Има кворум. Откривам заседанието. [[Звъни.]] Преди да преминем към дневния ред, да Ви информирам, че на основание чл. 181 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание Маноил Манев и група народни представители оттеглят Проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за българските лични документи, сигнатура № 47-254-01-26 от 9 март 2022 г., с вносители Маноил Манев, Радомир Чолаков, Десислава Атанасова и Томислав Дончев и молят да имаме предвид горното и да не внасяме Законопроекта за обсъждане и гласуване от Народното събрание на първо гласуване. Преминаваме към първа точка от дневния ред за деня: ПЪРВО ГЛАСУВАНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА ДАНЪК ВЪРХУ ДОБАВЕНАТА СТОЙНОСТ. Той е с вече започнала дискусия. [[Реплика.]] Възобновявам дискусията по този законопроект.
РЕПЛИКА: Може ли да кажете групите по колко време имат?
Сега ще Ви информирам по колко време, останало от дискусията, имат групите. До този момент изказвания са направили Румен Гечев, Хасан Адемов, Искрен Митев и Искра Михайлова. Има ли желаещи за изказване по Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност, внесен от Костадин Костадинов и група народни представители? Без удължаванията „Продължаваме Промяната“ има 25 минути; ГЕРБ-СДС – 27; ДПС – 12; БСП – 9; „Има такъв народ“ – 11; „Демократична България“ – 11, ВЪЗРАЖДАНЕ – няма, но има възможност за удължаване. Желаещи за изказване? Не виждам. Прекратявам дискусията. [[Народният представител Цончо Ганев иска думата.]] Има ли? Господин Ганев, не Ви видях, извинявайте и моля да удължим времето. Заповядайте, господин Ганев.
Господин Председател, четири месеца! Четири месеца управляващата коалиция не събра сила и кураж въпросният Законопроект да бъде разгледан, да бъде обсъден в залата. По-скоро беше обсъждан преди един месец и аналогичен Законопроект, който през годините многократно е внасян от БСП в същата тази зала – от тази трибуна БСП се бори яростно против него. Важно обаче е да се каже, че в момента от повече от два месеца имаме бушуваща финансова криза не само в България, не само в Европа, а въобще в целия свят най-вероятно. Нещо, което само преди два дни министърът на финансите в Комисията по финанси го попитах какви са мерките, които управляващата коалиция взима на управляващия си коалиционен съвет. Той заяви, че решения за тежката икономическа криза в България в момента няма, не са взети, обсъждат се и следващите седмици ще бъдат предложени в парламента за обсъждане някои законодателни промени. В тази връзка пак припомням – четири месеца управляващата Ви коалиция отказва да разгледа и да обсъди законопроект, в който най-бедната държава в Европейския съюз, с най-много работещи бедни не искате да разгледате варианта, в който лекарствата за най бедните и за най-болните хора в Европейския съюз да са с 20% по-ниска ставка. Не искате да разгледате при бушуваща енергийна криза вече повече от половин година ДДС за електроенергията за битовите потребители да е с 20% по-ниска. Не искате да разгледате при бушуваща повече от два месеца и по-скоро още когато приемахте този бюджет, който още тогава ние от ВЪЗРАЖДАНЕ ви казахме, че не е реалистичен, защото инфлацията е в огромни размери и не е това, което се обявява официално. Не искате да разгледате предложение за намаление на ДДС върху малката потребителска кошница с презумпцията и с обясненията, че това няма как да облекчи крайната цена. Не, има как да я облекчи, защото просто няма да нарастват рязко цените. Благодаря.
Благодаря, господин Ганев. Има ли реплики към Цончо Ганев? Искрен Митев е за реплика, Николай Дренчев също.
Уважаеми господин Председател! Уважаеми господин Ганев, това, което казахте – цитатът Ви за това, което е казал министърът преди два дни в Комисията не е вярно. То, разбира се, е документирано, всеки може да го гледа и изобщо не е вярно това, което казахте. Той не е казал, че не се взимат мерки, напротив мерки се взимат, обсъждат се от коалицията, даже този петък ще бъде следващата среща, където се надявам, че вече ще бъдат крайно решени. От друга страна, както казахме и предния път Вашето предложение просто е неизпълнимо. То като повечето Ваши предложения е едно недобро предложение, едно популистко предложение, което няма как да се случи, господин Ганев. Вие тогава заявихте, че ще коригирате това предложение по някакъв начин, така че да стане изпълнимо. Господин Ганев, доста време мина, не видяхме да има някаква корекция, така че, когато излизате да казвате неистини от трибуната, когато излизате на трибуната да казвате неща, които да са удобни за някой, който не разбира, да ги чуе, сетете се, господин Ганев, че има хора, които разбират от това, работят по това и ще вземат най-добрите мерки. Благодаря. [[Ръкопляскания от „Продължаваме Промяната“.]]
Благодаря, господин Митев. Николай Дренчев за втора реплика. Да, след като завършим изказването. [[Реплика.]] Има ли и втора реплика? Няма. Заповядайте за дуплика, господин Ганев, след това процедура от Пламен Абровски.
Господин Председател, хубаво е след пет месеца в парламента елементарни неща, които са заложени в Правилника, да се научат, хубаво е хора, които пет месеца застават тук и основната им част е да прекъсват дискусиите с безумиците си и са присмех на голяма част от другите колеги, да научат и да разберат, че ние не сме между първо и второ четене, за да внасяме каквито и да било корекции и промени. Ние в момента сме на първо четене, това е като начало, но е хубаво да се научите за тези неща. Що се отнася до това, което казахте за министъра на финансите. Не, точно така каза: няма взети мерки. Това, че има в коалиционния Ви съвет, който нищо плодотворно не е дал за пет месеца управление, е една друга тема – обсъждания, анализи дотам, няма взето решение за нищо. Икономиката издъхва и нищо не се случва! Напротив, беше заявено, че се обсъждат мерки, които наново ще се събере коалиционният съвет, отново да ги обсъжда и евентуално тогава да се внесат някои неща в залата, някои. Какво - никой не знае! До този момент бизнесът плаща над 500 лв. ток, до този момент имаме празно хранилище с газ, а трябваше да почне нагнетяването още началото на април. Всичко това дава основанието, че ние сме в тежка криза и ако една прослойка от българското население може да си позволи всичко и да живее и да си позволи да търпи това управление, огромна част от българите, които са най-бедната страна в Европейския съюз за срам и позор и на това Народно събрание, защото и това Народно събрание нищо не промени за икономическото състояние на българския народ, напротив – кризите се задълбават има остра нужда хора, които се борят и в края на месеца са пред избора дали да си платят тока и режийните разходи, или да си купят храна и лекарства, има нужда точно тези хора да бъдат подпомогнати в този момент поне да могат да си купуват елементарните хранителни продукти. Защото е много лесно от тази трибуна и в тази зала да обясняваме как нещата се случват, правителството работи. Не, правителството не работи! И не, този парламент не работи пълноценно, обсъждат се маловажни неща, обсъждат се неща, които не дават никакви резултати, в комисиите се изслушват постоянно някакви чиновници, без да се взимат никакви решения, абсолютно никакви решения. Що се отнася до законопроектите, внесени от страна на опозицията, нито един не се приема, напротив има законопроекти, които седят с месеци, дори не се разглеждат в комисии. Дори и днес има комисии, в които за пореден път само ще изслушваме, но няма да предприемем нищо конкретно. Четири месеца този законопроект седи Вие да благоволите, управляващата Ви коалиция да седне и да го разгледа. Не, не е разгледан и сега сме на първо четене!
Благодаря, господин Ганев. Заповядайте, господин Абровски. Господин Каримански за процедура, добре. Първо, господин Абровски.
Благодаря, господин Председател. Уважаеми колеги, темата с ДДС, както вчера казах, е изключително важна и за да знаем ние какво правим и за да не се срамуваме пред нашите избиратели, аз, господин Председател, отново отравям моя апел към Вас, както вчера. Моля да осигурите присъствието на министъра на финансите или заместник-министър на финансите, за да знаем какво правим, защото, както всички знаете, ДДС-то е основният данък, който пълни хазната. В крайна сметка ще правим ли нещо по ДДС-то, или няма да правим? Ние трябва да знаем това, за да знаем какво да правим с този законопроект – дали ще го променяме, дали няма да го променяме, искаме ли, не искаме ли? Защото в крайна сметка само популистки изказвания от тази трибуна няма да нахранят нашите гласоподаватели. Благодаря.
Благодаря, господин Абровски. Заповядайте, господи Каримански.
Уважаеми господин Председател, уважаеми госпожи и господа народни представители! Обръщам се към Вас, господин Председател, по начина на водене. Моля, не допускайте повече от тази трибуна, когато се разглежда конкретен закон – Законът за ДДС, и то вносител е ВЪЗРАЖДАНЕ, да има обща политическа пропаганда. Никой няма нужда при един такъв закон да слуша общата политическа пропаганда на ВЪЗРАЖДАНЕ [[ръкопляскания от „Продължаваме Промяната“]] , първо. И второ, необходимо е да напомняте на народните представители, които се изказват от тази трибуна по закон, за разделението на властите в България и кой какъв обхват на власт има – изпълнителна и законодателна. Благодаря.
Благодаря Ви, господин Каримански. [[Народният представител Костадин Костадинов иска думата.]] За изказване? Заповядайте за изказване, господин Костадинов. Колко минути точно имате? Четиридесет и осем секунди.
Господин Председател, съвсем набързо. В мотивацията към нашия Законопроект ние сме дали една план-сметка за това какви биха били загубите за бюджета, която се оказа, че не е направена добре. Ние предвиждахме четири милиарда, оказа се обаче, че според сметките на самото Финансово министерство сумата е два милиарда. При бюджет, който доближава 70 млрд. лв., тази загуба би била компенсирана само в рамките на една бюджетна година от инфлацията, която в България за съжаление е вече двуцифрена. Така че по отношение на сметките смятам, че в този конкретен случай можем да се доверим на Министерството на финансите, независимо че ги няма, разбира се. Кои сме ние, някакво си просто Народно събрание?! Знаем какво представлява разделението на властите, очевидно обаче едната от властите не го знае. А що се отнася до това дали предложенията, които ВЪЗРАЖДАНЕ прави, са неосъществими и не могат да бъдат осъществени, това мисля, че времето ще покаже. Още повече в Европейския съюз има вече такава практика – всеки един, който иска може да провери, може да види кои са държавите, в които има нулев данък за храните и за лекарствата и тъй като европейската практика е често споменавана мантра, би било добър пример, който обаче не се взима, което означава, че за пореден път виждаме една проява на тежко политическо лицемерие...
Времето само, господин Костадинов.
Благодаря.
Благодаря и аз. Има ли реплики? Няма. Напомням, че Законопроектът е внесен от народни представители, така че не е задължително присъствието на членове на Министерския съвет. Други изказвания? Вие, господин Митев, вече сте правили изказване по Законопроекта. Няма други изказвания. Прекратявам дискусията. Поставям на гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност, № 47-254-01-15, внесен от Костадин Костадинов и група народни представители – първо гласуване на Законопроекта. Гласували 187 народни представители: за 73, против 66, въздържали се 48. Предложението не е прието. [[Реплика от народния представител Искрен Митев.]] Правил сте изказване, господин Митев, не може обяснение на отрицателен вот. [[Силен шум.]] Колеги, моля за тишина. С това приключихме тази точка от дневния ред. Преминаваме към следващата точка от Програмата: ПЪРВО ГЛАСУВАНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА НАКАЗАТЕЛНИЯ КОДЕКС. Моля, квесторите, да поканят заместник-министъра Борислав Ганчев в залата, ако е тук. Ние вчера гласувахме допуска му и за тази точка от Програмата. Постъпил е Доклад от Комисията по конституционни и правни въпроси. Заповядайте, господин Матеев, да ни запознаете с Доклада.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги народни представители! „ДОКЛАД за първо гласуване На свое редовно заседание, проведено на 20 април 2022 г., Комисията по конституционни и правни въпроси обсъди Законопроект за изменение и допълнение на Наказателния кодекс, № 47-202-01-14, внесен от Министерския съвет на 18 март 2022 г. На заседанието присъстваха: от Министерството на правосъдието господин Емил Дечев – заместник-министър, и господин Александър Стефанов – държавен експерт в Дирекция „Съвет по законодателство“; от администрацията на Омбудсмана на Република България госпожа Чонка Стоянова – началник на отдел „Международни стандарти и нормативна уредба“, и от фондация „Общностъ Съ Идеалъ“ господин Александър Александров – президент. От името на вносителя Законопроектът беше представен от господин Емил Дечев, който посочи, че с него се цели да се отговори на нарастващите проблеми с киберсигурността, и допълни, че това е явление, което не признава граници. Заместник-министър Дечев отбеляза, че през октомври 2019 г. в Министерството на правосъдието е постъпило официално уведомително писмо на Европейската комисия по процедура за нарушение, № 2019/2240, относно неизпълнение на задълженията на Република България във връзка с чл. 9, параграф 4, буква „б“ и буква „в“ от Директива 2013/40/ЕС относно атаките срещу информационните системи. Отбеляза се, че според констатациите на Европейската комисия при транспонирането на Директива 2013/40/ЕС България не се е съобразила с изискуемия максимален праг на наказанието лишаване от свобода, който следва да бъде не по-малък от пет години, като този праг се предвижда, когато деянията по чл. 4 и 5 от Директивата са причинили сериозни вреди или са извършени срещу информационна система, която е част от критична инфраструктура. Законопроектът предвижда актуализиране на действащата нормативна уредба на компютърните и компютърно свързаните престъпления в Особената част на Наказателния кодекс – Глава втора, Раздел VIII, Глава трета, Раздел VII и Глава девета „а“, с цел осигуряване на по-адекватна защита на държавата, бизнеса и гражданите от неправомерни деяния, засягащи техните основни права. Господин Дечев посочи, че сред предлаганите изменения се включва и актуализиране на нормативната уредба за противодействие спрямо компютърно свързаните престъпления срещу интелектуалната и индустриалната собственост по чл. 172а, 172б и 173 от Наказателния кодекс, както и онлайн детската сексуална експлоатация по чл. 155б, 155в и 159, ал. 3 от Наказателния кодекс с оглед на постигане на съответствие между обществената опасност на тези престъпления и предвидените в закона наказания. Той отбеляза, че престъпленията срещу интелектуалната и индустриалната собственост следва да се възприемат за деяния с висока степен на обществена опасност не само предвид правата и интересите на отделния автор, които засягат, а и с нанасянето на финансови загуби в особено големи размери, което се отразява на приходите в държавния бюджет. Беше изтъкнато, че сексуалната експлоатация на децата се увеличава и разпространява посредством използването на новите технологии и интернет, което налага актуализиране на правната рамка. Със Законопроекта се предвижда промяна и в Закона за електронната търговия. Предложеният законопроект съответства на изискванията на Закона за нормативните актове, указа за неговото прилагане и Правилника за организацията и дейността на Народното събрание. По обсъждания законопроект са постъпили писмени становища от Върховния касационен съд на Република България, Прокуратурата на Република България, Омбудсмана на Република България и от фондация „Общностъ Съ Идеалъ“. От Наказателната колегия на Върховен касационен съд изразяват положително становище за Законопроекта в частта, с която се преодолява несъответствието при въвеждане на изискванията на Директива 2013/40/ЕС от Наказателния кодекс, визиращи квалифициращия признак „значителни вреди“, както и относно приемането на ал. 4 на чл. 319г от него, въвеждаща квалифициращия признак „извършено срещу информационна система, която е част от критична инфраструктура“ за това престъпление. От Прокуратурата на Република България изразяват подкрепа за Законопроекта, без бележки и предложения за допълнения в него. Омбудсманът на Република България в своето становище излага съображения за подкрепа на промяната в законодателството в частта, регулираща наказателната отговорност при киберпрестъпленията. В становището се подчертава, че предлаганите промени в Наказателния кодекс са в духа и на Конвенцията за сексуалното насилие над деца, и на Европейската директива за борба с онлайн насилието и сексуалната експлоатация от 2011 г. Госпожа Ковачева отбелязва, че е необходимо Република България да въведе в пълнота изискванията на Европейската директива за аудио-визуални медийни услуги, както и да се преразгледат критериите за вредното за деца медийно съдържание. В становището се поставя акцент и върху разпоредбата на чл. 159 от Наказателния кодекс, където според омбудсмана е необходимо да се включат и непълнолетните лица в квалифицираните състави, за да се отговори на изискванията на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на детето и на Закона за закрила на детето. От фондация „Общностъ Съ Идеалъ“ изразяват положително становище относно изразената политическа воля за промяна на законодателството за диференциране на наказателната отговорност на киберпрестъпленията, като предлагат повишаване на санкциите на чл. 155а от Наказателния кодекс, с цел да се засили превенцията срещу потенциалните извършители на такива престъпления и за да се въздейства възпитателно и предупредително върху тях. В обсъждането на Законопроекта взеха участие народните представители Андрей Михайлов и Крум Зарков. Господин Михайлов и господин Зарков изразиха подкрепа към Законопроекта, като отбелязаха, че само по себе си увеличаването на размерите на наказанията не води винаги до висока ефективност и че следва да се прецизират част от разпоредбите между първо и второ гласуване. Господин Михайлов отбеляза, че Наказателният кодекс представлява една система от норми и тя може да бъде ефективна само ако има своята системност и спазване на основните принципи, затова завишаването на санкциите следва да бъде добре аргументирано и вписано в общата наказателна концепция. Господин Зарков посочи, че увеличаването на санкциите ще доведе до промяна на състава на съда, който разглежда тези дела, и допълни, че е необходимо да се създаде преходна разпоредба, която да уреди висящите производства. Той добави, че размерът на наказанията за престъпления против интелектуалната собственост следва да бъде внимателно обсъден и анализиран. В резултат на проведеното обсъждане, Комисията по конституционни и правни въпроси с 9 гласа „за“, без гласове „против“ и „въздържал се“ предлага на Народното събрание да приеме на първо гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Наказателния кодекс, № 47-202-01-14, внесен от Министерския съвет на 18 март 2022 г.“
Благодаря Ви, господин Матеев. Има също така и Доклад от Комисията по електронно управление и информационни технологии. Моля някой член на Комисията да ни запознае с Доклада. Заповядайте, господин Стоилов.
Благодаря Ви, господин Председател. „ДОКЛАД за първо гласуване на Законопроект за изменение и допълнение наНаказателния кодекс, № 47-202-01-14, внесен от Министерския съвет на 18 март 2022 г. Комисията по електронно управление и информационни технологии на редовно заседание, проведено на 30 март 2022 г., разгледа и обсъди Законопроект за изменение и допълнение на Наказателния кодекс, внесен от Министерския съвет. На заседанието присъстваха от Министерството на електронното управление Александър Йоловски – заместник-министър, от Министерството на правосъдието Емил Дечев – заместник-министър, и госпожа Ева Жечева, директор на Дирекция „Права на детето“ от администрацията на националния омбудсман. Законопроектът беше представен от заместник-министъра на правосъдието господин Емил Дечев. В началото на представянето на Законопроекта той подчерта, че Проектът за изменение и допълнение на Наказателния кодекс е възникнал в отговор на разрастващата се киберпрестъпност – явление, което не признава граници. Целта на Законопроекта е да отговори на нарастващите проблеми с киберсигурността, които се констатират не само цялостно в Европа, но в частност и в нашата държава. В Годишния си доклад за 2019 г. Центърът по киберсигурност към Европол е отчел, че киберпрестъпленията стават все по-дръзки, а фокусът им се измества към по-големи и по-печеливши цели. Във връзка с това Центърът по киберсигурност препоръчва държавите членки да прилагат законодателство, което да отговаря на динамиката, с която се развиват технологиите. Според статистиката през първите шест месеца от 2019 г. кибератаките, предназначени да причиняват щети, са се удвоили, като 50% от атакуваните фирми са били в производствения сектор. Това принуждава представителите на частния сектор да правят вложения в защитени резервни копия на данните, тъй като иначе биха загубили трайно своите данни. Също така на 14 октомври 2019 г. в Министерството на правосъдието е постъпило официално уведомително писмо от Европейската комисия, № Ц-2019-62-72, по процедура за Нарушение, № 2019-22-40, относно неизпълнение на задължението на Република България във връзка с чл. 9, параграф 4, букви „б“ и „в“ от Директива № 2013/40/ЕС относно атаките срещу информационни системи. Според констатациите на Европейската комисия при транспонирането на тази директива България не се е съобразила с изискуемия максимален праг на наказанието лишаване от свобода, предвидено в случаите, посочени в чл. 9, параграф 4 от Директивата, който следва да бъде не по-малък от пет години. Този праг се предвижда, когато деянията по чл. 4 и 5 от Директивата са причинили сериозни вреди и са извършени срещу информационна система, която е част от критичната инфраструктура. С този законопроект Министерството на правосъдието успява да изпълни тези изисквания и да предотврати нарушенията по неправилно транспониране на Директива № 2013/40/ЕС. В хода на представянето на Закона за изменение и допълнение на Наказателния кодекс заместник-министърът на електронното управление господин Александър Йоловски акцентира, че основната цел на представения законопроект е правилно транспониране на Директива № 2013/40/ЕС. По същество нормативният акт попада изцяло в полето на действие на Министерството на правосъдието и Министерството на електронното управление подкрепя предложените текстове. Законопроектът съответства на изискванията на Закона за нормативните актове, съгласно чл. 72, ал. 2 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание. Към Законопроекта е приложена частична предварителна оценка на въздействието на Законопроекта. В нея са записани проблемите за решаване, целите, които си поставя Законът за изменение и допълнение на Наказателния кодекс, вариантите на действие, анализ на въздействията и възможните ефекти при приемането на Законопроекта. Освен това е приложена Справка относно съответствието на проект на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс с Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи на Съвета на Европа и с практиката на Европейския съд по правата на човека съгласно чл. 28, ал. 3 от Закона за нормативните актове. Становището на Министерството на правосъдието чрез дирекция „Процесуално представителство на Република България пред Европейския съд по правата на човека“ е, че предложеният законопроект не създава нормативни предпоставки за противоречие с Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи и практиката на Европейския съд по правата на човека. Към Законопроекта е приложена Справка за отразяване на становища, получени при съгласуване на законопроекта. В обсъждането на законопроекта се включиха и народните представители Александра Милчева, Павел Христов, Александър Несторов, Младен Запрянов, Йордан Манджуков. Народният представител Александра Милчева зададе въпрос относно статистиката, която е представена в мотивите към Законопроекта. Според мотивите статистиката е предимно до 2019 г., което прави трудна преценката дали предложените промени в Наказателния кодекс са пропорционални на динамиката, с която се развива броят на инцидентите. Колко са засегнатите администрации и колко от инцидентите стигат до съд? Народният представител Павел Христов също постави въпроса за предоставянето на по-актуална статистика за киберпрестъпността, например за 2020 г. и 2021 г. Ситуацията в световен мащаб е много динамична, особено в последните два месеца. Това изисква по-специално внимание от страна на законодателите – как именно да достигнем до успешна превенция на тези престъпления. Като пое ангажимент да предостави по подходящ начин статистика за киберпрестъпленията за последните две години, заместник-министър Емил Дечев подчерта, че за да се постигне по-добра пропорционалност в отговор на киберпрестъпността, в Законопроекта се повишава размерът на наказанието – както видът на наказанието лишаване от свобода по няколко компютърни престъпления, така също и размерът на наказанието глоба. Точно защото се отчита тенденцията, първо, за увеличаване броя на този вид престъпление, и, второ, че всъщност като обществена опасност този вид престъпление засилва своя интензитет на обществена опасност, поради което се налага съответно да се увеличи размерът както на наказанието лишаване от свобода, така и размерът на наказанието глоба. Това е отговорът на проблема с повишаването на киберпрестъпленията Народният представител Александър Несторов изрази становище, че повишаването на санкцията не винаги води до превантивен ефект. Също така повишената санкция не винаги има последваща поправителна дейност. Освен нуждата от транспонирането на Директивата, което касае само един от предложените 14 на брой изменения в Законопроекта, господин Несторов сподели, че в мотивите не е видял никакви други доказателства защо този законопроект е необходимо да бъде приет. Нещо повече, той изрази и още едно съображение, а именно, че в Наказателния кодекс има доста други престъпления и повишаването на санкциите би създало проблем с пропорционалност на наказанията спрямо други състави в него. Народният представител Младен Запрянов отбеляза, че за него е много важно да разбере от вносителите на Законопроекта каква част от извършените престъпления стигат до съд и до присъда? Тоест, повишените санкции как ще се отразят в действителност на ситуацията? Заместник-министърът на правосъдието Емил Дечев коментира, че една от причините за този законопроект, е именно образуваната наказателна процедура срещу България за нарушение при транспонирането на Директива № 2013/40/ЕС. Според Европейската комисия нарушението на българската държава се изразява в това, че ние имаме прекалено ниски наказания за определен вид компютърни престъпления. Идеята на този законопроект е именно да се отстранят тези нарушения при транспонирането на директивата, като се завишат наказанията. Това е и основната цел на Законопроекта. В допълнение заместник-министърът на електронното управление Александър Йоловски също заяви, че основното предложение на настоящия законопроект е да адресира процедура по неспазване на европейското законодателство и транспониране на Директивата. Също така предложените нива при завишаването на санкциите касае привеждане в съответствие на българската нормативна база с предвиденото в съответната директива. В хода на дискусията се включи и госпожа Ева Жечева, експерт от администрацията на омбудсмана. Тя обърна внимание на първите три параграфа от законопроекта, а именно измененията в чл. 155б, чл. 155в и чл. 159. Предложените промени са в духа на Конвенцията за сексуалното насилие и Европейската директива за борба с онлайн насилието и сексуалната експлоатация. За институцията на омбудсмана сексуалната експлоатация на децата онлайн е грубо нарушение на техните права. Госпожа Жечева сподели, че е важно да се увеличи срокът на наказанието, така както изисква Конвенцията, но има друг проблем, който се изследва в институцията на Омбудсмана, благодарение на партньорството си с гражданския сектор. Член 155б и чл. 155в не се използват – твърдят експерти от гражданския сектор. Промяната в момента не касае правоприлагането. Госпожа Жечева отбеляза, че точно тези два члена са всъщност срещу сексуалните посегателства на деца онлайн и подмамване на дете от педофил през информационните системи. Тези членове от НК не се използват, защото липсва образованост в прокуратурата и в съдийската колегия. Прокурорите се страхуват да повдигнат обвинения по тези членове. Обвинения не се повдигат всъщност по линия на тези членове, а за притежание, където наказанието е една година и не могат да се изискват трафични данни по реда на Закона за електронните съобщения. На практика прилагане на чл. 155б и чл. 155в няма и няма съдебна практика по тези членове. Член 159 в Наказателния кодекс, който разглежда производството, разпространението и притежание на порнографско съдържание, е още един пример как не действат механизмите. Там дори няма детска порнография, която да бъде наказуема. Ева Жечева се обърна с призив към членовете на комисията наистина да бъдат разписани мерки за повишаване на дигитално-медийната грамотност на децата, на родителите и на учителите. Изключително сложен е проблемът в България и може би затова България е една от страните, в които има изключително голям проблем при разкриването на тези престъпления. В отговор на експозето на Ева Жечева народният представител Павел Христов изрази позиция, че повдигнатата тема е изключително сериозна и тя действително изисква колективни усилия за справяне с този проблем, защото посегателството върху деца е очевидно сериозен проблем на нашето общество. За съжаление, статистиката сочи, че той се задълбочава, а не се решава. Той предложи да бъде изготвена конкретна държавна стратегия за справяне с тези многопластови проблеми. След приключване на обсъждането и проведеното гласуване с резултати: 12 гласа „за“, без гласове „против“ и 2 гласа „въздържал се“, Комисията по електронно управление и информационни технологии прие следното становище: Предлага на Народното събрание да приеме на първо гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Наказателния кодекс, № 47-202-01-14, внесен от Министерския съвет на 18 март 2022 г.“
Благодаря Ви, господин Стоилов. Господин Заместник-министър, ако желаете, имате право да вземете становище. Откривам дискусия по внесения законопроект. Колеги, желаещи за изказване? Господин Петров, заповядайте имате думата.
Уважаеми господин Председателстващ, уважаеми народни представители, когато на 18 март видях внесения законопроект за промени в Наказателния кодекс, си казах: „Ето, най-накрая тези от управляващата коалиция са се решили да обърнат внимание на наказателната политика на държавата.“ Не си го казах с толкова фин изказ, но все пак съм на парламентарната трибуна, налага ми се да перифразирам. Когато видях този внесен законопроект, си казах: „Ето, ще се обърне внимание на наказанията“, тъй като преди малко цитираната общонаказателна концепция на управляващата коалиция се изразява в едно изречение в подписаното от тях коалиционно споразумение. Отваряйки този законопроект за промени в Наказателния кодекс, се надявах да видя доста по-сериозни санкции, например по престъпленията против личността, средните телесни повреди по чл. 129 по НК, тежките телесни повреди по чл. 128 от НК, едни по сериозни санкции, защото това са доста масови престъпления от частта битова престъпност, която е бич за българските граждани. Надявах се, като отворя този законопроект да видя доста по завишени санкции, касателно престъпленията против собствеността: кражбите по чл. 194, грабежите по чл. 195 и следващите от НК, от които страда голяма част от българското население, особено по по-малките населени места, където с това се характеризира битовата престъпност. Очаквах да видя в този законопроект за промени в НК увеличаване на санкциите, например при престъпленията против транспорта чл. 343д от Наказателния кодекс. Това са: шофирането в нетрезво състояние, шофирането след употреба на наркотици, които, ако управляващите – вносители на Законопроекта, се бяха постарали да потърсят една статистика, например в Софийския районен съд – наказателно отделение, щяха да видят, че основна част от делата са именно по престъпления против транспорта. През ден гледаме по новините, че има такива престъпления. Явно наказанията не са адекватни. Даже еретично се надявах да видя завишени санкции в този законопроект по престъпленията против служба, тъй наречените престъпления от длъжностни лица, при които има огромна корупция. Даже се надявах в тази насока да видя и изпълнение на заложеното в коалиционното споразумение в т. 5 на стр. 3 от Приложение № 1 от това коалиционно споразумение така, както е записано: „Промени в НК – касателно борбата с корупция“. За съжаление, колеги, тези мои очаквания не се оправдаха и когато прочетох Законопроекта – какво да видя? Чл. 173: „Издаване на произведения на литературата от чуждо име“, наказанието е увеличено от две до три години. Само ще Ви напомня, че по чл. 66 от Наказателния кодекс все още попада хипотезата, че наказанията „лишаване от свобода до три години“ могат да бъдат отложени с тъй наречената условна присъда. Гледам промени – касателно плагиатство на интелектуалната собственост: увеличение на наказания от пет на шест години; плагиатство срещу промишлен дизайн – увеличено от пет на шест години; плагиатство срещу търговски марки – увеличение на наказанието лишаване от свобода от пет на шест години. Страхотна борба с престъпността. Ако вносителите се бяха поинтересували как се изтърпяват тези наказания, щяха да разберат, че твърде често се прилага, господин заместник-министър, правилото на предсрочното освобождаване, когато са изтърпени две трети от наказанието „лишаване от свобода“ и като увеличите само с една година общото, максималното наказание, реално Вие го увеличавате с осем месеца. С едни осем месеца плашите престъпника да не извършва това престъпление. Каква е тази борба с престъпността не мога да разбера? Общо взето, в тази част от промените ние ще водим борба с турските ментета, като увеличаваме максималния срок от пет на шест години с мотивите в Законопроекта да използваме СРС-та. Изключително сериозна част от престъпленията в българската държава са това – така изглежда според вносителите, че да се налага да увеличаваме, и то само, пак казвам, с около осем месеца реално наказанията за този вид престъпления. Освен това в Законопроекта се предвижда увеличаване на наказанията – касателно, тъй наречените киберпрестъпления. Само че вносителите може би трябваше да се поинтересуват, че голяма част от тези киберпрестъпления или се извършват извън територията на страната, или тъй наречените технически средства и способи за извършването им се намират извън територията на Република България. Така че да вдигаме максималният срок от пет на шест години, за да можем да използваме СРС-та реално не е много практично и не вършим нищо ефективно, само се оправдаваме, че изпълняваме и прилагаме някаква директива. В една насока – касателно, Законопроектът, държа да изкажа своето мнение, това е повишаването на наказанията в Раздел VIII от Глава втора на НК, а именно престъпленията в раздел „Разврат“, където обаче, за съжаление, няма една дума в мотивите на Законопроекта, тъй наречените престъпления, касаещи педофилията. Там се предлага, повтарям, в част от престъпленията, например по чл. 155б и в, да бъде увеличен максималният срок на наказанието от пет на шест години, за да можем да използваме СРС-та. Обаче има една странна диференциация. Вносителите на Законопроекта явно са пропуснали, че в чл. 151, ал. 3 и 4 отново имаме престъпления, в случая принуждаване към съвкупление на непълнолетно лице чрез ситуация, в която ние сме в позицията на негов надзор. Аз тогава Ви питам: каква е разликата между тежестта на престъплението по чл. 151, ал. 3 или 4, от една страна, която явно е пропусната в този законопроект, и престъплението по чл. 155в, където имаме склоняване на непълнолетно лице към съвкупление или блудствени действия. Значи, когато склоняваш някой да извърши с някой друг блудствени действия или да покаже гениталиите си, увеличаваме наказанието, а когато го принуждаваш да се съвкупи с теб, без да разбира свойството и значението на постъпките си или защото е под твой надзор, ние не пипаме наказанието и според вносителите не може да се използват специални разузнавателни средства. Може ли някой да излезе сега на реплика и да ми обясни престъплението по чл. 151, ал. 3 или по ал. 4 с по-малки и тежки последици за личността ли е от престъплението, което сте тръгнали да преуреждате по чл. 155в касателно? Само че да го обясни така, щото, когато се случи следващия път такова престъпление от лица, които надзирават непълнолетни, да може да го обясни на медиите. Защото разбираме какво сте се опитали да направите – да използвате специални разузнавателни средства, а по-лесният вариант е било да се промени чл. 3 от Закона за специалните разузнавателни средства, където пише, че специални разузнавателни средства могат да се използват в разследването на престъпленията по Раздел VIII – „Разврат“. Само че това, за съжаление, не може да стене в този законопроект. Аз веднъж Ви го казах, когато променяхте Закона за изпълнение и изтърпяване на наказанията, че правите едни опити за реформа, които, за съжаление, не работят и няма как това нещо да го променим сега. Затова считам, че така предложения законопроект е немотивиран, не извършва реална реформа в наказателната политика на държавата, ефектът му няма да бъде желаният или така прокламираният от страна на вносителите и държа да отбележа, че простото транспониране на някоя европейска директива, за съжаление, не изпълнява тези цели и желания, които искат българските граждани. Те искат да се борим против битовата престъпност, против престъпленията, които пряко ги засягат, против корупцията. Това искат да видят от Вас, уважаеми управляващи! А не с едно изречение в коалиционното споразумение да напишете, че ще се борите срещу корупцията и накрая да тръгнем да борим плагиатстването, използването на търговска марка и хакерските атаки. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Петров. Колеги, има ли реплики? Цончо Ганев – заповядайте, господин Ганев.
Господин Петров, две неща искам да кажа само. В момента тече Законопроект с изключителна важност според управляващите, тъй като е на дневен ред. В същото време залата е почти празна. По-важното е, че както вносителите, така и управляващата коалиция и на наистина професионалния разговор, който върви в момента от страна на Петър Петров, никой от управляващите не смята да дойде и да дискутира това, което се повдигна като казус и като проблеми. Абсолютно никой! Гробно мълчание! Най-вероятно ще си гласуваме Законопроекта набързо и ще си го приемете. Няма лошо според Вас. Според нас има голям проблем, защото само преди дни Вашето управляващо мнозинство избра член на СЕМ, който защитава и оправдава педофилията.
Не е вярно това! Не е вярно!
И точно тук…
Колега Ганев, това не е темата на настоящата дискусия. Ако обичате!
…в тази зала имаме в момента професионален разговор, в който се каза, че предложения от Вас Законопроект не иска по никакъв начин да засегне интересите, както казваше новоизбрания член на СЕМ, тези болни хора. Не, те не са болни хора. Това са извратени типове. [[Ръкопляскания и възгласи: „Браво! Браво!“ от ВЪЗРАЖДАНЕ.]]
Колеги, има ли втора реплика? За дуплика – господин Петров, имате думата.
Уважаеми господин Ганев, благодаря Ви, че поддържате дискусията, касаеща Раздел VIII – „Разврат“, защото считам, че тези престъпления са изключително тежки. Те носят изключително тежки емоционални последици не само за жертвите, за пострадалите, а и за цялото българско общество, защото биват, как да кажа, отразявани от медиите изключително много, но, за съжаление, в последните 30 години ние не виждаме адекватна политика. Отново ще повторя, че няма една дума, един ред в мотивите на Законопроекта, касателно тези промени за педофилията – престъпления с малолетни и с непълнолетни, по отношение на които вместо да се сложи едно 15-годишно лишаване от свобода, е увеличено от 5 на 6 години, а реално с 8 месеца, защото ще го пуснат предсрочно, за да върши деецът отново същите неща. Не разбирам защо вместо да се съсредоточим върху истински важните проблеми на обществото – проблемите, които касаят нашите деца, защото в Раздел VIII – „Разврат“, се касае за престъпления срещу нашите деца, и вместо да обърнем внимание със законодателни промени да ги мотивираме поне в тези мотиви, да излезем и да ги защитим тук и да кажем как да ги разследваме, вместо да се опитаме да пипаме НК, за да можем да разследваме по НПК и по Закона за СРС, ние увеличаваме възможността чуждите производители на маратонки да могат да си защитават продукцията. Това ли е най-големият проблем? Знаете ли, че въобще няма статистика колко са, от една страна, престъпленията против търговските марки в мотивите на Законопроекта? Няма и статистика, за съжаление, колко са и престъпленията против нашите деца, които са другите засегнати. Как тогава очаквате тази зала да вземе едно мотивирано компетентно решение да приеме или не този законопроект, който е обоснован единствено с киберпрестъпленията, за които се сочи, че са 2049 през 2019 г. А знаете ли колко са жалбите в държавата срещу кражби, срещу грабежи, срещу леки телесни повреди, срещу тежки телесни повреди? Стотина хиляди, 150 хиляди! Тогава къде е фокусът и къде би следвало да бъде фокусът на тази управляваща коалиция, коя престъпност да бори – издаването на чужди произведения, като увеличи от 2 на 3 години наказанието или средните и тежките телесни повреди, за да могат хората по малките населени места, които са също наши гласоподаватели, да чувстват една сигурност? Като няма полиция, поне едни по-тежки наказания да стряскат евентуалните дейци! Вие кажете! Колко пъти съм казвал, че не се води наказателна политика за тези пет месеца от управляващата коалиция! Дайте примери! За съжаление, няма такива! Пак Ви казвам: едно изречение Ви е наказателната политика в коалиционното споразумение. Благодаря Ви. [[Ръкопляскания от ВЪЗРАЖДАНЕ.]]
Благодаря Ви, господин Петров.
Реплика.
Това беше дуплика, господин Георгиев. Попитах дали има желаещи за втора реплика, нямаше и дадох възможност за дупликата. Ако желаете, направете изказване. Има ли други изказвания, колеги? Заповядайте, колега.
Хакерската атака срещу Български пощи показа, че всъщност киберпрестъпленията могат екзистенциално да застрашат цели слоеве от българското население, в случая пенсионерите чрез забавяне на изплащането на техните пенсии. Така че темата е много актуална и излиза и от това, което колегите от ВЪЗРАЖДАНЕ казаха, че всъщност само се занимаваме с киберпрестъпления. Да, този законопроект е за киберпрестъпленията и лично аз приветствам промените и увеличените наказания за такива, защото това е много важна тема и тя тепърва ще става все по-актуална. Неслучайно все повече чуваме термините „кибервойна“ и „киберпрестъпност“, както и „кибертероризъм“. От друга страна, четем, че заплащането на кадрите в МВР, които се занимават с киберпрестъпност, ще се увеличи, но тук трябва да си поставим и още няколко допълнителни въпроса: кой ще обучи тези кадри, има ли как да намерим кадри, дори и да вдигнем заплащането и как можем да ги привлечем? Също така съдебната система как може да бъде подготвена по-добре, за да отговаря на новите изисквания спрямо киберпрестъпленията, защото нека не се лъже, че дори да вдигнем наказанията, ако няма наказани и няма кой да ги накаже, те няма да имат ефект. Така че това е първата стъпка, но сме на правилния път. Благодаря.
Благодаря Ви, господин Кирилов. Колеги, има ли реплики? Петър Петров – за реплика.
Благодаря, господин Председател. Уважаеми колега Кирилов, понеже ще говорим за киберпрестъпления, държа да отбележа, че преди да има наказани, трябва да има разследване, трябва да има установени лица и трябва да има обвинени. Защо хващаме бика за рогата от грешната страна? Търсим да увеличим наказанието – както виждате, с едни минимални размери, и се надяваме това да уплаши до такава степен киберпрестъпниците с тази една година увеличение или три в някои от случаите, които Вие от управляващата коалиция сте предвидили, и се надяваме, че така ще преборим престъпността. Преди малко споделих, че една голяма част от тези престъпления, за съжаление, поради обективната реалност се случват и се извършват извън България, просто може би последиците са тук или пострадалите лица са на територията на Република България, както е в случая с Български пощи. Но за да може тези престъпления да получат едно адекватно наказание, първо трябва да ги установим, да извършим адекватно разследване и да намерим кои лица са виновните, за което къде трябва да пипнем? Не в НК и наказанията, а НПК и съответните закони, които са специални и ще позволят едно обективно разследване, а в случая с киберпрестъпленията, тъй като, пак казвам, част от тях се извършват, за съжаление, извън територията на страната, актовете, които позволяват международно сътрудничество по досъдебни производства. Там е проблемът, а не с увеличение на наказанията и тази директива да я прилагаме, като увеличим този максимум, ние реално нищо не постигаме, за съжаление. Защото Вие сам казахте: куца ни разследването. То няма да се оправи с магическа пръчка, уверявам Ви – утре няма да се вдигнат заплатите на тези хора с 200%, за които Вие говорите, така че те да са мотивирани да останат да работят в Министерството, а не както някои директори на съответната дирекция вече да работят в частна застрахователна агенция, където им дават адекватно заплащане. Ето това е примерът как ние борим киберпрестъпността. Квалифицираният кадър – сигурно знаете за кого говоря, вече работи в частна застрахователна агенция, където отговаря за киберсигурността. Няма как да се борим с киберпрестъпленията в това отношение. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Петров. Втора реплика има ли, колеги? За дуплика, господин Кирилов, желаете ли думата? Не. Заповядайте за изказване, господин Георгиев.
Уважаеми господин Председателстващ, уважаеми дами и господа народни представители! Едва ли има народен представител в тази зала, който да не се възмущава от посегателства срещу деца, от посегателства срещу честта и достойнството на жените. Но Вие, колеги от ВЪЗРАЖДАНЕ, след като толкова много сте загрижени за приемането на този законопроект, нямате никакви проблеми да направите своите предложения – направете ги между първо и второ четене, и съм дълбоко убеден, че народните представители ще ги оценят по достойнство и ще ги приемат. Нямаме място за излишна демагогия. Благодаря Ви.
Благодаря, господин Георгиев. Колеги, има ли реплики? [[Реплика на народния представител Петър Петров.]] Имате около 35 – 40 секунди, всъщност 20 секунди, господин Петров. И аз благородно ще Ви дам още 20. Заповядайте, господин Петров – имате думата.
Благодаря Ви, ще бъда кратък. Колега Георгиев, преди малко посочих, че, за съжаление, някои законодателни инициативи не могат да бъдат поправени между първо и второ четене, защото, за да осигурим адекватно разследване на престъпленията в част „Разврат“, касателно педофилията, която се извършва срещу малолетни и непълнолетни лица, трябва да се промени чл. 3 на Закона за специалните разузнавателни средства, който указва кои престъпления могат да бъдат разследвани със специални разузнавателни средства и няма как такава законодателна промяна ние да мушнем, образно казано, между първо и второ четене, защото в момента се променя Наказателният кодекс. Ако Вие имате идея как да стане това черно на бяло, моля да ме осветлите – аз за краткия си живот като народен представител не съм разбрал как би могла да стане тази процедура. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Петров. Господин Георгиев, желаете ли дуплика? Не. Колеги, има ли други изказвания? Няма. Прекратявам дискусията. Подлагам на гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Наказателния кодекс, вносител – Министерският съвет, на 18 март 2022 г. Моля, режим на гласуване. Гласували 125 народни представители: за 110, против 11, въздържали се 4. Предложението е прието, а с това е приет на първо гласуване и Законопроектът за изменение и допълнение на Наказателния кодекс. Преминаваме към следващата точка от дневния ред: ПЪРВО ГЛАСУВАНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНИЯ ПО ПОТРЕБИТЕЛСКИ ДОГОВОРИ. Вносител – Министерският съвет, 6 април 2022 г. Постъпил е Доклад от водещата Комисия по конституционни и правни въпроси. Господин Матеев, заповядайте да представите Доклада.
Господин Председателстващ, колеги народни представители! „ДОКЛАД за първо гласуване относно Законопроект за събиране на вземания по потребителски договори, № 47-202-01-18, внесен от Министерския съвет на 6 април 2022 г. На свое редовно заседание, проведено на 13 април 2022 г., Комисията по конституционни и правни въпроси обсъди Законопроект за събиране на вземания по потребителски договори, № 47-202-01-18, внесен от Министерския съвет на 6 април 2022 г. На заседанието присъстваха – от Министерството на икономиката и индустрията: госпожа Корнелия Нинова – министър и заместник министър-председател по икономиката и индустрията; от Комисията за защита на потребителите: господин Димитър Маргаритов – председател, господин Игнат Асенов – главен директор на Главна дирекция „Контрол на пазара“, и госпожа Илиана Цолова – директор на дирекция „Правни дейности“; госпожа Диана Ковачева – Омбудсман на Република България, и госпожа Чонка Ковачева – началник-отдел „Международни стандарти и нормативна уредба“. От името на вносителя Законопроектът беше представен от госпожа Корнелия Нинова, която посочи, че с него се цели да се въведат строги и ясни правила за дейността на дружествата за събиране на вземания. Министърът отбеляза, че с Проекта на закон се създава регистър на фирмите, които ще извършват дейност по събиране на вземания, въвеждат се изисквания към дружествата да имат минимален внесен паричен капитал не по-малко от 500 000 лв. и се установява изискването в ръководствата им да няма осъждани лица или лица с висящи наказателни производства. Предвижда се задължителна регистрация на дружествата за събиране на вземания, като регистърът ще се води и съхранява в Министерството на икономиката и индустрията. Предлага се лицата, осъществяващи събиране на вземания по потребителски договори, които отговарят на условията за вписване в регистъра, да получават удостоверения за извършване на дейност и да бъдат служебно заличавани при нарушаване на изискванията на Закона. Законопроектът създава задължения за първоначалния кредитор, който ще е длъжен да уведоми потребителя преди прехвърлянето на вземането му на дружество за събиране на вземания, като му предостави писмена информация за размера на вземането, неговото основание, изплатените суми и лицето, на което ще бъде прехвърлено вземането. Първоначалният кредитор ще е длъжен да даде и възможност на длъжника да изпълни доброволно задължението си в 14-дневен срок от получаване на съобщението, като посочи банкова сметка или друг начин за доброволно плащане. Министърът акцентира върху ограничението, което предвижда Законопроектът, по силата на което търсената от потребителя сума не може да бъде по-голяма от дължимото според договора с първоначалния кредитор. Размерът на вземането, което е прехвърлено от първоначалния кредитор, може да бъде увеличен единствено с лихвата за забава, която не трябва да бъде по-висока от законната лихва. Госпожа Нинова допълни, че начисляването на по-висока лихва за забава, както и на допълнителни такси и комисиони ще подлежи на контрол и санкции от Комисията за защита на потребителите. Проектът на закон създава възможност за потребителите да оспорват задължението или да потърсят съдействие от орган за алтернативно разрешаване на спорове. От приложното поле на Закона са изключени нотариусите, адвокатите, адвокатските дружества и съдебните изпълнители, когато те извършват дейности по обслужване на вземания в рамките на упражняването на своята професия. Законопроектът съответства на изискванията на Закона за нормативните актове, Указа за неговото прилагане и Правилника за организацията и дейността на Народното събрание. По Законопроекта са постъпили писмени становища от Асоциацията за защита на потребителите, Омбудсмана на Република България, гражданската платформа „Изправи се.БГ“, Националната асоциация за защита на потребителите, Асоциацията за управление на вземания, Българската асоциация за лизинг и Българската асоциация за потребителско кредитиране. От Асоциацията за защита на потребителите считат, че Законопроектът не покрива напълно дейността на колекторските фирми и не е насочен към цялостно регулиране на дейността им. В своето писмено становище Омбудсманът на Република България подкрепя принципно законодателната инициатива и прави конкретни предложения за прецизиране на текстовете. От гражданската платформа „Изправи се.БГ“ изразяват резерви към част от текстовете, като правят конкретни предложения за подобряване защитата на потребителите. Националната асоциация за защита на потребителите подкрепя инициативата за създаване на балансиран акт, урегулиращ дейността на дружествата за събиране на вземания, като изразява необходимостта от промяна на текстовете. От Асоциацията за управление на вземанията подкрепят приемането на изричен законодателен акт, който цялостно да регулира дейността по придобиване и събиране на вземания, като сочат резерви към част от текстовете и считат, че с приемането на Законопроекта ще се наруши принципът на правна сигурност, като едни и същи правоотношения ще бъдат регулирани по различен начин и в различни нормативни актове. Българската асоциация за лизинг подкрепя предвиденото регистърно производство, предложените изисквания към дружествата за събиране на вземания и правомощията на министъра на икономиката и индустрията за упражняване на ефективен контрол, като предлага конкретни редакции на текстовете. От Българската асоциация за потребителско кредитиране споделят необходимостта от нормативна уредба на дейността на колекторските дружества и обръщат внимание на формулирането на част от нормите. Омбудсманът на Република България заяви, че предложеният законопроект е изключително важен и ще преустанови произвола от страна на колекторските фирми. Госпожа Ковачева изрази необходимостта от конкретни законодателни предложения, с които да се подобрят възможностите за по-добра защита на потребителите и длъжниците. Господин Димитър Маргаритов посочи, че с този проект на закон се създава стройна система от правила, по която колекторските фирми да осъществяват своята дейност, като се въвеждат редица ограничения и забрани, които да препятстват възможността от засягане на правната и личната сфера на задължените лица. В обсъждането на Законопроекта взеха участие народните представители Петър Куленски, Филип Попов и Атанас Славов. Народният представител Петър Куленски заяви, че парламентарната група на „Продължаваме Промяната“ ще подкрепи Законопроекта, като в срока за предложения ще предложи разширяване на съществуващата уредба относно последиците от оспорването на вземанията, прецизиране на режима на телефонните обаждания към длъжниците, както и създаване на допълнителни гаранции във връзка със защитата на личните данни. Той допълни, че ще бъдат прецизирани изискванията за дейността на чуждестранните юридически лица и условията за сключване на задължителна застраховка „Професионална отговорност“. Народният представител Филип Попов посочи, че парламентарната група на „БСП за България“ ще подкрепи Законопроекта, като отбеляза, че с него се прекратяват лошите практики на колекторските фирми чрез въвеждане на ясни правила за това кой и как може да изпълнява този вид дейност. Народният представител Атанас Славов заяви, че „Демократична България“ ще подкрепи на първо четене предложения законопроект, и добави, че същият е легитимен от гледна точка на преследваните цели и необходим, предвид множеството злоупотреби от страна на колекторските фирми. Той отбеляза, че Законопроектът подкрепя най-уязвимите групи в обществото, като защитава правата им и обърна внимание, че е необходимо да се намери балансът между защитата правата на гражданите и правата, свързани със стопанския оборот. В резултат на проведените на 5 и 11 май 2022 г. гласувания Комисията по конституционни и правни въпроси с 12 гласа „за“, 7 гласа „против“ и без гласове „въздържал се“ предлага на Народното събрание да приеме на първо гласуване Законопроект за събиране на вземания по потребителски договори, № 47-202-01-18, внесен от Министерския съвет на 6 април 2022 г.“
Благодаря Ви, господин Матеев. За процедура – заповядайте, господин Попов.
Благодаря, уважаеми господин Председател. Моята процедура е за допуск на господин Димитър Маргаритов – председател на Комисията за защита на потребителите.
Благодаря Ви, господин Попов. Колеги, подлагам на гласуване искането за допуск на господин Маргаритов. Гласували 98 народни представители: за 98, против и въздържали се няма. Предложението е прието. Моля квесторите да въведат в залата господин Маргаритов. Госпожо Нинова, желаете ли да изразите становище по вносител? Заповядайте.
Уважаеми дами и господа народни представители! Ще обсъждаме един изстрадан законопроект, но крайно необходим. Казвам изстрадан, защото в продължение може би на около три-четири месеца работим по този законопроект. Проведохме много обсъждания – обществени, с потребителски организации, с колеги депутати. Всички разбирате колко е необходим – години наред хиляди български граждани са подлагани на натиск, на рекет, на изнудване, без държавата да може адекватно да предложи регулация на взаимоотношенията между кредиторите и потребителите. За пръв път тази материя се урежда със законопроект и аз разбирам, че той не е съвършен – по мнението на част от депутатите. Но искам да благодаря и да поздравя колегите от партиите в правителството и от управляващото мнозинство, че въпреки някои забележки подкрепиха в комисиите Законопроекта на първо четене – Ваша воля е, разбира се, между първо и второ, очакваме да се направят предложения за подобрения, но за пръв път се намери мнозинство в комисиите – поне дотук, което има смелостта и куража да се изправи срещу 4 млрд. лв. Хората, които оперират на този пазар, не са за подценяване. Неслучайно години наред този законопроект не можа да пробие в нито един парламент. Правени са такива опити и винаги се намираше начин – по различни причини, те да не доведат до край Законопроекта. Така че благодаря на тези колеги, които го подкрепят, и се надявам да продължим и на първо, и на второ четене и този законопроект да стане факт. За пръв път в него уреждаме статута на фирмите, които могат да извършват тази дейност. Досега всеки, който дръзнеше да го направи безконтролно от държавата, можеше да ходи по села и градове и да изнудва хората. Сега има ясен регламент кой трябва да го прави, как може да се регистрира и каква отговорност носи. На второ място, уреждаме правата на потребителите, които досега бяха абсолютно беззащитни срещу това своеволие. На трето – и може би най-важното, уважаеми български граждани, ако този законопроект стане факт и на второ четене, няма да дължите повече от това, което сте взели като кредит, освен законната лихва, и никой няма да има право да си слага такси, комисиони, да Ви изнудва за непосилни суми, за които не носите отговорност. Разбира се, Законът предвижда и тежки санкции за нарушителите по него. Обръщам се днес и към опозицията, която не подкрепи Закона в комисиите. Уважаеми колеги народни представители, ако ние, екипът на Министерството, Комисията за защита на потребителите, потребителските организации, колегите от управляващото мнозинство не можем да Ви убедим, Ви моля да отделите 15 минути от времето си, да отидете в Секретното деловодство на Народното събрание и да прочетете секретния доклад на ДАНС за колекторските фирми. Този закон не просто урежда правата на гражданите, които са изнудвани и репресирани от… – добре, ще се въздържа от епитети за тези групировки, в този доклад проблемът с колекторските фирми е описан като заплаха за националната сигурност. Не мога да Ви разкрия детайли, но всеки от Вас може да отиде в Секретното деловодство и за 15 минути да се запознае за какво става дума – за какъв сив сектор, за какви черни пари в размер на 4 млрд. лв. се въртят в България на гърба на българския народ, и ще видите поименно кой го прави. Надявам се, след като се запознаете с този доклад, да преосмислите досегашната си позиция и да подкрепите Законопроекта на първо четене. Разбира се, между първо и второ имате достатъчно време да дадете обективни и разумни аргументи как той да стане още по-добър. Целта е ясна – ред, правила и отговорност за тези, които събират потребителски кредити. Второ, защита на правата на потребителите. Трето, санкции за онези, които не се съобразяват със Закона. И четвърто, изсветляване на една огромна част от финансовите потоци в България. Ако тези цели на Закона Ви допадат, то се обръщам към всички народни представители: моля, подкрепете го днес на първо четене, оставаме отворени за всички разумни предложения. Ако трябва, удължете и срока между първо и второ четене, да направим един по-съвършен закон, но да сложим ред и правила в държавата и да защитим хората. Благодаря Ви. [[Ръкопляскания от „БСП за България“.]]
Благодаря Ви, госпожо Вицепремиер. Колеги, откривам дискусията. Госпожа Каназирева, след това госпожа Митева, Цончо Ганев също записвам, Александър Иванов, Филип Попов, Емил Георгиев.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! Уважаема госпожо Нинова, дори не знам как да започна след думите, които изрекохте. Вие не се изправяте срещу никакви четири милиарда. Чак дотолкова сте си повярвали, че наистина смятате, че този законопроект защитава хората и защитава потребителите. Този законопроект, съжалявам да го кажа, Вие ме предизвикахте, е една пълна лъжа. С този законопроект Вие защитавате една много, много малка част от задълженията, които се прехвърлят. Извън обхвата на този закон Вие сте оставили най-големите задължения – банковите, ипотечните, потребителските, бързите кредити и всичко останало, което оформя над 70% от задълженията, които се препродават от колекторски фирми. Госпожо Нинова, този законопроект всъщност защитава, монополизира и превръща в монополисти въпросните колекторски фирми. Къде е Директивата, която е приета и която трябва да уреди в пълнота тези отношения? Ще взема допълнително след отговора.
Благодаря Ви, госпожо Каназирева. Госпожо Вицепремиер, имате думата.
Уважаеми колеги, имате моето уважение като народни представители и институция Народно събрание. Аз съм била много години в тази зала и знам какво е да се бориш за върховенството на Народното събрание в парламентарна република, но Ви моля преди да дискутираме един закон, поне да го прочетете, госпожо Каназирева. Този закон урежда точно потребителските кредити, в него са включени бързите кредити, по предложение на наши коалиционни партньори са включени и бързите кредити, така че основното, което той урежда, са потребителските и бързите кредити. Как може да се каже, че този закон не урежда това? Директивата, която се отнася до банките, ще бъде транспонирана и това зависи от Вас. Що се отнася до четирите милиарда лева. Отдавна говоря за тях и очевидно от ГЕРБ не ми вярват. Затова се обърнах към Вас: идете в Деловодството и четете – в Секретното деловодство, ще видите милиардите левове, ще видите откъде идват, ще видите къде отиват. Ако не вярвате на мен, поне повярвайте на българските служби. Между другото, благодаря и на ДАНС. Без наша инициатива по повод на този законопроект те са разработили доклада и са го предоставили на Вашето внимание, така че не само ние твърдим, изчислено през експертите финансисти и икономисти, но и службите аргументирано, точно, поименно и с числа са Ви описали кой колко краде от българския народ, изнудвайки го по села и паланки. Ако не искате да го подкрепите, си е Ваша работа, но поне не с тези аргументи. [[Ръкопляскания от „БСП за България“.]]
Благодаря Ви, госпожо Нинова. Има ли реплики, колеги, към изказването на госпожа Каназирева? Не виждам. За изказване – госпожа Ива Митева. Госпожо Митева, имате думата.
Уважаеми господин Председател, уважаема госпожо Вицепремиер, уважаеми колеги народни представители! От парламентарната група на „Има такъв народ“ ще подкрепим този законопроект, но при няколко условия, заявявали сме ги многократно в работните групи, в които сме се събирали. Да, наистина този закон е изстрадан. Аз специално работя по този закон от 2017 г., включително съм пускала запитвания до държавите членки по линия на ECPRD, разполагам включително и с отговорите, и с уредбата на тази дейност в другите държави. За съжаление, тук чухме, че по този закон се работи от няколко месеца и всичките становища са отрицателни. Отрицателни са становищата на Портала за обществени консултации, отрицателни са включително и всички становища, които са постъпили в Комисията по конституционни и правни въпроси. За съжаление, предметът на този законопроект не е ясен, за съжаление, неслучайно колегите поставят въпроса за бързите кредити, защото наистина, включително и между юристите, съществува полемика и въпроси: включват ли се тук бързите кредити или не се включват? Да, те се включват, но до този извод трябва да се стигне с тълкуване. Смятам, че при един такъв закон, който защитава правата на българските граждани, разпоредбите трябва да бъдат ясни, прецизни, точни и не трябва да бъдат поставяни на никакво тълкуване. В чл. 1 на Закона ясно и категорично трябва да се определи неговият предмет и обхват и тук трябва да се включи ясно дейността по събиране на всички вземания и изискванията към тях. Още в чл. 1 ясно трябва да бъдат включени както банковите финансови институции, така и небанковите финансови институции, защото дълговете към банките са около 45%, или повече от вземанията, които се събират. Смятам, че Директива 2021/2167 трябва да бъде въведена с този закон. Самият Закон за нормативните актове постановява, че обществени отношения от една и съща област се уреждат в един и същи нормативен акт. Директивата трябва да бъде въведена в българското законодателство до края на 2023 г. И неслучайно тук народните представители многократно са поставяли въпросите, включително и към изпълнителната власт, защо директивите се въвеждат в последния момент, защо директивите се въвеждат обикновено след изтичане на срока за транспониране? Тук, сега, в момента имаме основа, върху която да работим, имаме достатъчно време това да го направим и наистина да направим закон, който ще бъде в полза на българските избиратели. Много внимателно тук трябва да помислим дали доставчиците на обществени услуги трябва да бъдат в този закон, дали трябва да им се разреши да могат да прехвърлят вземания, дали битовите и комуналните задължения трябва да бъдат тук и трябва да бъдат на такъв режим и въобще могат ли да бъдат прехвърляни, защото наистина това е много чувствителна тема за българските граждани. Смятам, че тук всички трябва да излезем наистина с лице при избирателите и да кажем: на първо място, въвеждане ясно на Директивата в този закон, на второ място, достатъчно дълъг срок между първо и второ гласуване. Ние ще предложим това да бъдат 28 дни, за да могат народните представители да имат достатъчно време да направят своите предложения. В това време ще предложим започване на работна група, но работна група, която да работи при отворени врата, тоест всички заинтересовани институции, всички тези, които наистина знаят, и могат, и разбират от тази материя, да се включат в отворен формат и да дадат своите предложения, за да може да бъдем наистина прозрачни и публични пред обществото и да кажем накрая с гордост: да, направихме един закон и този закон не е популистки, този закон не е просто за да го отчетем, а този закон е наистина да бъде работещ. Така че, призовавам всички народни представители да се обединим около това да приемем този закон като една основа, но след това всички заедно да седнем и да започнем да работим по въвеждане на Директивата и по въвеждане на изисквания, които наистина ще доведат до по-добри условия за българските граждани. Благодаря Ви. [[Ръкопляскания от ИТН.]]
Благодаря Ви, госпожо Митева. Реплики от Дани Каназирева и Явор Божанков.
Уважаема госпожо Митева, напълно съм съгласна. Единствено за бързите кредити искам да Ви кажа, че юрист с голяма фантазия може да прецени дали изобщо те се включват в обхвата. Да не говорим, че споменатите суми от 4 милиарда, всъщност това са задължения, които са продадени от банки. Има редица случаи, госпожо Нинова, в които банки цедират над 400 милиона евро, и то само на една колекторска фирма. Всъщност най-голямата защита, която трябва да се даде на българските граждани, е именно от тези задължения, които се прехвърлят. Госпожо Митева, питам защо коалиционното управление е избрало този странен законодателен подход, при положение че имаме Директива 2021/67, с която се изменят още две директиви и в които ясно, в пълнота и в детайли изцяло е уредена, всъщност е дадена правната уредба относно купувачите на кредите? Това е от 21 ноември. Тоест минали са достатъчно много месеци от приемането на тази директива. Сега се прави нещо половинчато, а даже не е половинчато, защото така, както е внесен този законопроект, пази само от прехвърляне на задължения към ВиК, Топлофикация, телефонни сметки – най-малката част, представляваща пазарен дял на задълженията, които се продават, а тези, които са стотици милиони и които тормозят стотици хиляди души, изцяло са извадени от контекста и от обхвата на този законопроект. Затова си позволих, госпожо Нинова, да Ви кажа: шумно рекламираният Ви законопроект, че защитавате потребителите, е пълна, тотална лъжа.
Времето, госпожо Каназирева.
Единствено само защитавате по този начин колекторските фирми, създавайки им…
И репликата не към госпожа Нинова.
…монополно положение в страната. По никакъв начин не защитавате потребители от прехвърлените задължения. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, госпожо Каназирева. Господин Божанков – за втора реплика. [[Реплика от народния представител Явор Божанков.]] Процедурата след като изчерпим цикъла, господин Божанков. Заповядайте.
Добре, ще направя репликата. Понеже и госпожа Каназирева си прави реплика в репликата – в реплика на колега тя се обръща към вицепремиера, тук ще направя процедурата. Въобще, господин Председател, изпуснахте малко нещата. Госпожо Митева, когато човек не иска едно нещо да стане, има оправдания хиляди – то не е достатъчно пълно, то е еди-си какво. Не е вярно, че има само негативни становища. Има и положителни становища. А тези, които са негативни, имат конкретна критика по конкретен текст. По философията на Закона нито едно становище не отрича, първо, нуждата от такава законодателна уредба. В момента състоянието на този пазар е като в Дивия запад – някакви хора без регламентация в малките часове на денонощието, без информация за длъжника, го тероризират, включително физически, с посещения на адреси, с телефонни обаждания и събират за 100 лв. дълг хиляди левове. Това са основната част от жалбите към омбудсмана – десетки хиляди жалби. Затова, естествено, омбудсманът подкрепя Законопроекта. В момента дебатираме по философията на Закона. По философията на Закона спор няма. Той има три цели: потребителят да бъде информиран – тази цел се постига; потребителят да бъде защитен по същество – тази цел се постига; тези субекти да получат правна регламентация, никой да не бъде тормозен – и това се постига. Оттам нататък детайлите са дебат и предмет на дебат на второ четене – кой текст и точно как ще бъде прецизиран. Тогава вече можем да водим дебата. Да, потребителските кредити влизат в този законопроект, но ако смятате, че не са достатъчно ясно дефинирани, може да направите съответните предложения в тази посока, но да отречете Закона по принцип на първо четене, това според мен преминава границата.
Благодаря Ви, господин Божанков. Трета реплика има ли, колеги? Няма. За дуплика, госпожо Митева? Заповядайте, имате думата.
На госпожа Каназирева не знам какво да кажа? Аз мисля, че го казах ясно в изказването си в началото. Господин Божанков, първо, явно не сте чел всички становища. Становището на омбудсмана е публично. То също оспорва предмета на Закона и оспорва това, че директивата не се транспонира. Становището на Асоциацията за защита на потребителите е по същия начин, така че нека да четем внимателно всички становища. Аз поне съм прочела всички и знам във всяко едно от тях какво е написано. По отношение на това дали искаме или не да стане този закон. Ясно заявих още в началото, че, да, ние ще подкрепим на второ гласуване този законопроект, но при определени условия и мисля, че позицията на „Има такъв народ“ е ясна и честна. Ние заявяваме тази позиция още от първата наша среща. Неслучайно Законът се забави малко във времето, за което дори във Фейсбук бях обвинена от вицепремиера, че ние спираме и ограничаваме правата на българските граждани. Не, не спираме нищо, но искаме, когато се приеме закон, този закон да бъде работещ закон. Искаме да се спре с приемането на закони, които само да маркират някаква дейност и в края на краищата да не водят до реален резултат. Така че ние сме тук, за да подкрепим този законопроект. Ще работим по този закон, и то ще работим активно. Ще инициираме тази работна група, за да може наистина това, което трябва, и това, което е изискване на директивата, да бъде въведено и наистина на второ гласуване да се поздравим с работещ закон. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, госпожо Митева. За изказване – Цончо Ганев, а след това Филип Попов.
Не е Филип Попов.
Трябва да редуваме групите, господин Иванов. След това ще сте Вие.
Господин Председателстващ! Госпожо Нинова, първо, да Ви поздравя, че дойдохте да защитите тук в залата Законопроекта, който сте внесли, защото само преди минути имаше друг законопроект на Министерския съвет и никой от министрите не благоволи да дойде в Народното събрание. Все пак е важно да се отбележи, че Вие сте винаги тук, когато е нужно да присъствате. Сега конкретно по предложения от Вас законопроект. Важно е да уточним, че колекторските фирми се занимават основно и единствено със събирания на телекоми, банки и фирми за бързи кредити. В така предложения от Вас законопроект чл. 2 директно зачерква кредитните институции в лицето на фирмите за бързи кредити и банки и остават едни-единствени телекомите. Въпрос на интерпретация е, както отбеляза преди малко госпожа Митева, дали бързите кредити са кредитни институции, или остават само финансови институции. За нас от ВЪЗРАЖДАНЕ урегулирането на това е изключително важно. Тоест Законопроектът е изключително важен, но в тази му форма, в която Вие го предлагате на Народното събрание, той е меко казано скандален и не върши никаква работа, освен че ще имате възможността да обяснявате как ще урегулирате пазара. Но реално не става така, тъй като, махайки кредитните и финансовите институции, остават телекомите. И ако имат някои проблеми, свързани с банки и с бързи кредити, просто ще продължат да бъдат притискани, притеснявани и по всякакъв начин, меко казано, натискани да направят каквито и да било плащания. Така че това нещо – в този му вариант, в който го предлагате, по-скоро би трябвало да мине през Закона за задълженията и договорите, в който ясно и точно да регламентирате просто дейността на колекторските фирми. Там би трябвало в този му вариант. Иначе закон, какъвто е предложен със заглавие „Закон за събиране на вземания по потребителски договори“, е изключително важен, но не и във варианта, в който го предлагате. Защото във варианта, в който го предлагате, остава един огромен въпрос: защо въобще е нужен в този му вид?
Благодаря Ви, господин Ганев. Има ли реплики? Не виждам. За изказване – господин Филип Попов. Имате думата, господин Попов, а след това е господин Александър Иванов.
Благодаря, уважаеми господин Председател. Разбирам упорството на някои от преждеговорившите от така наречената опозиция. Все пак четири милиарда са си четири милиарда, но дотолкова. Този закон всъщност урежда статута, правомощията и правоотношенията на така наречените фирми с длъжници. Милиарди на годишна база се оборотират през тези фирми. До настоящия момент тази материя, въпреки че касае на практика всеки втори български гражданин – както стана ясно милиарди на година, не беше уредено. Тази празнота в законодателството позволяваше на някои от тези фирми откровено да тормозят, да рекетират български граждани длъжници, използвайки едни от най-мракобесните способи като звънене в малките часове на денонощието, уронване и увреждане на авторитета на длъжника пред негови колеги, семейство, комшии. От тази гледна точка – да не говорим, че понякога се стига и до откровени заплахи за живота и здравето на длъжниците – има и такива случи, със Законопроекта се слага край на това. Той урежда тази материя, давайки защита, бранейки авторитета и законните права на потребителите длъжници като например: кога, в кои часове е позволено да се звъни по телефона; въвежда изискване за това кой може да участва в управлението на тези фирми, като дава високи критерии по отношение на етиката и морала на такива хора – физическите лица, участващи в управлението на тези фирми; урежда и прозрачността, и публичността на тези фирми, на тяхната дейност; приемането на тази законна необходимост, тоест задължения в една правова европейска държава, за каквато претендира да е България. Този закон в крайна сметка защитава и националната ни сигурност, и правата, пак повтарям, на всеки втори български гражданин. Затова е необходимо той бъде приет на първо четене. Неговата философия, неговите основни темели са ясни – те бяха казани тук от тази трибуна. Разбира се, между първо и второ четене следва да се прецизират и може би някои текстове, но приемането на този закон на първо четене е наше задължение и необходимост, защото в годините назад тази материя не беше уредена. Сега за пръв път някой се осмели да се изправи срещу тези четири милиарда, голяма част от тях добити по едни, да не кажа, престъпни методи и способи. Отговорност е на Народното събрание да урегулира тази материя с цел защита правата и законните интереси на българските граждани и на стопанските субекти в България. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Попов. Реплики? Дани Каназирева – заповядайте.
Уважаеми господин Попов, при цялото ми уважение, по никакъв начин не съм казала и не сме заявили, че няма нужда от подобен законопроект. Не, напротив, има нужда. Българските граждани следва да бъдат защитени, но с това, което сте внесли, по никакъв начин не им давате каквато и да е реална правна защита. Проверете, моля Ви, между първо и второ четене делът на задълженията, които уреждате. Те са някъде около 16%. Останалите 80 и повече процента остават извън обхвата на Законопроекта. Това, което ние искаме, е просто и ясно: всички тези задължения, които наистина формират въпросните милиарди, да намерят място в този законопроект, за да може приемайки един такъв закон, той да даде пълноценна и детайлна защита на длъжниците. По начина, по който е входиран законопроектът, единствено и само легитимирате дейността на големите колекторски фирми, които изкупуват милиони задължения от банки. Най-лесното и най-простото е – дайте си повече време и наистина направете така, че да въведете директивата, която вече е факт, за да обхванете всички тези задължения, защото така входиран, този законопроект единствено прилича на лобистки законопроект, който легитимира дейността на големите колекторски фирми. Вие дори не сте предвидили възможността длъжникът сам да изкупи дълга си – първо той да има право да го изкупи, и то при цена, на която изкупуват колекторските фирми. Отделно от това, изричната забрана за използване на тормоз, принуда, включително и на физическа сила, питам аз: те досега бяха ли позволени? Те и досега са забранени. Това е един пожелателен текст и няма дори да го нарека евтин PR.
Времето, госпожо Каназирева.
То не урежда никакви правни отношения. Посочете ми само един способ за защита – само един правен способ, и ще се съглася. Няма такъв. Пожелателен характер. Правим нещо, но нищо не правим.
Ще Ви отнема думата, госпожо Каназирева.
Благодаря. Извинявайте. [[Ръкопляскания от ГЕРБ-СДС.]]
Благодаря Ви и аз. Колеги, има ли втора реплика към изказването на господин Попов? Не виждам. Заповядайте за дуплика, господин Попов.
Благодаря. Уважаема госпожо Каназирева, като толкова сте загрижени за един по-добър законопроект, преди 10 години защо не го внесохте? Защо Ви беше удобно тази материя да не бъде уредена по никакъв начин? Десет години управлявахте, изобщо хал хабер, никакви действия по отношение на тази материя. Сега се внася този законопроект. Имате абсолютната възможност между първо и второ, ако сте искрени в своите изказвания, да направите своите предложения. Моля Ви, не спекулирайте тук, от тази трибуна, с 16%, 80%, не знам откъде ги вадите тези цифри и тези числа изобщо. Колко процента сме уреждали ние в този законопроект. Напротив, ясно и категорично стана тук от тази трибуна и от тялото на самия законопроект, че всъщност се защитават правата и законните интереси на длъжниците, на българските потребители срещу този рекет и тази репресия, която им беше упражнявана години наред. И тези 4 милиарда, които оборотират годишно, за които Вие не взехте абсолютно никакви мерки за защита на българските граждани повече от 10 години и сега тук излизате целите в бяло. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Попов. За изказване? Заповядайте за процедура, госпожо Александрова. За изказване са записани и в тази последователност ще давам думата: Александър Иванов, Петър Петров, Емил Георгиев и Владимир Балачев.
Благодаря Ви, уважаеми господин Председател. Уважаеми колеги, процедурата ми е към Вас. Господин Председател…
Слушам.
…моля Ви, когато колеги говорят лъжи от тази трибуна, да се намесвате и да им отнемате думата. Колегата, който говори преди малко, не знам дали е запознат или не е запознат, но в Четиридесет и четвъртото народно събрание – в края на Четиридесет и четвъртото народно събрание, подобен законопроект…
Към мен процедурата, госпожо Александрова.
Да, към Вас, именно и Ви казвам…
Звучи като изказване.
Казвам Ви доказателствата за това. Беше подложен на обществено обсъждане към Министерския съвет в Министерството на правосъдието повече от шест месеца, който постигна изключително съгласие…
Госпожо Александрова, това е изказване по същество, моля Ви.
…с всички заинтересовани страни. Много добър Законопроект, но просто времето на Четиридесет и четвъртото народно събрание не стигна, за да можем…
Ще Ви взема думата, госпожо Александрова.
Вземете ми я. Но, моля Ви, намесвайте се, това е Ваш ангажимент – не мой.
Госпожо Александрова, Вие имате право на изказване, направете го, за да може господин Попов да вземе реплика. Вие взимате процедура. Как да се намеся? Спазваме цикъл процедури. Господин Иванов, имате думата. Господин Георгиев, редувам групите. Както обясних по-рано и на господин Иванов. Записан сте, моля да изчакате реда си. Заповядайте, господин Иванов.
Благодаря Ви. Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! Във връзка с разглеждането на първо гласуване на посочения законопроект, внесен от правителството, си позволявам кратко становище. Представеният законопроект за събиране на вземанията по потребителски договори в този вариант, колеги, под никаква форма не отговаря на очакванията на обществото. Заявиха го и доста колеги преди мен. Освен това Законопроектът не отговаря на изискванията на Закона за нормативните актове и Указ № 883 от 24 април 1974 г. за неговото прилагане. Но преди всичко да подчертаем още веднъж, че не отговаря на очакванията на обществото и не променя правното положение на длъжника по никакъв начин при по-голямата част от задълженията, които са възникнали в обществото. Не на последно място, макар че с проекта се прави опит за транспониране на Директива 2021/2167, Директива 2008/48 и Директива 2014/17/ЕС, то този опит безспорно е неуспешен и по същество недостатъците се отнасят по следните основни проблеми: Първо, колеги, при правилата за прехвърляне на вземанията по потребителски договори към настоящия момент, съобразно разпоредбата на чл. 99, ал. 3 от Закона за задълженията и договорите, която се прилага във всички договори и е пряко относима именно към състоянието, в което едно вземане преминава от едно лице в патримониума на друго, кредиторът има задължение да уведоми длъжника за намерението или вече извършеното прехвърляне. Обаче с разпоредбата, която се прилага, е неясно дали съответното строго формално изискване ще допринесе, най-вече с оглед на обстоятелството, че преди всичко получателите са лица, които са в неизпълнение на своите договорни отношения без значение от възникналите причини за това. Предлаганата промяна в това отношение по никакъв начин, колеги, не подобрява значително правното положение на длъжниците. Положението на определени термини, които рязко се използват и са използвани по неясен начин, също е притеснително в представения законопроект, който си поставя такива обществено важни цели. По-конкретно става дума за чл. 8, ал. 3, т. 1 и 2, използваният термин „електронни покани“, колеги. В Преходните и заключителни разпоредби на представения законопроект липсва ясна дефиниция какви са тези покани и коя точно част от множеството електронни канали за комуникация се визира. Това е пряко нарушение на общоприетите правила в нормотворчеството и конкретно разпоредбите на чл. 37, ал. 3 от Указ № 883. Неясна е и целта на забраните, установени в чл. 8, ал. 3 и 4 от Законопроекта. Съобразно нея длъжникът може да бъде търсен чрез телефонно обаждане само девет пъти в месеца. Изцяло необосновано е да си пазят телефонните разговори всички длъжници за период най-малко от пет години. Неясно е дали тези разговори въобще ще имат доказателствена стойност в съда и защо само се утежнява процедурата и отговорността и на двете страни. Това ще коства огромни финансови разходи, които съответно, за съжаление, най-вероятно ще утежнят състоянието на длъжника и изключително рестриктивно изискване, от което най малкото не решава нито един проблем, най-вече на длъжниците. На последно място, но на едно от първите по важност, са правилата, учредени в чл. 10, ал. 1 и 2. Държавата желае неоправдано и дори въпреки изричната договорка между страните, което е обичаен договор, да бъде действителна, да се намеси и да променя частноправни отношения между правни субекти. Неясно е кой ще плати сумата за всички направени допълнителни разходи, които се явяват пряка и непосредствена последица от неизпълнението на длъжника. Лихвата за забава е крайно недостатъчна, особено с оглед други приложения от нейното намаляване, което по-скоро изглежда като популизъм, предложен от Министерски съвет. Отново липсва ясна правна рамка за множеството хипотези, които обичайно се срещат в практиката, свързана със събирането на вземания. Вторият от основните проблеми, колеги, които правят впечатление в предложения законопроект, е относно управлението, обслужването на вземанията и изискванията за вписване в единния регистър. Считам, че с настоящия проект се цели фиктивно транспониране на европейските директиви, а реалната цел е пазарът да бъде разпределен само за конкретно избрани фирми и да бъде установен монопол. Макар да са направени някои козметични изменения, така че да се отговори на очакванията на публичното обсъждане, тези промени се оказват изцяло палеативни. Подходът за въвеждане на изискване капиталов размер от 500 хил. лв. под никаква форма не е оправдан от българската икономическа реалност и пак за мен да Ви кажа, колеги, цели наистина свиването на този пазар, където да се установи един монопол. Защо се търси този монопол – да отговорят вносителите. Относно контрола и административно-правните разпоредби, колеги, не може да не прави впечатление, че Законопроектът макар да отговаря, още веднъж да подчертая на формалните изисквания на неговото обсъждане, общественото проведено такова, макар и кратко, както казахме, имаше Законопроект в Четиридесет и четвъртото народно събрание, който имаше шест месеца обществено обсъждане, имаше по-голяма пълнота по обхвата. Не знам защо този законопроект не беше взет за база, за основа и да го вкарат сегашните управляващи. Мисля, че щяха да постигнат по-широк обхват на това предложение за закона и също така да отговорят в по-голяма степен на очакванията на задлъжнелите лица. Въпреки желанието си да регулират определени частноправни отношения, колеги, друг пример по отношение брокери – наематели, остават нерешени от законодателната власт. Те са доста съществена част от тези взаимоотношения. Секторът генерира огромни суми между брокерите и наемателите и той остава пак извън обхвата на този законопроект. Както подчертаха и колеги от управляващите и от опозицията, в чл. 2 са изключени, много удобно, една част от фирмите и остават само наистина тези задължения, които формират около 17% от целия този оборот. Пак да кажем, че не се решава проблемът с големите фирми, с тези, които имат наистина… Остават само колекторските фирми да събират вземанията на телекомуникацията, на ВиК дружествата, тези, които са несъществената част от целия този оборот. Цитираните данни за 4 милиарда са притеснителни. Аз окуражавам българските служби, българските правораздавателни органи, когато има сведения от български граждани, които са тормозени и под някаква принуда са събирани колекторски вземания, с най-цялата строгост на закона такива сигнали и такива нередности да бъдат разглеждани и преследвани с цялата строгост на закона, но не да се опитваме да си правим евтин PR на гърба на някой, а през задния вход всъщност да прозира въвеждането на един монопол в този сектор на отбрани фирми. Или ще бъде правоприлагането за всички, или по-добре въобще да не си правим труда да правим законодателна дейност – просто да пълним работата на Народното събрание. В заключение, колеги, с настоящия проект се търси решение на проблемите чрез намеса на държавата в частноправни отношения, в което няма нищо лошо, стига те да бъдат еднакво регулирани за всички. Освен това Проектът поражда повече неясноти, отколкото да разрешава проблемите между длъжника и кредитора, многократно подчертавано от преждеговорившите. Предлаганата правна рамка е непълна и под никаква форма няма да допринесе за постигане на целите, поставени от Законопроекта. Считам, че при прилагането му в настоящия вариант ще доведе до множество спорове в практиката. Колегите юристи ще се съгласят може би с мен, което ще затрудни още повече прилагането му, поради което същият следва да бъде за нас отхвърлен или да бъде внесен, както казахме, този преминалият обществено обсъждане при Четиридесет и четвъртото народно събрание, който има много повече становища и който има по-голям обхват на действие и правоприлагане. Без да се навлиза в конкретни текстове повече, колеги, множеството недостатъци не могат да бъдат санирани според нас между първо и второ четене, но въпреки това, ако Вие приемете този законопроект днес, ние естествено си запазваме правото да внесем толкова много предложения между първо и второ четене, които да са в обхвата както на Законопроекта, който беше подготвен в рамките на Четиридесет и четвъртото народно събрание тогава от Министерския съвет. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Иванов. Реплики – Петър Куленски, Дани Каназирева.
Уважаеми господин Председателстващ, уважаема госпожо Вицепремиер, уважаеми колеги! Уважаеми господин Иванов, Вие говорите за монополи, въвеждане на монополи с този законопроект, но аз искам да Ви припомня един факт. По време на управлението на ГЕРБ през 2020 г. в разгара на пандемията Българската банка за развитие, която по принцип трябва да финансира малкия и среден бизнес, отпусна един кредит от 75 млн. лв. на една колекторска фирма. Та аз искам да попитам, този факт, че по време на управлението на ГЕРБ ББР отпусна такъв кредит в такъв размер, има ли някаква връзка с факта, че Вие не желаете да подкрепите Законопроекта на първо четене. Благодаря Ви.
Благодаря, господин Куленски. [[Ръкопляскания от „Продължаваме Промяната“.]] Госпожо Каназирава, имате думата за втора реплика.
Господин Иванов, Вие поставихте много въпроси, а и не само Вие, а и всички колеги, за непълнотите и неяснотите, неясната правна уредба, а уж защита на потребителите. Аз ще Ви отговоря много кратко с две изречения. Първо, този законопроект по неясни причини беше подложен на обществено обсъждане само 14 дни, а не необходимите 30 дни. Защо се бързаше? Второ, колеги, ако толкова се страхувате от колекторските фирми и сте срещу тях, как пък толкова радушно колекторските фирми с радост прегърнаха Вашия законопроект и го приеха?! Колеги, отговорът е ясен: има официални данни. Няколко пъти се споменаха цифри. Това, което казах и заявих, е, че всъщност са по данни на Асоциацията за управление на вземанията. Само за 2020 г . задълженията към банки са…
Каква е репликата, госпожо Каназирева?
Отговарям на господин Иванов, защото говореше за разпределение на задълженията по цифри. …са 44% от банки, които са извън обхвата на този законопроект, 28% от небанкови финансови институции. Мобилните оператори са едва 16%. Така че, колеги, каквито и красиви думи да кажете от тази трибуна, на всички е ясно, че този законопроект е лобистки законопроект в полза на колекторските фирми, а не срещу тях и в полза на потребителите. Благодаря. И ще го повтарям още пъти.
Благодаря Ви, госпожо Каназирева. Трета реплика има ли, колеги? Не. За дуплика – господин Иванов.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги народни представители, уважаема госпожо Вицепремиер, уважаеми колеги репликиращи! Господин Куленски, много жалко, че никой от Вашата парламентарната група, особено като най-голяма част от управляващите, не взе изказване по същество по този законопроект.
Има записан, господин Иванов.
Добре, ще се радвам тогава да го чуем. Също така, господин Куленски, Вие може да си зададете въпроса – защо само 14 дни е бил качен за обществено обсъждане този законопроект при цялата прозрачност, която се цели от управлението, при което няма нищо хубаво? Може би в следващото Ваше изказване ще ми е по-интересно да чуя защо фирмите за бързи кредите – тези, които са най-големият тормоз, става въпрос за най-много големи средства. Съгласете се, че тук – телефонните оператори, става въпрос за някакви забавени сметки за 100 – 200 лв. Кажете ми, господин Куленски, Вие във Вашето изказване –защо големите кредити – тези, с които се натрупват големите лихви през бързите кредите, не сте ги включили в този законопроект? Това е по-важният въпрос, а всичко друго е да движите въздуха. [[Шум и реплики от „БСП за България“.]] Също така, госпожо Каназирева, съгласявам се, че само 44% са включени за финансовите институции. Затова наистина тези 17%, върху които са се фокусирали управляващите, на мен ми мирише на въвеждане на тежък монопол върху пазара и въвеждане на рестрикции кой може да участва на този пазар. Един пазар знаем кога поизсветлява – когато има повече участници на него и на чисто пазарен принцип те да бъдат отхвърлени. Чисто законодателна инициатива да се прави наистина е укоримо за мен и не трябва обаче да се поощрява, а трябва да се отбелязва и ние това го правим като опозиция. За работата на Българската банка за развитие, господин Куленски, ще си говорим много. Ще Ви поканя на Икономическа комисия, а днес следобед има и Бюджетна комисия, на която настоящото управление на Банката ще отговори какво е финансовото състояние на Българската банка за развитие и дали, след като вкарахте промяната в нея, тя не започва да влошава кредитния си портфейл и не почва да работи по, така да се каже, лоши финансови параметри, отколкото е било досега.
Господин Иванов, това не е темата в настоящата дискусия.
Всичко друго беше в предизборната програма, а сега, когато управлявате, хубаво е да говорите за сегашните времена. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Иванов. За процедура – господин Свиленски.
Благодаря, уважаеми господин Председател. Уважаема госпожо Нинова, уважаеми колеги! Господин Председател, ще направя процедура не по начина на водене, защото всеки, който прави тази процедура, Ви казва как Вие трябва да спрете изказващия се, който говори неверни неща, а Вие няма как да знаете какво ще каже изказващият се. Затова процедурата ми е по начина на изказване. Колеги, хайде, моля Ви се, прочетете Закона и тогава се изказвайте! Пет човека казахте 50 неверни неща, а това се гледа от 15 камери в момента, като сигурно довечера ще го покажат и по телевизията. Хайде, моля Ви се, прочетете Закона. Има време между първо и второ четене и за второ четене си запазете критиките, ама да говорите безумни неща, просто не е честно спрямо тези хора, които наистина страдат от този начин на събиране на кредити. Благодаря.
Господин Свиленски, моля вземете изказване, тъй като това по същество е изказване. Иначе разбрахме процедурата Ви и тя е колегите да се придържат към текста на Закона. Господин Попов, заповядайте за процедура.
Благодаря, уважаеми господин Председател. Моята процедура е почти идентична с тази на колегата Свиленски и тук се обсъжда на първо четене този законопроект. Тези Ваши изказвания нямат абсолютно нищо общо със Законопроекта, дори не сте си направили труда да го прочетете и да вникнете в Законопроекта, а правите едни внушения тук от тази трибуна…
Към мен, господин Попов.
Господин Председател, моля, обръщайте се към тези народни представители, които се опитваха преди малко да правят тези внушения. Кажете им, че си личи, много си личи, когато тук от тази трибуна се говори от името на колекторските фирми и от името на тези 4 милиарда. Личи им просто! Благодаря.
Благодаря, господин Попов. Заповядайте, Петър Петров, за изказване.
Уважаеми господин Председателстващ, уважаеми колеги в залата! Уважаема госпожо Министър, адмирирам, че сте дошла да си защитите Законопроекта. Изказванията по философията на Законопроекта – ще направя едно такова. Уважаеми народни представители, ще Ви дам пример как с този законопроект ще защитават правата на длъжниците. Уредена е една процедура в чл. 7, ал. 2, с която длъжникът може да оспори вземането, което е претендирано от купувача на вземане. Какво се получава? Да предположим, госпожо Министър, че Вие сте този нов колектор, вписан във Вашия регистър с 500 хил. лв. уставен капитал. Аз съм длъжник и Вие ме уведомявате, че Ви дължа 100 лв., и правя това оспорване по ал. 2 чрез пълномощник. Какво се случва, колеги, оттам нататък, за съжаление, Законопроектът не казва. Ще Ви кажа какво се случва. Понеже колекторът е купил не едно вземане, че да го отпише като оспорвано от длъжника – нищо, че са 100 лв., защото е купил няколко хиляди вземания и той какво трябва да направи?! Трябва да предяви съдебен иск за установяване на дължимостта на това вземане и се почва. Господин Председателстващ, колегиално ще Ви помоля да ме коригирате, ако сметките ми са грешни. На първо място, държавна такса за завеждане на иск за тези 100 лв. – минимум 50 лв., тъй като колекторът е юридическо лице. 240 лв. с ДДС за адвокатско възнаграждение за адвоката на колектора – станаха 310 лв. Съдебно-счетоводна експертиза, която да калкулира и установи дължимостта на вземането – още 200 лв., и колко станаха – 610 лв., 5 лв. за изпълнителен лист – 615 лв. Отиваме след това при частен съдебен изпълнител и в най-добрия случай при доброволно изпълнение и образуване на изпълнително производство е 84 лв. – станаха 700 лв. Плюс 240 лв. с ДДС за адвокатско възнаграждение на колектора за образуване на изпълнително дело – около 940 лв. ли излизат сметките?! Господин Председателстващ, ако съм прав, да кажем, че са 1000 лв. Така от 100 лв. дълг станаха ли 1000 лв.? Кой плаща накрая сметката за тези 1000 лв.? Длъжникът по този нов Законопроект. Защитаваме ли длъжника по този нов Законопроект по някакъв начин? Реват ли през ден длъжници по медиите, че за дълг от 200 лв. се чудят как е пораснал дългът им от 200 на 1000 лв.? Дадох ли Ви пример? Как с този нов Законопроект с уреденото оспорване помагаме на длъжниците и как защитаваме правата им? От друга страна, колекторите. Добре, да приемем, че този законопроект урежда и включва бързите кредити. Бързите кредити се дават от едни финансови институции, които са регистрирани в един специален регистър по чл. 3 от Закона за финансовите институции с 1 млн. лв. уставен капитал. Те обаче не могат да работят по този нов законопроект, защото трябва да се регистрират и в новия регистър към Министерството на икономиката като лица с минимум 500 хил. лв. уставен капитал. Да Ви задам друг въпрос. Аз съм длъжник, а Вие сте колекторска фирма и нямам парите да Ви платя задължението, обаче имам роднина, който желае да купи от Вашата колекторска фирма този мой дълг, това мое задължение, или например е мой бизнес партньор и дължа парите на него, а не на Вас и Вие няма да ме тормозите по този нов законопроект. Но да предположим, че не искам да комуникирам с Вашата фирма, която е регистрирана в този регистър. Знаете ли какво, колеги? Моят роднина или моят бизнес партньор няма право да закупи от Вас този дълг и това задължение, защото не е регистриран в този регистър с 500 хил. лв. уставен капитал и не може да закупи от Вас това задължение към мен, защото в Закона изрично пише, че такива задължения могат да бъдат продавани само измежду лицата, които са част от този регистър, но не и между други лица. Тогава къде отива свободната стопанска инициатива, уважаеми колеги от БСП, като ще си говорим за философията на Закона? Къде отива Търговският закон и свободното прехвърляне на вземания, уважаеми колеги, като ще може да го прехвърлят само на лица, които са вписани в този регистър? Разбирам изказванията отпреди малко, че част от оспорената реалност са по същество, но нека да си говорим все пак по целта и духа на Законопроекта, че той, за съжаление, на първо място, не защитава длъжниците и, на второ място, въобще не урежда дейността на колекторските фирми. Дадох Ви надлежен пример къде и как ще отидат дължимите такси и разноски. Уважаема управляваща коалиция, ако искате да помогнете на длъжниците, трябва да направите само едно-единствено нещо и да внесете само един законопроект – законопроект, който да създаде Закон за фалита на физическото лице. Единствена държава май от Европейския съюз, в която няма фалит на физическото лице, е България. Това искат българските граждани и такава защита искат, а не да уреждате дейността на някои колекторски фирми, и то само тези, които ще бъдат успешно вписани в новия регистър в Министерството на икономиката. Благодаря Ви. [[Ръкопляскания от ВЪЗРАЖДАНЕ.]]
Благодаря Ви, господин Петров. Първа реплика от Филип Попов.
Благодаря. Уважаеми колега Петров, Вие нарисувахте една интересна картина. Първо, волеизявлението на длъжника е лично негово право, а дали той ще оспори вземането, или няма да го оспори, това той го преценява. Ако той прецени, че не дължи това вземане, естествено, че ще го оспори и тогава всички тези такси и разноски, където ги описахте току-що, ще бъдат за колекторската фирма. Да, това боли! Обаче пό боли, когато имаш едно задължение от 100 лв. и не си уведомен, че вече дължиш на друго лице и тези 100 лв. изведнъж се оказват 200, 300, 500 лв. – без да имаш абсолютно никаква представа на какво основание дължиш тези суми. Тази материя до този момент не беше абсолютно уредена и това се случваше в много голям брой от случаите. Едно вземане – цедирано на такава колекторска фирма и то, вземането, става тройно, петорно и тормозът започва денонощно по телефон, посещения. По отношение на възможността за прехвърляне на вземания и специално за този род вземания – да, лихварството е стара професия не само в България, а в цяла Европа, обаче е незаконосъобразно, така че недейте да защитавате лихварството тук от тази трибуна. По отношение на Закона за фалит на физическите лица тази тема е достатъчно дискутирана, поета е от нашата парламентарна група, от БСП в годините назад. Тя е сериозна и тежка тема, а в Германия тази тема е обсъждана от пет години – за фалит на физическите лица, защото тя влече след себе си редица последици в правната и икономическата сфера, разбира се. Така че тази тема не е изоставена, напротив, дебатира се [[председателят дава сигнал, че времето е изтекло]] , дискутира се и се търсят възможно най-правилните законодателни решения по отношение на фалита на физическите лица. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Попов. Има ли други реплики, колеги? Не. Колеги, искам да Ви уведомя, че в 11,30 часа ще дам половин час почивка. Господин Петров, имате думата за дуплика.
Благодаря, господин Председателстващ. Уважаеми колега Попов, тъй като се отправиха критики, че част от колегите не били чели Законопроекта, позволих си да го прочета. Като говорите за уведомяването на длъжника и за притеснението на длъжника, само да Ви кажа, че доколкото аз поне успях да разбера, в този законопроект имаме две официални уведомления към длъжника от страна, първо, на продавача. Веднъж, го уведомява, че дължи сумата и може доброволно да я плати в 14 дневен срок надлежно. След това го уведомява, че прехвърля вземането. След това имаме едно трето уведомяване от страна на купувача на вземането, който казва – вече съм го купил това вземане, плати на мен. И сега, пак да поговорим, малко по същество. Аз дължа едни пари, нямам да ги платя, очевидно кредитът ми е необслужваем, не съм ги заплатил по една или друга причина. Уведомява ме моят кредитор, че имам доброволен срок 14 дни да ги заплатя. Ами аз не искам да ги заплатя по една или друга причина, освобождавам се от имуществото си. Ако не съм го направил, втори път ме уведомява пак, продава вземането и казва – продадох вземането и вече го дължиш на друго лице. Аз ако не съм си покрил имуществото, не съм се освободил от него, сега ми е втората възможност да го направя. Трети път ме уведомява вече този, който е придобил вземането, и ми казва – сега дължиш на мен пари, толкова и толкова. И аз съответно му казвам: какво като ти ги дължа тези пари, вече за трети път ме уведомявате. Очевидно е, че аз не искам да ги заплатя доброволно. Аз ако исках да ги заплатя доброволно и имах възможност да ги заплатя доброволно, откъде да ги взема, щях да ги заплатя още на първия продавач. Вие колкото искате ме уведомявайте, колкото искате ме притеснявайте, каквито искате законови рамки, ами аз тези пари нямам откъде да ги заплатя. Така че, колега Попов, проблемът с уреждането на отношенията между длъжниците и колекторските фирми не е в уведомяването.
Има и други неща в Закона.
Проблемът е в необходимостта да се създаде възможност доброволно двете страни да си говорят, не чрез официални уведомления – първо два пъти от продавача, който като си вземе парите, вече не го интересува, но два пъти е предупредил длъжника, ако може да си скрие имуществото, за да не плати на този, който придобива вземанията. Трябва да се създаде един механизъм и това не става лесно – да може този, който притежава и е закупил вземането да си говори и да се разбере доброволно с длъжника, а да не се налага нито да го съди, нито три пъти да го предупреждава, че дължи едни пари, да може да си комуникират. Такава процедура трябва да се създаде и там точно е трудният момент на това нещо – да се създаде един ефективен механизъм, който да избегне всякакви възможности за водене на съдопроизводство и надуване на такси и разноски за сметка на длъжника, както и да се избегнат едни процедури, които не са и обосновани и по ГПК – два, три пъти да се уведомява за едно и също нещо длъжникът, когато той очевидно няма нито възможността, нито може би и желанието да заплати. Ето това трябва да се измисли и да се направи. За съжаление, не съм аз човекът, който да Ви каже, уважаема управляваща коалиция, как да го направите. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Петров. Заповядайте, госпожо Вицепремиер – имате думата.
Уважаеми български граждани, чуха се много аргументи против Законопроекта – някои, от които ще повторя, за да оставя на Вас възможност да прецените за какво става дума. Да не се въвежда регистър на фирмите, които събират вземания. Да оставим старото положение. Да не се знае кой идва в дома Ви, на какво основание нахлува през нощта и Ви бие за 100 лв., защото, видите ли, това било намеса на държавата в свободните взаимоотношения. Видяхме докъде са стигнали тези свободни отношения, за да плаче половината български народ от насилие и от рекет. Втори аргумент – да няма уведомление, тоест човекът да не знае кой ще дойде при него и какво ще му иска, защото, видите ли, той през това време щял да си продаде къщата и никой нищо нямало да може да събере. Тоест дайте да оставим сега, Вие не знаете кой идва в дома Ви, за какво е там и какво Ви иска, не е необходимо някой да Ви уведомява, нахлува и започва, защото, видите ли, като Ви уведомят, Вие можете да си продадете колата и да не можете да си върнете парите. Малко ще разсъждаваме, така няма смисъл изобщо от законодателство в България, да оставим всичко на Дивия запад и нищо да не правим. Трето, доброволно да ги оставим да си оправят отношенията. Ами, колега, да доброволно ги бият по градовете. За да стигнем дотук, очевидно доброволните отношения не са сработили. Вие знаете колко хиляди хора се оплакват, че доброволно не става. И сега, уважаеми български граждани, направих едно сравнение, слушайки изказванията и ще се опитам да обясня простичко. Досега и отсега нататък, ако се приеме Законът, какво ще се случи? Досега – всеки кредитор прехвърля Вашето вземане на второ лице, той на трето лице, без Вие да знаете какво се случва. Явява се изведнъж трето лице, някой човек, и физическо може да е лице, не юридическо в къщата Ви и Ви казва – Вие сте взели едни 100 лв. преди, но сега трябва да ми дадете 1000 лв., иначе тежко Ви чака. Това беше досега практиката. Какво ще се случи сега? Преди да Ви прехвърли кредитора задължението на второ и на трето лице, ще Ви уведоми писмено и ще Ви каже: уважаеми господин Георгиев в дома Ви има право да дойде господин Петров, на когото съм прехвърлил вземането и той не може да Ви иска нищо повече от 100-те лева, които сте взели кредит. Ако Ви иска 101, то това е незаконно. Така ще бъде оттук нататък, ако се приеме Законът. Второ, досега никой не Ви кани, уважаеми задлъжнели българи, доброволно да си изпълните задължението. Оттук нататък, ако се приеме Законът, преди някой да Ви цъфне на вратата, ще получите покана за доброволно изпълнение. Тоест ще знаете какво Ви чака от тук нататък, ако не си платите. Трето, досега можеха всякакви юридически и физически лица, включително с насилие, които никой не ги знае кои са, да идват в къщата Ви да Ви тормозят. Отсега нататък, ако се приеме Законът, ще може само определени лица, които са публични, качени публично, в регистър можете да ги проверите, трябва да отговарят на условия и изисквания и Вие ще сте защитен, че ако дойде някой извън тези лица, имате право да го изгоните от къщата си. Следващо, досега никой не може да оспорва нищо. Идва Петров и Ви казва: дайте ми 1000 лв. Нямате право да оспорвате пред никого нито устно, нито писмено. Отсега нататък ще имате право да оспорите тази претенция. Досега можеше по всяко време денонощно и през нощта в 3,00 ч. да Ви звънят по телефона, да Ви закачат табелката на позора на входа на блока, да отидат при работодателя Ви във фирмата и да кажат – този да си даде парите, я му ги удръжте от заплатата, това е досега. Отсега нататък това не може да стане. Могат да звънят само до 8,00 ч. вечерта и само от 7,0 ч. сутринта при определени условия, най-често на два дни веднъж. Не може да се лепи на входа на блока Ви, не може да се ходи при работодателя Ви да го натискат, ако се приеме Законът. Досега може да сте взели 5 лв. и да се окаже, че дължите 500, без да имате никаква представа как са станали 500, защото по веригата вторият, третият и петият са си начислили комисиона за събиране на вземането – всеки си е сложил по 100 лв., изпратил си е силовака да Ви тормози и си взима за това от Вашия дълг, който е малък. Отсега нататък няма да дължите нищо повече от това, което сте взели плюс законната лихва, ако се приеме Законът. Досега тези събирачи на вземания не са длъжни да пазят никакви документи – вървят си напред-назад из държавата и не пазят никакви документи, не се отчитат на никого и Вие нямате доказателството, с което да си търсите правата. Някой каза МВР да търси отговорност от тези. Добре, сигнализираш МВР срещу кого? Някой си дошъл в града и се държи там като феодал. Срещу кого? Ти не го знаеш този човек кой е. Нито си уведомен, нито имаш право да оспорваш, нито имаш документи, с които ти предявяват претенции. Отсега нататък тези същите са длъжни пет години да пазят договора, кореспонденцията между кредитори и задлъжнели лица, доказателства за плащания и така нататък – пет години, за които им се търси отчет. Тези документи могат да послужат на всеки български гражданин, за да защити правата си. Досега няма яснота кои фирми, колко са, къде са, имат ли седалище, имат ли капитал? Нищо подобно няма в досегашното законодателство.
Ми няма ги, разбира се, обикаляте директивите.
Сега ще има публичен регистър, ще има условия, на които трябва да отговарят тези фирми, и ще Ви кажа какви. Още една разлика, защото досега в тези фирми или физически лица, които идват в домовете Ви, може да има осъждани, може да има хора с висящи производства за тежки престъпления. Отсега нататък е задължително тези фирми в управлението, в изпълнението на техните права да няма осъждани и да няма висящи дела срещу такива хора. Тоест престъпни организации повече не могат да идват на вратата на дома Ви и да Ви тормозят със силови методи. Досега всички тези фирми действат, без да носят никаква отговорност за неправомерните си действия, никаква. Сега освен изредените дотук условия, те трябва да имат и застраховка „Професионална отговорност“, тоест за техните неправомерни действия спрямо Вас, уважаеми български граждани, ще имате застраховка, за да Ви се изплатят всички вреди – физически и морални, които са Ви нанесли. Е, малко ли е това? Малка ли е тази промяна? И ако един от колегите от ГЕРБ излезе и ми каже на какво основание изчислихте 17% от дълговете? Къде ги виждате тези работи бе, хора? Къде видяхте, че ги няма бързите кредити? Къде видяхте, че ги няма потребителските, та говорите само за ВиК и телефонни услуги. Един казва това са 17%, друг казва това са 16%. Къде ги видяхте тези неща? Принципно се уреждат всички неща без проценти и без групи.
Леко, пропуснахте Орешарски.
Още един аргумент, който чух. Дами и господа народни представители от ГЕРБ, 10 години управлявате и знаем какви закони и как ги внасяхте. Ще Ви прочета как е внесен този закон по дати и искам да ми извадите, ако можете, до края на деня един закон, предложен от ГЕРБ, който е минал през тези процедури. Казвам го, защото оспорвате срока за обсъждане – бил само 14 дни, виждате ли. До довечера Ви моля, оборете ме! Извадете един закон на ГЕРБ, който е минал през следното, сега ще Ви ги изчета по дати. Даже един закон на всичките народни събрания, в които сте управлявали и сте били мнозинство, ако можете, ми извадете, включително и когато управлявахте в коалиция с партньори. Благодаря на партньорите ни сега за това, през което минахме заедно. На 6 януари тази година заседание на Експертния съвет по политика правосъдие на управляващата коалиция. Кога Вие сте имали експертни съвети с коалиционни партньори и сте обсъждали с Патриотите нещо, примерно, или с Реформаторите?! [[Шум и реплики от ГЕРБ-СДС.]] На 6 януари. [[Ръкопляскания от „БСП за България“.]] Не, просто Ви казвам какво е малко така коалиционна култура. Второ, на 20 януари среща в Министерството на икономиката и индустрията с неправителствения сектор – осем потребителски организации – НПО-та, които излязоха, със съвместна декларация за подкрепа на Законопроекта. Една беше против, защото представлява адвокати, които движат делата на колекторските фирми, и това мога да Ви го докажа. Всички други потребителски организации „за“. На 25 януари тази година възлагаме изготвяне на цялостна оценка на въздействието на Закона и подготовка на процедура за внасяне в Министерския съвет. Оценка на въздействие. Извадете ми един закон на ГЕРБ, минал през оценка на въздействие! На 4 февруари стартиране на обществени консултации на портала на Министерския съвет за 14 дни. На 8 февруари среща на министъра на икономиката с екипа на омбудсмана и обсъждане на бележките на омбудсмана по Законопроекта. На 8 февруари след тази среща изпращане на пакета документи за съгласуване с всички министерства в държавата, които имат отношение – Финанси и други. На 18 февруари писмо до БНБ за директивата, за която постоянно говорите. Не мислете, че сме пропуснали компетентното мнение на БНБ. На 10 март първоначалният вариант с отразени бележки от обществените консултации и съгласуването с министерствата е внесен в Министерския съвет. На 11 март отново среща между коалиционните партньори, в която разбрахме, че имаме забележки, но подкрепяме принципно Закона. Получени становища от ПП, ДБ и ИТН. На 22 март – изпратена таблица, с отразени бележки до комисиите в парламента, за да го разгледат предварително. На 25 март – изпратен и коригиран вариант, окончателно за внасяне в Министерския съвет, и на 31 март внесен в Министерския съвет. Един закон ми кажете, приет по времето на ГЕРБ, който е минал през това – коалиционни консултации, омбудсман, БНБ, министерства, НПО, комисиите на парламента? И Вие ще ми казвате, че е нарушена процедурата, защото обществените обсъждания били само 14 дни. Шести януари, сега какво сме месец май – средата на май, и нямахте време пет месеца да го видите този закон? И нямахте време през тези пет месеца да се включите в работата на тези комисии, обществени обсъждания и така нататък? Пак Ви казвам – уважавам всякакво различно мнение. Може да не искате да го подкрепите – Ваша воля, поне не с тези аргументи. [[Ръкопляскания от „БСП за България“.]]
Благодаря Ви, госпожо Нинова. Колеги, давам почивка до 12,10 ч. За изказване са записани Бранимир Балачев, Емил Георгиев и Васил Стефанов. [[След почивката.]]
Колеги, възобновявам заседанието. За изказване е записан Бранимир Балачев. Заповядайте, господин Балачев.
Уважаеми господин Председател! За съжаление, госпожа Нинова към настоящия момент липсва. Уважаеми колеги! Моето изказване е свързано с това дали въобще този закон, в този му вид, може да бъде приет на първо четене? Аргументите, които смятам да изложа днес пред Вас, са преди всичко правни и по-малко политически, защото принципно аз считам, че от такъв закон за регулиране дейността на колекторските фирми има нужда, с оглед на произвола и действията, които те години наред упражняват върху длъжници – български граждани, които определено са нерегламентирани, които са определено незаконосъобразни и които определено нямат нищо общо с начина, по който се събира едно вземане. Използват се методи, които аз, меко казано, бих казал, са нецивилизовани. Когато обаче се създава един закон, той би следвало да обхваща всички обществени отношения и да ги регулира веднъж завинаги. Това е идеята, една от най-важните функции на Народното събрание – създаването на добри закони. Добър закон по моите разбирания с опита, който имам в правораздаването, е този закон, който регулира изцяло всички отношения, които би следвало да бъдат регулирани на определен етап. Предложението, което ни представя Министерският съвет в лицето на заместник министър-председателя госпожа Нинова, определено не отговаря на тези изисквания. И ще кажа защо. От самото заглавие на Законопроекта се разбира, че тези страдания, за които преди малко чухме от госпожа Нинова, които така са я мотивирали още няколко дни след като зае този пост да внесе или да публикува по-точно един Законопроект за събиране на вземанията, като потребителски договори, говори за това, че тя, нейните тежнения, нейните страдания, най-вероятно подобни на Исус Христос, са обхващали една малка част от тези хора, които са предмет на този рекет от страна на служители на тези колекторски фирми. Защото, ако тя имаше желанието да спази и европейското законодателство, което е визирано в Директива 2021/67, както и по-старите директиви 2008/48/ЕО и 2014/17/ЕС, тя щеше да ни предложи не Закон за потребителските договори, а щеше да ни предложи закон, който да обхваща всички банкови кредити, всички ипотечни кредити, всички бързи кредити, всички небанкови финансови институции, защото има и такива, и тогава вече да минем евентуално и на потребителски кредити, каквито всъщност са заложени. Всъщност заложеното в нейния проект обхваща само действително много малък процент и това са кредити, които – аз имам друго мнение по отношение на тези кредити и начина на тяхното събиране, това са кредити преди всичко на ВиК, Енергото, „Топлофикация“ и мобилните оператори. Аз ще направя в анонс моето предложение. Считам, че би следвало с един такъв закон да се забрани тези, понеже всичките тези дейности – и по водоснабдяване, и по получаване на електроенергия, това е заложено и в тези закони, специфични – на водата, за енергетиката и така нататък, „Топлофикация“ и GSM, това са социални дейности и не би следвало, ние трябва да ги изключим от възможността тези вземания да бъдат цедирани на трети лица и оттам вземания, както изчисли колегата Иванов преди малко, едно вземане, да речем, за 100 – 200 лв. след това да стане в размер на 2000. Така че, ако госпожа Нинова имаше желанието наистина да направи един всеобхватен закон, тя трябваше да обхване всички тези, а да остане дебат по това например предложение, което аз бих направил, ако въобще този закон стигне до второ четене. В тази връзка тези страдания донякъде ме съмняват, въпреки че много ми се иска да не съм прав за това, че всъщност този закон прилича повече на лобистки, отколкото закон, който защитава интересите на гражданите. И в тази връзка черпя права и черпя аргументи именно от предложението на Закона, който тя направи. Няма логика, никаква логика няма в това да искаме капиталът на тези дружества да бъде 500 хил. лв., защото за тези, които са практикуващи юристи, знаят много добре, че този капитал се внася и се изнася. Той нито може да гарантира някакви обезпечителни дейности, нито може да обезпечи евентуалните длъжници срещу неправомерни действия на колекторските фирми, каквато всъщност по принцип капиталът има една такава функция, но в практиката се получава нещо съвсем различно. Това ме навежда на мисълта, че се създава една изкуствена граница по отношение на получаването на възможност да се занимава с такъв вид търговска дейност, каквато е колекторската и очевидно това се прави, поне според мен, се прави в интерес на определени фирми. Има и аз приемам, че госпожа Нинова, която не е юрист, преди малко се опита да Ви убеди тук… [[Реплики от ГЕРБ-СДС: „Юрист е!”]] Ако е юрист, още по-лошо, защото говоренето за това, че виждате ли, щели да се дължат само лихви, не е вярно. Защото по закон се дължат всички разходи по едно производство и тя няма как с този специален закон, ако въобще се приеме, да стигнем... [[Реплики от „БСП за България”.]] Не се обаждайте, колеги! С този специален закон няма как да дерогира нито Търговския закон, нито Закона за задълженията по договорите, нито каквото и да било друго. Така че обемът, на първо място, очевидно е сгрешен и няма как на второ четене, ако ние приемем, че ние там ще оправим и ще разширим предмета на дейност на този закон, това значи ние да правим един закон изцяло. По същия начин твърдението за това, че се внасяло някаква регулаторност във възможността да се цедира едно вземане, също е невярно. И към настоящия момент цесията като право съществува, тя също предполага някакъв уведомителен режим, тя също предполага уточняване на вземането – колко е вземането, колко е лихвата и така нататък. Но тук има нещо много важно, което е, когато говорим за лихвите, за които госпожа Нинова се опитва да ни убеди, че, виждате ли, те щели да бъдат по-малки. Не е вярно! Всички тези договори, като започнете от банковите и стигнете до потребителските, имат жестоки наказателни лихви, които вдигат с пъти задължението, което имат. Ето нещо, което въобще не е помислено тук, а това е много съществено и ако искаме да помогнем на длъжниците, които са изпаднали по едно или друго обстоятелство в невъзможност да си плащат кредитите, да не ги товарим с такива безбожни наказателни лихви, каквито се предават. Така че нито едно от тези добри страни на този закон, които се изтъкват тук, първо, не отговарят на общите изисквания на правото и влизат в колизия с него и като такива най-вероятно биха били обявени за незаконосъобразни по съответния ред и отделно от това, нашето категорично становище е, че в този вид Законопроектът не би следвало да бъде гласуван на първо четене. Той трябва да се върне на вносителя, той да вземе предвид, защото той не е взел нито едно от тези възражения, които са направени от почти всички, които са дали становище по повод на Законопроекта, да го преформулират, като започнем от заглавието – да не бъде с такъв предмет, а да бъде заглавието му по отношение на абсолютно всички кредити, които битуват в правовата система на Република България. И тук искам да кажа няколко неща. Да, наистина лицензионен режим трябва да има. И там, където ни праща госпожа Нинова – в Секретно деловодство, точно там трябва да се види всъщност на кои фирми следва да се дава лиценз, при какви условия, и то не само на тези, които са формалните собственици на търговските дружества, които кандидатстват, а на всички служители в тях. Защото знаете, че търговски дружества се регистрират на баби, прабаби и какви ли не още, за да се избегне всякакъв вид възможност или съмнение за това, че някой е осъждан или има някаква регистрация и така нататък, а всъщност дейността се извършва от хора под формата на граждански договор или каквито се сетите най-различни такива правни по съществото си възможности. Така че този лицензионен режим трябва да мине или към Министерството на финансите, или към Министерството на правосъдието, там му е мястото евентуално да се проверяват тези колекторски фирми, и при лицензирането на тези фирми трябва да има много ясни правила относно това какви са правомощията. Тук трябва да помислим и за това какви са възможностите и по какъв начин тези колекторски фирми могат да научават не само нашето имуществено състояние, ами боравенето с лични данни да бъде защитено в максимална степен, защото и сега, и сега научават неща, които няма как по друг начин да бъдат научени, освен ако по криминален начин не се доберат до съответните лични данни. Този закон има нужда от основна преработка и затова считам, че ние няма да гласуваме, а за това, че е спорен, бих искал да направя само една ретроспекция. На 6 април всъщност този проект на закон беше внесен в Народното събрание. На 13 април той се появи в нашата Правна комисия и ние не го приехме – не го приехме всички или почти всички, защото имахме много сериозни аргументи за това. След това на 20 април се направи пореден опит. Започвам да си мисля, че този закон е част от споразумението между управляващите партии и е на живот и смърт за госпожа Нинова – нямам идея на кого какво е обещавала.
Господин Балачев, недейте с такива обвинения.
След това на 28-и отново не беше приет. Едва на 5 май със съмнително мнозинство от 11 гласа плюс един гласувал – уважаемият председател на Правната комисия, не го виждам тук, гласува по вайбър, беше приет и се наложи на вчерашното заседание да се гласува наново. Така че самият начин, по който върви този законопроект, говори за това, че той определено е незаконосъобразен и ако ние го приемем на първо четене, няма да изпълним основната функция, за която сме избрани, а именно да даваме качествени закони. В противен случай ще стане така, че във всеки един български закон има по 50, а пък някъде има и по 100 изменения, което е срам и позор за Народното събрание. [[Ръкопляскания от ГЕРБ-СДС.]]
Благодаря, господин Балачев. Реплики? Заповядайте, господин Петров, за реплика. [[Реплика.]] Господин Попов е за процедура.
Аз съм за реплика.
Да, тя също е две минути.
Уважаеми господин Председател, уважаеми народни представители! Колега Балачев, мисля, че беше добре да припомните също така, че и страданията на вицепремиера и нейната загриженост за длъжниците, които Вие визирате, включваха и това, което тя каза преди малко, цитирам: „И сега, като дойде някой да ти каже, че дължиш 1000 лв., ти нищо не можеш да направиш.“ Може би трябваше да го уточните, че това не е така. Длъжникът също и в момента има възможност за защита по съдебен ред чрез завеждането на отрицателния установителен лист по чл. 124 от ГПК. Считам също така, че касателно страданията, които Вие визирате, следваше да включат и тази възможност, предвидена в този нов законопроект, а именно касаеща воденето на положителни установителни искове от страна на кредитори, чиито длъжници са оспорили по реда на чл. 7, ал. 2. И тук смятам, колега, че беше редно за широката общественост да уточним, че като се заведе едно такова дело, ако кредиторът, тъй наречен колектор, има на заплата юрисконсулт, то съдът му присъжда 150 лв. юрисконсулско възнаграждение. След това като отиде при ЧСИ-то, му се присъждат още 100 лв. юрисконсулско възнаграждение за изпълнително дело. Така че от едно дело стават 250 лв. и с едни десетина дела на месец, ако същият този колектор е назначил юрисконсулт, той му плаща заплата. Само че, уважаеми колеги, когато една колекторска фирма е закупила няколко хиляди задължения, то тя ще предяви поне няколкостотин дела, така че разликата от 250 лв. на дело за всяко следващо на тези дела – 10 бр. на месец, му идва чиста печалба. Пак повтарям, чиста печалба за колектора. Това може би е една от неизказаните цели на този законопроект, която мисля, че е редно да вземем предвид. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Петров. Има ли втора реплика към господин Балачев? Не виждам. Заповядайте за дуплика, господин Балачев.
Колега Петров, абсолютно прав сте по отношение на твърдението, че Законопроектът въвежда някаква специална процедура по възможността да бъдат обжалвани вземанията, които колекторската фирма предлага, защото този ред за оспорване на вземанията е ясно и точно формулиран в няколко закона, включително и в Гражданскопроцесуалния кодекс, така че всеки един, който има задължения и ги оспорва, може да ги направи по съдебен ред. Тук обаче големият въпрос е друг. Вие си спомняте, че когато говорехме за производства по чл. 410 и по чл. 417 и бяхме против да бъдат приети в този вид, в който бяха приети, да се защитят по добре правата на длъжника, защото той е слабият момент в тази борба между банка и длъжник, ние не направихме достатъчно, за да го защитим. Всички тези изпълнителни листа, които се взимат на това основание, много трудно се оборват, а тези, които са по чл. 417, Вие знаете, че те всъщност не спират изпълнението и обикновено докато тече някаква такава процедура, вече той е нахокан, набит или каквото казва госпожа Нинова и вече няма смисъл от това производство. [[Шум и реплики.]] Много сте прав, колега Петров, и във връзка с това, че процедурата по уведомяване трябва да бъде опростена, но за сметка на това да дава сигурност на длъжника, че той наистина е уведомен за тези действия. Това, което ни се предлага в този закон, е една пародия, тоест едно нещо, което го има и към момента, и сега всеки, който цедира едно вземане, има задължението да каже колко пари на кого дава, за да може тази цесия да влезе в сила. И искам да кажа само, че тежненията, за които говорим всички, страданията, които госпожа Нинова е преживяла към януари месец тази година, защо така не хващат например цесията, която направи една голяма банка по отношение на една голяма колекторска фирма за близо 1 млрд. лв. Там би следвало да бъдат нейните тежнения, нашите са в тази посока. [[Ръкопляскания от ГЕРБ-СДС.]]
Благодарим. И сега – процедурата на Филип Попов.
Благодаря, уважаеми господин Председател. От тази трибуна се чуха доста небивалици, доста внушения бяха направени. Опитахме се от парламентарната група на „БСП за България“, колегите от коалицията да обясним, че всъщност това са само и единствено внушения, дори се стигна до тук. Не мога да повярвам, че в пленарната залата ще чуя, че когато има общ законопроект и специален, то, видите ли, не се прилага специално, за мен това е, бога ми, юридическа новост в България – новаторство. Но тук в залата, уважаеми господин Председател, се намира Димитър Маргаритов, който е председател на Комисията за защита на потребителите, която има пряко касателство към този проблем и към този законопроект. Използвам възможността да го призова, да поканя господин Маргаритов да дойде на трибуната и да обясни на уважаемите колеги, надявам се да успее да разсее всичките тези внушения, които бяха изказани тук допреди малко. Така че, моля, ако господин Маргаритов има желание и възможност, да заповяда на трибуната и да вземе отношение по този законопроект. Благодаря Ви.
Добре, благодаря, господин Попов. Да, господин Маргаритов може да вземе думата, ако желае, разбира се. За изказване Емил Георгиев, след това Васил Стефанов, записах и Явор Божанков. Заповядайте, господин Георгиев, Вие сте.
Уважаеми господин Председател на Народното събрание, уважаеми дами и господа народни представители! Като част от българското общество и ние – народните представители, трябва да вземем отношение по един много, много важен въпрос, който с години се отлага, както, между другото, не се прави в държавите с развита демокрация. Припомням Ви, че в исторически план през 1961 г. за първи път американски президент – Кенеди, поставя въпроса за правата на българските потребители. За съжаление, във времето от тогава до сега по една или друга причина правата на българските потребители бяха неглижирани, като по този начин те се оформиха не само като най-бедните и неоправдани в голямото семейство на европейските потребители, но и най-незащитени от българското законодателство. В тази връзка на нас се пада голямата отговорност да поправим тези щети. Безспорно в днешното време, както и днес се говори непрекъснато, потребителите са засегнати и от дейността на тези фирми, известни в публичното пространство като колекторни фирми. Редно е да се знае, че към момента стойността на вземанията – по-нататък ще стане също ясно, е огромна. Вземания се извършват от фирми, чийто неофициален брой към момента е над 45, а регистрация в Българската народна банка имат само 17. Според доклада на Асоциацията за управление на вземанията от март миналата година, отчитащ съществените промени в икономическата среда за 2020 г., общият обем на нововъзложен дълг към компании за събиране на вземания е 742 милиона при 832 милиона за 2019 г. Данните от проучването сочат спад в общия брой на нововъзложените за събиране случаи. За 2020 г. те са 936 хиляди, в същото време за 2019 г. броят на случаите е 1 млн. 84 хиляди. Така средният размер на задълженията на българите за 2020 г. е 792 лв. на всеки български гражданин, при 767 лв. за 2019 г. Различни са тенденциите на пазара на изкупените дългове. Казвам всичко това, защото се стремя в името на потребителите да бъда много внимателен в изказа си, а непрекъснато се спекулира – може би, защото се знае, че в залата има включени камери. Ако нямаше включени камери, сигурно много хора нямаше да се изкажат. През цялата 2020 г. общият обем е малко над 507 млн. лв., докато през 2019 г. този показател се равнява на 1, не го виждам тук, млрд. 362 млн. лв. Броят случаи на изкупени дългове за 2020 г. е 102 хиляди, докато през 2019 г. е двоен – 208 хиляди. На изказването на господин Балачев – много моля да слуша по-внимателно, най-много се задължава през 2020 г. На база брой случаи по отношение на банките са 38%. Небанковите финансови институции са 27%. На следващо място са телекомите – 24%, това са официални данни, застрахователни компании – 3%; компании за комунални услуги – 2%; лизингови компании – 1%, и 5% на всичко друго. В сравнение с преходните години дългът на банковите институции леко намалява за сметка на покачващия се обем, възложен от небанкови такива. Надявам се, че господин Маргаритов ще вземе отношение, защото на този етап банките ще бъдат обхванати, след като се транспонира Наредба 2167. Това са фактите. Не виждам дали госпожа Каназирева е тук, защото тя каза, че това са лъжи. [[Народният представител Дани Каназирева дава знак, че е в залата.]]
Тя може да вземе реплика – тук е.
Извинявам се. Това не са лъжи, това са факти. Аз искрено се надявам, че адвокатите, които досега се изказваха, които яростно се обявяват против приемането на този закон, в никакъв случай не защитават интересите на тази кредиторна фирма, за която спомена господин Куленски, за 75 милиона. Господин Петров, искам да Ви отговоря по следния начин. Ще са ми необходими поне 30 минути, за да посоча примери на потребителски жалби във Федерацията на потребителите с над 13 хиляди официално регистрирана членска маса. За миналата година има 2000 жалби, от които около 600 жалби са само във връзка с дейността на кредиторските фирми. Господин Петров, говорите за споразумение между колектор и длъжник и ще Ви дам един пример: 2000 лв. през 2005 г.; през 2022 г. задълженията се продават от колектор на колектор. Знаете ли какъв размер стига? – 13 хиляди лева! И когато от Федерацията се намесихме, отказаха се – мога да представя официални документи. И сега, след като е изтекъл този погасителен период, оказват натиск върху потребителя да плати, защото цесията е 920 лв., да плати още 1200 лв., за да отпадне, да се зачисли в кредитния регистър. Така че споразумения между потребители и голяма част от тези кредиторски фирми, които най-откровено са бандити, не може да има.
Две минути и половина остават на групата Ви, господин Георгиев.
Жалко, че остана толкова малко време, защото като представител на Федерацията мога да Ви посоча още десетки примери за изнудване на хора. И бих попитал господин Петров, как би реагирал, когато пред него застане една възрастна жена на 84 години, на която отдавна е изтекло задължението от 2000 лв. и мутрата идва и ѝ звъни на вратата и ѝ казва – две хиляди лева, в противен случай ще ти се случи случка. Какво ще кажете на тази жена – ще ѝ наемете охрана, или ще ѝ поемете защитата в банката? Мога още много неща да кажа, уважаеми колеги, защото в тази зала, надявам се и друг да има повече впечатления, така както аз имам в качеството на председател на Федерацията на потребителите.
Може би и в дупликата ще имате възможност, господин Георгиев.
Да, приключвам. Между първо и второ четене могат да се направят още много, много предложения, но важното е, че стартира този закон и всички ние сме длъжни да го приемем, защото потребителят няма партийна принадлежност, няма етнос, няма религия. Призовавам всички да подкрепите Закона на първо четене. Благодаря Ви. [[Ръкопляскания от „БСП за България“.]]
Благодаря, господин Георгиев. Заповядайте за дуплика, господин Петков. От господин Балачев, втора реплика, от Петър Петров – трета.
Благодаря, господин Председател. Уважаеми колеги, аз си позволявам да изляза от тази трибуна и да говоря от гледна точка на това, че имам близо 10 години опит в тази сфера, която Вие тук обсъждате. Слушах всякакви неща, нарочно изчаках и според мен това, което правите повечето от Вас, е политически PR, което е много грозно, защото наистина българските граждани имат нужда от работещ закон за тези кредити и вземания. Предлагам Ви да се фокусираме върху това, което госпожа Митева каза, и върху градивен разговор, защото слушам около час вече просто настройване на общественото мнение в една или друга посока. От групата на „Има такъв народ“ сме подготвили 13 листа становище, което може да бъде взето под внимание. Аз съм част от тази работна група и Ви предлагам да се фокусираме върху това наистина да направим работещ закон, от който да не ни е срам след време, когато започнат жалбите по него. Предлагам Ви да се фокусираме в тази насока, а не в това какви са политическите стратегии и интереси на дадена партия. Благодаря.
Благодаря Ви, господин Петков, за репликата. Не беше стриктно насочена към господин Георгиев. Заповядайте, господин Балачев, за втора реплика.
Господин Председател, уважаеми колеги! Господин Георгиев, искам да Ви благодаря най откровено за това, че въпрос, който ме дерзаеше много години – защо моите родители нямаха проблеми с потребителските кредити и с колекторски фирми, а то се дължало на американския президент Джон Фицджералд Кенеди, който почина през 1961 г. Благодаря Ви. И още едно кратко – по отношение на статистиката, която дадохте, направете една статистика за периода 2018 – 2021 г. колко вземания банките са цедирали на колекторски фирми и ще видите какъв е ефектът.
Благодаря. Третата реплика от Петър Петров.
Уважаеми господин Председател, уважаеми народни представители! Колега Георгиев, ще започна репликата си по следния начин. Задавате въпроси към мен, но ще Ви помоля да правите разлика между необслужван кредит и задължение, по което е изтекла законовата давност то да бъде принудително изпълнено. Това са две огромни разлики, като във втората никой не спори, че когато се направи възражение в тази посока, то не може да бъде съответно принудително събрано. За съжаление, Законопроектът, който ни е предоставен, визира само и единствено, поне черно на бяло, необслужваните кредити и ние сме длъжни да се съобразим с това, като се сещам преди малко, че вицепремиерът и министър на икономиката госпожа Нинова каза, че досега, ако са ходили да бият хората, то очевидно сега това няма да стане. Ами аз го интерпретирам по следния начин – че, ако досега са пращани биячи да бият хората и да тероризират длъжниците, то сега, понеже ще бъдат същите регистрирани, явно ще бият по-малко. Това е единствената разлика, която аз виждам. Друга разлика няма при събирането на тъй наречените необслужваеми кредити и просрочени вземания, които така или иначе, пак казвам, когато има спор по тях, рано или късно, следва да се съберат по съдебен ред. Вие казвате – ето, съветвали сте във Федерацията длъжниците да си търсят правата, това е похвално. Лошото е, че, от друга страна, когато се продават, и то особено голям брой такива необслужвани вземания, се очаква и тези, които ги купуват и които инвестират в тяхното закупуване, те също да си търсят правата. Вече го казах и в изказването си, че крайната сметка, която ще е доста набъбнала, ще плати единствено българският гражданин, който е задлъжнял от не знам си колко време. Благодаря Ви.
Благодаря, господин Петров. Заповядайте, господин Георгиев за дуплика.
Господин Балачев, дадох примера кога за първи път се заговаря за потребителите, да се знае, че оттогава досега при нас в България нищо не е направено и в тази връзка го казах. Господин Петров, за страданията на Христос. На мен ми е ясно какви са страданията на част от адвокатите. С въвеждането на ред с този закон някак си ще се пресушат вашите възможности за защита на такива потребители. Това Ви е болката, това Ви е страданието. Благодаря Ви.
Господин Георгиев, не така към професионални гилдии. Преди да дам думата на Васил Стефанов, господин Маргаритов също иска да се изкаже. Заповядайте.
Благодаря. Уважаеми господин Председател, уважаеми госпожи и господа народни представители! Позволете ми съвсем накратко да допълня някои съществени моменти въз основа на това, което каза министър Нинова при представянето на Законопроекта. Очертавайки хронологията на неговия път до парламентарната зала, стана ясно, че е имало редица становища, бележки и предложения, които бяха направени в различни формати. Тук искам да обърна внимание на три групи проблеми, по които направените забележки и предложения експертният екип, работил върху закона, в който съм участвал и аз, не бяха приети, и съвсем накратко наистина да дам аргументите за това. На първо място, прословутият въпрос с директивата. Съвсем ясно е, че в Закона е предвидено на този етап единствено кредитните институции да бъдат изключени от приложното му поле, но не и банковите финансови институции, което до голяма степен отговаря категорично на въпроса за включването на потребителските и бързите кредити. И сега, що се отнася до банките, бих казал, че по своеобразен начин и те са включени в нормативната уредба, защото всъщност изключването им е на базата и това е съвсем ясно, че има директива, която разписа реда, по който се процедира по отношение на банките, че тази директива е в процес на транспониране, че има определен ред, по който се извършва това транспониране, че има отговорна институция, която извършва това транспониране, че рано или късно то ще се случи, тоест тези разпоредби на директивата ще станат част от действащото българско законодателство. Най-вероятно, ако това не стане между първо и второ четене, ще стане в този закон, след като той бъде приет, ако бъде приет. Така че за мен няма никаква драма по този въпрос, но разбира се, това, което беше казано, че в рамките на процедурата между първо и второ четене ще се случи транспонирането, би било добре, защото всички знаем, че това ще се случи в някакъв момент. На второ място, групата въпроси, свързани с предложението да бъдат изключени определени икономически оператори от възможността да продават на така наречените колекторски фирми вземания по потребителски договори. Само искам да напомня, че в предишните години многократно е дискутиран този въпрос в различни формати, най-вече под егидата на омбудсмана. Там бяха изразявани мнения, че не бива тези икономически оператори, въпреки че имат по-специфичен предмет на дейност и ред, по който го осъществяват, да събират сами такива вземания, защото това неминуемо натоварва с допълнителни разходи тяхната администрация и това от своя страна се отразява на крайната цена, защото невинаги цените, на които те предоставят своите услуги, са регулирани, дори в повечето случаи не са. Това е и основният аргумент, който ни е водил в разбирането, че не трябва да има изключения от приложното поле за различен тип икономически оператори, тъй като от своя страна законът, създавайки процедура, ограничения, регистър и така нататък дава гаранции, че когато бъдат продадени тези вземания, те ще бъдат събирани по законоустановения ред. Третият въпрос, може би с най-слаба важност към момента, но не е за пренебрегване в никакъв случай, е предложението първоначалният кредитор да има задължения да предлага на длъжника да изкупи вземането при същите условия, при които той би го продал на колектора. Тук съображенията най-общо са, че при предвидения ред за уведомяване и предоставянето на срок за доброволно изпълнение няма никаква пречка длъжникът и първоначалният кредитор да влязат в преговори за изчистване на размера на задължението и респективно за неговото редуциране, разсрочване, отсрочване и така нататък. Според мен по-скоро биха се засегнали връзките, по които функционира търговският оборот, доколко тези сделки на прехвърляне на портфейли, необслужвани потребителски задължения към търговци, които извършват тази дейност по занятие все пак се подчинява на някакви пазарни принципи, вероятно и на някакви конкретни изчисления, прогнози, бизнес планове и така нататък. Това се трите основни групи проблеми, които не бяха изчистени докрай в рамките на процедурата по съгласуването. И накрая за заглавието, то е такова, защото, както сочи и легалната дефиниция на понятието потребителски договори, формулирана в самия проект, това са всички договори, включително и тези за кредити, когато станат част от приложното поле на закона, страна, по които от едната страна е физическо лице, а от другата страна е търговец. Благодаря Ви за вниманието.
Благодаря Ви, господин Маргаритов. Заповядайте за изказване, господин Стефанов.
Благодаря Ви, господин Председател. Уважаеми народни представители! На първо място благодаря на господин Маргаритов за уточнението, което направи току-що. А сега по същество за Законопроекта на първо четене. Според мен Законопроектът за събиране на вземания по потребителски договор е необходим законодателен акт, който да сложи рамка на правата и задълженията на колекторите, както и да регламентира докъде може да се простират опитите за комуникация с гражданите по повод техни задължения, някои от които дори са изтекли по давност. Обажданията в извънработно време, търсене на личния контакт, получаването на заплахи за мен не са допустими способи за събиране на вземания в една правова държава, колкото безспорни да са тези вземания. Това са едни от най-неприятните практики, които колекторските дружества си позволяват и които ние намираме за недопустими и засягащи неприкосновеността на всеки човек. Този законопроект е необходим, за да бъдат защитени българските граждани от своеволия, потенциален тормоз или въвеждане в заблуждение. Това може да бъде постигнато чрез предвидените в проекта задължителна регистрация на дружествата в единния регистър, чрез механизмите за контрол, ограничаването на часовите диапазони, в които може да бъде търсен длъжникът, и така нататък. В Четиридесет и четвъртото народно събрание ГЕРБ имаше цял мандат. Ако тази парламентарна група е имала желанието да регламентира тези обществени отношения, мисля, че е имала предостатъчно време да го направи, както чухме малко по-рано. Явно четиригодишен мандат не е достатъчен да се осъществи това нещо. Надявам се, че ние ще го постигнем в рамките на Четиридесет и седмото народно събрание. Именно защото разглеждаме Законопроекта на първо четене, трябва да се концентрираме по неговата цялост. Не да се обръщаме към конкретни негови текстове и да ги дискутираме на този етап. Мисля, че от изказванията до момента се разбра, че почти всички парламентарни групи всъщност имат желанието да защитят интересите на българските граждани, което е и идеята на Законопроекта, което управляващото мнозинство иска да постигне в крайна сметка. Все пак по Законопроекта действително има нужда от прецизиране на конкретни текстове, които, пак казвам, към момента на първо четене не коментираме, но има. Затова приветствам това, което колегите от БСП и ИТН пожелаха – удължаване на срока за предложения между първо и второ четене. Като ние също ще направим съответни предложения към Законопроекта между четенията и от името на парламентарната група на „Продължаваме Промяната“ заявяваме, че ще подкрепим този Законопроект на първо четене. Благодаря Ви. [[Ръкопляскания от „Продължаваме Промяната“.]]
Благодаря, господин Стефанов. Има ли реплики към Васил Стефанов? Не виждам. За изказване – Явор Божанков.
Благодаря Ви, господин Председател. Уважаеми колеги! Съжалявам, че за краткото време, което остава, не мога да се спра подробно на всеки фалшив аргумент, на всяка една теза на ГЕРБ и ВЪЗРАЖДАНЕ, които по една или друга причина искат да спрат този законопроект. Но дебатът дотук отговаря на един много важен въпрос: защо толкова години този закон не е приет; защо толкова години цари безредие; защо толкова години се злоупотребява с българските граждани? Е, този дебат днес отговаря на този въпрос, но и дава една нова перспектива – вече има ново мнозинство и воля той наистина да бъде решен и вярваме, че ще бъде решен. Благодаря.
Благодаря, господин Божанков. Реплика от Александър Симов – заповядайте.
Уважаеми господин Божанков, в изказването си казахте за много лъжи, които са били изказани. Смятам, че сте длъжен да посочите примери, да ни кажете конкретно кои са те. Благодаря.
Благодаря за репликата, господин Симов. Втора реплика? Няма. Заповядайте за дуплика, господин Божанков.
Благодаря, господин Председател. Уважаеми господин Симов, народът е казал: „на лъжата краката са къси“, и аз няма да се спирам на всички тези лъжи, които се изрекоха. По-важно е да кажем каква наистина е целта на този законопроект, кои са трите проблема, които той решава. На първо място, какво е положението в момента? Едни нерегистрирани субекти, извън регулация, извън всякакви правни норми, без капитал, голяма част от тях криминално проявени тормозят българските граждани в малките часове на денонощието със залепване на обявления, с посещения на адрес, унижавайки тяхната чест и достойнство пред семействата и работодателите им. Когато хората потърсят защита и все пак стигнат донякъде, се оказва, че те капитал нямат. Те не могат да ги осъдят. Те не могат да им вземат нищо. Тези хора са безизвестни. Затова Законът урежда тези три много важни въпроса. На първо място, изискване за капитал. Защото сега е сигурно, че когато тези субекти са регистрирани, те носят имуществена отговорност, тя може да се реализира в пълен обем. Законът предвижда за всяко нарушение тежки административнопроцесуални правила, административнонаказателна отговорност и сигурност за длъжниците. Един от големите проблеми – 50 хиляди жалби има към омбудсмана за хора, които са натоварени с всякакви такси и лихви. Слагаме край на това. Сега всеки ще бъде информирам колко дължи. Ще има възможност да се защити. Ще има информиран избор как да постъпи. Никаква стъпка не може да бъде предприета, без той да знае за това и без да има надлежен ред в Закона, по който да се защити. Това е огромна стъпка напред. Това е целта на този закон. Този закон изпълнява тази цел. Оттук нататък между първо и второ четене могат да бъдат направени много промени. Той може да бъде подобрен, прецизиран и една конструктивна опозиция може да помогне в този процес. Но опозицията в лицето на ГЕРБ и ВЪЗРАЖДАНЕ не искат това и нямат смелост да кажат пред българските граждани простата истина – ние си искаме стария ред. Кажете им това. Искате да остане старият ред, в който съмнителни, криминални субекти без капитал тормозят българските граждани и ги товарят с лихви, и ги унижават, и ги тормозят. Кажете, че това искате да остане, защото Вие не правите предложения в посока подобряване на законодателния акт. Вие не помагате в процеса. Вие искате да остане старото положение и вероятно имате интерес да правите това, но ние няма да го позволим. Благодаря Ви. [[Ръкопляскания от „БСП за България“. Възгласи: „Еее!“ от ГЕРБ-СДС.]]
Благодаря, господин Божанков. Няма повече записани за изказване. Има ли желаещи? [[Реплики: „Не!“, „Не!“, „Няма!“]] След толкова подвиквания „не“ и „няма“ прекратявам дискусията. Поставям на гласуване Законопроект за събиране на вземания по потребителски договори, № 47-202-01-18, внесен от Министерския съвет на 6 април 2022 г. – първо гласуване. Гласували 129 народни представители: за 106, против няма, въздържали се 23. Предложението е прието. [[Ръкопляскания от „БСП за България“ и „Продължаваме Промяната“.]] Заповядайте за процедура, госпожо Митева.
Уважаеми господин Председател, уважаеми колеги! Правя процедурно предложение на основание чл. 79, ал. 1 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание срокът за предложения между първо и второ гласуване да бъде максималният от 28 дни, като призовавам всички народни представители да се включат в работната група и да обединим усилията си наистина да направим закон, който да е в полза на българските граждани. Благодаря Ви.
Благодаря, госпожо Митева. Подлагам на гласуване процедурното предложение срокът за предложения между първо и второ четене да бъде 28 дни. Гласували 164 народни представители: за 162, против 1, въздържал се 1. Предложението е прието. С това изчерпахме тази точка от Програмата за работата на Народното събрание. Преминаваме към следващата точка: ПРОЕКТ НА РЕШЕНИЕ ЗА СЪЗДАВАНЕ НА ВРЕМЕННА КОМИСИЯ ЗА РАЗГЛЕЖДАНЕ НА ВСИЧКИ МЕМОРАНДУМИ И ПИСМА ЗА НАМЕРЕНИЯ, ПОДПИСАНИ ОТ ПРАВИТЕЛСТВОТО ЗА ПЕРИОДА ОТ 12 МАЙ 2021 Г. ДО 20 АПРИЛ 2022 Г. Вносители – Десислава Атанасова и група народни представители. Моля, вносителите да ни запознаят с Проекта.
Благодаря Ви, уважаеми господин Председател. Предложението ни за създаване на временна комисия е мотивирано от необходимостта да се установят всички факти и обстоятелства, свързани с подписването на всички меморандуми и писма за намерения от членове на Министерския съвет за периода от 12 май 2021 г. до 20 април 2022 г. Това се налага, защото сме провокирани от липсата на ясна, точна и конкретна информация по отношение на ангажиментите, които поемат членовете на Министерския съвет от името на Република България при подписване на меморандуми и/или писма за намерения, както и паметни бележки. Последното публично известно подписване на такъв меморандум, за който ние много отдавна настоявахме да има временна комисия и всички страни, предмети и обвързаности за Република България да станат публично известни, е от 23 март, когато министърът на енергетиката господин Александър Николов подписа Меморандум за сътрудничество с Gemcorp Capital Management Ltd и IP3 Corporation. В резултат на това партньорство беше заявено от правителствената пресслужба, че се очакват инвестиции на стойност около 1 млрд. долара в зелена енергия. Инвестицията беше обявено, че е свързана с Проекта за завод за батерии за складиране на енергия, който правителството промотира като алтернатива на въглищните ТЕЦ-ове в басейна на Марица изток, както и тези намерения проличаха от представянето на една от целите на Меморандума, а именно изграждане на хибриден индустриален комплекс на територията на Марица изток. Напомням, че този проект е включен и в Плана за възстановяване с европейско финансиране. Водени от разбирането, че при разпореждания с публични средства, от Европейския съюз особено, които са средства и на европейските данъкоплатци, или евентуални инвестиции в българската икономика, които са подкрепени от правителството на Република България, е необходимо и редно Народното събрание да има информация за действията на изпълнителната власт, предлагаме създаването на такава временна комисия, която да установи по безспорен начин и да даде информация както на народните представители, така и на цялата общественост за страните, предмета, съдържанието и обвързващите клаузи за Република България. И в този смисъл, уважаеми колеги, Ви представям: „Проект! РЕШЕНИЕ за създаване на Временна комисия за разглеждане на всички меморандуми и писма за намерения, подписани от правителството за периода от 12 май 2021 г. до 20 април 2022 г. Народното събрание на основание чл. 79, ал. 1 и ал. 3 от Конституцията на Република България и чл. 36 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание РЕШИ: 1. Създава Временна комисия за разглеждане на всички меморандуми и писма за намерения, подписани от членове на Министерския съвет за периода от 12 май 2021 г. до 20 април 2022 г. 2. Временната комисия се състои от 14 народни представители, избрани на паритетен принцип – по двама от всяка парламентарна група. 3. Избира ръководство и състав на Временната анкетна комисия, както следва: Председател: … Членове: … 4. Временната комисия установява всички факти и обстоятелства, свързани с подписаните от членове на Министерския съвет меморандуми и писма за намерения за периода от 12 май 2021 г. до 20 април 2022 г. 5. Разглежда и анализира документи, свързани с установяване на съдържанието, страните, предмета и целесъобразността на клаузите в подписаните меморандуми и писма за намерения. 6. Временната комисия изготвя доклад за резултатите от работата си и установените факти и обстоятелства. 7. Временната комисия се избира за срок от 1 месец.“ Представих Ви Проекта за решение. Силно се надявам, че консенсусът, който вчера Народното събрание демонстрира при създаването на една друга временна комисия, свързана със спирането на доставките на „Газпром“, ще бъде потвърден и по отношение на тази временна комисия, ако, разбира се, управляващото мнозинство няма какво да скрие от обществото и, разбира се, от Народното събрание. Благодаря. [[Ръкопляскания от ГЕРБ-СДС.]]
Благодаря, госпожо Атанасова. Откривам дискусия по Проекта на решение. Желаещи за изказване? Не виждам. Прекратявам дискусията. Преди да преминем към гласуване, ще направя две редакционни предложения за коригиране на текста. Първото е в заглавието, тъй като има разминаване в заглавието на третия ред пише: „подписани от правителството“, а в т. 1 е: „подписани от членове на Министерския съвет“. Затова едното ми редакционно предложение е в заглавието също текстът да стане: „подписани от членове на Министерския съвет“, а не „подписани от правителството“. Другото е в т. 3, пише: „Временната анкетна комисия“ думата „анкетна“ да отпадне, а да е „Временната комисия“. Това са двете редакционни предложения за изчистване на текста, преди да преминем към гласуване на основното предложение. На първо място, подлагам на гласуване двете редакционни предложения, които направих, анблок ги гласуваме. [[Реплика от „Продължаваме Промяната“: „Какво гласуваме?“]] Редакционни предложения, които казах. Тъй като има несъответствие между заглавието и т. 1. В заглавието пише: „правителството“, а в т. 1 „членове на Министерския съвет“ В заглавието няма да е „правителството“, а ще е „членове на Министерския съвет“ и в т. 3 е: „Временната анкетна комисия“, да отпадне думата „анкетна“. Гласували 161 народни представители: за 143, против 8, въздържали се 10. Предложението е прието. Преминаваме към гласуване на основното предложение при съобразяване на приетите редакционни поправки. Гласуваме предложението на ГЕРБ-СДС за създаване на временна комисия. Гласували 167 народни представители: за 72, против 82, въздържали се 13. Предложението не е прието. [[Реплика: „Прегласуване!“]] Прегласуване по искане на Петър Петров.
Не ми работи пултът.
Успяхте ли да гласувате, господин Чолаков?
Да, оправи се.
Гласували 168 народни представители: за 73, против 87, въздържали се 8. Предложението не е прието. С това изчерпахме и тази точка от Програмата. Преминаваме към следващата точка: ПЪРВО ГЛАСУВАНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА БЪЛГАРСКИЯ ЕЗИК. Внесен е Доклад от Комисията по образованието и науката относно Законопроекта. Заповядайте, госпожо Анастасова, да ни запознаете с Доклада. [[Шум.]] Колеги, моля за тишина.
Уважаеми господин Председател, уважами колеги! „ДОКЛАД за първо гласуване относно Законопроект за българския език № 47-254-01-16, внесен от Костадин Тодоров Костадинов и група народни представители на 28 януари 2022 г. На свое редовно заседание, проведено на 23 март 2022 г., Комисията по образованието и науката обсъди Законопроект за българския език, № 47-254-01-16, внесен от Костадин Тодоров Костадинов и група народни представители на 28 януари 2022 г. На заседанието присъстваха: от Министерството на образованието и науката госпожа Мария Гайдарова – заместник-министър на образованието и науката, и Евгения Костадинова – директор на дирекция „Съдържание на предучилищното и училищното образование“; от Института по български език „Професор Любомир Андрейчин“ при Българската академия на науките професор доктор Лучия Антонова-Василева – директор на института, и доцент доктор Татяна Александрова – ръководител на Секцията за съвременен български език; от Съвета за електронни медии госпожа Соня Момчилова – член на СЕМ, и госпожа Емилия Станева – главен секретар на СЕМ, както и представители на неправителствени организации. От името на вносителите Законопроектът бе представен от народния представител Костадин Костадинов. Той изтъкна, че основната цел на Законопроекта е да се изгради ясна нормативна уредба, която да гарантира бъдещето на българския език. Приемането на Законопроекта ще допринесе за това да се издигне политиката за защита на българския език като основа на българската народност и на българската държавност на едно много по-високо ниво. Специално внимание се отделя на изучаването и ползването на българския книжовен език извън територията на страната и усвояването на езика от тези, за които той не е майчин. Водещ мотив за вносителите е фактът, че българският език се приема за даденост, но в последните години той е подложен на промени в изключително неблагоприятен дух. По Законопроекта са постъпили становища от Министерството на образованието и науката, Министерството на финансите, Министерството на културата, Министерството на регионалното развитие и благоустройството, Института за български език „Професор Любомир Андрейчин“, Департамента за езиково и специализирано обучение – СУ „Св. Климент Охридски“, Съвета за електронни медии и от Синдиката на българските учители. В изпълнение на чл. 72, ал. 2 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание, Комисията по образованието и науката, преди да обсъди Законопроекта по същество, извърши проверка и установи неговото съответствие с изискванията на Закона за нормативните актове, указа за неговото прилагане и на посочения правилник. На заседанието се проведе публично обсъждане на Законопроекта, в което участваха представители на институциите и организациите, предоставили писмени становища. Научният съвет на Института за български език „Професор Любомир Андрейчин“ продължава да се придържа към позицията си, че най-подходящият модел е да се продължи вече утвърдената практика за законодателното уреждане на езиковата материя, като нейното конкретизиране да се прави чрез последователно допълване на съществуващите над 100 отделни нормативни актове, които уреждат употребата на българския книжовен език в различните сфери на обществения живот. В предложения законопроект се откриват непрецизни и несъстоятелни в научно отношение формулировки. Няма как със закон да се уреждат обществените отношения, свързани с правилата на книжовния език. Официалният статут на българския език е защитен чрез редица закони. Такива са Законът за нормативните актове, Законът за радиото и телевизията и преди всичко Законът за училищното и предучилищното образование, където специално се регламентират много подробно всички случаи, в които се използва и чужд език за децата, за които българският не е майчин, и се предлага специално обучение под контрола на държавата. Предложеният Съвет за български език е ненужна институция, която се натоварва с несвойствени за една научна общност функции. Идеята да се организира Български културен институт „Св. св. Кирил и Методий“ е добра, но неговите задачи и цели са така поставени, че фактически той иззема много от функциите на Министерството на образованието и на Министерството на културата. Според Министерството на образованието и науката Законопроектът не изпълнява в цялост Закона за нормативните актове, според който в материята, до която се отнася, един закон трябва да уреди пълно всички основни обществени отношения, които се поддават на трайна уредба, тъй като се правят множество препратки за уреждане на такива отношения в други закони и подзаконови актове. При опит за изрично и изчерпателно уреждане в един закон на случаите, за които е задължителен българският език, и с оглед необятните му сфери на приложение съществува опасност определени обществени отношения да останат извън обхвата му. Това би създало противоречие със специалните закони, които са уредили изрично и в пълнота задължителното приложение на българския език. Редът и условията за изучаването на българския език са вече уредени, при това по-прецизно и изчерпателно в Закона за предучилищното и училищното образование и свързаните с него подзаконови нормативни актове. Регулацията на въпросите, свързани с развитието на българския език със закон, е необоснована и немотивирана. Статутът на предвидените органи „Български културен институт „Св. св. Кирил и Методий“ и „Съвет за българския език“ не е достатъчно ясен. Съветът за електронни медии потвърждава вече изразеното си становище от 2018 г., когато е разглеждан идентичен законопроект. Следва да бъде внимателно преценено дали обществените отношения, свързани с използването и развитието на българския език, трябва да бъдат обект на законодателно регулиране или следва да се развиват свободно като част от многообразието на българската култура. СЕМ не може пряко да се намесва в начина, по който не само изглеждат, а и звучат предавания в медиите, които не са обществени. Телевизията пряко влияе върху възпитанието и личностното формиране на децата. Това трябва да бъде съобразено в училищните планове за обучение на подрастващите от най-ранна възраст. Предвид неимоверното количество риалити формати и забавни предавания, е трудно да се отстояват книжовните норми, правоговорът и чистотата на езика в изискуемата степен. В становището си от Департамента за езиково и специализирано обучение в Софийския университет „Св. Климент Охридски“ обръщат внимание, че нормативното уреждане на въпроса за изучаването на българския език, особено от лица, за които той не е майчин, е пряко свързано и с въпроса за сертифициране на нивото на владеене на езика по Общата европейска езикова рамка. В представения законопроект се предвижда дейностите по сертифициране на нивото на владеене на българския език да бъдат възложени на Българския културен институт „Св. Св. Кирил и Методий“, но статутът на този институт не е особено ясно дефиниран. Необходим е много по-прецизен поглед към въпроса за сертифицирането. Крайно наложително е създаването на самостоятелен Национален център за сертифициране по български език, базиран в СУ „Св. Климент Охридски“ и лицензиран от Министерството на образованието и науката. Писменото становище на Министерството на финансите посочва необходимостта да се обърне внимание на някои проблемни и/или неясни аспекти на предлаганата законова уредба, доколкото същата има отношение към финансирането на провеждани от правителството политики и има основания да се предположи, че финансовите последици няма да се свеждат само до издръжката и възнагражденията на предвидения в проекта Съвет за българския език, както се твърди в мотивите на вносителите. Законопроектът урежда отношения, част от които попадат в предметния обхват на други закони, но без да се предлага пълна съгласуваност на свързаната законова уредба. Това води до дублиране на правомощия на предвидения в Законопроекта Съвет за българския език с такива на централни органи на изпълнителната власт, както и до дублиране на функции на предлаганата нова административна структура – Български културен институт, за който в мотивите към Законопроекта и в предварителната оценка на въздействие липсва информация за очакваните финансови последици със съществуващи административни структури. Министерството на финансите не може да подкрепи предложения проект на Закон за българския език, тъй като в мотивите му липсва изискуемото посочване на финансовите и други средства, необходими за прилагането на новата уредба. В своето становище Синдикатът на българските учители споделя необходимостта от приемане на Закон за българския език, който да изгради една обща обединителна рамка, създаваща условия за опазване и обогатяване на книжовния български език. В Законопроекта специално място е отделено на „Употреба на българския език в електронна среда“. Въвежда се държавен стандарт за българската форма на кирилица. Остава спорен въпросът дали предложеният Съвет за българския език към Министерския съвет ще разполага с необходимия капацитет за ефективно изпълнение на вменените си контролни функции по установяване на нарушения и санкциониране на нарушителите. В дискусията се включиха народните представители Антония Димитрова, Красимир Вълчев, Пламен Николов, Ирена Анастасова, Мукаддес Налбант, Андрей Чорбанов, Христо Петров, Веска Ненчева и Костадин Костадинов. Народните представители от парламентарната група на „Продължаваме Промяната“ изтъкнаха, че езикът е жив организъм, който се развива, и той е неподвластен на закони. За съхранението и за насърчаването на езика е необходимо да се обърне повече внимание на образованието, на иновативните методи на преподаване, на по-засиленото преподаване на българския език и на литературата, а не на урегулирането му със закон. Напълно излишно е в закон да се преповтарят основни текстове на Конституцията. Също не е необходимо в закон да се посочват текстове от друг закон, където този тип обществени отношения вече са урегулирани, докато вносителите на Законопроекта за българския език се позовават основно на Закона за предучилищното и училищното образование. Създаването на Съвет за българския език е друг спорен момент. Конструкцията му е на съвещателен орган, а в същото време е натоварен с административни функции, включително и налагане на санкции. Според тях този законопроект е прекалено несъвършен и необмислен и би създал повече проблеми. Народните представители от парламентарната група ГЕРБ- СДС посочиха, че езикът е в основата на националната идентичност, респективно съхранението, опазването, утвърждаването му също е в основата на националната идентичност. Считат, че има нужда от такъв конкретен законопроект, защото той съдържа много разпоредби, които ги няма в другите нормативни документи. С него ще се надгради съществуващият модел, поради което Законопроектът трябва да бъде подкрепен на първо гласуване. Народните представители от парламентарната група на „Има такъв народ“ считат, че не е необходимо повтарянето на съществуващата нормативна база. В предложения законопроект има много текстове, които са притеснителни, и според тях по-добре би било, ако бъде пренаписан наново, вместо да се прави опит да бъде поправен. Народните представители от парламентарната група на „Движение за права и свободи“ приветстват вносителите за опита, който е направен с този законопроект, но много текстове трябва да се прецизират. Подкрепят създаването на институт „Св. Св. Кирил и Методий“, като посочват, че това е добра международна практика, а страните, които са си създали подобни институти, действително показват сериозни успехи при разпространяването на своята култура по света. Парламентарната група би подкрепила Законопроекта, но само след една сериозна работа за неговото допълнение и редакция. Народните представители от парламентарната група „БСП за България“ споделиха, че в предишни парламенти са разработвали тази тематика, като са установили, че това води до резултат, който няма да оправдае нито усилията, нито целта. Философията на предложения законопроект е прекрасна и с добри намерения. Считат, че основна задача е да спазваме тези закони, в които вече има задължителни предписания как да се използва българският език. Големият проблем е в липсата на контрол по изпълнението, както на тях, така и на много други закони. Много често слабостта не е в законите, а в хората, които отговарят за спазването на законовите разпоредби, включително и на тези, които са свързани с ползването и защитата на българския език. След дискусията и проведеното гласуване с 2 гласа „за“, 6 гласа „против“ и 6 гласа „въздържали се“ Комисията по образованието и науката предлага на Народното събрание да не приеме на първо гласуване Законопроект за българския език, № 47-254-01-16, внесен от Костадин Тодоров Костадинов и група народни представители на 28 януари 2022 г.“ Благодаря Ви.
Благодаря Ви, госпожо Анастасова. Има и Доклад от Комисията по правата на човека, вероизповеданията и жалбите на гражданите. Заповядайте, професор Чорбанов, да ни запознаете с Доклада на Комисията.
Благодаря Ви, господин Председател. Уважаеми дами и господа народни представители! Ще Ви прочета Доклада на Комисията по правата на човека, вероизповеданията и жалбите на гражданите, касаещи същия законопроект. „ДОКЛАД относно Законопроект за българския език, № 47-254-01-16, внесен от Костадин Тодоров Костадинов и група народни представители на 28 януари 2022 г. На своето редовно заседание, проведено на 24 март 2022 г., Комисията по правата на човека, вероизповеданията и жалбите на гражданите разгледа Законопроект за българския език, внесен от Костадин Тодоров Костадинов и група народни представители. На заседанието беше поканена и присъстваше госпожа Евгения Костадинова, директор на дирекция „Съдържание на предучилищното и училищно образование“ в Министерството на образованието и науката. В Комисията постъпи и писмено становище по Законопроекта от академик Николай Денков, министър на образованието и науката. От името на вносителите Законопроектът беше представен от народния представител Ангел Георгиев. Той изтъкна, че целта на Законопроекта не е кардинална промяна на обществените отношения, а събирането на законовите норми за езика на едно място. Това според него ще утвърди езика като висша ценност за българската нация. Вносителите предлагат да се създаде Съвет за българския език, който да контролира провеждането на държавната политика в областта на опазването, обогатяването и задължителното ползване на българския книжовен език, да се въведе заедно с него и механизъм за ежегоден отчет на езика пред Народното събрание. Вносителите смятат, че ще допринесе за съхраняването и опазването на нашия език. Специално внимание в Законопроекта се отделя и на изучаването и ползването на българския книжовен език извън територията на днешната Република България и усвояването на езика от граждани, за които той не е майчин. Също така се предлага регулиране на използването на българския език в електронна среда чрез утвърждаване на кирилицата и съответно на български шрифт. Държави като Франция, Белгия, Литва, Латвия, Естония, Полша са регламентирали с отделен закон обществени отношения, свързани с използването на техните езици. Затова вносителите не смятат, че Законопроектът би бил в противоречие с правото на Европейския съюз. От името на Министерството на образованието и науката госпожа Евгения Костадинова изтъкна, че МОН винаги е подкрепяло осигуряването на условия за опазване и насърчаване на използването на българския език като основа на българската идентичност. В представения законопроект тя вижда едно продължаване на усилията на Министерството на образованието в последните години за повишаване на грамотността. По отношение на законосъобразността следва да се прецени доколко предложеното в Законопроекта е в съответствие със Закона за нормативните актове, тъй като задължителното ползване на българския език на територията на Република България е вече постановено в Конституцията. Що се отнася до реда и условията за изучаване на българския език, те са заложени и в Закона за предучилищното и училищното образование и свързаните с него подзаконови нормативни актове. Що се отнася до целесъобразността, госпожа Костадинова не намира за достатъчно обоснована предложената регулация на развитието и обогатяването на българския език, доколкото езикът е една жива система и той се развива по собствени правила. Не са достатъчно ясно уредени отношенията на създадения със Законопроекта Съвет за българския език с вече съществуващите институции – Българския културен институт, от една страна, и Института за български език към БАН, от друга. Изместването на компетентността от министъра на културата към министъра на образованието по отношение на стандартизирането на българската форма на кирилица също няма според МОН достатъчни основания. Освен това МОН намира за необходимо да се прецизират някои непоследователно използвани понятия и термини в текстовете. Председателят на Комисията професор Андрей Чорбанов направи коментар на внесения законопроект, като подчерта, че темата е сериозна, изисква внимание. Освен становището на Министерството на образованието и науката има и коментари от Съвета за електронни медии. Абсолютно неправилно е названието „медии“ като употреба, защото в нашите стандарти, изготвяни писмено от Института за български език към БАН, е много добре упоменато как трябва да се използват чуждиците и под каква форма. Факт е обаче, че те не се използват правилно, и това е най-нагледен пример как нещо вкарано в законова норма може да не се изпълнява просто защото не се изпълнява. „Медия“ е латинска дума и е множествено число на думата е „медиуми“, така че би следвало множествено число да бъде „медия“. Самото заглавие „електронни медии“ е неправилно от тази гледна точка. Това е просто като демонстрация как една законова норма може да не работи, независимо че съществува като такава. Председателят изказа благодарност на главния експертен сътрудник на Комисията господин Тошев за предоставянето на заглавната страница на Граматиката на братя Антон и Димитър Цанкови, която е издадена във Виена през 1852 г. на говоримия български език. С нея те обявяват една форма на говорим български за правилен книжовен, тоест за литературна норма, а с това всички останали говори стават диалекти. И това е литературната ни норма и досега. Председателят зададе и въпрос: „Диалектът ще се приеме ли за неправилно използване на българския език?“ Примерът, с който той илюстрира въпроса си, е свързан с говора около град Трън. Една учителка е диктувала: „Напишете сега, деца, на дъската: „Котката яде мишки.“ Детето е написало: „Мачок руча поганци.“ Ще бъде ли това законова норма и ще бъде ли според Законопроекта неправилно ползване на българския език? В държавния бюджет за 2022 г. е определен бюджет за Българската академия на науките, съответно за Института по български език към БАН и му е вменено като функция да се занимава с нормативните документи, които впоследствие да се използват най-малкото като правилници, като речници, като форма за правилност на книжовен български, поне в утвърдените норми за момента, които, знаете, се променят и такива речници се издават периодично, отчитайки промените в българския. Няма логика да се направи орган с дублираща функция, тоест такъв Съвет, който да дублира Института за български език към Академията. Нещо повече, БАН е основана като официално име Българско книжовно дружество. Народният представител Ангел Георгиев отговори, че вносителите са се стремили в една рамка да се обхванат всички обществени отношения, свързани с българския език. Диалектите са част от богатството на нашия език. Вносителите смятат, че ще има полза от такъв закон. Ако има някакви предложения как да стане по-добър, те са отворени към това да се подобри, да се усъвършенства. Народният представител Радомир Чолаков подчерта, че Законопроектът се разглежда преди първо четене. На първо четене се обсъжда общата философия, идеята, концепцията, дали има нужда от такъв закон. В дебатите се поставя въпросът за диалектите. Те, диалектите, са уредени в чл. 15, ал. 2, тоест въпросът е решен. Дискусията преди първо четене има за цел народните представители да обменят мисли, но не да се спира дискусията, особено ако всички са убедени, че дискусията може да е полезна и може да доведе до нещо. Господин Чолаков е забелязал, че в заглавната страница на Законопроекта на вносителите пише „Четиридесет и четвърто народно събрание“. Видно е, че този законопроект е внасян по времето на правителството на ГЕРБ, обсъждан е тогава също, по някакви причини не е бил приет. Депутатите от ГЕРБ са отворени за дискусия. След проведените разисквания Комисията по правата на човека, вероизповеданията и жалбите на гражданите проведе гласуване и с 4 гласа „за“, 1 „против“ и 8 гласа „въздържали се“ предлага на Народното събрание да не приема на първо гласуване Законопроект за българския език, № 47-254-01-16, внесен от Костадин Тодоров Костадинов и група народни представители на 28 януари 2022 г.“
Благодаря Ви, Професоре. Остана Докладът от Комисията по регионална политика, благоустройство и местно самоуправление. Заповядайте, господин Ананиев.
Уважаеми господин Председател, „ДОКЛАД относно Законопроект за българския език, № 47-254-01-16, внесен от Костадин Костадинов и група народни представители На редовно заседание, проведено на 29 март 2022 г., Комисията по регионална политика, благоустройство и местно самоуправление обсъди Законопроект за българския език, № 47 254 01-16, внесен от Костадин Костадинов и група народни представители на 28 януари 2022 г. От името на вносителите Законопроектът бе представен от народния представител Ангел Георгиев. Той изтъкна, че целта на Законопроекта е чрез осигуряване на условия за опазване и обогатяване на българския книжовен език да запази езика като основа на българската национална идентичност и чрез него да се насърчава развитието на образованието, науката, изкуството и културата в страната. Законопроектът не цели да промени идентифицираните повече от сто нормативни акта, в които се уреждат специфични случаи на използването на българския език, а да ги обхване в обща рамка. Със Законопроекта се предлага да се създаде Съвет за българския език към Министерския съвет, който да контролира провеждането на държавната политика в областта на опазването, обогатяването и задължителното ползване на българския като национален език. Предвидено е да се въведе заедно с него и механизъм за ежегоден отчет на езика пред Народното събрание. В Законопроекта се отделя внимание на изучаването и ползването на българския книжовен език извън територията на страната и усвояването на езика от граждани, за които той не е майчин. Според вносителите не е налице противоречие с правото на Европейския съюз. Посочено бе, че в държави като Франция, Белгия, Литва, Латвия, Естония и Полша са регламентирали с отделен закон обществени отношения, свързани с използването на техните езици. В Комисията са получени становища от Министерството на образованието и науката и от Националното сдружение на общините в Република България. В становището на Министерството на образованието и науката е отбелязано, че Министерството принципно подкрепя осигуряването на условия за опазване и насърчаване на използването на българския език като основа на българската идентичност. Със Законопроекта Министерството намира подкрепа за продължаване на усилията на Министерството на образованието и науката за повишаване на грамотността и насърчаване на четенето. Същевременно в становището са изразени и редица бележки, като е обърнато внимание на съществуващата нормативна уредба, където значителна част от въпросите, свързани с езика, са уредени подробно. Дискусионни са и въпросите за статута и правомощията на предвидените в Законопроекта Съвет за българския език и Българския културен институт. Неприемливо е предвиденото изземване на правомощия от министъра на културата и предоставянето им на министъра на образованието и науката. Направени са и други бележки по отношение на необходимостта от прецизиране на отделни разпоредби. В становището на Националното сдружение на общините е отбелязано, че предвидените изисквания, касаещи средното образование и предучилищните форми на обучение, в много по широк обхват и в по-голяма конкретика са регламентирани в Закона за предучилищното и училищното образование, а също така и в държавния образователен стандарт. По отношение на нормите, регламентиращи задължителното ползване на официалния език, според Сдружението на общините въпросите, касаещи административните производства, в много по-пълен аспект са уредени в Административно-процесуалния кодекс, предвиждащ задължителното използване на официалния български език както от администрациите, така и от физическите и юридическите лица. В хода на дискусията изказалите се народни представители изразиха принципната си подкрепа за необходимостта от опазване и насърчаване на използването на българския език като основа на българската идентичност. Народният представител Елена Гунчева обърна внимание, че приемането на Законопроекта е належащо, тъй като в редица градове имената на улици, институции, фирми и други се изписват на английски език, а българските граждани се чудят дали се намират в собствената си страна, или в чужбина. Според нея така се нарушава Конституцията на страната и трябва да се приеме Законопроектът, за да се защити българският език. Народният представител Юлия Иванова изрази съгласие, че запазването на българския език е една достойна кауза и трябва да продължим да защитаваме тази ценност. По отношение на надписите на улици, на сградите, на институциите и други тя изрази съгласие, че те трябва да са на български език, но трябва да са дублирани и на чужд език – английски, за да могат да бъдат улеснени и чуждите туристи, които посещават страната. Председателят на Комисията господин Настимир Ананиев подчерта, че безспорно темата за опазването на езика е много важна, но въпросът е има ли нужда от още един закон, след като има достатъчно нормативни актове в тази област. По отношение на споровете на какъв език трябва да са дублиращите надписи той сподели, че след като сме страна – членка на Европейския съюз, те могат да бъдат на всеки един от езиците на Европейския съюз и изборът на кой от тях – е въпрос на целесъобразност. Според господин Ананиев липсват достатъчно мотиви за създаването на Съвета за български език, при условие че има Институт по български език към БАН. Въз основа на обсъжданията и в резултат на проведеното гласуване Комисията по регионална политика, благоустройство и местно самоуправление с 1 глас „за“, без „против“ и 10 гласа „въздържал се“ предлага на Народното събрание Законопроект за българския език, № 47-254-01-16, внесен от Костадин Костадинов и група народни представители, да не бъде приет на първо гласуване.“ Благодаря.
Благодаря Ви, господин Ананиев. Становище от вносител ще има ли? Заповядайте, господин Костадинов.
Господин Председател, почти няма държава в Европейския съюз, която да не разполага с подобен закон. Между другото, тази, която обикновено се дава за пример и която ние сме ползвали при съставянето на този законопроект, е Франция, където има разпоредби и съответно правила, които се спазват още от 1958 г., и с гласуването на сегашната Конституция на Франция се поставят основите на Петата република. Тук е моментът да отбележа всъщност, че по този законопроект е работено от години. Той не се внася за първи път в Народното събрание, а е внасян няколко пъти преди това. Почти без изменение е внесен и сега, разбира се, с разрешението на хората в предишните парламенти, които са го правили и които са го внасяли. Ние сме направили само някои козметични редакционни поправки вътре в него, но така или иначе той няма как да бъде изменен, защото самото му същество е изключително консервативно. Смисълът на Закона е да се уреди начинът, по който се развива българският език, защото има два начина, по които той може да се развива, и те всъщност са не само валидни за нашата страна, валидни са и за всички останали държави, за всички останали народи. Единият е, така да кажем, основно естественият начин, при който се оставя езикът да се развива и той се запълва с нововъзникнали думи и форми, словосъчетания, най-вече обаче с чуждици под влияние на други, много по-силни и много по-мощни езици от него. Вторият начин е така наречената кодификация, която дава възможност на държавата да определя сама как и по какъв начин да се развива този език, като създава нови думи и като всъщност по този начин подпомага развитието на езика в една или в друга посока. Пример за кодификация веднага мога да дам със съседната Република Македония, отскоро известна като Северна Македония, където един български диалект, всъщност няколко български диалекта бяха кодифицирани като друг език – претендират да са друг език, макар че не са, и където в продължение на години се чистят български думи и фрази и се заместват със сръбски такива. Реално погледнато, това нещо се случва в момента в нашия език, макар че не се случва под формата на кодификация дотолкова, доколкото поне на мен не ми е известно и, разбира се, няма практика българската държава да го прави. Но, за съжаление, медиите – тези, за които преди малко беше споменато, че всъщност не са медии, а са медиуми, както и да е, всъщност са тези, които налагат използването и вкарването на страшно много чуждици – чужди думи и словосъчетания в българския език, които в един определен момент дори подменят и начина, по който започва да звучи езикът ни граматически, тоест вече започва не просто да се променя съдържанието, но и формата. Давам един простичък пример с названия, които напълниха българските медии и вестници, и телевизии, и списания, и така нататък в последните две години покрай грипната епидемия, известна като пандемия, с названието COVID-19. Навсякъде се говореше за ковид криза, ковид мерки, ковид болни. Сега, представете си как вместо ковид използваме примерно думата грип и казваме грип криза, грип болни, грип епидемия – звучи малко нелепо и абсурдно. Само че, както звучи нелепо и абсурдно, така свикнахме с него и така всички го употребяват – нищо, че не е вярно, нищо, че е подигравка с българския език. Това обаче не се регламентира по никакъв начин нито от Института за български език, който беше споменаван няколко пъти като уж съществуващ нормативен орган, който би могъл да се занимава с тези проблеми, напротив той не се занимава и по никакъв начин не ги регулира, не че няма доброто желание, не че там не разполагат с необходимите специалисти, разбира се, просто защото не са му такива правомощията. От тази гледна точка беше и функцията на този законопроект, който независимо от това дали сега ще бъде приет, или няма да бъде приет, един ден ще стане факт, защото всяка една уважаваща себе си държава, пак повтарям, особено пък такава с претенции да е стара, пък ние смятам, че поне в това отношение можем да имаме обосновани претенции, трябва да има такъв закон. Ще дам и още един пример. Между другото, много е важен и полезен, една от най-старите държави в Европа – няма я на картата в момента, защото има васален статут, част от Великобритания, става дума за Манското господарство, има един държавен девиз, който звучи по следния начин на техния език: „Гай шенги, гай шеър“, което означава на местния мански език, който е келтски: „Без език няма народност“ или в по-широк смисъл – няма държава. На този език, на тази държава говорят няколкостотин човека, но той е официален държавен език и той е техен белег, по който те се определят и ограничават от всички останали съседи, най вече от англичаните и ирландците. От тази гледна точка, задължително е приемането на такъв законопроект, защото в момента в нашата държава цари една езикова вакханалия. На практика в нашата страна българският език е изтласкан в периферията и реално погледнато единственото нещо, което го запазва, все още е фактът, че, да кажем, до някаква степен не е чак толкова навлязъл английският език във всички основни обществени среди. Но имайки предвид начина, по който се развиват по-младите поколения, имайки предвид факта, че вече в българската държава е въведено де факто двуезичие – всичко се дублира на английски, и то се смята, даже беше казано преди малко, в едни от докладите беше прочетено едно становище, че, видите ли, трябвало да има надписи на чужд език на българските институции, най-вече, разбира се, на английски, защото това било от помощ на чуждите туристи. Аз може би трябва да поискам една справка да видя колко точно чужди туристи са влезли примерно в Министерството на културата – ето, това е надписът отпред, където пише на английски Министерство на културата [[народният представител Костадин Костадинов показва документ]], колко примерно чужди туристи са влезли, а може би в друга туристическа дестинация Министерството на здравеопазването – ето [[народният представител Костадин Костадинов показва документ]], вижда се, тук също пише на английски, да не говорим за друга такава отявлена туристическа дестинация като Министерство на образованието и науката – ето [[народният представител Костадин Костадинов показва документ]]отново, разбира се, пак на английски. Примерите в това отношение са десетки, да не кажа стотици. Всяка една българска държавна институция на практика е преведена на английски, включително ако погледнем и входа на Народното събрание и там има такива надписи. Сега, специално за Народното събрание би трябвало леко да се замислим, че в крайна сметка тук държавният официален език е един! Имайки предвид обаче, че напоследък в нашата държава на официални институции се веят и чужди знамена, очевидно имаме някакъв много интересен разпад на държавността, защото се смята, че това вече не е израз на намеса във вътрешните ни работи, а израз на съпричастност. Искам да припомня друго, защото ние много забравяме, ако въобще някой пък си и спомня, че първите сблъсъци в съседната отново друга българска държава на Балканския полуостров – Македония, първите сблъсъци започнаха на етническа основа…
Господин Костадинов, все пак сте от парламентарна трибуна, моля Ви се – тези изказвания.
Давам примери, какво точно в момента има, което Ви притеснява?! В съседната Република Македония подобни сблъсъци започнаха, след като в западномакедонския град Гостивар се сложи албанско знаме на кметството в Гостивар. Това беше през далечната 1994 г., седем години по-късно в държавата имаше изключително тежка гражданска война. Така че ние нямаме друг избор освен да приемем такъв един закон. Между другото, съвсем накратко, вътре в него има неща, които са изключително важни, и те са рамкирани като основни репери или опорни точки, около които трябва да се построи цялата езикова политика на България. Едно от най-важните неща, които ние сме заложили вътре в него, е Институтът за българския език. Тук няколко пъти беше казано за това, че – тоест, не институтът, а културен институт – Културен институт „Свети Кирил и Методий“, и тук няколко пъти беше казано, че, видите ли, нямаме нужда, защото имаме Институт по български език. Ами да кажем Испания има институт „Сервантес“. Германия има „Гьоте институт“. Англия и Франция също имат подобни центрове, които се занимават не само и единствено с опазване на езиковата чистота на съответния държавен официален език, но и пропагандиране на съответната национална култура съответно испанската, немската, френската, английската, разбира се, и това са световни култури, които имат своето влияние. Ние сме най-старата държава в Европа – нямаме такъв институт, а имаме какво да покажем и когато на няколко пъти се е случвало, и на мен включително, да обяснявам, включително преди няколко, да кажем, дни имаше един разговор с чужд журналист, който питаше каква е нашата политика и позиция по отношение на сблъсъците Изток – Запад, ние обяснявахме, че в крайна сметка ние сме държава, която е имала свое собствено културно влияние, че България е една от държавите, които са създавали цивилизацията на днешна Европа. И той ми каза: „Вие вярвате ли си го това нещо?“ Кой Ви го каза? И аз му обясних, че това е нещо, което ние българите го знаем, защото това е факт. Той каза: „Ами ние не го знаем, трябва да ми покажете дали действително е така. Имате ли доказателства в тази посока?“ Ето в този момент би трябвало всеки един от нас да се замисли, че ние имаме нужда най-малкото от една институция, която не просто да регламентира статута на българския език и да го пази от чужди влияния, каквито имат, пак повтарям, всички останали, дори и французите имат такъв, въпреки че те са един от най-говорените световни езици, но и те се притесняват от влиянието на английския. Там от години има едно движение, насочено срещу така наречения франглез, или френско-английски, който се използва основно в Париж и в по-големите центрове на Френската република, тъй като там е много модерно, както и в България, да се заменят френски думи и изрази с английски. Това го правят французите, които в никакъв случай не могат да бъдат обвинени, че са хора, които имат проблеми с езика и с културата си. Какво да говорим за нас? Обърнете се и вижте как говорят и по какъв начин общуват помежду си по-младите хора. Всяка втора дума трябва да е английска, защото така звучи модерно, защото така звучи добре, да не използвам разни думи, че отзад има други народни представители, които могат да дадат примери в това отношение и всеки един от тях ще бъде на място. Ролята на този законопроект е изключително важна. За съжаление, винаги важните законопроекти се подценяват, поради една много проста причина се подценява конкретно този. Ние приемаме езика си за даденост, никой не си прави сметката, че един ден може и да го няма, обаче около нас е пълно с примери за това как езиците могат да бъдат претопявани, смазвани, унищожавани. Да не говорим за това, че ние самите сме най потърпевши от това, защото има страшно много територии на Балканския полуостров, които само допреди 50-60 години са били населявани с хора, основно българоезични, в момента там почти няма такива, които да говорят на български – просто езикът е смазан. И в момента това нещо до някаква степен се случва също в нашата държава, колкото странно и смешно да звучи това. От тази гледна точка апелирам към следното: нека да не приемаме видимите неща за даденост. Както свободата не е даденост – тя е извоювана и днес я имаме, а утре може да я нямаме, така и езикът не е даденост, защото дори в България има една етнографска група, която не говори български за майчин език, въпреки че е българска по произход и тези хора имат българско самосъзнание, но просто в период на времето назад в годините са загубили този свой български език. [[Председателят дава сигнал, че времето е изтекло.]] Днес ние се намираме в ситуация, в която заради глобализацията и заради огромния…
Времето, господин Костадинов.
Да, завършвам, още 20 секунди. Днес се намираме в ситуация, в която заради глобализацията и огромния културен натиск на английския език не само срещу нас, разбира се, а и срещу всички останали по-малки езици и народи, ние сме изправени пред предизвикателството да запазим нашия език такъв, какъвто го има и в момента. Той че ще се променя, ще се променя, но трябва да се променя по начин, по който ние решим. И ако ще влизат нови думи в него, нека да бъдат такива, каквито решат българските експерти, нека да бъдат думи, създадени от други български думи, както е имало такъв процес в края на IX и началото на X век, защото в противен случай това, което смятаме за даденост, ще изчезне. Защото преди 1000 години български език се е говорил от Татрите и Северните Карпати до Термопилите, а сега Вие виждате до какво положение сме се докарали. Благодаря.
Благодаря, господин Костадинов. [[Реплика.]] Да, господин Вълчев, Вие за изказване ли? Ще Ви запиша. Първо, процедурата на Петър Петров – за изказване. Александра Корчева също е за изказване, Искрен Митев е за изказване, Пламен Николов е за изказване.
Уважаеми господин Председател, за да обезпечим възможности за изказване на всички народни представители, предлагаме увеличаване на пленарното заседание до изчерпването на тази точка от дневния ред. Благодаря Ви.
Благодаря Ви, господин Петров. Процедурното предложение от Петър Петров е да удължим настоящето пленарно заседание до приключване на настоящата точка от Програмата, а именно първо гласуване на Законопроекта за българския език. Режим на гласуване. Гласували 125 народни представители: за 26, против 44, въздържали се 55. Предложението не е прието. Изчерпахме и времето на настоящето заседание. Записал съм за изказване: Красимир Вълчев, Искрен Митев, Александра Корчева, Настимир Ананиев, Пламен Николов, Любен Дилов, Антония Димитрова и Антоанета Цонева. Преди да приключим, ще Ви прочета съобщението за парламентарния контрол. Съобщение за парламентарен контрол на 13 май 2022 г., петък: 1. Министър-председателят на Република България Кирил Петков ще отговори на два въпроса от народните представители Джейхан Ибрямов; и Славена Точева. 2. Заместник министър-председателят по еврофондовете и министър на финансите Асен Василев ще отговори на три въпроса от народните представители Румен Христов; Славена Точева; и Николай Дренчев; и на едно питане от народния представител Цончо Ганев. 3. Заместник министър-председателят по ефективно управление Калина Константинова ще отговори на един въпрос от народните представители Благовест Кирилов, Иван Петков и Илиян Йончев; и на едно питане от народните представители Стоян Таслаков и Никола Димитров. 4. Заместник министър-председателят по климатични политики и министър на околната среда и водите Борислав Сандов ще отговори на един въпрос от народния представител Емил Георгиев. 5. Министърът на външните работи Теодора Генчовска ще отговори на един въпрос от народния представител Радомир Чолаков. 6. Министърът на отбраната Драгомир Заков ще отговори на един въпрос от народния представител Петър Петров. 7. Заместник министър-председателят по регионалното развитие и благоустройството и министър на регионалното развитие и благоустройството Гроздан Караджов ще отговори на четири въпроса от народните представители Васил Стефанов; Адлен Шевкед, Байрам Байрам, Павлин Кръстев и Мукаддес Налбант; Николина Ангелкова; и Стоил Стоилов. 8. Министърът на здравеопазването Асена Сербезова ще отговори на седем въпроса от народните представители Александър Симидчиев [[два въпроса]]; Стефан Апостолов; Стефан Шилев и Иван Тотев; Илиана Жекова; и Ивайло Христов [[два въпроса]]. 9. Министърът на културата Атанас Атанасов ще отговори на два въпроса от народните представители Цвета Галунова; и Петър Петров; и на едно питане от народния представител Любомир Каримански. 10. Министърът на земеделието Иван Иванов ще отговори на три въпроса от народните представители Петър Петров; Зорница Стратиева и Александър Дунчев; и Костадин Стойков; и на едно питане от народния представител Младен Шишков. 11. Министърът на иновациите и растежа Даниел Лорер ще отговори на един въпрос от народния представител Николай Дренчев. 12. Министърът на електронното управление Божидар Божанов ще отговори на два въпроса от народните представители Димитър Николов; и Благовест Кирилов и Иван Петков. 13. Министърът на енергетиката Александър Николов ще отговори на два въпроса от народните представители Петър Куленски; и Христо Терзийски. 14. Министърът на туризма Христо Проданов ще отговори на три въпроса от народните представители Николина Ангелкова; Стоян Михалев; и Славена Точева; и на едно питане от народните представители Небие Кабак и Мюмюн Мюмюн. 15. Министърът на вътрешните работи Бойко Рашков ще отговори на 80 въпроса от народните представители Хайри Садъков (три въпроса) ; Елхан Кълков [[два въпроса]]; Павлин Кръстев (три въпроса) ; Адлен Шевкед (четири въпроса) ; Байрам Байрам (четири въпроса) ; Джевдет Чакъров [[два въпроса]]; Халил Летифов [[два въпроса]]; Севим Али (четири въпроса) ; Ешереф Ешереф (четири въпроса) ; Станислав Анастасов (три въпроса) ; Петър Чобанов (четири въпроса) ; Сезгин Мехмед (четири въпроса) ; Димитър Аврамов (четири въпроса) ; Рамадан Аталай (четири въпроса) ; Гюнер Ахмед; Цветан Енчев (три въпроса) ; Фатме Рамадан [[два въпроса]]; Ерджан Ебатин (четири въпроса) ; Йордан Цонев (три въпроса) ; Ахмед Ахмедов; Небие Кабак [[два въпроса]]; Мюмюн Мюмюн [[два въпроса]]; Александър Несторов [[два въпроса]]; Мустафа Карадайъ; Джейхан Ибрямов [[два въпроса]]; Ихсан Хаккъ [[два въпроса]]; Марио Рангелов [[два въпроса]]; Имрен Мехмедова [[два въпроса]]; Ализан Яхова [[два въпроса]]; и Андрей Чорбанов. На основание чл. 92, ал. 4 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание поради отсъствие по уважителни причини на народни представители се отлагат отговорите на: - един въпрос от народния представител Христо Гаджев към министъра на транспорта и съобщенията Николай Събев; - един въпрос от народния представител Крум Зарков към министъра на труда и социалната политика Георги Гьоков. На основание чл. 92, ал. 3 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание поради неотложни ангажименти се отлагат отговори на въпроси с писмен отговор от: - министър-председателя на Република България Кирил Петков; - министъра на земеделието Иван Иванов; - министъра на културата Атанас Атанасов; - министъра на отбраната Драгомир Заков; - министъра на енергетиката Александър Николов. С това закривам днешното заседание. Следващото заседание ще се проведе утре от 9,00 ч. [[Звъни.]]