Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram rad sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno daimamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Stanko Kovačević i Arsen Kurjački. Prepodne sednici neće prisustvovati narodni poslanik Predrag Stojanović, a popodne narodni poslanik Meho Omerović. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da je predsednica Narodne skupštine gospođa Nataša Mićić na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, Narodnog pokreta "Otpor" i Nacionalnog demokratskog instituta. Pozdravljam prisutne goste u ime Narodne skupštine. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA I DOPUNAMA POSLOVNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE. Za reč se javio predsednik poslaničke grupe SPS-a, narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovane kolege poslanici, u ime poslaničke grupe SPS, po odredbama Poslovnika, koristim pravo na repliku na izlaganje gospodina Dejana Mihajlova sinoć na kraju rada Skupštine, odnosno jučerašnjeg dana. Naime, gospodin Mihajlov je juče upotrebio određene kvalifikacije za koje nije izneo nijedan dokaz, da u vreme kada su socijalisti organizovali rad u Skupštini nije bilo demokratije i da je reč o autoritarnom načinu rada Skupštine. Mislim da bi gospodin Mihajlov, a i ostali, trebalo da bira reči ili da u odnosu na ono što kaže iznese i konkretne činjenice. Moram reći da je u to vreme, kada su socijalisti sami ili sa drugim strankama organizovali rad u Skupštini i kada se radilo na osnovu Poslovnika koji je Skupština utvrdila 1994. godine, svaki poslanik imao pravo da govori 10 minuta o svakoj tački dnevnog reda, u načelu i o svakom amandmanu koji je bio podnet; da je pravo poslanika bilo da podnese neograničen broj amandmana na svaki član zakona; da je bilo rasprave o predlozima zakona o kojima je tadašnja opozicija, od kojih su sada neki i vlast, podnosila i 1.350 i 2.500 amandmana; da je opozicija onda izražavala svoj protest i vršila opstrukciju rada parlamenta na najrazličitije načine, da je napuštala parlament za duže vremenske periode, godinu i duže, a da im nijedno pravo, od ličnog dohotka pa nadalje, nije bilo uskraćeno. Ima kolega koje su starije po stažu u ovoj skupštini i mogu ovo da demantuju ako nije tačno. Administrativni odbor se tada nije sastajao, niti je raspravljao i donosio odluke o tome. Toliko o obavezama poslanika na stalnom radu. Obaveza poslanika je da bude u Skupštini, da se uključuje u rad parlamenta u meri u kojoj to njegova poslanička grupa opredeli, jer tu je u pitanju politička procena. Činjenica da je tada od strane poslanika opozicije vršena opstrukcija i na način da su pojedini od njih sedeli i na balkonu ove skupštine da bi vršili kontrolu rada poslanika koji su ostali u sali. Znači, kada se vrši poređenje sa pravima poslanika po Poslovniku iz 1994. godine i ovom poslovniku kojeg menjamo već treći put, apsolutno su prava bila mnogo izraženija po prethodnom poslovniku. Na kraju, juče je izneta tvrdnja da je bilo dana kada je usvajano više zakona. Opozicija je i tada imala pravo da koristi ono što je po Poslovniku predviđeno. Da li su ili nisu želeli, to je bila njihova politička procena i stvar njihovog opredeljenja.
Nastavljamo raspravu o prvoj tački dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Milan Radulović.
Uvaženo predsedništvo, kolege narodni poslanici, pred nama se nalazi Predlog izmena Poslovnika o radu Narodne skupštine. Ovo je treća izmena od dolaska DOS-a na vlast. Prve dve izmene nagovestile su sumrak parlamentarizma u Srbiji. Ova treća izmena koja je danas na redu zajedno sa one dve u paketu, naročito sa onom drugom koju je predložila DSS, predstavlja, konačno, sumrak srpskog parlamentarizma. Zašto to kažem? Posle usvajanja ovih izmena i stupanja na snagu ovog poslovnika imaćemo Skupštinu koja ima poslanike koje je birao narod, koji će imati pravo da o zakonima u načelu govore jedan minut i 12 sekundi, možda i više ako neki kolega iz kojih razloga ustupi kolegi vreme. Imaćemo Skupštinu u kojoj narodni poslanik kome je Ustav dao za pravo da predloži zakon neće imati pravo da predloži amandman na svaki član zakona koji predloži Vlada. Imaćemo skupštinu u kojoj narodni poslanik neće moći da govori o amandmanima drugih poslanika, imaćemo skupštinu u kojoj će predsednica moći da udalji poslanika na 90 dana, odnosno, kad se to preračuna kalendarski, možda i na godinu dana. Imaćemo, dame i gospodo, skupštinu koja će raditi sa jednom trećinom narodnih poslanika. Da li je to, dame i gospodo, skupština koju je DOS obećavao narodu Srbije - nije, dame i gospodo, niste obećavali ovakvu skupštinu; ovakve skupštine nema nigde u svetu. Možda ima negde, ali ne tamo gde ste obećavali da dovedete građane Srbije. Da je SPS predložila ovakav poslovnik, samo predložila a ne usvojila, mi bismo danas ovde imali i OEBS i razne druge svetske organizacije za ljudska prava, razne centre za demokratiju, nezavisne novinare, imali bismo jednu opštu hajku, sa opštom procenom da se radi o diktaturi. No, nadam se da će se javiti neko od nezavisnih, koji nije preplašen, da će se usuditi da napravi samo jednu prostu poštenu paralelu između poslovnika koji ste nasledili u ovoj skupštini i poslovnika koji ćemo imati posle usvajanja ovih izmena. Hteo bih da kažem nešto o suštini svega ovoga. Znači, ovo su forme, bitna je suština. Suština, dame i gospodo, svega ovoga je uvođenje Srbije u postepenu diktaturu; cilj svega ovoga je jasno definisan i konsekventno sproveden: uvođenje Srbije u diktaturu kroz tri faze - prva, ukidanje predsednika Srbije, predsedniku su oduzeta ustavna ovlašćenja, on se nalazi ko zna gde; znači, nemamo predsednika Srbije; druga, nemamo Ustavni sud, već dve godine ne funkcioniše Ustavni sud; znači, dve stepenice diktature su sprovedene; treći i najvažniji stepen, koji se sprovodi veoma konsekventno, veoma perfidno i veoma dobro, to je apsolutno dezavuisanje parlamenta kroz više faza. Tu je gospodin Jovanović u pravu, moj prezimenjak Čeda Jovanović, trenutno je u Srbiji najomraženiji organ, odnosno institucija sa najnižim rejtingom, sa ocenom jedan, možda i minus jedan, jeste Parlament Srbije i to nije, dame i gospodo, slučajno. Reći ću vam zašto: to je deo strategije koju su sprovela gospoda iz DOS-a, od kojih neki sada, kad su završili posao, napuštaju parlament; to je deo jedne velike strategije. Prvo, institucionalno poniziti parlament; znači kroz poslovnik dati poslaniku minut i 20 sekundi, ne dati mu pravo da podnosi amandman, isterati ga sa sednice Skupštine, udaljiti ga 90 dana, kod građana stvoriti sliku da je poslanik niko i ništa. To je prva faza. Druga faza - selektivnom primenom poslovnika, veoma konsekventno, selektivno iritirati poslanike, generisati incidente, predstaviti poslanike kao siledžije. To nije dovoljno da narod stekne utisak o parlamentu. Treća faza, predstaviti poslanike kao neradnike, kao ljude koji pričaju o nečemu bez veze. Vlada je to radila jako perfidno. Pogledajte, 150 tačaka dnevnog reda, stotinu tačaka potpuno trivijalno, bez ikakve veze sa narodom. I narod gleda skupštinu i kaže - dok mi teško živimo, pogledajte o čemu ovi pričaju. Pa na to RTS - DOS-ovizija; evo, pogledajte sada prenos, 70 posto trajanja prenosa pokazuje poslanike DOS-a kako čitaju novine i rešavaju ukrštene reči. Ne slučajno, narod identifikuje sve poslanike, odnosno identifikuje parlament sa time i kaže - gledajte ove, ovi pričaju o bezveznim stvarima, ovi non-stop čitaju novine, šta će nam takav parlament. Četvrta faza - prikazati poslanike kao jako privilegovane ljude, i tu su određena gospoda velemajstori tračeva. Vratimo se unazad, pogledajte priču o zebri. Gospodin nacrtao zebru, narod kaže - poslanici, pa vama posebna zebra treba da pređete, pa šta vi radite, to su privilegije. Pogledajte priču, pogledajte gospodo, radi se o svima nama, o našoj deci i našim unučićima, pogledajte aferu sa kolačima - deset dana je DOS-ova štampa, koja je pod kontrolom DOS-a, pričala o kolačima, o poslanicima koji, eto, malo im je svega, hoće kolača, dok narod nema hleba. Apsolutno iskonstruisana priča, da bi se unizio ugled Parlamenta. Dalje, dame i gospodo, orkestrirana priča o visokim primanjima poslanika, najosetljivije tačke gde narod reaguje, priča o velikim primanjima poslanika. Evo, otvorite zadnje novine - basnoslovna primanja poslanika DSS. Kakva primanja? Pa, recite narodu da poslanik iz Beograda ima platu 19.000, odnosno 20.000, zavisno od minulog rada. Stvarate utisak kod naroda, i stvorili ste ga; najnegativnije ocenjena institucija je Parlament, najnegativniji u Parlamentu su poslanici. Znači, narodu je dosta parlamenta. Ali, zašto, dame i gospodo, to, ko ima svoj cilj - s jedne strane uniženi parlament, s druge strane ogromne pare za reklamu Vlade, dobra vlada, dobri momci, momci u "Armani" odelima, na dobrom putu po Srbiji. Znači, imate loš parlament i dobru vladu. Krajnji cilj svega toga je donošenje poslovnika koji će lošim ljudima iz Parlamenta da oduzme kontrolu nad dobrim momcima iz Vlade, da obrne proces kod građana, pa kaže - ovi dobri momci iz Vlade normalno treba da kažu lošima iz Parlamenta šta će da rade. I, došli smo do finala. Došli smo do uvođenja diktature - evo poslovnika, evo poslanika pretvorenih u taster majstore, koji će brzinom munje da pritiskaju tastere, čak ste 18 poslanika zamenili, verovatno ste ih trenirali da pritiskaju brzo tastere. One perjanice Demokratske stranke vam više i ne trebaju, jer sada su poslanici nešto sasvim drugo. Da li je to, dame i gospodo, pravi put? Reći će građani na izborima. Međutim, oni koji smišljaju ovakav scenario, scenario uvođenja diktature, oni neće na izbore. Oni koji su shvatili da će da se ide na izbore, da će narod da izrekne svoju opomenu, oni više nisu u DOS-u, oni su na vreme to videli, pa su se iskrcali iz DOS-a i verovatno će ovih dana i narednih dana pričati da nikada nisu ni bili DOS. Jer, oni imaju želju da idu na izbore, ima šanse i za one kojima se manipuliše u okviru DOS-a, koji nisu u ovoj igri, ima tu časnih i poštenih ljudi. Znači, imate šansu da u ovom periodu koji je pred nama vratite predsednika, proglasite ustavni sud; učinite mali napor, donesite jedan evropski poslovnik, jedan, bilo koji. Evo, ja ću da glasam, donesite ga u kompletu iz koje god hoćete evropske zemlje, da ga usvojimo ovde i da radimo po njemu. Nemojte da iz svih poslovnika povadite ono najrestriktivnije i najgore. Imate još uvek šansu da se popravite. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milan Radulović.
Poštovani narodni poslanici, raspravljajući o Predlogu za izmene Poslovnika po kome radimo, mi u stvari govorimo o samima sebi, raspravljamo o svom radu i govorimo o položaju Narodne skupštine u političkom sistemu i u sadašnjem političkom trenutku. Ova rasprava, čini mi se, nije uzaludna. Ona je, naprotiv, neophodna, jer smo i od predlagača i od ljudi koji zastupaju izmene Poslovnika čuli dosta dramatičnih ocena o stanju u Skupštini. Čuli smo, između ostalog, da je Skupština blokirana. Čuli smo da Skupština ne uživa ugled među građanima i da Skupština nema političkog autoriteta. Naravno, ako jedna skupština ne uživa ugled među građanima, to je vrlo ozbiljan, tragičan politički problem. Naime, narod koji ne veruje u svoju skupštinu, ne veruje ni u zakone koje ta skupština donosi. On ne veruje u našu sposobnost da možemo da donesemo zakone koji su korisni za građane, ne veruje u našu dobru volju da to učinimo i, na kraju krajeva, ne veruje ni u pravdu, ni u zakon; u takvim situacijama, naravno, većina građana ne veruje ni u politiku kao takvu. Dakle, stanje jeste ozbiljno; ozbiljnije je ukoliko je, kao što smo čuli, Skupština blokirana. Blokada Skupštine je, naravno, nedopustiv proces jer se time stvara i produbljuje politička kriza, stvara se jedna vrsta vanrednog stanja u državi. U parlamentarom sistemu blokada Skupštine predstavlja, nesumnjivo, uvod u vanredno stanje. Sve ove ocene, koje su izrekli ljudi koji podržavaju predlog da se Poslovnik izmeni, zaista su, kažem to bez imalo ironije, i poštene, i hrabre i otvorene. Nemam ništa protiv njihovog napora da se pokuša da se takvo stanje prevaziđe. Ono u čemu se mi sporimo sa predlagačem jeste: šta je uzrok sadašnjeg stanja i sadašnjeg načina rada Skupštine, i koji su putevi da se prevaziđe politička kriza, izazvana stanjem u Skupštini. Pre nego što odgovorim direktno na pitanje - da li ponuđeni predlog vodi prevazilaženju krize, dozvolite mi da kažem kada bi Skupština, ova Skupština, nas 250 koji sedimoovde, imala vrlo visok ugled u narodu. Ova Skupština bi imala ugled u narodu da je odmah kada je konstituisana sama inicirala neke zakone; dakle, da nije čekala samo da Vlada nudi zakone, ili samo političke stranke, nego da su se poslanički klubovi, a pogotovo poslanička većina, uspeli dogovoriti o tome koji su zakoni nužni da se reformiše politički sistem u Srbiji. Reformisanje političkog sistema u Srbiji je jedan vrlo važan proces, a mi smo se prema tom zadatku poneli olako, poneli smo se neodgovorno. Prevladala je logika: samim tim što su druge stranke i drugi ljudi došli na vlast - promenjen je politički sistem. Nije. Nije zato što građanina izborima nisu iskazali nepoverenje ljudima iz bivše vlasti. Oni su iskazalinepoverenje jednom političkom sistemu. Ljudi su tražili promenu političkog sistema. Dakle, Skupština bi uživala vrlo visok stepen poverenja da je čim je konstituisana donela zakon o strankama i, posebno, zakon o finansiranju stranaka. Javna je tajna da finansiranje stranaka kod nas nije potpuno legalno, da tu ima i pranja prljavog novca, i sive ekonomije; to jeste jedno od žarišta korupcije u društvu. Uživali bismo vrlo veliki ugled među građanima da smo odmah doneli zakon o konfliktu interesa. Mi smo nasledili sistem u kome je 50 godina politička oligarhija imala pravo da se meša u svaki sistem, od privrednog sistema do obrazovnog i kulturnog, i to je bilo sasvim "prirodno". Dakle, bio je nužan zakon o konfliktu interesa, kojim bismo sebi rekli:nijedan poslanik ne može biti ni u jednom upravnom odboru; nijedan član Vlade ne može biti ni u jednom upravnom odboru; ne može član Vlade biti u upravnom odboru agencije koju je Vlada formirala; između zakonodavne vlasti i izvršne vlasti mora da postoji čvrsta granica; unutar izvršne vlasti mora da postoji jasna granica između onoga što rade ministarstva i onoga što rade stručni organi koje ta ministarstva formiraju. Stručne agencije i stručni organi moraju da funkcionišu po logici struke, a ne po logici politike. Uživali bismo, naravno, ugled da smo seusudili da sagledamo socijalno stanje u našoj državi, pa da smo pokušali da zajedno sa sindikatima iniciramo donošenje zakona o sindikatima i posebnog zakona o socijalnoj solidarnosti. Vi ćete reći da je to trebalo da uradi sindikat, ili da je trebalo da uradi Vlada. I to je bilo mogućno. Međutim, Skupština je izvan i sindikata i izvan Vlade, i ona je trebalo da bude mesto gde bi taj dijalog trebalo da bude pretočen u zakon. Uživali bismo, takođe, ugled među građanima da smo doneli jasan i čist antimonopolski i antikorupcijski zakon; da smo sami inicirali donošenje takvog zakona. Mi smo ovde usvojili Zakon o porezu na ekstra profit;taj zakon je bio nužan. Međutim, taj zakon, koji u osnovi ima duh antikorupcijskog i antimonopolskog zakona, mi primenjujemo unazad. Takvi zakoni moraju da se primenjuju unapred. Mi moramo da imamo antimonopolski i antikorupcijski zakon koji ograničava sadašnju vlast koju imate vi, a ne samo onu vlast koja je bivša. Ništa od toga mi nismo uspeli da uradimo. Nismo uspeli - to je osnovni uzrok što Skupština ne uživa poverenje. Nismo uspeli da postignemo saglasnost u ključnim pitanjima reformisanja političkog sistema. Nismo se osetili pozvanim ni da iniciramo reformu političkog sistema. Čekamo da nam neko drugi reformiše politički sistem. Nismo u stanju da postignemo saglasnost ni o nekim manje važnim pitanjima no što su ova. Mi smo u Skupštini došli u situaciju da umesto da težimo da postignemo konsenzus - ne samo međusobno, među strankama DOS-a, nego i sa opozicijom, jer se nalazimo u stanju kada nam je svačija politička pamet potrebna, i kada je svačija politička dobra volja neophodna da bi država i narod mogli da se izvuku iz močvare u koju smo zapali - mi smo umesto toga počeli unutar samog DOS-a da jedni drugima smetamo. Počeli smo da se nadgornjavamo ko ima većinu, ko ima manjinu. Počeli ste da izvodite parlamentarnu kombinatoriku (koja je, naravno, dopustiva) i da formirate većinu koja nije proporcionalna ugledu i uticaju koji ta većina uživa u narodu. To je sve, naravno, mogućno činiti. Sve je to dopustivo činiti, ali nije dobro tako činiti. Ne treba tako činiti zato što u tom slučaju dolazimo u poziciju da moramo da konstatujemo: ono što je bilo u sferi naše odgovornosti mi nismo obavili. Umesto da zajedno radimo na reformisanju države, mi smo počeli da bivamo jedni prema drugima isključivi. Počeli ste da se ponašate pragmatično u ovom smislu: potrebna nam je samo većina, nije nam potrebna ni kvalifikovana ni kvalitetna većina, nisu nam potrebni dobri i pametni zakoni, nisu nam potrebni amandmani iz opozicije - potrebno nam je da brzo "završimo posao". Predlog koji je gospodin Čedomir Jovanović podneo ne vodi rešavanju ovih problema; jer, gospodo, problemi nisu u tehnici našeg rada. Problemi nisu protokolarne prirode; neće Skupština izgubiti autoritet samo zato što će neko od nas da govori nepristojno, u intonaciji ili u rečniku. (Konačno, imamo i starije institucije od skupštine, kao što su - kafana, pozorište, film, ulica, gde se takođe psuje, pa nijedna ta institucija nije izgubila ugled.) Dakle, Poslovnik nije pitanje protokolarnog karaktera. To je pitanje političkog karaktera. Pitanje je, gospodine Jovanoviću, da li mi želimo da imamo Skupštinu koja će da se posveti donošenju što kvalitetnijih zakona, ili ćemo da imamo Skupštinu koja će biti "funkcionalna". Vi ste predložili da ova Skupština bude funkcionalna, razumevajući to ovako: Skupština će biti organ koji će brzo, manje - više pažljivo, usvajati i donositi zakone koje predlaže Vlada. To nije korektna podrška Vladi. To nije korektan odnos prema Vladi. Demokratske snage Srbije, koje su formirale tu Vladu, formirale su je kao najbolju u tom trenutku; ali to nije jedina Vlada koju su te snage mogle da formiraju. Skupština ne treba da veže svoju sudbinu uz tu Vladu. Uostalom, za Vladu bi bilo mnogo korisnije da smo mi svoju funkciju kontrole izvršne vlasti obavili kako valja, a to znači da smo svakog meseca ovde dovodili po jednog ministra da nam referiše - kakvo je stanje u svom resoru zatekao; šta je učinio da to stanje popravi; koju je strategiju promena anticipirao i koncipirao; i kojim tempom te promene namerava da izvede. To bi bila prava funkcija Skupštine. Skupština bi time bila mnogo funkcionalnija no što je sada. Imamo li vremena da povratimo autoritet Skupštini? Nemamo. Predlog o kojem raspravljamo ne ide ka ovoj koncepciji Skupštine o kojoj sam govorio - da Skupština bude odgovoran zakonodavni organ koji ima zakonodavnu inicijativu i koji je obavezan da izvrši reformu političkog sistema, no je prevladao drugi koncept. Taj koncept se najkraće svodi u ovo - Skupština treba da bude agencija za reciklažu komunističkih zakona, a Vlada nam sve više takve nudi, ili treba da bude agencija za uvoz i nekritičko distribuiranje zakona koje nam preporučuju moćni sa Zapada.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Đorđe Mamula.
Poštovani narodni poslanici, u smislu člana 157. i 158. Poslovnika, predsednik poslaničke grupe DOS podneo je predlog izmena i dopuna Poslovnika Narodne skupštine. Utemeljenje predloga sadržano je učlanu 82. Ustava, to ne sporim; međutim, ne želim i nikada neću zaboraviti izmenu Poslovnika iz oktobra 2001. godine, kada su oduzeta mnoga prava narodnim poslanicima, što je bilo u suprotnosti sa članovima 11, 23, 45, 46, 77. Ustava Republike Srbije. Otkako je DOS došao na vlast ovo je treća izmena Poslovnika iz 1994. godine koga ste vi, kada ste u to vreme bili opozicija, nazivali diktatorskim. Taj "diktatorski poslovnik" je bio oličenje demokratije u odnosu na ovo što vi nudite. Ovo je nešto gore od najgoreg, ovo je uvod u diktatorski poslovnik. Po tom poslovniku koji je bio na snazi od 1994. godine poslanik je imao pravo da o svakoj tački dnevnog reda govori deset minuta, da na svaki član zakona podnese amandman i da raspravlja o svom amandmanu i o amandmanu kolege poslanika. Po izmeni iz oktobra 2001. godine vreme za raspravu po svakoj tački dnevnog reda ste ograničili na pet sati, a po snazi poslaničke grupe odredili ste SPS-u 44 minuta, što po poslaniku iznosi jedan minut i 12 sekundi. Poslaničke grupe koje imaju veliki broj poslanika neće biti u stanju da daju svakom poslaniku pravo da govori, kao što i danas svako ne može da govori o Poslovniku; pravo je poslanika da govori, a ne poslaničke grupe, pravo je poslanika da ima reč, da ima slobodu govora; ovim što vi činite ukida se osnovno načelo, a to je načelo parlamentarizma. Narodni poslanik predstavlja građane koji su ga birali i oni će dati sud o tome kako se narodni poslanik ponašao u Skupštini i šta je govorio. Vi ne možete kao što ste uradili, ali to je vaša većina usvojila. A član 77. Ustava predviđa da poslanik nema pravo da se poziva na krivičnu odgovornost, pritvara ili kažnjava za izraženo mišljenje i davanje glasa u Narodnoj skupštini; međutim, vi ste to po Poslovniku usvojili i to je važeće, a sada još planirate da udaljite poslanike sa Narodne skupštine 90 radnih dana. Kao razlog za donošenje odluke navodite iskustva iz dosadašnjeg rada Narodne skupštine i ukazuje se na potrebu izmena pojedinih odredaba Poslovnika Narodne skupštine kako bi rad Narodne skupštine bio efikasniji i racionalniji. Ako Narodna skupština nije bila racionalna to leži u velikom broju zakona koji su bili protivustavni, nedorečeni i zahtevali su veliko učešće narodnih poslanika. Međutim, neefikasan rad Skupštine u proteklom periodu je pre svega u neredovnom dolasku narodnih poslanika DOS-a koji su dužni da obezbede kvorum. Pravo je opozicije da u tom delu vrši opstrukciju. Narodni poslanici DOS-a nisu dolazili na Skupštinu jer su sedeli u upravnim odborima, na svečanim tribinama i zajedno sa članovima Vlade uživali su neko kolektivno samozadovoljstvo da je stanje u Srbiji dobro, maltene da teče med i mleko; međutim, kontakt sa realnošću je sasvim drugačiji. Realnost za građane Srbije je poražavajuća. Mi poslanici opozicije nećemo davati kvorum. To je naše pravo i nikakvim administrativnim merama i kaznenim odredbama nećete nas navesti na to da dajemo kvorum. Vi pribegavate izmeni člana 82. Poslovnika, gde se u stavu 2. kaže: "Kvorum za rad Narodne skupštine postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna najmanje 1/3 narodnih poslanika". To nije kvorum, to je zbir narodnih poslanika. Da ne biste imali problema, baš me čudi što niste predložili da kvorum u načelnoj raspravi čini 1/3 šefova poslaničkih grupa. Dok predsednik Skupštine ne zakaže dan za glasanje narodni poslanici koji imaju pravo i koji žele da govore govoriće pred polupraznom salom, pred poslanicima koji u većini slučajeva čitaju novine, rešavaju ukrštene reči; ali, važno je da građani Srbije čuju ono što poslanici govore, a oni će pravu ocenu o tome dati na izborima koji su neminovni. Dakle, donosite diktatorski poslovnik, polako nas uvodite u diktaturu, a na temi - diktatura demokratije mnogi od vas će doktorirati. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, a sledeći prijavljeni za reč je Đura Lazić.
U jučerašnjem intervjuu gospođe Nataše Mićić jednom dnevnom listu kaže se da je srpski parlament zaslužio da uđe u Ginisovu knjigu rekorda po broju zasedanja i usvojenih akata. Samo ove godine Skupština je zasedala 46 dana, a od konstituisanja je usvojila 63 zakona i više od 130 drugih akata. Ako su to činjenice, nameće se pitanje čemu promena Poslovnika, ako je postojeći poslovnik, uz sve mane, omogućio solidan tempo rada ovom parlamentu, nameće se pitanje koji su pravi razlozi za promenu Poslovnika. Jedan postupak u parlamentu, koji bih nazvao izrazom agresivne lojalnosti, doveo je do ekscesa koji se ne može ničim pravdati. Može se objašnjavati. Ta lojalnost izazvala je jednu drugu iznuđenu lojalnost da se odmah pojavi predlog za izmenu Poslovnika koji ovako kako je sročen pre liči na poslovnik osvete, nego na poslovnik koji uređuje rad parlamenta zemlje koja pretenduje da bude demokratska. To sa druge strane znači da se nervozno reaguje, pribegava se pretnjama i agresiji, a to je najbolji znak da se gubi autoritet. Poslanički klub DSS-a polazi od toga da država treba da bude efikasna i da se njen autoritet zasniva na slobodi građana, naravno po civilizovanim merilima. Kako je došlo do izmene ovog poslovnika, odnosno do ovog predloga? Bilo bi dobro da su predlagači prvo rekli koji je to poslovnik poslužio kao primer za ugled, kao mustra na koju su se ugledali i na osnovu koje su dali ovaj predlog. To bi pomoglo nama koji to ne znamo da potražimo te ideje u tim poslovnicima, pa da možda na osnovu toga i mi nešto pripomognemo. Jedno od pitanja koje se nametalo ovde je zašto nema kvoruma. Trebalo je potražiti neka rešenja da vidite kako to rešavaju neke demokratske države. Kvorum se obezbeđuje u tim državama tako što sednica počinje sa poslaničkim pitanjima. Predsednik vlade je dužan da obezbedi prisustvo nekoliko ministara koji će odgovarati na pitanja. Redosled pitanja, odnosno prava na postavljanje pitanja utvrđuje se redosledom prijavljivanja na pultu, pa oni koji su prvi došli imaju prednost u postavljanju pitanja. To se naziva - aktuelni sat. Predsednik vlade je dužan da obezbedi prisustvo nekoliko ministara i sam da bude prisutan. Pitanja iz nadležnosti vlade koja su mu postavljena moraju biti kratka, jasna, bez smicalica, trikova, moraju biti formulisana tako da se na njih može odgovoriti, a ministar i predsednik vlade imaju obavezu da odmah odgovore, odnosno da daju objašnjenje zašto ne mogu da odmah odgovore i da u najkraćem roku pripreme odgovor. Kod nas se poslanička pitanja nalaze na poslednjem mestu. Kada se iscrpi dnevni red dolaze na red poslanička pitanja; nekoliko puta je bilo slučajeva da se isprovocira nestanak kvoruma i pitanja postaju besmislena. Zato mislim da je trebalo Poslovnik tako urediti i to predložiti. Kada je reč o modelima koji su poslužili kao primer za ugled vrlo je važno da se prilikom preuzimanja tuđih rešenja ili kopija poštuje arhitektonika Poslovnika ili zakona iz koga se uzimaju rešenja. To ne kažem ja, to kažu ovi koji su pisali knjige. Ako se samo parcijalno uzimaju neka rešenja, a druga ne, dobija se loš zakon, u ovom slučaju loš poslovnik. Naravno, nije samo onaj eksces poslužio kao razlog za izmenu Poslovnika, već i to da se poslanici disciplinuju. Međutim, kako je predloženo, meni više liči na kroćenje poslanika nego na disciplinovanje. Po ovom novom predlogu poslanik nije činovnik nego više vojnik po ugovoru. To može biti razumljivo da su vojnici po ugovoru vojnici u svetu vojske i armije, a ona je posebno uređena i zato armije i vojske tako i opstaju, zbog tih posebnih odnosa. To ne bi trebalo da važi za Poslovnik i za poslanike. Jedna od mojih zamerki je u tome što se kada je reč o oduzimanju reči, odnosno udaljenju sa sednice, sada predlaže da o tome odlučuje predsednik skupštine. Po poslovnicima evropskih država, koje smo mi u poslaničkom klubu Demokratske stranke mogli da pogledamo, ako predsednik skupštine odlučuje o udaljenju onda poslanik koji je udaljen ima pravo prigovora. Ima pravo prigovora na tu odluku od 48 sati i o tome odlučuje onda skupština. Ona može da ublaži tu meru, da je potvrdi ili da smatra da je ta mera neosnovana i ta odluka je konačna. To je, takođe, trebalo preuzeti kao jednu od ideja koja postoji i koja je plod dugogodišnjeg iskustva. Zato smatram da je i ovaj predlog izmena Poslovnika trebalo da bude plod širih konsultacija sa svim poslaničkim grupama koje žele da u tome učestvuju. Smatram da Poslovnik treba promeniti, da ima slabosti. Naravno, nije nova ideja da se rasprava odvija bez kvoruma; međutim, kada je reč o odlučivanju u poslovnicima se pravi razlika između dvotrećinske većine, koja je neophodna za važnije odluke, i obične većine. To je takođe trebalo preuzeti iz poslovnika modernih država sa osvedočenom demokratijom, jer mislim da nije ništa loše ako kopiramo tuđa dobra rešenja. Zato predlažem da se ovaj predlog povuče, da se obavi razgovor sa predstavnicima poslaničkih grupa i da oni koji zaista imaju ozbiljne predloge ili kopije predloga predlože izmenu ovog poslovnika.
Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković, a posle njega narodni poslanik Dragan Jočić.
Poštovano predsedništvo, cenjene kolege poslanici, iako znam da i ovoga puta, što bi rekli moji Leskovčani, pričam bambadava, ipak u trenutku uvođenja parlamentarne diktature DOS-a moram da poslušam i reči mojih starih koji kažu - bolje džabe da baješ nego džabe da ćutiš. Kao što su građani Srbije obmanuti sa onim čuvenim DOS-ovskim tri "r" - reforme i ne znam šta dalje, tako ova vlada želi da ovoga puta još jednom sa ta njena čuvena tri "r" obmane ovaj parlament i da uvođenjem parlamentarne diktature tri "r" pretvori, kako mi socijalisti kažemo, u rigidnost, revanšizam i, rekao bih, rušilaštvo. Po treći put u ovom mandatu, poštovane kolege poslanici, u želji da Vlada bude efikasna, da "ubrza" svoj rad i donošenje zakona, ona vrši po nalogu izmenu Poslovnika i od danas srpski parlament praktično postaje Hajd park u komei pozicija i opozicija mogu da govore zidovima ove sale, praznim klupama i šačici dobrovoljno prisutnih poslanika, a za koji dan sigurno će prestati mogućnost da o ovome govorimo i našim biračima. Ne sporimo mi iz SPS-a da postoji neki poslovnik u kome je potrebna trećina poslanika, ali sigurno na kugli zemaljskoj, a ne znam da li je u svemiru tako, ne postoji poslovnik koji je iz svih evropskih poslovnika sakupio najveća ograničenja i ugradio ih u jedan "demokratski" poslovnik, koji danas treba da prođe u ovom skupštinskom domu. Zna se već da ste nam prošli put ograničili tako da imam pravo 1,1 minut da govorim. Znate da smo za te izgovorene reči u jednom minutu mogli da budemo kažnjeni sa onoliko para, ali danas uvodite da za izgovorene reči u jednom minutu čovek može da bude isključen 90 dana - to je jedno zasedanje, a u godini ih ima dva. Prema tome, mislim da o rigidnosti ovoga o čemu danas raspravljamo nema potrebe govoriti. Uvodite dane za glasanje, verovatno želite da premašite rekord koji ste postigli nedavno kod usvajanja Zakona o ministarstvima (za 1,26 minuta usvojili ste zakon), da u cilju štednje pozovete poslanike da dođu na zasedanje i da za manje od pola minuta završite zasedanje, jer će se glasati odjednom. Ima mnogo toga što treba pomenuti; međutim, ne mogu da zamislim da se u glavi nekoga stvori ideja da prisustvom 80 i nekoliko poslanika onemogućite i zabranite praktično da se tri miliona ljudi, koji preko poslanika ovog parlamenta treba da se čuju, da tih tri miliona ljudi isključite iz mogućnosti da učestvuju u parlamentarnoj raspravi. Šta je za DOS tri miliona ljudi? To je šačica ljudi, jer vi ste nadljudi i prema tome tri miliona za vas je ništa. Važno je da ovim poslovnikom stvorite mehanizam da je sve što je rekla Vlada najbolje, da ne može Skupština da zamajava Vladu, da Vlada postane šef parlamenta jer ne može zbog današnje Skupštine da brzo sprovodi ono njeno tri "r". Pošto nemam mnogo vremena, da vam kažem ono drugo "r", koje znamo kako krstite, a mi socijalisti govorimo revanšizam. Zar zbog govora, po ovom poslovniku, za sve što danas nije dobro mi koji tako mislimo moramo da trpimo zakonske, kaznene i ne znam sve kakve mere, isključujući gospodina Mihajlova koji je iz drugog dela jedini kažnjen. Zar očekujete da mi iz opozicije hvalimo Vladu, da vam na taj načinpružamo bolji legitimitet. Vi hoćete da primorate poslanike SPS-a da vas svakom izgovorenom rečju hvale. Na kraju, pošto imam malo vremena, samo da vam kažem, poštovani birači - očekujte, moji građani, da će za par dana doći do zabrane TV prenosa, jer orkestrirani DOS preko Bebe Popovića stvara sliku da je sramota prenositi načelnu raspravu, da je sramota gledati salu sa 86 poslanika, da je sramota trošiti na taj način radničke, penzionerske, ove pare, one pare. Vi ćete "dragi gledaoci" reći - ne treba prenositi Parlament i neće ga Vlada ukinutinego će ga ukinuti Beba Popović ili ne znam ko. Kad nas kažnjavate, vi nas nazivate zločincima, ubicama i lopovima, a predsedavajući na to ima samo blagi osmeh; kada mi kažemo nešto protiv Vlade, hiljadu puta manje opasno od onoga što vi izgovorite za Vladu Mirka Marjanovića, stvarate situaciju da je to zločin i odmah posežete za merama kažnjavanja. Nije li to očigledan revanšizam. Na kraju, nema gospodina Čede, ali moram da kažem, u vašoj svesti prisutan je revanšizam i to što ste se složili sa onim što kaže mali Čeda, a vi znate koga je narod nazivao Čedom. Zato vam poručujem, možete nama iz SPS-a raditi šta hoćete [[žagor]] izdržaćemo i najgore. Podsećam vas, poštovane kolege, setite šta je jedini naš nobelovac Andrić rekao: "Što ne boli nije život, a što ne prolazi nije sreća". Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Jočić, a pošto ste vi poslednji prijavljeni govrnik iz poslaničke grupe DSS, preostalo vreme je 12 minuta. Sledeći prijavljeni govornik je narodni poslanik Branko Ružić, izvolite.
Poštovani poslanici, rasprava o Poslovniku je uvek politička rasprava, njegove izmene su uvek inicirane određenim političkim namerama. Tako je i sa ovim poslovnikom. Međutim, treba reći šta je zapravo Poslovnik Narodne skupštine? To je unutrašnji akt kojim se uređuje organizacija i način rada ovog doma. Postavljamo sebi pitanje: zašto se onda Vlada meša u to? Neki od poslanika, a i predsednik i predstavnik poslaničke grupe DOS-a, rekoše da to nije istina, da su ove izmene i dopune Poslovnika zapravo plod rada poslaničke grupe DOS-a, pa je tako i ona predlagač. On jeste formalno predlagač ovog poslovnika; međutim, suštinski predlagač je Vlada Republike Srbije, namerna da promeni Poslovnik i stavi na granice beznačajnosti parlament; ona se nije ni trudila ni da formalno to sakrije. Ovde je dokument Vlade Republike Srbije (pokazuje papir) gde Vlada utvrđuje sledeći dnevni red, pa kaže: "Predlog odluke o izmeni i dopuni Poslovnika Narodne skupštine", pa onda ide dva, tri, četiri i sve ostale tačke dnevnog reda. Prosto je neverovatno da Vlada utvrdi dnevni red, da egzekutiva utvrdi dnevni red zakonodavnog tela. Ovaj dokument potpisuje potpredsednik Žarko Korać, a zloupotrebljeni poslanik ili instrument Vlade Republike Srbije ovde je bio gospodin Čedomir Jovanović. On je formalni predlagač. Međutim, pravi predlagač i pravi subjekt koji je hteo da promeni način rada je Vlada ove zemlje. Ovaj poslovnik je samo jedna od mera koje će preduzeti DOS da bi obezbedio svoju većinu, da bi DSS stavio na marginu i uzeo joj 10 mandata potrebnih DOS-u da dalje nastavi putem kojim je krenuo. Moram da se osvrnem na Ustav Republike Srbije i da kažem da on vrvi od ovlašćenja koja su data Vladi, čime zapravo Vlada može da se stavi iznad parlamenta i da bude kontrolor rada Skupštine. Jedno od rigidnih rešenja, a mislim da bi DOS posegnuo za takvim rešenjem, ali bi onda ugasio svoju Vladu, to je ono rešenje koje je Milošević preduzeo, koje je bivša socijalistička vlada 1992-1993. predložila Slobodanu Miloševiću - i on je raspustio Skupštinu. Ova vlada na takav radikalan potez neće se osmeliti, ali će sigurno upotrebljavati ovakvu stvar kao što je predlog za vanrednu sednicu Skupštine, za koju je ona predložila, kao što sam rekao, dnevni red. Sadržina izmene Poslovnika je takva da se njom isključivo štite interesi Vlade potpomognuti, ako se ovo dobro analizira, poslanicima koji će biti ucenjeni. Čini mi se da je bolje da je Vlada iskoristila član 79. stav 3, pa da je na dnevni red stavila ono što je njena ustavna, zakonska i obaveza po Poslovniku, a to je da nas najmanje jedanput godišnje obavesti šta ona radi. To je zapravo suštinski rad jedne vladajuće koalicije koji treba ovde da se iznese i da premijer dođe sa svim onim izveštajima šta je uradio za godinu i po dana. A ne da se nerad i zapravo loš put kojim ide država Srbija svaljuje na poslanike. Šta je suština? Suština je da Vlada ima vlast ali nema moć; ima poziciju, ali moć joj se polako krnji. Postavilo se pitanje: kako do moći? Kako obezbediti da Vlada bude snažna, da bude legitimna? Tu postoji nekoliko instrumenata za kojima se do sada poseglo: jedan je subverzivno delovanje Vlade, ona posrednim ukidanjem političkih organizacija, kroz verifikovanje statusa pojedinim grupama u okviru iste političke organizacije, zloupotrebljavajući Ministarstvo pravde, registruje ili održava da egzistiraju politički delovi DOS-a koji njoj odgovaraju. Drugi način je prikriven: kroz određene ucene, pretnje i lične pritiske. Da se podsetimo: oduzimanje mandata gospodinu Branislavu Ivkoviću, bivšem potpredsedniku SPS-a; kada se DSSusprotivila da se uzme imunitet na osnovu samo jednog obrazloženja, ostali predstavnici DOS-a su insistirali da se Branislavu Ivkoviću odmah uzme mandat. Međutim, čudno je što juče i na prošlom sastanku Administrativnog odbora DOS i njegovi predstavnici štite Branislava Ivkovića [[žagor]] (Predsednik: Gospodine Jočiću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.) Treći način na koji Vlada Republike Srbije deluje kroz parlament je ovaj koji će uslediti za dva-tri dana, a to je oduzimanje mandata koji zapravo nisu ni DOS-ovi. DOS nije politička organizacija, nikada nije registrovan kao koalicija, jednostavno je skup 19 političkih stranaka.... (Predsednik: Gospodine Jočiću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda, a to su izmene i dopune Poslovnika.) Na kraju, idemo i na onaj četvrti način, a to je restriktivni Poslovnik. Ovde ima dosta profesora i ljudi koji se bave pravom. Da li je normalno da se poslanik spreči da 90 skupštinskih radnihdana ne dolazi i ne govori, da mu se onemogući da 90 dana glasa i da samim tim prenosi ono što je legitimitet, a to je volja birača koji su ga izabrali. Sledeće, kod amandmana; kao jedan od instrumenata kojima se menja zakon i njemu je imanentno neposredno obrazloženje pre nego što će biti usvojen. Jednostavno, danas je do apsurda doveden koncept glasanja, tako da rasprava o amandmanima uopšte nije ni potrebna. Na kraju, dve vrste poslanika; uvođenjem radnog odnosa samo što se nije uveo i inspektor rada, da kontroliše poslanike koji su na stalnom radu i koji nisu na stalnom radu. Suština poslanika nije to, niti smo mi zasnovali radni odnos sa Skupštinom Srbije, niti sa predsednikom Skupštine Srbije, nego jednostavno nama je ovo, pa i pravo na naknadu proisteklo iz onoga što se zove birači. Niko ga, na kraju krajeva, ne može oduzeti. Ono može biti oduzeto ne kroz status narodnog poslanika na radu, nego kroz izbore. To je trebalo da ima u vidu predlagač ovog zakona. Na kraju, da završim i da citiram jednog predstavnika DOS-a koji je ovde juče strastveno govorio, da je istina da odavde više ne idu u javnost informacije da su granice virtuelne Srbije Karlobag - Ogulin - Virovitica. Tačno je da se više ne preti u ovom parlamentu zarđalim kašikama i viljuškama. Istina je da se više ne ide u izjašnjavanja koja na najgori mogući način vređaju druge vere i nacije, ali, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, kroz ovo mesto provejavaju iste namere koje su krasile i Miloševićevu vladu, a to je da neobuzdano vlada.
Pravo na repliku, narodni poslanik Čedomir Jovanović, pomenut u funkciji predlagača akta.
Spomenut sam i kao predlagač i kao predstavnik poslaničke grupe DOS. Želeo bih samo da podsetim gospodina Jočića da je, s obzirom na i suviše česta odsustvovanja sa sednice republičkog parlamenta, propustio da obavesti i poslanike parlamenta i javnost da su zajedno sa predstavnicima DOS-a na Administrativnom odboru bili uzdržani i predstavnici DSS-a, u slučaju u kojem je taj odbor raspravljao o zahtevu SPS-a o oduzimanju imuniteta Branislavu Ivkoviću. Dopustite Administrativnom odboru da bez takve vrste političke manipulacije donese kvalitetnu i validnu odluku. Nemojte uvoditi u parlament unutarstranačke probleme, jer su tako nešto tražili predstavnici vaše stranke. Imate tri predstavnika u Administrativnom odboru i nijedan od njih nije podržao zahtev SPS-a, već je bio uzdržan, kao i naši predstavnici, zbog konstatovanih nepravilnosti u inicijativi. Sa tim se SPS ne slaže. Oni imaju razlog da otvore taj problem još jedanput i na tome će Administrativni odbor raditi. Ali, vi ste rekli da neko manipuliše Branislavom Ivkovićem, a zapravo ste se ponašali na način na koji se ponašala Demokratska opozicija Srbije. Nije htela da prlja ruke poslovima SPS-a, niti će se tako nešto činiti ubuduće. Druga tema, takođe veoma bitna - otvorili ste pitanje o kom će raspravljati Administrativni odbor ukoliko ne uvažite inicijativu predsedništva koalicije uz čiju ste pomoć i saglasnost izabrani za narodnog poslanika. Socijaldemokratija je stranka koja je odlukom, između ostalog, i predsednika vaše stranke opstala u okviru naše koalicije konstatacijom da koalicija raspolaže mandatima, a ne stranke. Ako je to u maju mesecu prošle godine mogao da potpiše Vojislav Koštunica, to će važiti i u slučaju u kome se sankcionišu neredovni i neodgovorni poslanici. Predlažem vam da ne ulazimo u ovu polemiku, jer su potpisi konkretni, pravosnažni i primenljivi u svakom trenutku.
Pravo na repliku, narodni poslanik Zoran Anđelković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a.
Dame i gospodo, u tome i jeste suština rasprave o ovom poslovniku, u tome šta je pravo Administrativnog odbora. Ovim poslovnikom se, u stvari, to pravo još više daje Administrativnom odboru, da on bude vlada ove skupštine, a ne nešto drugo. Administrativni odbor nije zadužen da glasa o tome da li se skida nekom poslaniku poslanički mandat ili ne, nego da konstatuje činjenično stanje. U Zakonu o izborima vrlo precizno piše da poslanički mandat prestaje poslaniku: 1) kada je isključen iz stranke, 2) kada podnese neopozivu ostavku i 3) smrću. Ovde je jasno dostavljena Administrativnom odboru odluka skupštine i organa partije da je član SPS-a isključen, ali je isto tako jasno da vi to niste stavili na dnevni red, a ne da niste razmatrali. Niste stavili na dnevni red zato što u stvari želite da pravite lažne kongrese, kao i lažne insajdere, lažne svedoke u ovoj skupštini, zato što želite da menjate odnos snaga. To radite na dva načina: jedan je tako što isključujete poslanike sa Skupštine, da obezbedite parlamentarnu većinu, a drugi je tako što kradete tuđe poslanike drugih poslaničkih grupa. Nije to pošteno prema građanima, jer građani su ti koji određuju ko će koliko poslanika da ima. Mene ne interesuju vaši međusobni odnosi i šta vi radite na Administrativnom odboru, nego da sprovedete zakon i da konstatujete činjenično stanje o prestanku mandata.
Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković, kao član Administrativnog odbora.
Dame i gospodo, kao član Administrativnog odbora, ispred DSS-a, moram da reagujem na ovde iznete neistine od strane gospodina Čedomira Jovanovića. Bila je sednica Administrativnog odbora juče, kada je prisustvovao gospodin Jovanović. Međutim, prethodna sednica je bila, mislim, 22. maja (moguće je dan pre ili posle) kada je na predlog jednog člana Administrativnog odbora iz poslaničke grupe ostatka DOS-a predloženo da se skine sa dnevnog reda konstatacija da je gospodinu Branislavu Ivkoviću prestao mandat, a na zahtev SPS-a, zbog prestanka članstva u toj političkoj stranci. Obrazloženje uz zahtev za skidanje sa dnevnog reda je bilo da članovi Administrativnog odbora nemaju statut SPS-a, nemaju potvrde, odnosno povratnice o uručenoj odluci, nemaju dokaze da li je odluka pravosnažna i konačna. Na toj sednici Administrativnog odbora poslanici DSS-a, sva tri člana Administrativnog odbora, bili su uzdržani po ovom zahtevu da se skine sa dnevnog reda. Znači, nije bilo glasanja da se ne oduzme mandat, nego u pogledu skidanja sa dnevnog reda. Nismo hteli da ulazimo u ta prepucavanja i u taj način rada gde jedan poslanik ostatka DOS-a zahteva od SPS-a statut, program, dokaze o uručenom rešenju, odnosno odluci o isključenju, te odluku po žalbi. Na jučerašnjoj sednici Administrativnog odbora, gde je takođe prisustvovao gospodin Jovanović, član Administrativnog odbora iz SPS-a zahtevao je stavljanje na dnevni red sednice. Odbijeno je stavljanje na dnevni red sednice. Nije bio ni predviđen dnevni red sednice, ali po predlogu člana SPS-a, člana Administrativnog odbora, odbijeno je da se stavi na dnevni red sednice. Opet se članovi iz DSS-a nisu u ta međusobna prepucavanja između ostatka DOS-a i SPS-a mešali, opet su bili uzdržani. (Žarko Obradović: Replika.)
Po kom osnovu se javljate? (Žarko Obradović: Replika narodnom poslaniku Petru Cvetkoviću.) Repliku u ime poslaničke grupe je koristio gospodin Zoran Anđelković. Vi niste spomenuti. Gospodin Jovanović je pomenuo članove Odbora iz DSS-a. Izvolite, drugu repliku koristite kao poslanička grupa sa dva različita predstavnika.
Nema razloga da se nervirate. Govorim i kao član Administrativnog odbora i kao predsednik poslaničke grupe, s obzirom da je gospodin Cvetković pomenuo poslaničku grupu. Juče sam na sednici Administrativnog odbora tražio od članova tog odbora da se dnevni red dopuni tačkom gde Administrativni odbor treba da konstatuje prestanak mandata isključenom članu SPS Branislavu Ivkoviću. Obavestio sam tada Administrativni odbor da je Narodnoj skupštini 27. maja dostavljena Odluka Glavnog odbora SPS o isključenju Branislava Ivkovića iz članstva, žalba profesora Branislava Ivkovića na Odluku Glavnog odbora, Odluka Statutarne komisije SPS, ovlašćenje i rešenje za Zorana Anđelkovića, generalnog sekretara partije, da zastupa SPS, da je Narodnoj skupštini dostavljen Statut SPS, da je Narodnoj skupštini dostavljen Pravilnik o disciplinskom postupku u SPS, i dobio sam i ja, a i ostali članovi, tu su, jedno smešno objašnjenje - da nisu dobili materijal, odnosno Odbor nije dobio materijal od strane službe Skupštine, ali smo juče odlučivali o oduzimanju mandata poslanicima SRS na osnovu zahteva koji su pristigli u Skupštinu 3. juna. Prema tome, očigledno je da DOS ne želi da to konstatuje i ne želi da poštuje zakon. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Branko Ružić, a poslanička grupa SPS ima dva prijavljena govornika i vreme od pet minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, kada čujete šta se sve dešava u parlamentu Srbije i u Administrativnom odboru tog parlamenta, onda je svima jasno da su zaista vanredni izbori na svim nivoima jedini izlaz iz ove teške situacije u kojoj se država nalazi. Što se tiče ovog poslovnika, odnosno predloga poslovnika o kome raspravljamo ovde, trećeg od januara meseca prošle godine, moram da vam ukažem na to da je Poslovnik iz 1992. godine, koji je donela SPS s obzirom da je tada imala većinu u parlamentu, bio oličenje demokratičnosti i bio praktično najliberalniji poslovnik o radu jedne skupštine, ne samo na ovim prostorima, već i u Evropi, a vi ste nas optuživali da nismo demokrate i da smo imali autoritarnu vlast. Zbog toga bi trebalo zaista da vas bude sramota, s obzirom na ovaj treći predlog; a doajen poslaničke grupe DOS je juče u izlaganju izneo da je DOS predložio Vladi da se ova tačka stavi na dnevni red, govoreći o Poslovniku. Dakle, doajen poslaničke grupe DOS, vi ga znate, naravno. Pa, kakve to veze ima, ako u obrazloženju kažete da je ustavni osnov za donošenje ove odluke sadržan u članu 82. Ustava Republike Srbije (i to je jedino dobro i tačno što ste izneli u ovom predlogu) prema kome Narodna skupština uređuje svoj rad i organizaciju i način ostvarivanja prava i dužnosti narodnih poslanika. Šta to praktično znači - to znači uzurpaciju svih funkcija vlasti od strane izvršne vlasti, odnosno Vlade Republike Srbije, ili, prevedeno na srpski, Zorana Đinđića; to znači pokušaj uvođenja institucionalne diktature i diktature na svim nivoima u našoj državi. Sam Poslovnik o radu praktično predstavlja jedan pokušaj stvaranja obdaništa, a od gospođe Mićić, naše vaspitačice, koja će ovde da nam deli ukore, da nas odstranjuje sa sednica, da 90 dana zbog nečega što smo izrekli, a ne sviđa se možda Zoranu Đinđiću, ne možemo da prisustvujemo Skupštini, da trećina ukupnog broja poslanika može da stvara kvorum, i to je nešto na šta bi trebalo da liči ova skupština. Međutim, izgleda da i gospodin Đinđić a i doajen poslaničke grupe DOS pate od amnezije, pa ne mogu da se sete da su ulagali npr. na Zakon o lokalnoj samoupravi 2.500 amandmana i nikome nije padalo na pamet da pravi rigidniji ili restriktivniji poslovnik nego smo im to dozvoljavali. Opstrukcija je, dakle, bila prisutna i legitimna u vreme socijalističke vlasti;to je bila vlast koja je oličenje demokratije, a ne ova koja sada pokušava da zavede diktaturu. Što se tiče ovih kazni koje su predviđene, to praktično predstavlja ucenu i ništa drugo ne znači, ali poslanička grupa SPS i njeni poslanici naravno na te ucene neće pristati, a ono što je uvaženi gospodin Jočić izneo ovde za govornicom upravo govori o tome da postoji sprega DS i pokušaj Zorana Đinđića da izvrši prekompoziciju sastava u republičkom parlamentu i da na taj način dobije legitimitet i podršku za katastrofalan bilans svoje vladavine do 2004. godine, s obzirom da a priori odbija mogućnost raspisivanja izbora na svim nivoima, odnosno parlamentarnih izbora. Naravno, što se tiče SPS, nikakve registracije Vladana Batića ili nekoga drugog neće ništa značiti, s obzirom da će SPS to, ako bude trebalo, izboriti na sudu, a ako bude trebalo i na neki drugi način.
Gospodine Ružiću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Vrlo sam u temi, gospođo Mićić, s obzirom da je to fakat, a ovde smo čuli od mnogih poslanika da se to zaista i dešava. Zato, u ime poslaničke grupe SPS, s obzirom da ćete verovatno usvojiti ovaj poslovnik o radu, budite uvereni da ga kada dođemo na vlast nećemo menjati. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Bojan Pajtić, predsednik Zakonodavnog odbora, na osnovu člana 89. stav 2. Poslovnika, pet minuta. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nisam se javio na početku rasprave, jer nisam video potrebu za tako nečim, ali nakon što smo sa ove govornice čuli da je ovaj poslovnik nedemokratski zbog toga što opredeljuje jednu trećinu poslanika kao kvorum za rad Skupštine, nakon što smo čuli da predsednik Skupštine dobija diskreciona prava, da smo mi jedna parlamentarna skupština, da je predsednik Skupštine prvi među jednakima, da je Poslovnik ni manje ni više nego protivustavan, da je Vlada predlagač Poslovnika, da je skupštinska većina odgovorna za rad parlamenta, da DOS ne želi ustavni sud, osetio sam potrebu da razjasnimo, pre svega, neke formalno-pravne nejasnoće. Rečeno je da je Poslovnik nedemokratski zbog toga što opredeljuje da u Skupštini mora da postoji bar trećina prisutnih poslanika da bi rad bio validan. Podsećam vas da je u članu 61. francuskog poslovnika samo za odlučivanje potrebno obezbediti većinu, a da je prema članu 43. istog poslovnika za odlučivanje u odborima dovoljna samo jedna trećina poslanika. U poslovniku engleskog parlamenta, donjeg doma, prema članu 41. potrebno je 40 poslanika kao kvorum za rad, a podsećam vas da je taj parlament bar dvostruko veći po broju poslanika nego što je to srpski parlament.Ista je situacija u mađarskom, američkom, izraelskom, norveškom, danskom, finskom parlamentu;ukoliko neko ima nedoumica oko toga, može da se uveri, daću mu vrlo rado na uvid primerke ovih poslovnika. Navedite mi bar jedan poslovnik u kome se definiše da je potrebna apsolutna većina poslanika za rad u skupštini. Dalje, rečeno je da je ovaj poslovnik protivustavan na osnovu člana 80, a napominjem da je, iako je u članu 80. predviđeno da se odluke donose većinom poslanika, izmenama i dopunama Poslovnika definisano da se svi pravni akti donose u danima za glasanje, a da o disciplinskim merama odlučuje predsednik Skupštine, a o povredama Poslovnika Administrativni odbor i da nema više formalnog ni materijalnog prava republička skupština da odlučuje o ova dva pitanja. Dalje se govorilo o tome da je Vlada predlagač poslovnika. Formalno-pravno Poslovnik je interni organizacioni akt, dakle, definiše rad i organizaciju parlamenta; u tom smislu Vlada niti ima prava niti se na bilo koji način mešala u izradu iizgled Poslovnika. Rečeno je da skupštinska većina odgovara za rad Parlamenta, što je apsolutna besmislica. Po zakonu prava i dužnosti poslanika su u potpunosti ista; nema razlike između prava i dužnosti poslanika pozicije i poslanika opozicije; plate koje primaju poslanici su u potpunosti jednake, nezavisno od toga da li su oni poslanici pozicije ili opozicije. Odgovornost koju ima skupštinska većina prema vladi, prema izvršnoj vlasti koju je ona konstituisala pre svega je unutarpartijska, dakle interna politička odgovornost unutar onih političkih stranaka koje su predložile poslanike, odnosno na čijim listama su poslanici izabrani. To ne može ni na koji način da opravda neodgovornost i bahatost poslanika koji uzimaju sredstva iz poreza, sredstva iz džepova poreskih obveznika i iz budžeta, a ne izvršavaju svoje poslaničke obaveze. Rečeno je da je predsednik Skupštine prvi međujednakima - to je u potpunosti netačno. Pretpostavljam da kolege prave analogiju sa Svetimarhijerejskim saborom, gde se kaže da je patrijarh prvi među jednakima, ali ni to nije u formalno-pravnom smislu tačno. Predsednik Skupštine Republike Srbije prema Ustavu Republike Srbije je čovek, odnosno osoba koja raspisuje parlamentarne izbore, koja raspisuje izbore za predsednika Republike, to je čovek koji vrši dužnost predsednika Republike ukoliko predsedniku Republike prestane mandat pre isteka zakonskog roka. Kada pravite takvu atmosferu i kada tvrdite tako nešto, onda je potpuno prirodno da u ovom parlamentu imamo fizički atak na predsednika Skupštine kada se omalovažavaju osnovne institucije ovog društva. Dešava se nešto što je u evropskoj parlamentarnoj praksi nezabeleženo, ili bar nezabeleženo posle Drugog svetskog rata. Postojali su sukobi poslanika u parlamentima, ali - napad na predsednika skupštine apsolutno ne. Ono što smo imali prethodnih dana u ovom parlamentu rezultira u evropskim i civilizovanim demokratskim zemljama mnogo ozbiljnijim posledicama nego što je - povreda Poslovnika. Fizičko sprečavanje rada najvišeg zakonodavnog tela nije ništa drugo nego narušavanje pravnog poretka jedne zemlje, mimo Poslovnika i mimo bilo kakvog drugog osnova, gde se fizički sprečava rad ovog parlamenta; to nije ništa drugo nego narušavanje temelja pravne države i u tom smislu demokratske zemlje reaguju zabranama takvih političkih stranaka. [[Žagor.]] Rečeno je da Demokratska opozicija Srbije ne želi Ustavni sud, a vrlo dobroznamo, ili bar zna onaj ko je proučio Zakon o izboru sudija Ustavnog suda, da predsednik Republike Skupštini predlaže sudije Ustavnog suda. Pa, ako taj predsednik Republike ne sluša one i otkazuje poslušnost onima koji su falsifikovali izbore na Kosovu i Metohiji da bi on postao predsednik Republike, kako očekujete da bude kooperativan sa DOS-om. [[Žagor.]] U tom smislu, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, onima koji tvrde da nigde ne postoje poslovnici kao što je srpski Poslovnik, koji se predviđa izmenama i dopunama Poslovnika, vrlo rado ćemo dati na uvid ove poslovnike i vrlo rado ćemo vam ih prevesti. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodinu Pajtiću. Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika?(Poslanik Anđelković traži reč.) Nemate pravo na repliku, ako tražite repliku. Nema osnova za repliku. [[Žagor.]] Izvolite, reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija, predsednica poslaničke grupe DOS-Demokratska alternativa. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, neću komentarisati rešenja ovog poslovnika. Osećala sam se odgovornom, na neki način, da u ime ljudi koji sede ovde i u ime celog DOS-a kažem nekoliko stvari koje su ovde, čini mi se, ključne. Dakle, ne poriču mnogi da su ova rešenja preuzeta iz engleskog poslovnika, ali nam kažu: Englezi su do njega stizali 200 godina - pa, valjda, mi ne treba da idemo brže; možda očekuju i da se vratimo i neku lekciju još ponovo naučimo. Ne spore oni da su ta rešenja viđena u svetu, ali spore naše namere. Dakle, Englezi su, verovatno, hteli da parlament učine efikasnijim, reprezentativnim, dostojnim svakog Engleza koji u taj parlament gleda, i oni su na to imali pravo. Naše namere, izgleda, nisu to, nego su naše namere mnogo kvarnije, te tako naša namera jeda hoćemo da ukinemo demokratiju. To nam govore oni koji nisu opozicija, oni su prethodna vlast koja je svoje političke neistomišljenike hapsila, proganjala, svoje građane nazivala fašistima, novinare ubijala. Oni nama kažu dapokušavamo da ugušimo demokratiju. Kažu da je naša namera da od javnosti Srbije sakrijemo istinu. To kažu oni čija istina glasi - preko milion i dvesta hiljada izbeglica, potpuno porušena ekonomija [[žagor, glasovi - tema]] Govorim o namerama za pravljenje Poslovnika i vrlo se držim teme. Govore da su naše namere da prikrijemo istinu. Pozivam ih da ovde govore istinu svaki put i da kažu da je Kosovo i Metohija pod međunarodnom okupacijomzahvaljujući njihovoj politici; da je jug Srbije bio deo teritorije izuzet iz teritorije Republike Srbije. Neka govore tu istinu. Niko im ne brani. Ono što oni nazivaju istinom jeste prazan patriotizam. Spadam u redovnije koji sede ovde, i kakva god da je tema oni imaju potrebu da pričaju i dokazuju svoj patriotizam. Kakva god da je tema oni govore o demokratiji. Treća namera koja nam se osporava jeste namera, da u ovaj parlament uvedemo red, da ovaj parlament postane nešto čega se građani Srbije neće stideti. Kažu - nije ovo škola i ne može nas niko da tretira kao đake. Tačno. Ali, za građane Srbije mi jesmo školakako Srbija treba da izgleda - ako izgleda ovako kako je izgledala ovih meseci onda se građani Srbije stide ovog parlamenta. I, neko kaže - i u kafani se psuje pa kafani ne pada rejting. Ali, kada parlament počne da liči na kafanu onda mora da mu pada rejting. Ne može parlament da liči na kafanu ako mi hoćemo da građani Srbije poštuju one koji su ih izabrali, da time poštuju i sebe same. Kažu da poslanike ne smemo da disciplinujemo i da poslanici izgledaju otprilike kao beli medvedi, zaštićeni, oni nemaju nikakve obaveze, imaju samo prava u koja niko ne sme da takne. Pitajmo građane da li oni misle da smo mi to! Ne mislim da sam ovde došla zato da niko ne bi smeo da postavi pitanje moje odgovornosti, moje discipline i moje pristojnosti. Sve to imaju pravo da postavljaju građani, odnosno ako smo mi ovde odgovorni imamo pravo da postavljamo to i sami. Zato mislim da ovaj poslovnik, verovatno kao nijedan poslovnik, ne može da reši problem onoga što su neki doneli od kuće. Nijedan poslovnik ne može da reši nečiju nameru da nešto razara. Teško je tu izboriti se, ali verujem da ćemo, možda, ovim poslovnikom ipak uspeti da sve to smanjimo na minimum i da uradimo ono što opet neki osporavaju i kažu: nije ovo preduzeće koje treba da ima učinak,štoznači da bismomogli da provedemo četiri godine u beskrajnoj priči o svemu i svačemu a da ne uradimo ništa. DOS je dobio većinu zato što građani očekuju da promeni sistem. Sistem se može promeniti samo kroz zakone. (Glasovi:A Ustav?) Ustav ćemo menjati onog trenutka kada budemo znali da li je Srbija deo nekakve zajednice država ili je Srbija samostalna država; onda ćemo moći da definišemo Ustav Srbije, a vi to bolje znate jer ste u to više uključeni. Dakle, ovaj parlament mora da radi i da mu se meriti učinak, zato što moramo brže da se krećemo nego druge zemlje u tranziciji. One su to uradile pre 10 godina, tada su krenule na taj put, a mi kasnimo više od 12 godina, jer smo se za ovih 12 godina vratili još unazad. Mi moramo da budemo efikasni; nažalost, meru efikasnosti meriće građani, to je tačno, ali meru efikasnosti moramo i mi sami da merimo;da kažemo ako nismo efikasni,da to otklanjamo. Hvala lepo.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Izvolite, narodni poslanik Zoran Anđelković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Prvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslovnik je unutrašnji akt narodnih poslanika kojim se rešavaju međusobni odnosi poslanika, poslaničkih grupa i način donošenja zakona. Ako se oko tog pitanja slažemo, onda je valjda logično, moralno i pošteno da se poslovnik radi tako što u njemu učestvuju proporcionalno svi predstavnici poslaničkih grupa. Poslovnik nije vlasništvo poslaničke većine u parlamentu, nego svih poslanika; on treba da bude najbolje merilo i način da se u demokratskoj atmosferi stvaraju i usvajaju, sjajno, da li smo tako radili, reći ću i to ... zakoni koji su u interesu građana. Da li smo tako radili? Dobro pitanje: 1993. godine, tačnije rečeno početkom 1994. formirana je komisija da izradi poslovnik a u toj komisiji, čiji poslovnik je važio do 2001. godine, znači sedam godina, radili su i predstavnici Demokratske stranke, gospoda Dušan Bajec i Zoran Vacić, gospodin, Pal Šandor, zatim, tu su bili i narodni poslanici iz Nove demokratijeŽarko Jokanović i, naravno, predstavnici SPS-a. Znači, tako smo upravo radili; zato što su radili predstavnici različitih političkih parlamentarnih partija, koje su bile ovde u ovom parlamentu, zato je taj poslovnikvažio sedam godina i zato je on bio u interesu poslanika, a i kao takav je bio u interesu donošenja odgovarajućih zakona. Prema tome, ako mi hoćemo, - [[nisam se javio za repliku]] , da napravimo poslovnik koji treba da doprinese da se brzo dolazi do zakona, ali ne prebrzo, ne olako obećanom brzinom, već da se dolazi do zakona koji su u interesu i Vlade, rekao bih, (a kada kažem i Vlade, onda da se razgovara o zakonima koje Vlada predlaže, ali u interesu građana), onda taj poslovnik mora biti splet različitih mišljenja i stavova različitih poslaničkih grupa, a ne samo poslaničke grupe koja ima većinu. Kada poslanička grupa koja ima većinu u ovom parlamentu predlaže, onda mi dolazimo do najdemokratskijeg poslovnika - doduše, mislio sam da je onaj prethodni Poslovnik najgori jer ga nema ni u Madagaskaru, ali sada dolazimo do poslovnika kojisvojim odredbama samo stimuliše način kako da poslanička većina, koja nema većinu ili tačnije rečeno Vladina većina, može da obezbedi funkcionisanje parlamenta i usvajanje zakona. Gde se to tačno vidi? Kažu, da bi se izbegla blokada Vlade ili blokada parlamenta, kako hoćete. Ako je tačno da se Parlament bruka preko poslanika, kada takav utisak steknu građani, zna se koja je mera - 1993. godine, samo posle godinu dana rada parlamenta,posle rasprave u ovom parlamentu i 1993. godine, ocene Vlade Srbije da je reč o parlamentu koji ne uliva poverenje građanima, predloženo je predsedniku Republike Srbije da raspusti Parlament;mi smo imali republičke izbore samo posle godinu dana rada Parlamenta. Ako vi mislite da ovaj parlament nije slika građana Srbije, molim vas, vi imate poslaničku većinu, neka Vlada predloži predsedniku Republike Srbije da se raspišu izbori; to je korektno, to je pošteno, a naravno i odnos novih parlamentarnih snaga će odrediti kako će funkcionisati taj novi parlament. Ali, gde vode restrikcije; najgore restrikcije faktički dovode ovaj parlament do teške situacije, kada se priča o blokadi? Ovde se jedan poslanik u jučerašnjoj raspravi pozvao na član 217, koji kaže da je poslanik dužan da učestvuje u radu Skupštine. Isti taj poslanik je, zajedno sa gospodinom Đinđićem, 1995. i 1996. godine apsolutno apstinirao u radu parlamenta; bio u hodnicima i u salama, u kancelarijama poslaničke grupe; redovno primao dnevnice; redovno su svi poslanici tada primali dnevnice i plate, niko to nije dovodio u pitanje, iz prostog razloga što je pravo poslanika da učestvuje ili ne učestvuje u radu parlamenta u zavisnosti od toga kako misli: da li mu to donosi političke poene ili političku štetu kod građana Srbije. Uostalom, svi ovde učestvuju kako bi im to donelo političke koristi, a vodeći računa kakav će zakon da se usvoji. Prema tome, i taj argument apsolutno otpada, jer isti oni koji sada govore nešto drugo, radili su potpuno suprotno samo pre par godina. Ovde je u više navrata bilo reči o trajanju diskusije i kvorumu. Znate,ne možete da pravite dve restrikcije: kod kvoruma i vremena diskusije. Pozivamo se na evropske parlamente, a u Engleskom, kako je malopre ovde bilo reči, tačno je, kvoruma nije51%, ali je rasprava o jednom amandmanu, sećate se Zakona o zdravstvenom osiguranju, trajala tri meseca u tom Engleskom parlamentu;ograničenje kod diskusije je samo u tome da ne sme biti pauze u govoru duge jedan ili više minuta, može se govoriti bez prestanka, jedan poslanik može da govori preko celog dana. Prema tome, ne možete sa jedne strane ograničiti poslaničkoj grupi da ima 30 ili 40 minuta da govori, a sa druge strane joj ograničiti prisustvo u Skupštini kada je reč o broju poslanika koji ovde govore. Zašto se raspravlja u načelu? Evo, u načelu o jednom zakonu se raspravlja da ubedimo, mi valjda još iz opozicije, poslaničku većinu da neki zakon treba ili ne treba da prihvati. Ako mi sada imamo u parlamentu 30% prisutnih u sali koje treba da ubeđujemo, a onda kada je dan za glasanje, predsednik parlamenta pozove i ostalih 25% da bi bilo 50 i nešto posto u Parlamentu, kako će tih 20 i nešto posto da naše argumente, koje smo mi iznosili u vremenu rasprave u načelu, uvaže ili ne uvaže. To znači da njih ne interesuje šta mi raspravljamo ovde, o čemu govorimo i na koji način iznosimo argumente; kao i to da neki zakon ne treba usvojiti ili ne takav kako je predložen, negou drugačijem obliku. To znači da te poslanike uopšte ne interesuje da li mi iznosimo argumente za ili protiv tog zakona, nego jednostavno dođu i pritisnu taster onako kako je poslanička većina ili kako je Vlada predložila, u zavisnosti ko je predložio taj zakon. Iz tih razloga je nedopustivo da sa jedne strane ograničavate vreme diskusije poslaničkoj grupi, a sa druge strane smanjujete broj prisutnih poslanika. Ako već smanjujete broj prisutnih u Skupštini na 30%, mislim da je bilo pametnije da predložite 5% i da bi najbolje bilo da se onda napiše u Poslovniku da u raspravi u načelu učestvuje predsednik Skupštine i šefovi poslaničkih klubova - da oni donesu broj poslaničkih mandata kojima raspolažu, a kada predsednik Skupštine stavi na glasanje, oni podignu svoje,ovi imaju 30, a ovi 20 glasova i da se onda iz tih razloga jednostavno taj zakon usvoji ili ne. Ako može 30, zašto ne može 20, zašto ne može pet? Sve ispod 50%, faktički, otvararaspravu o tome šta je argument da bude baš 30%, zašto nije 25 ili 20%. Prema tome, mislim da je bilo logično i pošteno da odustanete i sada od tog predloga, jer jednostavno uvodite nešto što će dovesti u pitanje ne samo raspravu o nekim zakonima, već će dovesti u pitanje legitimitet svakog zakona koji se usvoji, jer u njemu faktički na adekvatan način ne učestvuju poslanici, ne iznose svoje argumente, a kada iznose, onda oni koji glasaju o tome nisu bili prisutni i nisu bili u obavezi da prisustvuju tom činu glasanja, odnosno o raspravi. Naravno, kada je reč o tumačenju Poslovnika, ako je ono sada u nadležnosti Administrativnog odbora, to znači ako mi uložimo prigovor da je Poslovnik prekršen, predsednik Skupštine kaže - dobro, o tome će Administrativni odbor da raspravlja. Administrativni odbor se zakaže 1. septembra i sada nije važno što kvoruma nije bilo kada je bilo glasanje o prošlom zakonu, što je listing to pokazao, nego će Administrativni odbor 1. septembra da se zakaže i on tada može da kaže da je bio prekršen Poslovnik i ništa, jer je prošlo tri meseca posle toga. Logično je da se o kršenju Poslovnika, koje može da nanese štetu i dovede u pitanje usvajanje zakona, odlučuje tog trenutka i da odlučuju oni koji su taj poslovnik usvojili, a to su poslanici u parlamentu. Na kraju, što se tiče prava predsednika Skupštine: ovde je bilo mnogo argumenata oko toga da predsednik Skupštine nije vlast u parlamentu, nije nikakav vlasnik preduzeća da može da otpušta i prima radnike, da može da odlučuje ko će šta biti, ali ovde je reč o jednom drugom, diskrecionom pravu, pošto jeovde bio jedan drugi termin koji nije tačan. Diskreciono pravo predsednika Skupštine da malopre sluša raspravu koja uopšte nema veze sa Poslovnikom i da prećuti, jer je reč o poslaniku poslaničke većine, a da kada bilo ko iz opozicije kaže bilo šta van teme bude izbačen na 90 dana. Kada je reč o izbacivanju na 90 dana, ovde nije reč samo o tome da li neko ko pravi nered u parlamentu treba da bude sankcionisan. Naravno, ovde je reč ponovo o diskrecionom pravu predsednika parlamenta da promeni odnos u parlamentu prilikom glasanja, pa kada bude tesna većina da se zbog jednog glasa odlučuje u parlamentu (kao što je bilo kod izbora novog predsednika Skupštine), predsednik Skupštine može da donese odluku da izbaci tog poslanika napolje i da obezbedi da poslanička većina ima mogućnost da usvoji tu odluku ili taj zakon. Iz tih razloga mislimo da to nije dobro i da treba povući ovaj predlog Poslovnika i ne usvajati ga.
Pravo na repliku, narodni poslanik Pal Šandor.
Poštovane kolege, moram da se javim za repliku pošto je gospodin Anđelković nacrtao toliko idiličnu sliku o periodu njihove vladavine da moram da kažem samo tri napomene oko svega što je on govorio, da slika ipak ne bi bila toliko idilična. Prvo, istina je da smo radili u toj grupi i to dosta studiozno i vrlo ozbiljno, ali je istina takođe da su onda socijalisti na naše predloge, koje je grupa donosila konsenzusom, stavljali amandmane. Na toj grupi je bilo prihvaćeno da ima interpelacije, a onda je Radmilo Kalčević (ili tako neki lik) podneo amandman da se to briše, pa Skupština izglasa i onda, recimo, interpelacije nemate u Poslovniku, a bili smo se dogovorili da je ima. Znači, ta paralelna igra. Predlagao sam tamo i dogovorili smo se da postoji odbor šefova poslaničkih grupa, kao jedan od odbora u Skupštini, da bi se tenzije, nesporazumi smanjili i da bi bilo dogovaranja, da bismo mogli da predvidimo kakav da bude tok sednice da bi to bilo konstruktivno itd. Mi se to dogovorimo i toga nema. Najgadnija stvar koju smo predlagali, da postoji skupštinska straža koja je nezavisna od MUP-a,to je zbog toga što su socijalisti gadno premlatili radikale u ovoj skupštinskoj sali kada su suspendovali parlament, zatvorili vrata i jedan od šefova policije je stajao tamo pored vrata, ja hoću da uđem u salu i on mi kaže - napolje, što će reći da je ministar policije mogao da suspenduje parlament kada mu padne na pamet, jer skupštinska straža, odnosno milicija nije bila pod neposrednom komandom predsednika. Prema tome, radikali bi mogli ponešto da kažu, a i gospodin Nikolić, koga sada nema, rekao je zašto neće sa kravatom da dolazi u Skupštinu i koliko je to opasno. Prema tome, situacijanije bila baš tako idilična kao što kaže gospodin Anđelković. Bilo je dogovaranja, ali, molim vas, socijalisti su uvek stavljali do znanja ko ima većinu u ovoj skupštini i tako se ponašali, a to je priroda svake vlasti. Prema tome, ovo što smo sada predložili jeste zbog toga što se u Skupštini povećavaju ekscesi, a ne opstrukcija koje je bilo i koju smo sprovodili - sećate se da smo bili u situaciji da opstruiramo, dođemo do govornice, neko je ćutao svoja dva minuta i onda na pristojan način izašao. Inače, zasipanje amandmanima skupštinske procedure ništa nije neobično i mislim da je dozvoljeno u parlamentu, ali izazivanje ekscesa, a izmene se kreću u tom pravcu, znači ono o čemu sam govorio juče, ta destrukcija ipak u parlamentu nije dozvoljena.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe SSJ.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, postavlja se pitanje šta je predlagač hteo da uradi sa predloženim novim poslovnikom. Da li je hteo da smanji cenu koštanja jednog radnog dana skupštinskog zasedanja? Ne, ostaje ista cena, ostaju iste dnevnice: 30.000 maraka su dnevnice plus 15.000 maraka ostali troškovi, koji su neophodni za rad jednog radnog dana. I dalje će se dešavati da poslanici dođu u Skupštinu i obaveza je mnogo je manja sada nego pre, jer članom 5. je predviđeno da trećina poslanika prisustvuje u sali, a to znači da se oslobađaju odgovornosti oni poslanici koji ne dolaze i oni koji nisu ni do sada dolazili. Znači, stvaramo im mogućnost da mogu i dalje da podižu dnevnice i da pojedine dnevnice budu čak do 70.000 dinara sa platom. Mislim na dnevnice, na putne troškove, na one poslanike koji dolaze iz unutrašnjosti. Dešava se da koriste državne automobile, a da odu na blagajnu i tamo pišu kao da su došli privatnim autom i podrazumeva se da to ide u njihov džep. Postavlja se pitanje da li smo mi postali parlament, kao što je neko od poslanika pominjao, u Engleskoj, Francuskoj itd. Kako ide i kako vreme prolazi očekujem da će veoma brzo u ovoj sali poslanici iz DOS-a tražiti da nam plate budu kao u engleskom parlamentu, a nema veze kako nam žive seljaci, kako nam žive radnici, kako žive penzioneri. Smejte se vi, gospodo iz DOS-a, smejte se. Samo da vam kažem da su građani Srbije ogorčeni na ovaj predlog Poslovnika. Ovo je ogledalo Srbije, vaše, kako vi radite i veoma brzo će građani Srbije izaći na ulice da traže izbore. Za pet minuta, kada budete usvojili ovaj poslovnik, ovo više neće biti Skupština Srbije, ovo će biti dom kadije u liku predsednika Skupštine, jer kadija te tuži kadija ti sudi;znamo, dame i gospodo, kako je predsednik Skupštine do sada poštovao onaj poslovnik, a sa novim ovlašćenjima u novom poslovniku ne smemo više od pet rečenica da izgovorimo a da ne pitamo predsednika Skupštine da li možemo da nastavimo. Od danas se uvodi diktatura u Skupštini Republike Srbije i smatramo da mi, narodni poslanici iz opozicije, a i ovi iz DOS-a (ali oni to ne smeju da kažu, jer su zadovoljni samo oni koji imaju određene funkcije) ne možemo ništa više da vam pomognemo, ne može više nijedna tačka dnevnog reda da bude na dnevnom redu ako to predloži broj poslanika, onako kako je to predviđeno po novom poslovniku. Jedino novi izbori mogu da donesu bolje sutra ovoj Srbiji i mi iz Stranke srpskog jedinstva očekujemo od DOS-a da raspiše izbore, pošto im rejting raste, a očekuje se da će to biti 10% manje, jer su sve to štelovane ankete. One prave ankete koje radi Stranka srpskog jedinstva govore da će izborni rezultat na sledećim izborima biti mnogo drugačiji i jedino izbori, još jednom da ponovim, dame i gospodo, mogu da donesu bolje sutra ovoj državi.Vidite kako se rasprava vršila - bila je svađa između dve najveće partije. Koga to više interesuje, šta radi DS, šta radi DOS, šta radi DSS. Interesuje ljude da li mogu da žive od svog rada. Ako su dve najveće partije zbog kojih su građani glasali na poslednjim izborima dobile toliki broj glasova, sada više ne funkcioniše DOS onako kako funkcioniše. Smatram i očekujemo od DSS-a da zatraži nove izbore, a da traži da pre togau ovu Skupštinu dođe Vlada Srbije da nam podnese izveštaj, pa da vidimo šta je to Vlada Srbije dobro uradila za građane Srbije. Ukoliko nas ubedi, može da se desi da vi iz DOS-a opet glasate za njih, ali teško da mogu da nas ubede, jer osećamo i građani Srbije kako žive. Zahvaljujem.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Da li vi želite reč kao predlagač akta? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da sam kao predlagač dužan da u najkonkretnijem smislu i krajnje koncizno odgovorim na tako izrečene primedbe. S obzirom na takav stav, jasno je da ne mogu, niti želim da komentarišem primedbe SPS-a; mislim da nisam dužan ni da komentarišem egzotičnu politiku stranke i njenog predstavnika koji sa parlamentom imaju onoliko veza koliko i Šumadija sa palmom. Odgovoriću samo na primedbe poslanika, odnosno poslaničke grupe DSS-a. Tako nešto mi se čini logičnim i konačno to je dužnost, s obzirom da smo u parlamentu izvesno vreme nastupali kao jedinstvena poslanička grupa i da smo izabrani na zajedničkoj koalicionoj listi. Mislim da je samim tim kritika koja je upućena sa njihove strane ozbiljna i da je treba argumentovano negirati, kako ne bi nešto ostalo nedorečeno ili u formi špekulacije. Dakle, izvršio bih klasifikaciju ovih primedaba prema oblastima: u prvoj se izmene Poslovnika kritikuju zbog insistiranja na efikasnom i funkcionalnom parlamentu, u drugoj zbog pritiska i menjanja statusa poslanika. Osvrnuo bih se na moralnu dimenziju kritičara ove naše inicijative. Tokom jučerašnje rasprave, u njenom popodnevnom delu, rečeno je da je stav DSS-a kako efikasnost i produktivnost ne mogu biti kriterijumi koji će presudno uticati na status parlamenta, niti oni mogu govoriti o valjanosti jedne takve institucije. Tokom današnje rasprave pomenut je i argument da je, s obzirom da je u poslednjih godinu i po dana parlament usvojio 60 zakona i doneo oko 130 odluka, nepotrebno menjati Poslovnik, jer je očigledno da on može da radi. Zbog toga bih vas podsetio na kritike koje nam istovremeno upućujete kroz teze da se u Srbiji reforme sprovode sporo ili da ih uopšte nema. Ne možete osporiti nama pravo da insistiramo na efikasnom parlamentu, a pri tom istovremeno kroz nastupe predsednika svoje stranke isti taj parlament kritikovati zbog neefikasnosti. Tako nešto je učinjeno pre samo dve nedelje, a ne mogu da verujem da ste to vi zaboravili. Ili je predsednik vaše stranke rekao ono što vi ne mislite ili vi ne podržavate Vojislava Koštunicu. Nemoguće je i jedno i drugo. Ako je izvesno vreme tako nešto bilo moguće kroz primesu da vam je bilo dopušteno da budete i vlast i opozicija, u ovom konkretnom slučaju, kada je reč o pravu i pravnom uređenju funkcionisanja parlamenta, ti standardi ne mogu biti uvaženi. Što se tiče teze da bi primenom ovog poslovnika mi izvršili samo hromu analogiju sa poslovnicima sa kojima su uređeni parlamenti modernih demokratija, kroz nastupe predsednika Zakonodavnog odbora i kroz materijale sa kojima sam raspolagao, zapravo sam video više nego jasnu argumentaciju da tako nešto nije teza potkrepljena činjenicama. Zakoni i sve odluke o kojima će raspravljati parlament ubuduće će imati tri čitanja: pred skupštinskim odborima, tokom rasprave u načelu i tokom rasprave u pojedinostima. Ničim nije promenjeno to pravilo ili dovedena u pitanje ta parlamentarna tekovina koja je potrebna, kako bi se na najpravilniji način uočile sve one moguće loše strane onoga o čemu parlament odlučuje, a one izmenile boljim rešenjima ili zapravo pružila mogućnost poslanicima da na najkonkretniji način upoznaju materijale sa kojima će potom raditi. Istakao bih primedbu da je ovim poslovnikom urušena institucija poslanika i da je on sveden na činovinika koji je u parlamentu samo zbog tastera i glasanja. Prava poslanika su definisana prethodnim izmenama i dopunama Poslovnika o radu Skupštine Srbije. Te izmene i dopune predložila je poslanička grupa DSS-a, na isti način na koji smo to učinili i mi. Tada je skraćeno vreme za diskusiju, tada je utvrđeno da amandmane može predlagati poslanička grupa, a ne pojedini poslanici zbog očiglednih zloupotreba do kojih je dolazilo. Mi smo takvu inicijativu tada podržali, podržavamo je i danas i ne razumemo zbog čega se vi u međuvremenu od nje ograđujete i zbog čega tako nešto negirate. Ideja sankcionisanja poslanika nije ideja koja je rođena u srpskom parlamentu. Ona je stara koliko su stare i ideje parlamentarizma. Mislim da smo primenili najkonkretniju i najkorektniju proceduru. Posebna ovlašćenja predsednika ne postoje. Mi smo samo uvažili činjenice koje su zapravo mnogo više degradirale nas kao Skupštinu nego predsednika kao pojedinca. Ako je nekada poslanik koji polije predsednika Skupštine, iščupa mikrofon, započne tuču u sali bio nagrađivan i smirivan tako što se postavi za potpredsednika Republičke ili Savezne vlade, u demokratskoj Srbiji to nije moguće. Oni koji misle da se tako mogu ponašati u Skupštini, naići će na ozbiljne sankcije i mi na jednoj takvoj izmeni insistiramo. Ideja da će time biti dovedena u pitanje procedura glasanja, odnosno da će neko manipulisati ovom vrstom sankcija je neprihvatljiva, jer je jasno da davanjem prava mi zapravo ničim ne nagoveštavamo zloupotrebu tog prava, a pogotovo ne ako uvažite one članove izmenjenog Poslovnika kojima se ostavlja mogućnost predsedniku poslaničke grupe da primedbom na postupak predsednika pred Administrativnim odborom zatraži reviziju njegove odluke; u svakom slučaju, pa i u slučaju u kome je poslanik isključen na 90 radnih dana. Kritike da je parlament tretiran kao preduzeće su karakteristične i one su nekoliko puta ponavljane. Mislim da nemaju utemeljenje u činjenicama. Ako se od poslanika Demokratske opozicije traži da u parlamentu uvode drugačija pravila života od onih koja uređuju živote miliona građana Srbije, mi na tako nešto ne pristajemo. Oni koji su izašli u decembru 2000. godine na izbore morali su građanima da kažu: izaberite nas da ne radimo; glasajte za nas da bismo mi svoje vreme provodili pred skupštinskim blagajnama, po skupštinskim kuloarima, a ne na skupštinskim sednicama. Pošto su građani glasali i dali dvotrećinsku podršku poslaničkoj grupi DOS da bi se nešto u Srbiji promenilo, mi sankcionišemo one koji misle da će nerad, a ne rad biti nagrađen u ovom domu. Tako nešto je princip koji će biti uvažen i od koga mi ne možemo da odustanemo. Isticanje opravdanja kroz karikiranje činjenice da je poslanikgrađanin koji mora obrazložiti svoje postupke za nas jeneprihvatljivo. Da su neki od poslanika koji se danas nalaze u ovom sazivu parlamenta otišli na lekarski pregled pre nego što su izašli na izbore, naš rad bi bio mnogo lakši i možda ne bismo razgovarali o temama o kojima razgovaramo sada. Pošto to nisu učinili tada, neka donesu sada lekarsko opravdanje kojim će obrazložiti svoje postupke. A koga nema, biće sankcionisan onako kako će biti sankcionisan i u bilo kom drugom sistemu u ovom društvu. Status poslanika na stalnom radu, odnosno poslanika koji takvu privilegiju ne uživa, nije obavezujući status. On je potpuno dopušten kao izborno pravo. Svaka poslanička grupa ima jedini limit koji je definisan kroz konsenzus svih poslaničkih grupa u okviru Skupštine, limit od jedne trećine poslanika koji mogu biti prijavljeni na stalni rad, odnosno do jedne polovine, kako je to naknadno izmenjeno. Ali, dame i gospodo narodni poslanici, ako se prijavite i sklopite sa Skupštinom radni odnos, onda poštujte to svoje pravo i odgovorite obavezama koje taj radni odnos prate. To ne govorim pojedinačno poslanicima iz opozicionih poslaničkih grupa ili onih poslaničkih grupa koje ovo kritikuju, nego svima. Oni koji ne poštuju svoj radni odnos sa Parlamentom, izgubiće privilegije. Skupština radi 180 dana u redovnom zasedanju i oko 60 dana u vanrednom; maksimalno.Ali, u svakom trenutku poslanici koji su na stalnom radu imaju obezbeđene finansijske prinadležnosti i statusne povlastice koje drugi poslanici nemaju. Zbog toga se mora staviti između prava i obaveze i znam jednakosti između slobode poslanika i njegovog prava. Sloboda bez prava i odgovornosti je anarhija ili godišnji odmor. Tražite apsolutnu slobodu na moru, na letovanju, zimovanju, ali u Parlamentu shvatite da uz obaveze mora postojati i pravo, ali isto tako i uz pravo obaveze. Dakle, apsolutna sloboda bez ikakve odgovornosti nema našu podršku. Čini mi se da, konačno, ovde imamo jedno nerazumevanje koje zapravo ukazuje na ozbiljne motive koji su nas naveli na izmenu ovog poslovnika i na motive sa kojima se mi suočavamo kao preprekama pri njegovom usvajanju. U svim diskusijama predstavnika DSS-a pominjana je, uz instituciju parlamenta, institucija republičke vlade. Mi nismo u problemu zbog toga što podržavamo tu vladu, jer smo je mi svojim glasovima izabrali. Ako joj uskratimo poverenje, uskratićemo poverenje sebi, jer ćemo morati da objasnimo u čemu smo tada pogrešili kada smo to poverenje dali. Mi ne mislimo da ta vlada radi loše, a ukoliko postoje poslanici koji smatraju da tu treba uneti neke izmene, definisane su poslovnikom procedure na koje se tako nešto može uraditi. Poslaničko pitanje ostaje kao potpuno pravo, netaknuto; takođe i interpelacija kao mogućnost pedesetorici narodnih poslanika da u diskusiji sa predstavnicima Vlade dobiju odgovor na sva sporna pitanja. Ali, te teme nikada nisu otvorene ovde u Republičkom parlamentu zbog toga što istina nije suština jednog takvog zahteva, već politička manipulacija kojom se kritika usmerava na one koji najviše rade u ovom društvu, sukobljavajući se sa najgorima među nama. Raspolažem veoma konkretnim izveštajima o prisustvu poslanika tokom rasprave u načelu i pojedinostima. Ne mogu da shvatim zbog čega se poslanici koji su bili najneredovniji tokom tih rasprava danas osećaju pogođenim. Mi smo samo konstatovali njihovo pravo da i ubuduće nastave sa takvim sprovođenjem politike, ali smo poslali poruku i njima i javnosti ove zemlje da mi nećemo da budemo taoci takve politike, da želimo da radimo, da raspravljamo o zakonima, da ne želimo da nam u fioki stoji 70 zakonskih predloga, da nismo zadovoljni time što se u ovoj zemlji reforme sprovode mnogo brže nego u drugim zemljama tranzicije, jer smo izgubili 10 godina koje oni nisu. Upravo zbog toga je trećina poslanika dobra kategorija za nesmetan a funkcionalan rad Skupštine tokom rasprave u načelu i pojedinostima. Bilo je ideja da se potpuno ukine kvorum, ali bi se time narušila institucija poslanika, koji je dužan da ovom društvu pošalje veoma jasan stav da je parlament institucija na koju javnost i sve druge institucije moraju da se ugledaju, a ne od nje da beže i da je navode kao negativan primer. To je, nažalost, bio slučaj do sada. Tačne su one kritike i one konstatacije u kojima se naš rad opisuje na najlošiji način, ali mislim da su netačni oni prezrivi stavovi prema najredovnijim poslanicima među nama. Zbog čega bi oni bili dužni da se osećaju pogođenim zato što predstavnici neredovnih poslaničkih grupa ukazuju na njihovo prisustvo kao na izraz podaničke lojalnosti prema nekim drugim institucijama. Poslanici koji su sedeli godinu i po dana u ovim klupama zaslužuju naše poštovanje, a ne kritiku onih poslanika koji su mnogo redovniji bili na skupštinskoj kasi nego u skupštinskoj sali. Zbog toga, bez obzira na poslaničke grupe, bez obzira na status pozicije i opozicije, mi njima dugujemo zahvalnost jer su oni očuvali taj minimum kredibiliteta ovog doma. Poslednja kritika koja je izrečena od našeg koalicionog partnera ili doskorašnjeg koalicionog partnera je nepostojanje parlamentarne demokratije. Tako nešto je rečeno i nakon izglasavanja Zakona o ministarstvima. Institucija demokratije počiva na pravu većine i na pravu manjine. Mi vaša prava kao manjine ne dovodimo u pitanje, ali vam ne možemo prećutno dopustiti da vi osporite naše pravo većine, da poslaničkom većinom u ovoj skupštiniizmenimo Poslovniki usvojimo bilo koji drugi zakon. Dok važe ti principi rada, u Srbiji nema parlamentarne diktature. Ako budu važili oni principi koji su postali dominantni u politicikritike svega što radi DOS, menjajući naše društvo, mislim da nećemo otići u diktaturu nego u period u kome smo živeli 10 godina, sa svim onim tragičnim posledicama sa kojima se suočavamo danas. Zato očekujem od poslanika DOS-a da podrže ovaj predlog izmena i dopuna Poslovnika. Mislim da ćemo vrlo brzo raditi novi poslovnik, jer će se poslovnik menjati, s obzirom da on nije sveto pismo, u skladu sa potrebama Republičkog parlamenta. U tim promenama mogu učestvovati svi, ali moraju računati na tu dominantnu crtu na koju računamo i mi. Poslovnik se menja kako bi se menjala Skupština, a Skupština se mora menjati jer mora biti efikasnija i bolja.
Zahvaljujem predlagaču. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević i zajedno narodni poslanici Milan Stanković i Dragan Todorović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amanman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 43, protiv 123, uzdržanih 24, nije glasalo devet, od 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Sikimić. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga odluke. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amanman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 41, protiv 120, uzdržanih pet, nisu glasala 32, od 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Srđa Popović, Vojilav Janković i Milan Stanimirović zajedno su, jednim amandmanom, predložili da se posle člana 1. dodaju dva nova člana - 1a i 1b, kojim se vrše izmene u članovima 57. i 62. Poslovnika. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga odluke. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Golub Rajić i Zoran Nikolić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amanman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 43, protiv 121, uzdržan jedan, nisu glasala 34, od 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 40, protiv 119, uzdržana dva, nije glasalo 35, od 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Joca Arsić i Hranislav Perić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 40, protiv 119, uzdržana dva, nije glasalo 35, od 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević i zajedno narodni poslanici Rade Bajić i Nebojša Jović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 41, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 35, od 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vera Marković. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 60, protiv 84, uzdržanih 10, nije glasao 41, od 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 27, protiv 120, uzdržan jedan, nije glasalo 46, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević i zajedno narodni poslanici Toma Bušetić i Borivoje Drakulović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 38, protiv 117, uzdržan jedan, nije glasalo 37, od 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 31, protiv 116, uzdržanih nema, nije glasalo 45, od 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Kovačević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 37, protiv 98, uzdržana tri, nije glasalo 56, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Dragan Pavlović podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 5. doda novi član 5a, kojim se vrše izmene u članu 85. Poslovnika. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavi deo Predloga odluke. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branko Ružić i Slobodan Tomović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 36, protiv 121, uzdržanih nema bilo, nije glasalo 38, od 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Ljubiša Maravić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 33, protiv 124, uzdržanih nema, nije glasalo 36, od 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Rajko Baralić i Milan Janković. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 34, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 39, od 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Sikimić. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga odluke. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač, Administrativni odbor i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 20, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 53, od 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Pavlović. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga odluke. Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Vera Marković, narodni poslanik Vojislav Šešelj i zajedno narodni poslanici Đura Lazić i Dušan Cvetković. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 40, protiv 109, uzdržanih nema, nije glasalo 43, od 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević, narodni poslanik Vojislav Šešelj i zajedno narodni poslanici Vladimir Garčević i Rade Bajić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 34, protiv 116, uzdržan jedan, nije glasao 41, od ukupno 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Sikimić. Predlagač i Administrativni odbor su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postavo sastavni deo Predloga odluke. Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević i zajedno narodni poslanici Dragan Jovanović i Sreten Mitrović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 37, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 35, od 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 121, uzdržana su dva, nije glasalo 47, od 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević, zajedno narodni poslanici Sreten Mitrović i Đura Lazić i narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 33, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 42, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević, zajedno narodni poslanici Zoran Anđelković i Joca Arsić i narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 39, protiv 120, uzdržan jedan, nije glasalo 34, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Vera Marković. (Odustaje.) Konstatujem da je narodni poslanik Vera Marković povukla amandman na član 12. Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević, zajedno narodni poslanici Zoran Anđelković i Joca Arsić i narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 39, protiv 120, uzdržan jedan, nije glasalo 34, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Izvinjavam se, pitam gospođu Veru Marković - da li ste u vašoj diskusiji povukli amandman u jedinstvenom pretresu, da li ste se izjasnili, da li ste tada to konstatovali? (Ne.) Onda moramo glasati o vašem amandmanu. Znači, vraćamo se na odlučivanje o amandmanu na član 12. koji je podneo narodni poslanik Vera Marković. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 42, protiv 97, uzdržanih pet, nije glasalo 50, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Nikolić i Golub Rajić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 32, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 43, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli su narodni poslanici Dragan Todorović i Borivoje Drakulović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 36, protiv 118, uzdržan jedan, nije glasalo 40, od 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Toma Bušetić i Miloš Nešović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 39, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 36, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Sikimić. Predlagač i Administrativni odbor su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postavo sastavni deo Predloga odluke. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Vera Marković. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Ne možete sada da povučete pošto je jedinstven pretres. (Obraća se poslaniku Veri Marković.) Za 45, protiv 88, uzdržanih osam, nije glasalo 54, od 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasao 51, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 38, protiv 121, uzdržanih nema, nisu glasala 34, od 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Srđan Sikimić podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 16. doda novi član 16a koji vrši dopune u članu 143. Poslovnika. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga odluke. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borivoje Drakulović i Jovan Todorović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 122, uzdržanih nema, nije glasalo 35, od 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Sikimić. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga odluke. Na član 18. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević, zajedno narodni poslanici Bora Stanimirović i Radojko Petrić i narodni poslanik Srđan Sikimić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 46, protiv 109, uzdržana dva, nije glasalo 36, od 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik dr Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 23, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 57, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubomir Mucić i Nebojša Jović. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 39, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 35, protiv 119, uzdržanih nema, nije glasalo 40, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik dr Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 25, protiv 116, uzdržanih nema, nije glasalo 53, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Miomir Ilić i Milan-Žire Janković i narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 34, protiv 120, uzdržanih nema, nije glasalo 40, od 194 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Sikimić. Predlagač i Administrativni odbor prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga odluke. Na član 21. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Vojislav Šešelj i zajedno narodni poslanici Đura Lazić i Rajko Baralić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 33, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 46, od 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 35, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 42, od 195 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Vojislav Šešelj i zajedno narodni poslanici Toma Bušetić i Vladimir Garčević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 34, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 45, ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 120, uzdržanih nema, nije glasalo 41, ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Vojislav Šešelj i zajedno narodni poslanici Joca Arsić i Miomir Ilić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 33, protiv 120, uzdržan jedan, nije glasalo 43, ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Vojislav Šešelj, zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević i zajedno narodni poslanici Zoran D. Nikolić i Ljubiša Maravić. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 111, uzdržanih nema, nije glasalo 47, ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Kovačević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 103, uzdržanih 7, nije glasalo 62, ukupno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 45, ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Hranislav Perić i Živodarka Dacin. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 40, protiv 117, uzdržan jedan, nije glasalo 43, ukupno 201 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Predlagač i Administrativni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje amandman. Za 26, protiv 116, uzdržan jedan, nije glasalo 56, ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Ovim smo završili odlučivanje o amandmanima i jedinstven pretres Predloga odluke i odlučivanje o amandmanima. Pitam da li predlagač, narodni poslanik Čedomir Jovanović, želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres i stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Za 123, protiv 74, uzdržanih nema, nisu glasala četiri, ukupno 201 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke o izmenama i dopunama Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Predlažem da odredimo pauzu zbog pripreme 2. tačke dnevnog reda i da rad nastavimo u 15,15 časova.
Zamolila me je predsednica Narodne skupštine da vas obavestim da će otprilike za 20 minuta nastaviti zasedanje zbog čekanja materijala potrebnih za nastavak sednice. Hvala.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum, možemo nastaviti rad. U skladu sa članom 164. Poslovnika Narodna skupština je uputila zahtev Vladi Republike Srbije radi saglasnosti da se izvrši promena dnevnog reda. Primili ste akt od Vlade i Predlog odluke o izboru članova ustavne komisije za izradu ustavne povelje, s predlogom da se razmotri kao druga tačka dnevnog reda. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O IZBORU ČLANOVA USTAVNE KOMISIJE ZA IZRADU USTAVNE POVELjE DRŽAVNE ZAJEDNICE SRBIJE I CRNE GORE Primili ste Predlog odluke koji je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS, a koju je na njegov predlog Vlada Republike Srbije utvrdila kao 2. tačku dnevnog reda. Podsećam vas da, prema članu 157. stv 3, a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih oslanika. Saglasno članu 157. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predlagač, narodni poslanik Čedomir Jovanović, želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, dužan sam vam prvo obrazloženje ovog hitnog postupka i inicijative koju sam kao predsednik poslaničke grupe DOS, ali istovremeno i u skladu sa dogovorom ostvarenim kroz konsultacije na kojima su učestvovali predstavnici poslaničke grupe DSS i predstavnik SPS-a, koji se ogradio od ove inicijative, ali je bio prisutan tokom tog sastanka. Pokrenuo sam ovu inicijativu i uputio zahtev Republičkoj vladi da po hitnom postupku uvrsti u ovo vanredno zasedanje i tačku dnevnog reda - imenovanje članova ustavne komisije za izradu ustavne povelje buduće zajednice Srbije i Crne Gore. Sporazumom koji je potpisan 22. marta utvrđene su obaveze oba republička i saveznog parlamenta. Te obaveze je Skupština Repbulike Srbije u potpunosti ispoštovala, ali smo izvesno vreme stajali u mestu zbog nesporazuma koji su pratali izglasavanje sporazumapred Većem građana i Većem republika Savezne skupštine. S obzirom da je u međuvremenu do toga došlo, ne postoji ni jedna pretpostavka niti razlog zbog koga bismo se ustručavali od daljeg angažmana po ovom pravnom pitanju. U skladu s tim, organizovali smo konsultacije sa predstavnicima poslaničkih grupa u Republičkom parlamentu, gde je došlo do nekoliko konkretnih činjenica, a sa kojima želim da vas upoznam. Prvo, od ovog sporazuma i od inicijative distancirali su se predstavnici opozicije, predstavnici SPS-a i SSJ. Njihov politički stav je legitiman i on proizilazi iz činjenice da su glasali protiv ovog sporazuma tokom aprila meseca, a kada je o njemu raspravljala Republička skupština. Imajući to u vidu, promenjen je i predviđeni odnos, apsolutno uvažavajući poslanike i njihove koncepcije koje zastupaju ovde u parlamentu. Naime, tada je bilo predviđeno da četiri poslanika delegira poslanička grupa DOS, dva DSS, a po jedan SSJ i SPS. U međuvremenu je došlo i do izmena na nivou federacije, odnosno Republičkog parlamenta Crne Gore, tako da je otvorena mogućnost imenovanja još jednog poslanika. S obzirom da su se dve opozicione stranke distancirale od ovog sporazuma, postignut je dogovor da DOS delegira pet predstavnika, a DSS tri. U međuvremenu je izvršena ta korekcija, tako da je DOS predložio šest, a broj predloženih predstavnika ispred DSS-a je ostao isti, u skladu sa prethodno postignutim dogovorom. To je praktično tehnologija koja je prethodila ovoj inicijativi. Podsećam vas da smo mi kao parlament preuzeli na sebe obavezu aktivnog učešća u radu na izradi ustavne povelje zajednice Srbije i Crne Gore, kao i da smo, između ostalog, kroz prihvatanja ovog sporazuma preuzeli i prihvatili ranije utvrđene rokove. Ti rokovi nas nagone da u ovom trenutku o ovoj temi razgovaramo po hitnom postupku. Očekujem da će tokom rasprave biti uvaženi i ispoštovani ti osnovni elementi koji prethode ovoj tački dnevnog reda, a to je naša želja da u izradi učestvuju svi, bez obzira da li se oni protive takvoj ustavnoj definiciji ili ne. Naravno, mi ćemo poštovati volju opozicije, koja se od te odluke distancirala. Istovremeno, insistiraćemo na našem pravu da reorganizujemo Srbiju, da ostvarimo funkcionalnu zajednicu naše Republike sa Crnom Gorom i da u tom poslu ne napravimo ni jednu grešku koja bi dovela u pitanje stabilnost tako izgrađene države. Unapred se zahvaljujem svima onima koji su učestvovali u radnjama koje su prethodile ovoj inicijativi. Smatram da su predloženi predstavnici sasvim reprezentativni i da će u potpunosti da odgovore poslovima koji prate njihove funkcije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pre nego što dam reč predsednicima poslaničkih grupa, molim poslaničke grupe da predaju liste sa prijavljenim govornicima. Ukoliko neko želi da govori. Po Poslovniku, narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS.
Poštovano predsedništvo, kolege poslanici, reklamiram povredu Poslanika, član 164, gde se vrlo precizno kaže: "Na vanrednom zasedanju Narodna skupština radi po unapred utvrđenom dnevnom redu, koji je dostavio podnosilac zahteva za održavanje vanrednog zasedanja. Redosled razmatranja tačaka dnevnog reda ne može se menjati bez saglasnosti predstavnika predlagača, na čiji je zahtev vanredno zasedanje zakazano". Prema Poslovniku o radu Narodne skupštine, ovo zasedanje je trebalo prekinuti, zakazati novo sa ovom tačkom dnevnog reda i da se o njemu Skupština izjasni. Hvala.
Gospodine Obradoviću, upravo ste pročitali odredbe koje smo ispoštovali, a po kojima smo postupili. Na vanrednom zasedanju Narodna skupština radi po unapred utvrđenom dnevnom redu koji je dostavio podnosilac zahteva za održavanje vanrednog zasedanja. Redosled razmatranja tačaka ne može se menjati bez saglasnosti predstavnika predlagača, na čiji je zahtev vanredno zasedanje zakazano. Na zahtev Narodne skupštine Vlada je uputila akt koji ste primili, gde je dala svoju saglasnost da se kao 2. tačka razmatra Predlog odluke o imenovanju članova ustavne komisije. Ne znam da li ste zadovoljni mojim odgovorom. Narodni poslanik Žarko Obradović traži da se Skupština izjasni o tome da je izvršena povreda člana 164. Poslovnika. Molim narodne poslanike da glasaju. Za 36, protiv 137, uzdržanih pet, nije glasalo 12, od 190 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku da nije izvršena povreda Poslovnika i podsećam vas, gospodine Obradoviću, da smo već imali dva puta ovakav slučaj; za Rezoluciju o Kosovu takođe smoprimenili isti postupak i usvojili je tim putem. Molim poslaničke grupe da predaju liste sa prijavljenim govornicima za ovu tačku dnevnog reda. Opet po Poslovniku? Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, tražio sam da se Skupština izjasni o povredi Poslovnika. Reklamirao sam povredu Poslovnika i Skupština se izjasnila. Mislim da nije bilo potrebno vaše dodatno objašnjenje, jer i dalje tvrdim da je morao biti ispoštovan član 164. Poslovnika, bez obzira na odluku Narodne skupštine. Hvala.
Hvala vama. Molim predsednike poslaničkih grupa da predaju liste sa prijavljenim govornicima. Pitam da li želi reč neko od predsednika poslaničkih grupa? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi poslanici, moram da izrazim zadovoljstvo zato što smo se još jedan korak više približili konačnom rešenju i redefinisanju odnosa između Srbije i Crne Gore. Verujem da će ova ekipa koju će danas delegirati Republička skupština u Ustavnu komisiju koja će raditi na izradi Ustavne povelje, svakako odgovoriti zadacima da se na jedan ozbiljan i odgovoran način redefinišu novi odnosi između Srbije i Crne Gore. Ono što je bio interes DSS-a, pre svega, bilo je da Ustavna komisija bude sastavljena od predstavnika svih stranaka, čak i onih koje nisu podržali Sporazum, zato što smo smatrali da nova država Srbije i Crne Gore treba da nastane na zdravim osnovama, odnosno da u pisanju novog ustava treba da učestvuju predstavnici svih građana Srbije kako bi kroz njih bili artikulisani najveći interesi građana Srbije. Kako predstavnici svih stranaka, pre svega mislim na SPS, SSJ i SRS, nisu želeli da učestvuju u pisanu ove povelje, mada su i oni predstavnici građana, mi kao DSS ćemo preuzeti na sebe obavezu da ne samo ove stranke, već sve stručne organizacije i građane koji neće imati prilike da preko svojih predstavnika budu članovi Ustavne komisije, konsultujemo u nekim situacijama, tako da konačno dobijemo i Ustav i državu koja neće biti plod raznih sukoba na političkoj sceni, već plod jednog kompromisa i oko čijeg bića više neće biti sporenja. Imali smo države, od one 1946. godine, FNRJ, sve do ovog Žabljačkog ustava, koje su bile i sa pravnog stanovišta krajnje sporne. Želimo da napravimo državu koja će biti potpuno ustavna, legalna i legitimna. Jednostavno, oni kojima smo hteli da damo priliku da učestvuju u izradi ove povelje to nisu želeli, što mene veoma žalosti, jer govori i o njihovoj odgovornosti ili nemanju odgovornosti za prilike i za trenutak u kojem se Srbija i Crna Gora nalaze, a to je jedan novi početak. Njihova odgovornost je možda i u tome što nisu svesni svoje obaveze da učestvuju u stvaranju tog novog početka i izgradnji jedne nove države. Ali, kao što sam rekao, mi ćemo se potruditi da na najbolji mogući način zastupamo interese najvećeg dela građana i time doprinesemo da država Srbija i Crna Gora ne bude plod političkih kompromisa, kao što je to bila treća Jugoslavija po Žabljačkom ustavu, već da to bude država koju će najveći broj građana Srbije i Crne Gore prihvatiti kao svoju i doprineti da on zaživi među građanima.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, želeo bih samo da iskažem stav poslaničke grupe SPS, vezano za ovu tačku dnevnog reda. Naime, nismo prihvatili da učestvujemo u radu ove komisije za izradu Ustavne povelje. Pomenuću tri osnovna razloga: 1. Kao poslanička grupa SPS mi smo i u ovom parlamentu i u Saveznom parlamentu podneli predlog zaključaka u pravcu da se osnaži, ojača ta buduća država, da ima sve one integrativne elemente koje jedna država treba da ima da bi se mogla nazvati zajedničkom državom. Nijedan od tih predloga nije prihvaćen. To je jedan razlog. 2. Nije prihvaćen ni predlog u Saveznom parlamentu da ta komisija bude formirana na paritetnom principu, na jednom drugačijem principu. Mi iz tih razloga takođe nismo hteli prihvatiti. 3. Sporazum o odnosima Srbije i Crne Gore je, objektivno, unapred limitirao sadržaj buduće ustavne povelje. Ovde u parlamentu govorili smo šta mislimo o tom sporazumu o odnosima Srbije i Crne Gore. Rekli smo da nema dovoljno onih elemenata koji bi tu zajedničku državu činili zajedničkom, u situaciji kada se u jednom dokumentu pominju dve carine, dve valute, kada nema zajedničkog tržišta, kada se pominju institucije čiji se sadržajrada ne zna, kada ima mnogo otvorenih pitanja, sem jednog zatvorenog - da će se sudbina konačno rešiti posle tri godine. Smatrali smo da ne treba da učestvujemo u takvom jednom sporazumu, da ne treba da učestvujemo u izradi Ustavne povelje jer ona sama po sebi, ako je osnov za rad Ustavne povelje sadržaj Sporazuma, ne daje dovoljno elemenata da bi se ta država mogla nazvati zajedničkom i da bi bila u funkciji i Srbije i Crne Gore, odnosno građana tih dveju republika.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Momčilo Trajković, u skladu sa članom 89. Poslovnika Narodne skupštine.
Poštovani poslanici, hoću da postavim ovde javno pred čitavom javnošću pitanje - zašto se uporno ignorišu poslanici sa Kosova i Metohije i zašto nema predstavnika ni u saveznoj grupi, ni u republičkoj. Ovde postoje poslanici iz DOS-a i iz DSS-a, a ni DSS niti DOS nisu predložili nijednog poslanika sa Kosova i Metohije. Znam da za Srbiju treba da se bore svi, ali znam da je bio kriterijum u Saveznoj skupštini da neko iz Vojvodine mora da bude. Prosto ne mogu da verujem da mi toliko želimo da budemo sa vama, da želimo da se uhvatimo čvrsto za vas, a vi nas uporno gurate i ostavljate utisak da vas Kosovo baš uopšte ne interesuje. Hoću ovde objašnjenje i obrazloženje i od predsednika Skupštine i od predlagača, i s jedne i sa druge strane. Postoje četiri poslanika DOS-a, odnosno DSS-a u ovoj skupštini, zašto nema predstavnika sa Kosova i Metohije. O čemu se tu radi? Ako nismo potrebni tu, onda ne treba da sedimo ovde. Zašto nepoverenje? Dakle, ovo je nešto što ne može niko da shvati u trenutku kada se borimo da po svaku cenu zadržimo Kosovo i Metohiju u Srbiji. Jednostavno, vas ne interesuju Srbi sa Kosova i Metohije, ne interesuju vas poslanici sa Kosova i Metohije, a uspeli ste da ispoštujete druge kriterijume. Poštujem što su tu Muslimani, poštujem što su tu Mađari, poštujem što su tu predstavnici iz Vojvodine, ali nema predstavnika sa Kosova i Metohije. Želim da na ovo pitanje dobijem odgovor. U protivnom, moram da kažem da osećam potrebu da demonstrativno napustim ovaj parlament, jer nema potrebe da u njemu sedim.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predlagač akta.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, nismo se služili teritorijalnim kriterijumima. Ne znamo zbog čega je do tog primera koji ste vi pomenuli došlo u Veću građana, odnosno Veću republika, ali naši kriterijumi su bili potpuno drugačiji. Insistirali smo da u Komisiji budu predstavnici manjinskih zajednica i kao politička grupacija, kojoj vi pripadate, delegirali smo predstavnike koji će nas u potpunosti predstavljati zastupajući interese građana Srbije, samim tim i interese građana sa Kosova i Metohije. Drugačijim pristupom bismo poslali negativnu poruku. Nema potrebe opterećivati rad Ustavne komisije na takav način, jer je jasno da su ovi predstavnici sigurno čuvari, između ostalog, i te teritorijalne celovitosti Republike Srbije i da će u skladu sa tim oni sasvim sigurno postupati i politički delovati. Konačno, ova skupština će raspravljati o rezultatima njihovog rada i biće u tom trenutku otvorena mogućnost svake vrste kritike i korekcije. Uveli smo druge principe, svakako ne teritorijalne, jer bismo na takav način doveli u pitanje sve ono na čemu insistiramo.
Pravo na repliku, narodni poslanik Momčilo Trajković.
Razumem politiku, bavim se već desetak godina njome, ali ne mogu da razumem da nije politički ispravno i profitabilno u ovoj teškoj situaciji kada se borimo da Kosovo i Metohija ostane da i građani Srbije sa Kosova i Metohije budu u ovoj ustavnoj komisiji. Ne govorim samo o DOS-u, govorim o svim partijama. Molim vas, kakav je odnos prema Kosovu i Metohiji govori i stav kada je u pitanju formiranje odbora za Kosovo i Metohiju. Jednostavno, gospodo, bez obzira što pripadam toj opciji, moram otvoreno da kažem - vaš odnos ili, da budem još iskreniji, pošto sam deo te priče, naš odnos prema Kosovu i Metohiji je katastrofalan i sa takvim odnosom ne mogu da se složim; jednostavno, osećam da učestvujem u nečemu gde ne mogu da doprinesem da se bilo šta na Kosovu i Metohiji i oko Kosova i Metohije reši. Jednostavno, Kosovo i Metohija za ovaj parlament ne postoje, ono je marginalizovano i za to treba da se snosi odgovornost. To nije prihvatljivo za mene. Meni je nezgodno što sam ja jedini iz DOS-a, mada ima još tri iz DOS-, odnosno iz DSS, izvolite, imate četiri poslanika, DSS ima tri poslanika sa Kosova i Metohije, dajte predložite jednog predstavnika koji će biti kompetentan da učestvuje u radu Ustavne komisije, u odnosu na dvadesetak, tridesetak ljudi. Šta to smeta, zašto smeta? Kako će ljudi da osećaju taj odnos, kako će da se osećaju oni Srbi koji su ostali da čuvaju Srbiju dole, a Srbija ne želi da njihovi predstavnici, koji zastupaju njihove interese i bore se da Kosovo i Metohija ostane u Srbiji, budu deo dogovora oko buduće zajedničke države. Mislim da je to neprihvatljivo i politički, ili je zlonamerno ili je politički naivno, ne znam.
Ima reč narodni poslanik Dejan Mihajlov, u ime poslaničke grupe DSS, pravo na repliku.
Pre svega, smatramo da je Kosovo sastavni deo Srbije i da nema potrebe da Kosovo kao deo Srbije bude posebno teritorijalno predstavljeno u pisanju ove ustavne povelje, jer bi time bila upućena loša poruka javnom mnjenju, da mi Kosovo treba da tretiramo kao neki posebni deo i mislim da to uopšte nije dobro. Mi u DSS smo smatrali da ovi ljudi koji su predloženi za Ustavnu komisiju sasvim dobro mogu da zastupaju interese građana cele Srbije i da nema potrebe da Kosovo kao deo Srbije izdvajamo iz Srbije i predstavljamo ga posebno u Ustavnoj komisiji. Ako se zna da je prema Polaznim osnovama za preuređenje savezne države Srbije i Crne Gore garantovano da Kosovo, ukoliko dođe do razdvajanja Srbije i Crne Gore nakon tri godine, postaje sastavni deo Srbije, iako je Rezolucijom 1244 rečeno da je Kosovo sastavni deo Srbije i Jugoslavije, tim garancijama se jednostavno vidi da je opredeljenje međunarodne zajednice da Kosovo bude sastavni deo Srbije. Smatrali smo, iako imamo tri poslanika sa Kosova, da ga ne treba teritorijalno predstavljati, jer bi to značilo lošu poruku i javnom mnjenju i međunarodnoj zajednici, jer mi apsolutno verujemo da je Kosovo sastavni deo Srbije. Sve što činimo i u ovoj skupštini, prikupljanjem potpisa za formiranje odbora za Kosovo i Metohiju, i sve ostalo, upravo ide u pravcu vraćanja Srbije na Kosovo i vraćanja Kosova u potpuniji integritet i nadležnost Republike Srbije, tako da je ovo odvajanje po teritorijalnom principu nešto što ne može puno dobra da učini.
Reč ima narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe SSJ.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, SSJ nije dala svoje predstavnike za ustavnu povelju iz više razloga. Prvo ću se nadovezati na govor gospodina Trajkovića - nije uzeto u obzir ono što je najvažnije, da je po Rezoluciji 1244 Kosovo u sastavu Jugoslavije, a poznato je da Jugoslavije neće biti ukoliko se prihvati ovaj sporazum i ukoliko se Ustavna povelja usaglasi. Šta to znači - to znači da Srbi sa Kosmeta do sada nikada nisu pitani da kažu ono što misle i da prikažu pravu situaciju na Kosmetu. Mislim da je velika greška što o ovom sporazumu nije pitan predstavnik sa Kosmeta, odnosno narodni poslanici; možda su i pitani, ali na osnovu izjave gospodina Trajkovića došao sam do zaključka da njima to mesto nije ponuđeno. SSJ nije dala svoje predstavnike iz nekoliko razloga. Mi nismo hteli da glasamo za Polazne osnove za preuređivanje odnosa Srbije i Crne Gore zato što se tamo predlaže da isti broj ministara utoj novoj vladi imaju i Crnogorci i Srbi. Pa, ne mogu Crnogorci sa 600.000 stanovnika imati ista prava kao i Srbi sa 8,5 miliona stanovnika. Takođe se kaže da posebnu carinu imaju Crnogorci, posebnu Srbi. Poznato je da Crna Gora ima izlaz na more, da će kompletan tranzit ići preko Crne Gore i da će Crna Gora ubrati onaj procenat carine, a da će Srbija imati štetu, kao što se dešavalo za registraciju automobila, kada smo se setili da i mi to treba da radimo izgubili smo više milijardi maraka. SSJ se, takođe, ne slaže zato što je u tom sporazumu predviđeno da imamo rotirajuću stolicu u UN. Koga će predstavljati predstavnik iz Crne Gore kada bude seo na tu stolicu - naravno, 600.000 stanovnika. Nisu isti interesi 600.000 stanovnika i 8,5 miliona stanovnika u Srbiji. Smatramo, ukoliko se prihvati ponuđeni predlog, da će Srbi imati štetu od toga kao što su i do sada imali, samo će ovim predlogom i tom Ustavnom poveljom da se verifikuju sva ona prava koja su nekada tražili Crnogorci. Ovo se radi, smatramo, da bi se zadovoljile partije u DOS-u i da pojedine male partije koje su u DOS-u prihvate ovu predloženu povelju, da bi mogle da ostanu na vlasti. Isto tako i u Crnoj Gori - vidite, u Saveznoj skupštini je predstavnik iz Crne Gore, iz SNP; oni su izašli na izbore, a ostale partije iz Crne Gore su bojkotovale te izbore. Sto hiljada birača u Crnoj Gori je izašlo tada na izbore. Zamislite, 100.000 birača je glasalo i 100.000 birača, odnosno SNP, ne može da predstavlja Crnu Goru onako kako to građani Crne Gore misle i smatraju. SSJ neće učestvovati u ovome, a savetuje i vama da ovo odbijete i da se traži i predloži neki novi predlog, jer ovaj predlog donosi samo štetu Srbiji i građanima u Srbiji. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Momčilo Trajković, replika.
Hoću još ovo da kažem i više neću da se javljam. Mislim da je pogrešno, politički a i zbog psiholoških razloga i sigurnosti ovog naroda, ne uključiti kosovsko-metohijske Srbe u dogovor oko izgradnje Ustavne povelje; pogrešno je zato što ta poruka znači da ne postoje Srbi sa Kosova i Metohije koji mogu da daju doprinos stvaranju te povelje, odnosno dogovoru oko zajedničke države, a to govori da nas malo interesuje Kosovo i Metohija. Hoću da kažem sledeće - da je u Beogradu postojala bolja politika nama na Kosovu i Metohiji sigurno bi bilo mnogo bolje, ali nikada Srbi sa Kosova i Metohije nisu imali prilike da budu kreativan faktor u rešavanju celokupnog državnog i nacionalnog pitanja. Protestujem što su kosovsko-metohijski Srbi, koji su u specifičnoj situaciji i koji treba da dobiju poziciju da budu faktor u kreativnom rešavanju državnog i nacionalnog pitanja, isključeni ovim povodom. Dakle, ovde uopšte ne govorim o teritorijalnoj zastupljenosti. Ovde govorimo o jednoj posebnoj situaciji, o situaciji u kojoj bi bilo višestruko od koristi ukoliko bi kosovsko - metohijski Srbi bili deo te politike. Zašto nisu deo te politike? Prosto to ne mogu da razumem. Najverovatnije je da ovde nisu njihovi pravi predstavnici. Ali, dobro, dok smo ovde, mi smo njihovi predstavnici. Evo, sebe isključujem iz toga i vrlo mi je neprijatno zbog toga što sam ja sa Kosova i Metohije; tražim da budem iz toga isključen ali i da se pronađenačin da se uključi predstavnik kosovsko - metohijskih Srba, jer time višestruko politički dobijamo. Šta će reći oni ljudi koji su tamo ostavljeni? Da njihovi predstavnici nisu dovoljno sposobni da budu deo te politike. Želimo ne da budemo samo figura, želimo da budemo kreatori politike, bez obzira što smo sa Kosova i Metohije i što neko smatra da mi to tretiramo kao posebnu teritoriju. Ne radi se o posebnoj teritoriji nego o posebnoj situaciji i posebnoj sudbini toga naroda od koga zavisi da li će Srbije na Kosovu i Metohiji biti ili neće biti. Ovakvom pričom, ovakvim odnosom, nas koji smo sa Kosova i Metohije samo udaljujete od Srbije, a mi trčimo, stežemo Srbiju, želimo da ostanemo sa njom. Ovakav odnos prema nama nije politika koja može da zadrži Kosovo i Metohiju u Srbiji.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? (Ne.) Listu je jedino prijavila poslanička grupa SPS-a. Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić. Izvolite, vreme vaše poslaničke grupe je 44 minuta pošto ste jedini govornik.
Dugo, na obostrano zadovoljstvo, nadam se. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Mićić, poštovani novinari, mislio sam da priča - mi i vi - postoji samo između DSS-a i DS-a. Ona sada postoji i između Srpskog pokreta otpora i ostatka DOS-a. Kasno ste se setili da postoji ta vrsta problema među vama. Način na koji se predlaže odluka o izboru članova Ustavne komisije osporena je na legitiman način od strane šefa našeg poslaničkog kluba. Vi ste, naravno, tvrdili da to nije tačno. Osim toga, član 45. Poslovnika, postojećeg, koji važi još nekoliko minuta dok iz štampe ne izađe ovaj novi koji je kompilacija svega restriktivnog što postoji na kugli zemaljskoj, reguliše Odbor za ustavna pitanja. Pošto je to veoma kratko, pročitaću: "Odbor za ustavna pitanja razmatra predlog za promenu Ustava Republike Srbije, predlog za promenu Ustava SRJ i statute autonomnih pokrajina u postupku davanja saglasnosti Narodne skupštine, predlog za pokretanje postupka za opoziv predsednika Republike, kao i načelna pitanja primene Ustava. Predsednik Odbora je predsednik Narodne skupštine. Zašto onda - posebna komisija? Nemate poverenja u predsednika Narodne skupštine ili u članove odbora koje ste birali. Zašto onda postojiovaj odbor? Šta je predmet njegovog rada u parlamentu i šta je njegova funkcija u skladu sa Ustavom izakonima? Zašto ad hok komisija? Zašto ne nadležno skupštinsko telo? Ovo su neka pitanja na koja ni sami ne možete odgovoriti kako valja. Stav poslaničke grupe SPS-a u vezi sa ovom nakaradnom tvorevinom, koju vi nazivate državom, poznat je. Ne može gospodinu Trajkoviću niko da bude sa Kosova u ovoj komisiji zato što odluku o tome ko u ovu komisiju može ne donosi ova skupština. Zapravo, ova skupština može da odluči ko u ovoj komisiji može biti, ali ko ne može biti u toj komisiji odlučuje gospodin Havijer Solana, i to je potpuno tačno. Jedino sa Kosova u ovoj komisiji ne može biti niko. Na ovaj način se do besmisla dovodi legitimitet ove vlasti i legitimitet ovog parlamenta. Kako će ovu stvar danas da podrži ovde Demohrišćanska stranka Srbije kada njen predsednik, koji je ujedno i ministar u Vladi Republike Srbije, govori da je ovo što sada priprema gospodin Solana sto puta gore od onoga što je bila država koju je dala tzv. žabljačka tvorevina. O velikom jadu ste se vi ovde zabavili. Nemate odgovor na brojna pitanja i sve je više onih pitanja koja pred vas postavljaju građani Srbije, na način koji je za vas veoma neprijatan i koji od vas traži pre svega da napravite jedan hrabar, jedan jedini hrabar korak u ovome što činite i raspišete vanredne parlamentarne izbore.
Gospodine Baraliću, upozoravam vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Veoma sam na temi.
To je - Predlog odluke o izboru članova Ustavne komisije. [[Žagor.]]
Naravno, naravno, ja sam veoma na temi. [[Žagor.]] Molim još jednom ove koji dobacuju - Rajko, bože - ne uzimajte imena Gospoda Boga uzalud. [[Žagor.]] Da, da, naravno, to je veoma važno. Vi ćete, naravno, ovu stvar uraditi kako od vas traže, kao što radite i sve drugo što od vas traže - izabraćete članove Ustavne komisije za izradu Ustavne povelje i tako ćete napraviti tzv. državnu zajednicu u koju ne verujete u startu, koja nema nijedan od poznatih atributa države i koja jedino ima zadatak da spase čast Havijera Solane i Mila Đukanovića. To je ono što još jedino možete dauradite. Doduše, možete još nešto, ali na to se teško odlučujete zato što vam to mentori ne dozvoljavaju. I ovo zasedanje danas prebacili ste na treći kanal Televizije Srbije. Predlažem da ga prebacite na neke od ovih poznatih malih lokalnih televizija. Vi već odavno nikog ne možete impresionirati, ni onim što predlažete, ni onim što činite, zabranjivali prenose ili ne, sasvim je svejedno. Ono što činite postaće javno, bez obzira koliko...
Gospodine Baraliću, najlepše vas molim, vi ste jedini prijavljeni govornik i molim vas da se držite teme dnevnog reda i da poštujete strpljenje narodnih poslanika. Dobili ste reč...
Dame mogu da budu dame a ja mogu da budem džentlmen, zato vas molim da vreme koje SPS, po starom Poslovniku, još može da iskoristi i iskoristi...
To ne znači da možete da pričate šta hoćete nego morate da se držite teme dnevnog reda.
Uvek pričam ono što hoću, za razliku od mnogih od vas koji govore ono što moraju, ali, evo, učiniću vam uslugu; po starom Poslovniku donesite još jednu odluku, učinite još jedan korak više od narednog jutra sa svežom bojom i svežim poslovnicima. Tući ćemo se sa vama isto onako kao i do sada, nemojte misliti da ćete nas uplašiti, da ćemo odstupiti od svoje političke borbe i da ćete na taj način uspeti da obezbedite političku disciplinu opozicionih poslaničkih grupa u Parlamentu Republike Srbije. Neka vam je Bog u pomoći, njegova pomoć vam je neophodna.
Pošto više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Ne.) Pitam da li želi reč predlagač akta, narodni poslanik Čedomir Jovanović? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru članova Ustavne komisije za izradu Ustavne povelje, najvišeg pravnog akta državne zajednice Srbije i Crne Gore. Za 128, protiv 13, uzdržanih 10, nije glasalo 45, od ukupno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru članova Ustavne komisije za izradu Ustavne povelje, najvišeg pravnog akta državne zajednice Srbije i Crne Gore. Čestitam izabranim članovima Ustavne komisije i želim im uspeh u radu. To su narodni poslanici: prof. dr Dragor Hiber, Srđan Sikimić, Išpanovič Ištvan, Boško Ristić, Dejan Mihajlov, Dragan Jočić, Nenad Lemajić, Mujo Muković i Nebojša Leković. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ODLUKE O RAZREŠENjU I IMENOVANjU ČLANOVA REPUBLIČKE IZBORNE KOMISIJE I NjIHOVIH ZAMENIKA Uručen vam je Predlog odluke, sa ispravkom, koji je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik Poslaničke grupe DOS, kojim je zamenjen tekst Predloga odluke koji vam je dostavljen 31. maja 2002. godine. Uručeni su vam amandmani koje je na Predlog odluke podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Amandmani koji u skladu sa Poslovnikom, budu podneti do otvaranja pretresa biće vam uručeni u toku sednice. Podsećam vas da, prema članu 157. stav 3. a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim predsednike poslaničkih grupa da predaju liste sa prijavljenim govornicima o ovoj tački dnevnog reda. Saglasno članu 157. Poslovnika Narodne skupštine otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li predlagač, narodni poslanik Čedomir Jovanović, želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je još jedna od tačaka dnevnog reda koja ima, pre svega, tehnički karakter i mislim da ćemo se lako složiti oko toga da u njoj nema nikakvog skupštinskog ili parlamentarnog presedana. Pokrenuta inicijativa, još početkom ove godine, bila je zapravo posledica saznanja da u okviru postojeće Republičke izborne komisije imamo neprihvatljivo veliki broj predstavnika danas neparlamentarnih stranaka, s obzirom da je Republička izborna komisija formirana u oktobru mesecu 2000. godine. U međuvremenu su održani izbori i narušen je taj princip na kome je do sada počivala Republička izborna komisija u stalnom sazivu; ne govorim o onom njenom delu koji se imenuje nakon raspisivanja izbora - princip predstavljanja stranaka koje imaju svoje poslaničke klubove u okviru Republičkog parlamenta. Istovremeno i u skladu sa tom inicijativom, poslanička grupa DOS je pokrenula inicijativu zamene članova Republičke izborne komisije, imajući u vidu nastojanja sekretara Republičke skupštine, ali i interese stranaka, članica naše koalicije koje imaju poslaničke klubove unutar Republičkog parlamenta. Ono što sam dužan da vam kažem jeste da smo, kao poslanička grupa, u potpunosti ispoštovali pravila na kojima je Republička izborna komisija konstituisana i do sada, da smo zatražili od predstavnika opozicionih stranaka da delegiraju svoje predstavnike u okviru Republičke izborne komisije, pri čemu smo uvažili u potpunosti zahtev i stav SSJ, dok smo u slučaju SPS-a morali, imajući u vidu limite utvrđene zakonom, izabrati između dvojice predstavnika jednog i to onog koji nije bio sporan po inicijativi sekretara Republičke skupštine. Paralelno sa svim ovim dešavanjima dužan sam da vam dam i obrazloženje jedne tehničke greške do koje je došlo usled zapostavljanja činjenice da pored Republičke izborne komisije u ovom trenutku funkcionišu kroz stalni sastav i gradske, odnosno opštinske izborne komisije, tako da je predloženi predsednik Republičke izborne komisije zapravo istovremeno i predsednik Gradske izborne komisije; stoga smo izvršili korekciju i predložili predsednika Petog opštinskog suda, poštujući to nepisano pravilo rada Republičke izborne komisije, za tu funkciju predsednika, povlačeći predlog gospodina Kljajevića koji je istovremeno ostao na mestu stalnog predsednika gradske izborne komisije. Sve drugo je zapravo pitanje te skupštinske procedure i tehnologije rada Republičke izborne komisije. Nezamenjeni članovi su ostali oni članovi koji su i do sada predstavljali, što se tiče DOS-a, i naš poslanički klub i naš interes u okviru Republičke izborne komisije, a to su gospođa Maja Vasić i Biserka Živković, dok su neki zamenici paralelno poput njih unapređeni u status člana. U međuvremenu su izvesni članovi Republičke izborne komisije, postali i narodni poslanici, pa im je i po tom osnovu prestao status članova, odnosno zamenika u RIK i mislim da bi, imajući u vidu sve ove činjenice, ova tačka dnevnog reda trebalo da prođe upravo onako kako su prošle konsultacije uz saglasnost. Hvala.
Zahvaljujem. Pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa o ovoj tački dnevnog reda? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, dozvolite mi da u ime poslaničke grupe SPS-a iznesem nekoliko stavova povodom Predloga odluke o razrešenju i imenovanju članova Republičke izborne komisije i njihovih zamenika. 1. Dobra strana ove odluke, promena izborne komisije, jeste u tome što se izborna komisija uvek menja pre izbora. Stanje u zemlji je takvo da je svima jasno da izbora mora da bude i to na svim nivoima. To je uvidela i Vlada Republike Srbije, izvršna vlast u državi Srbiji, čijim radom je i Srbija došla u ovo poražavajuće stanje, kako u oblasti državne politike, tako i u sferi privrede i standarda građana. 2. Ta ista Vlada Republike Srbije, koja je predlagač ovog vanrednog zasedanja, svakodnevno nas ubeđuje da ima stabilnosti u Parlamentu i van Parlamenta, da može da vlada čitav mandat, a onda odjedanput na polovini mandata menja organe koji treba da pripreme i sprovedu republičke izbore. 3. Postavlja se jedno logično pitanje - zašto se menja sastav Izborne komisije? Ako je odgovor - zbog izbora, onda u redu. Ako se tvrdi da nema izbora, čemu onda promena sastava izborne komisije? Javnost mora da zna da je Zakonom o izboru narodnih poslanika utvrđen mandat Republičke izborne komisije od četiri godine. Zakon se ne menja, jer se ne predlaže njegova izmena, ali se očigledno radi suprotno Zakonu i skraćuje mandat Komisije, iz samo Vladi znanih razloga. Zašto se menja Izborna komisija? Na njen rad iz decembra 2000. godine, pa nadalje, nije bilo nikakvih primedaba, niti političkih stranaka, niti drugih subjekata koji su učestvovali u izborima. Promenom postojećeg sastava Komisije pre vremena na koje su izabrani ti ljudi, članovi dosadašnje izborne komisije dobijaju negativnu ocenu u javnosti, koju nisu zaslužili, jer niko osim predlagača i ne zna zašto se menjaju! Suština je da se promenom sastava Komisije pre vremena utvrđuju pozicije DOS-a pre izbora. Ima razloga da sumnjam da se promenom sastava Izborne komisije žele postići i drugi ciljevi od značaja za DOS; da se od strane Izborne komisije žele isposlovati odluke vezane za mandate poslanika koje će biti u funkciji održavanja Vlade Republike Srbije i borbe protiv političkih neistomišljenika, bilo da su oni unutar DOS-a, bilo da su u redovima opozicije, pre svega u Socijalističkoj partiji Srbije. Kada je reč o sastavu Komisije pitanje je da li odražava strukturu poslaničkih grupa, odnosno stranaka u Parlamentu. Nema razloga da se ne kaže Skupštini šta su predlozi poslaničkih grupa i da li ih uopšte ima. Po Zakonu o izboru narodnih poslanika, član 33. stav 1, Republičku izbornu komisiju imenuje Narodna skupština, na predlog poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini. Dakle, svaka poslaničke grupa koja je ovde registrovana bila je dužna da dostavi predlog za izbornu komisiju. Da li je to učinjeno - bilo bi dobro čuti. Na kraju, očigledno je da u okviru sveobuhvatnih reformi koje sprovodi Vlada Republike Srbije, pored Poslovnika o radu Narodne skupštine, prioritet ima sigurno i reforma Izborne komisije, što se i da videti u odnosu na ovaj predlog.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Prijavu za reč je podnela samo poslanička grupa SPS, jedan govornik, narodni poslanik Rajko Baralić.
Uglavnom je ono što je ovde trebalo da se kaže u ime poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije rekao dr Žarko Obradović, šef našeg poslaničkog kluba. Hoću da ohrabrim građane Srbije i građanke .... Tako je, Zorane, izbora će svakako biti. Niko ko drži vlast ne pravi personalne promene u Izbornoj komisiji, a da pri tom ne misli da su izbori blizu. To je dobro. Ima ono što nije dobro - dopunski izbori u Preševu i Bujanovcu. Čiji je to zahtev, promenićemo i izborni zakon. Ove dve stvare su u korelaciji. O posledicama toga razgovaraćemo kasnije. Ne ulazeći u personalni sastav koji ste predložili hoću da kažem da sam u ovoj komisiji neke ljude poznavao lično. Dakle, radi se o licima koje danas ova skupština treba da razreši. Oni su svoj posao uradili časno, u svemu, u skladu sa Zakonom. Jedno ime neću pomenuti, jer moja hvala može da mu naškodi, a jedno hoću, jer moja hvala ne može da mu više naškodi. Ne možete mu više ništa, u penziji je. Radi se o gospodinu Veroljubu Raketiću, bivšem predsedniku Okružnog suda u Čačku. Gospodin Raketić je ona persona koja je predsedavala Većem koje je izreklo kazne Klintonu, Bleru i ostalim iz te ekipe. Čast mi je da je iz Čačka, da je bio član Republičke izborne komisije i da je predsedavao ovim većem. Žalim što ne ostaje član Republičke izborne komisije.
Pošto više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Ne.) Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Narodni poslanik Tomislav Nikolić podneo je amandman kojim predlaže da se Poglavlje I briše. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 22, protiv 122, uzdržanih nema, nije glasalo 44, ukupno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Tomislav Nikolić podneo je amandman kojim predlaže da se Poglavlje II briše. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 23, protiv 116, uzdržanih nema, nije glasalo 50, od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili jedinstveni pretres o Predlogu odluke i odlučivanje o amandmanima, da li predlagač, narodni poslanik Čedomir Jovanović, želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres i stavljam na glasanje Predlog odluke o razrešenju i imenovanju članova Republičke izborne komisije i njihovih zamenika. Za 127, protiv nema, uzdržan jedan, nije glasao 61, od ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o razrešenju i imenovanju članova Republičke izborne komisije i njihovih zamenika. Dame i gospodo, ovim bismo završili današnji radni dan. Određujem pauzu i rad nastavljamo sutra u 10,00 časova, zato što predstavnik predlagača nije prisutan. Još jedno obaveštenje - sednica Zakonodavnog odbora održaće se nakon završetka sednice u sali I u prizemlju, znači odmah. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sednicu Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuju 142 narodna poslanika. Molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite identifkacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno daimamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, Narodnog pokreta "Otpor" i Nacionalnog demogratskog instituta. Pozdravljam prisutne goste. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Meho Omerović, Slavoljub Matić, Ljubiša Đoković, Pal Karolj, Ratimir Svirčević, Petar Mišić, Branimir Trajković, Milan Ernjaković, Slobodan Pavlović i Vladimir Garčević; a pre podne narodni poslanici Slobodan Adžić, Predrag Stojanović i Dragan Jočić. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O LOKALNIM IZBORIMA Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Olgica Kirćanski, Rodoljub Šabić i Meho Omerović, Živko Selaković, Dragan Marković, Vojislav Šešelj, Vukosav Tomašević, Vladimir Dobrosavljević i Bojan Aleksić, Milka Marinković, Anita Beretić, Neda Arnerić, Gordana Čomić, Milena Milošević, Aleksandra Joksimović, Dušica Anđelković i Gorica Mojović, Boško Ničić, Ljubodrag Grbić, Bratoljub Janačković, Slobodan Radulović, Nebojša Leković, Milorad Stanulov, Siniša Mitrović, Ružica Veljović i Zoran Anđelković, Joca Arsić i Rade Bajić, Joca Arsić i Hranislav Perić, Nebojša Jović i Golub Rajić, Rajko Baralić i Dušan Cvetković, Dragan Todorović i Hranislav Perić, Toma Bušetić i Ljubiša Maravić, Zoran D. Nikolić i Đura Lazić, Radojko Petrić i Sreten Mitrović, Milan Janković i Rajko Baralić, Vladimir Garčević i Rade Bajić, Đura Lazić i Dragan Jovanović, Žarko Obradović i Sreten Mitrović, Golub Rajić i Nebojša Jović, Jovan Todorović i Vladimir Garčević, Slobodan Tomović i Branko Ružić, Radojko Petrić i Ljubomir Mucić, Jovan Todorović i Miloš Nešović, Ljubiša Maravić, Đura Lazić i Sreten Mitrović, Zoran Anđelković i Joca Arsić i Zoran Ćirković, kao i amandmane Vlade Republike Srbije i Odbora za pravosuđe i upravu. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o pojedinim amandmanima. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu mišljenje su izdvojili narodni poslanici Đorđe Mamula i Dušan Budišin. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu narodni poslanik Milka Marinković, u ime podnosilaca amandmana, povukla je amandman na član 3. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram načelni pretres. Pre nego što pitam da li predstavnik predlagača želi reč, želim da vas obavestim da je predstavnik predlagača za ovu tačku dnevnog reda potpredsednik Vlade gospodin Nebojša Čović i trenutno se nalazi u Bujanovcu. Ovde će doći sa zakašnjenjem, a očekujemo ga oko 13,00 časova. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li narodni poslanici koji su izdvojili mišljenje žele reč? Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula.