20. Návrh poslanců Lukáše Bartoně, Martina Kolovratníka, Ivany Nevludové, Jana Zahradníka a dalších na vydání zákona, kterým se mění zákon č. 114/1995 Sb., o vnitrozemské plavbě, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 157/ - druhé čtení Dne 7. prosince 20118 na 24. schůzi jsme odsouhlasili návrh na opakování druhého čtení tohoto návrhu zákona, to je usnesení Poslanecké sněmovny číslo 417. Nyní poprosím, aby místo u stolku zpravodajů zaujal za navrhovatele poslanec Lukáš Bartoň, již se stalo, a zpravodaj garančního výboru, kterým je hospodářský výbor, poslanec Vojtěch Munzar. Ptám se zástupce navrhovatelů, zda má zájem o vystoupení. Případně pan zpravodaj? Pan zpravodaj nám chce říci několik slov.
Dobrý den, dámy a pánové. Děkuji, pane předsedající. Já z tohoto místa chci jenom zopakovat, že se nacházíme vlastně ve druhém kole druhého čtení, protože ho opakujeme na základě usnesení Sněmovny z minula.
Ano, děkuji. Otevírám tedy obecnou rozpravu, do které mám přihlášeného jako prvního poslance Ferance.
Vážený pane předsedo, vážená vládo, dámy a pánové, já jenom k tisku 157. Pamatujeme si tu debatu, která tady byla. Bavíme se o požívání alkoholu pro vodáky. My jsme to vrátili do druhého čtení. V zásadě se tady vytvořily dva tábory. Jeden tábor, který říká: Nulová tolerance pro kohokoliv. Druhý tábor říká: Do jednoho promile to není tak strašné. A tak dále. Vrátili jsme to do druhého čtení s tím, že pokus udělat nějaký kompromis. Tak já bych chtěl jenom upozornit, já se potom přihlásím k pozměňovacímu návrhu k tomuto zákonu, který pochopitelně byl zpracován ve spolupráci s Ministerstvem dopravy a který se snaží tento problém nějakým způsobem vyřešit. Vyřešil ho tím způsobem, že ponechává současný stav na dopravně významných vodních cestách, tak aby to neomezovalo tu dopravu, a u jiných vodních cest, na jiných vodních plochách nastavuje pravidlo u vůdce malého plavidla bez strojního pohonu a tak dále tolerance - já navrhuji 0,5 promile, je to k diskusi. A u ostatních členů posádky to neřeší. To jenom obsah pozměňovacího návrhu, přihlásím se k němu, on je už v systému, návrh 2121 k tomu tisku 157. Děkuji.
Děkuji vám. Je zde jedna faktická, pan poslanec Bartoň. Pan poslanec Adamec je přihlášen řádně. Beru na vědomí.
Děkuji za slovo. Reagoval bych na svého předřečníka. Zmínil zde dvě změny. Jedna je, co se týče území. Bohužel tento pozměňovací návrh byl nahrán do systému teprve včera, já jsem si ho ještě nestačil prostudovat, tak nevím přesně, jak moc se dotkne vodáků. To si asi probereme na hospodářském výboru. Nicméně bych se rád vyjádřil i k druhé změně, kde pan navrhovatel říká hranici 0,5 promile. Vzhledem k tomu, že je vášnivá debata právě nad touto hranicí, tak bych navrhl, až se bude hlasovat o tomto pozměňováku, zdali by mohla Sněmovna hlasovat o čísle, to znamená, v podrobné rozpravě bych asi podal pozměňovací návrh k vašemu pozměňováku prostřednictvím pana předsedajícího a dal bych tam hranici, vedle vámi navržených 0,5 promile bych dal 0,8 a 1, nechť Poslanecká sněmovna rozhodne o tomto čísle. Jestli s tím souhlasíte?
Děkuji. Budou-li předloženy pozměňovací návrhy, které se budou lišit pouze číslem, je možné orientační hlasování. Takže odkážu na podrobnou rozpravu. Další faktická, bohužel, pane poslanče, paní poslankyně Adámková. Máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Dámy a pánové. Nechci vás zdržovat, jenom musím obrátit vaši pozornost k tomu jednomu promile. Už jsem se minule zdržela, protože vím, že váš čas je drahý a všichni samozřejmě ty materiály velmi podrobně studujete. Prosila bych příště trošku pokory, protože jedno promile je nejčastější důvod smrtelných nehod na dálnicích. S pěti promile už toho mnoho nedokážete. Jedno promile je úplně to nejhorší. Odkazuji eventuálně na materiály, které dělá pan docent Vorel z Jihočeské univerzity, který má soubor těchto nehod, a opravdu je to tristní. Čili jedno promile je vysoké číslo, kdy člověk ztrácí soudnost v odhadu situace, v odhadu vzdálenosti a opravdu i na té vodní cestě může natropit fatální nedostatky. Čili jedno promile zvažuji navrhovatelům, aby ještě zvážili, zda na něm budou trvat. Děkuji.
Děkuji. Nyní tedy s řádnou přihláškou do diskuse poslanec Adamec.
Děkuji. Vážený pane předsedo, vážená paní ministryně, nepřítomná vládo, kolegyně, kolegové, mně to nedá, abych se k tomu nevyjádřil. Prostě to, co tady slyším, toho jsem se obával, že se stane, že to bude handrkování o tom čísle a že vlastně nám unikla ta původní myšlenka, která tady zazněla při prvním čtení, že vlastně není důvod, aby zájmová lidská činnost byla postihována takovýmto zákonem, který se týká úplně něčeho jiného. Přece vnitrozemská plavba, jestli si pod tím představujete opravdu ty kajaky, ty rafty, tak já tedy ne. A myslím si, že to tady trošku zapadlo. I přes přísliby pana ministra, že se to bude řešit, nevidím zatím ani náznak tohoto řešení. Myslím si, že je to přesně to, co tady děláme, že se snažíme každou lidskou činnost napasovat do nějakého zákona. A to, co nás čeká, až se nám to povede do důsledků, tak to já nechci zažít. Takovýto Orwell v úplně děsivé podobě, který tady po kouskách neustále pro naše občany připravujeme. A jen tak mimochodem, i pro sebe, protože my jsme také občany tohoto státu. Jestli chceme takto pokračovat, tak tedy opravdu budu na to vždycky upozorňovat, že je to špatně a že tudy cesta nevede. Prosím zástupce ministerstva, který tady není, pana ministra tohoto, příští ministry, a nejenom dopravy, ale všech oborů, všech ministerstev, která se zabývají lidskou činností, aby na toto pamatovali a už nám to tady nepředkládali v takovéto podobě, protože opravdu, jestli si někdo myslí, že vodák je vnitrozemská plavba, tak ať si to myslí, ale realita je úplně jiná. Takže prosil bych, kdybychom se skutečně vrátili k tomu původnímu meritu věci. Chápu, že jsme ve druhém čtení, že tady se s tím moc dělat nedá, že to skončí opravdu tou hádkou o číslo. Já chápu lékaře, kteří tomu rozumí víc než my, že jedno promile pro někoho je prostě problém, pro někoho je to zábava. To je realita, oni to vědí a znají ty statistiky. Já je neznám, chápu je, protože tady v tomto případě, tak jak je to konstruováno, tak se nemůžeme dobrat k dobrému výsledku. Takže jenom upozornění prosím propříště. A myslím si, že ti vodáci, tím by se dalo klidně i začít, prostě oddělit to od toho zákona. Nedělejme si iluze, že každý lidský krok, každý lidský pohyb je možné regulovat nějakým chytrým zákonem. Děkuji za pozornost.
Děkuji vám. S faktickou poznámkou poslanec Feranec. Poté faktická poznámka? Řádná. Řádná, poslanec Pávek.
Děkuji, pane předsedo. Já se omlouvám, možná jsem to nevysvětlil dostatečně srozumitelně, tak to zkusím znovu. Pochopitelně problém je v tom - my můžeme vyjmout vodáky ze zákona, ale z vody je nedostaneme, že? O to asi nejde. Princip toho návrhu je, že existují dopravně významné vodní cesty, kde to je skutečně doprava jako každá jiná. Tam by platil současný stav v těchto vyjmenovaných a to je příloha zákona. A v jiných, v jiných se to změní. [[(9.50 hodin)]] A není podstatné, jestli to bude 0,5, nebo 0,7, to si myslím, že to je věc nějakých debat, bude to ještě ve výborech. Ale ta změna je v tom, že se umožňuje vodákům na jiných než významně dopravních cestách, kde je provoz plavidel, holt to určité množství alkoholu mít. Takže toto je ta podstata. Asi jsem to nevysvětlil dostatečně přesně, tak se omlouvám. Děkuji.
Děkuji. Další faktická poznámka - pan poslanec Adamec.
Děkuji, pane předsedo. Páni ministři, nebo dámo a pane ministře, kolegyně, kolegové, já jsem to samozřejmě pochopil, že je tady snaha najít nějakou cestu, jak z toho problému ven. Tomu rozumím. Ale v tom případě bych neřešil ty nevýznamné vodní cesty vůbec. To je ten základní rozdíl toho našeho úhlu pohledu na věc. A možná také si říct, aby to nedopadlo tak, že úřednickými nařízeními všechny řeky budou významné dopravní cesty. To nebezpečí také hrozí. Je potřeba samozřejmě si na to dát pozor. Ale já znovu říkám, že chápu ten výstup z toho problému, ale na druhou stranu kdyby tam nemělo být číslo žádné, vůbec by se o těchto problémech v té druhé části pozměňovacího návrhu nemělo hovořit. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Ptám se, zda má ještě někdo zájem o vystoupení v obecné rozpravě. Pan poslanec Pávek.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Milé kolegyně, milí kolegové, asi vás nepřekvapí, že k tomu znovu vystoupím, tentokrát velmi krátce. My jsme se o tom bavili už nesčetněkrát, že se jedná o volnočasovou aktivitu, o tom, jak je to zasahování do svobody každého z nás, jak to Ministerstvo dopravy nebo alespoň někteří lidé v něm v podstatě připomínají sektáře, kteří mají potřebu opravdu zasahovat do života lidí v normálním procesu, ať už jsou to vodáci, ať už jsou to cyklisté, ať už je to cokoli jiného. Ale dovolte mi, abych obrátil vaši pozornost k otázce té nulové hranice obecně. Já se domnívám, že teď nejde o to, abychom diskutovali číslo 0,5 - 0,2 - 0,8 - 1, mluvím teď o promile, ale abychom začali mluvit o nenulové hranici, protože ta nulová hranice, která je zavedená v podstatě všude, tzn. i v té dopravě - a já nejsem žádný příznivec, já alkohol piju velmi málo a velmi omezeně, nejsem žádný příznivec konzumace alkoholu. Na druhou stranu vím, a to vám potvrdí i třeba i Policie ČR, že nulová hranice je reálný problém, který zvyšuje uměle statistiku kriminality. Víte, že když vás dnes zastaví, naměří a nebudete mít čistou nulu, budete mít 0,2 - 0,1 - 0,05, tak prostě už spadáte do kategorie člověka, který porušil významně zákon, a je to jenom proto, že jste se nadýchali vody do ostřikovače nebo proto, že jste si ráno dali na cukr něco, co obsahuje alkohol, aby vás nebolelo v krku. Ta nulová hranice je podle mě velmi tristní. A zkušenosti z okolních zemí, kde ta tolerance je vůči té nenulovosti mnohem vyšší, ukazují, že to prostě funguje. Statistiky z Ministerstva dopravy jsou podle mě také zavádějící i v oblasti té trestnosti toho dopadu. Ukazuje se, že nulová hranice je pro spoustu lidí stresová. Policie, která zastavuje řidiče a dává jim dýchnout, je nešťastná, protože ví, že si dal ráno kapky do krku, že tam je 0,05, ale musí se to řešit, řeší se to jako trestný čin nebo jako velmi závažný přestupek. Takže tento zákon ukázal to, že jsme se vydali směrem slepá ulička. A já jsem přesvědčený, že debata o té nenulové hranici - a já neříkám, že tam má být nějaká hranice, 0,2 - 0,1 - 0,5, to není relevantní. Relevantní je odstranit tu nulovou hranici v podstatě z toho lidského konání, a to i na dopravních cestách, a nejenom vodních. A tím nepropouštím žádnou toleranci vůči opilectví, vůči čemukoli jinému. Ukazuje se také, že lidé, kteří jsou neukáznění, a to jsou zejména mladí řidiči, tak v okamžiku, kdy jedním malým pivem poruší tu nulovou hranici, tak pak už nemají zábrany pokračovat dál, protože už je to jedno. Jestli je zastaví kvůli malému pivu, nebo je zastaví kvůli deseti pivům nebo kvůli panákům, tak už je to jedno. A roste nám skutečně skupina mladých řidičů, kteří konzumují alkohol nad mírou, kteří způsobují závažné dopravní nehody. A já se domnívám, že to je dáno i tím - je to psychologie člověka, že opravdu jakmile to jednou poruším, jakmile si dám to malé pivo, tak pak už je to jedno, což se třeba v těch okolních zemích, jako je Rakousko, Německo, půl promile dovoleno, neděje, protože ten člověk si dá jedno pivo k obědu, ví, že ho to neovlivní negativně při výkonu toho řízení, a následně trestní odpovědnosti ho to stejně nezbavuje v případě nehody, ale nemá potřebu v tom pití pokračovat. Zatímco u nás jakmile se někdo přehoupne přes tu nulovou hranici, tak už je to vlastně jedno. Takže já se domnívám, že v návaznosti na zákon o vnitrozemské plavbě nás znovu a znovu bude čekat debata i o zrušení té nulové hranice jako takové. Tím neapeluji na to, aby se ta hranice zvedala nějak vysoko, ale ta nula je prostě smrtelná. Roste nám ta statistika. Policajti jsou z toho nešťastní. Takže já se domnívám, že tahle skupina lidí na Ministerstvu dopravy, kteří jsou zabejčení a snaží se za každou cenu tu nulu udržet, že by měla postupně i pod tlakem i Sněmovny a výborů měknout. To je všechno, děkuji vám.
Já vám také děkuji. A vaše vystoupení vyvolalo několik faktických poznámek. Jako první pan poslanec Birke, poté pan poslanec Brázdil, poté pan poslanec Novák.
Děkuji za slovo, vážený pane předsedo. Ač to tak nevypadá, tak přece i já jsem zhruba do svých dvaceti let byl vodák a mám sjeté všechny české řeky, i slovenské, dokonce i některé polské. A věřte mi, že jsem tahal z těch šlajsen vodáky, kteří měli promile ne jedno, ale někdy i více než tři. A můžu vám říci, když jsme jim říkali "nejezděte to, protože jste v podnapilým stavu", tak tam stejně vyjeli, a jak to dopadlo - tou vodáckou hantýrkou se takzvaně cvakli. A kdybychom tam nebyli nebo kdyby tam nebyli lidé vedle toho, tak se ti lidé utopí. Protože koordinace pohybu, a to určitě tady lékaři řeknou lepší než já, je v tomto ohledu naprosto někde jinde. Ta debata je tady pořád stejná v každém tom zákoně, kdy si říkáme - budeme jezdit po dálnici 130, nebo 150? Jenom někde? Budeme mít tedy nulovou variantu v alkoholu v krvi, když řídíme osobní vozidlo, budeme mít 0 nebo 0,5 nebo 0,6? A teď je ta debata, co se týče velkých vodních cest a malých vodních cest, jestli má být 0,5. Teď mi pan kolega tamhle z lavice říká - no a když ten vodák bude mít rukávky, tak může mít 0,3, a bez rukávků 0,6? Lidi, neblázněte, vždyť je to jak v blázinci! Tak se prostě pojďme domluvit, že velká vodní díla... Ti lidé prostě přesně vědí, co mají dělat, podle mého názoru. My tady žijeme dvacet nebo třicet let v nějaké svobodě, ti lidé jsou svobodní, tak jim to nesvazujme permanentně nějakými zákony, co mají a nemají dělat. Mně to připadá hloupé, nesmyslné a ty lidi to otravuje! Děkuji.
Děkuji. Další faktická poznámka, pan poslanec Milan Brázdil, poté pan poslanec Novák.
Já děkuji za slovo. Dámy a pánové, dovolte mi reagovat, protože pan Pávek otevřel jakousi nulovou toleranci. Podívám se na to z pohledu lékaře, který sloužil na záchytce jedenáct let. Prosím vás, první stadium excitační. Jedno promile znamená - pohnete světem. Všichni jsme happy, a proto to pijeme, abychom byli v pohodě. Sedativní - to je dvojka. To jsme v podstatě unavení a pomalu už nejsme schopni ani do toho kajaku nebo do toho auta si sednout. Trojka je fáze hypnotická, jste neprobuditelní. To už je závažný stav. A čtverka je asfyktická, přestáváte dýchat. Takhle to nějak je. [[(10.00 hodin)]] Tedy pokud prolomit nulovou toleranci, tak v tomto případě bych navrhoval, pojďme na 2,5 promile. Povolme řídit auta nad dvě a půl, jezdit v kajaku nad dvě a půl. Pak nebudou žádné problémy. Ti lidi se do toho auta téměř nedostanou. [[Smích v sále.]] V podstatě ponížíme... Dělám si z toho trošku srandu. Ale takhle chceme jít? My jsme na Moravě. My jsme v Čechách. Alkohol je součástí našeho života. A prostě tady to jenom lehce prolomit znamená, že budeme nekontrolovatelní. Lidi budou pít. Je to můj názor jako člověka, který jedenáct let se o ty lidi staral. A to jsou různé sorty. Pro někoho je dejme tomu jedno promile, je úplně bezproblémový a chová se naprosto normálně, je schopen číst, psát, počítat. Ale někdo už v půl promile není schopen téměř ničeho. Máme to každý jinak. Tedy 2,5 promile bych navrhl jako toleranci, ale až od 2,5 promile. Pak to bude bez problémů. Děkuji za pozornost.
Děkuji i za dodržení času. Další faktická - pan poslanec Marek Novák, poté pan poslanec Birke.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážení členové vlády, ono je to zajímavé. Já na vodu jezdím dvacet let. A posledních deset let v létě nejezdím na české řeky a nebudu. Je hrozné, co se na řekách děje. To se nehodí. Pokud má někdo rád přírodu a chce jet v létě na vodu, v Česku si to určitě neužije. A když jedu na vodu do zahraničí, tak se musím připojistit. A víte, co je napsáno v pojistné smlouvě? Že pokud budete mít jakýkoli alkohol, nedostanete ani korunu, pokud se vám něco stane. Tak se pojďme bavit o tom, že to zavedeme i v Čechách. A je to jednoduché. To znamená, pokud budete mít zdravotní pojištění, něco se vám stane pod vlivem jakékoli návykové látky, tak ať si to ten člověk zaplatí. Začněme být konečně sami za sebe zodpovědní. Děkuju.
Děkuji. Další - Jan Birke. Připraví se pan poslanec Luzar.
Děkuju. Omlouvám se, moje technické vystoupení před předřečníkem nebylo asi jasně srozumitelné, tak bych se vyjádřil, k jaké variantě jsem. Samozřejmě jsem na nulovou toleranci, aby to bylo srozumitelné a jasné. Děkuju.
Diskuse o promile v krvi vyvolala celou řadu dalších vystoupení. Prosím, pan poslanec Luzar. Připraví se pan poslanec Adamec s faktickou.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Dámy a pánové, jsem trošku nešťastný z této diskuse, protože to je diskuse nejenom u vodáků, ale i u cyklistů už tady probíhá nějakou dobu. A snažíme se bourat do nějakého prostoru historických, zvykových věcí v České republice. A mě na tom mrzí jedna věc. Vy si opravdu myslíte, že policisty, ať už městské, nebo státní, opravdu baví vzít ten dräger, postavit se někde k jezu, postavit se někde na cyklostezku a s prominutím buzerovat ty chudáky, co tam jezdí, a dávat jim foukat? Myslíte si, že opravdu oni nemají co jiného na práci, než dělat tady tyto záležitosti? Tak se ptejme, kdo je úkoluje, kdo jim dává ten rozkaz. Ten náčelník jestli to vymyslel, hele, nemáme co dělat, kluci, tak hurá, dräger a běžte měřit alkohol? Ne. Tento příkaz vydávají obvykle starostové, kteří spravují místní části, protože si jim občané stěžují, tam zase řvali ti vodáci, potrestejte je nějak. A jak je mám potrestat? Oni jsou na uzavřeném stanovišti. Tak se vymýšlejí způsoby. A ty způsoby potom narážejí na to, že se zase vymýšlí způsob, jak jim to umožnit, aby mohli. A já si myslím, že to je opravdu v hledání toho kompromisu a rozumného přístupu, který tady musí být. Je-li nulová tolerance, je to v pořádku. Když se něco stane pod vlivem alkoholu, je také v pořádku, když bude následovat trest, ať již finanční v rámci pojistky, popřípadě i trestněprávní, když se něco stane a způsobí se nějaká škoda. Ale řešit to tím, že já budu stanovovat nějaký limit a podobně, to nepovažuji za správné. Prostě tady musí nastat trošku míra rozumu v přijímání a aplikování zákonů. A jestliže bude starosta, který bude městské policisty nebo státní policisty neustále buzerovat a posílat je měřit, tak tomu žádný zákon nezabrání. Děkuju.
Děkuji za přesné dodržení času. Další pan poslanec Adamec. Připraví se pan poslanec Munzar. Všechno faktické poznámky.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedo, kolegyně, kolegové, když není zákonný důvod, tak samozřejmě tam nikdo nikoho posílat nebude. Já jsem vám jenom chtěl sdělit, že to dopadlo přesně, jak jsem říkal ve své úvodní řeči, že se to zvrhne na diskusi o nulové toleranci. A to, jestli někdo jezdí na české řeky, nebo do zahraničí, to je jeho svobodné rozhodnutí. Myslím si, že člověk dneska se taky svobodně rozhodne, jestli si to pivo na vodě dá, nebo nedá. Já taky nejsem zastánce nějakých bujarých pitek na lodi, protože vím, co to dovede. Na druhou stranu znovu říkám, je to prostě zájmová lidská činnost. A co se týká nějakých pojistek a takových věcí, tak jasně, když se někdo chce připojistit, tak musí počítat s tím, že když mu naměří v žíle, tak nedostane nic potom jako náhradu. Ale samozřejmě to můžeme ještě brát ad absurdum. Žádná pojistka vám nezabrání, že se neutopíte, když se na vodě napijete. Ale je to pořád otázka lidského rozhodnutí. Víte, my tady bojujeme s něčím, s čím se bojuje velmi těžce, a my si myslíme, že to spravíme represí. Ale my žijeme ve společnosti, která pije alkohol od nepaměti. Indiáni to mají jinak, ti zase kouřili, měli ty své drogy, které bohužel přišly sem do Evropy, a máme s tím ještě větší problémy než s tím alkoholem dneska. Ale prostě ve společnosti je běžné, že se oslavuje, že je u toho ten alkohol, při příležitosti si s někým dáte skleničku, nebo když chcete něco vážného projednat mimo svůj úřad, tak to také tak skončí. A strašně se divíme potom, že vlastně máme problémy s alkoholem jako společnost. Ale kdybychom si řekli natvrdo, ten alkohol nám fakt vadí, škodí společnosti, přináší hodně materiálních škod, tak ho zakažme. Jenomže to všichni víme, jak to dopadlo v Rusku, jak to dopadlo v Americe. To prostě nejde. Jsme takhle naprogramováni prostě odjakživa. Takže zkusme oddělit, co je opravdu zájmová lidská činnost a co je něco jiného, na co by měl platit zákon. Děkuji za pozornost.
Taky děkuji. Prosím, faktická poznámka - pan poslanec Munzar, poté pan poslanec Bartoň.
Děkuji. To, co teď řeknu na pana poslance Brázdila prostřednictvím pana předsedajícího, myslím v dobrém, protože si to můžu dovolit říct, protože pocházím z doktorské rodiny. U nás v rodině to bylo takové, že skutečně návštěva lékaře znamená mnohdy zákaz mnoha radostí, které jsou radostmi, ale nejsou mnohdy zdravé. A z pohledu lékaře jsme všichni pacienti. Ale přenášet tento pohled do zákonů a restriktivně všem zakazovat některé normální věci, to mi úplně správné nepřijde. V minulých čteních jsem tady říkal, dnes jsem to nezopakoval, tak to zopakuji nyní. Ono zodpovědnost jednotlivého člověka nezvýšíme tím, že to napíšeme do zákona, ale naopak ta nenulová tolerance, co tady říkal pan kolega Pávek prostřednictvím pana předsedajícího, to je to, co vede, a zejména u vodáků, k nerespektování zákona. My přece nemůžeme připravovat zákony a schvalovat zákony, které neodpovídají realitě, protože pak je lidé nebudou přirozeně respektovat, a tím dochází k tomu, že nebudou respektovat právo jako takové. A to je i úkol naší slovutné Sněmovny, abychom při stanovování jednotlivých regulací mysleli na realitu života, která odpovídá normálnímu životu lidí, a ne se snažit za každou cenu regulovat. Ono to není jenom o té aplikaci zákonů, je to i o těch zákonech jako takových. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Další faktická poznámka - pan poslanec Bartoň. Připraví se pan poslanec Pávek.
Děkuji. Jak slyšíme, míra promile vyvolala velkou diskusi. Já opět připomenu, jak už jsem říkal v několika svých předchozích vystoupeních i ve třetím čtení minule, ačkoliv jsme teď ve druhém, zajímavé. Tato hranice promile není hranice, která je legální na vodě, že pokud tuto hranici dodržím, tak můžu na vodě dělat cokoliv. Máme tady plno dalších zákonů, které platí, a zejména zmíním protikuřácký zákon, který jasně stanoví, že se nemůžu opít a v opilosti vykonávat činnost, při které bych někoho ohrozil. Takže ať máme v zákoně o vnitrozemské plavbě jakékoli promile, tak to neznamená, že pokud toto promile dodržím, tak si mohu dělat cokoli. Opravdu u někoho, kdo si tím není jistý, ať vůbec nepije na vodě, ale pokud dodržím ten protikuřácký zákon, pokud dodržím ten zákon, to promile ve vnitrozemské plavbě, tak bych neměl dostat pokutu. [[(10.10 hodin)]] Tady to promile, které projednáváme, je jen o tom, zda dostane člověk pokutu, aniž by něco provedl. Není to o tom, že pokud má do této hranice promile, že si může dělat cokoliv. To nemůže. Stejně tak platí, že pokud povolíme teď, ať to bude půl, nebo jedno promile, tak to samozřejmě neznamená, že třeba osoby nezletilé mohou na vodě pít. Samozřejmě že nemůžou. A je to řešení opět v jiném zákoně. A stále to platí. Děkuji. A potom, co se týče pojištění a tak dále, jak tady zaznělo, samozřejmě všechny zákony platí dále a pojišťovny samozřejmě dávají alkohol i do svých smluvních podmínek, takže to platí i nadále.
Děkuji. Další faktická, pan poslanec Pávek. Připraví se pan poslanec Klaus.
Milé kolegyně a milí kolegové, já tuhle debatu beru opravdu seriózně a velmi si vážím lékařů a jejich práce, záchranářů. Vy víte, že tomu tak je, protože se potkáváme i na výborech. Není to nic striktního. Ten hlas, po kterém já volám, je hlas toho rozumu. Myslím, že to tady řekl kolega Munzar, vaším prostřednictvím, pane předsedající, že nedělejme zákony, nezavádějme restrikce, které nemohou a nebudou respektovány. Které jdou proti širokému tradičnímu zvyku. Vy lékaři víte, že vyjíždíte a zachraňujete i lidi, kteří měli negativní nález na alkohol, a že takových je naprostá většina. Že to není masový jev. Čili nemůžeme říct jako, tady jsme udělali tohle a tady prostě jsou ti, kteří se napili, tak ty musíme vyloučit. Takhle to není. Je to o té odpovědnosti. Je to o té svobodě. A ke svobodě patří i osobní zodpovědnost. I trestněprávní. Souhlasím s tím. Já souhlasím skoro s každým z těch předřečníků, proto říkám, že tu debatu beru vážně. Je to debata, která začala, která možná dlouho neskončí, ale je to o svobodě, je to zodpovědnosti, je to o přiměřenosti, je to o volnočasových aktivitách, je to o regulacích, je to o vymahatelnosti práva. A každé pravidlo, které zavedeme a je nesmyslné, a znáte to z domova, znáte to z výchovy, které nemůže to dítě plnit, tak ho prostě plnit nebude. Děkuji vám.
Děkuji vám. Přečtu omluvy. Omlouvá se paní ministryně Marta Nováková z pracovních důvodů, je přítomna v Senátu, a omlouvá se pan ministr Lubomír Metnar od 10 hodin do konce jednacího dne z pracovních důvodů. Faktická poznámka, pan poslanec Klaus, poté pan poslanec Bláha.
Dobrý den. Debata se zvrtla přesně tak, jak říkal pan poslanec Adamec. A já bych chtěl zareagovat na pana poslance Nováka. To jeho vystoupení víceméně ukazuje, že by rád zavedl povinné pojištění, jak je to skvělé v tom zahraničí. A tak bych mu rád prostřednictvím pana předsedajícího řekl: Nechte nás bejt! Představte si situaci, že kamarádi jedou na vodu, teď mi v pátek volají, ať za nima přijedu, že tam na chvíli pojedeme, a já si budu zařizovat nějaký šílený pojištění kvůli pomazanejm poslaneckejm hlavám, který zase lidem něco zavedou, co musej a co nesměj. To je teda jedna věc, kterou jsem chtěl komentovat. Druhá je pan poslanec Brázdil s takovým tím rádoby vědeckým zhodnocením lidí, co pijou alkohol, co dělaj při půl promile, co dělaj při jednom promile. Takhle to, myslím, není. To nemá žádnou oporu v lékařský vědě, tenhleten popis. A každej, kdo jste někdy viděl opilý lidi, tak víte, že každej se chová jinak. Někdo jde do bitky, někomu se hrozně líběj ženský, někdo je smutnej, někdo je veselej, někdo je neopatrnej. Každej člověk je jinej a vy zase na všechny šijete nějakou jednotnou uniformu, co směj dělat, nesměj a za jakejch podmínek. Takže zopakuju: Nechte ty lidi bejt! Nechte bejt i ty vodáky! Mně se taky ta masová turistika nějak nelíbí a na tu vodu nejezdím v červenci, ale řada lidí to dělá, tak je nechte! Děkuju.
Děkuji. Další faktická poznámka, pan poslanec Bláha, poté pan poslanec Nacher.
Vážené kolegyně, kolegové, tady hodně věcí už zaznělo. Já bych se rád přidal k tomu rozumu. Určitě všichni rádi vzpomínáme na své mládí, nebo ti starší na své mládí, kdy jsme seděli na rynku, chodili na čundry, na vodu na chmely atd. Všude byla muzika, všude byla kytara, všude byl alkohol. Veskrze jsme tady mezi vámi a většině se nic nestalo. Samozřejmě že si můžeme říct, kde je ta míra, kde není míra, ale je to těžké stanovovat zákonem a nějakým nařízením. A navíc, přesně to tady zaznělo, starostové posílají kontrolovat na podněty nespokojených občanů. Víte, jak se dneska žije na vesnici? Na vesnici si dnešní moderní Pražáci stěžují, že kokrhá kohout, že je to ráno budí, a volají policii, aby to šla zařídit, a jde to pak před komisi místního výboru nebo místní obce a řeší se, jestli opravdu dochází k rušení nočního klidu. Do té doby jsme se dostali, kdy jeden udává na druhého, že ho něčím ruší, znepokojuje atd. Takže tímto zákonem si jenom přivodíme zase další nesmysly. A osobně vnímám to - nechme to na lidech a pojďme se posunout do té roviny, dělejme zákony, které potřebujeme, které opravdu můžou posunout naší republiku, ale nad tímhle bych se vůbec nepozastavoval a zrušil nějaký alkohol, jestli je na vodě, nebo není. Děkuji.
Také děkuji. A v tuto chvíli poslední faktická poznámka, Patrik Nacher.
Děkuji. Dámy a pánové, já jsem už myslel, že dojdeme k prodejní době. Na to jsem se těšil. My jsme se tady zasekli. Já jsem k tomuhle vystupovat nechtěl, ale musím. Já bych se zastal svého kolegy Nováka. Byť já často s Václavem Klausem mladším souhlasím, tak tady mám pocit, že on to neposlouchal. Tady nikdo nechce, aby se někdo připojišťoval nebo pojišťoval. On tady pouze říkal příklad, že když jede do zahraničí, tak se samozřejmě připojišťuje, a součástí toho je, jak jsem to pochopil, nějaká výluka pojistná, že v případě, že tam bude nalezen alkohol, tak ta pojišťovna neplní. To je logické. Takže to není to, aby tady nevznikla nějaká dezinformace, že někdo někoho nutí, aby se připojišťoval, když bude sjíždět nějakou řeku. Ale jinak pokud jde o to téma. Tady někdo mluvil a srovnával to s tím protikuřákem. No, já jsem tedy nekuřák i abstinent, takže mně by to mohlo být jedno. Nicméně jsem bytostný liberál, nemám na to silný názor, ale vidím tam podstatný rozdíl. Zatímco když já jako nekuřák půjdu - teď to nejde, protože jsme to zakázali tady - ale šel bych do kuřácké hospody, tak tam jdu dobrovolně. Tam vejdu, vidím, že se tam kouří a škodím si to zdraví sám. Zatímco když budu sjíždět řeku a vrazí do mě někdo, kdo má napito, tak už tím ovlivní zdraví - to svoje, to ať si ovlivní a pojišťovna mu nebude plnit. Ale on tím ovlivní i zdraví někoho, kdo tam sjížděl tu řeku a nepil třeba. To znamená, že tam ten rozdíl je podstatný. Tam já si dobrovolně nevybírám, kdo kolem mě jezdí a nejezdí. Tam já vycházím z toho selského rozumu, a tady já doufám, že k tomu směřujeme, že když má někdo dvě promile, tak prostě nepůjde na řeku. Ale bohužel takoví lidé jsou. To znamená, že tady ten příměr absolutně nefunguje. To znamená, když je to odpovědnost za sebe sama, OK, ale když už potom mohu ovlivnit zdraví někoho jiného, tak už tam prosím pěkně nastupují jiné věci. Říkám, nemám na to silný názor, ale jakoby nesměšujme věci, kde neseme zodpovědnost za sebe a kde můžu ohrožovat i někoho jiného. Děkuji.
Děkuji. Když jsem říkal, že je to poslední faktická poznámka, neměl jsem pravdu. Další faktická poznámka, pan poslanec Bartoň, poté pan poslanec Pávek.
Já bych s dovolením reagoval na pana poslance Nachera. Je to přesně, jak on říká. Protikuřák, ačkoliv se nejedná vůbec o kouření, tak obsahuje ustanovení o alkoholu, zakazuje vykonávat jakoukoliv činnost pod vlivem alkoholu, při které bych mohl ohrozit někoho jiného. Tento zákon nadále platí, zůstává v platnosti, takže pokud se opiju do stavu, že budu ohrožením pro ostatní lidi, tak to i nadále zůstává protizákonné. O čem se nyní bavíme, je nastavení hranice v zákoně o vnitrozemské plavbě, a to je, že člověk dostane pokutu, aniž by něco provedl. Pouze na základě toho, že nadýchal určité množství. Toť vše.
Děkuji. Faktická poznámka - Petr Pávek, v tuto chvíli zatím poslední.
Já už to nechci rozdmýchávat. Ale víte, co třeba, moje zkušenost, když v pátek jedu domů, tak jedu přes ty hory a přes ty vesnice a opravdu velmi nebezpečným fenoménem jsou chodci. Podnapilí, samozřejmě. Možná i nepodnapilí, to nevím, ale skutečně, to jsou účastníci silničního provozu a v podnapilém stavu se mi to tam motá, to je horší než ta zvěř. Já to zmiňuji schválně jenom proto, já samozřejmě jedu daleko opatrněji, protože ten fenomén znám, že v pátek a v sobotu se chodí po hospodách, že ti ožralí se z těch hospod vyvalej a pak se tam někde motaj podél těch silnic a podél příkopů, že teda na to musím dávat stejný pozor jako na divočáky a na srny. Ale proč o tom mluvím? Budeme pokračovat tím, že zavedeme zákon, který zakazuje pít chodcům? Že jakoby zakážeme hospody, do kterých chodí? Protože jsou účastníky silničního provozu? Bojím se toho, abychom, jak to tady někdo řekl, s těmi hlavami pomazanými, abychom nezakázali za chvilku úplně všechno. Abychom se opravdu nezbavili těch posledních svobod, které ještě máme. A jednou z těch svobod a její největší výsadou je osobní zodpovědnost. Na kolegu Nachera vaším prostřednictvím. Já rozumím tomu, co říkáte. Že když je někdo opilý, narazí do vás, že se to na něj vztahuje taky. Jasně. Ale když do vás narazí někdo, kdo nebyl opilý, tak ne? Rozumíme si? Naprostá většina nehod, a teď je jedno, jestli na vodě, nebo na silnicích, nevykazuje požití alkoholu. A stejně se to děje. Končí mi čas, takže budu končit. Ale jenom znovu apel na závěr. Neomezujme, nezavádějme pravidla tam, kde nejsou vymahatelná a kde se dotýkají osobních svobod, aniž by narušovala svobodu těch druhých.
Váš čas! Já vám děkuji. A máme tu dvě nové čerstvé faktické poznámky. Nejprve pan poslanec Beitl, poté pan poslanec Zahradník.
Vážené dámy, vážení pánové, já se trošku omlouvám, ale poznámka kolegy Nachera prostřednictvím pana předsedajícího mě také nemůže nechat chladným. Opět se mohu hlásit k tomu, že jsem také něco sjel a pár kilometrů na vodě mám najeto. A mohu říci, že velkým nebezpečím jak sami sobě, tak ostatním jsou především nezkušení vodáci. Takže možná by se ti, co tak milují legislativu a nové zákony, mohli zasadit o to, abychom založili institut vodáckého průkazu, vodáckých zkoušek a na vodu nepouštěli nikoho, kdo tento vodácký průkaz nemá, a tím dosáhli konečně té tolik žádané bezpečnosti. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Další faktická, pan poslanec Zahradník, poté chce reagovat pan poslanec Nacher.
Děkuji, pane předsedo. Já se připojím také svou poznámkou. Byly doby, kdy požití alkoholu bylo polehčující okolností. Jaroslav Hašek píše v jedné své povídce, jak šafář se správcem hodili četníka do rybníka. Při následujícím soudním řízení byl šafář osvobozen, protože byl opilý. To už dneska samozřejmě neplatí, nikdo už po tom nevolá, aby toto platilo. Ale pokud byl na vodu vztažen suchý zákon a skutečně byli vodáci kontrolováni, někdy i šikanováni, zdali požili, nebo nepožili alkohol, tak to mě vedlo k tomu, že jsem se spolupodepsal pod návrh zákona. Myslím si, a už jsem to jednou říkal, že nejenom požívání piva v krásných chvílích na vodě, ale na vodě mohou přijít i chvíle těžké, kdy prší, je zima a kdy doušek rumu z lahve pečlivě schované v lodním pytli může celou náladu na vodě zachránit. Já si myslím, že bychom měli být rozumní a ten návrh, který pan kolega dává s naší podporou, podpořit. Pokud dospějeme k tomu, že si budeme moci vybrat z nějakých tří možností, tak pak samozřejmě pan kolega ví, že teď je musí načíst, ty své návrhy, abychom pak ve třetím čtení mohli hlasováním rozhodnout o tom, zdali 0,5, 0,8 nebo 1 promile. A to rozhodnutí pak holt teda bude platit. Já se přimlouvám za to, abychom, pokud nejsme schopni se nějak na tom domluvit, tak abychom podstoupili pak ten boží soud tímto hlasováním.
Děkuji. Faktická poznámka, pan poslanec Nacher.
Děkuji za slovo. Já reaguji na kolegu, který reagoval na mě. Mám pocit, že mě vůbec neposlouchal. Tak buď se slyšíme, nebo mi odezírejte ze rtů. Já jsem neřekl, že tady chci vytvářet nějakou novou normu, ani jsem neřekl, že mám na to nějaký silný názor, že bych tady chtěl něco regulovat. Já jsem se jenom ozval na to, že jeden poslanec nepochopil slova našeho kolegy Nováka ohledně připojištění. A pak jsem vysvětloval rozdíl mezi tím, co tady také zaznělo oproti kuřáckému prostředí a oproti tomu prostředí, nebudu to tady opakovat, abych nezdržoval, když si to ten člověk vybírá dobrovolně a jde do toho, a oproti tomu prostředí, které je na vodě, kdy se střetne člověk, který nepije, s tím, kdo do něj vrazí a je nalitý. A zároveň jsem řekl, že já tady nejsem a nehoruji za tu regulaci. Jenom jsem to upřesňoval. Tak mi to nepodsouvejte. Poslouchejme se prosím pěkně a reagujme na to, co tady skutečně zaznělo. Nahrává se to, zapisuje se to, tak stačí to jenom trochu vnímat. Děkuji.
Děkuji. Konec faktických poznámek. Ptám se, zda má ještě někdo zájem o vystoupení v obecné rozpravě k tomuto bodu. Nikoho nevidím, že by se hlásil, obecnou rozpravu končím. Je zájem o závěrečná slova po obecné debatě? Byla vyčerpávající, věřím. Takže zahajujeme podrobnou rozpravu, do které v tuto chvíli je přihlášen jako první pan poslanec Feranec.
Dobrý den, děkuji, pane předsedající. Kolegyně, kolegové, tímto se přihlašuji ke svému pozměňovacímu návrhu 2121, který je vložen do systému a který vzbudil velkou diskusi, aniž ho někdo z vás četl, a děkuji.
I to se stává, pane poslanče. Další do podrobné rozpravy paní poslankyně Krutáková.
Vážené kolegyně a kolegové, já bych se tímto znovu chtěla přihlásit k pozměňovacímu návrhu ke sněmovnímu tisku 157, který je veden jako dokument pod číslem 1512. Jedná se o vyjmutí řeky Berounky od říčního kilometru 37 po přístav Radotín ze seznamu dopravně významných vodních cest. Děkuji za případnou podporu tohoto návrhu.
Děkuji. Další do podrobné rozpravy pan poslanec Bartoň.
Děkuji. Jak jsem avizoval v obecné rozpravě, tak bych rád podal pozměňovací návrh ke sněmovnímu dokumentu 2121 pana poslance Ferance, kterého mohu ujistit, že jsem si ho stačil přečíst a rovnou dvakrát změnit a vložit jako sněmovní dokument 2126. První pozměňovací návrh k jeho pozměňovacímu návrhu se týká pouze toho, že číslo 0,5 bylo změněno na 0,8. A druhý pozměňovací návrh k jeho pozměňovacímu návrhu se týká toho, že číslo 0,5 bylo změněno na 1. Čímž je myslím učiněno zadost, že Sněmovna bude moci o těchto návrzích hlasovat jako o čísle. Děkuji.
Děkuji. Ptám se, zda ještě někdo v podrobné rozpravě chce vystoupit. Není tomu tak, podrobnou rozpravu končím. Případná závěrečná slova? Není zájem. Žádné další návrhy k hlasování zde nejsou, tento bod jsme vyčerpali. Já vám děkuji. Končím druhé čtení tohoto návrhu. A otevírám další bod, kde předpokládám bohatou diskuzi. Otevírám bod