Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Dvanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 99 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 86 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milka Silajev, Ksenija Milivojević i Velimir Stanojević. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O MALOLETNIM UČINIOCIMA KRIVIČNIH DELA I KRIVIČNO-PRAVNOJ ZAŠTITI MALOLETNIH LICA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Boško Ristić, zajedno Slobodan Vučković i Slobodan Pajović, Đorđe Mamula, zajedno Ljiljana Nestorović i Meho Omerović, Miloš Aligrudić, zajedno Goran Rakovac i Petar Cvetković, Zoran Krasić, Petar Jojić, Vjerica Radeta, Božidar Koprivica i Vitomir Plužarević, kao i Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu predstavnik predlagača povukao je amandman Vlade na član 168. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što sam rekao, radi se o izuzetno važnim stvarima, pa bih molio vašu pažnju. Najpre, moram da kažem da mi nije jasno zašto ovaj amandman nije prihvaćen od strane Vlade Republike Srbije, odnosno od strane ministra pravde, gospodina Stojkovića. Zaista je prava šteta što nismo dobili pismeno obrazloženje Vlade, onako kako smo trebali. Bilo bi zanimljivo videti koji bi razlog mogli da navedu za neprihvatanje ovog amandmana. Ono što je osnovno u krivičnom pravu, to je pretpostavka nevinosti, prezumpcija nevinosti, to se garantuje već duži niz godina i vekova svima koji su osumnjičeni za izvršenje određenih krivičnih dela. Jedini sud na planeti koji ne poštuje prezumpciju nevinosti, to je ozloglašeni Haški tribunal. Jedino se u Haškom tribunalu dokazuje nevinost; jedino tamo onaj koji ide nije nevin, nego je kriv dok ne dokaže suprotno. Naravno, to ne bi trebalo da bude princip koji bismo mi prihvatili. To nije nešto što se može nazvati evropskim principima. To nije nešto što će nas približiti evroatlantskim integracijama, NATO paktu ili bilo kome drugom. Mislim da je osnovna stvar da se mora garantovati nevinost onome ko je na početku tog krivičnog postupka. Dakle, u članu 1. amandmanom gospodina Zorana Krasića predloženo je da se reči "prema maloletnim učiniocima krivičnih dela" zamene rečima "prema maloletnim licima koja se krivično gone". Znači, ne može se govoriti o maloletnim učiniocima krivičnih dela, jer se i na maloletnike u krivičnom postupku odnosi pretpostavka nevinosti, a oni čak u formalnom smislu u krivičnom postupku nemaju ni svojstvo okrivljenog. Dakle, radi se zaista o nečem što je veoma ozbiljna greška i ne možete već u prvom članu zakona, koji treba da se primenjuje na maloletnike - dakle, to su lica prema kojima mora još više takta da se ima nego prema punoletnim licima za koje se sumnja da su izvršioci određenih krivičnih dela. Država prema njima mora pokazati još veću brigu i prosto je neverovatno da već u članu 1. zakona kažete da su oni učinioci krivičnih dela. Dalje, ukoliko su oni učinioci krivičnih dela, onda vama ovde nisu potrebne dalje odredbe o postupku, niti bilo šta drugo. Dalje treba sve brisati, jedino staviti odredbe o eventualnom odmeravanju kazne, jer ako je neko izvršio krivično delo, i ako je to utvrđeno u pretkrivičnom postupku ili u ne znam kom postupku, onda nema potrebe. Jedino što dalje logično sledi da posle člana 2. idu odredbe o odmeravanju kazne. Dakle, da se vidi kako će neko ko je već proglašen učiniocem krivičnog dela biti kažnjen. Ponavljam još jednom, mislim da nema razloga da se ovaj amandman ne prihvati. Radi se o čisto pravnim stvarima, o preciziranju, o utvrđivanju pretpostavke nevinosti, koja se mora odnositi i na maloletna lica. Pozivam i ministra, ako ministar ne prihvati, onda i sve ostale narodne poslanike da u danu za glasanje pokušaju da se sete o kom se amandmanu radi i da glasaju za.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sigurno je da je bilo potrebe iz krivičnog zakonodavstva formirati posebno krivično zakonodavstvo kada su u pitanju maloletnici, kako procesno tako i materijalno. U odnosu na član 1, na koji je Zoran Krasić uložio ovaj amandman, smatramo da je prava definicija ovog člana da se ne može ni u kom slučaju prihvatiti stanovište da se maloletnik unapred proglašava učiniocem krivičnog dela. To je neprihvatljivo. Gospodin Šarović je rekao da je u našem pravu prihvaćeno stanovište i načelo prezumpcije nevinosti. Prema tome, ne možemo u prvom članu odmah u odnosu na maloletnike tako njih kategorisati i okvalifikovati kao da su pravnosnažnom sudskom odlukom oglašeni krivim. Zbog toga je potrebno ovaj amandman da se prihvati, jer u odnosu na predloženo rešenje prema maloletnicima ne možemo ih tretirati niti ih treba tretirati učiniocima krivičnog dela. Prema tome, prava definicija jeste, prema maloletnicima protiv kojih se vodi krivični postupak, vodi se krivično gonjenje, a ni u kom slučaju unapred u ovom predlogu zakona dati definiciju ikvalifikaciju da se radi o učiniocu krivičnog dela, a pogotovo kada je u pitanju primena procesnih radnji. SRS smatra da je nužno doneti jedan zakon koji se odnosi na maloletnike, ali on se izdvaja iz krivično-pravne procedure u Srbiji u odnosu na procesno i materijalno pravo. Prema maloletnicima se moraju preduzimati odgovarajuće demokratske mere, a što znači da zakon mora biti human prema maloletnicima. Kakva je demokratija u jednoj državi, dame i gospodo, ona se ogleda kakav joj je zakonik o krivičnom postupku. S obzirom da se sada iz krivično-materijalnog i krivično-procesnog izdvaja i Glava 29 postojećeg Zakonika o krivičnom postupku, u tom slučaju imamo novo zakonodavstvo koje će regulisati oblast i materijalne odredbe krivičnog zakona prema maloletnicima, a istovremeno reguliše se postupak. Smatramo da ne možemo prihvatiti i nećemo prihvatiti stanovište da maloletnika treba tretirati od prvog momenta da je on učinilac krivičnog dela. Može se smatrati ili osumnjičenim ili licem protiv koga se vodi krivični postupak. Učinilac je teška kategorija i ne može se prihvatiti, sve dotle on nije učinilac dok pravosnažna sudska odluka ne bude doneta. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da zakoni treba da budu jasni, kratki, sa jasnim definisanjem svakog stava. Naravno da se podrazumeva da zakon ne treba zloupotrebljavati i pretpostavljam da je Ministarstvo pravde smatralo da će ovakvo zakonsko rešenje u članu 1. Predloga ovog zakona biti dovoljno da se sa građanima za koje se opravdano ili neopravdano sumnja da su izvršili, a pogotovo kada se radi o maloletnim licima, određena krivična dela i postupati u skladu sa zakonom, u skladu sa nekakvim etičkim principima itd. Međutim, ministar mora da zna da on pravi ovaj zakon ne za ovu vladu i ne za njegovo ministarstvo, nego za neku novu vladu, neko novo ministarstvo, a ako bog da, kako pokazatelji govore, onda je to za Radikalsku vladu i za Radikalskog ministra. Ne daj bože da se desi još jednom nekakva buldožer revolucija, pa da na čelo ministarstva dođe Batić, recimo, koji je maksimalno zloupotrebio sve zakone, izokrenuo norme, tumačio ih kako je on hteo i rezultat toga je bilo 13.000 ljudi u zatvoru za nepuna dva meseca. Rezultat koji nije zabeležen u svetskom pravosuđu. Čak je Pinočeu trebalo par godina da postigne cifru koju je Batić postigao za dva meseca. Prema tome, smatram da bi ministar morao da usvoji ovaj amandman iz prostog razloga što niko nije kriv dok se pravno ne dokaže da je kriv. To, prezumpcija nevinosti se podrazumeva, pa mora da bude napisano, ministre. Ne može da se podrazumeva. Ne daj bože da opet dođe neko ko će tumačiti zakone onako kako je tumačio Vladan Batić, veliki ministar. Gledajući sve ove zakone,pošto sam već izašao za govornicu, primećujem da ministar u svom ministarstvu, u svom resoru ne završava jedan mnogo bitan posao, zatvori će biti tesni da prime sve one koji su ovih pet godina rovarili i vršljali Srbijom. Proširenje zatvora vam ne znači ništa, pravite nove zatvore. Pravite zatvore, nemojte da dajete pare za škole, vi u školu da idete nećete. To ste završili.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 14. amandman, sa ispravkom, zajednosu podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 14. regulisane su posebne obaveze koje se mogu izreći maloletnim licima, a tačkom 2) predviđeno je da se može izreći da u okviru sopstvenih mogućnosti naknade štetu koju su prouzrokovali, a naravno odnosi se na maloletna lica. Amandmanom koji smo podneli predviđeno je da se brišu reči - u okviru sopstvenihmogućnosti, jer je nelogično da se u ovakvoj odredbi, gde se nabrajaju obaveze, regulišu i uslovi pod kojima se te obaveze mogu izricati. Članom 12. ovog predloga zakona izneti su izbori vaspitnih mera i u okviru njih napisani su uslovi pod kojima sud odlučuje koju će meru odrediti, odnosno koju će obavezu odrediti. Mislim da je pravno-tehnička uređenost zakona takođe bitna kao i suštinska i suvišno je da uslovi pod kojima se izriče obaveza budu u članu u kome se nabrajaju obaveze. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, na članove 15, 16. i 17. uloženi su identični amandmani, gde se predlaže da se na primer pojačan nadzor u drugoj porodici ili pojačan nadzor od strane roditelja, usvojioca ili staraoca sa, kako je predviđeno, šest meseci do dve godine poveća na godinu dana do tri godine. To je bilo staro rešenje zakona i na to rešenje niko nije imao nikakvih primedbi. Normalna je tendencija jednog zakona da ima blaža rešenja. Međutim, svedoci smo ipak da je kriminalitet, a naročito maloletnički kriminalitet u velikom porastu i da je ipak neophodno zadržati ovo staro rešenje jer postoje krivična dela različite težine i veoma teška krivična dela. Tri godine nije dug rok, a i nema razloga da se ne zadrži ovaj raspon. Neću komentarisati druge članove na koje se odnosi isti amandman sa istom suštinom. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo, jedno kratko objašnjenje. Ovde se radi o članu 23. koji reguliše upućivanje u posebnu ustanovu za lečenje i osposobljavanje. Stavom 3. ovog člana predviđeno je: "Ako je vaspitna mera izrečena na osnovu stava 1. ovog člana, maloletnik u posebnoj ustanovi za lečenje i osposobljavanje može da ostane najviše tri godine..." Predlog u amandmanu je da umesto "tri godine" stoji "koliko je potrebno za lečenje i osposobljavanje". To je apsolutno logičan i nužan amandman, jer ne može se unapred odrediti da je tri godine rok u kome se može sprovoditi lečenje. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 31. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 32. amandman su podneli narodni poslanici Goran Rakovac i Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na naslov iznad člana 34. i član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Rakovac i Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Rakovac i Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 41. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 57. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, prema predlogu projekta iz člana 57, krivični postupak prema maloletnicima pokreće se za sva krivična dela samo po zahtevu javnog tužioca za maloletnike, koji je stekao posebna znanja iz oblasti prava deteta i prestupništva mladih. U stavu 2. stoji: "Za krivična dela za koja se goni po predlogu ili privatnoj tužbi, postupak se može pokrenuti ako je oštećeni stavio predlog za pokretanje postupka nadležnom javnom tužiocu za maloletnike u roku predviđenom u članu 53. Zakonika o krivičnom postupku". Dame i gospodo, u ime SRS, narodni poslanik Zoran Krasić uložio je amandman kojim predlaže da se ovaj član preuredi, jer će se na taj način poboljšati tekst zakona. U članu 57. stav 3. treba menjati odredbe tako da glase: "Ako javni tužilac za maloletnike ne podnese zahtev za pokretanje postupka prema maloletniku, obavestiće o tome u roku od osam dana oštećenog, koji ne može preuzeti krivično gonjenje, ali ima pravo da u roku od osam dana od dana prijema obaveštenja zahteva da veće za maloletnike odluči o pokretanju postupka". Zašto? Narodni poslanik Zoran Krasić smatra, a i ja smatram da je u pravu, da je nužno i potrebno da se pita i oštećeni, kada je u pitanju primena vaspitne mere ili ako je primena postupak prema maloletniku iz krivičnih dela. Posle stava 3. treba da se doda stav 4. koji glasi: "Ako oštećeni nije obavešten da javni tužilac za maloletnike nije podneo zahtev za pokretanje postupka prema maloletniku, onda u roku od tri meseca od dana odbacivanja krivične prijave odnosno predloga za krivično gonjenje, oštećeni može zahtevati da veće za maloletnike odluči o pokretanju postupka". Dakle, ni u kom slučaju ne treba isključiti oštećenog. I on treba da se pita i on treba da prati postupak i da on u njemu na ovako posredan način učestvuje. Kao što se vidi, mi ne predlažemo da oštećeni može da pokrene krivični postupak, ali ima pravo da ga prati, da se interesuje šta je bilo i šta učiniti, koja ovlašćenja treba oštećenom dati ako javni tužilac ne preduzme ni jednu meru. U tom slučaju, oštećeni ima pravo da se obrati veću za maloletnike, u konkretnom slučaju to je veće okružnog suda, pošto nadležnost prema maloletnicima sada prelazi u nadležnost okružnog suda, dakle nadležnog veća okružnog suda za maloletnike.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo, članom 58. predviđeno je da za krivična dela za koja je propisana kazna zatvora od pet godina ili novčana kazna javni tužilac za maloletnike može odlučiti da ne stavi zahtev za pokretanje krivičnog postupka, ukoliko okolnosti i slučaj, lični život izvršioca krivičnog dela, ukazuju na to da nije celishodno da se vodi krivični postupak. Naš amandman odnosi se na to da se ovaj član odnosi samo na krivična dela do tri godine, jer ipak nije prirodno da bude ovako enormno visok raspon i data mogućnost tužiocu da za tako teška krivična dela odlučuje da ne vodi krivični postupak. Ranije rešenje nije pravilo probleme i mislim da treba da ostane. Ovde je izvršena i pravno-tehnička redakcija ovog člana. Predviđeno je da se umesto ove zamenice "on" navede "javni tužilac". To je manje važno, ali mislim da ovaj amandman treba usvojiti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 62. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 62. stav 3. kojim sam predložio da se izvrše određene izmene. Naime, za primenu vaspitnog naloga iz člana 7. stav 1. tačka 1) i tačka 3) Predloga zakona neophodan je i pristanak oštećenog, osim za nalog koji se sastoji u poravnanju sa oštećenim i uopšte nekoj vrsti izmirenja između oštećenog i maloletnika. Pristanak oštećenog je potreban i onda kada se maloletniku vaspitnim nalogom nameće da bez naknade obavlja rad u odgovarajućim humanitarnim i sličnim organizacijama. Ovo je tim pre neophodno, jer je poznato da u našoj zemlji i neke tzv. nevladine organizacije, čija je delatnost čisto politička ili propagandna, a ponekad i špijunska, pokušavaju da se predstave kao isključivo humanitarne organizacije. Zato smatram da je potrebno da oštećeni i ovde učestvuje i da se njegov pristanak traži, jer kao što sam rekao može nam se desiti da nam maloletnici budu uključeni u neke organizacije ili institucije koje uopšte ne bi mogle da budu primerene da se tamo nalaze maloletnici i da se povere nekome da ih prevaspitava ili da ih vaspitava. Zato smatramo da je ova odredba koja je predložena prihvatljiva, koja će isključiti svaku mogućnost greške u pogledu humanitarnih organizacija. Kada bi to bilo preko humanitarne organizacije Crvenog krsta – da, ali šta ćemo sa nekim drugim humanitarnim organizacijama, koje su tzv. humanitarne organizacije, a bave se raznoraznim nedozvoljenim delatnostima, raznim posredništvom i mnogim stvarima koje nisu u skladu sa našim pozitivnim zakonodavstvom. Zato smatram da bi ovaj amandman ministar mogao da prihvati, ukoliko tako proceni. A ukoliko ne, samo ako garantuje da je isključena svaka mogućnost da osim pravih humanitarnih organizacija neće ući maloletnik u neku organizaciju koja može na njega negativno delovati. Rekao sam, za mene bi bilo prihvatljiv Crveni krst. Sve drugo što može imati negativne posledice za razvoj i psihički život maloletnika, pogotovo prema svome svojstvu i uzrastu, to bi trebalo isključiti i smatram da ovo treba prihvatiti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji smo podneli na član 62. sastoji se u tome da je predloženo da se zadnji stav ovog člana briše, a taj stav glasi: "Ako je maloletnik u potpunosti naknadio štetu nastalu krivičnim delom, oštećeni nema pravo da ostvaruje svoj imovinsko-pravni zahtev, a ako je šteta naknađena delimično, oštećeni može svoj imovinsko-pravni zahtev da ostvaruje u parnici". Sve ovo je regulisano drugim propisima i potpuno je suvišno da stoji u ovom zakonu. Ako je maloletnik naknadio štetu podnese se zahtev, on naravno da ne može uspeti i ostvariti svoj zahtev. Ako je delimično naknadio, on ako tuži u parnici ostvariće svoj zahtev, to mu niko ne može zabraniti. Pa čak i da je ovim članom zabranjeno da i tada pokreće postupak, on bi to mogao da uradi. Sasvim je logično da se ovaj stav ovog člana briše, jer drugi propisi to u potpunosti i na bolji način regulišu.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 63. amandman je podneo poslanik Boško Ristić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 65. amandman je podneo poslanik Boško Ristić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 67. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 68. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 68. stav 1. predložio sam da se izvrše određene izmene. Naime, u članu 68. stav 1. predloženo je da se maloletnik nalazi u pritvoru odvojeno od punoletnih lica. Izuzetno, sudija za maloletnike može odrediti da maloletnik bude u pritvoru zajedno sa punoletnim licem, koje na njega ne bi štetno uticalo, a u suprotnom bi usamljenje maloletnika duže trajalo i ostavilo bi štetne posledice po razvoj njegove ličnosti. Zašto smatram da je potrebno prihvatiti ovaj amandman, koji će poboljšati tekst ovog zakona? Dame i gospodo, dosadašnja praksa i iskustva pokazuju da maloletnik u pritvoru teško podnosi usamljenost, te da se njegova apsolutna izolacija faktički svodi na neku vrstu dodatnog kažnjavanja, jer je inače smeštanje u samicu jedna vrsta sankcije lica lišenog slobode, a to je neprihvatljivo kada se radi o maloletniku i kada se nalazi u pritvoru. Ovo zabranjuju i međunarodni dokumenti, koje je ratifikovala naša zemlja. U tekstu Predloga nepotrebno se ostavlja mogućnost da maloletnik bude u pritvoru zajedno sa mlađim punoletnikom, dok se sa druge strane uopšte ne utvrđuju kriterijumi kada je to moguće, te se pored toga uopšte ne ostavlja mogućnost da maloletnik ikada bude u pritvoru sa punoletnim licem. Ovo nije opravdano, jer nekada postoji mogućnost da maloletnik u pritvoru bude sa punoletnim licem, koje ne samo da na njega ne bi štetno uticalo, već bi moglo u nekim okolnostima i pozitivno uticati. Na primer, neka lica koja su u pritvoru su inače ljudi van kriminalne sredine, kao što je slučaj kod saobraćajnih delikata i dela izvršenih iz nehata. To je bio razlog zbog čega sam ovaj amandman podneo, jer smatram da usamljenje i utamničenje maloletnika ne bi bilo prihvatljivo u ovom trenutku kada se u uporednom pravu i u EU ovakav slučaj i ovakva odredba ne primenjuju. S obzirom da je maloletno lice u pitanju, a rekao sam kada su nehatna krivična dela ili kada su u pitanju ljudi koji su imali saobraćajni udes, u svakom slučaju ima čestitih i časnih ljudi po tom osnovu koji bi mogli čak pozitivno delovati na maloletnika da ne vrši krivična dela dalje. Predlažemo, kako kaže SRS, da poštujemo i međunarodne dokumente i uporedno pravo, da se i mi jednom oslonimo ne samo deklarativno, nego i u praksi da ga primenjujemo.
Reč ima ministar Stojković.
Ovaj amandman mi nismo prihvatili, jer smo smatrali da se radi o jednoj stilskoj formulaciji. Postavlja se pitanje da li je preciznije ili nije. Ovaj amandman je de fakto isti kao onaj u zakonu, ima onaj dodatak, a duže usamljenje bi moglo da ima štetne posledice. Imajući to u vidu Vlada prihvata ovaj amandman, jer mislim da se radi o formulaciji koja je možda nešto preciznija, odnosno skreće pažnju da možda nastupe neke štetne posledice ako se ne ispoštuje ovo. Iz tih razloga Vlada prihvata ovaj amandman.
Konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Mora da se izjasni Odbor za pravosuđe, ali Vlada je prihvatila. Na član 69. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 71. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 71. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 82. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Boško Ristić i Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS narodni poslanik Zoran Krasić uložio je amandman da se član 82. briše. Podnosilac amandmana i ja smatramo da se prema opštim pravilima protiv bilo koje sudske odluke donesene u postupku prema maloletnicima može podići zahtev za zaštitu zakonitosti, ako je u odluci ili postupku koji joj je prethodio povređen zakon. Nema razloga ponavljati norme i predviđati u istom zakonu u dve posebne glave i u dve posebne kategorije krivičnih sankcija i krivičnih dela. Nema razloga da se omogućava podnošenje zahteva za zaštitu zakonitosti i u odnosu na preispitivanje izrečene kazne ili vaspitne mere. Ovo je višak u zakonu i mi smatramo da se to po opštim pravilima podrazumeva, da se može podneti po Ustavu i po zakonu zahtev za zaštitu zakonitosti. Prema tome, smatramo da je ovaj amandman ispravan, da je na mestu i da član treba brisati jer opterećuje na dva mesta ista norma. Apsolutno je bespotrebna i na taj način stvara zabludu u primeni materijalnog prava.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 90. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 100. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na naslov iznad člana 101. i član 101. amandman, sa ispravkom,podneo je narodni poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman sa ispravkom pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 112. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 115. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 146. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na naslov Deo treći Predloga zakona amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 150. amandman je podneo poslanik Boško Ristić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 150. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 150. glasi: "Kada se sudi punoletnom licu za krivično delo kojim je oštećen maloletnik, istražni sudija, predsednik veća i javni tužilac moraju raspolagati znanjima iz oblasti prava deteta i krivično-pravne zaštite maloletnika". Ovaj amandman suštinski je isti i sadrži sve ono što sadrži član 150. postojećeg predloga zakona, ali je kraći i jasniji. Ovaj član u Predlogu zakona zauzima celu stranu. Mislim da je logičnije i prirodnije da pravna norma bude jasnija i kraća i da će biti time prihvatljivija za one koji je tumače.
Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 150. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 150. U članu 150. stav 1. reči "punoletnim učiniocima sledećih krivičnih dela" zamenjuju se rečima "okrivljenima za sledeća krivična dela". U članu 150. stav 2. reči "punoletnih učinilaca drugih krivičnih dela" zamenjuju se rečima "okrivljenih za druga krivična dela". Izraz "učinilac krivičnog dela" ne može se koristiti u odredbama koje se odnose na krivični postupak. U postupku važi pretpostavka nevinosti i umesto termina "učinilac" može se upotrebljavati samo odgovarajući procesni termin, a u ovom slučaju "okrivljeni". Nema potrebe dovoditi do toga da se radi o krivičnim delima propisanim Krivičnim zakonom, jer se krivična dela mogu propisivati i drugim zakonima koji spadaju u tzv. krivično zakonodavstvo.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, formulacija predloženog dela krivičnog zakona, koja se odnosi na član 150. u odnosu na stav 1. i stav 2, izuzetno je problematična. Narodni poslanik Vitomir Plužarević, ispred SRS, uložio je ovaj amandman i ovo je dobar amandman. Ovaj amandman će na svaki mogući način otkloniti kvalifikaciju koja se predlaže zakonom, jer kvalifikacija koja je predložena ne odgovara stručnoj primeni ovog zakona. Kao što je objasnio Vitomir Plužarević, izraz "učinilackrivičnog dela" kada je u pitanju maloletnik ne može se koristiti u odredbama koje se odnose na krivični postupak. Ono što je rekao Vitomir Plužarević i mi smo usvojili kategoriju prezumpcije nevinosti. Ne možemo unapred okvalifikovati i proglasiti da je maloletnik učinilac krivičnog dela kada nema sudske odluke. Isto tako ne treba dovoditi u pitanje da se radi o krivičnim delima propisanim Krivičnim zakonom, jer se krivična dela mogu propisivati i drugim zakonima, kao što je sporedno zakonodavstvo koje je kod nas još uvek važeće i u zakonima ostaje kao sporedno zakonodavstvo, mada je prethodni zakonik, o kome je bilo reči, pokušao da izvrši kodifikaciju, da objedini sve krivične pravne sankcije u jedan zakon, koji će biti lakši za primenu i u skladu sa međunarodnim normama i zemljama EU, kao što je to sa Krivičnim zakonikom Savezne Republike Nemačke. Ovo je dobar amandman. Smatram da ga je dobro precizirao i definisao narodni poslanik SRS Vitomir Plužarević.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 151. amandman je podneo poslanik Boško Ristić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 151. amandman je podneoposlanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 152. amandman je podneoposlanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 153. amandman je podneo poslanik Boško Ristić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 159. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 162. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 163. amandman je podneo poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 165. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom predviđeno je da se u članu 165. doda stav 2. koji glasi: "Odredbe ovog zakona koje vršenje pojedinih procesnih funkcija uslovljavaju znanjima iz oblasti prava deteta i krivično-pravne zaštite maloletnika stupaju na snagu 1. januara 2006. godine". Bez ovakve odredbe ovaj zakon u pojedinim delovima biće potpuno neprimenjiv, jer pojedini procesi i subjekti neće imati kvalifikacije da obavljaju pojedine procesne radnje. Mislim da je ovaj član do te mere logičan da nije potrebno da ga dalje obrazlažem i baš mi je žao što ministar nije ovde da čujem obrazloženje zašto se ne prihvata ovaj amandman. Hvala.
Na član 167. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Đorđe Mamula. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, sa ispravkom, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman, sa ispravkom, pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman, sa ispravkom, postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Petar Jojić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 167. doda novi član 167a. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 168. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Miloš Aligrudić i Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZVRŠENjU KRIVIČNIH SANKCIJA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Petar Cvetković, Jovan Palalić, Miloš Aligrudić, Zoran Krasić, Petar Jojić, Vjerica Radeta, Božidar Koprivica, Momir Marković, Milan Stevović, kao i amandman Vlade. Primili se izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu predstavnik predlagača povukao je amandman Vlade na član 282. Predloga zakona. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 2. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, insistirao sam da ministar Stojković dođe pri kraju ovog prethodnog zakona iz jednog prostog razloga. Tamo je pisalo da zakon stupa na snagu 1. januara 2005. godine i hteo sam da dam ministru kalendar, doduše, sa likom predsednika SRS, dr Vojislava Šešelja, ali taj amandman su usvojili. Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Zoran Krasić je podneo amandman na član 2. Predloga zakona o izvršenju krivičnih sankcija i čini mi se da je ovim njegovim amandmanom član 2. Predloga zakona o izvršenju krivičnih sankcija upodobljen. Gospodin Zoran Krasić kaže: "Svrha izvršenja krivičnih sankcija je osposobljavanje učinioca krivičnog dela, čovečno postupanje, poštovanje njegove ličnosti i dostojanstva da se samostalno stara o svojim potrebama, u skladu sa zakonom i društvenim normama". Član 2. Predloga zakona kaže - svrha izvršenja sankcija je sprovođenje pravosnažnih i izvršnih sudskih odluka, zaštita društva od krivičnih dela i izdvajanje učinilaca krivičnih dela iz društvene sredine u cilju njihovog lečenja, osposobljavanja itd. U svakom zakonskom projektu, pa i u ovom, moramo da vodimo računa da ne ispustimo čoveka iz svega ovoga, jer pored toga što će odležati određenu vremensku kaznu koju mu sud odredi, on sutradan po izvršenju kazne mora da se vrati u društvo i mora da nastavi normalan život. Tim pre što postoje mogućnosti da zbog trenutka nepažnje učinitelj krivičnog dela, dakle, svako ko vozi automobil, svestan je da svakog trenutka može da zaradi godinu dana zatvora, a pored toga, svedoci smo da je u poslednjih pet godina bilo tako drastičnih kršenja ljudskih prava i sloboda da je to neverovatno. Zbog toga smatram da amandman na član 2, koji je podneo narodni poslanik Zoran Krasić u ime SRS, treba usvojiti i ugraditi ga u ovaj zakonski projekat.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 2. Predloga zakona o izvršenju krivičnih sankcija glasi: "Svrha izvršenja sankcija je sprovođenje pravosnažnih i izvršnih sudskih odluka, zaštita društva od krivičnih dela i izdvajanje učinilaca krivičnih dela iz društvene sredine u cilju njihovog lečenja, čuvanja i osposobljavanja za samostalno staranje o svojim potrebama nakon izvršenja sankcije". Dame i gospodo, narodni poslanik Zoran Krasić je uočio, sa čim se slaže i poslanička grupa SRS, da nije pravi termin i prava odrednica da je svrha izvršenja sankcija sprovođenje pravosnažnih sudskih odluka. Smatramo, podnosilac amandmana gospodin Zoran Krasić takođe smatra da treba preciznije u zakonu predvideti da je svrha izvršenja krivičnih sankcija osposobljavanje učinioca krivičnog dela, čovečno postupanje, poštovanje njegove ličnosti i dostojanstva da se samostalno stara o svojim potrebama, u skladu sa zakonom i društvenim normama. Amandman je dobar. Predlažem da ga Skupština prihvati.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 12. stav 1. posle reči "vaspitno-popravni dom" dodaju se reči, ono što predlažem da bude, "upućivanje u vaspitnu i specijalnu ustanovu". To je ono što je živelo, zaživeće i biće u praksi kudikamo primenljivije i prihvatljivije. Prema tome, ne bih se složio i ne slažemo se sa predlogom ovog člana i zbog toga predlažemo poboljšanje teksta. Sigurno je da je ova formulacija, predložena ovim amandmanom, dobra i biće delotvornija u primeni.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 13. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 13. nadnaslov - Vrste zavoda, Predlogom zakona predviđeno je šest ustanova. U Upravi postoje sledeće vrste zavoda: "1. kazneno-popravni zavod i okružni zatvor za izvršenje kazne zatvora; 2. kazneno-popravni zavod za žene za izvršenje kazne zatvora i maloletničkog zatvora izrečene ženama; 3. kazneno-popravni zavod za maloletnike za izvršenje kazne maloletničkog zatvora; 4. zatvorska bolnica za lečenje osuđenih i pritvorenih lica; 5. psihijatrijski zavod za izvršenje mera bezbednosti obaveznog psihijatrijskog lečenja i čuvanje u zdravstvenoj ustanovi, obaveznog lečenja alkoholičara i obaveznog lečenja narkomana; i 6. vaspitno-popravni dom za izvršenje vaspitne mere upućivanja u vaspitno-popravni dom". Narodni poslanik Vjerica Radeta je u ime poslaničke grupe SRS tražila svojim amandmanom da se ovaj član 13. proširi, tako da se dodaju još tri ustanove: "7. vaspitna ustanova za izvršenje vaspitne mere, upućivanje u vaspitnu ustanovu; 8. specijalna ustanova za izvršenje vaspitne mere, upućivanje u socijalnu ustanovu; i 9. zavod za ispitivanje ličnosti osuđenih". Mislim da nema razloga da se i ove tri ustanove ne ugrade u član 13. i da bi taj član 13. sa ovih devet bio apsolutno kompletan.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, jedna grupa narodnih poslanika iz Odbora za pravosuđe imala je priliku da obiđe Centralni zatvor u Beogradu. Tom prilikom smo se uverili da ta ustanova ne ispunjava uslove koje propisuju međunarodni akti, a očigledno je da se nadležnom ministarstvu nije dala mogućnost, niti određena sredstva da se poboljšaju uslovi života i boravka osuđenih lica u tom zatvoru. Situacija nije ništa bolja ni u okružnim zatvorima, zavodima, kao što su Niš, Mitrovica, Valjevo. Država mora, ako želi da bude demokratska država, ako želimo da se u praksi tako pokažemo, učiniti više, mora se od strane države omogućiti da se te ustanove osposobe i da te ustanove postanu takve ustanove i institucije, jer je to državna institucija. Preko nadležnog Ministarstva za pravosuđe da se omoguće sredstva da se poboljšaju uslovi i izgrade određeni prostori kojih je, nažalost, malo ako se gleda kapacitet ovih ustanova. Podsetiću vas, ono što i vi znate, da je 12 hiljada ljudi bilo lišeno slobode u akciji "Sablja". Šta mislite kako je bilo tim ljudima u tim kazamatima, odnosno ustanovama? Koliko ih je boravilo u jednoj prostoriji? Kakvi su uslovi? Da li ljudi imaju vazduha u tim ustanovama? Francuska ima 70 ustanova za izdržavanje kazni zatvora. Te ustanove nisu tako pretrpane, do 100 ljudi u tim zavodima boravi na izdržavanju kazne zatvora. Naše ustanove su preopterećene, ne ispunjavaju međunarodne standarde. U vreme akcije "Sablja" i međunarodne organizacije su imale prilike da se uvere da osuđena lica u zatvorima borave u apsolutno neprihvatljivim uslovima. Zato smatram da Ministarstvo pravde treba da preduzme odgovarajuće mere, odnosno Vlada Republike Srbije, da se te ustanove urede, opreme i osposobe i na taj način pokažemo jedan human odnos. Kroz poštovanje ljudskih prava on je osuđenik, ali ne može da boravi u samici dva sa dva, čak da nema ni ventilaciju, niti prozor na toj prostoriji. Prema tome, to je ono što sam želeo da podsetim, da Vlada mora pokrenuti jednu žešću aktivnost da se ove ustanove udostoje i da budu primerene i osuđenom licu. Smatramo da ovaj amandman, koji je podnet, treba prihvatiti. On je u sklopu ovog predloga zakona. Ostaje da poslanici o tome odluče. Hvala.
Hvala. Reč ima poslanik Bore Kutić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, poznavajući materiju koja je obrađena u ovom predlogu zakona, mislim da predloženi amandman ide u tom cilju poboljšavanja uslova i izdržavanja kazne zatvora u našem pravnom sistemu. Poznavajući tu materiju u razvoju kazne, izdržavanja kazne i lišenja slobode, kroz sisteme od pensilvanijskog ka irskom progresivnom klasifikacionom sistemu, vidimo da je sistem izdržavanja kazne išao od odmazde ka resocijalizaciji osuđenih osoba. To znači, u tom cilju da bi se izbegao sam uticaj osuđenih osoba jednih na druge, mislim da bi trebalo da bude ta kategorizacija kazneno-popravnih zavoda u što većem obimu. Stoga i ovaj predloženi amandman gospođe Radete. Mislim da bi bilo dobro da se razvrstaju osuđeni u što većem broju u što više kazneno-popravnih zatvora i vaspitno-popravnihustanova za izvršenje vaspitne mere i upućivanja u vaspitne ustanove, specijalne ustanove za izvršenje vaspitne mere i zavod za ispitivanje ličnosti osuđenih. Znamo da nam zatvori služe kao škola za nove kriminalce, a na ovaj način bi se sprečio uticaj višestrukih povratnika na novoosuđena lica.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Božidar Koprivica.
Poštovani narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o lišenju krivičnih sankcija, pa sam predložio da se u članu 14. stav 1. reči "zatvorenog i zatvorenog" zamene rečima "strogo zatvorenog". Gospodine ministre, prema stepenu obezbeđenja i načinu postupanja sa osuđenicima, zavod zatvorenog i zatvorenog tipa nije adekvatno rešenje u našim uslovima jer svuda u svetu je prisutan tip strogo zatvorenog zavoda u pogledu obezbeđenja. Uostalom, do sada je kod nas postojala klasifikacija prema stepenu obezbeđenja na otvorene, zatvorene i strogo zatvorene, a to je bivši član 12. sadašnjeg, postojećeg, još uvek važećeg zakona. Mislim da je ovaj moj amandman adekvatno rešenje i trebalo bi da ga usvojite.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 18. st. 4. i 5. treba brisati. Naime, odredbe st. 4. i 5. ovog člana su u svojoj sistematici Predloga zakona sadržane već u članovima 101. i 102. Predloga, pa je stoga potrebno prihvatiti rešenje iz ovog amandmana, jer je pravo rešenje u sistematizaciji jednog pravnog akta, kao što je ovaj koji je predložen.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 26. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 27. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 28. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 29. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 39. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 48. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 58. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Da ne bude zabune povodom ovih amandmana koje nismo obrazlagali, većina ih je usvojena usvajanjem amandmana nekog drugog poslanika, pa zbog toga se nismo javili, kako se ne bi stvorila zabuna. Podneo sam amandman na član 58. stav 1. Odnosi se na odlaganje izvršenja kazne zatvora povodom vanrednih pravnih sredstava. "Sud koji odlučuje o zahtevu za ponavljanje krivičnog postupka podnetog u korist osuđenog može odložiti izvršenje kazne zatvora i pre pravnosnažnosti rešenja o dozvoli ponavljanja postupka." Tražimo da se ova, uslovno rečeno, dispozicija suda pretvori u obavezu ipredlažemo da se reči - može odložiti, zamene rečima - odložiće. Zašto? Ako zakon dozvoljava korišćenje vanrednog pravnog sredstva, ukoliko je osuđeni na slobodi, ukoliko je pokrenuo postupak za vanredno preispitivanje te sudske presude kojom je kažnjen, nema razloga da se ubrzava postupak upućivanja na izdržavanje kazne zatvora dok se pravosnažno ne okonča to stanje, jer mi se pridržavamo onogprincipa da ne valja da nevin čovek bude u zatvoru. Izreka kaže da je bolje i 1000 kriminalaca da bude na slobodi, nego jedan nevin čovek da bude jedan dan u zatvoru. Mi tražimo da se uspostavi taj automatizam, tim pre što se ništa ne remeti. Ukoliko je osuđeno lice u pritvoru, to nije ta situacija. Znači, za onoga za koga postoji visoki stepen sigurnosti da je izvršilac krivičnog dela, postoji nizmera povodom pritvora: mesec dana istražni sudija, veće još dva meseca, Vrhovni sud još tri meseca, ukoliko prvostepena presuda nije doneta, može još da se produži, ukoliko se čeka drugostepena, takođe može pritvor da traje. Ova situacija koju smo mi obuhvatili amandmanom ne zahvata situaciju gde je pritvor određen. Ovo se odnosi na ona lica koja se brane sa slobode, koja su pravosnažno osuđena i koriste neko vanredno pravno sredstvo. Treba sačekati dok se ne odluči po vanrednom pravnom sredstvu. Mere kojima se sprečava eventualno osujećenje izdržavanja kazne zatvora su: oduzimanje putne isprave i druge mere obezbeđenja prisustva okrivljenog suđenju. Predlažemo da se ovaj amandman usvoji, pre svega, rukovođeni onim principom da nevina osoba ne sme da bude ni jedan dan u zatvoru, a pravi dokaz za to jeste kada se iskoriste sva pravna sredstva. Znači, na ovaj način se ne utiče i ne ugrožava onaj princip koji postoji kada je u pitanju pritvor.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 63. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 63. amandman je podneo poslanik Milan Stevović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, narodni poslanik Milan Stevović uložio je amandman na član 63. stav 4. i predložio da se posle reči "na osnovu" dodaju reči "ličnih svojstava". Mada se i u zakonu predviđaju i lična svojstva, mi smatramo da je očigledno da se i u ovom članu, preciznije u stavu 4, dodaju reči "na osnovu ličnih svojstava". To se odnosi na osuđenike i njihova razvrstavanja, a ne prema svojstvima ličnosti, nego ličnim svojstvima. U stavu 4. se nigde ne govori o razvrstavanju osuđenika na osnovu ličnih svojstava, što predstavlja dokaz da se ipak treba osvrnuti i na ovaj predloženi amandman. Mislim da je amandman na mestu i da ga treba prihvatiti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 81. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, na član 81. stav 2. uložio sam amandman i predložio da se ovaj stav briše. Zašto? Smatram da nije humano ni čovečno u ovom vremenu propisivati utamničenje, izricati disciplinsku meru upućivanja u samicu i tako se vraćati u period staljinizma, komunizma i u feudalno doba.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Mi nismo zadovoljni uslovima koji postoje u našim zatvorima. Naravno, mi te uslove ne može bitno da promenimo zakonom, zato što od ekonomskog stanja u državi zavisi izgled i minimalni standard koji treba da postoji u zatvorima. Mogu sa ponosom da istaknem da se naša država koliko-toliko pridržava tih minimalnih standarda i čini napore da se to na neki način popravi. Mi ovim amandmanom tražimo da ova disciplinska mera, gde se lice koje izdržava kaznu zatvora izdvaja u posebnu ćeliju zbog nekog disciplinskog prestupa koji je učinjen tokom izdržavanja kazne zatvora, da se to lice dodatno ne kazni i zabranom primanja poseta. Moram da pogledam kako je to u uporednoj praksi. Imamo ovaj Hag, Ševeningen, najmoderniji zatvor u najstarijem zatvoru. Oni koji prate na B92 snimak statusne konferencije koja je juče održana, imali su prilike da čuju da, iako je možda zgrada nova, uslovi baš i nisu zdravi. Pošto se kapacitet u Ševeningenu ne može upodobiti sa željama Karle del Ponte, koliko bi ona Srba smestila u taj zatvor, verovatno ste upoznati kakvi su uslovi u pogledu elementarne higijene i boravka, tako da nema tamo neke preterane humanosti. Vrhunac svega toga verovatno predstavlja ovo što smo danas imali prilike da čujemo, da i bez zabrane nekome bude zabranjeno. I ova naša država treba da podigne glas i da kaže - zar je moguće da se lice sankcioniše, kažnjava, a da nema niti odluke. Sada smo imali prilike da saznamo da je vođen neki tajni postupak, pa je čak sudija koji vodi statusnu konferenciju našao za shodno da malo bude i nervozan, kada ga gospodin Šešelj pita: "Kada ću da dobijem taj akt kojim se pokreće postupak protiv mene?" A on kaže: "Nije vaše da znate ono što smo mi završili bez vašeg znanja". Vodite računa da taj standard ne pređe kod nas. Bilo bi opasno da kod nas u zatvore i u sudske postupke pređu ovi standardi koji postoje u Ševeningenu: zabrana komunikacije, zabrana posete, zabrana mogućnosti da se pripremi odbrana, počev od jezika komunikacije, preko elementarnih tehničkih sredstava i onih elementarnih uslova. I ovi iz nevladinih organizacija kad vas budu kritikovali i kad nas sve budu kritikovali, i mi kritikujemo uslove u našim zatvorima, što prostorije po izgledu i po nekim drugim pitanjima komfora treba da ispunjavaju neke uslove kojima mi težimo, ali moramo i da im kažemo da tamo gde postoji super komfor, šta vredi kada se gazi ljudsko dostojanstvo i elementarna prava čoveka, koji još nevin sedi u zatvoru, još uvek je prezumpcija nevinosti evo treća godina. Podigne se optužnica, uhapsi se čovek, onda krene sa skupljanjem dokaza. Kod nas toga baš i nema, ima u nekim slučajevima zloupotrebe, poput "Sablje" i tako nekih akcija, gde Beba preko novina osudi već, pa onda je pravo čudo ako ga ne uhapse. Mislim da te zapadne standarde moramo da izbacimo iz naše prakse. Mislim da oni koji su pisali ovaj predlog zakona, posebno ovaj član i još nekoliko članova koji se tiču nekih prava osuđenih lica koja su na izdržavanju kazne zatvora, jednostavno, nisu imali u vidu nešto novo što će kod nas da se desi. Imaćemo tzv. dugoprugaše, imaćemo osuđenike koji treba da budu u zatvoru 30-40 godina. Ta lica koja budu osuđena na tako dugotrajne kazne zatvora, budite sigurni da već posle pete godine kako su smešteni u zatvoru dolazi do promene strukture ličnosti. O tome mora da se vodi računa. Verovatno da prema onom licu koje čini neki disciplinski prestup, a mora da ide u ćeliju, na neki način treba da budemo humaniji i da ovim zakonom dozvolimo makar i tu posetu od jednog sata, da se tom licu olakša izdržavanje kazne na koju je osuđeno. Zbog toga je podnet ovaj amandman i još nekoliko amandmana koji idu ka tome da se formalno-pravno poboljšaju uslovi izdržavanja kazne zatvora i na taj način omogući da se ipak da neki doprinos nekom redu u zatvoru koji treba da bude. Pitanje je da li samica daje rezultate. Nisam hteo na početku da se javljam i kada je bio Krivični zakon u pitanju. Nisam pristalica dugotrajnih kazni zatvora. Bilo kog penologa da uzmete vidite koja je tendencija u zapadnoj Evropi, gde se vrše istraživanja od pedeset i neke godine pa nadalje, dugotrajne kazne zatvora nisu dale nikakve rezultate, to budite sigurni, sa gledišta šta je svrha kažnjavanja, već potpuno neke druge mere. Mi nismo sada u situaciji to da radimo. Zašto? Zato što znate kako je Batić rekao - dajte na 15 minuta da vratimo smrtnu kaznu, da završimo sa "Sabljom". Smejte se, ali tako je bilo. Jeste, on je tako zastupao ovde. Iako postoje tri rezolucije Saveta Evrope gde se apeluje, traži, obavezuje država da izbaci smrtnu kaznu iz svog krivičnog zakonodavstva. Ništa, zapadnoevropski Batić ovde kaže - dajte da vratimo smrtnu kaznu na 15 minuta, pa kada pokoljemo ovo, onda ćemo da vratimo na normalno i mi budemo primljeni u Savet Evrope za vreme "Sablje". Vidite kakav je taj zapad. Blagonaklon zapad ka onom delu DOS-a. Vodite računa da ovim amandmanima koje mi predlažemo olakšavate položaj i tim ljudima i onim ljudima koji rade u zatvoru. Nije sasvim svejedno kada se čovek smesti u samicu, pa bude ne znam koliko itd, bez obzira koliko ste vi ograničili tu samicu, jer imate situaciju da taj čovek kada izađe iz samice posle tri-četiri dana u nekoj mikro sredini proradi neka socijalna patologija, pa se opet vraća u neku izolaciju i onda praktično ubijate čoveka. Pošto sam dosta godina i živeo u neposrednoj blizini zatvora verovatno imam i ličnog iskustva, za razliku od drugih, ali ta socijalna patologija koja se tamo formira čini tu jednu mikrosredinu koja ima svoja pravila i svoju logiku. Sada kada pričamo o resocijalizaciji mi moramo da znamo da postoje ljudi kod kojih jedno upozorenje, jedna reč, jedan predlog može da učini nešto, ali ima i ljudi kod kojih samo batina može nešto da uradi. To jeste vama smešno, ali tako je. Neki samo prihvataju reč batine. Njih ne možete da smirite drugačije, ni na ulici, ni u zatvoru. To je činjenica. Naročito kada su u pitanju višestruki povratnici, koji sa zadovoljstvom odlaze u zatvor, jer kod njega je izmenjena ličnost, nauka je to opisala, zna se. Zna se čak i nepogrešivo koji procenat populacije je sklon tome. Nisam zastupnik Brozove škole, ali statistika ukazuje na takve pojave. Odete u zatvor, pitate stražare, a oni će da vam kažu nepogrešivo posle pet meseci kako je došao novi zatvorenik, i ko je, i šta je, i kakav je, daće vam socijalnu kartu tog čoveka, najbolju moguću. Čak na bazi njega mogu da vam kažu u kakvoj je sredini živeo itd. Onima koji se bore protiv beneficiranog staža kažem - zaposlite se u zatvoru, zaposlite se u policiji, pa ćete da vidite zašto je potreban beneficirani radni staž.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 82. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman u ime SRS podneo sam isključivo vođen humanom komponentom. Razlog je vrlo jednostavan. Kada se sve ove afere pretvore u krivične prijave, pa krivične prijave u sudske procese, pa sudski procesi u zatvorske kazne za sve tri vlade od 2000. godine naovamo, i za onu Zorana Đinđića, Zorana Živkovića, Vojislava Koštunice, mnogo će njih tek tada prvi put osetiti šta znači zavodska sankcija. Vođen tom idejom predložio sam amandmanom da se u članu 82. stav 1. reč "tri" zameni rečju "dva." Naime, pošto ima dva puta tri da ne shvatite pogrešno. Osuđeni ima pravo da jednom u tri meseca boravi sa bračnim drugom, decom itd, a ja sam tražio da to bude jednom u dva meseca, jer zamislite Vladana Batića, Dušana Mihailovića, Davinića, Dinkića, da ne vide decu tri meseca. Nema smisla. Zato, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da treba usvojiti amandman i ovo vreme između dve posete porodice smanjiti sa tri meseca na dva meseca. Znam da će mi mnogi iz vladajuće koalicije biti zahvalni zbog ovog amandmana.
Reč ima poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, iskoristiću amandman uvaženog kolege gospodina Momira Markovića da bih vam skrenula pažnju na jedan ne slučaj, nego skandal koji se upravo dešava, ako ste bili u prilici da ili u međuvremenu, ili juče putem interneta pratite statusnu konferenciju predsednika naše stranke prof. dr Vojislava Šešelja i da vidite zapravo zašto je intencija SRS da se ta humanost, kada je u pitanju odnos pritvorenika sa porodicom, poboljša na ovakav način, kao što je to predložio gospodin Momir Marković. Ad hok tribunal osnovan samo da bi se sudilo srpskom narodu, sa onim monstrumom od tužioca Karlom del Ponte, ne prestaje, na čelu sa Teodorom Meronom, predsednikom suda, Hansom Holcijusom, sekretarom suda, da na svaki mogući način zlostavlja pritvorenike, a naročito predsednika naše stranke, prof. dr Vojislava Šešelja. Njemu ne samo da nije ni po ovom predlogu kako je to dao ministar, a mi tražimo da to bude češće, omogućen kontakt sa porodicom, njega kao pritvorenika i svakog drugog koji se tamo nalazi na pravdi boga, nego mu je u više navrata bio potpuno zabranjivan kontakt sa suprugom, sa decom, sa unucima, sa njegovim pravnim savetnicima, sa njegovim saradnicima. Nije mu data mogućnost, i podsetiću vas na period iz 2004. godine, šest meseci u totalnoj izolaciji, da uspostavi sa bilo kime kontakt i da pokuša da spremi svoju odbranu. Uz još jedno podsećanje, a to je ono što svi vi znate, da se on tamo nalazi dve godine i šest meseci, a da nema ni nagoveštaja, kao što smo to videli i danas, odnosno malopre kada je emitovan snimak jučerašnje statusne konferencije, kada će mu početi suđenje, nego kažu - vi ste primili, gospodine Šešelj, izmenjenu optužnicu iz jula meseca, te hoćemo da vas spajamo sa Martićem, te nećemo, totalne nebuloze i gluposti. S druge strane, tom čoveku koji je otišao da brani interese svih vas i vaše dece, i države i naroda, ne omogućava se ono što je najelementarnije, kako je on rekao, minimum minimuma, da fotokopira na hiljade stranica predstavki i svega onoga materijala koji je pripremio, kako bi se što bolje spremio za odbranu. I vidite šta se desilo. To je emitovano pre nekih sat vremena i lepo je to dr Šešelj konstatovao. Uz sve naše zamerke pravosudnom sistemu u Srbiji i onom ranije, naročito onome za vreme DOS-manlijske vlasti pod Batićevom palicom, uz sve kritike aktuelne Vlade i Zorana Stojkovića kao ministra, i amandmana koji smo podneli, to je jedan presedan i to se ovde ne bi moglo desiti, kao što je to dr Šešelj rekao, da mu se jednostrano kao pritvoreniku, odlučio je taj kriminalac Holcijus ili Teodor Meron, predsednik suda, prekine svaki kontakt usred razgovora. Tako dva meseca ćutanje, izolacija, bez ikakvih razloga, nema kontakta sa suprugom, nema kontakta sa sinovima, sa unucima, sa svojim prijateljima i saborcima iz stranke, sa pravnim savetnicima. I šta se onda dešava posle toga? Kažu - eto, prošlo je dva meseca, nastavljamo dalje, vi sada, gospodine Šešelj, možete nekoliko dana uoči onog briljantnog svedočenja u slučaju Slobodana Miloševića da nastavite da komunicirate sa vašim saradnicima i sa članovima porodice. Pojeo vuk magarca. Ovde sede pravnici, advokati, vrsni krivičari poput gospodina Jojića i gospodina Koprivice, gospodina Jojića koji je zapravo i u suštini idejni tvorac jednog krivičnog zakonika, o čemu mi razgovaramo, jer je sa pozicije saveznog ministra pravde napravio najveći kostur te kodifikacije, ali onda su nas besomučno NATO bombardovanje, agresija i vaš mafijaški petooktobarski puč sprečili u tome da gospodin Jojić bude predlagač tog kodifikovanog zakonika. Ono što je suština, da tamo nema, što vi sami znate ili vi koji ste i dalje neverne Tome, nikakve pravde i nikakvog pravnog poretka, o tome se radi. Koji god monstrum od prava, ne znam kakav model da se primenjuje, iz ovog primera, a o tome govori član u našem pravosudnom sistemu, član 82, iz slučaja dr Šešelja u Haškom tribunalu vidi se da je to nemoguće da sa njima na pravno regulisan način isterate pravdu, zato što je gola sila. Prošlo je dva meseca i kažu - sada se uključi i telefoniraj. Ili je profesor dr Šešelj kršio pravilnik tog nazovisuda, odnosno tribunala ili se neko ogrešio i treba protiv njega da bude podneta krivična prijava, protiv ovih kriminalaca, predsednika suda i sekretara suda, što se na takav način, zloupotrebljavajući službeni položaj, tako se to kaže kolege pravnici, odnose prema jednom pritvoreniku. Zato je na vama i na vašoj savesti, da bi bar pravosuđe u Srbiji bilo bolje uređeno, da prihvatite u danu za glasanje ovaj amandman koji je podneo na član 82. kolega Momir Marković, i sam jedno vreme zatvorenik na pravdi boga, čovek ni kriv, ni dužan, zatekla ga ona ludačka akcija "Sablja", kada su skupljali ljude sa ulice, pokazivali prstom na političke neistomišljenike. A bilo ko od vas da je iz političkih razloga, pre svega, jer za kriminal će tek u državi odgovarati krupne ribe, u to budite sigurni, dolaskom radikala na vlast, ali bilo ko da je iz političkih razloga bio osuđen jedan jedini dan, kao što je to bio slučaj sa gospodinom Šešeljem u više navrata u Srbiji, sa gospodinom Tomom Nikolićem i nekoliko poslanika srpskih radikala ili uz ovakvo tamničenje dr Šešelja u Haškom tribunalu, znao bi kako to izgleda i da je veoma važno ne samo humanosti radi, nego da se držimo nekih boljih kodeksa i principa, da prihvatite ovaj amandman kolege Momira Markovića.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što se vidi srpski radikali traže, insistiraju i žele da se humano postupa prema zatvorenicima i pritvorenicima u našoj državi. Na taj način mi se možemo uključiti u međunarodne standarde i sa uporednim pravom možemo da idemo u korak. Međutim, u dosadašnjoj praksi i iskustvu, videli ste i u prethodnom periodu tako se nešto nije kod nas dešavalo. Humanizacija tih ustanova mora biti izvršena. Odnos prema osuđenicima i pritvorenicima mora biti drugačiji u odnosu na protekla vremena. Ono što je bitno, a želeo bih da vas podsetim, verujem da neke kolege znaju, a onaj ko ne zna podsetiću da u Francuskoj postoji jedna odredba po kojoj javni tužioci i sudije idu u zatvor da borave po 30 dana da bi shvatili i doživeli šta znači zatvor i šta znači kazna. Smatram da je to opravdano. Zašto? Bolje će sudija koji bude sudio da odlučuje i pravičnije odluke donositi, bar u odnosu na visinu krivično-pravne sankcije. Gospođica narodni poslanik Nataša Jovanović malopre je istakla jednu zaista neshvatljivu činjenicu, u današnje vreme u EU, u evropskoj državi Holandiji, da prof. dr Vojislav Šešelj čeka dve godine i šest meseci na suđenje. Šta je u pitanju? Znate da je optužnica protiv prof. dr Vojislava Šešelja pisana u Beogradu. Dame i gospodo, u anglosaksonskom pravu propisuje se da se mora suditi u određenom roku i u određeno vreme. Ti standardi EU za prof. dr Vojislava Šešelja, zato što je Srbin, ne važe. Čeka na suđenje godinama, a podsećam ponovo da je u anglosaksonskom pravu to zabranjeno i ima se izvršiti pošteno i blagovremeno suđenje. Pitanje je kad će evropsko zakonodavstvo moći da bude primenjeno kod nas i da li će se jednako primenjivati za državljane Republike Srbije i Crne Gore ili će se primenjivati možda samo za njihove državljane. Dame i gospodo, u odnosu na članove 81. i 82. SRS je uložila amandmane, jer smatra da treba izvršiti humanizaciju, prema ljudima se humano ponašati, iako je osuđenik i pritvorenik. U članu 81. predlaže se da poseta traje najkraće jedan čas. Stav 2: "Za vreme izdržavanja disciplinske mere upućivanja u samicu osuđeni nema pravo na posete." Zašto? Da li je to čovek? Kako možemo tako da se ponašamo, bar u ovom trenutku kada se pridružujemo EU, kada govorimo da postajemo demokratska država. Ovim pokazujemo da nismo demokratska država, mi smo feudalna država. Nije mi jasno kome je palo na pamet da danas propisuje ovo utamničenje. U članu 82. osuđeni ima pravo da jednom u tri meseca boravi sa bračnim drugom, decom ili drugim bliskim licem tri časa u posebnoj prostoriji.Kada sam rekao u odnosu na član 81, šta mislite utamničiti bolesnog čoveka, mislite da će neko o njemu u zavodu da se stara i da brine, pogotovo ako je stariji čovek i bolestan, ako nema kontakta sa porodicom, koja mora da mu pruži adekvatnu, odgovarajuću i blagovremenu pomoć i negu, dodatnu, koju zavodii zatvorine poseduju. Ovo je zaista suludo i neprihvatljivo da se ovako odnosimo prema zatvorenicima i pritvorenicima. To su ljudi, država je donela zakon, izrekla sankciju, ali se prema njima treba ponašati humano i ljudski. Ono što je pomenuo narodni poslanik Zoran Krasić u odnosu na zatvorsko osoblje i stražare, moralo je da se predvidi da ti ljudi koji borave u veoma teškim uslovima i rade, beneficirani radni staž, i to obavezan. Beneficirani radni staž za te ljude je neophodan jer imaju na to pravo, rade u otežanim uslovima i, prema tome, smatramo da su amandmani SRS prihvatljivi, da su dobri i treba ih prihvatiti, jer oni na taj način pokazuju da postajemo demokratska država.
Da li još neko želi reč o istom amandmanu? (Ne.) Na član 83. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Božidar Koprivica.
Poštovani narodni poslanici, u ime SRS uložio sam amandman na Predlog zakona o izvršenju krivičnih sankcija tako što sam predložio da se član 83. briše. Taj član koji sam predložio da se briše glasi: "Za vreme izdržavanja disciplinske mere upućivanja u samicu osuđeni nema pravo na boravak u posebnoj prostoriji". Ovako predloženi tekst zakona zaista predstavlja krajnje ponižavajući odnos prema osuđeniku, a njima se čak uskraćuje i pravo na posetu, odnosnopravo na posebnu prostoriju. Dakle, čovek je osuđen, izrečena mu je presuda, disciplinski je kažnjen, uskratili ste mu pravo na posetu, izolovali ste ga potpuno, čovek je osuđen na smrt. Ne treba mu druga smrtna kazna. Zaista mi nije jasno čime se predlagač rukovodio da predloži ovaj član zakona, ponižavajući i kojim se vređa dostojanstvo i osnovno pravo čoveka na posete. Mislim da je amandman opravdan i zato predlažem da ga u danu za glasanje usvojite.
Na član 84. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je takođe u pitanju status zatvorenika i ne samo humanost prema onima koji će tek da se nađu iza zatvorskih rešetaka, a u tesnoj su vezi sa vrhom državne vlasti, to su ovi srpski tajkuni protiv kojih će se izboriti SRS. Videli ste da je pod parolom i velikom akcijom za vlast bez korupcije SRS ubedljivo pobedila u opštini Kula i kako građani Kule traže da se oštro obračunamo protiv korupcije, kriminala, mi ćemo to činiti i ubuduće. Ako je neko pravosnažnom presudom osuđen na određenu zatvorsku kaznu i ako je u statusu ovog zatvorenika u zavodu, u odeljenju zatvorenog tipa sa posebnim obezbeđenjem, nema razloga da se prema njemu ima drugačiji tretman, nego prema ovim tzv. običnim zatvorenicima koji nisu pod posebnim nadzorom i da im se ne da mogućnost da više puta, odnosno dva puta u toku meseca prime paket. Ako je u zatvoru i pod takvim obezbeđenjem, dakle, za lica kojima se sudi za teška krivična dela, sve urađeno na način da ne može, kao što je to radio Čedomir Jovanović, da ulazi i izlazi iz zatvora kad god hoće, da se unose nedozvoljene stvari, da se iz zatvora iznose ili da čak jedan pritvorenik, odnosno zatvorenik tek tako išeta i kaže, provukao se kroz onaj otvor za paketiće, odnosno za izlaz, onda nema nikakve bojazni da usvojite amandman koji je podnela koleginica Radeta. Ako će zatvori da budu i dalje ovakvi, ako će se dešavati takvi propusti, a budite sigurni, jer naročito su to ustanovili srpski radikali pre dve nedelje, obišli su sve zatvorske zavode u Beogradu, i kolege Krasić, Jojić i Marković konstatovali su da zaista ptica ne bi mogla da proleti tamo da je neko od srpskih radikala upravnik tog zatvora, i to se baš desilo posle one afere, izlaska jednog zatvorenika. Ne vidimo razloga da se ne dostavi paket sa određenom težinom, i sa onim namirnicama i sa onim sadržajem koji je dozvoljen za zatvorenika, i mi smo naveli, odnosno koleginica Radeta u jednom opširnom obrazloženju zašto je to neophodno. Dakle, zato što je veoma važno da istaknemo, a to su uvidele i kolege poslanici srpski radikali i ostali, da u mnogim od tih zatvora nije adekvatna hrana za osuđenike i zatvorenike, i to je stvarno poznato odavno i o tome se pisalo i u javnosti, potrebno je da se izdvoje veća sredstva itd. Postoje i lica koja su u nekom srednjem životnom dobu osuđena na najduži mogući rok zatvorske kazne, dakle, oni samim tim što su u zatvoru i što ispaštaju pred Bogom, ali i po pravdi i po zakonu za ona dela koja su učinjena, dolaze u neko vreme kada im je neophodno da im se dostave lekovi, nešto drugo bez čega oni ne mogu da funkcionišu. Mi smatramo da ministar i poslanička većina u danu za glasanje treba da prihvate amandman srpskih radikala i da se omogući tim zatvorenicima, pod posebnim obezbeđenjem i u tim zatvorima gde su ti zatvorenici visokog ranga ili rizika, da prime paket dva puta mesečno, a oni će da odsluže zatvorsku kaznu koju su dobili zbog dela. Opet moram da povežem, stim što je ovde potpuno obrnuti slučaj, jer jedan nevini čovek, predsednik srpskih radikala i veliki heroj srpskog naroda, prof. dr Vojislav Šešelj, danas već dve godine i šest meseci zatočenik antisrpskog Haškog tribunala i njemu se ne da mogućnost da jedan jedini paket, a o tome je govorio u reemitovanju ove statusne konferencije, mogli ste danas da pratite, prosledi timu svojih pravnih stručnjaka i savetnika, kolegama Krasiću, Jojiću, Markoviću, Šaroviću i ostalima koji su u timu za odbranu dr Vojislava Šešelja. A zašto? Zato što mu je sekretar suda, zamislite tu drskost, rekao da nema mogućnosti da kao pritvorenik u Haškom tribunalu fotokopira tih hiljadu strana materijala, a on želi srpskim radikalima, ekspertima iz tima za odbranu da da, i još je toliko bio ciničan i drzak taj Hans Holcijus da je rekao - pa vi uzmite indigo papir, pa kada pišete podmetnite indigo i tako ćete da imate kopiju za vas ili za saradnike kojima šaljete. Dobacuje jedan od kolega da je to idiot, a nemam pravu reč da kažem za takvo ponašanje gde se krše sve elementarne ljudske i pravne norme, evo u slučaju našeg predsednika je to tako. Ovi zatvorenici i ljudi koji bi svakako želeli, oni su učinili neko krivično delo i zbog toga ispaštaju, ali su pre svega ljudi koji moraju određeni period života da borave iza rešetaka, po nama srpskim radikalima treba da imaju pravo da dva puta dobijaju umesto jedanput paket sa sadržinom koja im omogućava da poboljšaju te uslove u kojima se tamo nalaze. Naravno, mi smo principijelni ljudi i ne bismo mi ovo menjali, ovaj član zakona, i kada svi ovi srpski tajkuni koji se sada bogate na muci naroda, i medijski magnati i raznorazni prevaranti i vlasnici banaka, elektroenergetska mafija, kada svi budu iza rešetaka, neka ostane to i za njih, ali verujem da će, s obzirom na količinu novca koju su pokrali od građana Srbije i nastavljaju da pljačkaju i kradu, kvalitet njihovih paketa biti bolji od kvaliteta paketa ovih običnih zatvorenika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo čovek koji nikada nije privirio ni u zatvor ni u zatvorsku kuhinju ni u zatvorski meni može da predloži ovakav stav u članu 84. Dakle, predlažem ako postoji ikakva mogućnost da ministar sa celim ministarstvom ode na ishranu jedno nedelju dana, ne treba više, u CZ, pa da vidimo da li će se uželeti paketa. Dame i gospodo narodni poslanici, sticajem nesrećnih okolnosti, u toj čuvenoj akciji "Sablja" imao sam prilike da se dva i po meseca hranim na ovom zatvorskom kazanu. Kakva je hrana znam vrlo dobro i da nije bilo tih paketa koji su dolazili od porodica, mi koji smo bili u toj sobi pitanje je koliko bi dodatnih kilograma izgubili. Inače, za prvih mesec dana sam smršao 25 kilograma. Dame i gospodo narodni poslanici, uskratiti ljudima elementarno pravo da mu neko donese paket, pre svega to su paketi sa hranom, higijenom, vešom itd, da on taj paket primi, da mu se jednom mesečno odredi da ga prima, bez obzira što kaže - jedanput mesečno u zavodu ili odeljenju zatvorenog tipa, u zavodu zatvorenog tipa, sa posebnim obezbeđenjem, ovo se, pre svega, odnosi na Centralni zatvor, jer tamo ima pritvorenike, odeljenje zatvorenog tipa, ima vrlo malo lica koja tu služe zatvorsku kaznu; uglavnom se radi o kraćim zatvorskim kaznama. Do sada je bilo da dva puta mesečno zatvorenik ili pritvorenik može da dobije paket. Danas predlažemo jednom mesečno. Ako ministar i njegova svita, celo ministarstvo, izdrže 15 dana bez paketa, prihvatiću da povučem ovaj amandman. Dotle predlažem, pogotovo vladajućoj koaliciji, da u danu za glasanje glasa za ovaj amandman. Verujte, radi se o vama, vi ćete sutra biti korisnici dobrog dela iz ovog amandmana.
Hvala, gospodine Markoviću. Drago mi je da ste se sada popravili. Da li još neko želi reč? (Ne.) Hvala. Narodni poslanik Petar Cvetković podneo je amandman kojim predlaže da se iznad člana 86. doda naslov. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 101. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 102 amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 103. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 116. amandman je podneo poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 131. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 132. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 134. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Član 134. odnosi se na korišćenje saobraćajnih sredstava i sredstava veze od strane pripadnika straže kada se trude da uhvate lice koje je pobeglo iz zatvora. To je objašnjeno, tako da kažem, narodskim rečnikom, šta reguliše ovaj član 134, s obzirom da je i ta situacija u pitanju. Sada je ovaj član malo izmenjen zbog činjenice da je na isti član prihvaćen amandman poslanika Petra Cvetkovića. Tražio sam da se reči "lišavanja slobode" zamene rečju "hvatanja", jer je to lice već lišeno slobode. Član se odnosi na osuđenika koji je pobegao iz zatvora. On je u statusu lica lišenog slobode koje je odbeglo; sada ga samo ovi hvataju, a ne da ga ponovo lišavaju slobode, jer nije osvojio slobodu nekom pravosnažnom odlukom, nego je samovlasno došao do navodno svog viđenja slobode. Ne prigovaram na ovaj deo - da se koriste dostupna prevozna sredstva i sredstva komunikacije od trećih lica, iz prostog razloga što je to i potrebno. Međutim, pripadnici straže ovim poslom mogu da se bave, eventualno, nekoliko časova pošto se konstatuje da je lice pobeglo, tu u nekoj neposrednoj blizini. Inače, poslove hvatanja i vraćanja tog lica na izdržavanje kazne zatvora radi Ministarstvo unutrašnjih poslova, pa čak i u slučaju organizovane pobune u zatvoru, sami znate, ne interveniše straža, nego dolazi policija i interveniše. Vi ćete imati problema sa ovim sredstvima veze, ministre. Potrudio sam se i doneo sam ovde četiri rešenja: Trgovinski sud u Beogradu FI-3895/01, ispravka rešenja 19. 09. 2005. godine; 19. 09. 2005. godine, ispravka rešenja FI-8777/2000; 19. 09. 2005. izmena rešenja FI-2389/97; FI-5119/94 i 5669/94 u vezi sa nekom presudom po žalbi br. 2356/94, naravno datum je 19. 09. Ministre, ovo je još u roku za eventualno izjavljivanje žalbe. Protiv ovog rešenja može se izjaviti žalba Višem trgovinskom sudu u roku od osam dana od dana prijema istog. Kakva je veza između ovih rešenja i sredstava veze? Velika. Radi se o sudiji Trgovinskog suda Žanki Radić. Ona je izmenila ova rešenja, neka je izmenila posle 11 godina, neka posle sedam, posle pet i posle četiri godine. Odnose se na Bogoljuba Karića. Znači, više to nije sistem "Braća Karić" - BK Trejd, sa sedištem u Moskvi - Rusija, već je AO BK Trejd - na engleskom u Rusiji, možete da zamislite kako to zvuči. Ta gospođa je izmenila ova rešenja, verovatno povodom ove očigledne akcije koja je usmerena da se sazna kako je formirana ta grupacija "Mobtel", gde je tu država, gde je tu darežljivi Pokret snaga Srbije i Bogoljub Karić, gde su tu CD-i, plate od po 200-300 hiljada evra mesečno. Nikada nije doneo odluku da smanji cenu impulsa za 50 posto. Tu bi pokazao najveću humanost. Vezu ćete, gospodine ministre, preko nadležnih pravosudnih organa da utvrdite. Ovo ne pričam zbog Bogoljuba Karića, on to pogrešno može da shvati, ovo pričam zbog sudije koja je ovo uradila. Ona će verovatno, ukoliko bude uhapšena, imati sistem veza, pošto veze Karić ima svuda - u Vrhovnom sudu, Okružnom sudu, opštinskim sudovima, Registru, bankama, osiguravajućim društvima, tajnim organizacijama, medijima, svuda Bogoljub Karić ima sistem veza. Ako budete nešto radili povodom ovoga, pre svega mislim na krivični postupak, ne presuđujem odmah da se razumemo, samo upozoravam Vladu i Ministarstvo na nešto što se dešava - da se vrši ispravka rešenja posle 11 godina da bi se završila prodaja, navodno prodaja "Mobtela" i da bi se prejudicirale neke stvari u arbitraži. Ujedno vam kažem, ovi koji zastupaju našu državu u tom arbitražnom postupku, čini mi se u Ženevi, povedite računa, i njima treba komunikacija, jer su u istom košu kao ova žena sudija. Okrenite malo pažnje za njihovo hvatanje, nije bitan član 134. Zakona o izvršenju krivičnih sankcija. To obavestite svog kolegu Jočića. Pogledajte malo u PTT-u kako stoje stvari sa knjigama, pogledajte malo u registarskim sudovima šta je sve upisano i gde je upisano, i nešto preduzmite napokon da se izvede prava računica. Jer kao što sam malopre rekao, nikada Karić nije prepolovio cenu impulsa, kao što nikada nije ni prepolovio svoju platu, kao što nikada nije prepolovio svoje bogatstvo, da da "impuls života" ostatku Srbije. On, veliki i uspešan čovek, svima nama popuje. On je čestit, on je iskren, on je pošten, on je nešto od Boga dato, čak i ime ide prema tamo nekoj religiji. Evo, oca će da proglasi za sveca itd, sve moguće radnje. Vrši manipulacije, ima svoju televiziju, sve može da predstavi i okrene. Molim vas, raščistite pre svega sa gledišta ovog sudije, da li je moguće posle 11 godina da se vrši ispravka rešenja na osnovu koga je nešto upisano u sudski registar. U članu 134. tražio sam da se i stav 2. briše - pripadnik službe obezbeđenja može u istom cilju vršiti legitimisanje lica. Molim vas, samo da se zna, pripadnici straže, službe obezbeđenja, zove se straža, za sve radnje koje preduzmu i gde se radi o upotrebi vatrenog oružja, upotreba palice i drugog sredstva prinude, moraju da napišu izveštaj. Ovaj stav 2, obzirom da se radi o bekstvu, bekstvu van zidina zatvora, van teritorije gde postoji ta jurisdikcija zatvorske službe, ne bi mogli da legitimišu. Uvek se to radi u koordiniranoj akciji sa Ministarstvom unutrašnjih poslova. Mislim da vam je stav 2. potpuno, kako da kažem, ne samo nepotreban nego odudara od onoga što bi moglo da se reguliše ovim zakonom. Pripadnik straže može da interveniše dok, recimo, osuđenik preskače preko ograde i zna se, tamo one puškarnice itd, u neposrednoj okolini i verovatno u nekom periodu od sat-dva, ali već posle toga lice je pobeglo, otišlo je kući, otišlo je kod nekog jataka, sakrilo se na drugom mestu. Pripadnik straže ne može da interveniše. Oni mogu da asistiraju policiji u smislu obezbeđenja prostora i da bi policija izvršila intervenciju. Predlažem da ovaj amandman prihvatite, a ako ne zbog ovog lišavanja slobode koje smatrate samo terminološkom razlikom, jer se ovde u stvari radi o hvatanju. Lice je već lišeno slobode čim je na izdržavanju kazne zatvora. Nije ono moglo samo sebi da udeli slobodu. Molim vas, ono nije moglo. Onoje pobeglo, nije na slobodi. Ono je u bekstvu. Ko je na slobodi koristi sva prava koja su data, on ne može da koristi nijedno pravo. On je u bekstvu. Vi njega vraćate nazad, vi njega hvatate i vraćate nazad. Dobro, ne morate terminologiju da prihvatite, ali ovu intervenciju u pogledu stava 2. treba da prihvatite, jer ovo je u suprotnosti saZakonom o unutrašnjim poslovima. To da znate. Ne možemo mi da dozvolimo da svaka uniforma hapsi. Ko nije platio telefon, poštar ga hapsi. Odbegao, kaže, neće da plati telefon, ne ide. Dobro i kondukteri sada hapse, kako vidim, kada Dinkić hapsi, onda svi možete da hapsite, to nije problem. On sve živo pohapsi. Videli ste i sami, Dragića goni za manje nego što je "Erikson" dao Labusu i vi ćutite, vi ste u koaliciji.
Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanik Krasić je ovde dao pravo rešenje i ukazao na problem koji se javlja sa gledišta postojanja pozitivnih zakonskih propisa. Neću ponavljati ono što je rekao kolega Krasić, jer je dobro dao obrazloženje. Samo ću reći i dodati to da u slučaju kada lice napusti neovlašćeno i bez odobrenja zatvorske prostorije organi unutrašnjih poslova raspisuju poternicu. Ovlašćenje da legitimišulica imaju, po Zakonu o krivičnom postupku i Zakonu o unutrašnjim poslovima, samo pripadnici organa unutrašnjih poslova, odnosno policije. Zbog toga smatram da je ovaj amandman dobar i da on eliminiše eventualna prekoračenja ovlašćenja.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 134. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 135. amandman je podneo poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 136. amandman je podneo poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam ovaj amandman i predložio da se u članu 136. stav 2. tačka 5) briše. Zašto? U odredbi stava 2. tačka 1) ponovo se uvodi nova mera ograničenja i kontrole osuđenika. Kao posebna mera usamljenje je izuzetno problematična mera, koja je bila uvedena pre 60 godina i koja je trajala sve do donošenja važećeg zakona. Ova mera se u praksi pokazala kao vrlo neefikasna i često je bila zloupotrebljavana, iako je rešenje o usamljenju donosio ministar, a sada kada je to u rukama upravnika, zloupotrebe će biti daleko veće. Usamljenje je izuzetno teška mera koja izaziva velike posledice, izolacija iz socijalne sredine se ne uklapa sa koncepcijom izolacije osuđenika. Ova mera je u direktnoj suprotnosti sa svim načelima o ljudskim pravima, pa zato predlažem da ministar oceni, proceni ili prihvati Vlada ovaj amandman, ili prihvati Skupština u danu za glasanje.
Hvala. Da li se još neko javlja povodom ovog amandmana? (Ne.) Na član 140. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS i u ime poslaničke grupe SRS tražio sam amandmanom da se član 140. briše, jer amandman predstavlja usklađivanje sa članom 126. stav 2. tačka 5). Kako bi građanima koji nas gledaju bilo jasno, član 140. glasi: "Osuđenom koji svojim ponašanjem uporno remeti red, ugrožava bezbednost i predstavlja ozbiljnu opasnost za druge osuđene, može se rešenjem izreći mera usamljenja u neprekidnom trajanju najduže do tri meseca." Zamislite, dame i gospodo, bilo kog čoveka koga ćete strpati u ćeliju dva sa dva, obično bez dnevnog svetla, i držati ga tri meseca. Koliko će to uticati na njegovu mentalnu sferu. Hoće li taj čovek sutradan kada odsluži svoje biti resocijalizovan. Dame i gospodo narodni poslanici, znam da vladajućoj garnituri ne pada na pamet da će oni već koliko na sledećim parlamentarnim izborima sići s vlasti i biti u situaciji da osete upravo sankcije iz ovog zakona. Nemojte ljude koji su već jednom osuđeni osuđivati, pogotovo ne ovako drastične kazne, zatvor unutar zatvora. Zbog toga smatram da član 140. treba brisati, a u samom zatvoru se nađe mogućnost da se oni koji su agresivni smire na određen način. Verujte mi, znam to. Uostalom, očekujem da mnogi koji su sada mnogo fini, sutradan kad budu uhapšeni, postanu agresivni u onim uslovima. Upravo zbog njih iz vladajućih stranaka predlažem da se ovaj član briše.
Gospodin Krasić, po istom amandmanu.
Ovde izražavamo naš principijelni stav povodom ovoga. Naravno, ovaj naš amandman ne nailazi na simpatije i u ministarstvu i u zatvorima, jer ova mera po svojoj definiciji treba da se primenjuje vrlo restriktivno. "Osuđenom koji svojim ponašanjem uporno remeti red, ugrožava bezbednost i predstavlja ozbiljnu opasnost za druge osuđene ...". Znači, ova mera u svojoj definiciji ima za cilj da omogući neki elementarni red u zatvorskoj ustanovi, radi elementarne sigurnosti i bezbednosti, kako onih ljudi koji rade, tako i onih koji izdržavaju kaznu zatvora, a ima ljudi koji u toj mikrosredini pokazuju neke svoje sklonosti. Ne treba na ovu meru gledati kao na nešto što samo kod nas postoji, pa nigde na kugli zemaljskoj. Međutim, naša intervencija povodom ovog amandmana nije bila u smislu da tražimo da se briše ovaj član, kako bi onemogućili i otežali uslove rada i boravak u zatvoru. Ne, nego samo da skrenemo pažnju da postoje i druga sredstva, počev od prijemne službe, gde se izvrši jedno sociološko i socijalno skeniranje osuđenika, do razvrstavanja, animacija, zanimacija i drugih stvari. Međutim, sada bih iskoristio povod da ukažem na neke stvari koje se dešavaju u našim zatvorima. Prvo, od upravnika koji traže pare da bi se primio stražar, pa onda to ide dalje: obezbeđenja mobilnih telefona za zatvorenike, gledanje kroz prste u pogledu nekih drugih pogodnosti i beneficija, stvaranja zatvorske elite među osuđenim licima, do pravih kabadahija, nasilnika koji svoje frustracije i iživljavanje manifestuju nad ostalim osuđenim licima, pa sve do ove raširene pojave da svako ko se protrese na krevetu treba mu bensedin ili neki drugi lek da bi smirio nervozu, do onih koji polulegalno koriste drogu u zatvoru, a neki se čak bave trgovinom u zatvoru. Da li smo mi spremni na jedan novi koncept? Mislim da se u ovom trenutku ne pokazuje ni elementarna želja za jednim novim konceptom sistema izdržavanja kazni zatvora. Nije razlog samo materijalno stanje, to moram da kažem. I u službama obezbeđenja koje rade u zatvorima sve i svašta se navuklo za proteklih nekoliko godina, bez bilo kakve značajnije kontrole, u smislu podobnosti za taj posao, jer to je vrlo specifičan posao, pa preko vaspitačke službe, do sve zapostavljenijeg dela ekonomskog sektora u našim zatvorima, gde je, osim osposobljavanja i animacije, data mogućnost i da ljudi to vreme prekrate nekim poslom koji rade. Mi načelno razmišljamo da usamljenje i samice treba izbaciti kao disciplinsku meru kojom se održava red, ali istovremeno tražimo da sve druge službe koje neminovno moraju da se pitaju, koje prethode ovome, na adekvatan način snime stanje, formiraju grupe, posebne paviljone, odeljenja, prema nekim ličnim sklonostima i afinitetima, kako bi izbegli situaciju da lice na izdržavanju kazne zatvora muči i zlostavlja drugog. Mi obično koristimo kao primer da nije primereno da onaj ko je učinio saobraćajni prekršaj, pa je osuđen na kaznu zatvora od nekoliko godina, bude na istom mestu sa licem koje je višestruki povratnik ili licem koje je u rangu serijskog ubice. Ili sa licem koje je, navodno, narkoman, diler droge. Onda se stvarno postavlja pitanje da li je u tom objektu izvršena resocijalizacija, da nam se ne desi da taj čovek pretrpi traumu u zatvoru, iako je bio krivično odgovoran samo zbog saobraćajnog prekršaja. U tom smislu smo podneli amandman da skrenemo pažnju na drugačiji koncept unutrašnje organizacije ovih naših zavoda za izdržavanje kazni zatvora. To je bila poenta. Inače smo duboko svesni činjenice da ima pravih pravcatih ludaka koji čine krivična dela, jedva čekaju da se vrate u zatvor. To deluje nekima čudno, ali takvih patoloških tipova ima. Kada dođu u zatvor, oni ispune svoju ličnost, jer su tamo neko i nešto u kriminalnom miljeu i onda krene maltretiranje. Zato je vrlo važna ova služba obezbeđenja, služba prevaspitanja i ekonomska služba, da se uspostavi elementarni red kako bi taj život tamo ličio na normalan život. On nikada ne može biti normalan, toga smo svi svesni, ali da makar tim licima ta resocijalizacija, koju očekujemo u zatvoru, i bude resocijalizacija, a ne patnja, i zašto ne reći i škola za novi kriminal. Imamo takvih situacija. Možda javnost nije dovoljno upoznata sa nekim situacijama. Kod nekih osuđenika postoji i mogućnost da vikend provedu van zatvora, kući, ali imate situaciju da u tom sagledavanju kako da se resocijalizuje jedna osoba, pusti se da provede vikend kući, i ona ode za vikend i napravi dva krivična dela. Znači, gde je zatvorska uprava pokazala i blagonaklonost i htela da pomogne čoveku da izađe iz krize, ode za vikend i učini još dva krivična dela, pa još prilikom hapšenja se opire, prilikom preuzimanja napadne stražu u policijskoj stanici. Onda verovatno ima opravdanja da ostane u zakonu ovo usamljenje. Samo molim da se pogrešno ne shvati naš amandman i naša inicijativa. Želeli smo da vam skrenemo pažnju da na drugi način, drugom organizacijom i drugim merama mogu da se izbegnu ove stvari, odnosno da se ide u susret pre pojave problema zbog čega će da se pojavi neka nedisciplina koja remeti red i tok stvari u zatvoru.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 140. i 143. amandmane je podneo narodni poslanik Petar Cvetković Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su pravno mogući, pa konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Na član 146. amandman je podneo poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uložio sam amandman na član 146. i predložio da se brišu u stavu 2. tačke 2), 4) i 5) i stavovi 3. i 4. Za to dajem sledeće obrazloženje zašto. Kao i u slučaju mere usamljenja, neverovatno je da se predlagač odlučio da uvede meru ograničenja prijema paketa od tri meseca i ograničavanje raspolaganjem novca do tri meseca. Ove mere se kod nas dugi niz godina nisu primenjivale, jer su izazvale velike posledice u praksi. Određivanjem tipova zavoda – otvoreni, poluotovreni, zatvoreni i strogo zatvoreni – treba jasno odrediti češći prijem paketa i nije opravdano dodatno kažnjavanje osuđenika ograničavanjem prijema paketa i raspolaganje novcem, kada je moguće da se osuđenik zbog učinjenog disciplinskog prestupa premesi u stroži tip zatvora, odnosno zavoda. Ako se kažnjava ovim merama, osuđenik se primorava da se zadužuje kod drugih osuđenika, da svojim roditeljima i rodbini sugeriše da šalju pakete preko drugih osuđenika, pod imenom onih lica koja imaju pravo da primaju pakete, pa na taj način plaćaju reket, da se služe drugi osuđenici, kako bi im dali nešto od njihovih paketa. To nije u skladu sa ljudskim pravima, kao ni da se osuđenicima oduzima, odnosno ograničava novac i hrana u zatvorima. U praksi je poznato da te mere nisu bile pozitivne, niti su dale bilo kakve dobre rezultate, niti vaspitno uticale na osuđenike. Naprotiv, one su delovale sasvim suprotno. Ova rešenja su prevaziđena, retrogradna i zastarela. Zbog toga smatram da je ovaj amandman opravdano uložen i da ga treba prihvatiti, a ne ograničavati ona prava koja po svim međunarodnim standardima i po Ustavu pripadaju čak i licima koja su osuđena.
Izvolite, narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo još jednog člana zakona koji otežava ionako teško stanje zatvorenika, a pri tom 90% ljudi u zatvoru ponaša se u skladu sa pravilima ponašanja, i ako ima pet-šest posto onih koji ih ne poštuju, zbog tih pet-šest posto ne treba donositi ovako rigidne i rigorozne mere. Članom 146. se predviđa, pored ostalog, 2) ograničenje ili zabrana primanja paketa do tri meseca, 4) ograničenje ili zabrana raspolaganja novcem u zavodu do tri meseca i 5) upućivanje u samicu u slobodno vreme ili tokom celog dana i noći. Ograničenje zabrane primanja paketa od tri meseca, dame i gospodo narodni poslanici, pri onakvom meniju i pri onakvim uslovima, jeste poražavajuće. Zbog toga smatramo da ovu tačku treba brisati. Ograničenje raspolaganja novcem do tri meseca; vi ne znate da svaki zatvorenik ima svoj broj, pod tim brojem se vodi novac koji on ima na raspolaganju i kada dođe u kantinu sa tog njegovog konta se skida onoliko koliko kupi. Uglavnom se kupuju cigarete, nešto higijene itd. Ako mu ograničite da tri meseca ne može kupovati cigare, on će morati da pozajmljuje od drugih zatvorenika koji imaju mogućnost da kupe ili da kupi po daleko većoj ceni ili da se zaduži i sutradan da vraća. Zbog toga i ovu tačku treba brisati. Treće, upućivanje u samicu u slobodno vreme. To znači čim prestanu one aktivnosti šetnja, doručak itd. izvodite čoveka i odvodite ga ili na 24 sata. Dame i gospodo narodni poslanici, svi zatvorenici su pre svega ljudi, već su im određena ljudska prava i slobode ograničeni samim tim što se nalaze tamo gde se nalaze, i ne treba im i to vreme koje je za njih izuzetno psihološki teško još više otežavati. Zbog toga smatramo da ove tri tačke iz člana 146. treba brisati.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 150. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo, opet dolazimo u situaciju da već kažnjene ljude posebno kažnjavamo. Disciplinska mera upućivanje u samicu izriče se izuzetno, samo za teže disciplinske prestupe i ne može trajati duže od 15 dana. Mere upućivanja u samicu do 30 dana moguće je izreći za sticaj disciplinskih prestupa. To znači da će upravnik zbog određenog asocijalnog ponašanja pritvorenika, zatvorenika, robijaša, moći da mu odredi kaznu od 30 dana samice. I izađe danas i taj isti upravnik, dajemo pravo jednom čoveku, ponovo može da odredi kaznu od 30 dana. Tako da u roku od dva i po meseca čovek može dva meseca preležati u samici. Postoje drugi načini da se ovi izgrednici, kršioci reda i mira, kućnog reda u zatvorskim jedinicama sankcionišu. Pre svega treba shvatiti da je i upravnik zatvora čovek. Ne treba ovako ad hok čoveku davati ovolika prava. Prema tome, mislim da ovaj član treba brisati.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 151. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 152. amandman je podneo poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo, na sledeća četiri člana ne bih davao nikakvo obrazloženje iz razloga što se radi o usklađivanju, a odnosi se na član koji reguliše samicu. Prema tome, radi se samo o usklađivanju i zato smo tražili brisanje i tih članova.
Još neka poslanička grupa? (Ne.) Na član 153. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. To je ovaj princip, dakle neko ne želi reč. Na član 154. amandman je podneo poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Niko ne želi reč, je l', hvala Na član 155. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na članove 155, naslov iznad člana 156. i član 156, naslov iznad člana 159. podneo je amandmane narodni poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući, pa konstatujem da su ova tri amandmana postali sastavni deo Predloga zakona. Na član 163. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na članove 170, naslov iznad člana 173. i član 173. amandmane je podneo narodni poslanik Petar Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući, pa konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Na članove 181, 182, naslov iznad člana 183. i član 183, naslov iznad člana 186. i član 186, naslov iznad člana 187. i član 187, naslov iznad člana 188. i član 188, naslov iznad člana 189. i član 189,član 190. i 191. amandmane je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući, pa konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik Petar Cvetković podneo je amandmane na član 211, na naslov Odeljka 1. Glave devete, na član 219, na naslov Odeljka 3. Glave devete, na član 229, na član 230, na naslov Odeljka 5. Glave devete, na naslov Glave 10. i član 232, na član 233, na član 235, na član 237, na član 250, na član 254, na član 260, na član 267, na član 276, na član 278, sa ispravkom, na član 281. Predstavnik predlagača iOdbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandmane, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući, pa konstatujem da su ovi amandmani postali sastavni deo Predloga zakona. Na član 282. amandman je podneo poslanik Miloš Aligrudić. Predstavnik predlagača iOdbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača Zoran Stojković, ministar pravde, želi povodom ovog zakona završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PROGRAMU ZAŠTITE UČESNIKA U KRIVIČNOM POSTUPKU (pojedinosti) Budući da na 10. tačku dnevnog reda nema amandmana, pa nema samim tim ni rasprave o amandmanima, završetkom rada na ovim amandmanima ćemo završiti današnju sednicu. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o programu zaštite učesnika u krivičnom postupku podneli narodni poslanici: Slobodan Vučković, Slobodan Pajović, zajedno Ljiljana Nestorović i Meho Omerović, zajedno Slobodan Vučković i Slobodan Pajović, Zoran Krasić, Vjerica Radeta, Nemanja Šarović, Sreto Perić, Petar Jojić i Božidar Koprivica. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu amandmane su povukli narodni poslanik Slobodan Vučković na član 6, koji je podneo zajedno da narodnim poslanikom Slobodanom Pajovićem, i narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović na član 43. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv Predloga zakona amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Mi smo i u načelnoj raspravi ukazali na principijelno neslaganje sa ovakvim predlogom zakona. Ne bih hteo da ponavljam tu diskusiju pošto smo krenuli na raspravu o amandmanima. Vlada predlaže da ovaj zakon ima naziv - Predlog zakona o programu zaštite učesnika u krivičnom postupku, kao da donosimo zakon o nekom programu, program je neki dokument, neki opšti akt, nešto što liči na to. Mi tražimo da se naziv promeni i da glasi - Predlog zakona o pružanju zaštite učesnicima u krivičnom postupku. Pogotovo ako se ima u vidu koga ste sve definisali kao učesnika u krivičnom postupku, pa ste stavili osumnjičenog, okrivljenog, svedoka saradnika, svedoka oštećenog, veštaka, stručno lice, pa onda blisko lice, zaštićeno lice. Sve je to nepotrebno. Ako neko ne može da svedoči ne može da kaže istinu, a svedok je dužan da iznese ono što je njemu poznato. Ovaj zakon je praktično nepotreban, a ako već hoćete da ga izglasate, da biste se priključili zemljama koje takođe imaju neki sličan zakon, kojim se navodno garantuje, radi istine i pravde, svima u postupku neka bezbednost i neka sigurnost, evo vidite i sami kako to u našoj režiji na teritoriji Republike Srbije izgleda. Imali ste svedoka saradnika, potencijalnog, čovek ispričao šta je imao, nije mu priznat status svedoka saradnika i postavlja se pitanje šta se to radi. Ako u nekom postupku postoje dve-tri strane, pa je jedna zaštićenija od druge strane, to izaziva neku sumnju. Znači, ovdese radi pre svega o amandmanu koji smo iz principijelnih razloga podneli, zato što je program neki papir, neki dokument i ako već želite da pružite zaštitu onda donesite zakon o pružanju zaštite licima koja učestvuju u postupku. Ovako možete da stvorite zabunu. Moram da kažem da se koncepcijski razlikujemo u pogledu rešenja iz ovog zakona. Mi smo protiv ovog zakona, ali koncepcijski se razlikujemo u delu kako je ovde izloženo. Ovde se program zaštite tumači kao skup mera, akcija i radnji koje preduzimaju posebni organi koji treba da štite, a da se unapred zna nomenklatura tih radnji i mera. Ako već treba da pružite nekome zaštitu na ovaj način, onda za svako licekome pružate zaštitu ili kako god da to delite, prema predmetu ili prema konkretnom licu, onda treba da se donese konkretan program. Vi ovde programu dajete širi značaj, a mi ukoliko se nešto priča o programu želimo da ima uži i konkretni značaj za neko lice. Mi smo to na Odboru razmatrali pre 7-8 meseci i tada su bili prisutni amandmani, obrazložili smo zašto smo protiv ovog koncepta i ukoliko želite zaštitu mislim da postoje druga sredstva. Danas se pruža zaštita licima koja učestvuju u krivičnom postupku. Slabo. Vi pružate zaštitu roditeljima nekih lica koja na neki način učestvuju u krivičnom postupku. Batić vas je prozivao skoro kako mu ne dajete zaštitu, povukli ste mu zaštitu, a on navodno trpi pretnje sa teritorije Kosova i Metohije. Postavljam pitanje, zašto neko uživa zaštitu policije, a neko ne uživa zaštitu policije? Ovo se odnosi na policiju, ne odnosi se na vatrogasnu službu ili na poštare. Imamo sada situaciju da ljudi zbog toga što su visoki državni funkcioneri imaju zaštitu. Vi ste se pre dva meseca smejali ovde kada sam rekao da se ne bi ta deca koja čuvaju te kuće mrznula po onom snegu, Tadića, Markovića i sve ove strpajte u CZ, jedan može da ih čuva. Em će država da bude mirna, em neće da se svađaju preko medija. Vi od svega pravite cirkus. Sada svako svakoga čuva. Svaka šuša može da se javi policiji i da kaže - meni je život ugrožen, molim vas dajte mizaštitu. Onda procenu vrši Jočić ili neko drugi, pa nekome dajezaštitu, nekome ne daje, a ovaj preko puta ima tri stepena zaštite, Kobre, obre, ovi i oni. Znate i sami kada se krene ulicom samo prave udese, te kuče htelo da izvrši atentat, te stradao taksista. Nemojte, molim vas, država je ozbiljna stvar. Ako treba da se pruži zaštita, daje neka se pruži zaštita, i to licima kojima je ugrožena bezbednost bila, koja nisu tražili zaštitu od države, već su na neki način sami organizovali da zaštite sebe. Vi imate dokaze i izjave gde su Vuk i Danica Drašković naručili atentat na Vojislava Šešelja. Šta ste uradili? Ništa. Čim je Mihajlović došao na vlast prvo što je uzeo, oteo je džip onaj, da bi poslednju branu odbrane Vojislava Šešelja od atentatora uklonio, kako bi bilo - izvolite, na tacni. I još ne vraćate džip, a o oružju da ne pričam, to se zna. O kojoj zaštiti vi pričate, Batića treba neko da štiti, a od koga? Molim vas, napravili ste scenu, ajde sad da ne trošim vreme.
Reč ima poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ćemo u okviru svih članova ovog zakona moći da vam izložimo koncept koji bi SRS primenila ili koji će primeniti posle sledećih izbora u zaštiti učesnika u krivičnom postupku. Ali, ovaj prvi član treba, odnosno naziv zakona treba napasti, zato što je, čini mi se, olako zakon nazvan zakonom o programu zaštite učesnika u krivičnom postupku, iako znate da će biti hiljadu programa. Da ovaj zakon predviđa jedan program kojim se definišu svi slučajevi, možda bih mogao da prihvatim, ali vi sami u daljim odredbama zakona kažete da će čak po jednom krivičnom delu biti tri-četiri programa zaštite, ili za nekoliko svedoka ili za nekoliko članova njihovih porodica, tako da ne može da se kaže da je ovo zakon o programu. Bilo bi glupo reći da je to zakon o programima zaštite, jer će biti neograničeni broj programa zaštite, za svaku zaštitu pravi se program, to zakon zahteva. Znači, treba izbaciti tu reč "program". Dakle, zakon o zaštiti učesnika u krivičnom postupku, a onda u jednom članu napisati - da bi se izvršila zaštita, sačinjava se program zaštite. I onda bi to bilo sve u redu. Onda imenujete jedinice koje će to da rade i način, da li je to identitet, da li je to procena njegove bezbednosti, procena sredstava potrebnih za život, jer tu ćemo videti da li je dovoljno da vam neko bude svedok saradnik i da prihvati da mu se minimum egzistencije obezbedi. Dakle, ne može da radi, ne može da prihoduje, ne može da hrani porodicu. Šta to znači minimum egzistencije, da li je to mercedes pred kućom i kuća, ili je to kora hleba dnevno za nekoga ko vam omogućava da otkrijete bandu, ko rizikuje svoj život i život članova svoje porodice. Spremate nas za veliki kriminal. Bilo bi dobro da pojurite ove kriminalce za koje već sada znate da su opljačkali državu i bilo bi dobro da ih pojurite pre programa zaštite, jer u tom programu zaštite već sam video u izboru svedoka saradnika koliko selektivno pristupate pravdi. Po vama i organizator bande i ubica može da bude svedok saradnik, iako to zakon ne dozvoljava, ali kod vas može. Potreban vam je on za nešto. Zašto vam je potreban ubica? Koja to država sarađuje sa ubicom? Nijedna, a može da otkrije formulu za izradu atomske bombe za pet dana, sa njim se ne sarađuje, jer je ubio čoveka, a vi sarađujete sa ubicama. Prođite Novim Beogradom, tu vam je Zemun, po celu noć, čuje se samo oružje, "Avala 3", "Avala 5", i policija psuje majku, čuva kriminalce. Kaže, on gore uživa, a mi po celu noć kisnemo, mraz je, kiša, sneg, sunce, čuvamo kriminalce, kaže - biće neki svedok saradnik. Osetljiva je materija. Druge države sa ovim imaju puno muke, došli su do toga da i tamo zaštićeni svedok može da bude ubijen kada god hoćeš. Kaže, službena tajna, lice koje kaže za identitet, lice je odalo službenu tajnu, I šta, oda službenu tajnu. Vi ste imali upravnike zatvora i čuvare u zatvoru koji su vodili ljude, tamo gde čovek treba da bude najbezbedniji, jer ste ga sklonili i garantujete da će biti bezbedan, pojavi se neko na vratima ćelije, ili da ga ispituje, ili da ga miti, ili da uspostavi bilo kakav kontakt sa njim, a ne pripada osoblju koje tu radi, i nije ga sudija poslao, i nije sudija odobrio, i nije on prihvatio takvu posetu. Znam da je najverovatnije Amerika uzor za pisanje ovog zakona. Jeste, ali tamo čovek izađe da kupi cigare, ode dva bloka dalje i nikada ga više ne vide ni žena ni deca, toliko je došlo do otuđenja u toj zemlji. Gde vi u ovoj maloj Srbijici da sakrijete čoveka, ko da mu promeni identitet, ko da mu obezbedi egzistenciju ili će da postoji neki azil u drugim državama gde ćete da šaljete lica koja su pod programom zaštite svedoka. Zaista me interesuje kog obima je taj kriminal kada ste se usudili da nam ovo pred pregovore, kao jedan od najhitnijih zakona, ponudite ovde u Skupštini, da moramo da ga donesemo, pred same pregovore o ulasku kroz 15 godina u Evropsku uniju. Koji je to obim kriminala, na koga ovde konkretno mislite? Ko li će biti u iduća dva ili tri meseca, ko će dobiti status svedoka saradnika po ovom zakonu da mu se sve obezbedi i koja li je to stvar, koja je afera u izgledu, o čemu se radi? Vezano za Ministarstvo odbrane prebacujete na kapetane. Šta je sledeće? Šta je sa stotinama miliona evra koje ljudi danas pljačkaju po Srbiji, šta će vam tu svedoci saradnici? Sve u zatvor, sve, jer tamo najmanji kriminalac ima hiljadu evra platu, najveći ima 234.000 evra platu. Šta će vam zakon? Imate vi zakone, ali nemate volju, nemate hrabrosti da sprovedete zakon. Neki od vas nemaju volju da hapse kriminalce, sarađivali su sa njima, neki od vas nemaju hrabrosti da hapse kriminalce, a neki čekaju izbore, pa u izborima da uhapse nekog kriminalca, da bi pokazali kako brinu o državi, kako su oni ti koji se bore protiv mita, korupcije i kriminala. U akciju, gospodo iz vladajuće većine, ne davite nas više donošenjem zakona. Više volim da se hvalite uveče koliko ste kriminalaca uhapsili, nego koliko ste zakona u Skupštini Srbije doneli. Ako sredimo državu, ako postanemo član Evropske unije, evo ja vam obećavam za nedelju dana 500 zakona, samo ćemo da dižemo ruke i da spuštamo, nemojte ni da prevodite, dajte nam na engleskom tekst. Nemojte da nas naterate da usvojimo 500 zakona i da ne znamo hoćemo li biti član Evropske unije, nemojte, jer posledice donošenja ovih zakona biće tragične za državu. Neki od vas se više neće baviti politikom, pa vas baš briga. Neki od vas imaju imovinu, neki dobro radno mesto, neki se nisu ni usudili da izađu za ovu govornicu i mogu slobodno da idu ulicom. Pitam vas kojima je politika život, opredeljenje, kako ćete vi sutra, kako da pogledate u oči i seljacima, i penzionerima, i radnicima, i vojsci, i policiji, i učiteljima, i nezaposlenima? Veliki je rizik vršiti vlast u ovo teško vreme. Obezbedite bolju saradnju i da svi preuzmemo to breme na leđima. Nemojte da mislite da neko može da se izvuče iz ovoga nekažnjeno. Nemojte da mislite da možete da upropastite toliko državu da je mi ne vodimo dobro posle sledećih izbora, ne nadajte se uopšte. Šta god zateknemo, mi ćemo državu voditi dobri, kako god da je rasturite. Ali, ko je bude rasturao, od nas ne može da očekuje ništa dobro. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravunisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovaj zakon, koji je verovatno uslov da se negde neko primi, kaže "uređuju se uslovi i postupak za pružanje zaštite i pomoći učesnicima u krivičnom postupku i njima bliskim licima, koji su usled davanja iskaza ili obaveštenja značajnih za dokazivanje u krivičnom postupku izloženi opasnosti po život, zdravlje, fizički integritet, slobodu ili imovinu". Posle tog člana ide član 2: "Zaštita lica iz člana 1. ovog zakona obezbeđuje se sprovođenjem Programa zaštite". Tražimo da se posle reči "ovog zakona" dodaju reči "pruža se i obezbeđuje sprovođenje programa zaštite". Znači, nije ovo jedina mera koju vi predlažete. Postoje i druge mere kojima može da se obezbedi zaštita učesnika u krivičnom postupku. Postavljam pitanje, a zašto ne pružimo zaštitu svim licima koja učestvuju u bilo kom postupku? Koliko ima svedoka koji lažu u parnici? Tu ste advokati, pa znate. Namestili, pripremili svedoka da laže pred sudom. Naravno da nekima dođe da čupaju kosu sa glave kada pročitaju presudu i kada znaju šta se desilo i kakva je presuda. Mi tražimo da program zaštite, ukoliko insistirate baš na njemu, bude nešto pojedinačno što se odnosi, a ne da bude skup mera za sve, nešto nedefinisano. O tome se radi. "Program zaštite je skup mera predviđenih ovim zakonom, koje se primenjuju u cilju zaštite života, zdravlja, fizičkog integriteta, slobode i imovine zaštićenog lica." Sami vidite, u novinama piše - Čume kao svedok saradnik ima mogućnost da ga policija vozi na njegova gradilišta. Što ne vozite nekog drugog na gradilište? Koga mi to ovim zakonom štitimo? Da li je program zaštite uslov da se čuje istina ili je uslov da neko izađe i da kaže ono što može nekome da se svidi ko vrši krivični progon? Dalje, nisam baš siguran da je ovaj zakon potreban našoj državi. Organizovani kriminal, droga, trgovina ljudima, velike pljačke, to je karakteristika Zapadne Evrope i Amerike. Sami znate, u Americi po definiciji banda je jedan oblik zločinačkog udruživanja, kriminalnog udruživanja, gde banditi gotovo otvoreno nose oružje i suprotstavljaju se pripadnicima reda i mira. Otkad je zavladala demokratija po scenariju DOS-a itd. imamo tu situaciju na našim ulicama. Ima vas puno sa poprilično godina, setite se, pre 15-20 godina da li je bila stopa kriminaliteta ovakva, koja je bila sigurnost, a nismo imali zakon ni o zaštitniku građana, niti smo imali neke moderne krivične zakone. Ali, nije bilo kriminala. Neko to vezuje samo za ekonomsko stanje u državi. Nije tačno. Imate toliko država koje su ispod naše na toj lestvici po ekonomskom stanju, pa nije takva stopa kriminaliteta. Šta je ljude zaludelo pa prave kriminal? Videli ste od petka do nedelje samo u Beogradu sedam-osam ubistava - sin ubio oca. Sada se pruža neka navodno zaštita. Kome se pruža zaštita? Zbog čega se pruža zaštita? Hoćemo zaštitu zbog neefikasnih sudova. Šta može da zaštiti naš pravni poredak ukoliko sudije Vrhovnog suda smanje kaznu okorelom kriminalcu? Objasnite mi kako onda može da se vodi neka kaznena politika u našoj zemlji. Kako može ako, recimo, sudija Vrhovnog suda preinači presudu narkodileru? Koja zaštita kome treba da se pruža? Možda se došlo do tog narkodilera na bazi nekog svedoka koji je preuzeo rizik da kaže šta se desilo itd. I njemu treba da se pruži zaštita. Dobro, neka mu se pruži zaštita. A šta da radimo ako Vrhovni sud oslobodi tog narkodilera, ko će njega da zaštiti? Koja to služba može da ga zaštiti? Nema te službe koja će da ga zaštiti. Jer, ako je uspeo da završi sa Vrhovnim sudom, Okružnim sudom, policijom, njemu zaštićeni svedok ili u tom vidu svedok saradnik ili neko drugi od učesnika u postupku dođe kao "mačji kašalj". Ko će da zaštiti veštake? Kakav će to veštak da bude ako u svakom drugom krivičnom predmetu neko treba da mu pruža zaštitu? Mislim da ste preuranili, malo kukuriknuli, uživeli se u ove američke filmove; nemojte da gledate američke filmove, to tamo kod njih važi, kod nas još, hvala bogu, ne treba da važi. Povucite ovaj predlog zakona ili prihvatite ove amandmane da ovo na nešto liči, da onaj koji dođe posle vas i bude morao da primenjuje, da primenjuje nešto normalno, a ne ovako nešto nedefinisano. Kaže: "On je ušao u program zaštite". Šta obuhvata taj program zaštite? Ne znamo. Šta će konkretno da bude? Ne znamo. Biće nešto sa tog spiska mera. Nepotrebno. Ako pravite program, pravite program za tačno određeno lice, ali mu dajte kvalitet nekog svedoka ili nekog učesnika u postupku koji je svedok događaja, koji sa istinitim tvrdnjama, istinitim činjeničnim stanjem do koga se dolazi preko tog svedoka, može da opredmeti krivični postupak. Morate da vodite računa. Ovamo vodite, da kažem, u pretkrivičnom i u krivičnom postupku jedan deo, sa jednim opredeljenjem, a onda vam se desi da Vrhovni sud to lepo oslobodi, pusti na slobodu. Onda razmišljajte koga ste namestili, kome ste život u crno zavili. Pre nekoliko dana sam vam ukazao na onaj predmet gde je čovek dve godine u pritvoru, ne ulazim u to da li je kriv ili ne, da li je član organizovanog zločinačkog udruženja. Ali, nema logike da rodbina daje garanciju za puštanje, stavili su hipoteku na celokupnu svoju imovinu, nema konkretne optužnice koja se tiče nekog njegovog dela, već ima neki oblik navodno saučesništva, neko pomaganje. Nekoliko puta se razmatra zahtev za ukidanje pritvora, odbija se zbog toga što nije prisutan branilac jednog od saokrivljenih. Tu mi nešto nije logično. Znači, ne ulazim u ove stvari. Formalno-pravno tu nešto nije u redu. Zar je moguće zbog toga što branilac NN saučesnika nije došao na ročište, gde se ovo razmatralo, čovek nije mogao da izdejstvuje ukidanje pritvora. Pitanje je gde se ide sa ovim krivičnim postupcima koji se vode? Sami vidite, toliko je pompezno najavljivana "Sablja". Rešen je navodno jedan predmet u pretkrivičnoj fazi; rešeno je nekoliko drugih predmeta; raščišćeno je sa kriminalom; od 12 hiljada i nešto spalo je na 40 i nešto, pa je pitanje da li je i tih 40 i nešto. Pitanje je sve ovo što se dešava u tom Specijalnom sudu gde ide, kojim putem i šta će na kraju da bude. Pogledajte, Dušan Mihajlović je pre nekoliko dana dao izjavu da je siguran da neko nije organizovao ubistvo Ivana Stambolića. Da li ste pozvali Dušana Mihajlovića da obrazloži tu svoju izjavu. Niste. U javnosti još B92, Nataša Kandić i drugi vrte kao prezumpciju da je neko ubio nekoga ili naručio ubistvo nekome. Molim vas, ako ovako nastavite, onda ćemo u sledećoj fazi da donosimo zakon o zaštiti zaštitnika, svedoka i drugih učesnika u postupku. Onda ćemo imati neprekinuti lanac zaštitnika. Kao što tražite neprekinuti lanac nekoga koji nadzire nadziranog, kontrolori kontrolora. Ako ste krenuli ovim tempom, imaćemo takav državni aparat da u ovoj državi ni teoretski privreda neće moći da obezbede materijalni troškovi za ovakav državni aparat, koji se rađa u kontinuitetu ovde. Kod nas je birokratija ko amebe. Povucite ovaj predlog zakona, bolje je nego da se pravi još veća šteta od ove koja već postoji.
Hvala. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne) Na član 3. amandman je podneo poslanik Slobodan Vučković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman se odnosi na član 2. A članom 2. regulisan je krug učesnika koji ulaze u okvir programa zaštite učesnika u krivičnom postupku. Naime, stavom 1. je predviđeno da su učesnici u postupku osumnjičeni i okrivljeni, svedok saradnik, svedok saradnik, oštećeni i veštak i stručno lice. Navedenim amandmanom predviđeno je da su učesnici u krivičnom postupku svedok i oštećeni. Smatramo da je krug lica ovim zakonom određen veoma široko i bez potrebe, a o čemu ću sada nešto reći, i da je dovoljno da u ovom programu zaštite učesnika u postupku budu obuhvaćeni svedok i oštećeni. To će u svakom slučaju i u 90% slučajeva biti tako, ali je neophodno to i određeno reći. Naime, neprirodno je i nepotrebno da osumnjičeni i okrivljeni budu zašatićeni i obuhvaćeni programom zaštite u ovom postupku. Ako su oni već određeni kao zaštićeni svedoci, onda su obuhvaćeni pojmom svedoci i obuhvaćeni su ovim amandmanom. Međutim, ako su okrivljeni i osumnjičeni učesnici u krivičnom postupku, oni su ili zaštićeni time što se nalaze u pritvoru i zatvoru, a ako su na slobodi, onda se radi o lakšim krivičnim delima, pa u tom slučaju nije potrebna zaštita, jer zaštita se daje onim učesnicima koji mogu da pruže dokaze da se otkriju krivična dela. Dakle, potpuno je nepotrebno da budu obuhvaćeni okrivljeni i osumnjičeni. Što se tiče svodoka saradnika, on ima svojstvo svedoka i dovoljno je reći svedok, nema potrebe navoditi svedok saradnik. Kada dobije svojstvo svedoka, onda će biti zaštićen. Navedeno je da i veštaci uživaju zaštitu u okviru ovog programa, a to je takođe nepotrebno, jer se radi o složenim i ozbiljnim krivičnim delima, i u pitanju su krivična dela gde će uglavnom veštačiti ustanove, a ne veštaci pojedinci. Sigurno nije neophodno da budu obuhvaćeni ovim programom. Što se tiče stručnih lica, to je takođe nepotrebno, jer prema Zakonu o krivičnom postupku stručnalica ne daju iskaze u krivičnom postupku i ne pružaju u tom smislu dokaze, i nema straha da će biti napadnuto na njihov život, telo itd, njima bliska lica. Zbog toga ta lica samo učestvuju u krivičnom postupku kao konsultanti istražnog sudije i nema potrebe da budu obuhvaćena ovim programom. Zbog toga smatram da je potrebno da se krug lica svede na svedoka i oštećenog. Predlažem da se usvoji ovaj amandman kolege Slobodan Vučkovića.
Hvala. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Osumnjičeni je lice za koje postoji neka sumnja da je izvršilo krivično delo. Okrivljeni je generički naziv za sva druga lica kod kojih je veći stepen izvesnosti da su učinili krivično delo, a to je opredmećeno čak i krivičnom prijavom, zahtevom za sprovođenje istrage, optužni predlog ili podignutom optužnicom. U okviru člana 3. stav 1. tačka 1) navedeno je da su osumnjičeni i okrivljeni lica koja su obuhvaćena odredbama ovog zakona kojima se pruža zaštita kao učesnicima u krivičnom postupku. Ovde je verovatno termin osumnjičeni i okrivljeni dat kao najava nečega, pa su ta lica u tom statusu pre nego što se otpočne sa nekim postupkom. Postavlja se moralna dilema, da li saučenik u izvršenju krivičnog dela može biti lice kome se pruža zaštita, a njemu se već pruža zaštita jer je u zatvoru, ako je saučesnik. Oni bi trebalo da budu kao saizvršioci, gospodari dela, zajednički gospodari kriminalnog dela, da budu na istom mestu, možda u različitim prostorijama, ali tamo su. Ovde se pruža, po vašoj režiji, pod uticajem američkih filmova, zaštita zato što bi jedan ocinkario drugog. Sada se računa, može država malo i da progleda ovom svedoku saradniku, blaže da ga kazni, da mu pruži i fizičku zaštitu itd, ali on će ovoga da ocrni, pa ćemo glavnog organizatora zločinačkog udruženja da strpamo u zatvor na dugogodišnju robiju i mi ćemo da zatvorimo predmet. Policija vrlo lepo statistički zatvara predmete. Uhvate jednog, izdevetaju ga i on prizna i ono što je uradio i što nije uradio, ili naprave podvalu, pa on u istrazi nešto i kaže, onda se uhvate za to kao pijan za plot, a što smo imali situaciju, kako mi se čini, u Požarevcu, kada je u istrazi čovek promenio izjavu, a očigledno neki drugi faktori su radili. Ovaj program zaštite se praktično nudi za tri grupe krivičnih dela, gde se pokazuje značaj tih krivičnih delaza državu.To su - protiv ustavnog uređenja i bezbednosti, protiv čovečnosti i drugih dobara zaštićenih međunarodnim pravom i organizovanog kriminala. To ste vi propisali članom 5. ovog predloga zakona, a mi imamo amandman povodom toga. Sada ovo nije primarno. Primarno je da mi imamo već neka iskustva sa nekim postupcima koji se dešavaju u Haškom tribunalu, a tamo imamo i zaštićene svedoke i pruža se njima neka zaštita. Imamo sada situaciju da Milan Babić napravi nagodbu kako bi smanjio navodno svoju odgovornost, prizna ono što treba i ne treba, i što se tražilo i što se nije tražilo od njega. Pružena mu je zaštita, ali je u zatvoru. Pružena mu je totalnazaštita, ali on sada sa tom zaštitom ide dalje i lažno svedoči. Onće uvek biti lažni svedok. Slična je situacija sa Biljanom Plavšić, slična je situacija sa svima onima sa kojima je napravljena nagodba u Haškom tribunalu. Sada vi menikažite, da li je to garancija da se utvrdi istinito činjenično stanje da bi se sprovela pravda ili je to montiranje sudskog postupka. Naravno, onaj kome se pruža velika zaštita, on prihvata taj dogovor da učestvuje u montiranju nekog postupka. U tom smislu, osumnjičeni i okrivljeni, kako ste ga ovde napisali, pa makar se ovo odnosilo na pretkrivični postupak, uvek je u mogućnosti, ukoliko mu se ponudi da da odgovarajući iskaz i ponudi odgovarajuća zaštita, da bitno utiče na budući krivični postupak protiv nekog n.n. lica. Sa tom namerom, a to moram da kažem, godine 2003. krenula je inicijativa oko zaštite učesnika u krivičnom postupku. Tada je bilo govora, ne samo povodom Čumeta, Đure Mutavog i ovih sa tako zvučnim nadimcima, ili ovo zadnje što se desilo sa ovim što je iz Grčke prebačen, Bagzijem, kada je sve lepo rekao što je imao da kaže, oni kažu, nije to dovoljno da ti budeš svedok saradnik, nego ti moraš da odgovaraš. Znate, da ste primenili taj kriterijum kod Čumeta, ovaj zakon o zaštiti učesnika u krivičnom postupku vam ne bi bio ni potreban. Ne samo kod Čumeta, malo je bez veze što se koriste ovde ti poetski nazivi i nadimci, kada se vezuje za neku ličnost, ali ako želite da rešite pitanje kriminala, verujte, to naša policija, i sve te obaveštajne i bezbedonosne strukture, pa i Vlada, to može da reši za mesec dana, u to budite sigurni. Za mesec dana može da se reši. Kao što je problem navijača na utakmicama. To je problem koji zavisio od BIA samo. Uopšte nam nije bio potreban onaj zakon. Ako BIA kaže ne sme biti nereda, biće sve kao u pozorištu. Ako BIA kaže daj malo da podgrejemo da se vidi tamo, imaćete tuču, pa i rakete i pogibiju. Ako je država rešila da iskoreni kriminal, tvrdim vam da za mesec dana može da se iskoreni skroz. Ne možete da pogrešite. Prvo morate u vrhu vlasti da pomerite nekoliko ljudi, pa onda da se krene sa čišćenjem u policiji, pa sa čišćenjem u sudstvu, pa sa čišćenjem u zatvorima, u službama koje tamo rade, u informativnim agencijama. Kada Vuk Drašković i Danica Drašković počnu da kukaju da rasture BIA, onda budite sigurni da njihova grupa u BIA je malo pomerena na stranu. Čim je njihova grupa malo jača, oni ćute, ne pričaju o BIA ništa. To se sve zna, to je sve isparcelisano, precizno se zna. Zašto koristim ove primere? Da bih vam obezvredio ideju donošenja ovakvog zakona. Ovim zakonom vi nikoga nećete da zaštitite, već ćete samo da dovede u neprijatan položaj čoveka koji nasedne na neko obećanje i na ovo što liči na običnu provokaciju. Nikad kod vas ne bih bio svedok po ovom zakonu, samo zbog ovog zakona. Bio bih svedok ako sam nešto video, ako sam bio u prilici da nešto čujem itd, to je moja građanska obaveza, ali da se odredim da budem svedok i učesnik u krivičnom postupku zbog toga što bi me neko čuvao, to mi ni za živu glavu ne pada na pamet. Znate i sami ko je koga čuvao. Živković je obezbedio obezbeđenje Đinđiću, tamo braća Burgija, oni narkodileri. Sada oni kažu - trećimetak, četvrti metak, ko zna šta će na kraju da se pojavi, ali vrlo skromno se pojavljuje izveštaj onog instituta iz Nemačke koji daje neku drugu sliku oko puške. Trese se javnost, priča se, mediji mogu da žive, tone i tone stranica, svakakve gluposti se objavljuju, ljudi se zaluđuju da se samo skrene pažnja sa onih glavnih stvari. Znači, pitanje kriminala za mesec dana može da se reši u ovoj zemlji. Onda je ovaj zakon potpuno nepotreban. Ako vi mislite da samo ovim merama zaštite – policija, obezbeđenje, promena identiteta – koliko je ljudi promenilo identitet koji su svedočili u Hagu, pa je opet javnost saznala iza izmenjenog lika, izmenjenog glasa. Zašto? Pa, vidi se i izmenjeno svedočenje. Pitajte nekoga od Srba koji su živeli u Republici Srpskoj Krajini da vam kažu šta misle o Milanu Babiću. I oni koji su uvek glasali za njega i koji su ga podržavali, kazaće vam sve najgore. Zašto? Zato što je bio takav i takav svedok, zaštićeni svedok koji je lažno svedočio, ajde što je sam priznao neke gluposti da bi sebi, navodno, olakšao položaj, ali očigledno da je ušao u program zaštite. To je taj program zaštite. Mi ne želimo da takav program zaštite bude u Srbiji. Ako je cilj da se sazna istina, onda istina treba da se sazna. Oni koji su vernici znaju da je istina u Hristu. Ako su hrišćani, jer pozivaju se na to, onda im je dovoljno jasno. Ne može da bude Hrist u službi obezbeđenja. Neću da vas filozofski i teološki mučim, ali zakon je nepotreban. Ako ga donosite zbog toga što je žaba videla gde se konji potkivaju, pa i ona digla nogu, onda grešite. Nemojte da nas omalovažavate. Za mesec dana pitanje kriminala može da se reši, ukoliko postoji volja i spremnost da se primene zakoni. Ukoliko nema volje da se primene zakoni, možemo mi da štancujemo svakog dana ovde po 50 zakona i da posle svakog zakona konstatujemo povećanje stope kriminaliteta u našoj zemlji. U tome je razlika između vas i nas. Primenite ono što već postoji i bićete spokojni.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo, neću obrazlagati ovo što je rekao kolega Krasić, ali ću reći da su odredbe ovog člana u suprotnosti sa Zakonikom o krivičnom postupku. Zašto? Zakonik o krivičnom postupku, kao sistemski zakon, ovo nije sporedno zakonodavstvo, ovo sad predstavlja jedan zakon, drugačije određuje učesnike. U članu 3. predlagač kaže ko su sve učesnici u krivičnom postupku, u ovom postupku koji predstavlja program. Prvo osumnjičeni. Osumnjičeni je potencijalni okrivljeni, potencijalni osuđeni, krivac kome treba izreći sutra kaznu za saučestvovanje u izvršenju krivičnog dela, kaznu i do 40 godina zatvora. Dalje, kažete "svedok, svedok saradnik, oštećeni, veštak i stručno lice". Po Zakoniku o krivičnom postupku to nisu učesnici u postupku. Prema odredbama krivičnog prava i Zakonika o krivičnom postupku, stranke u postupku su tužilac, optuženi i okrivljeni. Ne znam što se ovde nisu našle i kuvarice, da budu u ovaj zakon ugrađene. Predlagač se usudio da ovo poturi parlamentu, da parlament usvoji nešto što treba da pruža zaštitu kriminalcima. Ovo je zaštita kriminalaca. Zašto mi rasipamo snagu i Službu unutrašnjih poslova opterećujemo da po deset operativaca i policajaca čuva jednog zaštićenog svedoka, osumnjičenog zato što je kriminalac, zato što je ubica ili je počinio najteža krivična dela za koja se propisuje kazna zatvora između 30 i 40 godina. Što kaže gospodin Krasić, čuvamo mi kriminalce najvećeg kalibra od države. I do sada je postojao kriminal, i do sada je bilo ubistava, ali je to Služba unutrašnjih poslova otkrivala, rasvetljavala i izvodila pred sud. Sada, kad treba nekoga izvesti pred sud, hajde mi da nađemo cinkaroša, što je rekao Krasić, doušnika koji će nama reći, "evo, učestvovao sam u izvršenju tog krivičnog dela, oprostite mi, ali me proglasite da budem zaštićeni svedok". To ne može ni u jednoj državi. Po čemu onda uživa zaštitu ako je učestvovao u izvršenju najtežeg krivičnog dela? On mora da odgovara, a na organima gonjenja jeste teret dokazivanja, da prikupe podatke o učinjenom krivičnom delu, da prikupe podatke o izvršiocu ili izvršiocima kao saučesnicima krivičnog dela i druge materijalne dokaze da pribave i da se sudi u redovnom postupku. Sada smo mi izmislili specijalne sudove, specijalne tužioce. Sada smo odlučili da donesemo zakon da štitimo lica u postupku. Od koga? Operativci moraju da rade, tužilac treba da prikuplja dokaze, suđenje u redovnom postupku. Za ova najteža krivična dela, ovo što mi sada imamo u našoj praksi - specijalne sudove, mislim da to nije delotvorno, jer za ta ista krivična dela i do sada su sudile sudije okružnih sudova, kao najteža krivična dela. Ta specijalna odeljenja, pa im davati specijalne plate, duplo veće plate nego što imaju sudije u Vrhovnom sudu ili u okružnom sudu. Po meni, sudije okružnih i opštinskih sudova stručni mogu da sude bez ovakvog jednog zakona. Postupak se može sprovesti i lice izvesti pred pravdu i sačekati pravedna odluka nadležnog suda i bez ovog zakona. Rasipaju se mnoga sredstva, rasipaju se ljudske snage, tj. služba unutrašnjih poslova. Sada neka izađe neko da obavesti javnost u Srbiji koliko imamo operativaca i policajaca koji čuvaju ličnosti u Srbiji. Koga? Srpski radikali su bili u republičkoj i saveznoj vladi, nije bilo obezbeđenja za njih, niti smo mi to želeli. Sada kada pogledate ličnosti koje se obezbeđuju i one koje su se posebno obezbeđivale i u prethodnoj vlasti i u prethodnoj vladi, pola budžeta je odlazilo samo da obezbeđuju njihove funkcionere. Maltene i dadilje su morali da obezbeđuju koje su čuvale decu kod njihove kuće. Ne možemo dozvoliti ovako nešto i ovaj zakon neće imati primenu. Može, ali on neće biti delotvoran za državu. U redovnu proceduru, nadležni organi, a mi danas imamo, dame i gospodo, veoma stručnu policiju, policiju koja nije na nivou 45-te godine. To je policija koja se školuje u srednjim školama, u višim školama, na fakultetima, Akademija policijska. Prema tome, prošli su tu obuku i sekli stručnost, pogotovo operativci koji rade 15, 20 ili 30 godina. Imamo sposobne sudije u okružnim sudovima, koje mogu da sude ova krivična dela. Mi smo ipak na nivou jedne stručne profesionalne institucije, kako u policiji, tako i u pravosuđu. Ne možemo generalno reći - situacija u pravosuđu je katastrofa. Jeste u odnosu na pojedince koji krše zakon i bave se onim što je već davno poznato u Srbiji, korupcijom i mitom, ali to su pojedinci, a većina su stručni i korektni ljudi koji sude i zato im treba dati podršku. Ali treba tu i u sudovima napraviti reda, urediti sudove, pomeriti one koji su skloni ovakvim postupcima i ponašanju, imaćemo pravilno pravosuđe. Ministarstvo pravde da ima određena ovlašćenja, ne ono kao što neko misli - ne dirajte vi nikoga, molim vas, mi želimo da bude nezavisno pravosuđe. Imali smo poverenja u Vrhovni sud kao najvišu instancu. Da li je to tačno ili nije, videće se. Vidite ove afere. Ove afere ometaju krivični postupak, koje se plasiraju u medijima. One ometaju vođenje krivičnog postupka, jer krivični postupak treba da vode nadležni organi, a ne sada preko medija da mi vodimo rat. Ko vodi, ko je protagonista? Protagonista je onaj koji je sa sopstvene afere preselio medije i usmerio ih prema drugoj aferi. Prema tome, to nije dopušteno. Mediji, a ujedno i oni protagonisti tih afera, ne mogu ni u kom slučaju sada ometati rad pravosudnih organa. Šta će biti, da li je neko počinio krivično delo, koje delo i koje težine, utvrđuje sud nadležan i zato treba pustiti da oni utvrđuju.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo poslanik Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je u skladu sa prethodnim amandmanom kolege Vučkovića. Naime, tim amandmanom predviđeno je da se poslednji stav člana 3. zakona briše i zameni ovim amandmanom. U ovom poslednjem stavu navedeno je da su osumnjičeni, okrivljeni, veštak, svedok, svedok saradnik, stručno lice imaju značenje u smislu Zakonika o krivičnom postupku. Pre svega, Zakonik o krivičnom postupku nije definisao pojam svedoka, ali s obzirom da prethodni amandman predviđa da u krugu zaštićenih učesnika u krivičnom postupku budu svedok ili oštećeni, ovim amandmanom dat je pojam svedoka i oštećenog. Navedeno je da je svedok lice koje je naredbom suda pozvano da da iskaz o svojim čulnim opažanjima činjenica i okolnosti koje se odnose na predmet krivičnog postupka. Ovome je dodat jedan stav koji kaže da je oštećeni lice u smislu člana 221. tačka 6) Zakonika o krivičnom postupku. Mislim da je ova definicija neophodna da bi se znalo na koja se lica odnosi zaštita u postupku.
Još neko po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo poslanik Nemanja Šarović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 4. Predloga zakona o programu zaštite učesnika u krivičnom postupku i ovaj amandman koncepcijski je povezan sa nekoliko drugih amandmana. Najpre sa amandmanom na član 1. ovog zakona i sam naziv Predloga zakona, gde je traženo da se reči "programu zaštite učesnika u krivičnom postupku" zamene rečima "zakon o pružanju zaštite učesnicima u krivičnom postupku". Predložio sam amandman na član 4. Taj članglasi: "Program zaštite može se sprovesti pre, u toku i nakon pravosnažnog okončanja krivičnog postupka, prema učesniku u krivičnom postupku i bliskim licima". Amandmanom je predloženo da se ove reči "program zaštite može se sprovesti" zamene rečima "zaštita može da se pruži u skladu sa ovim zakonom" i onda se dalje nastavlja "pre, u toku i nakon pravosnažnog okončanja krivičnog postupka, prema učesniku u krivičnom postupku i bliskim licima". Na ovaj način ne bi se doveo u pitanje sam koncept zakona, a mi suštinski ne menjamo ono što će proisteći iz ove odredbe, već jednostavno amandmanom ispravljamo određenu terminološku nepreciznost. Mislim da je pod velikim uticajem američke literature ili američkih filmova bio onaj ko je pisao ovaj predlog zakona i to je jedini razlog, po meni, što je nazvan zakonom o programu zaštite učesnika. Ako gledamo termin koji se koristi, sama reč program može se odnositi na neki dokument, drugi opšti akt, ali se jedan zakon ne može donositi radi akta ili radi dokumenta. Naziv zakona mora da bude jasan i nedvosmislen i mora se njime izraziti da se odnosi na neku aktivnost ili delatnost, odnosno obavezu iz koje proizilazi određeno činjenje ili nečinjenje. Ako se insistira na reči program, onda je dokument samo po sebi cilj i reči pružanje ili obezbeđivanje zaštite su mnogo prikladnije za naš jezik, jer one ukazuju na neku delatnost ili radnju koja se obavlja. Reč program može se odnositi na neki umetnički program, ovakav program, onakav program, ali definitivno nije reč koja je do sada korišćena u zakonima koji regulišu ovu oblast, dakle krivično-pravnu oblast. Stav je SRS da je mnogo primerenije reći da se radi o zakonu o sprovođenju zaštite učesnika u krivičnom postupku. Dakle, ovo može izgledati kao nešto što možda nije toliko važno, ali mislim da je mnogo primerenije da u zakonu stoji "zaštita se može pružiti u skladu sa ovim zakonom". Vi na ovaj način prejudicirate da tu već postoji neki jedinstven program i opšti program, koji bi valjda trebalo da bude ovde u zakonu nama i predstavljen, na osnovu koga će se prema svim licima jednako sprovoditi ova određena zaštita. To naravno ne postoji, to nije smisao ovoga zakona, već je smisao zakona da odredi uslove pod kojima će se nekome pružiti zaštita, da odredi način na koji će ta zaštita biti pružena. Zaštita koja bude pružana učesnicima u krivičnom postupku ili njima bliskim licima biće specifična, sprovodiće se od slučaja do slučaja, u zavisnosti od potrebe svakog slučaja, naravno i od vrste krivičnog dela, pretnji koje taj učesnik u krivičnom postupku može da doživi, odnosno od ugrožavanja koja prete njemu ili njemu bliskim licima, i mislim da je zbog toga neuporedivo bolji termin zaštita lica, a ne program zaštite. Građani Srbije treba da znaju da su izuzetno velika sredstva predviđena za sprovođenje ovog zakona. Radi se za 2006. godinu o 905 miliona dinara, što je negde oko 11 miliona evra. To su značajna finansijska sredstva, koja će otići na opremu, na komisiju, na plate ljudi koji će biti u toj jedinici za zaštitu. Dakle, nije ovo zakon gde možete dopustiti sebi bilo kakve terminološke neispravnosti, i zbog onih koji će u skladu sa ovim zakonom sutra tražiti zaštitu. Oni neće tražiti program, nego će tražiti zaštitu i njima neće biti pružen bilo kakav program, već će im biti pružana zaštita. Zaista ne vidim razlog da se ovaj amandman ne prihvati i da se jednostavno terminološki ovaj zakon reguliše onako kako treba.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS nije za donošenje ovakvog zakona. Ministru je poznato da mi srpski radikali sa pažnjom analiziramo i proučavamo sve zakone koji se nađu na dnevnom redu u ovom visokom domu, a posebno su nam interesantni zakoni iz dela koji dolaze kao predlog Ministarstva pravde. Poslanici SRS su bili vrlo kooperativni u nekim prethodnim zakonima, predložili veliki broj amandmana, dosta od toga je prihvaćeno i naravno da je velika šteta što i ono što nije prihvaćeno nije prihvaćeno, jer bismo imali mnogo praktičnije zakone. Kada je u pitanju ovaj zakon, čuli ste iz obrazloženja gospodina Tomislava Nikolića i uvaženog kolege Petra Jojića, koji se dugo godina bavi ovom problematikom, da ovaj zakon nije neophodan. Da su državni organi bili efikasniji u sprovođenju zakonskih odredbi koje sprečavaju činjenje krivičnih dela ovaj zakon ne bi bio uopšte potreban. Kada je predložen ovakav zakon mi smo pokušali amandmanima u nekim članovima da ih popravimo i učinimo malo boljim i kvalitetnijim. U ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 5. ovog zakona.U ovom zakonu se reguliše materijalni uslovi pod kojima se pruža zaštita učesnicima u postupku. Da je ovaj zakon nepotreban i nije u skladu sa drugim zakonima, odnosno sa Krivičnim zakonikom, to je objasnio i gospodin Petar Jojić kada je rekao da ovaj zakon uzima sebi za pravo i određuje veći broj učesnika u postupku, odnosno stranaka nego što je to Krivični zakonik predvideo. Da bih približio javnosti, stručnoj javnosti i javnosti Srbije član 5, na koji sam podneo amandman, pokušaću da iščitam tekst koji je predložen i dve intervencije koje sam predložio na ovaj član. Naime, član 5. počinje sa: "Program zaštite se sprovodi". Predložio sam da se reči "Program zaštite se sprovodi" zamene rečima "Ovim zakonom zaštita se pruža". Dalje ide predloženi tekst "ako su učesnici u krivičnom postupku i bliska lica, usled davanja iskaza ili obaveštenja značajnih za dokazivanje u krivičnom postupku, izložena opasnostima po život, zdravlje, fizički integritet, slobodu ili imovinu, a bez tog iskaza ili obaveštenja bilo bi znatno otežano ili nemoguće dokazivanje u krivičnim postupcima za krivična dela." Pretpostavljam da bi ovde mogla da se pojavi jedna vrlo značajna utakmica, takmičenje koliko će se pojaviti zaštićenih svedoka, pa se može desiti da teški kriminalci, kojima nadležni organi nisu uspeli da stanu na put, požele da budu zaštićeni svedoci da bi svoja velika i teška krivična dela pokrili kao zaštićeni svedoci. Ako su krivična dela počinjena 1) protiv ustavnog uređenja i bezbednosti, 2) protiv čovečnosti i drugih dobara zaštićenih međunarodnim pravom i 3) organizovanog kriminala; ovde predlažem da se briše - organizovanog kriminala i glasi - organizovanog kriminalnog udruženja. Organizovani kriminal je žargonski termin, nije pravni termin i zbog toga predlažem da se prihvati umesto "organizovanog kriminala" - "organizovanog kriminalnog udruženja". Iz ovog zakona, kada se usvoji ovaj zakon i stupi na snagu, kao što je gospodin Nemanja Šarović rekao, proisteći će velike obaveze za budžet Republike Srbije, odnosno za poreske obveznike u Srbiji. Videli ste da su za 2006. godinu, pored ostalog i za plaćanje 200 zaposlenih u jedinici koja će pružati zaštitu učesnicima u krivičnom postupku, potrebna sredstva od 11 miliona evra. Moglo bi da se napravi nekoliko fabrika u kojima bi građani Srbije mogli da obezbede svoje radno angažovanje i poprave malo standard, da se bolje živi.
Reč ima poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovako osiromašenoj državi, u državi gde ništa ne funkcioniše, u državi gde je preko 70% lekova na tzv. negativnoj listi, dakle moramo da kupujemo, u državi gde je i zdravstvo i školstvo i sve ostalo na vrlo niskim granama, mi smo našli za shodno da samo u ovoj godini odvojimo 11 miliona evra za kriminalce, jer pre svega zaštićeni svedoci koji su do sada dolazili dolaze iz tog kriminalnog miljea, učesnici su u raznim kriminalnim radnjama, saučesnici upravo sa onima protiv kojih će svedočiti i država velikodušno odvaja pare za to. Razumem donekle pobudu vladajuće koalicije, jer čim dođe do vanrednih parlamentarnih izbora i oni siđu sa vlasti mnogi od njih će tražiti status zaštićenog svedoka ne bi li okrivili onog drugog, svedočiće protiv onog drugog i tako zaštititi delimično sebe. Mnogi od ministara, zamenika, pomoćnika, direktora javnih preduzeća, naći će se u situaciji da im država plaća zaštitu da budu zaštićeni svedoci protiv svojih dojučerašnjih kompanjona. Gospodin Krasić je maločas vrlo jasno rekao, ukoliko država ima nameru da se obračuna sa svim vrstama kriminala, ne samo sa organizovanim kriminalom, za mesec dana to može da uradi. Mi imamo školovanu, sposobnu policiju, plaćenu policiju koliko-toliko, ali policiju koja zna da radi taj posao i ta policija ima kompletnu dokumentaciju o svakom kriminalcu i o svakom kriminalnom delu. To što se ne dozvoljava da se to kriminalno delo do kraja rasvetli i da se kriminalci nađu tamo gde im i jeste mesto, to je već druga priča. To da postoji sprega između kriminalaca i nekih ljudi iz vlasti, između kriminalaca i nekih ljudi iz sudstva, jasno je pokazala nedavna afera gde je sudija Vrhovnog suda uzimao mito od najvećeg kriminalca da ga pusti na slobodu, od jednog od najvećih organizovanih kriminalaca, pardon, jednog od do sada otkrivenih najvećih. Kada se promeni politička scena, onda će biti mnogo većih kriminalaca koji će tada da se otkrivaju. Danas su oni u nekim foteljama o kojima ne bih da govorim. Ovim država pospešuje kriminalce, umesto da suzi kriminal. Zaštićeni svedok; dosadašnja praksa vam je bila, zaštićeni svedok vam je Čume, jedan od najvećih kriminalaca u Srbiji, Čume koji je vodio taj isti zemunski klan, Čume koji je bio prvi saradnik Spasojeviću ili kome već, danas je on zaštićeni svedok. Kada ide na svoja gradilišta prati ga policija, ne znaš da li prate Čumeta ili prate predsednika države Srbije, ista kola, iste sirene, isto sve, jedan napred, jedan nazad. Iz iste su stranke, doduše, pa sad ne znam... Da li će vam sutra Dinkić tražiti da bude zaštićeni svedok protiv Labusa? Vi ćete prihvatiti i država će to da plaća. Da li će Labus biti zaštićeni svedok protiv Vuka, a svi zajedno protiv Davinića, kada se ova kriminalna afera raščisti i država će plaćati dodatno. Ovde vidim i program izmene ličnog opisa. To znači, dame i gospodo, plastična hirurgija. Mnogi će od ovih koje sam nabrojao biti zahvalni državi što će im uraditi plastičnu hirurgiju, jer ovako ni na šta neliče, em su bezlični. Da li dovodimo u situaciju sa ovim zakonom da težak kriminalac bude zaštićeni svedok u krivičnom predmetu protiv nekog drugog kriminalca čije je delo daleko manje od dela koje je budući zaštićeni svedok izvršio i da ga na taj način aboliramo za ono što je izvršio, jer će nam, bože, otkriti sve ovamo. Ne otvaraju li se strahovite mogućnosti za manipulaciju? Dame i gospodo narodni poslanici, znam da zapad traži od vas zakone. Ne traži zapad da zakone prepisujete iz njihovih filmova, nego iz njihovog pravosuđa. Uzmite ovaj predlog zakona – gde je ministar, izašao je, nema ga – povucite ovo, uredite, skinite, danas nam ne treba. Gospodin Tomislav Nikolić, šef poslaničke grupe SRS, jasno vam je rekao, kada vam ti vaši prijatelji obećaju da će nas za mesec dana primiti u Evropsku uniju, ma za mesec dana ćemo svih tih njihovih 500 zakona doneti. Ovako dolazimo u situaciju da donesemo zakone koji se na našu grbaču tovare, na grbaču ovog naroda. A od Evropske unije dobijate pohvalu da ste lider u reformama, a reforme državu dovele do prosjačkog štapa. Dame i gospodo, treba usvojiti amandman narodnog poslanika Srete Perića i ugraditi ga u ovaj zakon, ukoliko već nećete da povučete zakon.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 7. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo moram da kažem da danas nisam bila u prilici da obrazlažem amandmane koje sam podnela na ove prethodne zakone, ali su to moje kolege radile uspešno, nadam se i u mom odsustvu. Prisustvovala sam slavi opštine Zemun i čestitam građanima Zemuna današnju slavu. A sada o članu 7. odnosno o Predlogu zakona o programu zaštite učesnika u krivičnom postupku. O tome da ovaj zakon nije ni morao, odnosno nije trebalo da se donese, govorile su moje kolege i u današnjoj raspravi, a govorili smo i u onoj načelnoj raspravi, i svakako da je to stav SRS, da nemamo razloga i da nemamo potrebe da zakonom štitimo kriminalce. Mišljenje srpskih radikala je da svako ko je počinio neko krivično delo za to krivično delo mora da odgovara, nema zaštićenih, nema povlašćenih. Jer ovo što ste vi već uveli i bez postojanja zakona samo je dovelo do toga da je povećan kriminal u Srbiji i da kriminalci više ne prezaju, mogu da urade šta god hoće, ne rade to uglavnom sami, znaju da će biti zaštićeni svedoci. Naravno, nekog drugog će da ocinkare ili će da slažu, da svoju priču prenesu na nekog drugog, i svi to znamo, i svi u Srbiji to znaju, i zna se koja su aktuelna imena, spominjale su moje kolege, aktuelna imena takozvanih zaštićenih svedoka, i to prema mišljenju SRS ne ide u prilog suzbijanju kriminala u Srbiji. Mi smo kao stranka pri stavu da kriminal u Srbiji mora da se svede na minimum, odnosno na minimalnu moguću meru, da ne kažem da se potpuno iskoreni. Zakone koje predlaže Vlada Republike Srbije, ti zakoni ne idu u prilog onoga što je programsko opredeljenje SRS. Zašto vi želite da štitite zaštićene svedoke, to ćete verovatno jednog dana, ne mislim lično na narodne poslanike, mislim na one koji predlažu ovakve zakone, to će svakako jednog dana pred nekim nepristrasnim i nezavisnim sudovima da se objašnjava. Ako već donosite ovakav zakon, glasaćete za njega, verovatno, ukoliko se ne raspadnete pre toga na ovom penzionom, trebalo bi bar da Vlada kao predlagač vodi računa o tome, kada predlaže zakone da oni zaista budu, ponavljam više puta ono što zaista mislim i što mi srpski radikali mislimo o predlozima zakona, jasni, precizni, primenjivi i da se u primeni zakona na minimum svede eventualna zloupotreba. Nijedan zakon koji je do sada Vlada Republike Srbije predložila Narodnoj skupštini nema ove karakteristike. I kao da neko potpuno svesno i namerno predlaže i donosi zakone da može da se kaže, da se stavljaju recke, koliko smo mi zakona doneli, koliko puta smo ih menjali i dopunjavali. A ti zakoni u suštini ništa dobro ne donose građanima Srbije, ne rešavaju na pravi način oblast na koju bi trebalo bar po naslovu da se odnose. Član 7. Predloga zakona o programu zaštite učesnika u krivičnom postupku, na koji je kolega Božidar Koprivica podneo amandman, govori o komisiji za sprovođenje programa zaštite kao nadležnom organu. Član 7. kaže u stavu 1. da odluku o uključenju, produženju, obustavi i prestanku programa zaštite donosi komisija za sprovođenje programa zaštite koja ima tri člana. Amandmanska intervencija je bila da se umesto "o uključenju" stavi reč "uspostavljanju", a da se briše reč "program". Naravno, sada kada ovo ovako kažem, dakle, neko ko nema ispred sebe zakon, verovatno nema jasnu predstavu šta se u stvari amandmanom htelo i zato ću da vam pročitam kako bi trebalo da glasi ovaj stav sa amandmanskim izmenama. Dakle: "Odluku o uspostavljanju, produženju, obustavi i prestanku zaštite donosi Komisija za sprovođenje Programa zaštite, koja ima tri člana." Ne razumem zašto ministar, kao predstavnik predlagača, nije ovaj amandman prihvatio, kao ni one prethodne amandmane koji su u istom smeru, sa istim ciljem. Mislim da je moralo da se shvati, očekujem da će to kolege narodni poslanici da shvate i prihvate do dana za glasanje, da su naša amandmanska rešenja preciznija, konkretnija i doprinose značajnom poboljšanju teksta zakona. Član 7. ima pet stavova. Amandman je bio na stav 1 - da se jasnije uspostavlja princip, da se ovim zakonom utvrđuju mere i radnje kojima se pruža i obezbeđuje zaštita lica. Dakle, cilj nije da se donese program, već da se obezbedi i pruži zaštita. Iz tog razloga je ovaj amandman napisan. Takvo obrazloženje stoji uz amandman. Malo ću da komentarišem stav 2. člana 7, koji kaže: "Jednog člana Komisije imenuje iz reda sudija Vrhovnog suda Srbije predsednik Vrhovnog suda Srbije, drugog člana imenuje iz reda svojih zamenika Republički javni tužilac, a rukovodilac Jedinice za zaštitu član je Komisije po položaju". Naravno, ovo bi trebalo da izgleda logično, odakle drugo da se biraju ljudi u ovu komisiju, nego baš iz ovog sastava koji je naveden u ovom stavu 2. člana 7. Predloga zakona o programu zaštite učesnika u krivičnom postupku. Moramo da budemo svesni naše stvarnosti, realnosti i onoga što se dešava u našim sudovima, tužilaštvima. Ministre, pitala sam vas u načelnoj raspravi, pitam vas i danas - da li je neka garancija to što se iz ovako visokih pravosudnih funkcija predlažu članovi komisije? Da li je garancija onaj nesrećni sudija Vrhovnog suda Vučković? Da li je garancija Mile Radovanović, zamenik specijalnog tužioca? Dakle, i građanima Srbije ovo ovako zvuči i izgleda, pogotovo stručnoj javnosti, kome da se nečija sudbina stavi u ruke - još nekom korumpiranom sudiji ili tužiocu, da oni određuju koliko će podataka da iskoriste od nekoga ko će da bude zaštićeni svedok, u koju svrhu će to da iskoriste, ko će da bude zaštićeni svedok, ko neće, da li će da prođu kao Bagzi - bićeš zaštićeni svedok, kaži sve što nama treba da kažeš, pa sada nećeš biti zaštićeni svedok. Sve se to, nažalost, radi upravo u tom Specijalnom sudu, protiv čijeg formiranja je SRS bila još u vreme kada je formiran, i danas mislimo da nije trebalo da postoji. Ovo skidanje imuniteta dvojici sudija i tužilaca ide u prilog našoj tvrdnji i nekada vašem izrečenom stavu, pa ste se povukli na intervenciju raznih evropejaca kada ste ipak zadržali ovo specijalno odeljenje, poznato kao Specijalni sud. Zašto sam o ovome govorila? Mi iz SRS stalno ponavljamo - džaba nama zakoni, kakvi god, ako se ne uspostavi red u pravosuđu. Naravno, ne mislim i ne mislimo da su većina sudija i tužilaca kriminalci, da su korumpirani itd. Naprotiv, ubeđena sam da su većina ljudi zaposlenih u pravosuđu časni, pošteni i stručni ljudi. Ti časni, pošteni i stručni niti će da dođu do Specijalnog suda, niti do Specijalnog tužilaštva, niti do Vrhovnog suda. Svi u Srbiji to znaju. Ministre, na vama je odgovornost, na vašem ministarstvu, na ovom parlamentu, na nadležnom odboru, na Visokom savetu pravosuđa, najviše, jer su oni sve zakuvali, oni predlažu Skupštini kojekakve predloge, za koje unapred znaju da ne mogu da prođu. Zamislite onda smelosti, izdaju saopštenje kako se Skupština meša u svoj posao, kako to narodni poslanici smeju da odbiju predlog Visokog saveta pravosuđa? Naravno, pobrkani lončići. Treba poći od tog Visokog saveta pravosuđa, vašeg ministarstva, kontrole sudova, novih lica u pravosuđu, boljih uslova, da bi se privukli stručni kadrovi u pravosuđe i izvršilo definitivno raščišćavanje sa korumpiranim i kriminalnim delovima pravosuđa. Dok se to ne uradi, džaba nam Krivični zakonik i ovaj zakon o zaštiti učesnika u krivičnom postupku, onaj o maloletnicima itd. Dakle, mora da se sprovede jedna sveobuhvatna državna akcija. Verujem, ministre, da ste vi toga i te kako svesni, da znate da je to neophodnost. Preporučujem vam da to uradite što pre. Kada budemo imali sudije i tužioce koji će primenjivati zakon onako kako je napisano u zakonu, za koje će važiti princip da je zakon jednak za sve i da su svi jednaki pred zakonom, onda možemo da razgovaramo i o ovakvom i o onakvom zakonu. Zakone možemo da doterujemo, da ih usklađujemo sa evropskim zakonodavstvom itd. Mi srpski radikali protiv toga nemamo ništa. Ne volimo da radimo posao od kojeg niko nema koristi. Ne volimo da se hvalimo, kao vi što radite, koliko ste zakona doneli, a samo da napravimo jednu analizu koliko se od tih donetih zakona ne primenjuje. Ne odnosi se na vaše ministarstvo, govorim o ovom parlamentu i o toj velikoj priči kako je ažuran ovaj parlament i koliko zakona je doneo. Jeste, danas se donese zakon, pa se izmene i dopune donose za dva meseca, pa još jedne za tri, pet, uglavnom u tome provodimo vreme. Bilo bi dobro, i to ćemo tražiti od predsednika Skupštine, da od nadležnih ministarstava pribavi, da vidimo koji su zakoni "mrtvo slovo na papiru", koji se ne primenjuju, iz razloga što smo mi srpski radikali govorili da se donose neprimenljivi zakoni. Dakle, govorila sam principijelno i o Vladinim predlozima zakona o kojima danas raspravljamo, pogotovo sa ovim osvrtom na stanje u pravosuđu. Mislim da bismo svi morali tom poslu da priđemo ozbiljnije. Naravno, poslanička grupa SRS to vrlo ozbiljno radi. Kada imamo neki predlog Visokog saveta pravosuđa, ako imamo razlog da ne podržimo, odnosno da osporimo taj predlog, mi to jasno, glasno, bez uvijanja i straha kažemo. Dok svi ne budu tako govorili, imaćemo sudije poput Vučkovića, tužioce poput Radovanovića, sudiju Trgovinskog suda, više ne znam koliko puta sam tog nesrećnika Gorana Kljajevića pomenula. Nema toga ko ne deli moje mišljenje o njemu, ali on i dalje žari, pali Trgovinskim sudom. Dakle, ministre Stojkoviću, imate puno posla, angažujte ljude iz ministarstva, rešavajte ono na čemu počiva ovo društvo. Pravosudni sistem je jedan od najvažnijih stubova svakog društva. Kada budemo imali zdravo pravosuđe, možemo da računamo i na normalno funkcionisanje institucija sistema, na pravnu državu, pravnu sigurnost, koliko god vi pričali da mi to i sada imamo, tvrdim vam, a građani Srbije znaju, niste u pravu - nemamo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljiljana Nestorović i Meho Omerović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo poslanik Slobodan Vučković. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 26. amandman je podneo poslanik Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Pajović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovom članu sam podneo amandman da se u stavu 1. tačka 3) otkloni jedna nepreciznost. Radi se o tome da zahtev za uključenje u program zaštite sadrži ocenu postojećih dokaza. Predlog je da se izbriše - postojećih dokaza, i da samo ostane - ocenu značaja iskaza ili obaveštenja za postupak. To je podneto iz razloga što se ocena postojećih dokaza može voditi samo u sudskom postupku, i ta se ocena može u sudskoj odluci sadržati, a nikako da se ocena dokaza sprovodi. Da li je prihvaćen taj amandman?
Ne, 26. član stav 3. tačka 2) briše se. To je taj amandman.
To je gospodin Vučković podneo amandman, nisam znao, izvinjavam se, ministre. Što se tiče ovog drugog amandmana na tačku 2) trećeg stava, gde je predloženo da pre odlučivanje o zahtevu Komisija zatraži od Jedinice za zaštitu da u roku od 15 dana dostavi procenu opasnosti kojoj bi bila izložena zajednica u slučaju uključenja u program zaštite. Ovo je jedna toliko nejasna odredba, jer ne mogu da shvatim da zajednica može uopšte da bude u opasnosti zbog toga što nekoga uključujemo u program zaštite svedoka. To može da bude u opasnosti neka loša zajednica, a onda ona ne može ni sprovoditi, taj će biti jači od države prema kome se sprovodi takva zaštita. Mislim da je ova odredba previše neodređena i ne može se ovoj jedinici ostavljati da baš takvu procenu pravi. Ako je država ugrožena, onda to već treba da odlučuju neki viši organi. Ne mogu da shvatim da može biti ugrožena zbog toga što se pruža zaštita nekom učesniku, svedoku ili oštećenom, pošto sam predložio da svedoci i oštećeni budu samo učesnici u ovom postupku.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Vučković i Slobodan Pajović. Predstavnik predlagača i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača Zoran Stojković, ministar pravde, želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, da li predstavnik predlagača Zoran Stojković, ministar pravde, želi završnu reč? Izvolite.
Na kraju, jedino što imam da kažem, a to sam već rekao, zaista je saradnja bila korektna. Mislim da ćemo najzad dobiti one zakone, a govorim baš o dva zakona - Krivični zakonik i ovaj o merama zaštite svedoka – kao uslovu za pregovore o asocijaciji i pridruživanju. Hvala vam zaista na saradnji. Ono što je bilo zaista stručno dato i sa vaše strane argumentovano Vlada je prihvatila i mislim da ćemo dobiti jedan set krivičnih zakona koji će u svemu zadovoljiti potrebne standarde Evropske zajednice. Normalno, ne mislim na dve stvari. Jedna je vezana za materijalno, a tu će nam trebati malo više vremena, da obezbedimo bolje uslove u zatvorima. Druga, posle ovog zakonodavnog okvira, u potpunosti se slažem sa poslanicom Radetom, moramo da preduzmemo mere, a vidite i da preduzimamo, da se pitanje ažurnosti, znači efikasnosti, kvaliteta rada i korupcije u sudu reši. Potpuno se slažem da i najbolji zakoni neće dati rezultate ako nemamo ovaj drugi element. S druge strane, ni ovaj drugi ne bi mogao to dati ako nemamo ove valjane zakone kao zakonodavni okvir. Još jednom, hvala vam i nadam se da ćemo ovaj zakon usvojiti. Prijatno.
Hvala vama. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Time smo završili za danas. Nastavljamo rad stura u 10,00 časova. Hvala vam.