakvog zakona. Ovo je zakon koji jača pravni sistem Republike Srbije, a ono što je posebno bitno je da doprinosi odgovarajuća sredstva u budžet Republike Srbije. Oporezivanje imovine čije se poreklo praktično ne može dokazati, opravdati zakonitim prihodima u suštini predstavlja snažno sredstvo u borbi protiv korupcije. Naš cilj jeste da u Srbiji stvorimo snažan i efikasan antikorupcijski mehanizam koji praktično do 2012. godine nije postojao. Čak i ono što je postojalo bilo je u najmanju ruku obezvređeno. Naš cilj je da stvorimo jedan snažan i jak antikorupcijski mehanizam. U interesu onih koji su do 2012. godine stvarali državne sistem jeste da oni budu neefikasni i da se ne bore protiv korupcije. Imamo sijaset sumnjivih situacija. Pa svakako da je sumnjiva pozadina milionskih prihoda koji su uplaćivani na račun nevladine organizacije pod nazivom „Centar za međunarodnu saradnju i održivi razvoj“ koju je osnovao Vuk Jeremić. Sam naziv organizacije kaže „Centar za međunarodnu saradnju“, ali se postavlja pitanje sa kim je sarađivao. Sarađivao je sa kriminalcima, poput Patrika Hoa koji je pravosnažno osuđen za pranje para i korupciju ili njegov prijatelj Lozoja, kome se na teret stavljaju različite finansijske malverzacije, kao što su poreske prevare i primanje mita. Upravo su to bili glavni finansijeri obe pomenute organizacije. Pa kako će Dragan Đilas objasniti to što poseduje 25 miliona evra u nekretninama, za koje je priznao da ih poseduje? Pa smo juče čuli kako je 2005. godine napravio pare, kako kaže – napravio pare, a 2004. godine je ušao u politiku. Pa smo čuli da je prao prozore. Sada se postavlja pitanje šta je on to tačno prao i koliko to prozora treba oprati da se stekne samo onih 25 miliona za koje je priznao da ih poseduje. Između ostalog, ako je već stekao sve, kako kaže, na legalan način, pa zašto onda on i njegov brat prebacuju pet miliona evra u Švajcarsku. I tu ne morate da budete ne znam ni ja kakav poreski stručnjak pa da shvatite da je suština takvog jednog delovanja u suštini skretanje teme sa porekla tog novca i vlasništva, jer u suštini ono čime se oni služe jeste prebacivanje vlasništva sa jedne osobe na drugu i prebacivanje imovine sa jedne osobe na drugu. E zbog takvih situacija nam je bio potreban jedan ovakav zakon. Ovo je jedna jako delikatna i osetljiva tema i trebala nam je politička hrabrost i politička volja da se izglasa jedan ovakav zakon. Upravo je predsednik Aleksandar Vučić pokazao da ima i volju i hrabrost i čak već više puta je istakao da želi da bude prvi na toj listi osoba čija će se imovina ispitivati, poreklo imovine utvrđivati. Moram da podsetim i sve vas na čitavu buku koja je nastala u julu prošle godine kada je Uprava za sprečavanje pranja novca koja funkcioniše pri Ministarstvu finansija najavila kontrolu finansijskog poslovanja i transakcija pojedinih organizacija, institucija i pojedinaca. Nastala je čitava histerija i buka kako je to targetiranje pojedinih osoba, kako je to zastrašivanje, a ljudi su praktično samo radili svoj posao i sprovodili uobičajene aktivnosti koje su im inače u opisu posla. Upravo smatram da će ovaj zakon ne samo ojačati naš poreski sistem, već će stvoriti jedan mehanizam u kome građani Republike Srbije osećaju pravdu, gde će se sprečiti zloupotrebe, a upravo je to ono na čemu mi radimo još od 2012. godine. Ja lično smatram da je suština jednog ovakvog zakona da građani Srbije osete benefit, a svakako hoće jer ćemo imati veći priliv u budžet Republike Srbije, pa ćemo imati i veću količinu novca sa kojom možemo da dalje radimo i gradimo Srbiju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, uvažena potpredsednice Narodne skupštine. Poštovana gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, posle ovako inspirativnih govora mojih mlađih kolega iz SNS preostaje mi samo u nekoliko narednih rečenica da kažem da ova njihova objašnjenja i elaboracije koje se tiču beskompromisne i bespoštedne borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala koji je 2014. godine započeo tada premijer Aleksandar Vučić da je rezultirala time da danas, na današnji dan SNS ima rejting od 60,3%. Ovo je u mojim rukama najnovije istraživanje Agencije „Faktor plus“. To govori o tome koliko je poverenje građana Republike Srbije u Aleksandra Vučića, u SNS i sve ono što mi činimo u domenu borbe za bolju Srbiju, borbe za ekonomske reforme, za napredak i za bolji život i blagostanje građana Republike Srbije. Takođe, želim da zbog naših građana i mojih kolega ovde u Narodnoj skupštini kažem i dam još nekoliko važnih podataka kako bi, u stvari, svi građani mogli da vide koliko u stvari narod Republike Srbije ceni ono što se zove semafor, ceni rezultate, ceni nešto što se konkretno uradi za njihov život, dakle i za boljitak života građana i njihovih porodica. Naime, na pitanje kako ocenjujete plan i sprovođenje vakcinacije protiv Kovida 19 u Srbiji 64% građana je odgovorilo sa odlično, 16% sa veoma dobro, sa dobro 11%. Devedeset i jedan posto građana je ocenio sa vrlo, vrlo pozitivnim ocenama ono što su Vučić, naša stranka i Vlada Republike Srbije uradili po pitanju zaštiti bezbednosti i zaštite zdravlja građana Republike Srbije. Još jedan jako važan podatak za naše građane. Ko je po vašem mišljenju najzaslužniji za uspešno sprovođenje vakcinacije u Srbiji – EU 2%, Rusija 3%, Kina 11%, predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić 60%. Mislim da sam dovoljno rekao o tome koliko u stvari su građani politički sazreli i koliko je važno da mi pratimo ono što je predsednik Vučić definisao te 2014. godine kao politiku koja treba da bude meritorna, čiji rezultati treba da se vide i čiji rezultati treba da se odraze na džepove građana Republike Srbije, na njihov bolji život, na njihovu veću kupovnu moć i na veće mogućnosti, dakle na mogućnost izbora njihovih ličnih i naravno njihovih porodica. Ono što je jako važno isto da se kaže, kada govorimo o plaćanju poreza, o unapređenju rada Poreske uprave, ali i u vezi ovog veoma značajnog Predloga zakona o poreklu imovine. Tu je u stvari, koliko možemo da vidimo, najznačajnija politička volja. To su pokazali primeri u prethodnom periodu, dakle vi imate jednu situaciju od 2000. do 2012. godine jednog potpunog ekonomskog, socijalnog, zdravstvenog, obrazovnog kolapsa u našoj zemlji koji se u stvari dogodio upravo iz razloga ogromne korupcije i definisanja korupcije od strane političke vlasti kao mejnstrima, kao načina života. Taj mejnstrim su diktirale političke vlasi, taj mejnstrim je diktirala tadašnja Vlada, članovi Vlade, članovi parlamenta, oni koji su vodili tada većinu u tom parlamentu, koji su budzašto, a daću vam nekoliko jako važnih podataka kako bi građani shvatili o čemu se tu u stvari radi. Vi ste imali do 2007. godine tu privatizaciju koja je bila i predmet interesovanja Evropskog parlamenta i Evropske komisije. Zamislite više od 2.000 preduzeća od 2000. do 2007. godine su prodate za iznos od dve milijarde evra, a samo jedan „Mobtel“ je 2006. godine prodat za negde oko milijardu i 500 miliona evra. Samo jedan firma je privatizovana za 1,5 milijardi, a 2.000 ostalih koji su do tada bili privatizovani za to se u budžet Republike Srbije slilo negde oko dve milijarde evra. To dovoljno govori o tome koliko je tadašnja politička elita marila za interese građana, marila za državni interes, a to jeste u stvari da se sačuva supstanca, da se sačuva fundament onoga što jeste važno za opšti društveni razvoj, a to je ekonomija, to su privredne grane, to su prirodni resursi. Ono što jeste jedan od najvećih rezultata i ovih vlada i onoga što je uradila SNS u prethodnom periodu to je da je uradila mnogo po pitanju razvoja preduzetništva, po pitanju podsticanja na preduzetništvo i razvoja privatnog sektora u našoj zemlji, liberalizacije tržišta, stvaranja tržišnih uslova i mogućnosti, dakle jednakih šansi za sve, stvaranje jedne zdrave konkurencije između igrača na tom tržištu. To je dovelo do toga da je Srbija danas ne samo najinteresantnija za ulaganje u ovom delu Evrope, nego po raznim rejtinzima relevantnih svetskih organizacija, između ostalog i Svetske banke i MMF, ali i časopisa kao što je „Forms“, kao što je „Blumberg“ predstavlja zemlju u koju vredi ulagati, koja je dugoročno jako, jako povoljna, u koju treba investirati. To je rezultiralo time da u prošloj godini, kako je to ministar finansija skoro izjavio, ni jedan, i pored Kovida, ni jedan strani investitor nije odustao od toga da investira u Srbiju. Možete zamisliti koliko je značajno ovo što je predsednik Aleksandar Vučić uradio po pitanju imunizacije, koliko je značajno što je Srbija do sada dobila i kupila skoro dva miliona vakcina i što ćemo u nekom roku, koliko to stručnjaci i Krizni štab procenjuju, jedno mesec i po narednih dana uraditi na imunizaciji to da možemo da kažemo da naše stanovništvo relativno zaštićeno i da možemo tamo negde krajem marta, početkom aprila punim gasom da krenemo u privredni razvoj i da stvaramo dodatu vrednost, da vratimo i da stvorimo nova radna mesta, nove potencijale i nove mogućnosti za rast našeg BDP-a. Šta to znači? To znači rast plata i u privatnom i u javnom sektoru, to znači rast penzija. I pored ove krize izazvane kovidom država je uspela, koliko je to bilo moguće, upravo zbog te domaćinske politike i vođenja državne kase i državnog budžeta na jedan kvalitetan, racionalan i efikasan način da u nekoliko navrata nagradi zdravstvene radnike, da poveća zarade u zdravstvenom sektoru, da poveća zarade i da nagradi prosvetne radnike, da kažemo i poručimo tim ljudima koji su bili na prvoj liniji fronta u borbi protiv Korona virusa, koji su štitili nas ovde koji sedimo u parlamentu, naše roditelje, penzionere, da kažemo da brinemo o njima i da kažemo da ćemo još žešće nastaviti da radimo, ali da na pravi način ulažemo u infrastrukturu, ulažemo u autoputeve, ulažemo u železnice, da ćemo stvarati regionalnu saradnju, regionalne ekonomske integracije, i to isključivo iz interesa ove države i ovog naroda. Srbija sada ima šansu da postane dugoročni ekonomski lider u regionu. Nama jeste u interesu da nas drugi u regionu prate zato što Srbija danas i naša ekonomija je snažna kao sve ekonomije zemalja zapadnog Balkana zajedno. Srbija danas privuče više stranih direktnih investicija nego sve zemlje zapadnog Balkana zajedno. Pa, da li vi mislite, dame i gospodo narodni poslanici da je to slučajno? To jeste rezultata jednog mukotrpnog rada. Podsetiću vas, tu je moj kolega Veroljub Arsić, 2013. godina, početak borbe, žestoke borbe protiv korupcije, Zakon o javnim nabavkama. Možda nije savršen ali je delovao na to da svakom kome padne na pamet da pokuša da prevari državi, da pokuša da izvuče neka sredstva iz ovog budžeta koja nisu namenska, da se dobro zapita, da li to sme da uradi, da li je to dozvoljeno. Kod SNS, ove Vlade, ove većine u parlamentu to niti je bilo, niti jeste, niti će biti apsolutno dozvoljeno. Borićemo se stoprocentno protiv toga i protiv takvih anomalija. Naravno, teško je, gotovo nemoguće da iskorenimo korupciju u punom kapacitetu, ali je ovo je dovoljno velika i dovoljno jaka poruka i tu poruku je poslao prvi predsednik naše države, gospodin Vučić, da će on biti taj prvi koji će biti podvrgnut tome da ovaj Zakon o poreklu imovine, da bude potpuno otvoren, da se proveri sve što on ima i naravno svi funkcioneri vodeće i najveće partije u ovoj zemlji. Pokazali smo u nekoliko prethodnih godina da kada je u pitanju pravda, kada je u pitanju država, kada su u pitanju nacionalni interesi, apsolutno nas ne zanima da li je neki predsednik opštine iz Srpske napredne stranke ili iz neke druge stranke, da li je direktor nekog javnog preduzeća iz naše stranke ili neke druge stranke ili neke druge opcije, zanima nas da li pošteno, časno radi posao u interesu ovih građana, jer mi ne pomažemo i ne stvaramo uslove za razvoj privatnog sektora i privatne inicijative i preduzetništva da bi se bogatili i da bi direktori javnih preduzeća i mi ovde, narodni poslanici i oni koji raspolažu državnom imovinu dolazili u priliku da uvećavaju da uvećavaju svoju imovinu. Mi smo ovde, kao što su to i ministri, sama reč ministri, ona u prevodu znači služiti, mi smo ovde da služimo narodu, mi smo ovde da služimo građanima, a ne da uvećavamo svoje bogatstvo. Svoje bogatstvo treba da uvećavamo, i mi to podstičemo, na slobodnom tržištu, kroz razvoj biznisa, kroz razvoj malih i srednjih preduzeća, kroz promociju svojih sposobnosti, kvalifikacija i svojih znanja. Koliko smo mi promenili, u stvari, percepciju onoga što se događa u Srbiji u 2021. godini, govori i to da su vrednosti koje mi gajimo kao većina, kao stranka rad, red, disciplina, rezultati, nešto što je meritorno, nešto što može da se vidi u svakodnevnom životu svakog građanina. To je neka nova zgrada, to je nova bolnica, to je novi klinički centar, to su mnoge stvari koje je ova vlast, koje je ova Vlada, koje je ova država uradila i napravila samo za poslednjih nekoliko godina, a što prethodne nisu uspele ni da započnu. Ima jedan od naših kolega, odnosno ministara koji kaže, kada su u pitanju bolnice i zdravstvene ustanove, mislim da je ministar Lončar kad kaže, i u pravu je potpuno da nisu bili sposobni ni linoleum u liftu da zamene, a kamoli da zamene liftove, a kamoli da renoviraju, osveže neku zgradu ili ne daj Bože, sagrade bolnicu. Zašto? Zato što je zato potrebno znanje, zato što je za to potrebno obrazovanje, zato što je za to potrebno da novac koji imate ili koji zadužite ili na domaćem ili na stranom tržištu investirate i uložite ga na najbolji mogući i najracionalniji mogući način, ali ne možete da napravite bolnicu i da napravite kuću vama, svastici, sestri, bratu ili nekom drugom članu vaše porodice, zato što mislite da država pripada vama. Onda ti isti dođu i kažu kako mi ovde živimo u tzv. zarobljenoj državi ili „capture state“, ti isti koji su zarobljavali ovu državu i koji su koristili obilato resurse ove države i bogatstvo ove države, pa je sva sreća Vučić došao 2012. godine i spasao ovu državu od potpunog ekonomskog sloma i kolapsa. Svi ti koji su se obogatili na grbači ovog naroda su ušli u politiku i ulaze u politiku i dan danas ulaze u politiku i učestvuju u političkom životu da bi zaštitili svoje ekonomske interese i svi oni, pogledajte, analizirajte, tu nam je ministarka pravde, svi oni su stvorili svoje milionsko bogatstvo od tih opozicionih prvo bojkotaških lidera, kroz neki konsalting, kroz neke usluge, niko tu nije proizveo ovu stolicu, niko nije proizveo nešto u životu, prodao na slobodnom tržištu, zaradio neki profit. Niko nije pokazao neki biznis primer kako se to radi, kako se to zaradi milion, dva, deset ili 519 miliona evra. Ne, nego je nekome ambasada Katarska u Berlinu dala 200 hiljada evra zato što je on nešto lepo savetovao. Nema ko katarskoj šeika da savetuje, nego neki odavde političar kao što je bivši Vuk Jeremić. On je prodao svoje znanje, svoju inovaciju za 200.000 dolara ili evra, nećete mi uzeti za zlo, nisam siguran o čemu se tačno radi. Pri tome, nemajući uopšte nikakvog obzira niti potrebe da opravda ili da opravdaju to kako su došli do tog novca i onda se oni upoređuju sa Vučićem, koji kako je ušao u politiku i kako je ušao i postao prvi potpredsednik Vlade 2012. godine, ja mislim da mu je ekonomska situacija možda još i slabija nego što je bila tada i posle devet godina. Zašto? Zato što se Vučić bavi državom, zato što se Vučić bavi Kosovom i Metohijom, zato što ne možete da gradite kuće, dvorce, zamkove, da vodite čitave familije po privatnim avionima, po raznim belosvetskim destinacijama, i da branite Kosovo i Metohiju, da branite srpski narod, da branite religijsku baštinu našeg naroda na Kosovu i Metohiji, ne možete da branite Republiku Srpsku, ne možete da branite Srbe u Makedoniji, njihove interese, tako što nećete ništa raditi i onda kažete – Vučić mnogo radi. To nije normalno, radi 15 ili 16 sati dnevno. Pa, on je zato tu, da bi radio. Taj njegov rad je doveo do toga da 18 zemalja u samo godinu i po dana otprizna ili suspenduje priznanje, tzv. Kosova, sa njihove strane i da smanjimo broj zemalja na ispod jedne polovine onih koje priznaju, tzv. Kosovo Ujedinjenim nacijama. Niko od tih ljudi nije napravio jedan Nordeus, to su ljudi kojima se mi klanjamo, to su heroji ove države, oni koji su uspeli ovde u ovim uslovima da naprave svoje firme, da naprave svoje proizvode, da ih ponude domaćem, regionalnom, inostranom tržištu, da ih prodaju i ostali ovde u Srbiji, kao što je ostao taj iz Nordeusa, kao što su ostali mnogi ovde koji se bave i poljoprivrednom proizvodnjom i mnogim drugim poslovima i mi ćemo ih i dalje podsticati i mislim da su to heroji ove zemlje, jer oni zapošljavaju, oni plaćaju poreze i mi ćemo se i dalje truditi da napravimo što bolji zakonski okvir za njih, kako bi bili relaksiraniji što se tiče poreza, što se tiče samog procesa plaćanja poreza, o tome nema pregovora, to je valjda jasno, ali nećemo ni dozvoliti situaciju da dođe do evazije poreza time što ćemo poreze povećavati. Ne želimo da uspeh ove države bude na konto skidanja kože sa leđa poštenim privatnicima, poštenim biznismenima, vlasnicima malih firmi, porodičnih firmi, njima ćemo da pomognemo, kao što smo da sada radili, njih ćemo da podstaknemo i tako se vodi ova država. Tako ćemo se i na dalje ponašati. To je ona politika koju vodi predsednik, Aleksandar Vučić. Kada je u pitanju stav naroda, to nije samo moj stav i mojih uvaženih kolega ovde, to smo videli u ovom istraživanju koje sam danas prezentovao. Ja mislim daćemo sa podrškom samo moći da idemo napred, s obzirom da nas, nadam se, od aprila ove godine čeka bolja, berićetnija godina, uz, naravno, sve to što će pomoći Srbiji da bude ekonomski jača i geopolitički mnogo bolje pozicionirana nego u prethodnom periodu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dušan Radojević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici. Građani Srbije punih 20 godina, pa i više čekaju na jedan ovakav zakon koji će sistemski i funkcionalno se obračunati sa korupcijom i kriminalom u našem društvu. Najčešće su njega spominjali oni koji su vršili vlast od 2000. do 2012. godine, uglavnom su ga spominjali za vreme kampanja, u njihovim televizijskim debatama i kada bi se kampanje završile sve bi se manje govorilo o tom zakonu. Srećom je narod 2012. godine, smenio vlast koja je oličena nakon petog oktobra, i na vlast dovela Srpsku naprednu stranku…
Izvinite, narodni poslaniče, narodni poslanici, molim vas za tišinu, dekoncentrišete mladog kolegu i mene. Ako imate da se nešto dogovarate, možete ispred. Nastavite.
Građani su smenili one koji su 12 godina samo pričali o Zakonu o poreklu imovine, koji su 12 godina sprovodili pljačkaške privatizacije, koji su 12 godina sistemski urušavali sve državne institucije u našoj zemlji i uspostavili jednu novu vlast koja je sistemski brinula o budžetu i o njenim građanima. Kažu – zakasnili smo sa donošenjem ovih zakona. Traže bilo kakav razlog da bi ga osporili, ali da bismo jedan ovakav zakon, funkcionalan, doneli, bilo nam je neophodno prvo da izgradimo institucije koje su urušili i da vratimo integritet našoj Vladi i našoj državi, da ojačamo institucije koje se bave poreskom upravom i finansijama. Ono što je u narednom periodu sledilo je niz konkretnih primera u obračunu sa kriminalom i korupcijom u našoj zemlji, pa tako i ovaj zakon koji je pre godinu dana donet. Naravno, danas je pred nama jedna dopuna, gde želimo da bude efikasniji i da razdvojimo one koji su kriminalnim aktivnostima stekli enormno bogatstvo od onih koji su izbegli neke poreske i privredne takse i na taj način stvorili određenu imovinsku korist, kolege su rekle, koja je iznosila preko 150 hiljada evra u kontinuitetu od tri godine, da im jednostavno da priliku da oni dokažu. Ukoliko je taj novac stečen legalno, neće imati nikakvih problema. Pošteni i radni ljudi u ovoj zemlji od ovog zakona nemaju razloga da se boje, osim onih koji su se o njega ogrešili i onih koji su se preko noći obogatili. Ovih dana takođe je aktuelna tema ovaj zakon od strane opozicionih političara, samo što ga sve češće kritikuju. Imali smo prilike, koleginica je rekla, sinoć da gledamo na opozicionim medijima bivšeg gradonačelnika Dragana Đilasa kako pokušava da se opravda i da nam da savet kako se to prave pare u Srbiji, pa je tako rekao da je nakon nekih angažmana u Londonu, gde je čistio prozore i ogledala, došao u Srbiju i 2004. godine, bez njegove volje, ušao u politiku i odjednom 2005. godine je napravio prvo neko bogatstvo, tako što je rekao da je jedan od retkih koji je tada u to vreme znao da računa. A suštinski, on je trgovao sekundama javnog servisa, kupovao ga po bagatelnoj ceni, prodavao ga 20 puta više i to su neke prve pare, a nakon toga ste čuli koliko je usledilo nekretnina, miliona i svih ostalih prihoda. Tu je ona narodna – ne pitaj me samo za prvi milion. E, pa, ovaj zakon će upravo pitati svakog građanina Srbije odakle mu prvi milion ili bilo šta što je nezakonito stekao, da dokaže. Ako ne bude mogao da dokaže poreklo imovine, naravno, država će to konfiskovati, protiv njega će biti podneta odgovarajuća krivična tužba i država će jasno pokazati da nema nedodirljivih. A za one koji su napravili određene privredne prekršaje, moći će to da dokažu u tom postupku. Ukoliko ne budu mogli da dokažu poreklo imovine, platiće 75% od te vrednosti i na taj način ćemo napuniti budžet, jer su sve te njihove aktivnosti izbegavanja plaćanja poreza i plaćanja svih taksi koje sleduju iz privrednih aktivnosti oštetile budžet Republike Srbije i njene krajnje korisnike, dakle sve građane ove Srbije. Zato ću ja u danu za glasanje podržati ovu izmenu, jer ona suštinski jasno pravi razliku između tih kriminalaca oličenih u pojedinim tajkunima, političarima, mafijašima i svima onima koji su se drznuli da budu jači od države, ali uvešće red na tržištu, da jedna utakmica koju privrednici vode danas bude korektna i kolegijalna, zato što nije fer da neko drži trgovinsku radnju i da plaća sve poreze i doprinose zaposlenima i poreze na promet robe, a da neko putem društvenih mreža ili na bilo koji drugi način vrši prodaju dobara, ostvaruje prihode, a da za to ne plaća državi porez. To je ono što ovaj zakon definiše. Još jednom kažem, nema razloga da se pošteni građani plaše ovog zakona. Od njega treba da zaziru oni koji su se ogrešili o zakon i nema razloga da oni traže dokaze i neke manjkavosti ovom zakonu, već je vreme da oni počnu da traže advokate i da se pripremaju. I nemaju oni šta da se pravdaju građanima u TV emisijama kako su došli do prvih miliona, građani su njima na izborima presudili. Neka sačuvaju to za nadležne institucije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Dušanu Radojeviću. Reč ima narodna poslanica Snežana Petrović.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi ministre, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, o važnosti Zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreklu imovine i posebnom porezu moje kolege narodni poslanici u prethodnoj diskusiji rekli su dosta toga. Reći ću samo, kad je u pitanju ovaj predlog zakona, da lično apsolutno podržavam donošenje ovog zakona koji je trebao davno biti donesen i početak primene ovog zakona, jer smatram da je borba protiv kriminala i korupcije i njeno suzbijanje osnov za nesmetano funkcionisanje države i njen napredak. Međutim, na dnevnom redu današnje sednice nalaze se, po meni, dva veoma važna sporazuma, odnosno predloga zakona koji se odnose na davanje garancija Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke po zaduženju akcionarskog društva „Elektromreža Srbije“ a odnosi se na Regionalni program za energetsku efikasnost u prenosnom sistemu i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Nemačke razvojne banke za Projekat „Energetska efikasnost u zgradama javne namene i obnovljivi izvori energije u sektoru daljinskog grejanja – Ozelenjavanje javnog sektora“. Naime, energetska efikasnost, zaštita životne sredine, proizvodnja energije iz obnovljivih izvora, kao i klimatske promene, teme su o kojima se poslednjih godina dosta priča, a kojima i naša Vlada i resorna ministarstva pridaju veoma veliki značaj. Vlada Republike Srbije je, usvajanjem Zakona o efikasnom korišćenju električne energije 2013. godine i pokretanjem trećeg Nacionalnog akcionog plana za energetsku efikasnost 2017. godine, pokazala da je racionalna potrošnja električne energije važna kako sa aspekta finansijske uštede, tako i sa aspekta uštede same energije koja se uludo troši. Poznata je činjenica da se kod nas u Srbiji rasipa električna energija i toplotna i da je trošimo četiri puta više od proseka zemalja EU. Praktično, bacamo godišnju proizvodnju jedne termoelektrane. Jedan od najvećih potrošača energije u Srbiji su privatne i zgrade javne namene, sa udelom od 45% finalne potrošnje energije, jer od 2,2 miliona privatnih i 25.000 javnih zgrada, samo 5% njih izgrađeno je nakon 1992. godine, tako da veliki procenat građevinskog fonda Srbije nije u skladu sa savremenim energetskim standardima. Evidentno je da postoji veliki potencijal za uštedu energije i smanjenje troškova u svim javnim objektima, posebno u bolnicama, koje imaju veliku i konstantnu potrošnju električne energije čitavih 24 sata 365 dana u godini. Konkretno, spomenula bih i zajam od 50 miliona evra koji se odnosi na VMA u Beogradu, koja je sa radom počela 1982. godine, a u čije ulaganje, u sanaciju nije ulagano mnogo, a postoji veliki potencijali u uštedi energije i prvenstveno je potrebno raditi na poboljšanju tehničkih sistema i instalacija u VMA. Najavljeno je po prvi put donošenje posebnog zakona o energetskoj efikasnosti koji predviđa osnivanje fonda za energetsku efikasnost i uprave unutar ministarstva. Postojeći fond za energetsku efikasnost nije veliki. Iznosi oko 500 miliona dinara, koji će, odlukom Vlade, u 2021. godini biti iskorišćen za energetsku efikasnost, a koja bi trebalo da se postigne kroz renoviranje starih objekata, ali i kroz korišćenje boljih izolacionih materijala i u izgradnji novih. Želim i ovom prilikom hoću da istaknem, da pohvalim, a i da podstaknem konkretne poteze gradske uprave grada Užica, iz koga ja dolazim, po pitanju davanja subvencija za energetsku efikasnost iz budžeta grada fizičkim licima, koju su podržali građani Užica. Subvencije se odnose na kupovinu kotlova na gas, izolaciju stambenih kuća i zamenu stolarije. U prethodnih nekoliko godina izdvojena su značajna sredstva za ove namene koje su građanima doprinele da znatno smanje korišćenje toplotne energije, a i doprinesu očuvanju životne sredine, smanjenjem aerozagađenja sa kojim naš grad Užice ima velike probleme. Što se tiče Strategije razvoja energetike do 2025. godine, energetska efikasnost i veće korišćenje obnovljivih izvora energije biće u prioritetu Vlade Republike Srbije. Zbog svih ovih razloga i što je rečeno i što su ove teme veoma važne i bitne za funkcionisanje države u budućnosti za finansijske uštede, u danu za glasanje poslanici Srpske narodne partije glasaćemo za sve predložene zakone na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Snežani Petrović. Reč ima narodni poslanik Janko Langura. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, što se prve tačke dnevnog reda tiče, ja u potpunosti podržavam zakon i sve predloge koji se tiču utvrđivanja porekla imovine, jer mišljenja sam da mi kao javni funkcioneri moramo u svakom trenutku da budemo spremni našim građanima da opravdamo svoju imovinu, naravno, ako je imamo. Svi smo mi i te kako svesni da svugde ima ljudi koji ne mogu da opravdaju poreklo svoje imovine. Ponajviše takvih ljudi, nažalost, ima u politici ili onih koji sami sebe nazivaju političarima, pa sam ja shodno tome i te kako radostan kada pogledam sve te nazovi političare kako su u strahu ovih dana od ovog zakona i kako na sve načine pokušavaju da opstruišu isti. Očigledno je danas u kojoj se panici nalazi trio za uništavanje Srbije. Taj trio, naravno, čine Dragan Đilas, Boško Obradović i Vuk Jeremić. U panici su jer će sada morati građanima da objasne kako je moguće da neko nakon dolaska na vlast preko noći postane multimilioner, u evrima, naravno, i kako je moguće da neko ko se sam hvali da je pre ulaska u politiku imao oko 70 hiljada evra ušteđevine, danas na svojim računima ima preko 619 miliona evra. Danas taj isti Dragan Đilas, mogli smo da vidimo, pokušava da opravda sebe kako je on nekada, da bi zaradio neki dinar, prao prozore. Naša uvažena koleginica Sandra Božić mu je lepo odgovorila – nisi ti prao prozore, nego si, lopove, prao isključivo pare. Ako pogledamo aktivnosti tog istog tajkuna Dragana Đilasa u poslednjih 10 godina, videćemo da njegov nagli uspon počinje po dolasku na tu famoznu, izmišljenu funkciju direktora Kancelarije predsednika države za odnose sa narodom. Svi smo mi i te kako svesni da jedini odnos sa narodom koji je Dragan Đilas imao je taj kako od naroda oteti što više mukom stečenog novca. Zatim, Dragan Đilas dolazi na mesto ministra za Nacionalni investicioni plan. Jedine investicije koju su on i njegov žuti tajkunski režim provodili su bile one investicije koje su njima donosile ličnu korist i koje su se slivale direktno u njihove džepove. Početak kraja političke karijere Dragana Đilasa počinje po dolasku na mesto gradonačelnika Beograda i tada novac koji je on oteo našim građanima se više ne meri stotinama hiljada evra, ne, taj novac se od tada meri stotinama miliona evra. I mene zanima da li postoji način da se objasni građanima ovakvo otimanje njihovog novca? Da li postoji način da se građanima objasni zbog čega i zbog koga su oni i njihove porodice ostajali bez radnog mesta? Da li postoji način da se građanima Srbije objasni zbog koga i zbog čega su oni ostajali bez krova nad glavom, bez te bolje budućnosti, u koju su ih uvek lagali Dragan Đilas i sav taj njihov bivši tajkunski žuti režim? Zanima me, takođe, da li postoji način da Gojko i Dragan Đilas objasne našim građanima, a ja se zaista nadam posle ovog zakona i nadležnim državnim institucijama, kako je moguće posedovati hiljade kvadratnih metara u nekretninama? Ja ću vam pročitati, iako smo mi već govorili o tome, pročitaću vam samo dve najmanje nekretnine koje se nalaze u vlasništvu braće Đilas i to su stan u Svetozara Markovića od 105 metara kvadratnih, stan u Jevrema Grujića od 160 metara kvadratnih, i ponoviću, to su dve najmanje nekretnine u vlasništvu bratije Đilasa. Svi mi vrlo dobro znamo da ih oni imaju preko 20. Svi mi vrlo dobro, takođe, znamo da oni u svom vlasništvu, i pored poslovnih prostora, kojih imaju mnogo, imaju mnogo lokala, a takođe, i veoma zanimljivo je, imaju mnogo firmi koje svoj profit ostvaruju na teritoriji naše države, a porez plaćaju u nekim drugim zemljama. Pa tako, kao pravi primer, imamo i tajkunske televizije N1 i Nova S, koja radi u okviru Junajted medija grupe, a koje svoj porez plaćaju u Luksemburgu. Znate, te dve tajkunske televizije su glavno oružje u rukama Dragana Đilasa, u njegovom pohodu ka rušenju Aleksandra Vučića, naravno, nasilnom rušenju, u njegovom pohodu ka ubistvu Aleksandra Vučića. Oni sami, mogli smo da vidimo, se hvale kako su dva tajkuna i dva najbolja prijatelja, tajkun Dragan Đilas i Dragan Šolak do sada u te dve televizije uložili preko milijardu evra i kako ne planiraju tu da se zaustave, žele da ulože još toliko, naravno, opet ponavljam, samo sa jednim ciljem. Oni na tim televizijama, na tom njihovom glavnom oružju, imaju tri udarne igle, kako ih oni predstavljaju. Za mene su to isključivo i samo tri političke marionete u rukama Dragana Đilasa, pa tako imamo jednog nazovi novinara sa kupljenom diplomom, koji se zove, nemojte mi zameriti ako grešim, mislim da je Kesić, koji u svojoj političkoj emisiji svakodnevno na sve načine pokušava da ugrozi život predsednika Vučića i njegove porodice. Zatim, imamo takođe jednog političkog pijuna Dragana Đilasa Ivana Ivanovića, koji, već smo govorili, predstavlja se kako njemu odgovara, ako je u Hrvatskoj, onda je Hrvat u njegovom luksuznom stanu u Rovinju, ako nije, ako je u Srbiji, onda žali žrtve „Oluje“, iako zna i da slavi tu godišnjicu „Oluje“ zajedno sa Hrvatima. Imamo ono što je posebno zanimljivo, jednu nazovi nezavisnu novinarku, iako ništa kod nje nije nezavisno, kao i u ovim tzv. nezavisnim tajkunskim televizijama, gospođu Bećković, koju ni manje ni više, već kad Dragan Đilas gostuje kod nje u emisiji, verovali gospodo ili ne, Dragan Đilas postavlja njoj pitanja. Takođe, imali smo priliku i poslednjih meseci da vidimo, tačnije da uhvatimo na delu Dragana i Gojka Đilasa. Šta se zapravo desilo? Dragan Đilas je u Podgorici otvorio svoju novu firmu pod nazivom, nećete mi zameriti, ne znam, pošto nije na našem jeziku, da li je „Oble“ ili „Ubl“ ili kako god, jer kao što je i na ovim televizijama, tako i kod Dragana Đilasa ništa srpsko nema. On je otvorio tu firmu i nakon nekoliko dana, njegov brat Gojko otvara ćerku firmu ovde kod nas u Beogradu, na Savskom vencu, sa samo jednim zadatkom, da ćerka firma ostvaruje profit. Naravno, i u ovom, kao i u mnogo drugih slučajeva, na najvećem gubitku je naša država Srbija i građani Republike Srbije, jer se profit neće slivati u budžet, tačnije porez se neće slivati u budžet Republike Srbije, već će se porez iznositi iz naše zemlje i uplaćivati firmi u Podgorici. Nakon otkrivanja ove afere, Gojko Đilas se navodno povlači iz tog posla, iako ako uđete na zvaničan sajt te njihove firme, možete da vidite da kao zvanična kontakt osoba i dalje stoji ime Gojko Đilas. Naravno, još mnogo toga ćemo videti kod bratije Đilas i kada holandska finansijska obaveštajna služba završi istragu povodom malverzacija koje su u toj zemlji činili Dragan Đilas i njegov glavni finansijer i najveći prijatelj Dragan Šolak, a tiče se prodaje poslovnih objekata. Sada taj isti tajkun Dragan Đilas uz pomoć svojih tajkunskih finansijera i velike podrške od njegovog velikog prijatelja Vuka Jeremića, više puta dokazanog izdajnika naše zemlje, naše Srbije i čoveka kome su najbliži saradnici počevši od, videli smo skoro, i Patrika Hoa, koji je uhapšen zbog najvećih svetskih afera i najvećih svetskih malverzacija, oni pokušavaju na sve načine da dođu na vlast. Naravno, taj žuti tajkun Dragan Đilas i ostatak tajkunsko-lopovskog kartela iz bivšeg režima nema hrabrosti da izađe na izbore, a podsetiću vas da je cenzus na nikad nižih 3%, oni nemaju hrabrosti da izađu na izbore, već na vlast žele bez izbora, na koji god način, ucenom ili nasiljem na ulicama, svakako demokratski izbori ih ne zanimaju, jer za takve ljude ne glasa niko. Jedan od pokušaja za tako nešto ogleda se i u njihovom apsurdnim zahtevima da dobiju neko nakaradno ministarstvo za uređivanje medija. Oni žele da im se omogući da oni šefuju javnim preduzećima inače će posegnuti za onim što oni najbolje umeju, a to je nasilje, to je razbijanje i paljenje institucija, to je prebijanje novinara, to je prebijanje policije, to je prebijanje narodnih poslanika, a to, gospodo, nije demokratija i to nije ono što građani Srbije žele. Na prethodnim izborima, građani Srbije su pokazali da plebiscitarnu podršku daju Aleksandru Vučiću. Pristojna Srbija neće uzmicati pred ucenama i nasiljem. Građanima Srbije je dosta terora od strane tajkunsko lopovskog žutog kartela. Hvala vam. Živela pristojna Srbija.
Reč ima narodni poslanik Gojko Palalić.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, u prethodnom periodu kada je u pitanju energetska efikasnost, usvojili smo ključne zakonske akte koji prvenstveno imaju za cilj uspostavljanje ravnoteže između poboljšanja uštede i potrošnje energije, i to je svakako bitno istaći usvajanje Zakona o efikasnijem korišćenju energije, ali i pokretanja Trećeg Nacionalnog akcionog plana za energetsku efikasnost koji takođe ima za cilj smanjenje finalne potrošnje energije. Danas na dnevnom redu imamo i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Nemačke razvojne banke i Republike Srbije za projekat energetske efikasnost u zgradama javne namene i obnovljivih izvora energije u sektoru daljinskog grejanja, odnosno ozelenjavanje javnog sektora. Projekat prvenstveno ima za cilj da Vojnomedicinska akademija, koja je najveća bolnica u Srbiji, ali predstavlja i jednu od najvećih bolnica u Evropi i konačno posle 38 godina rada unapredi svoju tehničku i finansijsku održivost, jer su njene tehničke instalacije i distributivni sistemi pri kraju životnog veka. Kroz projekat glavni fokus biće na obnovi neefikasnih kotlova, distributivnih sistema za grejanje i hlađenje, ali zastarelih sistema automatizacije čitave zgrade. Međutim, danas želim da odgovorim i na sve učestalije napade opozicije upravo kada je u pitanju ulaganje u energetski sektor, odnosno unapređenje energetske efikasnosti, jer u poslednje vreme sam čuo dosta proizvoljnih i netačnih informacija. Sada ne znam da li je u pitanju s njihove strane neznanje ili neinformisanost, ali izjave pojedinih opozicionih predstavnika su besmislene, licemerne i građani treba da znaju da takve izjave služe jedino za sakupljanje jeftinih političkih poena. Ti napadi, kada govorimo, primera radi, o Novom Sadu, se ogledaju kroz napade na rekonstrukcije SPENS-a, odnosno Sportskog i poslovnog centra „Vojvodina“ koji, kao i „Sava centar“ u Beogradu, ali i kao Vojnomedicinska akademija o kojoj danas i govorimo, predstavlja objekat koji je u pogledu energetske efikasnosti davno prevaziđen, jer se decenijama nije ulagalo u njega. Tako imamo izjavu predsednika Gradskog odbora DS u Novom Sadu, Veljka Krstonošića, koji kaže, citiram: „Sada zatvoreni bazen u Sportskom poslovnom centru Vojvodina je posle skupo plaćene rekonstrukcije toliko oštećen da će morati ponovo da se pravi, a gradska vlast to pokušava da sakrije od građana Novog Sada i čitave javnosti.“ Pre svega, gradonačelnik Novog Sada Miloš Vučević nema šta da krije, jer iza gradonačelnika i vođenja odgovorne politike SNS najbolje govore rezultati. Zašto bismo mi krili u Novom Sadu osvajanje dve prestižne evropske titule – titule omladinske prestonice Evrope i evropske prestonice kulture? Zašto bismo krili otvaranje novih fabrika, nove investicije, rekordan broj dece u vrtićima ili naučno-tehnološki park u našem gradu? Mi smo ponosni što je Novi Sad ušao u Zajednicu zelenih gradova gde je zajedno sa našim gradom još svega 30 gradova na svetu koji čine deo te zajednice. Kada je u pitanju rekonstrukcija SPENS-a, odnosno obnova bazena, građani treba da znaju da će izvođači radova otkloniti sve nedostatke kada je u pitanju obnova bazena, a da će se isto tako utvrditi i odgovornost svih ljudi koji su bili uključeni u ovaj projekat. Veljko Krstonošić očigledno ima problema sa pamćenjem kada je u stanju da na takav način govori o SPENS-u, jer ne tako davno, kada je DS bila na vlasti, a gradonačelnik Novog Sada bio Igor Pavličić, upravo po pitanju rekonstrukcije SPENS-a urađeno je jedno veliko ništa, čak ni sijalicu nisu bili u stanju da zamene. Bolje građanima da odgovore šta se desilo sa solarnim panelima za SPENS. Ovde imam vest od 25. maja 2011. godine, a naslov glasi „Ulaganje u zaštitu životne sredine“. Na slici možemo videti bivšeg gradonačelnika Novog Sada Igora Pavličića kako zajedno sa bivšim ministrom zaštite životne sredine Oliverom Dulićem potpisuje neke ugovore i tu, između ostalog, piše – danas smo postigli dogovor da će resorno ministarstvo obezbediti 30 miliona dinara za pokrivanje zgrade SPENS-a solarnim panelima, a ostatak novca će obezbediti grad. Gde je nestalo tih 30 miliona dinara za solarne panele koje je obećao ortoped Dulić? Narod je taj koji nikada neće zaboraviti kako je bilo dok je DS bila na vlasti, a upravo odgovorna politika koju vodi predsednik Srbije Aleksandar Vučić pokazala je da su građani uvek na prvom mestu i u fokusu svih aktivnosti koje sprovodimo. Građani takođe treba da znaju da se ulažu veliki napori kako bismo rešili sve probleme u oblasti energetike, odnosno unapređenja energetske efikasnosti, tako da ću ja u danu za glasanje, zajedno sa mojim kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržati Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu, jer sam siguran da ćemo realizacijom konkretno ovog projekta značajno unaprediti energetsku efikasnost Vojnomedicinske akademije, a isto tako sam siguran da ćemo realizacijom sličnih projekata u budućnosti unaprediti energetsku efikasnost mnogih objekata širom Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Ilija Matejić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Drage koleginice i kolege narodni poslanici, što je najbitnije, građani Republike Srbije, danas je pred nama jedan zakon za koji iskreno žalim što ga nismo imali mnogo, mnogo ranije. Kada kažem mnogo ranije, ne mislim samo na period od 2000. godine, već i pre, što ću vam kasnije tokom mog govora objasniti. Uz pomoć ovog zakona će se otkriti svi oni koji su stekli imovinu velike vrednosti raznim malverzacijama. Ovaj zakon će biti sredstvo za ostvarenje jednog od onih šest ciljeva koje naša Vlada ima, a to je borba protiv kriminala i korupcije. Kriminal i korupcija nisu problem samo u Srbiji. Kao član delegacije Srbije u Interparlamentarnoj uniji, imao sam priliku da prošle nedelje prisustvujem sastancima, virtuelnim sastancima koji su trajali dva dana, gde sam čuo ljude iz čitavog sveta, od Afrike, preko Azije, do Evrope kako pričaju o korupciji, o problemima u svojim zemljama i kako ih rešavaju. Imali smo juče sednicu za ustavna pitanja i zakonodavstvo gde smo detaljno pričali o ovom zakonu i moram da pohvalim predstavnika Vlade gospodina Vladimira Vinča koji je došao na tu sednicu izuzetno spremljen, koji je imao odgovore na naša pitanja koja nisu bila ni malo laka. Posebno me raduje što će poreska uprava obrazovati posebnu jedinicu gde će ljudi biti zaposleni i stručno obučeni baš samo za bavljenje ovim slučajevima. Kako smo juče razgovarali, ovim zakonom će biti obuhvaćeni oni ljudi čija neprijavljena imovina je veća od prijavljena bila tri godine za redom za 150 hiljada evra. Ja sam juče pred poštovanim predstavnikom izrazio želju da jednog dana težimo ka tome da smanjimo taj iznos na 150 hiljada dinara. Znam da je to nemoguće, da je to nedostižno, kao i svaki ideal, ali trebamo težiti, naravno, ka tome. Oni koji su stekli imovinu na ovaj način će biti oporezovani sa 75% i onda se postavilo logično pitanje, pa čekajte, stekli su imovinu nelegalno. Imovina koja je toliko vredna najčešće se stekne krivičnim delom. Šta je sa ostalih 25% i dakle i tu građani ne moraju da brinu, za ostalih 25% krivična prijava sledi od strane poreske uprave, tako da će oni koji su stekli tu imovinu na nelegalan način ostati u potpunosti bez nje i treba da ostanu. Zašto bi vi građani pošteno ustajali svakog jutra u šest sati, ostavljali svoje porodice i išli na posao, dok se neko obogatio samo tako preko noći? I ono što je dobro i što me posebno raduje jeste što će svi prihodi koji su se stekli na ovaj način predstavljati prihod budžeta Republike Srbije, ovo je jedan ali vredan i bitan korak ka sređivanju naših finansija, a mi nismo bogata zemlja i moramo voditi računa o svakom dinaru naših građana. Znao sam da će moje poštovane koleginice i kolege najviše pričati o bivšim političarima. Ja nešto i ne volim da ih spominjem, mislim da su oni jedna ružna prošlost naše zemlje, ali ipak treba ih spominjati da se ne bi vratili u svoje fotelje. Ono što želim da spomenem jeste pitanje koje često dobijamo od naših građana pa bih želeo to da pojasnim. To je jedno odlično pitanje koje nam naši građani postavljaju. Kažu – pa dobro, ako su oni ukrali sve to, zašto ih onda ne osudite i strpate u zatvor? Odlično pitanje i objasniću za ovom javnom govornicom samo jedan od načina na koji su oni stekli taj novac. Oni, na primer, raspišu neki tender, javnu nabavku, već se zna ko će pobediti na tom tenderu. Izvođač radova pobedi, krene da radi nešto, nešto malo zamrlja kao što je onaj „Heterlend“ na primer, oni mu uplate novac za radove na račun i on podigne novac i da im čist keš u ruke. Pa, hajde vi dokažite to na sudu. Sve je pokriveno dokumentacijom, urednom dokumentacijom, a sudija i tužilac su njihovi. Dakle, kadija te tuži, kadija ti sudi, ali dobar kadija, ne onaj loš kadija. Ja tu iskreno verujem, šta se događalo, da tu novac nije ostajao u Republici Srbiji, već da je ispumpavan iz Republike Srbije i davan onim stranim agenturama koje su ih dovele na vlast 5. oktobra. Videli smo koga su doveli na vlast jer je ubrzo nakon toga naš premijer ubijen i videli smo na šta je zemlja ličila sa svim onim restrikcijama. U tome je, poštovani građani, razlika između njih i nas, što oni žele na vlast da bi se nelegalno obogatili, a mi sami donosimo zakone koji nas sprečavaju da se nelegalno obogatimo. Spomenuo sam da bih voleo da je naša država imala ovakav zakon mnogo mnogo pre. Zamislite da smo imali ovaj zakon još za vreme socijalizma, kada je vama građanima, tj. vašim babama i dedama, oduzimana imovina od strane države a onda je deljena najvišim državnim funkcionerima od strane iste te države, pa su stekli odjednom stanove u centru Beograda i obradivu zemlju po čitavoj Srbiji. Šta je to bilo, ako nije bila korupcija? Zamislite koliko bismo bili bogata zemlja da smo imali još tada ovaj zakon, koliko bi naš narod bogato živeo. Kada sam već spomenuo Tita, moram da spomenem da za vreme Tita nije 45 godina bilo dozvoljeno spomenuti Jasenovac. Mislili smo da ćemo kulturom zaborava gurnuti sve naše probleme pod tepih, da ćemo zaboraviti na sve i sve u ime bratstva i jedinstva i videli smo, nažalost, kako se to završilo. Želeo bih ovih putem da javno pohvalim reditelja Predraga Gagu Antonijevića na sjajnom filmu „Dara iz Jasenovca“. Znate, jedna „Šindlerova lista“ je za Jevreje širom sveta uradila više nego svi udžbenici zajedno. „Dara iz Jasenovca“ će, nažalost, biti naša „Šindlerova lista“, kažem nažalost jer bi bilo bolje da se nešto tako nikada nije ni dogodilo. Slušam razne zamerke na taj film, kažu nije još vreme za ovo, iako je prošlo 75 godina. Pa, kada će biti vreme? Za 175 godina? Ili kažu – mogli ste bolje da ga uradite. Pa, što ga onda vi niste uradili kada ste imali vremena za to? Tu je odgovor jasan – nisu želeli. Država je pomogla direkciju ovog filma, odnosno stvaranje, sa milion evra. Znate, slušam razne zamerke na račun našeg predsednika Aleksandra Vučića, ali kakve god zamerke mu nalazite za ovo morate da mu odate priznanje da je imao petlju, morate da kažete da ovo nije bilo lako, jer niko pre njega 75 godina ovo nije uradio. Ovo pokazuje koliko i on, ali i mi svi ovde koji danas sedimo volimo našu državu i volimo naš narod. Nećemo dozvoliti da ni jedna žrtva ostane zaboravljena. Zaboravom bi smo ih po drugi put ubili. Nećemo zaboraviti ni Jasenovac, ni Jastrebarsko. Nećemo zaboraviti ni Nadu Šakić koja je umrla u Zagrebu prirodnom smrću u 85. godini, ni ostale zločince iz tih logora, ali nećemo zaboraviti ni "Oluju", ni NATO bombardovanje, ni jednu žrtvu sa naših prostora, bez obzira na veru i na nacionalnost. Ne želim nikada niko da shvati ovo što govorim kao neku poruku mržnje. Ovaj film služi za kulturu sećanja. Današnja država Hrvatska nije isto što i NDH, današnji narodni Srbije i Hrvatske se ne mrze, ali uvek postoji 1% one agresivne manjine zbog kojih velika većina ne može da se čuje. Mi nećemo zaboraviti istoriju, da nam se nikada ne bi ponovila, ali moramo graditi kulturu mira i saradnje. Znate zašto? U tim logorima su ta deca Srbi i Romi morali da se sakrivaju po rupama da ih ne bi ubili, a ja sam svoje detinjstvo sa sedam godina proveo tako što sam igrao žmurke po ulici sa Romima iz moje okoline. Svoj deci, ne samo svojoj, ne samo deci Srbije i Hrvatske, želim detinjstvo kakvo sam ja imao. Dakle, svoj deci sveta, bez obzira na nacionalnost i veru. Zato je, poštovana gospodo, Srbiji potreban ovakav film. Zato nam je potreban ovakav zakon, baš ovakav zakon da bi narod video da se neko bori za njega, da bi narod video da ga neko voli i da bi naša Srbija imala svetliju budućnost. Živela. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec. Pre nego što nastavite, samo da naglasim, pošto su mnogi pitali, da poslanička grupa "Aleksandar Vučić - za našu decu" ima još tačno sat vremena na raspolaganju. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovane koleginice poslanice, poštovane kolege poslanici, poštovani građani, jednostavno da bi građani videli koliko je potreban ovaj zakon o kome danas govorimo i ovaj zakon o izmenama i dopunama ovog osnovnog Zakona o utvrđivanju porekla imovine, ja ću izneti argumentovane primere o tome kako je pljačkan budžet, kako je nezakonito sticana imovina i to na primeru pet političara koji su obavljali mnoštvo državnih funkcija. Znači, uglavnom su svi pripadnici bivšeg režima. Prihodi ovih lica su stečeni uglavnom, 99%, na nezakonit način, najčešće putem izvršenja krivičnih dela, zloupotrebe službenog položaja i trgovine uticajem. Ovaj zakon to izvanredno predstavlja, jedan od dokaza kako se sprovode, naravno da to znamo, prioriteti koje je odredio predsednik Vučić, a to su u ovom slučaju borba protiv korupcije i borba protiv mafije. Ovaj zakon, i to su kolege isticale, ali svi to treba da istaknemo, se jednako primenjuje na sve, a stvarnost u toku vlasti SNS u poslednjih devet godina pokazuje da je SNS jedina koja se od početka nemilosrdno obračunava sa mangupima iz sopstvenih redova. To nije radila ni jedna stranka u istoriji Srbije i to je bitno reći. Jednostavno govoreći o nezakonitom poreklu prihoda, a time i imovine pet lica koja ću pomenuti. Naravno da je prvi na njihovom čelu i uvek i ne plašimo se da ga pominjemo zato što je nemoguće da ovo lice nije do sada procesuirano, mada se neki procesi protiv njegovih saradnika vode. Dakle, svi znamo već Đilas je stekao njegove firme za deset godina na tri njegove državne funkcije, znači dok se bavio politikom, poslovni prihod 619 miliona, neto profit je bio 106 miliona evra. Sumnja se da je sve to stekao zloupotrebom služenog položaja i trgovinom uticajem. Postao je jedan od najbogatijih građana Srbije, a uz njega se paralelno bogatio i njegov dragi brat koji je kao suvlasnik bio direktor kompanija svog dragog brata Đilasa. Bitno je da posle pet godina gradonačelnikovanja gospodina Đilasa gubici grada Beograda su bili obrnuto proporcionalni profitima Đilasovih kompanija, pa zamislite to. Dug Beograda je dosegao na kraju njegovog mandata 2013. godine 1,2 milijarde evra, a poslovni prihodi gradonačelnikovih kompanija su iznosili preko fantastičnih 600 miliona evra. Sam Đilas je jednoj nevladinoj organizaciji 2018. godine priznao i prijavio imovinu vrednu 24 miliona evra, međutim on je prijavio, pošto to nije državni organ, samo deo svoje imovine. Dakle, ako neko ne veruje meni, hajde da čujemo najkredibilnije moguće lice koje je u poslednjih 15, 20 godina zadalo najodlučniji udarac svojim izjavama i borbom kao predsednica Saveta, to je Verica Barać zadala udarac korupciji i mafiji. Znači, ta hrabra žena je 2011. godine imala svoj čuveni izveštaj, imala je konferenciju za štampu 1. juna 2011. godine kada je lepo rekla ključne stvari i teško je optužila Đilasa. Kaže Verica Barać, citiram „Mediji u Srbiji su zarobljeni, vlast je kontrolu nad medijima uspostavila preko Dragana Đilasa najbližeg saradnika predsednika Srbije Borisa Tadića“. Verica Barać je i dodala „da je Đilas gradonačelnik Beograda i potpredsednik Demokratske stranke imao dve firme za medije preko kojih su išli kanali za novac i kupovinu reklama i drugi uticaj na medije“. Dodala je „da sa tako kontrolisanim i zarobljenim medijima nema ni govora o efikasnoj borbi protiv korupcije, jer mediji, citiram Vericu Barać – javljaju ono što vlast hoće i na način na koji to vlast hoće i tu leži srž sramotne trgovine“. Đilasu bogatstvo, DS je tada bila data kontrola nad medijima. To je protivzakonito. Upravo sam izneo primer trgovine uticajem. Bivši predsednik, ako ne verujemo ni Verici Barać, da čujemo još jedno kredibilno lice. To je bivši predsednik Saveta RRA Nenad Cekić koji je u avgustu imao polemiku u listu „Danas“ 2020. godine koji je takođe teško optužio Dragana Đilasa. Pitao je Đilasa, citiram, bivšeg predsednika RRA – „Kako se to u tranzicionoj Srbiji pod znacima navoda pošteno stiče 50, 150 itd. miliona evra“? Nastava Cekić – „Kako je pošteno sticanje pod znacima navoda izgledalo kaže Cekić – imao sam prilike da se lično uverim kada su mi kao predsedniku Saveta RRA u ruke došli ugovori na osnovu kojih su Đilasove firme poslovale sa RTS, pozdrav za RTS, i Studijom B“. Ukratko, Đilasove firme su sticale ogroman profit tako što su sekunde reklamnog prostora od RTS i Studija B otkupljivale uz neverovatne popuste, pa ih potom preprodavale. Stvar je otišla toliko daleko da na kraju od samog RTS više niko nije mogao da kupi ni sekund RTS sopstvenog propagandnog prostora. Naime, sve sekunde su u stilu nakupaca kaže Cekić, sa Kalenić pijace mesecima i godinama unapred otkupljivale Đilasove firme. Zbog toga je u toku ona čuvena istraga o kojoj sam više puta govorio TOKA protiv Đilasovih saradnika. Vuk Jeremić, poznato je da Vuk Jeremić i njegovi bliski rođaci poseduju veliki broj nekretnina u zemlji, ali i u inostranstvu za koje se sumnja da su stečene na nezakonit način. Prema podacima o transakcijama sa deviznih i tekućih i dinarskih računa, ja iznosim samo period od 2013. do 2016. godine za Jeremića, Jeremićevim dvema pravnim licima je pod znacima navoda donirano 1,33 miliona dolara za PR agenciju i 5,95 miliona dolara za NVO Cirst. Pri tom, istovremeno dodatno, pazite na Jeremićev lični i tekući devizni račun je leglo samo 858.000 dolara, prosto da vam kažem. I to je istraga u SAD i presuda utvrdila. Veći deo novca koji su dobila dva Jeremićeva pravna lica potiče od kriminalca, bivšeg funkcionera iz Hong-Konga Patrika Hoa, člana Jeremićevog borda Cirst koji je u SAD osuđen na višegodišnju kaznu zatvora, upravo zbog mahinacija čiji su deo donacije Jeremiću. Kriminalom su se naravno bavili i drugi članovi Jeremićevog borda Cirst, a da vidimo Jeremićev kredibilitet. On je u emisiji kod Ljubice Gojgić „Pravi ugao“ 29. decembra 2016. godine izneo neistinu o izvorima svojih donacija. Rekao je – ogromna većina finansiranja je došla od respektabilnih velikih međunarodnih korporacija koje ne posluju u Srbiji, niti imaju planove da posluju. On je izrekao neistinu. On sam se 2011. godine slikao sa predstavnicima nekoliko kineskih firmi od kojih je jedna firma Patrika Hoa koje su dolazile da pregovaraju o izgradnji Tenta B3, a nećete verovati tome je prisustvovao ministar inostranih poslova. Kakve on veze ima sa tim? Tako da je čovek izneo neistinu. Tako da o modusu operandi samog Jeremića, inače kuma lažne države Kosovo, svedoče činjenice da je tokom petogodišnjeg ministarskog mandata na svoja luksuzna putovanja kao nijedan ministar do tada potrošio 3,6 miliona evra iz budžeta. Takođe, revizori državni su ustanovili, znači za to postoje papiri, dokazi u koje svaki dan možete da uđete, nezakonito poslovanje ministarstva, pri, čujte ovo, kupovini deviza preko privatne menjačnice, što je zakonom zabranjeno, koja se zove još „Trange-frange“ i oštećen je budžet za 360.000 evra. Da pređemo na sledeći primer. To je dosta je bilion – Saša Radulović je čerupao budžet Srbije četiri godine. Stvar je nažalost bila javna i legalna pod znacima navoda, ali se ipak radi o pljački budžeta. Što je najgore, država nije mogla da uradi ništa. Za četiri godine je na privatne račune, ne na račune neke grupe građana, DJB ili političkog subjekta, ne, nego na privatne račune Saše Radulovića je leglo 2,4 miliona evra za četiri godine. Ako ne verujete meni, evo da čujemo kakve optužbe protiv Radulovića je izneo bivši predsednik DJB Branislav Mihajlović 9. novembra 2018. godine. On je optužio Radulovića da svakog meseca DJB otme više od 50.000 evra koje DJB dobije iz budžeta. To isto je na televiziji N1 rekla i potpresednica DJB Tatjana Macura. Znači, problem je u tome što država Zakonom o političkim strankama ne finansira fizička lica, što je normalno, već pravna lica, političke subjekte, a ništa od toga DJB nije. Inače, da opet kredibilitet kao što sam govorio o Jeremićevom, kažemo Radulovićevom kredibilitetu. „Dojče vele“, dakle, nemački medij je 2000. godine izvestio i dokazao da je Radulović ostavio dug od milion dolara poreskoj upravi SAD, pri čemu je pobegao iz SAD i izbegao da plati taj dug i „Dojče vele“ je izneo dokaze u formi ugovora. Sledeća veličina je Đilasova Marinika Tepić koju retko ko pominje, ali pazite, postoje papiri i postoje dokazi. Ona je vlasnica niza nekretnina za koje prosto ne može osnovano da pruži suvislo objašnjenje o poreklu. Prvo je tu stan od 123 metra kvadratna u centru Novog Sada, na ekskluzivnoj lokaciji, 50 metara od Banovine. Stan vredi preko 300.000 evra. Kako je skromna sekretarka za sport i omladinu Pokrajine mogla da stekne stan od 300.000 evra? Naravno, ona je vlasnica i drugih nekretnina, jer znamo da je živela u Pančevu, na teritoriji Vojvodine. Takođe, dok je bila sekretarka, dva puta je od pokrajine dobila državni stan na korišćenje. Međutim, ne postoje dokazi da je stan i vratila. Postavljam pitanje i vrlo je indikativno – da li joj je naknadnim aneksima ugovora omogućeno da otkupi ta dva stana i pod kojim uslovima? Sledeći, poslednji je Boško Obradović. Obično njega povezuju sa nasiljem, a ne sa korupcijom. Evo, na sednici Glavnog odbora još 7. jula 2017. godine niz funkcionera Dveri je izneo optužbe protiv Obradovića za korupciju. Usledila je ostavka niza funkcionera koji su ga optužili za finansijske malverzacije u vrhu stranke. Međutim, dve godine kasnije funkcioneri Dveri i poslanici Srđan Nogo i Zoran Radojičić su javno 8. aprila 2019. godine optužili Boška Obradovića, slušajte ovo pažljivo, da je proneverio 1,3 miliona evra koji su tokom tri godina iz budžeta i donacije ušli u Dveri, a samo zanemarljiv iznos je potrošen na zakonit način. Bivši potpredsednik Dveri, Nogo, je rekao sledeće: „Boško Obradović, predsednik Dveri oformio je grupu koja je izvršila razna krivična dela, falsifikovala dokumentaciju, zloupotrebljavala finansije te stranke i izvršila uzurpaciju Dveri sa ciljem sticanja imovinske koristi“. Klasična primena ovog zakona ovde može da dođe. Za kraj. Veliki mudrac Dušan Radović je lepo rekao: „kada lopovi počnu da brane ono što su stekli neće biti ljućih boraca za poštenje, a protiv lopova“. Hvala vam. Živela Srbija.
Sledeći je Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kako se približavamo datumu početka stupanja na snagu ovog zakona čini mi se da se političke strasti u Srbiji sve uzavrelije i uzavrelije, pa sad navodno i same ove izmene zakona ne idu u prilog dobroj nameri Vladi Republike Srbije i onom obećanju koje su dali SNS i Aleksandar Vučić da će svako u Srbiji ko ima značajnu imovinu morati da dokaže odakle mu ta imovina. Čuo sam od nekog kolege da je ovde pričao o navodnoj kozmetici samog zakona i da se gubi na suštini i da je to samo jedan marketing. Ja mogu da kažem da je on sa tog svog, prilično površnog stanovišta, branio baš one koji treba da dođu pod udar zakona, jer prilikom donošenja prvog zakona jedna od ključnih reči koja može da opredeli kako bi se zakon sprovodio jeste – posebnih znanja o utvrđivanju zakonito stečene imovine i posebnog poreza koji treba da se plati na tu imovinu. Tu problem nastaje kod dela da samo sud može da kaže da li je nešto u skladu sa zakonom ili nije, da li je zakon prekršen ili nije, a već imamo zakonodavstvo koje podrazumeva da ako je imovina stečena vršenjem krivičnog dela može biti oduzeta i data državi. Dokazivanje krivice mnogih tajkuna u Srbiji jako je teško. Jako je teško prvo zbog protoka vremena od kad su učinili krivično delo, do toga da ćete uvek naići na zid ćutanja kod potencijalnih svedoka koji bi mogli da optuže nekog za to vršenje krivičnog dela, odnosno da svedoče na sudu. Jedan od primera je i Bastaćev kum. On je optužio Bastaća da je reketirao investitore koji su se bavili nezakonitom gradnjom stambenih objekata na teritoriji opštine Stari grad. Ja verujem da je to zaista Bastać i radio, ali ako pogledate da to dobije sudski epilog, sama izjava njegovog kuma nije dovoljna. Kum protiv Bastaća, Bastać protiv kuma, pojeo vuk magarca, nema dela. Da li će to da kažu oni koji su davali novac Bastaću? Neće, zato što su se nezakonito bavili gradnjom. Njima nije u interesu da se pojave pred sudom, a opet s druge strane ja verujem da velika većina tih ljudi se ne bi bavila nezakonitom gradnjom da je grad Beograd u vreme Dragana Đilasa obezbedio planska dokumenta da te zgrade koje se prave imaju zaista i građevinsku dozvolu. Jer, često je taj reket koji mora da se plati Bastaću i Đilasu bio mnogo veći nego uređivanje gradskog građevinskog zemljišta i dobijanje svih potrebnih dozvola. Ti ljudi su naterani na tako nešto, ali da se pojave na sudi i to da kažu neće. Tako da je jako teško dokazivati krivicu. Kada se najveći broj imovine i prihoda stekao u proteklom periodu? U vreme dva događaja. Jedan je bio privatizacija, gde mogu da kažem da je to bila čista pljačka državne imovine, oni to zovu društvena, državna je, državne imovine gde je nešto prodavano po 20 i više puta jeftinije nego što je to tržišna vrednost, pa čak neki put i po 100 puta jeftinije. Razliku ceni je trebalo negde ostvariti, a tu imovinu koja je stečena iz razlike u cenama kroz razne finansijske špekulacije prisvojiti i na to, naravno, državi ne dati ništa. Drugi postupak kada se najviše kralo jeste Zakon o javnim nabavkama. Skoro je nemoguće bilo kakav ozbiljan krivični postupak sprovesti za kršenje Zakona o javnim nabavkama zato što to nije ni postojalo kao krivično delo. Zloupotrebe u postupcima javnih nabavki postale su krivično delo 1. aprila 2013. godine i to na osnovu novog Zakon o javnim nabavkama koji je obećala SNS i Aleksandar Vučić još u izbornoj kampanji. To je bio poslanički zakon. Napisali su ga, predložili i izglasali narodni poslanici. Inicijativu su pokrenuli narodni poslanici SNS, ali do tada nije postojalo krivično delo – zloupotreba u postupku javne nabavke. Mogli su lepo da aneksiraju ugovore bez ikakvih ograničenja, da ostvaruju ekstra profite, da sve bude po zakonu i da niko ništa ne odgovara. Takvu smo Srbiju zatekli i da odgovorim na to pitanje – pa što ih država više ne procesuira? Pa nisu bili ni glupi, ni ludi. Pisali su zakone ovde da bi mogli da rade to što rade, ili ako su prvo uradili, pa su kasnije uvideli da mogu da dođu pod udar zakona, menjali su taj zakon da bi sami sebe ovde amnestirali i da bi sprečili da država reaguje u slučaju promene režima. Takav je bio bivši režim, takav je bio Dragan Đilas. Takvu oni Srbiju bi želeli da vide u budućnosti ukoliko dođu na vlast. To jeste problem. Ovde je reč o porezu. Znate, kod jednog ozbiljnog kriminalca ili tajkuna, koji zaista imaju odlične pravne savetnike, advokate u biti je da nekoga za nešto prevare i prevariće svaki put kada im se za to ukaže prilika bez obzira koliko je to mali iznos novca za profit koji ostvaruju. To vam je najbanalniji primer „Delta“ kompanije Mišković. Na poslu jednom je čovek zaradio stotine miliona evra, nije hteo državi da plati porez na prenos apsolutnih prava i utajio ga u iznosu od pet miliona, a ceo posao je koštao preko 200 miliona evra. Profit, čist profit 200 miliona evra. Vidite kakva je njihova bit. Naravno da kada je sada ovaj zakon počinje da dolazi u primenu, da će on da bude napadan kao politički obračun sa neistomišljenicima. Nemamo mi ništa protiv njih, neka samo dokažu, pokažu i plate porez državi na prihode koje su ostvarivali i da svi građani Srbije znaju kako i koliko su ih ostvarili. To povlači naravno političku odgovornost, ali ne može po onoj narodnoj – i jare i pare. Ne može po onoj narodnoj da budeš i lopov i slobodan. To odmah da raščistimo. Zato jeste sada čak i od nekih poslanika, za koje sam se ja iznenadio, ovaj zakon napadan, jer u suštini napad na ovaj zakon je to da se brani sve ono što se radilo proteklih godina od strane prethodnog režima. To je jedan zaista ozbiljan problem, u smislu da ljudi počinju da se osećaju i ponašaju nedodirljivo i daju za pravo nekim drugima da misle da mogu i oni drugi kasnije to u budućnosti da rade. Pa ne može. Zakoni su doneti kao opšta akta koji važe za sve, pa i za Dragana Đilasa, Šolaka i Miškovića i bilo kog drugog građanina Republike Srbije. S jedne strane ostvaruješ prava, s druge strane imaš odgovornost prilikom ostvarivanja tih prava. Evo još jedan primer, vidite koliko idu u te krajnosti. Evo, skoro se povela polemika, o tome je govorio moj kolega Nebojša Bakarec, recimo, oko Đilasovog brata. Neko će da kaže – pa dobro, ali to je već ispričana priča. Pa možda i jeste, ali ipak građani treba da znaju da ljudi kao što je Dragan Đilas, kada dođete do toliko enormnog bogatstva, šest stotina miliona evra, ne možete baš sve da radite transparentno. Morate da pronađete neke ljude kojima verujete, a koji nisu toliko izloženi javnosti kao što je Dragan Đilas. Pa kome će više da veruje nego rođenom bratu? I nažalost, za tih 12 godina koliko su bili na vlasti, Dragan Đilas se pokazao samo kao najveći hohštapler i lopuža, ali ih imamo mnogo još uvek po Srbiji, po dubini. Nema gde nisu mogli, da nisu upleli svoje prste, da steknu neku imovinu, da pokradu, pre svega naše građane, svoje građane, da ih osiromaše. Neke stvari nepovratno ne možemo da ih ispravimo, zato što su pravili zakonsku regulativu da to urade, ali neke stvari kroz ovaj zakon možemo da bar učinimo pravednijim, a to je – ako ste nezakonito sticali imovinu, ako ti prihodi nisu bili vidljivi, ako na te prihode niste platili porez, pa platićete ga po ovom zakonu. Ne zato što bi se vama neko svetio, nego da vratite građanima ono što ste im oteli i da više nikada nikome u Srbiji ne padne na pamet da radi to što su radili od Srbije Dragan Đilas i Mišković.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Veroljubu Arsiću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi koji ulazimo u Narodnu skupštinu na ulazu sa leve strane ćemo ugledati cara Dušana. Car Dušan u jednoj ruci drži Zakonik, Zakonik iz 14. veka, u drugoj ruci drži topuz. Zašto? Zato što je on znao što mnogi od nas danas ne znaju, da bez snage, bez moći, zakoni ništa ne vrede. Zakon je vredan samo ako imate moć da ga sprovedete. Razumem ovaj poseban porez, pokušati dohvatiti one čija se imovina znatno uvećala, a da pri tome nemate dokaz o krivičnom delu. Verujem da naš narod dobro zna da je deo te imovine dobro sakriven. Da li ćemo oporezovati Šolakove avione? Teško. Navešću vam koliko su naši obični građani vredniji od vlastele. Dakle, car Dušan je govorio o vlasteli i njima pripisao određena prava i obaveze. Ukoliko prekrše obaveze, kazna je bila surova. Navešću vam primer o gejmeru iz Novog Sada koji je osmislio video-igricu koju je prodao i ustupio za 19 miliona evra. Novac je uneo u Srbiju i platio uredno porez. Navešću vam primer kojeg svi znate, onog koji je prihodovao na čudne načine, bez proizvoda, u nekoj drugoj igrici, koja nije bila virtuelna, 619 miliona evra. Igra sa RTS-om, igra sa Šolakom, igra sa SBB-om, igra sa Arenom, igra sa Radujkom, i ne znam sa kim sve. U toj virtuelnoj igrici koja nije imala nikakav proizvod, koja je bila virtuelnija nego druge, onaj ko je vladao, ko je bio vlastela, uzeo je 619 miliona evra. Znači, svoj javni posao je obavljao na način da je to pretvorio u privatni biznis. Takođe, stvari od opšteg interesa dok je vladao pretvorio je u posao od sopstvenog interesa. To je razlika između naših običnih građana i bivše, da ih tako nazovem, vlastele, koji nisu znali ni za kakvu meru. Ja ću maksimalno gledati da skratim svoj govor. Pošto sam već govorio o Dušanovom zakoniku, da je na snazi Dušanov zakonik, da kaznimo ove koji danas nisu tu, koji su u nekoj predatorskoj privatizaciji pozatvarali fabrike, koji su komunizam i imovinu komunizma strpali u svoje privatne džepove, da je Dušanov zakonik bio na snazi da ga sprovedemo, oni da su danas u Skupštini, oni ne bi glasali rukama već nogama, a mnogi od njih bi se kotrljali na stomaku. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani ministri sa saradnikom, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, izmene i dopune Zakona o poreklu imovine svakako su nešto što građane najviše zanima i od samog zakona prevashodno građani moraju imati korist. Ali, ovaj zakon će nam sve ono o čemu su moje kolega malopre govorile i o čemu javnost priča godinama unazad pomoći da konačno shvatimo kako su neki ljudi svoje pozicije koje su imali dok su bili na vlasti koristili ne da pomognu građanima i da se bore za bolji život građana, već su samo iskoristili da napune svoje džepove i da uvećaju svoje bankovne račune. Sve što se tiče Zakona o poreklu imovine, koji je donet pre godinu dana, i ovih izmena i dopuna je dobro, korisno je. Neki kažu da se možda zakasnilo, neki kažu da je moralo da se sačeka još malo ne bi li se on bolje uradio, ali smatram da građani nemaju više vremena da čekaju, da saznaju i da otkriju kako je to u vreme dok je naša zemlja propadala, dok su se fabrike gasile, dok je više od pola miliona ljudi ostajalo bez posla, pojedini državni funkcioneri su od propalih preduzetnika, ljudi u iscepanim farmerkama i sa bušnim cipelama došli u situaciju da budu danas jedni od najbogatijih ljudi u Evropi, a svakako najbogatiji na Balkanu. I mnogo toga se pričalo u prethodnom periodu, mnoge vlade pre dolaska SNS na vlast su obećavale taj zakon o poreklu imovine, ali ga nikako nisu usvojile ni donele. Paradoksalno je da ljudi koji su činili vlast do 2012. godine, oslonac DS i režim DS je tada imao svaku polugu da taj zakon donese, ali nije to učinio, dok njihova tadašnja perjanica, a i danas jedan od najglasnijih u tom nekakvom Savezu za Srbiju ili nekakvoj novoj, prepakovanoj opoziciji, Borko Stefanović najavljuje svoj neki novi zakon o poreklu imovine i jedan je od najglasnijih kritičara ovog zakona, a naravno sve po nalogu Dragana Đilasa. Samo ovaj primer pokazuje koliko je licemerje u tim ljudima i koliko ne postoji dobra stvar koju će Vlada Srbije uraditi koja je u interesu građana Srbije, a da je oni neće kritikovati. Ja mogu s ovog mesta o ovom zakonu i o ovim izmenama i dopunama Zakona pričati satima i smatram da rasprava od pet sati svakako možda nije ni dovoljna da polemišemo na onom nivou koji možda očekuju građani i Beograda i Srbije, ali kako dolazim iz Beograda i kako znam koliko je Dragan Đilas oštetio samo grad Beograd i kolike je dugove ostavio iza sebe, negde mi je postala normalna stvar da o njegovim aferama na svakodnevnom nivou govorim i prosto mi je sada neverovatno kada čujem da neko iz njegove stranke kritikuje ovaj zakon, a još mi je paradoksalnije kada njegov saradnik Borko Stefanović insistira na nekakvom njegovom novom zakonu o poreklu imovine. Tu se postavljaju dva pitanja ključna – zašto taj zakon nisu doneli ranije i da li to znači da će Borko sada morati, ako već ne podržava ovaj zakon, u nekom predlogu novog nekog njegovog zakona da ispita imovinu svog šefa i gazde Dragana Đilasa? Neko je pričao ovde o histeriji, kako se približava početak datuma, taj 12. mart, dugo najavljivani, i sve što se tiče ovog zakona, pa mi se čini da se i u javnosti povećava histerija i napadi na ovaj zakon, a iz prostog razloga zato što se ljudi koji će biti obuhvaćeni ovim zakonom plaše, jer znaju očigledno da nisu na častan i pošten način došli do bogatstva koje danas imaju. U prilog tome govori i činjenica da je na jednom od svojih medija koji su pod njegovom direktnom kontrolom Dragan Đilas sinoć imao nekakav intervju, gde je sam pokušao sebe da opravda. Poslednjih nekoliko godina svoje izlaganje kada je tema zloupotreba službenog položaja počinjem sa tim, i mnoge kolege su to ponovile danas, da je taj čovek ušao u politiku 2004. godine, precizni da budemo, to je ono što je on prijavio – 70 hiljada evra ušteđevine, polovan auto SAB i kuća koja se vodi na njegovu ženu. Godine 2018, pred izbore za Skupštinu grada Beograda, kandidati za gradonačelnike nosioci lista su podnosili svoje imovinske karte, prijavljivali su svoju imovinu i Dragan Đilas je tada sam prijavio više od 30 raznoraznih nekretnina čija je ukupna vrednost procenjena na 25 miliona evra. Kada smo pričali da se on obogatio od politike i kojekakvim trgovinama uticaja koje je imao sa pozicije i gradonačelnika i savetnika Borisa Tadića, predstavnika neke kancelarije u toj Vladi, on nam je govorio da se obogatio tako što je prvo trgovao žvakama, čini mi se, pa smo sinoć čuli da je prao prozore, pa da je radio na nekoj građevini, i sve to tako zbrda-zdola, uplićući sam sebe u još veće laži i ne znajući sam sa sobom kako da se iz tih laži iskobelja. Ono što je za mene najbitnije, citiraću vam ono što je čovek, koji je primer kako se zloupotrebljava državna funkcija, sinoć izjavio: „Ja sam svoje prve pare napravio 2005. godine. Na kraju te godine je jedan sekund u toj emisiji bio 1000 s rabati prema 600, a ja sam plaćao 20%. Znači, ja sam tu zaradio puta 20 i nešto, jer sam ja 2004. godine (uz uzdah) otišao u politiku“. Dakle, sve ono što mi pričamo da se čovek obogatio tek nakon što je ušao u politiku, on je to i potvrdio. Šta je dalje interesantno? Kada su ga pitali, kada je završio sa pranjem prozora, pitali su ga da li želi da nastavi da pere prozore ovde, a on je nekim svojim saradnicima hrabro rekao – ne, ja neću da perem prozore, ja ću da zaradim pare, vi nećete, zato što ja imam drugačiji pristup. Kakav to drugačiji pristup ima, nije nam objasnio, niti smo mi uspeli da saznamo o kakvom se pristupu radi, ali ponosan valjda na svoje nekakvo imaginarno umeće i sposobnost, a ja ću to nazvati sposobnost za prevaru, Dragan Đilas se hvalio kako niko u njegovoj firmi nije ostao bez posla i kako je sramota da neki ljudi u tom periodu rade za 15 hiljada dinara, a za isto to vreme je više od pola miliona ljudi ostalo bez posla u Srbiji, a desetine hiljada fabrika i firmi ugašeno, pa se postavlja pitanje da li ima gram obraza kada takve stvari izgovara i na ovaj način pokušava da se opere? Takođe, u ovom intervjuu je rekao – ja svoje bogatstvo koje sam sticao 2005. godine, to nema veze sa politikom, jer ja nisam bio na vlasti. A paralelno sa tim je bio savetnik tadašnjeg predsednika Borisa Tadića. Pa, jel mu on bio baštovan ili savetnik? Jel funkcija savetnika predsednika Borisa Tadića politička funkcija ili je on bio samo baštovan i zalivao mu cveće? Ono što govori u prilog koliko se bavio mutnim radnjama i kako je kod njega sve moglo bez ugovora, bez tendera, bez nabavki, govori i sledeća izjava i ne bih ga ja više citirao: „Vi kada pitate nekog od ljudi u biznisu jel imate ugovor sa Đilasom, oni će vam reći – a šta će nam ugovor? To je zato što svi znaju da ja poštujem svoju reč i dogovor.“ Sve je to ispričao Đilas, bez daljeg objašnjenja sa kim je to sklapao poslove, pravio kombinacije, zarađivao novac, bez ijednog jedinog ugovora. Sad mi vi recite kao ljudi koji se bavite i pravom, evo ovde ima ljudi koji su diplomirani ekonomisti, imamo ljude koji su stručni iz svakog aspekta, da pogledaju da li je moguće nešto zakonski uraditi, protok novca napraviti, a da nemate bilo kakav ugovor? Očigledno iz ugla Dragana Đilasa je to apsolutno moguće. Ono što posebno mene zabrinjava, pre svega kao građanina Srbije, jeste činjenica da se taj čovek smeje u lice građanima naše zemlje, evo i ovakvim intervjuima, pokušava sve druge da napravi nesposobnima, lenjima, a od svojih mutnih radnji sebi kreira atmosferu da je on mnogo sposoban i mnogo pametan. Ne znam kakav je uticaj sve imao na svog brata i to što njegov brat ima nekretnine u vrednosti od pet miliona evra, ali uveren sam da će ovaj zakon obuhvatiti i sve one ljudi koji su najuža porodica i najuža familija. Ne želim da ovo bilo ko shvati kao – eto, ispitajte Đilasa, nemojte nikog drugog. Ne, svakog od nas, i ko ovde sedi i ko obavlja bilo koju državnu funkciju ili se nalazi na nekom mestu gde je moguća zloupotreba položaja. Apsolutno se slažem da se imovina svakog od nas ispita. Jer, ovog zakona, niti bilo kakvog ispitivanja porekla imovine se neće plašiti onaj ko je radio pošteno i po zakonu, a to Dragan Đilas svakako nije. Kako ima još govornika koji su prijavljeni za reč, detalje o ostalim aferama ću izneti u četvrtak, kad budemo diskutovali o amandmanu, a ja za sam kraj želim samo da poručim da ovaj zakon i ove izmene i dopune Zakona o poreklu imovine su dobra stvar, ali o njemu možemo tek da sudimo kada taj zakon počne da se primenjuje i kada i mi kao poslanici, ali pre svega građani Srbije, vide neke rezultate i pomake i konačno vide da oni koji su zavukli ruke direktno u njihove džepove, koji su oštetili budžet Srbije, koji su svoje funkcije zloupotrebili, konačno snose nekakve posledice i konsekvence. Nadam se da ćemo to uskoro doživeti, da ćemo te pomake videti već u ovoj godini, a vama hvala na ovakvim predlozima i izmenama i dopunama Zakona i nadam se da ćemo u interesu naših građana, u interesu naše Srbije nastaviti svi zajedno da radimo. Hvala vam i živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dejan Kesar. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni ministre sa saradnikom, poštovani građani Srbije, pred nama je danas Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu. Pre svega smatram da je to jedan od najvažnijih zakona od uvođenja višestranačja u Srbiji koji je u ovom domu Narodne skupštine usvojen 29. februara 2020. godine, a koji će stupiti na snagu, odnosno koji će početi sa primenom 12. marta ove godine. Izuzetno mi je drago što je nastavljena praksa da se svi važniji zakoni na koje Srbija i njeni građani čekaju po deceniju i više predlažu i usvajaju u ovom domu Narodne skupštine i to za vreme mandata SNS. To su upravo svi oni važni zakoni čijim smo usvajanjem dali pozitivan impuls nastavku reformi i uređenju, odnosno razvijanju Srbije u jedno uređeno i demokratsko društvo. Zaista bi mi trebalo dugo vremena da sve te zakone posebno nabrojim, pa bih želeo posebno da istaknem neke od njih, tu pre svega smatram da su najvažniji Zakon o radu, Zakon o socijalnoj karti, kao i Zakon o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu. Stojim čvrsto na stanovištu da smo usvajanjem ovog zakona napravili jedan krupan korak napred ali takođe želeo bih sve vas da podsetim na one stvari koje su prethodile donošenju ovog zakona. Želeo bih da podsetim građane Srbije da oblast koja je predmet regulisanja ovog zakona postala aktuelna još 2000. godine. Godine 2007. tadašnji ministar finansija, kasnije i predsednik Vlade Republike Srbije, gospodin Mirko Cvetković iz redova DS je na pitanje novinara i stručne javnosti kada će se Zakon o poreklu imovine naći u skupštinskoj proceduri odgovarao da nama takav zakon u tom trenutku nije potreban, da imamo isuviše dobar Zakon o naplati poreza i da država nema potrebe za ovakvim zakonom. Ono što gospodin Mirko Cvetković u tom trenutku nije naveo jeste da se iza ove suštinski politički nekorektne izjave krije nedostatak političke volje. Nedostatak političke volje, onog malog kruga ljudi koji je u tom trenutku dirigovalo političkom scenom Srbije je upravo bila kočnica za nedonošenje ovakvog zakona. Taj zakon je u tom trenutku trebao da raskrsti sa vremenima, jer Srbija u tom trenutku nije mogla na transparentan način da kontroliše tokove novca i trebao je da spreči bogaćenje određenih pojedinaca, jer to bogaćenje pojedinaca nije bilo uslovljeno preduzetničkim duhom ili određenom sposobnošću, već isključivo pripadnošću određenoj političkoj stranci ili kasnije određenim savezima. Sve do dolaska Aleksandra Vučića i SNS na vlast mi smo bili suočeni da svakodnevno čujemo ili vidimo da se imovina određenih pojedinaca u kraćem ili dužem vremenskom periodu uvećavala i za nekoliko desetina puta. I svi mi obični građani Srbije smo svakodnevno postavljali pitanje kako to nekome polazi za rukom? Sva ta pitanja su nažalost ostajala bez odgovora. Imovina pojedinaca je nastavljala da se uvećava sve do stvaranja političke volje. Tu moram posebno da naglasim da prvi koji je stvorio političku volju za donošenje ovog zakona je bio tadašnji privi potpredsednik Vlade, a današnji predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić, koji u tom trenutku bio zadužen za borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije. Prvi je on pokrenuo temu da je ovakav zakon nešto elementarno što je potrebno Srbiji i njenim građanima. Mi ni u tom trenutku nismo imali potpuno jedinstvo u pogledu ove teme, već smo tada bili suočeni da na televiziju izlaze razni pravni i ekonomski eksperti da navode da nama u tom trenutku nije potreban takav zakon Ono što je još malicioznije jesu navodi da mi nikada nećemo imati istinsku političku volju i da nikada nećemo imati konsenzus za donošenje ovakvog zakona. Upravo te 2014, 2015 i 2016. godine, po prvi put vidimo strah i strepnju pojedinih interesnih grupa i političkih pojedinaca da će se njihova imovina, ne daj Bože, naći na udaru državnih institucija u cilju utvrđivanja porekla imovine. Ne samo što smo doneli Zakon o poreklu imovine, već smo doneli niz zakonskih i podzakonskih akata kojima smo sproveli postupak reforme Poreske uprave koja će voditi ovaj jedan težak i ambiciozni poduhvat, a ta ista Poreska uprava je sprovela postupak stručnog usavršavanja pojedinaca koje će voditi i koji će učestvovati u ovom postupku, a sve u skladu sa zakonom. Da bi naša namera u tom trenutku izgledala ozbiljno i da bi građani bili uvereni da će se ovaj zakon primenjivati u punom obimu mi smo morali da sprovedemo određene mere, odnosno mere fiskalne konsolidacije i određene ekonomske reforme. Nakon sprovedenih tih ekonomskih mera doneli smo niz zakonskih i podzakonskih rešenja kojima smo dali veću nadležnost Ministarstvu finansija i Poreskoj upravi da objedini i poveže sve neophodne podatke, a zatim ukoliko postoji potreba, isključivo na osnovu činjenica i dokaza da pokrene postupak za utvrđivanje porekla imovine. Zašto je veoma važno da u zakonom utvrđenom postupku se utvrdi određena nesrazmer ili disproporcija između nečijih prijavljenih prihoda i nepokretne ili pokretne imovine sa druge strane u periodu od tri godine od dana kontrole imovine u iznosu od 150 hiljada evra. Pre svega, ukoliko u tom postupku postoji određena nesrazmer ili disproporcija, očigledno je da postoji i višak novca za koji su oštećeni i država i njeni građani. Država je oštećena zato što je ostala uskraćena za naplatu poreza bez svoje krivice, a građani su ostali uskraćeni za nove domove zdravlja, škole, bolnice, mostove i tako dalje. Pravi primer kako svaki naš sugrađanin revnosnim plaćanjem poreza pomaže državi sa jedne strane i kako država tim našim sugrađanima na isti način pomaže tim istim novcem pokazuju i mere koje država preduzela u toku 2020. godine, za vreme trajanja pandemije Korona virusa i tu, pre svega, mislim na paket pomoći privredi, pomoć građanima, izdvajanje novca za testiranje, kao i mogućnost da Srbija u ovom trenutku bude lider u regionu i peta zemlja na svetu u postupku vakcinacije. Dobrom fiskalnom konsolidacijom i dobrom naplatom poreza smo omogućili da danas naši građani mogu da biraju između četiri proizvođača vakcine, da vakcinišemo preko milion naših sugrađana, kao i da određeni kontigent vakcina doniramo našim susedima kao što je u pitanju Makedonija i Crna Gora. Ali, već nakon godinu dana od donošenja ovog zakona smo se susretali sa vapajem pojedinih opozicionih političara koji su najavljivali da će se ovaj zakon isključivo koristiti u borbi protiv svih onih koji nisu deo vladajuće većine. Sa ovog mesta moram da kažem da je žalosno što ti isti političari koji su lideri onih stranaka koje su danas ispod cenzusa koriste ovako važne zakone da se obrate svom biračkom telu i da, istovremeno, tim izjavama negiraju pravdu i jednakost. Takođe, nije mi jasno zašto ni jedan opozicioni lider nije za godinu dana od usvajanja zakona izašao u medije, kao što je to učinio Aleksandar Vučić, izjavio da jedva čeka da bude prvi političar čije će imovina biti predmet sagledavanja od strane Poreske uprave. Pa, nije, dragi građani Srbije, zato što postoji određeni strah i zebnja da će se proveravati imovina onih političara koji su uvećavali prodajom TV sekundi, kao i imovina onih političara koji su za vreme predizborne kampanje za predsedničke izbore dobijali sumnjive donacije u iznosu od osam miliona evra iz Katara i drugih zemalja. Verujte mi, želim da vas uverim da ukoliko u bilo kom trenutku imovina tih istih političara bude na radaru Poreske uprave da ćemo proći kroz monstruoznu kampanju, gde će oni isticati da se ovaj zakon isključivo koristi za borbu protiv opozicije i ugnjetavanje iste. Zato sa ovog mesta želim da dam punu podršku Poreskoj upravi i svim drugim relevantnim institucijama, da ni u jednom trenutku ne podlegnu političkom pritisku bilo kakve vrste. Takođe, želim da dodam da mi ovim zakonom ne derogiramo postojeće poreske zakone, već donošenjem ovog zakona stvaramo još jači temelj za primenu istih. U danu za glasanje ću podržati predložene izmene i dopune zakona, jer smatram da se njima vrši upodobljavanje određenih terminoloških izraza, pa se tako termin zakonito stečena imovina menja izrazom – imovina za koju se utvrđuje poseban porez, i to, pre svega, stoji na stanovištu da se to radi, da se ne bi prejudicirao konačno rešenje upravnog postupka, niti krivičnog postupka, tako da bi se taj postupak sproveo u skladu sa zakonom. Ono što želim da na kraju da istaknem jeste da zakonom o utvrđivanju porekla imovine pokazujemo da od 2012. godine, u Srbiji počinje da vlada red, transparentnost i odgovornost. Upravo ovim zakonom pokazujemo da se institucijama daju odrešene ruke u pogledu vršenja njihovih nadležnosti, a u cilju sprečavanja zloupotreba i mahinacija, da bi na kraju država i građani ostali oštećeni. Ovim zakonom stvaramo uslove da se u Srbiji poštuje red, znanje, ideja i preduzimljivost. Svi ostali načini će biti predmet ovog zakona, a cilj je da naša Srbija bude još bogatija i bolje mesto za život svih nas. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Uglješa Mrdić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Uvaženi predstavnici Vlade Srbije, potpredsedniče i ministre gospodine Ružiću, uvažena ministarko, gospođo Popović, uvaženi viši savetniče iz Ministarstva pravde, gospodine Vinš, uvažene kolege narodni poslanici, dragi građani Srbije. Smatram da su ove izmene i dopune Zakona o utvrđivanju porekla imovine samo još jedan veliki korak ka borbi protiv kriminala i korupcije. Kao što znamo, od 2012. godine, upravo predvodnik te velike borbe protiv kriminala i korupcije je sadašnji predsednik Republike Srbije, Aleksandar Vučić. Videli smo u par navrata od 2012. godine, na ovamo da ta borba uopšte nije nimalo laka. Država je objavila i pre par meseci žestok obračun sa mafijom. Vidimo već prve rezultate i ovom prilikom bi želeo da pružim punu podršku ne samo sprovođenju ovog Zakona o poreklu imovine, nego punu podršku i Ministarstvu pravde i vama gospođo Popović i Ministarstvu unutrašnjih poslova, BIA, Poreskoj upravi, svim onim institucijama koje daju svoj doprinos protiv kriminala i korupcije, predvođeni našim predsednikom Aleksandrom Vučićem. Ono što bih želeo ovom prilikom da istaknem, da je naravno, da prvo treba nama političarima da se utvrdi poreklo imovine, ali kako nama koji smo ovde u Skupštini i oni koji se nalaze na funkcijama u izvršnoj vlasti, tako i onim političarima koji pripadaju bivšem režimu. Da mi vidimo šta je sa milionskom imovinom i Dragana Đilasa, i Vuka Jeremića, i Bojana Pajtića, i svih njihovih saradnika, da vidimo kako je Dragan Đilas prvo kao direktor nekakve narodne kancelarije, onda kao ministar za NIP, pa potom kao gradonačelnik stekao stotine miliona evra, da vidimo šta je sa aferama Most na Adi i rekonstrukcija Bulevara kralja Aleksandra i tako dalje, da vidimo kako je Đilas i članovi njegove porodice, uključujući brata Gojka, kako su stekli na desetine stanova od kojih nekoliko stanova na opštini sa koje ja dolazim, na Vračaru. Kada smo kod Vračara, ovom prilikom želim da iskoristim i ovde prisustvo naše ministarke Popović, da podsetim javnost da je na Vračaru bivša vlast, bivši režim oteo od građana Vračara 173 stana, 5.354 kvadrata poslovnog prostora i nenaplaćenih pet i po miliona evra što se tiče izdavanja poslovnog prostora. Decembra 2016. godine podneta je krivična prijava. Policija je češljala nekoliko meseci opštinu Vračar. Od tužilaštva smo ovde dobili i zvaničan odgovor da je istraga u toku, ali se nadam da u slučaju ovih afera nestanka vračarskih stanova, poslovnog prostora i što se tiče ovih drugih afera gde je Dragan Đilas stekao ne milione, nego stotine miliona evra, da neće ostati mrtvo slovo na papiru i da će ovaj Zakon o poreklu imovine da istraži imovinu i članova bivšeg režima i onih koji se bave politikom kako u vlasti, tako i u opoziciji. Kada kažem Dragan Đilas, moram da podsetim na njegove medije, jer upravo mediji koji su pod kontrolom i Dragana Đilasa i Dragan Šolaka ne samo da trguju sekundama, o čemu su više govorile moje kolege, prvenstveno kolega Marijan Rističević, nego to su ti isti mediji koji kada smo gotovo svi građani Srbije gledali film „Dara iz Jasenovca“, N1, „Nova S“, i oni mediji i portali koji su pod kontrolom Dragana Đilasa ni slovo nisu objavili o tom filmu koji govori o istini što se tiče zločina u Drugom svetskom ratu od strane ustaša nad nevinim srpskim narodom. Na kraju, da ne bih mnogo dužio, da bih dao priliku i drugima da govore, želim na kraju samo da pozovem javnost, pozovem građane Srbije i medije, nas koji se nalazimo u parlamentu da pružimo podršku izvršnoj vlasti i Vladi Srbije i predsedniku Aleksandru Vučiću i što se tiče sprovođenja ovog zakona i što se tiče energične borbe protiv kriminala i korupcije i borbe protiv mafije. Zahvaljujem. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivan Ribać. Imate još sedam i po minuta. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministri, uvaženi narodni poslanici, uvaženi poštovani građani Srbije, SNS je, poštovana gospodo, iznikla iz želje i potrebe građana Srbije za nemilosrdnom i odlučnom borbom protiv nezakonitog bogaćenja pojedinaca i nesavesnog pljačkanja državne imovine. U vreme kada smo bili opozicija obećali smo našim građanima, ako dobijemo njihovo poverenje, da ćemo ispuniti poreklo imovine onih koji su mislili da je Srbija njihova prćija i koji mogu da rasipaju i arče narodni novac kako im se prohte. Pred nama je danas Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju porekla imovine i posebnom porezu, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Ovaj zakon je usvojen još 29. februara prošle godine i pred nama su određene izmene i dopune koje ne menjaju suštinski dug zakona, već samo otklanjaju probleme koji bi se mogli javiti u njegovoj primeni. Poštovana gospodo, dan 12. mart 2021. godine biće jedan od najvažnijih dana u modernom srpskom zakonodavstvu, jer počinje od tog dana primena ovoga zakona koji su građani Srbije čekali decenijama. Naša stranka, predvođena našim predsednikom, dobija nezapamćeno poverenje građana svih ovih godina upravo zbog borbe protiv onih koji su bavljenje politikom isključivo doživeli kao priliku za lično bogaćenje, bogaćenje svojih prijatelja, bogaćenje svojih rođaka i kumova. Možda je njihov najveći greh u tome što su, kako je to rekao veliki američki političar Henri Kisindžer, kao korumpirani političari ostavili utisak da i svi drugi posle njih izgledaju baš tako. Za razliku od poštenih, vrednih i časnih sinova i kćeri ovoga naroda, ovaj zakon se u političkim krugovima koji su našu zemlju u periodu od 2000. do 2012. godine doveli do ivice provalije, očekuje sa strepnjom i strahom, baš kao i njima bliskim kriminalnim krugovima. Kako je rekao naš sveti duhovnik otac Tadej - nemoj, pa se ne boj i to je poruka koja savršeno opisuje kako treba da se odnosimo prema ovom važnom zakonu. Oni koji ga napadaju i koji ga budu napadali sigurno u budućnosti, uradiće to isključivo iz ličnih strahova, a ne iz tobožnje brige o narodu i državi. Samo oni kriminogeni i oni koji su od politike pravili biznis, a ne servis usluga za građane, imaće razloga da se plaše da će im posle ovoga zakona sva protivpravno stečena imovina biti oduzeta. Kada je reč o izmenama zakona, posebno je važno podržati izmene u članu 12. stav 1. prema kome prethodni postupak sprovodi poreska uprava na osnovu stručno sprovedene analize rizika, kao i član 15. prema kome će prihod od posebnog poreza pripadati budžetu Republike Srbije, odnosno svim našim građanima za poboljšanje kvaliteta njihovog života. Nijedan građanin, nijedan pojedinac, nijedna politička partija ili kriminalni klan nikad više neće biti jači od države Srbije i njenih zakona. U 2021. godini to je posebno jasno, jer se vidi da je Srbija pored ovog zakona sprovela i odlučnu i efikasnu borbu protiv domaćeg, ali i regionalnog kriminala najveće vrste i najgore vrste. Privođenje pravdi kriminalnog klana Belivuka i njegovih saradnika, pokazalo je snagu naše države, njenih policajaca, pripadnika službu i bezbednosti, ali pokazalo je i to da bahatost i osionost kriminalaca može biti toliko velika da u jednom trenutku oni pomisle da su jači čak i od države i njenih zakona, a da neke, poput najviših institucija ove države, pomisle da mogu i fizički likvidirati. Ovo nije prvi put da se na čelu predsednika naše države crta meta na čelo, međutim ovoj kriminalnoj grupi je to svakako poslednji. Latili su se mača od njega su i stradali. Ipak, valja reći da su Belivuk i svi njegovi saradnici samo kriminalci kojih ima u svim zemljama na svetu, ali ono što ih je učinilo takvim kakvi su postali, to je institucionalna podrška određenih osoba iz državnog aparata bez koje bi oni bili samo sitni prestupnici koji bi odavno služili svoje na zakonu utemeljene kazne. Ta spona između organizovanog kriminala i državnih činovnika, činovnika koji neretko polažu zakletvu da će štititi Ustav Republike Srbije, bezbednost naših građana, to je, poštovana gospodo, jeres, to je neprihvatljivo i to se mora saseći u korenu, tako da nikada nikome više ne padne na pamet da stvara te sitne veze i vezice, jer bez toga Srbiji svakako neće biti bolje. Verujem da će se ovaj slučaj sprovesti do kraja i zato pozdravljam i borbu protiv organizovanog kriminala, pozdravljam borbu da se svaki nezakonito uzet dinar od građana Srbije otkrije i počinilac izvrgne ruglu i privede pravdi kroz ovaj Zakon o poreklu imovine. Zahvaljujem se svima onima koji u ime naše države vode bitku na ovim frontovima, a sve u cilju boljeg i bezbednijeg života naših građana. Hvala.
Hvala. Imate još minut i po. Reč ima gospodin Vujadinović. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Pošto smo priveli kraju, uvaženi predstavnici Vlade, uvaženi poslanici, nemam dugo vremena, mnogo toga je rečeno danas, mnogo toga su rekle pogotovo moje kolege iz SNS, ali, uvažena ministarka, vi ste u ozbiljnom problemu. Ja vam to iskreno kažem. Nemam nameru da vas plašim. Naprotiv, kada kažem – vi, ja mislim na Vladu, na nas poslanike, sve one koji su kreirali i učestvovali u donošenju ovog zakona. Pitate me zašto? Pa, treba li vam bolji primer od onoga što se dešava poslednjih dana kada je u pitanju hapšenje ljudi koji su na sličan način kroz kriminalne delatnosti došli do miliona? Imali ste priliku da vidite šta su sve spremni da urade da bi zaštitili te svoje milione. A milioni su milioni, bilo da su stečeni kokainom ili nekom drugom vrstom kriminala, bilo da su stečeni korupcijom. Oni koji su ih stekli, neće od njih odustati na lagan način. Stoga mislim da smo svi mi u problemu. Međutim, narod u Srbiji vam veruje, očekuje od vas ono što čeka već decenijama, ovaj zakon, da ćete biti istrajni do kraja, hrabri i sprovesti do kraja ovaj zakon. Treba li vam uzor na tom poslu? Neka vam uzor bude i vama u Vladi, a i svima onima koji budu sprovodili ovaj zakon, upravo predsednik države, koji je odlučno stao u borbu protiv onih koji su nezakonito stekli milione, koji su te milione sticali na jedan mnogo krvaviji način, ali štetočine su i jedni i drugi. Pošto nema više vremena, hvala vam. Mi ćemo vam svakako biti podrška, podrška će vam biti i Srbija, a nadam se da ćete svakako do kraja sprovesti ovaj zakon, a mi ćemo zakon u danu za glasanje podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama nema više prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa, pitam da li ima neko još ko nije iskoristio svoje pravo od predsednika ili predstavnika poslaničkih grupa ili još neko u ime predlagača? Reč ima ministarka Popović.
Ja sam htela samo da vam se zahvalim na današnjoj raspravi i da vam obećam u ime Vlade Srbije da će ova borba protiv kriminala i korupcije biti nepokolebljiva, da u tom smislu imate saveznika u svojoj Vladi, naravno, pod vođstvom predsednika Republike i da ćemo mi poreskoj upravi dati svu podršku, kao i tužilaštva, sudovi, svi će učestvovati u toj borbi, upravo da bi ovaj zakon sproveli na najbolji mogući način. Hvala vam svima još jednom.
Hvala. Želim da se zahvalim ministarki. Ovo je bio prvi zakon koji ona brani ovde u Skupštini. Želim joj još puno ovakvih prilika i mnogo uspeha u radu. Potpredsednik i ministar Branko Ružić je već ovde bio više puta. I njemu se zahvaljujem na prisutnosti. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tač. 1, 2. i 3. dnevnog reda. Da ponovim još jednom, sutra nastavljamo sa radom. Na dnevnom redu je rasprava o Sporazumu o prosvetnoj, kulturnoj i sportskoj saradnji između Srbije i Meksika, zakonu o potvrđivanju Sporazuma o statusu između Republike Srbije i EU o akcijama koje sprovodi Evropska agencija za graničnu i obalsku stražu, odnosno Fronteks, u Srbiji i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Srbije i Vlade Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv trgovine ljudima. U četvrtak će biti Izveštaj o radu Komisije za zaštitu konkurencije za 2019. godinu, sa predlogom zaključka odgovarajućeg odbora i nastavak, pošto imamo jedan amandman na ovaj zakon, znači, rasprava u pojedinostima o ovom jednom amandmanu, a popodne od 16.00 do 19.00 časova, pošto je poslednji četvrtak u mesecu, biće tradicionalno poslanička pitanja za Vladu Republike Srbije, a posle 19.00 časova će biti dan za glasanje. Zahvaljujem se još jednom ministrima i narodnim poslanicima. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 93 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskom sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno, u ovom trenutku, 128 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 4. do 6. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Nikola Selaković, ministar spoljnih poslova, Aleksandar Vulin, ministar unutrašnjih poslova, Zoran Lazić, vršilac dužnosti sekretara Ministarstva unutrašnjih poslova, Zoran Lazarov, pomoćnik ministra unutrašnjih poslova i Bojan Cvetković, načelnik odeljenja u Ministarstvu spoljnih poslova. Molim poslaničke grupe da ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 170. stav 1, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o prosvetnoj, kulturnoj i sportskoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Meksičkih država, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o statusu između Republike Srbije i EU o akcijama koje sprovodi Evropska agencija za graničnu i obalsku stražu u Republici Srbiji i Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv trgovine ljudima. Pozdravljam ministra Vulina koji je danas ovde prisutan u ime predlagača i dajem mu reč. Izvolite.