Gospodine predsjedniče, u ime kluba HDZ-a tražimo stanku od sat i pol vremena [[Upadica: Ma daj!]] Gospodine predsjedniče, jučer ste, dajte budite malo [[Upadica predsjednik: Molim vas obrazložite.]] Obrazlažem svoj prijedlog sljedećim. Dobili smo materijale, program Vlade Republike Hrvatske pet minuta prije početka sjednice koju ste zakazali u 9,30 sinoć. Ovdje smo sjedili do skoro pola noći. Zakazali ste sjednicu 9,30. Pet minuta prije početka sjednice mi smo svi došli. Ovdje ste nas obavijestili da sjednica počinje u 10. Jučer ste imali stanku više od sat vremena kada ste pripremali materijale za nastavak sjednice, pa vas molim da sukladno onome što ste napravili jučer napravite i danas. Tražimo stanku od sat i pol radi materijala koji smo primili 5 do pola 10.
Hvala. Moram vas obavijestiti da su materijali podijeljeni na klupe u 8 sati. To smo jučer rekli čim budemo mogli to smo učinili, a ja vam po Poslovniku određujem stanku, a mislim da je stanka od pola sata dovoljna. Izvolite evo stanka pola sata, pa nastavljamo s radom u 10,35. I klub SDP-a stanka također pola sata. Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo raspravu s točkom 10. dnevnog reda. Želite kao predstavnik HDZ-a? Izvolite. Gospodin zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uobičajeno je da se kada se zatraži stanka predsjednik kluba obrati zašto smo zatražili stanku. U ova dva dana gospodo zastupnici, kolegice i kolege pokazali ste iznimno nepoznavanje načina rada Sabora i Poslovnika Hrvatskoga sabora. Sramotno je prije svega način na koji ste jučer vodili sjednicu, dostavljali materijale, mi smo protestirali jučer u Hrvatskom saboru i ponovo se dogodilo danas. Ovo nije strip za štivo za čitanje od pola sata, tražili smo dakle sat i pol vremena jer smatramo da se barem za nas zastupnike HDZ-a u Hrvatskom saboru ovo treba malo temeljitije pročitati jer se radi o programu Vlade koju želite danas predstaviti Hrvatskome saboru, hrvatskoj javnosti, građanima koji su izabrali, i nas i vas. Vrlo je neozbiljno kako ste krenuli, vrlo je neozbiljno na koji način … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] ovaj Visoki dom, Hrvatska demokratska zajednica vas gospodine predsjedniče poziva s obzirom da se vidim ne snalazite u proceduri kojih biste trebali kao predsjednik za sve nas zastupnike voditi, da ubuduće dobijemo materijale na vrijeme. Dobili smo 5 do pola 10, dali ste stanku od pola sata, rekli ste jučer da je pola sata nemoguće dobiti, a imali ste sat vremena samo za kopiranje materijala, pa vas molimo da ubuduće kada se radi o ovako ozbiljnim dokumentima shvatite ozbiljno mandate i dužnosti zastupnika za koje su nas izabrali hrvatski građani. Još jednom molim predsjedavajućega i pomoćna tijela Sabora da se prema zastupnicima u Hrvatskom saboru odnose na način kako se treba odnositi, jer mi smo svi zastupnici kojima su hrvatski građani dali povjerenje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Vi ste sad ovdje održali i meni lekciju o nepoznavanju Poslovnika itd. Ja vas molim da to ubuduće argumentirate, a ne da paušalno govorite o tome. Ne bih više o tome na ovoj konstituirajućoj sjednici, imat ćemo priliku da vidimo kako se poštuje Poslovnik i na koji način. Nastavljamo raspravu s točkom 10. dnevnog reda – 10. Predstavljanje Vlade Republike Hrvatske i glasovanje o povjerenju Vladi Republike Hrvatske Dame i gospodo zastupnici, dopustite mi da najkraće podsjetim na ustavni položaj i odgovornost Vlade Republike Hrvatske. Prema Ustavu Republike Hrvatske Vlada Republike Hrvatske obavlja izvršnu vlast i odgovorna je Hrvatskom saboru. Predsjednik Republike temeljem članka 98. Ustava Republike Hrvatske povjerava mandat za sastavljanje Vlade osobi koja na temelju raspodjele zastupničkih mjesta u Hrvatskom saboru i obavljenih konzultacija uživa povjerenje većine svih zastupnika. Prema članku 110. Ustava Republike Hrvatske članove Vlade predlaže osoba kojoj je predsjednik Republike povjerio mandat za sastav Vlade. Odmah po sastavljanju Vlade, a najkasnije u roku od 30 dana od prihvaćanja mandata, mandatar je dužan program Vlade i Vladu predstaviti Hrvatskom saboru i zatražiti glasovanje o povjerenju. Predsjednik Republike povjerio je mandat za sastav Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Molim mandatara za sastav Vlade Republike Hrvatske gospodina Zorana Milanovića da se obrati zastupnicima. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Svi koji ovdje sjedite iza kojih stoji volja hrvatskog političkog naroda i hrvatskih građana, zastupnici Kukuriku koalicije, zastupnici nacionalnih manjina, zastupnici Hrvatske demokratske zajednice, zastupnici Hrvatskih laburista, HDSSB-a, Neovisne liste don Ivana Grubišića, Hrvatske stranke prava Ante Starčević, Hrvatske građanske stranke, i ako sam nekoga propustio ispričavam se, ali mislim da nisam, svi koji ovdje danas sjedite, ali ne samo sjedite nego ćete i raditi, iza vas je volja hrvatskih građana. Hrvatskih građana iz grada i sa sela, iz predgrađa, iz ravnice, iz planine. Hrvatskih građana koji imaju ovakav ili onakav svjetonazor, hrvatskih građana koji vjeruju i onih koji ne vjeruju, hrvatskih građana neovisno o njihovoj nacionalnosti, vjeri i spolu. I u svim svojim nastupima, djelovanjima, o tome ću jako voditi računa. Ovo je prvi puta da imam priliku predložiti Hrvatskom saboru hrvatsku Vladu. Za mene je to ogromna odgovornost, ogromna odgovornost, ali istovremeno i ogromna radost, i ogromna šansa. Kriza u kojoj se nalazimo uvijek ima element prijetnje i element šanse. Želimo da ovo bude šansa za Hrvatsku. Program Vlade koji ste dobili na klupe i koji je kako to obično je, i molim vas za razumijevanje, uvijek dakle dolazi na klupe kasno, ali istovremeno taj program je bio naš ugovor, neformalni ugovor sa građanima u ovoj kampanji, i u svemu što je prethodilo današnjoj, odnosno jučerašnjoj konstituirajućoj sjednici Sabora. Taj program smo mi komunicirali tjednima i mjesecima, iza nas je kampanja koja je bila teška i puna teških riječi, ja se na to ovdje neću osvrtati, kao što se dajem vam riječ i tako mi Boga neću osvrtati ni na to što je bilo ranije. Uprijet ću sve svoje snage u to da u raspravama koje će biti burne i žestoke ne upirem prstom u one koji će biti opozicija i da im predbacujem što su oni ili njihovi prethodnici radili prije godinu, dvije, 5 ili 15 godina. To je jalovo, nekorisno, i loše za Hrvatsku. Naravno istovremeno ne gajim iluzije da je politika moguća bez konflikta, da je Sabor moguć bez opozicije, bez drukčijeg mišljenja, pa i bez opstrukcije i provokacije, jedino na što apeliram i svjestan sam da ne kucam na zatvorena vrata je da nalazimo o bitnim pitanjima minimum konsenzusa. To smo uspjeli jučer na sastanku koji je organiziran ovdje u Saboru, gdje smo se vrlo brzo i kvalitetno dogovorili da zajednički podržimo ono što je bitno za Hrvatsku, ovaj paket nekoliko europskih odluka, a tiče se referenduma i tiče se odluke o udruživanju. Ali ponavljam koliko god pozivam na konsenzus, svjestan sam konfliktne prirode politike, različitosti stavova pa i interesa. Ono što je bitno da nas u toj političkoj borbi, što je moguće više nose opći interesi, da ih vrlo jasno i široka srca definiramo, a da budemo malo ili nimalo taoci posebnih interesa, korporativnih interesa raznih skupina za pritisak ili uskih stranačkih profitnih interesa. To nije dobro za Hrvatsku i vjerujem da danas ne zato što mi i što ja ovdje predlažem Vladu, ali da danas okrećemo jednu novu stranicu i jedno novo poglavlje u političkoj povijesti naše mlade države. Mlade države čije institucije tek gradimo, mlade države čije institucije moramo čuvati kao svetinju, kao nešto bez čega nismo država, nismo organizacija nego jedan slučajan nasumičan odabir. Ali ja vjerujem da mi to nismo. Nalazimo se u jako teškom trenutku. Ova kriza, ova situacija naravno nije teža od one s kojom su prije 20 godina bili suočeni hrvatski građani, branitelji i svi oni koji su se borili za Hrvatsku i koji su je gradili, ovo je teže, pardon ono je bilo teže, ono je bilo teže. Ovo je izazov druge vrste. Ovdje sada pokazujemo jesmo li kadar i kapacitet od Hrvatske izgraditi uspješnu zaokruženu državu, zaključenu državu. Kao što je karakter neke osobe zaključen u nekom trenutku tako je i država u jednom trenutku zaključana. Vjerujem da je u sljedećih nekoliko godina moguće i svjetonazorski i gospodarski zaključiti Hrvatsku, ali je ne zaključati. Pred nama je članstvo u EU, projekt, misija na kojoj su radili mnogi u ovoj zemlji. Pregovore je završila prethodna Vlada gospođe Jadranke Kosor i na tome zahvaljujem i čestitam. Tu nema nikakvih misterija. Prije toga su to radili neki drugi, manje ili više uspješno, ali svi sa istom namjerom i sa istom misijom i vizijom da Hrvatska kao mala zemlja postane dio jednog prostora u kojem se odlučuje o stvarima koje se Hrvatske tiču i u kojoj je hrvatska riječ i hrvatski stav važan i presudan. A duboko vjerujem da je za malu zemlju kao što je naša, za malo tržište presudno da budemo otvoreni prema svijetu. I to je lekcija naše povijesti stoljećima. Kada god smo bili otvoreni, pa i kad nismo bili država, bili smo uspješni ili uspješniji. I Dubrovnik i drugi gradovi, i kontinentalni gradovi, svugdje gdje su živjeli naši preci bez obzira na vjeru i na etnički znak tog trenutka su bili uspješni kada su bili integrirani i dobro uređeni, kada su igrali po strogim i svima jasnim pravilima. Kada to nisu bili ili kada to nismo bili gdje god bili, kome god pripadali, kojem god imperiju pa i bivšoj Jugoslaviji i kada smo bili zatvoreniji prema svijetu i u smislu ideja i u smislu ljudskih sloboda i u smislu vanjske trgovine, razmjene dobara, usluga, pameti, inteligencije, ideja bili smo slabiji. Šansa malih naroda je u otvorenom društvu i u otvorenom tržištu pod uvjetom da znamo koje su naše vrijednosti i svetinje, pod uvjetom da štitimo slabije, pod uvjetom da se borimo za socijalnu pravdu, ali da znamo što ona jest. I ja tu ne vidim velikih razlika među nama. Ponavljam, nemam iluzija. Ne vidim velikih razloga. I vjerujem da će u tom duhu raditi ovaj Sabor i raditi Vlada koju ću vam ovdje predložiti. I da će raditi u duhu tog programa. Program naše Vlade, program Vlade koju ću vam predložiti i za čiju podršku, podršku koju ću vas zamoliti, je program dakle o kojem govorimo mjesecima. On je manje-više svima poznat i jasan. Naravno ne želim time podcijeniti ni ovaj auditorij ni hrvatsku javnost i reći da o tome ovdje neću govoriti, govorit ću. Taj program u ovom trenutku je vjerojatno sličan onome koji bi svaka većina, svaki mandatar ovdje ponudio. Možda ne isti, ali sličan. On se svodi prvo i osnovno na to da Hrvatska na ovakav način ne može više funkcionirati i da ne možemo trošiti novac koji nismo zaradili. Hrvatska nije zemlja u kaosu, Hrvatska nije, neću sad ovdje iz pristojnosti spominjati nijednu od europskih zemalja koje se nalaze u poteškoćama, ali Hrvatska nije neka od tih država. Hrvatska je u malo boljoj situaciji, ali istovremeno u opasnoj situaciji i na prekretnici. Hrvatske javne financije su prenapregnute i mi više ne možemo na ovakav način se zaduživati jer nam naprosto više nitko taj novac dati neće, a i kada bi nam ga dao, pod uvjetima koji nam se otvaraju, mi ga ne bismo mogli vraćati. I tu ulazimo u zatvoreni krug u circulus vitiosus duga, nesolventnosti i gospodarske stagnacije. To je jasno svima. Kako iz toga izaći? To je teže pitanje. Za to treba puno odlučnosti, treba jasna vizija, treba cilj koji nam je svima isti, trebaju mjere i na kraju da ne bih sam sebe preozbiljno shvaćao, ni sebe ni svoje suradnike, treba nam i malo sreće. Ali ne samo sreće, sreća sama po sebi nije dovoljna. Hrvatska mora ograničiti javnu potrošnju, Hrvatska mora konsolidirati svoj proračun, Hrvatska mora imati manje proračunske deficite i Hrvatska se mora razvijati i rasti. Mislim da oko toga nema dileme i da je to svima jasno i da to svi žele. Ključno je pitanje točno gdje podvući crtu, gdje podvući crtu u javnoj potrošnji, gdje podvući crtu u proračunskom deficitu, gdje zaokrenuti priču? Jer ako sada zaokrenemo priču šanse za nas ima. Hrvatska je, kada govorimo o proračunu, a on će biti prvi veliki izazov i zadaća naše Vlade, došla do točke prenapregnutosti, dalje ne možemo. Morat ćemo smanjiti proračunsku potrošnju, proračun države RH realno i nominalno. Koliko? To je ovdje ključno pitanje. Što više a da financijski budemo održivi, a što manje da ne zagušimo razvoj, rast i šanse za uspjeh. U ovoj situaciji država je jako važna. Kao političar koji je ljevičar i liberalni ljevičar ja jako puno držim do ljudskih prava i sloboda, do otvorenog društva, do prava manjina svih etničkih, nacionalnih, vjerskih da ne nabrajam, ali isto tako sam svjestan da u ovoj situaciji, naročito u jednoj maloj zemlji, treba više jake i organizirane države. Ne etatističke države, ne države koja zabada nos u vaš privatni život, koja vam govori što da radite i po kojim načelima da živite, nego države koja je organizirana, koja postavlja jasna pravila prema kojima se ljudi ponašaju, prema kojima se tvrtke ponašaju i prema kojima znaju što će biti ako ih poštuju, a što će im se dogoditi ako ih ne poštuju. U tom smislu vjerujem u Hrvatsku kao i svi ovdje i svi izvan ove zgrade. Vjerujem u to da smo u stanju u utakmici sa najrazvijenijim i najuređenijim zemljama svijeta od kojih su neke veće, a neke manje, biti uspješni, ostvariti sami sebe i dići svoje samopoštovanje. I cijelo vrijeme smo tijekom ove kampanje i ja i svi mi govorili o samopoštovanju kao ključnom supstraktu hrvatskog uspjeha, tek onda ponos jer od ponosa se na ovim prostorima kad god ga je netko na bubnjeve lupao često dizala kosa i ježila koža. Samopoštovanje je nešto drugo. Samopoštovanje je samosvijest i stanje u kojem poštujete sebe i poštuju vas drugi. Ponos je vrlo često bio obilježen time da si ponosan nečime što su nekad davno tvoji preci bili što nisi sam proživio, što nisi sam ostvario i što ustvari nema velike veze s ovim što je danas. Samopoštovanje možemo ostvariti samo tako ako budemo samostalni, neovisni, uspješni, bogati, svoji gospodari koji će biti uvažavani u svom okružju i koji će svoje okružje poštivati i graditi jedno pravedno i uspješno društvo u kojem će svaki Hrvatski građanin biti financijski neovisan, ali istovremeno biti svjestan pripadnosti zajednici koja bez pravila zajednice ne može funkcionirati i ne može dalje. Dakle, pod broj 1. fiskalna konsolidacija, svođenje reda i jasnih pravila u državne financije. Neću reći da je ostavljen kaos, jer kaos nije ostavljen, barem u to vjerujemo, ali je ostavljena jedna prenapregnuta situacija. Vidimo što se događa oko nas, vremena za zaokret ima, a volje u ovoj Vladi još i više. Kada govorimo o funkcioniranju državnih institucija, puno se ovdje govorilo i ovdje i u Hrvatskoj zadnjih godina o borbi protiv korupcije i ratu korupciji. Želimo nešto drugo. Želimo politiku bez korupcije i društvo bez korupcije. Borba protiv korupcije sama po sebi nije cilj, to je sredstvo i to je jedno prinudno sredstvo kojem pribjegavate u trenutku kada stvari izmaknu kontroli, kada je korupcija toliko jaka u društvu i politici da se protiv nje ne može nego golom silom. Drugi put je politika bez korupcije, društvo bez korupcije, o tome se djecu uči, školuje, tome mi svjedočimo svojim primjerom. Nikada od mene u ovom Saboru ni u javnosti nećete čuti tu smiješnu izjavu "Ja sam pošten", vjerujem ni od koga od mojih suradnika. To je stvar dojma, to je ono što drugi misle o vama, o tome ne upirete prstom sami u sebe, ali morate pokušati služiti primjerom, bez velikih riječi, bez pretencioznosti. Društvo bez korupcije, politika bez korupcije. Jake institucije, neovisni sudovi, neovisan i profesionalan policijski aparat. Kolegice i kolege, moj cilj je da u sljedeće četiri godine, a za koliko vjerujem da će ova vlada raditi i služiti Hrvatskim građanima, da svatko onaj u politici koji nije iz vladajuće većine koji je gradonačelnik tamo negdje ili tu negdje u Hrvatskoj, može mirno spavati, ako zna da je radio po zakonu i da je čista ili čist. I da ne mora razmišljati o tome hoće li policija protiv njega po političkom ključu podnijeti neku prijavu. Hoće li njegova ili njezina politička orijentacija imati bilo kakve posljedice odnosno veze sa radom policije. Jako važna stvar. Zapamtite molim vas što sam rekao. Ovo mi je jako važno. Na tome ću inzistirati i za to ću se boriti, i za to ću birati najkvalitetnije suradnike. Isto vrijedi i za državnu upravu. Jučer je ovdje bilo puno polemike i dobro da je bilo. Želim vas uvjeriti, dajem vam riječ, da ću osobno inzistirati na tome da najkvalitetniji kadrovi, ljudi, službenici, državni službenici u javnoj upravi, prije svega u ministarstvima i agencijama ostanu raditi tamo, bez obzira na ove promjene koje smo najavili. Da će se ministri oslanjati na pomoć izvana, što je moguće manje i samo tamo gdje smatraju da je potrebno, i gdje imaju prirodno pravo dovesti jedan uži broj suradnika, formiran sam i odrastao sam među ostalim u javnoj upravi. U jednom ministarstvu koje je bilo novo u tom trenutku, koje je osnovano, koji je bio green field hrvatsko ministarstvo vanjskih poslova, i gledao sam kako tamo ljudi za vrijeme mandata jednostranačke Vlade, uglavnom ljudi izvan stranaka rade za Hrvatsku, nisu bili stranački obilježeni. I tu sliku nosim sa sobom i danas kao kandidat za premijera nisam tu sliku izbrisao iz svoje pameti, iz svog sjećanja i jako mi je važno. Ponavljam, to je obećanje. Gledajte i zaključujte sami. Biti će grešaka, biti će promašaja, biti će krivih procjena, biti će nesuglasica, biti će i svađa, ali to je pravac kojim ćemo ići. Dajem riječ za to. Hrvatska je jaka koliko su jake njezine regije. Hrvatska je s druge strane jako centralizirana država. Hrvatska je država u kojoj se 90% javne potrošnje provlači i o njoj se odlučuje u Zagrebu, ovdje gdje mi sada živimo i gdje radimo. Odakle neki od nas jesu ali mnogi od nas nisu. Takva Hrvatska je centralizirana do razine da je zakočena i da sve ovisi o volji jednog relativno malog broja ljudi, relativno malog u odnosu na ukupan broj ljudi. Mi stalno pričamo o decentralizaciji. Možda je ovaj trenutak ovaj ekonomski trenutak najnezahvalniji za velike promjene u sustavu funkcioniranja države ali mi u tome nećemo odustati. Vrlo brzo ćemo se pozabaviti tim problemom jer želimo da ljudi što je moguće više odlučuju o svom životu tamo gdje žive, ali ne do točke u kojoj se Hrvatska počinje fragmentirati. Hrvatska mora ostati jedinstvena i cjelovita. S druge strane gdje god žive ljudi, gdje god formiraju nekakvu nuklearnu zajednicu, gdje god imaju nekakve zajedničke socijalne i ekonomske interese mora biti lokalne samouprave i mora biti novca za to. I tog novca će se morati odreći centralna država, neovisno o tome tko je na vlasti u Rijeci, Zadru, Osijeku, Splitu ili Šibeniku, potpuno neovisna. O tome ću voditi jako računa i to će mi biti jako na srcu, jer vjerujem u lokalnu samoupravu i vidim koliko Hrvatska loše funkcionira na ovakav način. Vidimo koliko je Hrvatska prepuštana arbitrarnim odlukama malog broja ljudi. Vidim koliko to koči Hrvatsku i vidim koliko su potrebne te promjene i koliko ih ljudi žele, ali samo do one točke u kojoj Hrvatsku ne fragmentiramo. I svaka promjena sustava lokalne i regionalne samouprave će prije svega imati to pred očima, kada budemo donosili takve odluke. To je što se tiče novog ustroja Hrvatske i svega onoga o čemu smo govorili godinama i mjesecima sada, a što tek namjeravamo napraviti. Razgovarali smo oko ovog programa i sa pripadnicima nacionalnih manjina. Obavili razgovore, čuli njihove želje, njihove legitimne interese. Dio toga je u našem programu, a dio toga ćemo dokazivati kroz svakodnevni rad i praksu. Hrvatska ima težak teret rata i nesloge između svojih građana. Mislim da je ovo preokret i da takve stvari moramo ostaviti zasvagda iza sebe. Rad prethodne Vlade koju smo kritizirali je s jedne strane bio obilježen s tom vrstom suradnje i napravljene su neke promjene i koraci koji su Hrvatsku odveli u pozitivnom smjeru. Mi ćemo taj put nastaviti i pokazati da sa predstavnicima nacionalnih manjina u ovom Saboru pa i u izvršnoj vlasti računamo kao sa potpunim partnerima koji će morati, a svjestan sam da hoće i da su spremno na to preuzimati i više razina odgovornosti za nacionalnu politiku. Dakle, ne biti samo predstavnici nacionalnih manjina nego biti i Hrvatski političari, bez obzira koje su vjere ili nacije. Jer u redovima naše koalicije to znam, mada to nikada ne brojimo, a vjerujem možda i u vašima, ima ljudi koji nisu svi porijeklom Hrvati. Nisu svi dakle odgajani u tom smislu na isti način, svi smo građani Hrvatske. Svi hodamo ovim tlom, dišemo ovaj zrak i imamo iste interese. Da ujutro ustanemo sretni i spokojni odemo na posao da nam djeca ili unuci budu sigurni, da se ne razbole, a ako se slučajno razbole da budu dobro zbrinuti. Socijalna prava i socijalnu državu ćemo braniti svim mogućim sredstvima. Nikakvih bolnih rezova ne smije biti, ne smije biti jer ćemo time odrezati možda i zdravo tkivo. Naravno morat ćemo biti racionalniji, morat ćemo biti pametniji u odlukama koje donosimo. Moramo zadržati prava koja smo gradili kao socijalno društvo zadnjih 60 godina. Moramo biti svjesni da su neki od tih sustava možda ne ekonomski najracionalnije ali vrijednosno itekako opravdano izgrađeni i nakon 2. svjetskog rata. Takvi sustavi ranije nisu postojali. Takvi sustavi u sferi obrazovanja, zdravstva i socijale su omogućile tisućama i tisućama težačke radničke djece na naprave kvantni skok u svojim životima, da se obrazuju ili ako se razbole da budu liječeni. I to su stvari koje ćemo čuvati. I to su stvari koje je čuvala i prethodna Vlada. Ne mogu reći da nije, obraćala je pozornost na to. Možda je tu katkad tu bilo malo previše kalkulacije. Ja mogu reći da je sa naše strane neće biti, možda kažem. Što se tiče brojnih društvenih skupina civilnog društva otvoreni su za djelovanje, ali ne želimo ih na nikakav način vabiti i mititi. Otvoreni smo za dijalog. Sa braniteljima ćemo razgovarati direktno kao sa partnerima i prijateljima jer tu razlika nema. Sa Hrvatima izvan RH, a naročito u Bosni i Hercegovini ćemo voditi naprosto prijateljski dijalog. Dakle, to nije samo naša ustavna obaveza, to nije samo zapisano u Ustavu, jer Ustav možete i promijeniti. To je nešto u što vjerujemo. Ovdje ste vidjeli da u jučerašnjim promjenama zakona nije bio među središnjim državnim uredima predviđen i ured za Hrvate izvan domovine, ali tog ureda će biti. Dakle, on je predviđen zakonom koji je donio ovaj Sabor prije nekoliko mjeseci. Tog ureda će biti. To je još jedan ured. Dakle tu neće biti fige u džepu. Toga će biti. Jer nam je bitno kako naši sunarodnjaci žive izvan Hrvatske, svjesni naročito u BiH da su ipak prije svega građani druge susjedne države koja je u ovom trenutku u teškom stanju i kojoj moramo pomoći da funkcionira. Da kažem koju riječ i o vanjskoj politici i to ne zato jer sam se time bavio. Bavio sam se nekada i refleksi su mi možda malo popustili, nego zato što je važno kako se Hrvatske projicira izvan Hrvatske. Važno je kakav imdž imamo u regiji, važno je koliko pomažemo svojim poduzećima da se otvore regiji da zarađuju, da zapošljavaju, plaćaju porez. Politika prema regiji će biti prijateljska i otvorena ali bit će prije svega vođena hrvatskim interesom, interesom Hrvatske države. Jamčim to. Izbjegavat ćemo konflikte ali branit ćemo hrvatske interese prema svim susjedima. Ali sam svjestan da bez te regije hrvatsko gospodarstvo ima puno manje šanse, da je upravo to regija bez ikakvih balkanskih integracija, da to odmah raščistimo u koju hrvatska poduzeća imaju najveću šansu zbog tradicije, zbog znanja, zbog blizine tržišta, zbog sličnog jezika, zbog svega onoga što je bilo 50 godina ranije, a to nitko pametan kada je poslovni interes u pitanju ne želi izbrisati. U međunarodnim i europskim odnosima vodit ćemo samosvjesnu politiku, svjesni opet tko smo i koliko nas ima i koje su naši financijski potencijali. U EU ćemo se boriti za hrvatske interese. U svijetu ovisno o okolnostima i mogućnostima. U EU da se vratim na to, sjedimo za stolom, imamo prema ponderu određeni broj glasova u formatima vijeća. Do sada smo zadnjih 6 godina govorili o tome što EU traži od nas. Ovo je acquis, ovo nije acquis ali traže od nas, ovo je ta direktiva, ovo je ta uredba. Uskoro postajemo dio tog sustava, uskoro to više ne može biti izgovor. Uskoro naši ljudi, ministri, ali i službenici od kojih nekih i sada rade u Vladi će zastupati hrvatske interese u Bruxellesu i institucijama EU. Borit će se za konkretne interese hrvatske trgovine, poljoprivrede, industrije, prometa, zaštite okoliša kao potpuno autonomni i samostalni pregovarači i agenti hrvatske Vlade i Hrvatske države. Do sada, usuđujem se to reći, mi nismo provodili velike reforme. Mi smo se prilagođavali i harmonizirali jednom složenom pravnom sustavu koji nam je sa strane ponuđen kao kriterij. Ako želiš u taj sustav moraš ispuniti te kriterije. O tome se nije dalo previše pregovarati. I to nisu reforme. Reforme pravi državnici provode nakon dosta razmišljanja i iz srca i iz želuca i instinktom, ali samostalno, ne pod vanjskim pritiskom. Ovo nije bilo pod vanjskim pritiskom, ovo je bilo nužnost i to dobra nužnost. Ali tek sada počinju prave reforme. Tek sada počinju prave reforme onih sustava kojima mi upravljamo . Sve ovo što sam do sad naveo će biti briselska politika u kojoj će Hrvatska sudjelovati. Ali ono ključno što čini razliku ono ključno što Hrvatsku po našem uvjerenju razdvaja od drugih država kao još uspješniju državu, o tome se odlučuje u Hrvatskoj, u Zagrebu, u gradovima i regijama, o funkcioniranju države, o pravosuđu, o ljudskim pravima, o nizu drugih pitanja koja dakle razlikuju uspješnu od neuspješne države odlučujemo mi, o tome kakvu ćemo školstvo imati, koliko ćemo ulagati u obrazovanje i plaćanje nastavnog kadra koji školuje našu djecu uz niske plaće, koliko ćemo imati kvalitetne bolnice. Hoće li Zagrebačko i druga hrvatska sveučilišta Riječko, Splitsko, Osječko i niz veleučilišta pružati kvalitetnu konkurentnu uslugu ili neće biti takva. O tome ovisi naš uspjeh, o tome ne odlučuje Bruxelles. O tome odlučujemo mi. I danas i za 5 godina i za 10 godina. Budemo li pametni, na raspolaganju nam stoje velika sredstva da taj sustav unaprijedimo ali vlastitom politikom. Opet kao što iskustvo pokazuje neke su države u EU u tome bile uspješnije, a neke su manje uspješne. Neke su izgubile godine, a neke su se snašle odmah. To je sve ovisilo o kvaliteti uprave i o kvaliteti politike. Naše iskustvo nije loše. Jučer je ovdje rekla kolegica Pusić, od danas vjerujem članica Vlade, kako je u Hrvatskoj u 10 godina ustvari zadnjih 10 godina postignut jedinstven konsenzus i dogovor i razumijevanje oko strateških prioriteta države na putu prema EU. Kao diplomat, a kasnije političar sam pratio te procese u drugim državama, razgovarao osobno pa i privatno sa mnogim dionicima, državnicima, ministrima, predsjednicima vlada, tadašnjih, kasnijih i saznao i vidio svašta. Naš primjer nije tako loš, mi nismo tako loši. Prečesto imamo ukupno o sebi prenisko i podcjenjivačko mišljenje, uvjetovano svim i svačim. To je naš veliki problem, to je to samopoštovanje o kojem govorim. Moramo ga vratiti. Ne onu tešku gordost nego samopoštovanje i onda će nas poštivati i drugi i poštivat ćemo sami sebe. Kolegice i kolege, uvažene zastupnice i zastupnici, pred vama je program Vlade u skladu s člankom 110. Hrvatskog Ustava. On nije samo popis želja, on nije šoping lista, on je život za Hrvatsku. U njegovom ostvarenju, u ostvarenju njegovih ciljeva koristeći se ovim metodama koje smo ovdje naveli, ali ne samo njima, probat ćemo postići najbolje. Ja znam da je put do pakla popločen najboljim namjerama. Ovo jesu dobre namjere, a u pakao u našem slučaju ne vjerujem. Vjerujem u jednu bolju i jaču, bolje uređenu Hrvatsku, demokratsku Hrvatsku u kojoj se demokracija isplati, u kojoj se posao isplati, u kojoj se rad isplati, u kojoj je porezni sustav pravedan, u kojoj se oporezuje prije svega bogatstvo spekulacija, a najmanje rad jer radnicima je u pravilu uvijek najteže i najizloženiji su pa i u ovoj krizi u kojoj postoji solidarnost između javnog sektora i privatnog sektora. Privatnog sektora, to vam govorim kao osoba koja je cijeli život, uglavnom cijelu karijeru provela u javnom sektoru, privatnog sektora koji zapošljava najviše i stvara najveću vrijednost, u kojem rade poduzetnici među kojima većina želi raditi i zaraditi za sebe i zaposliti ljude, u kojem mala manjina ima spekulativne i nečasne namjere. Tim ljudima moramo početi pomagati da prodišu, da vuku ovu zemlju naprijed, da oni koji su najjači i poslovno pa i regionalno budu još jači, a da oni koji to trenutno nisu iz niza razloga idu za njima i da ih stižu. A zašto nisu, u pravilu nisu radi teških okolnosti najnovije povijesti. Čitave hrvatske regije, Slavonija prije svega, su žrtve rata, kasnije možda i ne baš najuspješnije politike jer u Hrvatskoj politika odlučuje o svemu i odlučivala je o svemu, a najviše o javnom novcu. Nije dobro. Toj Slavoniji, našoj Slavoniji obećajem posebnu brigu, ali ne brigu kakvu pružate djetetu ili nezreloj osobi nego brigu kakvu pružate onome do koga vam je stalo i onoga za koga znate da mora biti ravnopravan i da mu mora biti bolje. Za ovako malu zemlju kao što je Hrvatska regionalne razlike su nevjerojatno velike. Mi nismo zemlja od 40 milijuna stanovnika ni od 20 ni od 100, mi smo zemlja od jedva 4,5 milijuna ljudi. Za takvu zemlju razlike između zapada i istoka, sjevera i juga su nedopustivo velike. Za to nikoga ne optužujem jer vjerujem da je svaka vlast do sada htjela to izjednačiti, da je to htjela ako ništa drugo upisati kao svoj bonus, kao nešto čime može izaći pred birače i reći gledajte, to smo uspjeli, al za sada nam nije išlo. Slavonija, a onda i Dalmacija koja je u nešto boljoj situaciji od Slavonije, su naši veliki, veliki ciljevi i važni prioriteti. Nećemo diskriminirati po političkom kriteriju, nećemo gledati tko je gdje gradonačelnik. Nisu to radili, da se sad vratim u povijest al na jedan drugi način, nije se to radilo ni od 2000.-2003. godine, čitavi gradovi i regije u kojima naše stranke nisu bile na vlasti, nisu ni danas, su prosperirali zbog projekata koje je Vlada poticala i pokretala u općem hrvatskom interesu da poveže Hrvatsku. Druga Vlada je to nastavila, na manje ili više uspješan, katkad na vrlo uspješan, katkad na manje uspješan način. Da vas više ne zadržavam, bit će puno vremena za govor i za diskusiju i za kritike. Ovo nije utopijski govor. Znam da ćete nas odmah napast, opozicija ste, od toga živite i to je potpuno legitimno. Apeliram da što manje koristimo teške riječi, da ne bude uvreda. U tome ćemo vjerujem imati jaku i kvalitetnu suradnju i ovog predsjedavajućeg stola, tko god za njim od kolega i kolegica bude sjedio, da budemo svjesni da u ovoj krizi koja je velika imamo šansu, da moramo napraviti zaokret. Ako ga sada napravimo, ako budemo zajedno u tome zasluga za to neće ići samo nama, ići će svima. Znam da ćemo se u toj političkoj borbi šaha i nadmudrivanja svi gledati, pozicionirati tako da prođemo što bolje, ali zajednički visoki interesi u ovom Visokom domu moraju biti hrvatski interesi, a hrvatski interes je interes svakoga tko živi u Hrvatskoj, bio Hrvat, Srbin, Talijan, Mađar, Čeh ili pripadnik bilo koje druge od naših brojnih manjina zastupljenih u ovom Saboru i onih koje nisu zastupljene u ovom Saboru. U to vjerujem, a politika bez vjere je prazna i šuplja, nema je. To je posebna vrsta vjere. I ovi izbori i ova Vlada su borba za vjeru, za dobru ljudsku vjeru. Držite me za riječ kolegice i kolege. [[Pljesak.]] Hvala vam. A sada dopustite da u skladu sa člankom 110. Ustava Republike Hrvatske predstavim Vladu u ovom Saboru, Vladu čije povjerenje očekujem da date hrvatskoj Vladi. Zoran Milanović, predsjednik Vlade; Radimir Čačić, potpredsjednik Vlade i ministar gospodarstva; Milanka Opačić, potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih; Neven Mimica, potpredsjednik Vlade; doktor Branko Grčić, ministar regionalnog razvoja i fondova Europske unije i potpredsjednik Vlade; Slavko Linić, ministar financija; Ante Kotromanović, ministar obrane; Vesna Pusić, ministrica vanjskih i europskih poslova; Ranko Ostojić, ministar unutarnjih poslova, Orsat Miljenić, ministar pravosuđa; Arsen Bauk, ministar uprave; Gordan Maras, ministar poduzetništva i obrta; Mirando Mrsić, ministar rada i mirovinskog sustava; Zlatko Komadina, ministar pomorstva, prometa i infrastrukture; Tihomir Jakovina, ministar poljoprivrede; Veljko Ostojić, ministar turizma; Mirela Holy, ministrica zaštite okoliša i prirode; Ivan Vrdoljak, ministar graditeljstva i prostornog uređenja; Predrag Matić, ministar branitelja; Rajko Ostojić, ministar zdravlja; Željko Jovanović, ministar znanosti, obrazovanja i sporta; Andreja Zlatar, ministrica kulture. Uvažene zastupnice i zastupnici, dragi kolege, ovo je hrvatska Vlada koju predlažem za sljedeći mandat. Molim vas da joj date povjerenje. Hvala vam. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem mandataru i otvaram raspravu. U ime kluba Nacionalnih manjina prvi se javio zastupnik gospodin Furio Radin, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Nitko se nije, baš sam pitao… Dobro, evo, to mi nismo registrirali. Nitko nije registrirao za predsjedavajućim stolom ali ok, možda je to naš propust. Dakle ispravak netočnoga, vi ste se javili gospođa Lovrin. I tko još se javio? Nitko drugi. Izvolite, gospođo Lovrin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo ispravljam netočan navod sljedeći. Gospodin mandatar je rekao da neće biti i da nije taoc posebnih i osobnih interesa već će donositi zakone u općem nacionalnom interesu. To jednostavno nije točno, odnosno moglo bi biti točno ako misli da će se to od sutra primjenjivati. Ali već, evo jučer je donijet jedan par excellence zakon iz osobnog interesa, iz interesa dva čovjeka da bi mogla stupiti danas na određenu funkciju. Svakako nije nacionalni interes da se jedan organski zakon, Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi donio mimo procedure predviđene Poslovnikom Sabora, mimo dobre demokratske prakse europske pa i dosadašnje Hrvatske i da se izborno zakonodavstvo donosi retroaktivno dvije godine za djelovanjem dvije godine unatrag što je također presedan u praksi demokratskih država. To svakako nije opći nacionalni interes. I rekao je također mandatar da želi državu bez korupcije. Ja tvrdim da se jučer dogodila politička korupcija u ovom Hrvatskom saboru [[Upadica predsjednik: Vrijeme vam je isteklo.]] jer je zloupotrijebljena demokracija i voljom većine je donijet mimo procedure zakon zbog osobnog interesa. Hvala.
Hvala. Evo ovo je još jedna potvrda o potrebi, ja moram to ovog časa istaknuti, da preispitamo institut ispravka netočnog navoda zbog toga što druga strana nema naprosto pravo da odgovori. Ali o tome ćemo posebnim postupkom. Dakle, otvaram raspravu kao što sam rekao. Gospodin Furio Radin ima riječ u ime Kluba nacionalnih manjina. Izvolite. Oprostite, vi ste dobili malo duže da govorite od onog što su mi mnogi rekli da vas prekinem, pa vas molim. Ja sam tolerantan čovjek. Molim vas da i vi budete tolerantni. Hvala.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Povjerenje Vladi je jedan od političkih, ali i vrijednosno i simbolički najbitnijih trenutaka svakog parlamenta i svake države. Ona je i prilika da se kaže nešto onima koji nastupaju i onima koji odlaze sa izvršne vlasti. Ja ne namjeravam otrčati u pomoć pobjednicima niti se odricati onih s kojima smo godinama surađivali. Ima nekoliko mitova kojih se moramo osloboditi. Prije svega vjerovanje da su Vlade desnog centra uvijek negativno usmjerene prema ljudskim pravima i pravima nacionalnih manjina i zahvaljujem se gospodinu Milanoviću što je prije na neki način to isto i rekao, a one lijevog centra prirodni saveznici onih koji su po svojim karakteristikama različiti od nacionalnih stereotipa. Nakon 2 decenija u Saboru od kojih 8 godina u oporbi, a 8 uz vlast moram reći da ne znam definirati jedino one četiri godine kada je na vlasti bila lijeva koalicija. Bio je to mandat pun napetosti i nedorečenosti, često dvoličnosti prema nama i atmosfere koja je bila sve drugo nego prijateljska. Mandat u kojem se nastavljala stara, prijašnja pogreška kad smo bili u oporbi prema nacionalnim manjinama i postavljale temelj jednog novog, također lošeg odnosa prema nama čije posljedice sežu sve do danas kada se dio političara iz onoga doba preselio na Ustavni sud i tamo bave politikom, drugim sredstvima jer drugo u životu nisu nikada ni radili. Što smo mi, što god mi danas mislili o Ivi Sanaderu ja kažem da je tada postojao jedan pozitivan odnos prema nacionalnim manjinama i da je u tome on bio dosljedan. Takvu politiku je nastavila i Jadranka Kosor i manjine to priznaju i pamte. Kada to kažem, želim reći da čak u politici a možda upravo u njoj treba imati snagu reći istinu i da je ona jača kada se iskazuje u trenucima kada je to nepopularno. I još jedanput se zahvaljujem Zoranu Milanoviću, jer naravno na jedan ublaženiji način je to rekao. Toliko o onima koji su danas gubitnici. Od pobjednika tražimo naravno poštovanje koje ne proizlazi od našeg broja parlamenta već od naše povijesti. Ono što je prije rekao Zoran Milanović nas je ohrabrio u takvom uvjerenju da će se provoditi jedna promanjinska politika i zahvaljujem mu se u tome. Mi nismo jedine žrtve totalitarizama i 20 stoljeća. Ali svejedno sviđalo se to nekomu ili ne sigurno one koje su to najduže bile. Upravo radi uspostavljanja povjerenja želimo podcrtati i još jednu činjenicu, još jedanput činjenicu pardon, da sa popisa stanovništva od 1945. godine to treba biti jasno jer zbog toga postoje povijesni razlozi naše koji stoje iza naše politike. Od četrdeset i pete godine do danas na popisu stanovništva nedostaje milijun pripadnika nacionalnih manjina, milijun. Danas na pragu Europe nikoga ne krivimo i znamo i za grijehove politike naših matičnih naroda. Ali upozoravamo mi smo oni koji su ostali unatoč ideologijama graditi odnose koji su drugi uspješno kvarili i naša je uloga daleko važnija od našeg današnjeg broja. Ta uloga je eminentno politička u najboljem smislu te riječi i nipošto folklorna. Mi nismo problem koji treba riješiti, niti bolest koju treba liječiti i s ozdravljenjem ovo bi trebala valjda biti jedina država na svijetu, država jednakopravnih građana unatoč tome što će i dalje biti i siromašnih i bogatih, zaposlenih i nezaposlenih. Oni koji su krivi ali izvan zatvora jer imaju dobrog odvjetnika i oni koji su nevini i u zatvoru si to ne mogu priuštiti. Oni koji su muškarci pa ih zato u parlamentu ima i u Vladi ima 80% i one koji su … [[Govornik se ne razumije.]] pa ih zato u Saboru i Vladi ima 20%. Ali neki analitičari što je termin za neke profesore filozofije i politologije željne medijskog mjesta pod suncem već danas tvrde da smo mi osnovna prepreka koju Hrvati moraju prevladati da bi napokon postali građansko društvo. Ne postoji rješenje pitanja nacionalnih manjina. Time su se drugi neslavno povijesno bavili. Mi nismo niti sigurnosni problem na putu prema rješenju što bi trebalo proslaviti našim kao što kažu neki u novinama i na fakultetima izbacivanjem iz parlamenta jer predstavljamo problem čistoće predstavničkih demokracija. Znamo da to vlada, ova Vlada ne misli. Čak to garantira u svom programu. Želim reći samo da se s tim ne slažemo. Ne slažemo sa, slažemo se sa onim što Vlada misli, a ne slažemo se sa onim što misle ovi analitičari. Na kraju mi smo samo dokaz da ovo nije društvo u kojem su svi isti već prostor u kojem smo svi različiti. I ne samo to. Tako mora i ostati samo na jednoj daleko višoj i plemenitoj razini, onoj na kojoj se razlike poštuju i nisu nepravedne. Napokon, poznato je da postoje razlike između nas i ove nove Vlade koju podržavamo oko interpretacije neslavne odluke Ustavnog suda o dodatnom pravu glasa, i posebnom obliku glasovanja za nacionalne manjine od više od 1 i pol posto. Ta razlika ostaje i biti će i dalje predmetom političke borbe, nismo zadovoljni niti sa činjenicom da nemamo potpisane sporazume, pa je zato u programu Vlade ušao samo manji dio naših zahtjeva. Ipak svjesni smo trenutka zemlje, i vjerujemo budućem premijeru i njegovim namjerama. Zato ćemo dati inicijativu inicijalnu podršku vlasti, većina nas nije dio koalicije pa je zato bez potpisanog sporazuma za nas će podrška biti vanjska i uvjetovana daljnjim potezima Vlade, a naša sloboda da glasamo ili ne glasamo za pojedina zakonska rješenja zapravo neograničena. Imate našu podršku gospodine mandataru, s nadom da će ona ostati cijeli mandat. Vaše riječi prije nekoliko minuta ohrabrile su nas u ovoj našoj i nadi, ali put pred nama je dugačak, hvala vam i puno sreće.
Hvala lijepa. Sljedeći za riječ se javio po redu u ime Kluba zastupnika SDSS-a gospodin Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine mandataru, kolegice i kolege. Mi koji smo više puta sudjelovali u ovom činu, ili ovakvom činu znamo da se oni međusobno mogu veoma i značajno razlikovati. Po mojem mišljenju i po mojem osjećaju ovo što danas radimo i izbori koje smo prošli nisu samo jedan, jedni od izbora, i nije ovo samo jedno od konstituiranja Sabora i izbor samo još jedne nove hrvatske Vlade. Po mojem osjećaju i po osjećaju kluba kojem pripadam riječ je o danu, riječ je o odlukama koje se mogu mjeriti sa najznačajnijim danima i najznačajnijim odlukama koje Hrvatski sabor i hrvatska politika imala. Ne toliko zbog nas koji smo se ovdje okupili i koji smo jučer prisegnuli pred hrvatskim Ustavom, nego zbog onoga što od nas očekuje narod koji nas je birao, ono što od nas očekuju okolnosti i vrijeme koje nam je dalo priliku da nešto uradimo za vrijednosti na koje smo prisegli i za vrijednosti u koje vjerujemo svatko iz svoje perspektive i iz svog vjerovanja. Hrvatska naime doista jeste po mojem skromnom mišljenju u situaciji da započne pisati nove stranice, da nakon 20 godina počne pisati nova poglavlja, ne samo zbog činjenice da postajemo članica Europske unije, nego i zbog činjenice da se štošta i oko nas u svijetu počinje mijenjati, da vrijednosti divljeg kapitalizma, da vrijednosti neoliberalnog, nesređenog i slaboga društva su pred velikim izazovom, i mi kao zemlja uz sve svoje tranzicijske slabosti smo trpili i od slabosti takvog koncepta i od takvoga modela. I u tom smislu što se nas tiče, što se kluba Samostalne demokratske srpske stranke tiče, mi ovaj današnji dan doista razumijemo kao dan za novi početak, u kojem ćemo kao što su prethodnici i doktor Radin i gospodin Milanović govorili već ranije uzeti najbolje od onoga što smo do sada radili, uzeti najbolje od onoga što smo do sada stvorili i nastaviti na tome nastojeći graditi još bolje od toga. U tom smislu što se nas tiče mi mislimo da smo u proteklih 8 godina doista unaprijedili međuetničke odnose u Hrvatskoj, da smo razriješili čitav niz elemenata ratnoga nasljeđa koje je državu sputavalo u njezinom ukupnom društvenom napretku i u njezinom razvitku, ali ima prostora za još. Ne samo da ima prostora, nego ima i imperativa za više, za više u smislu da nema znakova netrpeljivosti i mržnje prema drugim i drugačijim, da nema kod ljudi strahova oko toga hoće li se moći izjasniti ili se neće moći izjasniti kao pripadnici ove vjerske nacionalne ili bilo koje druge zajednice. To je sasvim sigurno nešto što predstavlja i za sljedeću Vladu, i za ovu Vladu neizbježan i važan zadatak, neizbježan i važan izazov. Posebno imajući na umu ovo što je mandatar Milanović govorio u svojem nadahnutom uvodnom obraćanju. S druge strane točno je da u našoj zemlji postoji tolika regionalna nejednakost, da živjeti u Korenici, u Lapcu, u Gračacu, da spominjem samo ličke općine, budući da su bile spomenute slavonske i dalmatinske, je otprilike kao živjeti u prostoru koji ste dobili ili po kazni ili zbog toga što nemate gdje drugdje, ili zato što ne možete gdje drugdje. U tim sredinama kolegice i kolege, bez obzira da li govorimo o naseljenicima, doseljenicima hrvatske nacionalnosti, povratnicima Hrvatima ili povratnicima Srbima, zaposlenost je manja nego što je prosječna nezaposlenost u ostatku Hrvatske, dakle ispod 14%. Mi to moramo moći promijeniti jednom pravednijom, ravnomjernijom politikom regionalnog razvoja, politikom koja će s jedne strane tim ljudima omogućiti da imaju dostojanstvo i izgledan život, ali i s druge strane da iskoristimo te prostore jer su potpuno neiskorišteni. U jednom razgovoru sa bivšim, zadnjim premijerom jugoslavenske države i sa predsjednikom hrvatske Vlade, koga na žalost nismo ispratili na osobit način, gospodinom Antom Markovićem na prostoru Like je bilo preko 250 hiljada ovaca, danas ako ih nađete 25 hiljada bit će dobro. Mi to moramo promijeniti, i mi koji govorimo na temelju znanja i na temelju iskustva, rada u takvim sredinama, duboko smo uvjereni da ćemo u ovoj Vladi naći partnere da se to promijeni. Isto vrijedi i za socijalna prava, isto vrijedi i za sve druge ljude koji žive u hrvatskim gradovima kao što je Zagreb, kao što je Rijeka, kao što je Split, kao što je Osijek, kao što je Sisak, kao što je Karlovac i tako bih ih mogao dalje nabrajati. Hrvatska je u ovih 20 godina postala društvo nejednakosti. Društvo nejednakosti mnogo ozbiljnije i mnogo teže nejednakosti nego što je to slučaj sa prosječnim europskim društvima kojima se pridružujemo. Stupanj nejednakosti koji se može kod nas prepoznati, stupanj nejednakosti koji se može kod nas vidjeti može se samo mjeriti sa razdobljima u pojedinim historijskim periodima pojedinih velikih europskih nacija kao što je Francuska nakon kojeg su uslijedile velike promjene i veliki preokreti. Navest ću samo jedan primjer koji je sigurno i vama, kolegice i kolege, i vama gospodine mandataru i budući članovi Vlade nije promakao, a to je da kod nas u našoj zemlji četiri petine ukupno štednje koje imamo od 160 milijardi kuna na bankovnim računima drži 2% hrvatskih građana. Četiri petine od 160 milijardi pripada svega malom postotku od 2% onih koji su hrvatski građani. Jedna petina pripada svima ostalima, a koliki je broj onih koji nemaju ništa na štednom računu? Koliki je broj onih koji nemaju ni lipe na štednom računu? Vjerojatno nas je strah i pomisliti. Ja mislim da to treba osvijestiti u Hrvatskoj, ja mislim da ova Vlada treba voditi računa o tome da ne može oduzimati od onih koji nemaju, da ne može uzimati onima koji ionako više ne mogu davati više nego što su davali. I ova Vlada u tom smislu mora voditi računa o tome da teret izlaska iz krize treba biti podijeljen tako da postoji ne samo solidarnost nego uravnoteženost koja će voditi računa da oni koji su bogatiji, oni koji imaju više moraju taj teret više i podnijeti. Ukoliko to tako bude, gospodine mandataru, onda će biti vraćena vjera u hrvatskom društvu u ovaj Sabor, bit će vraćena vjera u politiku. A to je jedna od stvari koje mi se čini da moramo napraviti, kolegice i kolege. Mi jesmo izabrani, ali treba imati svijest o tome da smo izabrani u vremenu u kojem politika ima najniži rejting. Mi se plašimo snižavanja našeg kreditnog rejtinga, ali trebamo se zabrinuti nad činjenicom da je rejting posla kojim se mi bavimo, nas koji sjedimo ovdje, koji raspravljamo ovdje, ovog zastupničkog tijela i Vlade najniži otkako postojimo kao samostalna zemlja. Koliko smo tome doprinijeli sami? Koliko je to sastavni dio i smišljeni plan onih koji imaju više moći nego što je imamo mi ovdje i nego što će je možda sutra imati Vlada. O tome također trebamo razmisliti. I na to također trebamo moći utjecati. Jer nije samo novac, nije samo financijski kapital, niti je samo medijski kapital i medijski utjecaj taj koji može supstituirati interes naroda, volju naroda i narodno predstavništvo. U tom smislu mi se čini da je pred nama također ono što smo jučer iskusili na jednom konzultativnom sastanku, a to je da ne dopustimo da na razlikama koje postoje među nama, na sukobima koji se mogu otvoriti među nama, na polemikama koje se mogu otvoriti među nama, na slabostima koje sigurno svatko od nas ima i koje svi kao predstavnici pojedinih frakcija imamo ne dopustimo da se devalvira parlamentarizam u Hrvatskoj i da otvorimo dijalog koga nije bilo u proteklim godinama. I da otvorimo taj dijalog u funkciji onoga što predstavlja danas izazov za Hrvatsku. A izazov za Hrvatsku kao što sam shvatio iz govora gospodina Milanovića nije samo u tome da se naprave reforme nego da se stvaraju novi temelji za Hrvatsku u širem okruženju, za Hrvatsku u novim vrijednosnim okvirima i za Hrvatsku koja će moći nadići slabosti u kojima živi danas. Kolegice i kolege Klub zastupnika SDSS-a kao i Klub zastupnika nacionalnih manjina će podržavati ovu Vladu. Podržavat će je na temelju usuglašenih elemenata zajedničkoga programa, podržavat će je na temelju usuglašenih elemenata zajedničkih vrijednosti u koje vjerujemo i koje dijelimo. I isto tako Klub zastupnika SDSS-a će nastojati u ovom parlamentu djelovati tako da doprinese, apsolutno doprinese afirmaciji kako našeg nacionalnog parlamentarizma tako i da doprinese afirmaciji naše države Hrvatske u okvirima regije, u okvirima Europe i u okvirima svijeta. Mi smo u proteklih 20 godina od regije više bježali nego što smo regiju pretvarali u nešto što će biti interes same Hrvatske i zajednički interes. Takvu politiku koja se mogla tumačiti kao nužda da bismo došli do EU trebamo apsolutno zamijeniti politikom u kojoj ćemo svoje članstvo u uniji i svoje interese u regiji, svoje opravdane interese koji nisu samo ekonomski nego su i nacionalni, koji nisu samo nacionalni nego su i historijski, pretvoriti u aktivan dio i aktivnu sastavnicu hrvatske politike i hrvatskog djelovanja. Gospodine predsjedniče hvala vam na prilici da se mogu obratiti. Vama gospodine mandataru želim čestitati i poželjeti uspjeh u onome što nas čeka i u poslovima koji doista neće biti laki i u poslovima koji će biti sve više nego laki ili sve drugo nego laki.
Hvala vama gospodine Pupovac. Idući po redu je u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani mandataru, kandidatkinje i kandidati za novu Hrvatsku vladu. Gospodine predsjedniče samo jedna mala napomena, jutros prijedlog programa nije podijeljen u 8 nego u 8,35 je počela podjela dokumenata na saborske klupe, radi preciznosti. Dakle u svojoj raspravi neću se osvrtati na po meni jako dobar nastupni govor gospodina Milanovića. Samo ću jednu njegovu rečenicu za svoju raspravu kasnije iskoristiti. Govorit ću dakle o dokumentu, program Vlade koji je nama dat, jer smatram da on određuje četiri godine mandata, ali ga će prvi čovjek te vlade vući ipak glavne poteze. Dakle, ovaj program doživljavam kao jedan dobar katalog, opis ciljeva. Podosta sličnih koji imaju i Hrvatski laburisti ali naravno da u tom programu ima onih ciljeva koji su suprotni našima ili drugačiji. Gospodin Milanović je rekao da neće biti bolnih rezova. Biti će ih, ali za razliku od prije, oni koji će pretrpiti te rezove ovaj puta će dobiti anesteziju, boljet će, ne odmah nego malo kasnije, neki lijekovi će biti na recept, a neki neće. To zaključujem iz toga što u ovom programu nisam našao ni jednu odrednicu koja bi govorila o financijskom sektoru u Hrvatskoj koji se u krizi obogatio i čini mi se da šutnjom o tom dijelu financijski sektor neće imati bolne rezove, čak štoviše dobiti će bonus. Tu smo očekivali jednu promjenu politike. Meni je žao što Poslovnik Hrvatskog sabora ne dozvoljava da i kandidati za članove Vlade ne odgovaraju na pitanja s obzirom da je predsjednik Sabora najavio promjene Poslovnika možda bi ova tema bila interesantna da u tom dijelu interveniramo u Poslovnik. Dakle, pozdravljam i jako je dobro da konačno Vlada progovori, još ovaj program zapiše potrebu nove industrijalizacije Hrvatske, izvoza i dizanje domaće potražnje jer ni jedno društvo, ni jedno gospodarstvo nigdje u Europi se nije oporavilo ako na domaćem tržištu nije bila povećana potražnja. Naravno da pozdravljamo i toliko naglašavano društvo bez korupcije ali u ovom Programu se govori više o tijelima javne vlasti, manje o društvu u cjelini. Po prvi puta vidim Program Vlade u kojemu se ne govori samo o smanjenju stope nezaposlenosti nego povećanju stope zaposlenosti. Ona je ako se ne varam u ovom trenutku negdje oko 41,3%, bilo bi određenije da se zadao cilj za ovaj mandatni period da li težimo prema 45 ili više od toga, jer doista države koje se žele gospodarski oporaviti bez stope zaposlenosti oko 50%, što bi trebao naš srednjoročni cilj biti jako teško mogu postići. Pozdravljamo i namjeru i cilj da se dio unutarnjih dugova rješava multilateralnim kompenzacijama što već jesmo imali negdje 2001. ili 2002. godine kao jedna od metoda rješavanja unutarnjih dugova i nadam se da će ti potezi biti jedni od prvih koji će se omogućiti. I stečajevi po skraćenom postupku, i onemogućavanje osnivanje novih tvrtki dok god vlasnici ne riješe status dubioza postojećih je u velikoj funkciji zaštite prava zaposlenih, koji su po sadašnjim modelima radeći u takvim tvrtkama godinu i dvije ostajali bez primanja, a i stečajne mase nakon toga nisu mogli naplaćivati ni minimum svojih potraživanja. Izražavamo veliku rezervu prema najavi smanjenja doprinosa na plaće, naročito što se kasnije vidi da se radi o mirovinskim i zdravstvenim doprinosima jer u ovom programu ne spominje se kako kompenzirati smanjenje novaca u mirovinskom i zdravstvenom sustavu uz istovremeno obećanje da prava u zdravstvenom osiguranju i mirovinskom neće biti bolje dirana. Jedno od aktivnih mjera veli se u poticanju zapošljavanje, oslobađanja doprinosa mirovinskog i zdravstvenog za nove poslodavce imamo takva iskustva i količina zloupotreba koja je bila takvim olakšicama rađena, dobivana je veća šteta nego korist i nisam siguran da umjesto toga ne bi trebali razmotriti parafiskalne namete, ukinuti obvezatne doprinose za Hrvatsku gospodarsku komoru, Hrvatsku obrtničku komoru, spomeničke rente, obaveze prema turističkoj zajednici, i čini mi se da bi sami poslodavci to prije pozdravili. Najavljuje se i donošenje sektorskih strategija razvoja u industrijskoj politici što smatramo izuzetno dobrim. Međutim, u redoslijedu predloženih mjera čini mi se da u pisanju ovog programa a on je dosta dugo navodno pisan, se zaboravilo na činjenicu da su i strani i domaći investitori kao razloge prepreke većeg i bržeg ulaganja redom nabrajali. Spora državna birokracija, teška dostupnost kapitalu i visoka cijena kapitalu, česta promjenjivost poreznog sustava, korupcija i tek na peto mjesto su oni sami stavljali pitanje tržišta rada. Ja bih one koji će u Vladi odlučivati o redoslijedu poteza i stalno ću činiti podsjećati na to što su sami investitori izdvojili kao problem. U energetskom području pozdravljamo planove i ideje da Hrvatska konačno priđe izgradnji novih kapaciteta skladišta i plina, obnovljivih izvora energije gdje je Hrvatska elektroprivreda do sada gotovo ništa nije učinila, s time da ove pobrojene termo i hidro elektrane otprilike je period od 20 godina za realizaciju, to čitamo kao dugoročni cilj, … A što se tiče Družbeadrije i dijela južnog toka čini mi se da smo tu zakasnili onaj dan kada je bivši premijer Sanader kao predstavnika Hrvatske u pregovorima sa Putinom ovlastio nekakvog europskog birokrata koji je otišao u Moskvu a Hrvatska svog pregovarača tada tamo nije imala. Područje rada i poduzetništva pozdravljamo namjeru uvođenje specijaliziranih radnih sudova i jačanje inspekcije rada, brzog učinkovitog pravosudnog postupka. E sada, koliko će brzo i zakoni na ovu temu dolaziti? Međutim, što se tiče prava na kolektivno pregovaranje iz ovih odrednica vidljivo je da oni koji su taj dio pisali doista jednu stvar ne razumiju, da sindikati i radnici imaju pravo na kolektivno pregovaranje. Međutim, ako državna vlast, Vlada prije svega ne potiče dva partnera na kolektivno pregovaranje jer ne možete sami sobom sklapati kolektivni ugovor, sindikatima preostaje samo konflikt i samo štrajkom i industrijskim akcijama se za to mogu izboriti, a ona Vlada koja želi izbjeći da do toga ne dođe konfliktnim metodama … [[Govornik se ne razumije.]] akcija poticat će i poslodavačke udruge na kolektivne pregovore. Taj dio ne mora biti nužno upisan u program ali mora biti predmet novog Zakona o radu. Što se tiče fleksibilnosti tržišta rada i cilj veće pokretljivosti na tržištu rada, pozdravljamo uz napomenu da u Hrvatskoj teritorijalna migracija radne snage je gotovo nemoguća jer ona je vezna na mogućnost rješavanja i stambenog pitanja, predškolskog odgoja i školskog sustava. Teritorijalna migracija neće bit moguća ako netko iz Osijeka želi dobiti posao u Rijeci, a ne može upisati dijete u vrtić, nema stan ili dijete u školu. Dakle radi se o projektu kojega konačno moramo u cjelini razumjeti i vidjeti. Sljedeća točka kod toga područja Agencije za iznajmljivanje radnika, u ovom trenutku u Hrvatskoj su najveći poslodavac koji nijedan nema kolektivni ugovor u kojima se najčešće krše radnička prava i u kojima državne tvrtke i državna poduzeća pa čak i tijela državne javne uprave koriste ove agencije za zapošljavanje kako bi prikrivale broj zaposlenih, a zapravo najmanje zaštićena kategorija radništva je kroz tih agencija. Kod mirovinskog sustava izdvojit ću zbog kratkoće vremena meni tako dragu temu i konačno eto i Vlada veli da će ukinuti povlaštene mirovine za zastupnike i članove Vlade i suce Ustavnog suda, trebalo je podosta proći da se nakon ovakve rečenice u programu vlade u ovoj dvorani nitko ne smije. 2005. Godine na ovu temu bio je opći smijeh u Saboru kada sam im prvi put … [[Govornik se ne razumije.]] Ali mi nije jasno odredba da će se mirovine usklađivati s inflacijom i troškovima života. Ova formula ili formulacija mi je nepoznanica do sada, ali to će sigurno najveći stručnjak u Saboru kolega Hrelja protumačiti što ona znači. I na kraju onoga čega nema, a očekivao sam. Počet ću od tri životne teme nepolitičke. U ovoj zemlji živi na desetke tisuća građana koji imaju jedan ogromni problem a nitko ga do sada nije želio riješiti, a to je skraćeno Ljubljanska banka. Može li vlast preuzeti obvezu ili reći ne, vlast taj problem dugova Ljubljanske banke prema građanima Hrvatske ne može riješiti. Drugo, očito se odustalo od najave pregovora sa MOL-om oko promjene ugovora dioničkog ugovora. Ono je užasno bitno zbog koncesija ali i Siska, odnosno Rafinerije Sisak, jer ako se taj ugovor ne promijeni Rafinerija u Sisku se neće obnoviti nego zatvoriti. I treća životna tema je Željezara Sisak kao iskustvo kada smo pustili tobože jednog strateškog partnera koji nije znao što radi. Politička tema o kojoj se u programu Vlade ne govori ništa. Neposredna demokracija naročito onda kada je traže građani. U prošlom sazivu Klub SDP-a imao je prijedlog i zahtjev za smanjenje broja potpisa sa 10 na 5, ovdje ni u naznakama stav vladajuće koalicije prema neposrednoj demokraciji. Croatia osiguranje, JANAF, Hrvatska elektroprivreda, Hrvatske željeznice i Hrvatska poštanska banka u kojoj se šapuće da se priprema za privatizaciju. Dakle, da li ovo što sam nabrojao ostaje u državnom vlasništvu ili se dijeli i cijepa i segmentalno privatizira? Politička odgovornost koja nije postojala, a značila je da bjegunci pred hrvatskim pravosuđem dobivaju plaću iz državnog proračuna, državni dužnosnici u Istražnom zatvoru i pritvoru dobivaju punu plaću iz državnog proračuna, da onima kojima je dokazan sukob interesa ostaju na funkcijama. I završavam, ni riječi u izbornom sustavu da li ćemo u ovom mandatu ozbiljno razmotriti promjenu izbornog sustava za Sabor? Da li ćemo ozbiljno promijeniti izborne jedinice? I pitam, hoće li ova nova Vlada smoći konačno snage nakon toliko bojkota u dva mandata Sabora da sredimo popis birača, da nemamo više birača nego živih ljudi u Hrvatskoj? Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Damir Kajin u ime Kluba zastupnika IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospodo budući članovi Vlade. Gospodin Milanović znači budući premijer, ponudio je ruku pomirenja, već ruku jasno suradnje bivšoj vlasti iz redova HSZ-a. Poznajući međutim vaš mentalitet imam dojam da bi vi cijelu ruku Gospodin Milanović govorio je institucijama, a dva dana blokirate rad ovoga Sabora. Nemojte gospodo iz HDZ-a, vi ne opstruirate novu vlast već opstruirate volju građana. Opstruirate pokušaj izvlačenja zemlje iz krize. Nemojte zagorčavati život građanima koji su vas stavili na pravo mjesto. Sabor bi trebao funkcionirati za dobrobit građana, a ne bilo koje političke opcije. Meni je silno zadovoljstvo da mogu gospodinu Milanoviću, a time i novoj Vladi poželjeti jedan pun uspjeh. Što ova nova Vlada nasljeđuje? Gospođa Jadranka Kosor poručila nam je pred nekoliko dana da u ormarima Vlade neće se naći kosturi. Guverner Hrvatske narodne banke gospodin Rohatinski kojega duboko cijeni koji je od HNB-a stvorio ajde da budem ciničan najpovlašteniju instituciju u zemlji koja zaposlenicima jamči otplate kredite, masaže itd., poručuje a mislim da nije daleko od istine kada kaže ili smanjite rashode za 9 milijardi kuna ili Hrvatskoj prijeti nova Grčka. Gotov citat. Ja osobno ne vjerujem da će Hrvatska biti nova Grčka niti da je moguće smanjiti rashode za 9 milijardi kuna, ali istina je vjerojatno u 2012. teško da će biti rasta bruto društvenog proizvoda. Oni koji govore o novim stranim investicijama u 2012. zanose se iluzijama, svijet je u krizi. Oni koji govore o industrijskoj renesansi 2012. mislim da je to isto tako neostvarivo. u Hrvatskoj je industriju trebalo spašavati '90.-tih. Samo u Istri industrija je prva gospodarska grana, samo Istra danas u Hrvatskoj ima 2011. više radnih mjesta nego '90.-te, naš izvoz za 9 mjeseci 2011. iznosi milijardu 270 milijuna USA dolara, za 51% je veći nego 2010. Ili, Istra za 9 mjeseci izvozi 700 milijuna dolara više nego Primorsko-goranska županija ili milijardu 246 milijuna dolara više od Dubrovačke županije ili 586 milijuna dolara više od Varaždinske županije ili 750 milijuna dolara više od Splitske županije koja je dvostruko veća itd., itd. Međutim danas je to tako, što će biti sutra i sa istarskom brodogradnjom nekom drugom prilikom. Ne daj Bože da se povuče Hypo ili Raiffeisen banka, mi bi pali na koljena. Jasno, to se neće dogoditi ali će biti prodana vjerojatno ove godine za više novaca no što je hrvatski proračun uprihodovao od prodaje kompletnog bankarskog sektora tamo koncem '90.-te godine. Oni koji se nadaju 2012. boljoj sezoni nego 2011., a bit će sezona dobra, zanose se lijepim željama, ali jednom rječju pred nama je gospodo jedna od najtežih godina, tamo od '95. na ovamo. Gdje je nastao problem, gdje leže ti kosturi. Mi smo za izbore ili vi ste za izbore 2007. koje je HDZ dobio doslovce usuđujem se reći opteretili, da ne kažem upropastili Hrvatsku. Jasno da građani Hrvatske zaslužuju veće plaće, veće penzije i veće socijalne transfere, ali proračun 2000. bio je 50,7 milijardi kuna bez penzija, 2003. 80 milijardi, 2006. 96, 2007. 108, 2008. 115, danas je 122 milijarde kuna, a Rohatinski traži da se vratimo na proračun 2007., 2008. godine. Po meni nemoguće je bez rezanja u plaće, mirovine, socijalu, konačno to je trebalo i ranije govoriti. Međutim, gdje su ti kosturi u tim našim ormarima koje će sutradan otvarati gospoda koja će biti u Vladi. U dvije godine Hrvatska je izgubila 150 tisuća radnih mjesta, 2012. treba vratiti 17,2 milijarde eura, devize treba stvoriti, ne vraća ih samo država nego i banke i poduzeća. Tko će to naprosto te devize stvarati. Vanjski dug 2003. bio je 19,9 milijardi eura, danas je 46,3 milijarde eura. Nelikvidnost 2003. 11,1 milijarda, danas je 40 milijardi kuna. Državna jamstva 2003. 20,6 milijardi kuna, danas je 60 milijardi kuna. Što ako sutra dođe na naplatu 10 milijardi kuna od bankrotirane brodogradnje koja je sanirana u 15 godina sa 40 milijardi kuna, a u tih 15 godina isporučili smo svega 40 milijardi kuna brodova što će reći da smo svaki brod poklonili naručiteljima. Jasno, oni su sve uredno platili. Javni dug 2003. bio je 80 milijardi kuna, danas je 150. Istina, i bruto društveni proizvod 2003. je iznosio 30 milijardi eura, danas je 46. Sad koji su to proračunski transferi toliko silno narasli od 2007. do 2011., penzije ne kad gledamo prosječnu penziju no broj korisnika da. Prosječna plaća 2007. bila je 5131 kuna, danas je 5514, znači proračun 2007. bio je tipično izborni i tu je nastao debalans koji će se teško ispraviti bez socijalnog udara i političkih udaraca. Gdje uzeti, pustimo sad te političke rasprave, Europa da ili ne, za mene jasno da, odustanak od tužbe za genocid Srbije, po meni apsolutno da jer spor nije dobila niti Bosna i Hercegovina pa neće ni Hrvatska. Jasno da Hrvatska neće zaboraviti razaranje jednog Vukovara ili Škabrnja, nestale ili poginule kao što ne bi trebali ni nesreću zaboraviti mi, a stvarali smo je ili koju smo nanijeli Bosni i Hercegovini. Kao što bih ja isto volio da te male manjine o čemu je govorio Furio dobije dvostruko pravo glasa ili da zastupnike biramo neposredno kao što se biraju gradonačelnici, načelnici, župani, predsjednik itd., itd., a volio bih i da se odnos doboraca NOB-a, njih ima 37700 promijeni. Ovaj ili ova odgovornost ili bez obzira na brojke, odgovornost je gospodo na svima nama. Danas ili sutra biti će ta odgovornost na koaliciji, ali isto tako se usuđujem kazati da će biti znatno teže i predsjedniku Josipoviću koji je potekao iz SDP-a, a i sam je dao nekoliko ministara u Vladu pa će i odgovornost Pantovčaka na neki način nadilaziti te ustavne ovlasti predsjednika. No što je bit, stabilizirati zemlju gospodarski, ekonomski, socijalno, politički. Građani su nam dali silno povjerenje, građani čak ni ne očekuju ništa spektakularno u 6 mjeseci ili godinu dana, građani su dali jedan silni kredit novoj Vladi. Danas bi si čak i pregrizli jezik da nešto loše kažu, ali spremni su i na pravične restrikcije. Oni kažu DA oporavak Hrvatskoj, ali svi moramo snositi jednak teret, a ne da oni koji imaju mnogo sutra imaju još više, a oni koji imaju malo naprosto da ostanu bez svega. Žalim i ja što se npr. u ovom izvješću ne govori o reviziji pretvorbe. Međutim što je bit? Bruto društveni proizvod od 2000. godine do danas udvostručio se sa 23,3 milijarde eura na 46,3 milijarde eura ali su se proračunski rashodi povećali, ne za 100% kao bruto društveni proizvod već za 244%, a npr. plaće u javnom sektoru od 2002. do 2011. za 10 milijardi kuna, da ne govorim sada o tim brojkama. Što očekujem, da se ova zemlja radikalno decentralizirana, da se zahvati silna ekonomija, ne da kod nas iznosi 30%, u Italiji je enormna i iznosi 17%, neka iznosi 20% ali kada bi zahvatili samo tih 10 poena u proračun bi brat bratu se slilo nekih 4, 5 milijardi kuna. Kada bi se to dogodilo ne bi trebalo možda rezati ni jednu stavku iako bi trebalo valjda sve stavke preispitati. Pomoć malom sektoru. Tko puni proračun? Ja tvrdim da proračun u ovoj zemlji najviše pune oni koji imaju najmanje jer je takvih naprosto najviše. Mi smo '93. imali 3385 velikih gospodarskih subjekata. 2010. Ostalo ih je 375. '93. Imali smo 35043 malih i srednjih subjekata, a danas ih je 96373 od kojih je opet 65000 insolventno. Velikima svi daju. Malima ne daje nitko. Tajkunima smo dali tvornice. Ne ja, nego oni radnici su dobili stanove. O.k. Liječnici ordinacije, poljoprivrednicima ide zemlja u redu. Crkvi ovo, ono. Strancima banke, T-HT, INA, obrtnicima ništa. I ja mislim da treba preispitati dio monopola i njihovu privatizaciju. Najviše mi je stalo kad govorim sa ove pozornice da se u 2012. produži koncesija Buiku na ipsilonu kako bi se moglo već u ovo vrijeme krenuti na kopanje druge cijevi tunela Učke plus gradnje ceste od Pazina prema Učki, a što državni proračun neće koštati niti jedne lipe. Svakako jasno tu je rijeka Žuta lokva i da konačno Rijeka ili Riječka luka postane nulta točka svih hrvatskih prometnih pravaca. I jasno, želim i to da se ljude u ovoj zemlji pusti da rade, da imaju oprezno gospodo u Vladi s novim porezima koji bi mogli pogoditi sirotinju bilo da je riječ o onom do imovine ili sada ove najave o PDV-u od 25%. Ja ne znam kome je na pameti da bi taj porez mogao biti neutralan. Za koga? Za onog velikog da koji ima veliki obrt, investicije. Ali za onog malog trgovca ili građanina to nije neutralan porez. Povećanje neoporezivog dijela o.k. Ali da li će to pretočit se u plaće – teško. Tko će podnijeti najveću cijenu time? Lokalna samouprava. O.k. To je nešto netko će reći imaginarno. Ali u pravilu će to biti uvijek sirotinja. Sve plaća sirotinja. Što ako to izazove pad prihoda? Što ako to vodi jednom drugom urušavanju tih malih tvrtki, a danas sam rekao da ih je 65000 insolventno itd. itd. Ja još jedanput ću reći dajem punu, punu podršku gospodinu Milanoviću, novim ministrima. Na neke stvari jasno je da možemo i drugačije gledati. Ali iskreno želim vjerovati da ova Vlada ima hrabrosti mijenjati Hrvatsku. Želim vjerovati da će dobro, želim vjerovati, to se neće dogoditi. Ali želim vjerovati da će dobro podržat opozicija. Ova Vlada gospodo nema neke alternative. Ili će uspjeti ili će zemlja dotaknuti do dna. A ja ponavljam da će 2012. biti daleko teža od 2011. i stoga doista Vlada nema u ovom trenutku previše vremena. Ona najljepša rečenica koju sam danas čuo iz govora gospodina Milanovića je otprilike da mi nismo tako loši i da trebamo vratiti to jedno samopoštovanje. Međutim, reći ću prilike koje su u ovoj zemlji nisu nikad bile teže. Utoliko pustimo ljude da rade, pustimo ljude da imaju, da stvaraju. Potičimo ih u tome. Možda se izvučemo iz tog živog blata koji nas u protivnom bojim se može i progutati. Iskreno po treći puta želim Vladi svaku sreću. Njihov uspjeh biti će uspjeh zemlje. Njihov neuspjeh bio bi i moj neuspjeh. Utoliko gospodine Milanoviću, gospodo ministri neka vam je sa srećom i na našu podršku klub IDS-a možete računati.
Hvala lijepa zastupniku Kajinu. Imam prijavljeno da provjerim ispravak netočnog navoda gospodin Frano Matušić, gospodin Josip Salapić, gospodin zastupnik Željko Reiner i gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa netočan je navod kolege Kajina da HDZ blokira rad Hrvatskog sabora. Prvo, mi nismo u mogućnosti blokirati. I druga stvar mi koristimo naše poslovničke mogućnosti koje su nam na raspolaganju da bismo ostvarili svoja prava, a naše je pravo da se očitujemo i o ovom programu i o zakonima jučer. Ali to pravo nam je oduzeto na način da smo materijale dobili u zadnji tren na klupe i da nismo ih mogli uopće vidjeti. I naravno da smo tražili stanke. A traženje stanke ni u kom slučaju nije blokada rada Hrvatskog sabora niti ona dolazi u pitanje. Druga stvar, kolega izgleda da se niste uživili u ulogu u kojoj danas jeste, a to je da ste na vlasti. Vi ste na vlasti. Vi trebate odgovoriti na ta pitanja koja ste ovdje postavljali za govornicom. Treće. Nije loša situacija. Točno je rekao kolega gospodin Milanović, mandatar nove Vlade. Točno je rekao da nije loša situacija. Ostavlja se zemlja [[Upadica predsjednik: Istekla vam je minuta.]] u trenutku kad se dva tromjesečja postigao gospodarski rast od 0,8, 0,7% što znači da smo izašli iz gospodarske krize. A što ćete vi pokazati vidjet ćemo.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Više je netočnih navoda. Prije svega netočno je da je ovo pozornica. Ovo je govornica. Ovdje se ne glumi. Nadam se da ne glumite, nego je ovo Vlada Republike Hrvatske koju želite predstaviti. Ako gospodin Kajin glumi, mi ne glumimo ovdje. Mi smo konstruktivna oporba. I za ono što je rekao da bismo mi otrgnuli ruku gospodinu Milanoviću na pruženu suradnju ja bih podsjetio Hrvatski sabor da je naša Vlada i predsjednica Kosor u ključnim trenucima upravo pružila ruku vama gospodine Milanoviću kada su bili u pitanju ključni nacionalni interesi. Ono što smo mi dobili ne pruženu ruku, nego praznu sabornicu kada su bila u pitanju Europska unija, prava hrvatskih branitelja, Zakon o ništetnosti, Zakon o sprječavanju sukoba interesa kao ključni zakon za završetak poglavlja 23. Mi smo na našu pruženu ruku dobili praznu sabornicu, a u nekim situacijama toliko mržnje da smo mogli ostati bez glave koliko ste vi nama pružali ruku suradnje. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Željko Reiner. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ja bih htio ispraviti netočan navod koji smatram da je upravo zloćudan jedan navod da smo mi nanijeli nesreću Bosni i Hercegovini. Ja ne znam na kog je uvaženi zastupnik mislio pritom. Nadam se da nije mislio na predloženu Vladu. Ja sasvim sigurno nisam nanio nesreću Bosni i Hercegovini. Uvjeren sam da nitko od ljudi koji ovdje sjedi isto tako nije, a ako on misli da on je onda vjerojatno on mora sa svojom savješću raščistiti nešto. Hvala lijepo.
Hvala. Ne može mu odgovoriti, jer nema pravo govoriti po našem Poslovniku. Gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kajin je izrekao nekoliko netočnih navoda, ja sam primijetio onaj gdje je rekao da mi opstruiramo novu Vladu i da želimo uzeti cijelu ruku gospodinu budućem mandataru Vlade. Netočno je jedno i drugo, Vlada još nije dakle ni potvrđena. Drugo, neka ruke gospodinu mandataru na ramenu. Mi želimo samo kolega Kajin upozoriti na određene stvari i referirati se na program itd., ali naravno uz poštivanje prava umirovljenika na dostupnu i kvalitetnu zdravstvenu zaštitu, na skrb o selu i poljoprivrednicima, a naravno nismo za to da se donose ovakvi zakoni kao što su jučer se donosili, pa spomenuli ste riječ odgovornost, pa vi sami protumačite je li to odgovorno. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći u ime kluba zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine mandataru, poštovane kolegice i kolege. Blagdansko je i božićno vrijeme, u hrvatskome narodu ovo se vrijeme naziva vremenom nade, često i najljepšim vremenom u godini. Želja nam je da i našim radom i svi mi damo svoj doprinos takvim epitetima ovog blagdanskog razdoblja. Jučer je konstituiran 7. saziv Hrvatskoga sabora, danas biramo novu Vladu Republike Hrvatske, Vladu koja treba biti i jest izraz demokratski iskazane volje većine hrvatskih građana, Vladu od koje svi hrvatski građani, naglašavam ali baš svi i oni koji su na proteklim izborima 4. prosinca dali svoj glas onima koji će sastavljati buduću hrvatsku Vladu, ali i oni koji su svoj glas dali onima koji neće sudjelovati u njenom sastavljanju, dakle nama hrvatskoj oporbi, dakle Vladu od koje svi hrvatski građani imaju pravo očekivati i zahtijevati zaustavljanje daljnjeg poniranja Hrvatske i konačno pronalaženje puta izlaska iz posvemašnje krize koja je našu domovinu obuhvatila poput krakova najopasnije hobotnice. Mandatar za sastav nove Vlade gospodin Zoran Milanović predstavio nam je prije ove rasprave prijedlog članova nove hrvatske Vlade i program. Većinu od predloženih članova Vlade poznajemo manje ili više, neke ćemo tek trebati upoznati, mi u klubu HDSSB-a polazimo od uvjerenja da se radi o ljudima dostojnim ovih časnih dužnosti. Vjerujemo i nadamo se da ćemo takvo uvjerenje imati i tijekom i na kraju njihovog mandata. U ovom svečanom i odgovornom trenutku za cijelu Republiku Hrvatsku ne treba ostati okrenut unazad, u prošlost, već treba gledati sa nadom naprijed, u budućnost. No neke stvari iz prošlosti ne smiju se prešućivati i tek tako prelaziti preko njih, ne zbog njih samih, već zbog toga da se greške i grijesi iz prošlosti ne bi ponavljale u budućnosti. I to ne samo novoj hrvatskoj Vladi, već svim hrvatskim građanima koje će nova Vlada Republike Hrvatske predstavljati i čija će biti izvršna vlast. Ne ponovilo se nikad više ono što smo doživjeli od svoje hrvatske Vlade u posljednja dva četverogodišnja mandata. … [[Govornik se ne razumije.]] pljačka vlastitoga naroda, organizirani kriminal i korupcija, hobotnica koja je svoje krake proširila gotovo svim porama brojnih državnih institucija, a čija je glava stanovala u najvišim vrhovima hrvatske državne vlasti obilježje je koje će na žalost još dugo pratiti HDZ-ovo vladanje Hrvatskom posljednjih 8 godina. Neka to što se hrvatskim građanima dogodilo bude uvijek na pameti svakoj budućoj, pa i ovoj današnjoj Vladi Republike Hrvatske, koja će vjerujem biti izglasana. Neka se to više nikada niti u najmanjem pogledu ne ponovi. O tome što misle o takvom vladanju Republikom Hrvatskom, kako je to činio u ovih 8 godina HDZ, svoj sud su na najbolji mogući način iskazali hrvatski građani na izborima 4. prosinca. Imajući ovo u vidu, od nove Vlade Republike Hrvatske očekujemo i tražimo nemojte biti samo druga, budite drugačija vlast, i uvijek imajte na umu i rečenicu iz govora Stjepana Radića u Osijeku davnog 10. lipnja 1928. godine: "Braćo s Vladom kao s Vladom, a s bandom kao s bandom." Što se tiče današnjega prijedloga sastava nove hrvatske Vlade ponovit ću ono što smo već rekli može se postavljati pitanje i polemizirati da li je najbolje rješenje ustrojiti ministarstva ovako ili onako, da li je dobro umjesto dosadašnjih 16 imati 20 ministarstava, da li će baš ovakav ustroj i sastav Vlade biti najbolje i najefikasnije i najracionalnije rješenje za Republiku Hrvatsku i za sve njene građane, ali mi u Klubu zastupnika HDSSB-a smatramo da to u ovom trenutku nije i ne mora biti pokazatelj hoće li buduća hrvatska Vlada biti uspješna ili neuspješna, te hoće li opravdati očekivanja hrvatskih građana. I ponavljam na kraju krajeva ako mandatar za sastav nove Vlade ima mandat za njeno sastavljanje, a ima, onda ima i pravo predložiti njen izgled i program i sastav onako kako misli da će to po njegovom mišljenju biti najbolje. To je njegovo pravo, ali to za sobom nosi razumljivo i ogromnu i isključivu odgovornost ukoliko se pokaže lošim rješenjem. Vjerujem da je i on kao mandatar svjestan te odgovornosti. Rekao sam već budite drugačija, ne samo nova druga vlast. Tu mislim prije svega na to da hrvatski građani svi, i oni koji su svoje povjerenje dali vama, ali i oni koji su svoje povjerenje dali nama oporbi od vas očekuju da budete poštena, odgovorna, socijalno osjetljiva, nacionalno visoko osviještena hrvatska vlast. Po tome će vas svi ocjenjivati i to ćemo vrlo pomno pratiti. Mi iz HDSSB-a očekujemo od nove hrvatske Vlade da u životu stvarno djelom, a ne samo na papiru i riječima rješava najbolnije probleme hrvatskih građana. Više od 300 tisuća nezaposlenih, na desetke tisuća onih koji rade ali za svoj rad ne primaju plaću, umirovljenici koji sa svojim bijednim mirovinama još moraju izdržavati i svoju u međuvremenu bez posla ostavljenu djecu i pomagati školovanje i svoje unučadi, vojska osiromašenih hrvatskih građana koji kopaju po kontejnerima kako bi preživjeli, naši mladi koji nakon završetka školovanja umjesto na posao odlaze na biroe ili u najboljem slučaju sezonce, to je na žalost hrvatska stvarnost, i problemi koji čekaju novu Vladu na početku njenog rada. Teško je slušati i nabrajati sve ove probleme, a još ih je teže rješavati, ali oni se bezuvjetno moraju rješavati i riješiti. To se od nove Vlade očekuje i to od svih njenih, svi hrvatski građani. I zato ste i dobili mandat, ne za ministarske fotelje, službene automobile, telefone, luksuzno uređene urede, tajnice, tjelohranitelje i sve ostale pogodnosti koje idu sa tim dužnostima, mandat vam hrvatski građani nisu dali za to, već za rješavanje njihovih životnih problema, i nadam se i želim vjerovati da ste toga svjesni, kao što želim vjerovati da ćete i vi kao i svi mi uvijek imati na umu da i u Hrvatskom saboru i u Vladi Republike Hrvatske i na bilo kojoj dužnosti na koju su nas izabrali naši sugrađani, da svatko od nas ne predstavlja samo sebe niti svoje stranke, već prije svega sve hrvatske građane. Predstavljamo one koji su nas na te dužnosti izabrali, i među koje ćemo se prije ili poslije trebati vratiti i pogledati ih u oči. I po njihovom pogledu ili po tome hoće li nam ili neće ozdraviti znati ćemo da li smo ovu činjenicu uvijek imali na umu. Niti jedna dužnost ne smije nas odnaroditi od svojih sumještana, naših sugrađana, od ljudi koji od nas očekuju da predstavljamo njih i njihove, a ne svoje vlastite interese. Što se tiče kluba HDSSB-a posebno želim još izdvojiti 3 stvari. Od nove Vlade Republike Hrvatske s punim pravom ne samo očekujemo već i zahtijevamo da od prvoga dana promjeni odnos prema zavičaju iz kojega mi dolazimo. I drago mi je bilo čuti što ste rekli da ćete prema Slavoniji i Baranji kao najsiromašnijem dijelu imati takav odnos. Nadam se da nas nećete iznevjeriti. Jer, Slavonija i Baranja nekad najbogatija, a danas zahvaljujući ponajviše maćehinskom odnosu i nebrizi središnje državne vlasti, a ne samo rata, danas je najsiromašnija, najzapostavljenija i najzaostalija hrvatska regija i nije zaslužila biti takvom kakva je danas. Uravnotežen razvoj svih krajeva naše Domovine preduvjet je da svaki hrvatski građanin u svakom hrvatskom kraju živi životom kakvim zaslužuje, životom o kakvom je maštao i za kakav smo se svi mi prije 20-ak godina stvarajući Hrvatsku državu i borili. Slavonija i Baranja čini 20% stanovništva i 20% teritorija RH pa prema tome zavrjeđuje i najmanje 20% svih sredstava iz državnog proračuna, osobito onih za kapitalne investicije, a ne mrvice od 4 do najviše 8% koliko je posljednjih osam godina dobivala od prethodnih vlasti. I zapamtite, posebno podvlačim, da Slavonci i Baranjci i zapadni Srijemci nisu lijeni, neradišni i manje vrijedni ljudi koji se samo inate već naprotiv mi smo ljudi koji su oduvijek živjeli od svoga teškog rada, mirni, dobrodušni i ponosni ljudi koji u sebi nose i taj poznati slavonski inat ne kao nešto loše već nešto što je bolje ne izazivati jer to je dodatni neiscrpni izvor snage za suočavanje sa svakim problemom i za borbu pod svaku cijenu za ostvarenje onoga što smo si zamislili. I slavonski inat je dio našeg, ali i hrvatskog bogatstva, a u njegovu snagu imali su se prilike uvjeriti mnogi kroz našu burnu povijest pa tako i prije 20 godina velikosrpski osvajači koji su i u Slavoniji i Baranji polomili zube. Drugo naše očekivanje i zahtjev, a usko vezan uz prethodni jest i nužnost regionalizacije fiskalne decentralizacije RH. Situacija da od svih javnih financija samo 8% ostaje jedinicama lokalne i regionalne samouprave, a da njih 92% odlazi u središnju državnu blagajnu odakle se onda na kapaljku i obično po političkom ključu, a ne stvarnim potrebama, samo manji dio vraća tamo odakle je i došao neizdrživa je i jedan je od glavnih uzroka ovako neuravnoteženog i neujednačenog razvoja hrvatskih regija. Promjena takvog omjera sa 92 naprema 8 u omjer 70-30 ili neki drugi omjer preduvjet je, po našem mišljenju, istinskog uravnoteženog i ujednačenog razvoja svih hrvatskih krajeva. I treće naše očekivanje i zahtjev ne po značenju nego naprotiv odnosi se na odnos nove Hrvatske vlade prema Domovinskome ratu i prema hrvatskim braniteljima. Locirati, identificirati, uhititi i transferirati, političko proganjanje i političko montiranje, suđenje i presuđivanje hrvatskim braniteljima, hrvatskim generalima i njihovo zatvaranje po hrvatskim, haškim, bosansko-hercegovačkim, srbijanskim i raznim bjelosvjetskim zatvorima sramota je i tragedija Hrvatske države. Poruka koju takvim odnosima prema simbolima Domovinskog rata i istinskim hrvatskim herojima šaljemo našoj djeci još je tragičnija. Kao da im kažemo ako ponovno bude trebalo braniti svoju Domovinu nemojte to činiti jer će vas proganjati i oni protiv kojih ćete, od kojih ćete Hrvatsku braniti, ali i vaši Hrvati uglavnom oni koji u toj obrani Domovine s vama neće niti sudjelovati. A oduvijek je u hrvatskoj tradiciji živjela spoznaja i uvjerenje da za tri stvari vrijedi mrijeti: za Boga, za obitelj i za Domovinu. Zato od nove Hrvatske vlade očekujemo i zahtijevamo da o ovim vrijednostima uvijek vode posebnu brigu. Radi nas, radi naše djece i radi Hrvatske. Rekao sam blagdansko je i božićno vrijeme. U hrvatskome narodu ovo se vrijeme naziva vremenom nade, često i najljepšim vremenom u godini. Naša Hrvatska živi u teškim vremenima, hrvatski građani strahuju zbog neizvjesne budućnosti i svoje, ali još više budućnosti svoje djece. I ako išta treba Hrvatskoj, hrvatskom narodu i svim hrvatskim građanima onda je to upravo nada i vjera da će i ova teška i neizvjesna vremena proći i da će naša Domovina konačno postati onakvom kakvom smo je sanjali i mi i nebrojene generacije Hrvata onakvom za kakvu su svoje živote i u Domovinskome ratu dali oni koji su bili, jesu i zauvijek će biti njen ponos – hrvatski branitelji. Stoga, klub HDSSB-a neće biti protiv ovog prijedloga mandatara za sastav nove Vlade, ali ćemo kao oporbena stranka zadržati pravo ne davati bjanko povjerenje i ostati suzdržani izražavajući u isto vrijeme nadu da će nova Vlada Republike Hrvatske ispuniti predizborna obećanja i opravdati dobiveno povjerenje hrvatskih građana. Nadamo se da RH i hrvatskim građanima svojim radom želite i hoćete donijeti rezultat koji očekuju. Ne promjene na papiru i riječima već bolji život, bolju sadašnjost i izvjesniju budućnost. Na kraju, svi mi zastupnici HDSSB-a u svoje ime i u ime svih naših članova i simpatizera svim našim dragim slavoncima, baranjcima i zapadnim srijemcima, svim dragim hrvatskim građanima, svim dragim hrvatskim braniteljima, a posebno svim našim hrvatskim herojima i braniteljima Domovinskog rata koji nevini leže u hrvatskim, bosansko-hercegovačkim, haškim, srbijanskim i drugim bjelosvjetskim tamnicama, svim stradalnicima Domovinskog rata, svima vama kolegice i kolege zastupnici upućujemo iskrene želje za čestit i blagoslovljen Božić ispunjen nadom, vjerom i pobožnošću te sretnu, zdravu i uspješnu Novu 2012. godinu. Novoj Hrvatskoj vladi želim da nas ne iznevjeri. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Josip Salapić i gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite gospodine Salapiću.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodin Burić je u svome izlaganju rekao niz netočnosti. Zaista je nevjerojatno da netko članove HDZ-a, Hrvatsku demokratsku zajednicu kao stranku naziva leglom korupcije i kriminala. Naša je Vlada i predsjednica Vlade gospođa Kosor pokazala što misli o korupciji i kriminalu, naša Vlada je pokrenula borbu protiv korupcije i kriminala i upravo je jedan od ključnih razloga za kraj pregovora za EU upravo ta uspješna borba koju je pokrenula naša Vlada. Neobično je strašno da bivši član HDZ-a koji je 15 godina bio član naše stranke i da je Slavonija i Baranja upravo za vrijeme vladanja dužnosnika koji su danas ovdje u HDSSB-u potpuno uništena govori o HDZ-u na tako jedan neprimjereni način. I za podsjetiti samo kratko, za maćehinski odnos prema Slavoniji i Baranji, u protekle 4 godine mandata naše Vlade u Slavoniju i Baranju u razne projekte uloženo je 13,5 milijardi kuna. Hvala lijepo.
Hvala. Povreda Poslovnika. Najprije zastupnik gospodin Zoran Vinković, izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče povrijeđen je članak 214. Shvaćam da niste možda još dobro proučili ovaj Poslovnik, ali molio bih vas da iskažete ili izreknete opomenu zastupniku Salapiću jer evo u ovom ispravku netočnog navoda omalovažava druge zastupnike. Gospodin Burić je govorio o vrhu HDZ-a, njemu je dovoljno, gospodinu Salapiću, da posjeti Remetinac ili posjeti određene vile, da podsjeti kapetana s malo vitra koji je odjedrio s malo vitra i da se uvjeri u ovo što ja govorim. A o novcima i o sredstvima koji su došli u Slavoniju mogli bi nadugo i naširoko pričati jer da su ta sredstva došla u Slavoniju Slavonija ne bi bila najzapostavljenija regija RH.
Sada bih molio gospodina Ivana Drmića zastupnika, isto povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika gospodine predsjedniče. Gospodin Salapić je prekršio članak 209. javio se za ispravak netočnog navoda međutim, netočan navod nije ispravio. On je krivo prenio riječi dr. Burića, on je rekao da je dr. Burić rekao da su članovi HDZ-a kriminalci to sigurno ne stoji, HDZ je velika stranka i ima puno dobrih, poštenih i časnih ljudi. Dr. Burić je rekao da su kriminalci bili ima ih još i u vodstvu HDZ-a. Svi znamo koliko je opljačkano od strane vodstva HDZ-a i Vlade u prošlom mandatu i mogu vam reći da bi mi u slavoniji bili zadovoljni da je taj novac došao tamo, vjerojatno bi bivša Vlada možda i dobila izbore ali sigurno bi imala potporu u Slavoniji i Baranji.
Recite zašto protestirate? Gospodin zastupnik Dinko Burić, povreda poslovnika.
zahvaljujem gospodine predsjedniče, povrijeđen je članak 209. dakle kolega Salapić je umjesto da ispravlja krenuo u polemiziranje sa mnom i uopće nije rekao niti navod koji je mislio da treba ispraviti. Kolega Salapić i ja naglašavam govorio sam o vrhu stranke, mogu vam i citirati, besprimjerna pljačka vlastitog naroda, organizirani kriminal i korupcija, hobotnica koja je svoje krake proširila gotovo kroz sve državne institucije a čija je glava stanovala u najvišim vrhovima državne vlasti. Nisam pričao o članovima HDZ-a. Kada govorite o Slavoniji i Baranji a to …
Molim vas isteklo je vrijeme.
Bilo bi doista dobro da je ovih 13 milijardi koje je na papiru ste poslali u Slavoniju i Baranju tamo i stiglo jer vjerojatno su se i one izgubile kao i onih 4 milijuna iz crnih fondova do središnjice HDZ-a, pa je stigao samo dio.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika zastupnik Salapić.
Gospodine predsjedniče ovo je zaista povrijeđen Poslovnik sada u članku 209. što je ovdje povreda Poslovnika što sam ja to netočno rekao u svom ispravku netočnog navoda. Ja vas molim ako ćete ukidati nešto onda ukinite i ovo jer ovo nema smisla, da se njih tri javlja i polemizira na moje izlaganje za ispravak netočnog navoda, što je tu povreda Poslovnika.
Hvala. Dakle, samo potvrđujete ono što smo već najavili ovih dana a to je da moramo preispitati ozbiljno neke institute u Poslovniku posebno ispravak netočnog navoda ali i povredu Poslovnika tako da i ova rasprava o tome govori, ja bih samo molio da se međusobno ne vrijeđamo da se uvažavamo i ono što je gospodin mandatar rekao da inače u radu koristimo. Povreda Poslovnika gospodin Vladimir Šeks zastupnik izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, držim da ste vi osobno sada u nekoliko navrata povrijedili Poslovnik Hrvatskog sabora na način da ste dopustili nesmetano omogućeno vrijeđanje i klevećanje zastupnika HDZ-a. Ja mislim da ste bili dužni odmah kada je počelo sa klevetama i uvredama odmah prekinuti onoga zastupnika koji vrijeđa i kleveće. Zato vas molim, ja znam i vi govorite da treba napraviti promjenu i reviziju Poslovnika sigurno da ga treba napraviti, ali dok je Poslovnik ovakav kakav jeste ja mislim da se ne smije dopustiti niti jednom zastupniku, da ga treba prekinuti od onog trenutka kada počne vrijeđati na najteži mogući način i cijelu jednu stranku, i njeno vodstvo i pojedine zastupnike. Molim Vas da to spriječite takve povrede i uvrede, jer će to stvoriti i ponovno prouzročiti zlu krv u Hrvatskom saboru.
Hvala vam na upozorenju, ali niste bili gospodine zastupniče Šeks u dvorani kada je i meni dana značajna primjedba o načinu vođenja sjednice, koja nije stajala, ali rekao sam kako su ti instituti i dalje na snazi, nisam se naljutio samo sam spomenuo. Ali hvala vam na vašem savjetu koji ćemo sigurno svi zajedno koristiti kada budemo mijenjali Poslovnik. Možemo ići dalje sada u raspravi? Hvala. Dakle, idući na redu je gospodin zastupnik Ivan Šuker, u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine mandataru, dame i gospodo kandidati za buduće potpredsjednike i ministre, kolegice i kolege. Dozvolite mi da u ime Hrvatske demokratske zajednice iznesem i naše razmišljanje i promišljanje oko ovog programa za koga ga je već sam mandatar u svom uvodnom dijelu rekao da je to sažetak želja i da bi vjerojatno neki drugi programi bili slični, ali koliko je ovaj program napravljen u nekom vremenu, koliko su se neke stvari događale jučer u ovom Saboru najbolje govori članak 3. na strani 5. koji kaže:"provest ćemo zakonsko usklađivanje rokova plaćanja sa regulativom EU hitnom primjenom rješenja iz novog Ovršnog zakona. Dakle, ta hitna primjena se podrazumijeva da odgodite primjenu Zakona za šest mjeseci. Dakle, i mogao bi čovjek sada ići nabrajati niz stvari koje u ovom programu naprosto ne stoje s onim što je gospodin Milanović rekao, no mi želimo biti ozbiljna oporba, želimo ukazivati na primjedbe, ali isto tako želimo reći i nikada nećemo dozvoliti da nam kaže a to ovdje piše da ništa nije učinjeno, ništa nije napravljeno. Pa kolegice i kolege, zar vi stvarno mislite da bi mi završili pregovore kada bi bili točni navodi iz ovoga programa koji se nalazi na vašim stolovima. Zar je to stvarno istina? A to jasno ukazuje da ovaj Program na žalost kreće sa krive pretpostavke oko stanja u državi. A da je tome tako govoriti u ovako teškog financijskoj, gospodarskoj, socijalnoj situaciji, a ni jednom riječju ne dotaknuti se ključnog zakona u ovom trenutku, za kojega vi niste htjeli glasati, Zakon o fiskalnoj odgovornosti, jasno da nameće niz pitanja. Zašto? Pa iz jednostavnog razloga ako želite donijeti proračun, sukladno Zakonu o fiskalnoj odgovornosti, onda ste morali danas ovdje ponuditi niz odgovora ili ste trebali reći nismo u stanju provoditi fiskalnu konsolidaciju i staviti ćemo Zakon o fiskalnoj odgovornosti van snage. Jer to su dvije stvari, treća stvar je naprosto nemate mogućnosti. Zašto? zato što jedna od osnovnih odredbi Zakona o fiskalnoj odgovornosti kaže da rashodovna strana državnog proračuna ne može rasti više od 1%-tni poen manje od rasta bruto domaćeg proizvoda. I dragi kolegice i kolege, ukoliko želite riješiti silni popis želja koliko su svi ministri napisali u svojim programima, onda ćete s obzirom na strukturu prihodovne strane državnog proračuna, a on se sastoji praktički od 4 poreza. To je porez na dodanu vrijednost, to su trošarine, to su tzv. Potrošačka poreza, porez na dobit, dakle porez koji oporezuje kapital koji se nažalost zbog ekonomske krize u zadnje tri godine smanjio skoro 60%. I imate te tzv. Solidarne doprinose, jedan je za mirovinsko a drugo za zdravstveno i ovo drugo su vam vrlo mali prihodi. Dakle, ukoliko ne ukinete Zakon o fiskalnoj odgovornosti ukoliko želite ispuniti sve ove silne želje koje ste napisali ovdje, vi ćete morati povećati porez. I zato vam ja danas postavljam pitanje u ime Kluba HDZ-a a mogu reći i u ime, bez obzira i građana koji su glasali za vas, hoćete li povećati PDV? Hoćete li umjesto onih najavljenih 17% prije 10 godina otići na 25%? Hoćete li uvesti nove poreze? To je nešto što se mora vidjeti u programu ove Vlade. Zašto? Zato što se on donosi u specifičnim okolnostima. Nijedna vlada što se tiče gospodarske i financijske situacije nije donosila svoj program i prijedlog programa u ovako teškoj situaciji kao što je sada. I prema tome, naprosto nema prostora za predlaganje određenih mjera jer vi morate donijeti proračun u sljedećih mjesec, mjesec i pol dana, jer Zakon o privremenom financiranju će vas naprosto zakočiti u funkcioniranje države. Ali ako već niste u predizborno vrijeme htjeli reći što ćete to napraviti sa porezima, onda ste to trebali već danas ili ste trebali reći ne, nećemo se držati Zakona o fiskalnoj odgovornosti jer ga nismo u stanju provesti. Dakle, to je činjenica. Ako nećemo razgovarati o prihodovnoj strani, ajmo onda razgovarati o rashodovnoj strani. Iluzija i netočno je da se hrvatski proračun može smanjiti za 10 milijardi, a da se ne skrešu prava. To je naprosto nemoguće. Zašto? A zato što su vam plaće i materijalna prava zaposlenih u državnoj upravi 35 milijardi, zato što su vam mirovine 36 milijardi, zato što vam je zdravstvo bez plaća 22 milijarde, zato što vam je socijala gotovo skoro 6 milijardi, zato što su vam potpore 6 milijardi, zato što su vam kamate 8,5 milijardi. I onda ostavljate onda one materijalne troškove za funkcioniranje države hrvatska komponenta u pretpristupnih fondovima nekakvih 8 milijardi. I sada mi recite, kako ćete smanjiti rashodovnu stranu državnog proračuna ako ne skrešete neka prava? I sada se vraćam na ono što je lijepo politički zvučalo u vašem govori poštovani gospodine Milanoviću, a to je pružana ruka. Ja sam ovdje kao ministar financija dok sam bio kada sam predlagao proračun, a isto tako i predsjednica naše Vlade ne jedanput kada se obraćala ovdje, nudio ruku oko nekih stvari koje ćete vi sada morati napraviti. Možda da je bilo hrabrosti političke da su se neke stvari napravile zajedno 2008., devete možda bi danas bili u boljoj situaciji. Samo jedan primjer. Među prvima ste popisali peticiju protiv kolektivnog ugovora, kolektivnog ugovora koji nije suspenzirao niti jedno radničko pravo. Samo je stvarao mogućnost da se otvore novi pregovori o kolektivnom ugovori s obzirom na novonastalu situaciju. Ali ne za bilo koga nego za one koji su vezani na državni proračun i oni koji su zaposleni u poduzećima u većinskom državnom vlasništvu, dakle tamo gdje je Hrvatska država gazda. Jer nelogično je i ja znam da kolega Linić isto tako razmišlja, da netko tko dobiva pomoć od milijardu i pol, dvije iz državnog proračuna koji ne može egzistirati ako na zarađenu kunu ne dobije dvije kune iz državnog proračuna, ima veća prava nego neke tvrtke koje prikazuju dobit na desetine i stotine milijuna kuna. Dakle, to je bio prijedlog tog kolektivnog ugovora. Vi ćete to morati riješiti, ali to morate reći. I kada sada govorim o toj pruženoj ruci, tada je trebala biti pružena ruka, tada su se trebale neke stvari vidjeti i tada bi o nekim stvarima razgovarali. Kada govorimo o pravima hrvatskih branitelja, ta prava su utemeljena na temelju nekih zakona koji je donio ovaj Visoki dom. I svi se deklatorno zaklinjemo u Domovinski rat zaklinjemo se u hrvatske branitelje. A isto tako ako netko smatra da neki zakon koji daje prava hrvatskim braniteljima nije dobar, da nudi neke privilegije koje nam ne pripadaju pa predložite zakon, pa ćemo o njemu ovdje raspraviti, svatko će iznijeti svoje mišljenje, prijedloge a hrvatski branitelji neka ocijene tko štiti njihove interese. Jer kolegice i kolege nijedan hrvatski branitelj nije uzeo pušku išao u rat da bi ostvario privilegije niti jedan. A mi kada počnemo govoriti o takvim privilegijama, onda im to imputiramo, a to nije dobro. I zato kolegice i kolege, kada govorimo o ovom programu, svi moramo biti svjesni ozbiljnosti situacije u kojoj se nalazimo. I možda jutrošnja vijest o skidanju kreditnog rejtinga Sloveniji nas najbolje upućuje na to. Slovenija koja je imala puno veći kreditni rejting od Hrvatske ne zbog toga što je puno bolja, nego iz jednog jedinog razloga što je bila članica EU. Samo to. Samo zbog toga. Prema tome, njima pada kreditni rejting i to nas … upućuje da se ne smijemo razbacivati sa teškim ocjenama i procjenama koje naprosto ne stoje iz razloga što nemojmo se misliti da mi industrijalizaciju zemlje možemo pomaknuti preko noći. Zašto? Pa vidjeli su što su najrazvijenije zemlje Europe Francuska, Njemačka napravile na početku gospodarske krize. Zatvorili su se. Maksimalno za svoje tržište su koristile kapacitete domaćeg gospodarstva. Francuskoj vi od 2009. niste mogli kupiti nijedan francuski auto koji je proizveden izvan Francuske, bez obzira što je francuska marka. Prema tome, to je taj problem kada govorimo o industrijalizaciji, lako je proizvesti, a kome ćeš prodati. Dakle, niz tih problema. I ono što nisam vidio, ako stoji unutra ja se ispričavam odmah u svoje ime i u ime svojih kolega iz kluba, što je sa cestogradnjom? Što je sa Koridorom VC? Što je sa autocestom Zagreb-Sisak? Toga nema u programu … sada ako ima svaka čast. Meni bi bilo drago da to čujem da to bude potvrda da više ne raspravljamo o tome. Dakle, kolegice i kolege niz pitanja na ovaj materijal koji se nalazi ovdje. Druga stvar, nije dobro u materijalu koji se nađe kao program Vlade predlagati puno stvari koje su već sada riješena zakonima koji su doneseni unatrag 5 ili 6 mjeseci, koji već postoje i za koje ste i vi glasali ovdje u Visokom domu. Prema tome, ti zakoni postoje, treba ih primjenjivati. I još nešto na što se želim osvrnuti jer to je projekat koji je dobio plebisidarnu podršku u ovom domu, a to je OIB. Govorit o socijalnoj politici, govorit općenito o nekakvom pravednoj politici gdje netko ostvaruje neka prava iz državnog proračuna, a ne spomenut OIB je naprosto smiješno. Jer mi konačno i definitivnoj državi trebamo definirati da netko tko ima nešto ne može dobiti zbog toga što se neki prihodi ne vide nekakvu pomoć iz državnog i lokalnog proračuna. Gdje je OIB zapeo, zapeo je prije godinu dana na Visokom trgovačkom sudu. Zašto, zato što 50 tisuća poduzeća koja su osnovana prije izmjene Zakona o sudskom registru u kojem stoji između ostaloga da se ne može osnovati tvrtka ako netko duguje porez itd., to je izmijenjeno u Zakonu o sudskom registru, zašto nekom smeta da se tih 50 tisuća poduzeća zavede sa svim vlasnicima, a ne samo da se vidi jedan, a da su njihova međusobna prava regulirana sa nekakvim društvenim ugovorom. I kad to otvorimo onda imamo jasnu imovinsku sliku svakog od nas i neće nam biti potrebe da netko nekome od ovuda nabacuje ovo ili ono, jasno će se vidjeti. I neka svatko odgovara za ono što ima. Ali isto tako sigurno da ćemo na takav način eliminirati mnoge koji nemaju pravo primati nešto iz proračuna. Međutim kolegice i kolege, ja ovo govorim sad kao da smo … [[Ne razumije se.]] na vlasti, ali to ste vi trebali predložiti jer to je vaš posao sada. Što se tiče mirovinskog osiguranja kolegice i kolege, fiskalno gledajući uz puno poštovanje prema umirovljenicima to je u ovom trenutku najveći problem. Zašto, zato što stvara minus od 17 milijardi. Vi od doprinosa za mirovinsko osiguranje prikupite toliko. Ja znam da će sad kolega Hrelja reći je mirovine, ali ti ljudi koji su dobili mirovine po nekim posebnim pravima su u jednom dijelu svog života radili i uplaćivali mirovinski doprinos, ali stvara se minus od 17 milijardi kuna. Druga stvar, mi smo proveli jednu mirovinsku reformu u kojoj smo se zaklinjali i mi i vi, da se razumijemo, mi smo je proveli na kraju mandata, a vi ste je imali četiri godine, nažalost ona je takva kakva je. Nismo uspjeli dići onu stopu, drugu stopu mirovinskog, za drugi stup mirovinskog na 7 ili 8%, međutim o tome nema niti riječi ovdje, a to je jedan od krucijalnih problema, krucijalnih problema za budućnost hrvatskih umirovljenika i to nije pitanje koje se može preskočiti. Druga stvar i s tim ću lagano završiti, naravno sa decentralizacijom, ali prije toga želim nešto reći. Kolegice i kolege, mi smo ovdje jedinstveni što se tiče ulaska u Europsku uniju, jedinstveni smo oko toga da smo trebali ne samo uskladit svoje zakonodavstvo nego ga i počet primjenjivati, onda isto tako budimo fer i s tim da je ova Vlada morala potpisati i određene ugovore, obveze itd. I ja se divim lakonskoj ovdje definiciji što se tiče brodogradnje. Jedna čista lakonska definicija koja uopće ne akceptira da je SSP potpisao kolega mislim da je kolega Mimica ili tko ili ti Tonino 2001. i da se obavezao da će se brodogradnja riješiti do '96. Nažalost nit ste je vi uspjeli, dali ste 8 milijardi, nit smo je mi uspjeli sa dodatnih 12, 13 milijardi riješiti, ali mi smo potpisali neke dokumente kako ćemo riješiti problem brodogradnje. I nemojmo se igrati da ćemo to moći napraviti na drugi način jer što ako nam Europska unija proglasi sve potpore od 30.3.2006. godine nelegalnima, to je nekoliko milijardi kuna za ovaj državni proračun. I na kraju samo još ako mogu dvije rečenice…
Vrlo kratke molim vas.
Može. Decentralizacija. Kolegice i kolege, prihodi lokalne samouprave su porez na dohodak i onaj komunalni doprinos i komunalne naknade. Vi ako želite decentralizirati sredstva onda morate decentralizirat obveze jer naprosto nema fiskalnog kapaciteta ako se hrvatskim građanima uzme više i jedna lipa iz džepa s osnova novih poreza jer onda ćete napravit najveći socijalni udar i zbog toga nažalost mi ne možemo podržat ovaj prijedlog … [[Ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Obavještavam vas da je isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. To je jedna informacija. I druga da imamo još prijavljenih za raspravu od strane predstavnika i klubova 3 i 16 pojedinačnih rasprava. Riječ ima u ime Kluba zastupnika HNS-a gospodin zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Imenovanje i izbor nove Vlade značajan je događaj uvijek sam po sebi, a ovdje u ovom današnjem trenutku zbog krize u kojoj se zemlja nalazi i vrlo zahtjevnih obveza koje stoje pred zemljom ovo je doista poseban trenutak. Iza nas su izbori i koalicija koja je dobro odradila svoj posao, sad se ponovo nalazimo na početku kao što je to logika ovoga posla kojim se bavimo i dakle uz opću krizu koja vlada i u Hrvatskoj, govorim o gospodarskoj krizi, o moralnoj krizi će naravno biti govora, postoji i gubitak povjerenja, neizvjesnost, osjećaj beznađa među građanima i to svakako nisu okolnosti koje su pogodne, ali mogu biti poticajne. S druge strane, imamo i postavljene institucije koje treba dovršiti, a imamo i vrlo izgledan okvir Europske unije koji može također biti koristan i poticajan za velike pomake koje ova Vlada treba učiniti. Vlade se mijenjaju, ali sticajem ovih okolnosti o kojima govorim ova Vlada ima priliku zbog niza okolnosti da napravi jedan bitan skok u vođenju države i upravljanju svim javnim resursima i naravno sa posljedicama na ukupno društvo koje iz toga proizlaze. U odnosu na prije 12 godina kada je ova politička grupacija sastavila hrvatsku Vladu okolnosti su unatoč tome što je gospodarska situacija teža danas ipak lakše nego što su bile tada prije 12 godina. Društvo nije tako ideološki podijeljeno, nije impregnirano, otvorio se prostor za racionalno političko vrednovanje svih politika i svih stranaka i to je sigurno jedna pozitivna okolnost. Doduše, naraslo je nepovjerenje prema politici, ali se konkretno nepovjerenje prema nekoj političkoj grupaciji smanjilo i to doista ostavlja prostor da se može kvalitetnije i bolje raditi i s pozicije parlamentarne većine i s pozicije Vlade. Ako izuzmemo ovih, onih prvih 10 godina stvaranja i početne konsolidacije države sa ovim drugim mandatom ove političke grupacije zapravo dolazimo na odnos 8 godina naprama 8 godina što znači da su građani imali prilike vidjeti i jedne i druge, vrednovati jedne i druge i kroz to vrednovanje se i sami dizati i odgajati i time stvoriti uvjete da se politika i učinak politike vrednuje i gleda na jedan drugačiji način, da se doista cijeni ono što je dobro i da se sankcionira ono što je loše. I to su sigurno okolnosti koje su, dakle pogodne za dobar rad ove Vlade. Ova koalicija koja ima, dakle mandat za sastavljanje Vlade na čelu sa gospodinom Milanovićem je homogenija i jednostavnija nego što je bila ona, pa i to daje priliku i šansu da njeno funkcioniranje bude bolje, a nije za zanemariti niti iskustvo i nositelja vlasti i parlamentarne većine ali jednako tako i iskustvo građana u praćenju i vrednovanju te vlasti. Svakako su velika očekivanja. Bili smo na predizbornim skupovima. Svi koji ovdje sjedimo u ovom Hrvatskom saboru i jedino pitanje koje su nam građani postavljali, a pogotovo nakon dobitka izbora bilo je da li će nam biti bolje. Dakle, velika su očekivanja ali to nisu samo očekivanja građana koji su glasovali za ovu koaliciju koja ima mandat sastava Vlade nego svih građana i to je to, to omekšanje, pozitivno omekšanje hrvatske politike o kojem govorim. Iz programskih ciljeva Vlade naglasit ću samo one koji su najznačajniji i na koje treba i kratkoročno na neke, a na neke dugoročno polagati zapravo najveću pozornost. Temelj ovog programa je gospodarski program i on je najsnažnije i najbolje razrađen i to je to zbog toga što je to zahtjev trenutka. Hrvatska se nalazi dakle u raznim vrstama kriza, ali gospodarska kriza i pad standarda je nešto što građani najneposrednije i najteže osjećaju. I zato je važno da je to bitan dio ovoga programa, jer samo na podlozi gospodarskoga programa, dobroga gospodarstva se mogu razvijati sve ostale politike. Često se govori i floskula kako je dobra socijalna politika, dobra gospodarska politika ali zapravo na podlozi i na temeljima dobre gospodarske politike, gospodarske stabilnosti se razvijaju i sve ostale politike. Moguće je da te politike budu dobre, ali nikada ne mogu biti vrlo uspješne ako nema gospodarskoga temelja. I zato je važno naglasiti ovo što je zapisano u programu vlade. To je da se sa 2015. godinom očekuje i gospodarski rast od oko 5%. Naravno da imamo i jednu neugodnu okolnost, a to je da se ne nalazimo na valu ukupnoga rasta gospodarstva u svijetu i u našem okruženju. Ali ukoliko bi postigli taj cilj sa nekakvim očekivanim rastom od 20% u ove četiri godine to bi bio veliki posao. Sa 10% povećanja broja zaposlenih i 10% povećanja plaća bio bi to veliki uspjeh. Građani su spremni i na manje od toga. Oni samo žele znati, žele imati povjerenje da će sutra biti bolje, da neće biti gore nego što je danas i spremni su čak i na privremene poteškoće ako imaju povjerenje u vlast, ako to vlast radi kompetentno, ako im razložno objašnjava to što radi spremni su i na poteškoće i na odricanja ako znaju da će im za nekoliko godina biti bolje. I to je velika odgovornost i velika zadaća ove Vlade. Drugi dio programa koji ću naglasiti je dugoročni, a to je naravno obrazovanje. Na obrazovanju počiva dugoročno uspješnost svake politike i svakoga društva. Naglasit ću samo dva elementa programa. Prvi je izgradnja osnovnih i srednjih škola tako da bi za 4 godine sve naše osnovne i srednje škole mogle raditi u jednoj smjeni i imati cjelodnevnu nastavu. To je veliki projekt, ne samo građevinski projekt nego to je prije svega veliko ulaganje u budućnost. I drugi cilj koji je ovdje postavljen to je podizanje broja udjela visoko obrazovanih građana ove zemlje na 30% sa sadašnjih 15%. I ako postavimo u ovom mandatu temelje toga to će biti doista veliki pomak. I naravno sa tim rastom, sa tim udjelom građana visoko obrazovanih građana, građana sa trećim stupnjem obrazovanja ćemo naravno ostvariti i sve ostale ciljeve. I oni će naravno dodatno utjecati i na ovaj aktualnu potrebu gospodarskoga rasta. Treća dimenzija koju ću naglasiti je sređivanje državne uprave. Državna uprava koja treba biti dostupna građanima i na usluzi građanima. I danas u 21. Stoljeću imamo situaciju da građani nose papire od jedne do druge državne institucije u vrijeme informatičkih komunikacija to je nešto što je apsolutno nerazumno, nerazumljivo. I to je jedna od velikih zadaća, jer uprava nije tu radi sebe. Uprava je tu radi građana. I posebno je važno ovdje naglasiti, spomenuti da piše u programu Vlade da će udio lokalne samouprave, a to naravno podrazumijeva se i ovlasti. Nema fiskalne decentralizacije ako nisu decentralizacije ovlasti. Ići na 25% čime ćemo se tek približiti ili doći do europskog prosjeka udjela jedinice lokalne i regionalne samouprave u ukupnim javnim troškovima. To je također veliki pomak i zapravo prvi značajniji skok koji očekujemo nakon 1993. godine kada smo ustrojili lokalnu i regionalnu samoupravu. I više je manje svih ovih dvadesetak godina zadržavali u tim nedostatnim i štetnim zapravo ograničavajućim okvirima. I na kraju kao četvrta točka koju treba naglasiti to je taj okvir Europske unije koji naravno sam po sebi ništa ne daje osim što pruža šansu, pruža priliku. I to nije samo pitanje fondova o kojima se najčešće govori. To je pitanje fondova o kojima se najviše govori, to je pitanje ukupne suradnje i mogućnost razvoja kroz tu suradnju na svim ostalim područjima od obrazovanja, kulture, prometa i svih onih segmenata u kojim se Hrvatska u svom, svojoj politici integrirala u Europsku uniju. To je velika šansa, kao što je naravno velika šansa da preko tih iskustava, preko tih kontakata gradimo naše institucije i dižemo ukupni standard uređenosti naše države, koji je doista velika prilika i bilo bi doista od velike važnosti da se ta prilika u najvećoj mogućoj mjeri, dakle maksimalno iskoristi. Što se tiče rada članova buduće Vlade, naravno da će biti grešaka, greške nije moguće izbjeći niti u puno jednostavnijim i manje zahtjevnim zadaćama nego što je vođenje Vlade i ministarstava, ali neka ih ne bude previše, neka budu održive. Ono što je važno i važnije od toga, jer tada će i grešaka biti manje, da bude puna predanost. Ministri, članovi Vlade moraju ove četiri godine da bi ostvarili ono što je bilo obećano građanima o čemu se razgovaralo, za što se jamčilo moraju pokazati punu predanost tome poslu, spremnost na učenje, vještinu i naravno kao temeljno načelo rad za opće dobro. Ovo je velika stvar za svakoga od budućih članova Vlade, taj mandat će obilježiti njihove živote, nema se često prilike u životu jedanput, dva, tri ekstremni slučajevi i više biti prilika da budete ministar i da ispunjavate i izvršavate ono što ste cijeli život kao zastupnik, kao političar govorili, i stoga će uspjeh ministara i članova Vlade u velikoj mjeri obilježiti i njihov osobni život. Klub zastupnika HNS-a će im svakako u tome nastojati pomoći. Neće biti lagano da ova Vlada bude dobra, još će manje biti lagodno da Vlada bude vrlo dobra, a mogla bi imati sve šanse, a Vladi ostavljamo pravo da bude odlična. Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke uz punu potporu, ali i velika očekivanja će glasovati za mandatara gospodina Zorana Milanovića, prijedlog tonova Vlade i program rada Vlade Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Riječ ima gospodin zastupnik Silvano Hrelja, u ime Kluba zastupnika HSU-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani budući predsjedniče hrvatske Vlade, poštovani budući članovi Vlade, kolegice i kolege. Želim ovdje reći da je ovo treći mandat za Hrvatsku stranku umirovljenika, i treći puta smo stvorili preduvjete za rast i razvoj ove političke opcije, ovaj put smo to učinili u sklopu uspjeha Kukuriku koalicije, dakle koalicije SDP-a, HNS-a, IDS-a i Hrvatske stranke umirovljenika. Važno je podcrtati na početku mog izlaganja da Hrvatska stranka umirovljenika u dosadašnja dva mandata nikada nije osporila nijednoj Vladi rezultate koji su bili pozitivni za hrvatske umirovljenike, ali nikada ni u jednoj prilici nije propustila kritizirati sve one koji su se prioritetno mašili i na neki način ugrozili standard umirovljenika, bilo činjenjem, bilo nečinjenjem. Vrijedi podcrtati da je Hrvatska stranka umirovljenika ponosan i pouzdan član pobjedničke koalicije, i u potpunosti podržava program Vlade Republike Hrvatske za mandat, podcrtavam, danas govorimo o programu Vlade za mandat 2011. do 2015. godine, dakle ovo nije nikakva kratkoročna platforma. Program je okvir koji je dovoljno širok i sadržajan da daje mogućnosti i implementacije operativnih politika, dakle nije nužno da ovaj program bude specifikacija svih aktivnosti koje će Vlada tijekom mandata raditi. U program Vlade Republike Hrvatske ugrađeni su prijedlozi Hrvatske stranke umirovljenika, i to u zdravstvenom sustavu, mirovinskom sustavu, sustavu socijalne skrbi i svijetu rada. Program Vlade demantira i sve one koji su jučer na sjednici Sabora prigovarali da je u djelokrugu Ministarstva rada i mirovinskoga sustava samo jednom riječju spomenut mirovinski sustav. Za nas u Hrvatskoj stranci umirovljenika su puno bitniji rezultati i rješenja od cifranih rečenica. Mislim da je program Vlade vezan za mirovinski sustav vrlo konkretan i da program u sustavima zdravstva, mirovinskog sustava, socijale i svijeta rada nominira poslove i obaveze za koje za realizaciju kojih neće sigurno biti dovoljan jedan mandat. Dakle ono što je ovdje nominirano kao program, sigurno prelazi okvire jednog mandata. U poglavlju o mirovinskom sustavu i socijalnoj politici da treba neke stvari istaknuti. Da, govori se o unapređenju mirovinskoga sustava i u potpunosti uklanjanje nedostataka i nepravdi. Da, ima nepravdi. Otkriveno je tijekom i ove predizborne kampanje da određena prava uživaju oni koji ih nisu zaslužili, koja nisu pokrivena. Da, ima nedostataka i zbog nerješavanja u protekla dva mandata ti nedostaci koče razvoj mirovinskog sustava. Da, treba razlikovati mirovinska prava od prava utvrđenih posebnim zakonima. Ja dajem za pravo gospodinu Šukeru koji kaže da u svakom, kod svakog branitelja ima nešto i radnog staža. Ima. U svakom mirovinskom pravu ima i tog odrađenog, pa ajmo onda to razlikovati, ono što je zarađeno uplatom doprinosa, i što su to posebna prava. Naravno da stojimo čvrsto iza ukidanja sadašnjeg sustava povlaštenih mirovina za saborske zastupnike, članove Vlade i ustavne suce, odnosno suce Ustavnog suda, naravno da želimo stvarati uvjete za novu pravednost mirovinskog sustava, za bolju, veću socijalnu osjetljivost, i naravno za ono što je najviše potrebno u vremenima krize a to je nova socijalna kohezija. Lakše reći nego učiniti, ali kad se kaže i sve počinje sa riječju, nadam se da ćemo to i operacionalizirati. Ne smatramo mi u HSU-a da će se promjene dogoditi preko noći, trebat će puno i tvrdo raditi na tome. Naravno da vrijedi i zaštiti realnu vrijednost mirovina i usklađivati je sa rastom troškova života jer je to nova pozicija u sustavu mirovinskog osiguranja. Naravno da se može i mora bolje urediti prijevremeni odlazak u mirovinu jer to nije isključivo volja onoga koji odlazi u mirovinu nego može biti i jedina mogućnost ili može biti rezultat zatvaranja tvrtke, odnosno otkaza, odnosno rješavanja tehnološkog viška. Da nije točno što je primijetio gospodin Šuker da se u programu nije spomenuo drugi stup i unaprjeđenje drugog stupa kao trajna obaveza ove Vlade. I točno stoji, citiram: "preuzimamo obvezu stvaranja uvjeta za bolje mirovine iz drugog stupa sudjelovanjem radnika, poslodavaca i države." Također odgovarajućim olakšicama stimulirat ćemo mirovinsku štednju u trećem stupu i za našu koaliciju, a to je sve sadržano u ovom programu nikad nije bilo u pitanju ili/ili nego je uvijek bilo i/i. Dakle, i međugeneracijska solidarnost i prvi stup i drugi stup i treći stup. Nasuprot onima koji donose sudove bez argumenata ovdje izjavljujem vrlo odgovorno da će HSU biti suodgovorna za funkcioniranje 4 egzistencijalno važna sustava i da će u okviru svojih mogućnosti biti zastupljena i u izvršnoj vlasti u pozicijama zamjenika ministra i pomoćnika ministra. A svakako želim ponoviti da je temeljni politički cilj HSU-a kojeg izgovaramo već dva mandata je biti dobro, biti kvalitetno zastupljen u Hrvatskom saboru na mjestu gdje se donose zakoni, gdje se donose odluke koje su egzistencijalno važne za hrvatske umirovljenike. Mislim da ćemo ostvariti dobru i produktivnu suradnju sa budućim premijerom i budućim ministrom rada i mirovinskog sustava i kad bi mi mogli birati vjerojatno bi gospodin Mrsić bio i izbor HSU-a. Što znači da je to za njega stranka njegove budućnosti. Dakle, svjesni smo da posla ima strašno puno, a time ima i više nego dovoljno razloga za prihvaćanje izazova upravljanja zemljom. Gospodine budući premijeru, budući članovi Vlade danas će vam Hrvatski sabor dati licencu za upravljanje zemljom. Dakle, odluka koju ćemo donijeti je licenca za upravljanje zemljom. Radite sa žarom, pokažite strast za dobrobit svih građana Hrvatske, učite na iskustvima drugih i komunicirajte sa građanima i bit ćete uspješni. Na HSU možete uvijek i u svakoj situaciji računati jer smo i dosada dokazali da smo podređeni rezultatima i radu za opće dobro. Sretno vam bilo i sretno nam svima bilo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodin potpredsjednik Hrvatskog sabora Josip Leko u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani mandataru za sastav Hrvatske vlade, poštovani kandidati članovi Hrvatske vlade. Dvoumio sam se da li na početku ili na kraju da vam kažem pa sam odlučio na početku. Klub SDP-a, a i građani dajući vam povjerenje očekuju od nove Vlade i mandatara mudrost, odlučnost, odgovornost i poštenje, politiku po načelima i po vrijednostima u korist općih, nacionalnih i državnih interesa hrvatskog društva i hrvatskog naroda, a mi vam dajemo povjerenje i dat ćemo sa zadovoljstvom povjerenje vjerujući u vaše sposobnosti, vašu odgovornost, vašu odlučnost i vaše poštenje. A kad je već riječ o tako važnom dokumentu u životu i politici jednog naroda kao što je usvajanje programa nove Vlade i izglasavanje povjerenja novoj Vladi ja ispred kluba SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru želim naglasiti nekoliko socijaldemokratskih vrijednosti novog programa Vlade. Naravno to, ponavljam, ne treba dvojiti da će Vlada dobiti povjerenje, ali treba znati otkud dolazimo i što smo naslijedili, što možemo očekivati stoga. Istina je, bez obzira otkud dolazimo, što smo naslijedili, treba očekivati da je Hrvatski sabor, a to je naglasio mandatar za sastav nove Vlade jest mjesto sveukupnog hrvatskog interesa i usklađivanja tog interesa među nama predstavnicima građana u ovom Saboru. To je jedna novina koju dosada nismo čuli od dosadašnjih mandatara. Ja je pozdravljam u ime kluba SDP-a. Istina je, razvoj hrvatskog društva i hrvatskog gospodarstva od tamo daleke 1994. godine nažalost nije išao u korist hrvatskog radnika, općenito nije išao u korist onih u hrvatskom društvu koji žive od svojeg rada. Svi makroekonomski pokazatelji i svi razvojni pokazatelji u hrvatskom društvu od tih godina nisu mogli poništiti činjenicu da nikad nije bilo manje od 250 tisuća radnika u hrvatskom društvu koji žele raditi, a nemaju gdje. Nije ni današnja situacija ništa bolja. Mi danas imamo oko 310 tisuća hrvatskih građana koji uporno traže da rade, a nemaju gdje. To je obveza nove Hrvatske vlade da s tom činjenicom kao prioritetom ima stalno na umu. Naravno na plimi potpore hrvatskih građana, i na valu pobjede ne možemo zaboraviti ni druge tijesne klance i ponore u dosadašnjem razvoju hrvatskog društva. Treba naglasiti da se i danas vodi možda najteža gospodarska bitka da se isplati raditi u Hrvatskom društvu jer imamo oko 60 milijardi kuna dospjelih računa, a nenaplaćenih. Oko 60 milijardi. Prema podacima koje ste i vi govorili gospodine bivši ministre i koje je objavio institut za financije. Imamo i činjenicu da je hrvatski vanjski dug opet govorim cirka 48 milijardi eura. Takve činjenice daju poseban značaj za promjenu smjera gospodarskog razvoja u okolnostima kada ne ide na ruku niti gospodarsko stanje ni u okruženju, niti u Europskoj uniji niti u svjetskim razmjerima. Ali politika bez vrijednosti, bez načela, bez ciljeva, nije ni politika, mi vjerujemo Vladi koja dolazi, mandataru Zoranu Milanoviću da su posloženi prioriteti da Hrvatsko društvo, a ovdje su priznali mnogi govornici koje je raspolučeno zadnjih 20 ili zadnjih 17 godina, više nego što je bilo mora prevladavati taj jaz, između onih kojih se stalno bogate, kojima sustav ide na ruku i oni koji sve više osiromašuju i kojima sustav ne ide u korist. Imamo u ime vrijednosti koje zastupamo i želimo to naglasiti, da je obrazovanje i znanost u dugoročnom smislu jedina šansa da hrvatsko društvo i gospodarstvo postane konkurentno u zemljama Europske unije pa i u svijetu. Uvjeren sam da je to cilj nacionalni, strateški i da je prepoznat u programu nove Vlade. Osim tog cilja, a mi se već dugo zalažemo u Socijaldemokratskoj partiji Hrvatske pa i u prošlim mandatima, obrazovanje i znanost, smatramo također da je vrlo važno naglasiti potrebu decentralizacije hrvatske države, govorim o tome jer sasvim sigurno nismo iskoristili niti koristimo sve potencijale, ljudske potencijale koji bi se iskazali kada bi odlučivanje organizacija i novac bio bolje raspoređen. Uvjereni smo da je taj program, ta stavka u programu Vlade Republike Hrvatske također na visokom prioritetu. Sljedeće što želim naglasiti, program, odnosno strateško opredjeljenje već dugo godina koje je u dobrom pravcu usmjerila koalicijska Vlada na čelu sa Ivicom Račanom 2000. godine, ulazak u Europsku uniju, podrazumijeva da se u društvu zemalja i naroda Europske unije osjećamo bolje, sigurnije, odgovornije i da ćemo u naše društvo preuzimati one demokratske standarde koje imaju zemlje Europske unije kao vrijednost samo po sebi. Zašto to navodim? Predsjednik, odnosno mandatar nove Vlade naglasio je potrebu da sve institucije demokratskog sustava treba razvijati. To jeste vrijednost, posebno je treba naglasiti jer demokracija i podrazumijeva cjelinu, a ne da jedna institucija se nametne drugima, a onda imamo, a sada ne bih htio izazivati političku polemiku da institucije služe pojedincima, a ne narodu i građanima. Još samo jednu natuknicu. U Hrvatskom društvu postoji da tako kažem nekoliko točaka koje bi morale postati nacionalni interes ili konsenzus, bez takvog konsenzusa teško je izlaziti iz kriza i da su manjeg intenziteta i da su manje duboki. Ponuđena ruka od mandatara i od Kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske nije forma. Nije radi nas samih. To je strateški interes i Kluba SDP-a ali i građana Republike Hrvatske. Mi moramo koristiti demokraciju kao sredstvo da se u Saboru čuju sve Hrvatski interesi i interesi svih građana Republike Hrvatske pa u takvom ozračju definirati nacionalne politike. Uvjeren sam da je predlagatelj svojim mudrim i odgovornim nastupom kod traženja povjerenja u ovom Saboru otvorio mogućnost za takav konsenzus. Ja mu u ime Kluba Socijaldemokratske partije čestitam. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama gospodine potpredsjedniče. Gospodin zastupnik Ivan Šuker, ispravak netočnog navoda.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Dakle, gospodin Leko nije u ovim teškim trenucima dobro iznositi netočne podatke. Ono što je istina da su sve obveze iz državnog proračuna podmirene i da sva trgovačka društva u vlasništvu države su podmirila obvezu u roku od 60 dana. Ono što ste vi pokušali reći radi se o blokiranim računima FINA-e, a budite iskreni da je to jedan trajan problem. nemojte zaboraviti nikada Zakon o dospjelim i nenaplaćenim potraživanjima koje ste vi donijeli i koji je bio efekt toga zakona, nažalost to su potraživanja koja se vuču još pitaj Boga od kada. Prema tome, nije dobro zbog svekolike situacije iznositi koji su točni. Isto tako kada govorimo o vanjskom dugu onda samo nekakvih 13% tog vanjskog duga se odnosi na državu dakle na ovaj centralni državni dio, a ostatak se odnosi na građane i banke. Možete poslovničku primjedbu koju god hoćete ovo su činjenice koje su naprosto takve.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika gospodin potpredsjednik gospodin Leko.
Hvala lijepo predsjedniče. Žao mi je što sam moram koristiti institutom, ali zaista nisam govorio o ispravcima koje je naveo kolega Šuker. Kada nisam govorio onda ih ne može ni ispraviti, jednostavno.
Izvolite, povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Ja se ispričavam, ali kolega Leko rekli ste da ima 60 milijardi nenaplaćenih računa. To ste rekli, pogledajte fonogram. I rekli ste da ima 48 milijardi eura vanjskog duga. To ste rekli pogledajte fonogram.
Hvala, hvala i na razumijevanju gospodinu potpredsjedniku Sabora da dalje ne polemizira jer je teško sa ovim našim institutima to činiti koje imamo u Poslovniku. U pojedinačnoj raspravi prvi se prijavio gospodin zastupnik Branko Vukšić pa ga ja pozivam da uzme riječ. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvaženi kolege i kolegice, gospodine mandataru. Ovaj govor gospodina Zorana Milanovića me iznenadio stoga što je bio mudar državnički govor, rijetko dobar, inspirativan i izuzmemo li govor gospodina Vlade Gotovca pred zgradom vojne uprave možda i jedan od najbolje političkih govora koje sam čuo. Činilo se čak i iskrenim. No, mi smo ovdje ne samo da slušamo riječi nego da čekamo djela, pa ćemo malo pričekati za ovu konačnu ocjenu. Ja bih samo nekoliko stvari koje sam primijetio u programu Vlade koji možda ili nisu dovoljno razjašnjenje ili nedostaju. Prvo, iskustvo sa Slovenijom nas uči znači ona nesretna arbitraža koja će doći, vidjet ćemo svi uvjerit ćemo se na naplatu vrlo brzo, da trebamo čim prije riješiti granice sa BiH, Srbijom i Crnom Gorom. Budimo mi ti koji ćemo inicirati da se pitanje granica sa tri susjedne države čim prije riješi. Druga stvar koja je nedovoljno jasna u programu i koja nedostaje, to je pitanje društvene pravednosti. Da bi se društvena pravednost uspostavila u državi koja se zaklinje da je socijalna može se to učiniti na razne načine. Jedna je porezni sustav. Recimo progresivno oporezivanje dobiti, dividende i dohotka. O tome nije bilo ni riječi pa bih volio da se gospodin mandatar kada se bude obraćao izjasni o tome na koji način misli ova Vlada uspostaviti društvenu pravednost. Jedno pitanje za koje sam jako zainteresiran bez kojega čijega rješenja nema demokracije u Hrvatskoj to je pitanje medija. Ovdje u programu buduće Vlade mediji su tek spomenuti. Ono što piše sliči natuknicama iz lošeg priručnika. Bili biste precizniji, koncizniji, originalniji da ste na listu praznog papira napisali samo ono što piše u američkom ustavu, mediji će biti slobodni. Za nakaradu koja se događa na HRT-u odgovorna je i lijeva i desna strana ove sabornice. Ono što se događa tamo prijeti i urušavanje demokracije u Hrvatskoj. Javni mediji jedini relevantan javni medij u Hrvatskoj HRTV ova Vlada treba stvoriti da tamo počinje carevati profesionalizam, ali ne po stranačkim principima, ne da jedni urednici koji su podržavali ajmo nazovimo to uvjetno, desne da sada siđu sa vlasti, a da se popnu na vlast oni koji će podržavati Kukuriku koaliciju. Zato molim gospodina mandatara, ministre koji će voditi brigu, posebno ministricu kulture, koji će voditi brigu o tome da se u Hrvatskoj stvore uvjeti kako bi zagušena sloboda medija se stara praksa gušenja medija se napustila i kako bi se uveo red i u elektroničke medije i u pisane medije. Budućoj Vladi, mandataru želim svu sreću. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Vidite razne konzultacije traju, takva je sjednica. Nitko nije intervenirao u smislu ispravka netočnih navoda, pa onda dajem riječ gospodinu zastupniku Nikoli Vuljaniću. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Posebno mi je drago što sam čuo uživo maestralni govor budućeg premijera. Pohvalili su ga i drugi, ali osjećam obvezu da i sam kažem da je govor bio državnički i ono što me posebno oduševilo koncilijaran. Koncilijaran, pozivao na suradnju. Očekujem da će se u ovom Parlamentu ta koncilijarnost i realizirati. Ne na način kao jučer navečer. Zaboravimo ono jučer navečer kao jednu stvarno ružnu i lošu epizodu, ajdemo se drugačije ponašati. Do sada je u ovom Parlamentu 20 lijepi običaj bio sve ono što predloži opozicija baca se u koš zato jer je predložila opozicija pa zna se tko ima mandat na pamet. Nije tako u državi, ni onih koji su dobili 58 ni 85% glasova nemaju kompletan mandat na pamet. Ako će se to promijeniti onda će Hrvatska postat stvarna demokracija. Nadam se da će se to dogoditi. Program ovakav kakav nam je prezentiran je, neću reći lista lijepih želja nego prije svega lista potreba, lista onog što se u ovoj zemlji stvarno mora napraviti. Ima još nekih stvari koje nisu unutra, ali ovo što jest unutra uz par iznimaka koje se tiču podupiranja liberalnog tržišta, previše slobode tržišta koja nam se obila o glavu, sve ono ostalo u programu čini mi se da dobro zvuči. Ono što mi nedostaje jeste odgovor na temeljno pitanje svih političkih akata i proračuna koji će uskoro doći, a to je pitanje tko će to platiti. Naime, primjerice na jednom mjestu u poglavlju aktivnih mjera zapošljavanja na stranici 6 piše da će se poduzetnike pretpostavljam stimulirati tako da novozaposleni ljudi ne plaćaju doprinos. Nema džabe doprinosa, nema džabe ručka, netko to mora platiti. Na 2. strani kad se govori o zdravstvenom sustavu, kad se govori o mirovinskom sustavu, oni će se racionalizirati ali razina prava neće padati. E sad nije mi jasno, na jednoj strani se neće uplaćivati i negdje se čak govori i o smanjenju doprinosa upravo za ta dva područja, a s druge strane razina prava će ostati ista. To mi zvuči neuvjerljivo pa imat ćemo valjda priliku da to raspravimo. Htio bih par riječi reći o jednom poglavlju o kojem je dosta ljudi govorilo i u ime klubova kao jednom od najvažnijih poglavlja, to je poglavlje obrazovanja. Očekivao sam na vrhu tog poglavlja obećanje Vlade buduće i vladajuće koalicije da će razinu izdvajanja, procentualnu razinu izdvajanja za obrazovanje kao zapravo ključ preživljavanja. Ne radi se tu o tome da ćemo bit pametniji, da ćemo … [[Ne razumije se.]] 30% visoko obrazovanih, 20, 50, nije važno koliko. Ključ preživljavanja u Europi, ključ preživljavanja u civiliziranom svijetu jest obrazovanje. Očekivao sam obećanje da će se izdvajanje, procentualno izdvajanje za obrazovanje povećat iznad europskog prosjeka jer ako hoćemo uhvatiti europski prosjek pa ne možemo ga uhvatiti tako da nam izdvajanja dođu do europskog prosjeka sada. On će otići nekamo gore, da ne govorim o apsolutnim ciframa po glavi stanovnika i tome slično. Dakle to bi izdvajanje, ukoliko Hrvatska stvarno hoće uhvatiti korak s onima kojima se pridružuje, to bi izdvajanje čini mi se trebalo biti značajno veće. Naznake jesu nekakve sramežljive unutra, veselilo bi me otvoreni stavovi o tom pitanju. U poglavlju obrazovanja na jednom mjestu se govori o obaveznom obrazovanju, dakle jednosmjenskom radu škole i tome slično što će rezultirati i obaveznim obrazovanjem do prvog zanimanja. Znači li to obaveznu srednju školu i opet pitanje tko će to platiti. Sustav je ludo skup, svi to znamo. Posebno me veseli u ovom poglavlju što se naglasak dao ne samo na znanost, znanost je važna, znanstveni napredak je važan, istraživanja bazna su važna, sve je to činjenica, nego unutra je ponovo nakon 10-tak godina dobila na važnosti riječ tehnologija. Tehnologija je ono što Hrvatskoj zapravo nedostaje, što je i u istraživačkom smislu i u svakom drugom smislu gurnuto u zapečak i jedan od ključnih razloga zašto smo zaostali za onim gdje smo mogli biti. Naime što, Hrvatska se jedno vrijeme, jedno vrlo kratko vrijeme i ne baš u svim segmentima industrijskog razvoja uspjela profilirati tako da je radila ono što zapad više ne radi jer mu je preskupo, iz raznoraznih drugih razloga više ne radi i ono što istok ne zna. Istok je u međuvremenu uložio ogroman novac, ogroman novac, stotine sveučilišta su osnovali, tehnoloških sveučilišta, ogroman novac da uhvati zapadno znanje. I pomakli su se, jedan dio tog zvanja su ukinuli i Kina danas proizvodi stvari koje pred 20 godina nije sanjati mogla. Znam neke konkretne primjere iz tekstilne industrije, nešto što nisu sanjat mogli danas proizvode čisto rutinski. Mi se nismo pomaknuli na tom planu. Mi danas još uvijek pokušavamo na isti način kao prije 15 godina proizvoditi u velikim količinama ženski veš. Nemamo šanse, nemamo šanse to raditi na takav način kako se to radilo prije 15 godina. Tehnološki razvoj podrazumijeva transfer tehnologija, dakle preuzimanje onog što možemo preuzeti, što smo sposobni i ljudski i resursima preuzeti i trčanje zapravo velikom brzinom da bismo ostali na mjestu. Spomenuta i brojka od 30% visoko obrazovanih ljudi kao jedan od strateških ciljeva ove Vlade što je naravno pohvalno, međutim imajmo na umu to nije 30% ljudi koji će završiti zagrebački, riječki i splitski univerzitet, to je 30% visoko obrazovanih ljudi. U zapadnom svijetu institucije koje daju takav postotak nazivaju se Facho schule, University of applied sciences i slična mjesta. I u Hrvatskoj imamo takve institucije. I mislim da bi ministarstvo upravo tim stručnim studijima trebalo posvetiti puno veću pažnju nego do sada. Sve u svemu program je obećavajući. Vlada je takva kakva jeste. Hrvatski laburisti i ja osobno nadamo se da će stvari krenuti ovim smjerom kojim su napisane i da ću biti ispunjeni. Bianco mjenicu ne dajemo nikom, ali nadamo se da će upravo ova Vlada preokrenuti trend i cestu kuda Hrvatska ide. Hvala.
Hvala lijepa. Evo na redu dalje je gospodin zastupnik u pojedinačnoj raspravi, gospodin Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. U svojoj raspravi danas dao bih svoj doprinos oko programa Vlade koji se danas u Saboru predstavlja, oko kandidata za buduće ministre Vlade koja danas treba dobiti povjerenje u Hrvatskome saboru. Ono što treba napomenuti klub Hrvatske demokratske zajednice i zastupnici HDZ-a ovdje u Hrvatskom saboru prije svega su, mi smo odgovorni prema našim biračima, prema svima onima koji su dali povjerenje Hrvatskoj demokratskoj zajednici. I mi ćemo prije svega u svom radu kao konstruktivna i odgovorna oporba pružiti ruku svojim biračima. Nakon toga ćemo pratiti s obzirom da je ovdje program koji nam danas predstavljate više-manje načelan program. On ima dosta po nama nedostataka, dosta stvari na koje ste se osvrnuli na rad naše Vlade u proteklome mandatu i gdje se puno toga treba danas reći da bi se razumjelo i ono što ćete vi u buduće raditi. Da biste dobili povjerenje ili podršku oporbe odnosno nas ovdje u Hrvatskome saboru morat ćete nešto početi i raditi. Do sada to još niste imali priliku, jer da podsjetimo bili ste na vlasti u vrijeme 20 godina hrvatske državnosti pune tri godine. Tako da ćete se morati potruditi da bi oporba ono što ste danas rekli gospodine Milanović, da ćete pružiti ruku svima u Hrvatskom saboru. To ćete morati pokazati prije svega sa svojim radom. Ono što je jako važno na početku i današnjeg rada, odnosno već smo krenuli nekoliko sati ovaj prvi radni dan jučer Hrvatskoga sabora pokazao se poprilično nespretno organiziran. Rekli ste da ćete u donošenju zakona voditi računa o tome da zakoni ne budu zakoni po nekim političkim potrebama, nego zakoni koji će služiti našim građanima. Mi smo jučer u našoj raspravi prije svega na Odboru za zakonodavstvo kojega smo morali napustiti zbog nesporazuma i zbog ponašanja koje nismo tolerirali i mislili smo da imamo za pravo kao oporba reći što mislimo o prijedlogu. Mi smo jučer suvislo postavili pitanje je li zakon koji smo sinoć donijeli Zakon o izmjenama Zakona o izboru načelnika, gradonačelnika i župana zakon koji donosite zbog jedne osobe za koje se danas pokazalo ovdje u Hrvatskom saboru da je tako. Ta osoba je predložena za ministra. I mi smo kao zastupnici u Saboru postavili jedno suvislo, logično pitanje da li se taj zakon donosi zbog toga ili se taj zakon donosi zbog onoga svega što je vaš predstavnik predlagača govorio jučer ovdje u Hrvatskome saboru. Taj odgovor nismo dobili i mi smo kao oporba napustili sjednicu Odbora za zakonodavstvo. To da vi s obzirom da ste većina u ovome Domu možete predlagati što hoćete. To vam nitko nije zabranio i to nitko nije smatrao upitnim. Ali na pitanja koja smo postavili s obzirom da se po nama radi o jednom ključnom zakonu, o jednom zakonu koji se na ovakav način bez šire rasprave, bez matičnih odbora, bez onih dodatnih razmišljanja koja su vrlo bitna smatramo da nije dobro za Hrvatsku da netko obnaša dužnost pune dvije godine a da se vodi kao zamjenik župana, da kao zamjenik župana dvije godine bude zamjenik župana. Mi to imamo pravo za reći. Mi to naše pravno stajalište i naše razmišljanje smo potkrijepili u našoj raspravi. Ovaj program koji smo danas dobili, dobili smo ga relativno kasno. Nije bilo puno vremena da se o tome govori. Dobili smo pola sata, ali već samo jedan dio odnosi se na najavu nove uprave vaše Vlade. Ovdje se u nekoliko točaka govori da će se uspostaviti proizvodni, uslužni pristup u pružanju usluga javne uprave, da će se obrazovani i kompetentni državni službenici angažirati u novoj upravi, da će se osigurati otpornost prema političkim pritiscima. Ova otpornost prema političkim pritiscima je vidljiva u tome da ste u prijedlogu izmjena i dopuna zakona upravo vi predložili političke funkcije, a to su političke funkcije pomoćnika ministara, ravnatelja uprava koje će dakle ovisiti o volji prije svega Vlade, a volja Vlade je prije svega volja političke opcije koja tom Vladom upravlja. Ono što je važno naglasiti naša je Vlada na, dakle u proteklom vremenu od 2005. godine, a što je bila i preporuka Europske komisije počela provoditi i provodila potpunu depolitizaciju javne uprave. Dakle, to se ne može prigovoriti da se to nije radilo. Ne može se reći da su bili falsificirani javni natječaji i da su svi ljudi iz svoje životne, iz svoje kvalitete koju su svojim školovanjem stekli dali za te natječaje. Pa evo, vodit ćemo i mi kao oporba brigu o tome. Poznam ja osobno nekoliko ljudi koji će se sigurno javljati na natječaj koji ćete vi objaviti, a to su isto visoko stručni, obrazovani kadrovi, govore nekoliko jezika. Bit će zanimljivo vidjeti hoće li oni dobiti priliku da postanu dužnosnici li ravnatelji ili pomoćnici u vašoj Vladi. Dakle, tako načelno i floskulirano govoriti da ćete vi provoditi depolitizaciju, a upravo suprotno ovom prijedlogu kada se kaže da će se uvesti nove političke funkcije. Dakle, tu treba napraviti razliku od onoga što se radilo i što vi namjeravate raditi. Isto tako, obrazovani i kompetentni državni službenici. Naša je Vlada uvela Državnu školu za javne službenike i ne možemo reći da dosadašnji ljudi koji su radili u javnoj upravi nisu obrazovani, kompetentni državni službenici. Dakle, to je i pomalo uvreda za one koji su do sada radili posao. Svi oni su obrazovani, svi oni su kompetentni, svi oni su časno i odgovorno radili svoju dužnost. To da li će oni imati povjerenje vaše Vlade i vaših ministara to ovisi o vama, a ja predlažem, ja vas molim da ljude koji su zaista se trudili u svom radu i u svom poslu i koji su časno i pošteno to radili ipak tretirate kao ljude. Vrlo je važno reći da u ovome dijelu osigurati transparentnost podataka u javnoj upravi je unutarnje. Smatram da isto tako smo napravili velike napore i to je bilo jedno od ključnih mjerila za zaključivanje poglavlja koje su bile poglavlje za pristup Hrvatske Europskoj uniji. Ne možemo reći da sve što smo napravili ne valja i da svi oni ljudi koji su zatečeni u tim upravama ne valjaju ništa. Mi se trebamo, ako ćemo tako raditi, mi kao oporba želimo biti konstruktivni i želimo dati svoj doprinos kvaliteti rada Hrvatskoga sabora. Vi nama morate dozvoliti da kažemo svoje mišljenje, da li se to vama svidjelo ili ne svidjelo to ne ovisi o nama. Ako ćemo biti višestranačka država, ako ćemo biti parlamentarni sustav, europska zemlja, europski duh, onda ćemo ipak neka ponašanja svesti u te okvire. Mi smo svašta pretrpjeli i mi smo svašta doživjeli, i samo se podsjetimo zadnjih mjesec dana našeg mandata vas nije bilo punih mjesec i pol dana u Hrvatskome saboru, u ključnom trenutku zaključivanja pregovora, potpisivanja sporazuma, jedva da ste se vratili u sabornicu. To su za nas bili dakle pokazatelji što vi kao oporba ste radili u Hrvatskome saboru i što vi mislite. Da smo mi kojim slučajem na onakav način sinoć predložili Zakon o izmjenama Zakona o izboru gradonačelnika, načelnika i župana siguran sam da ne biste ostali u sabornici i siguran sam da bi ste to bojkotirali na sve moguće načine. Mi smo ipak pokazali da smo kao oporba i svjesni situacije u kojoj se nalazimo, ali da smo i svjesni svoje odgovornosti prema biračima koji su nama dali povjerenje. Smatramo da će biti dosta prilike da se pokažete i dokažete, za sada ne možete dobiti niti moje povjerenje, niti povjerenje kolega zastupnika, jer niste imali niti priliku da se dokažete u onom što radite. Ja vas pozivam gospodine Milanoviću ako je to europski duh koji ste najavili da se taj europski duh nakon 15. siječnja kada počne Hrvatski sabor zasjedati zaista pokaže u ovom Visokom domu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dalje za raspravu je prijavljen i ja mu dajem riječ gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Nastojat ću se držati okvira kojeg je postavio novi mandatar gospodin Milanović, nekih teza koje je on izrekao ovdje, a čini mi se da su malo dvojbene. I naravno programa kojeg su nam ponudili, ali koji je objektivno rečeno jedan načelni okvir postavljen koji će se vjerojatno jasnije dati iščitati od prvog prijedloga proračuna, dakle kod proračuna za 2012. godinu, iz čega ćemo jasno vidjeti što su sve namjere, stvarne namjere Vlade Republike Hrvatske u narednom razdoblju. Ali bih se osvrnuo na nekoliko teza koje je mandatar Milanović rekao, pa prvo teza da će on respektirati lokalnu samoupravu. Da se nije dogodio jučerašnji dan pa možda bi imali razloga vjerovati da je to točno i da je to istina i da će se lokalna samouprava poštivati, ali nakon jučerašnjeg dana teško da možemo povjerovati u tu tezu, gospodine Milanoviću da ćete respektirati lokalnu samoupravu, jer jučerašnje donošenje ovog zakona ne u interesu hrvatskih građana, nego je u interesu pojedinca, pojedinaca koji su danas trebali, odnosno koji danas trebaju preuzeti ulogu u ministarstvima, doista nije respektiranje lokalne samouprave, na koji se odnosi taj zakon o kojem smo jučer raspravljali. Nisu se čula mišljenja iz jedinica lokalne samouprave, niti udruge gradova, niti udruge općina, niti udruge županija, a upravo se mijenjao zakon koji se tiče dakle tih istih jedinica lokalne samouprave, odnosno njihovih čelnika. I to je razlog zašto ne možemo vjerovati vašim riječima da ćete respektirati lokalnu samoupravu. Isto kao što nije točno navod koji ste rekli u vašem obraćanju Hrvatskom saboru da je vlast od 2000. do 2003. nije gledala tko sjedi u kojoj jedinici lokalne samouprave i da nisu pod tim kriterijima dakle stranačke pripadnosti dijeljeni novci iz državnog proračuna, i da se nije gledalo dakle tko je čelnik u kojoj jedinici lokalne samouprave. Ja vas moram opovrgnuti, to nije istina. Gledalo se, itekako se gledalo tko je čelnik i kojoj stranci pripada, i na žalost pod tim kriterijima stranačke pripadnosti su se dijelili novci, ja se nadam da se takve situacije neće ponoviti u budućnosti. Jednako tako rekli ste gospodine Milanović da nismo napravili reforme. Reforme smo napravili, i to velike reforme. Samo kad pogledate sustav zakonodavstva, usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije, gdje su doneseni brojni zakoni i novi zakoni, i izmjene zakona, hrvatskih zakona kako bi se prilagodili dakle zajednici prema kojoj težimo, Europskoj uniji, i iz tih činjenica naravno proizlazi kompletno reformirano hrvatsko društvo koje je u proteklih 5 godina pregovora imalo najteže pregovore. Mislim da je vrijedno spomenuti da su ti najteži pregovori koji su do sada vođeni sa Europskom unijom uspoređujući sa državama koje su prije nas ušle u Europsku uniju apsolutno značili reformu hrvatskog društva. Da je tome tako govori i svi dužnosnici Europske unije, i predstavnici i predsjednici Europske Komisije, koji su nas pratili svih ovih godina, i predstavnici i predsjednici Europskog Parlamenta, dakle svi oni koji su pratili reformu hrvatskog društva na putu u Europsku uniju. Svi oni su rekli da je to bio najteži put, da su to bili najveći izazovi, i da je Hrvatska napravila ogromni korak naprijed u reformi svog društva kako bi se prilagodila svim onim standardima koji su potrebni da lagano uđe u zajednicu europskih naroda u Europsku uniju i da odgovori svim izazovima koji su pred njom kao članom Europske unije. Dakle nije dobro danas u vašem nastupnom govoru pred Hrvatskim saborom reći da nismo napravili reforme. Reforme smo napravili itekako, itekako smo napravili reforme, reformirali smo hrvatsko društvo u cijelosti. Govorili ste o regionalnim razlikama, doista želim vjerovati da ćete se tako i ponašati, da ćete nastojati u vašem mandatu da se sve regije ravnomjerno razvijaju. Ja vas moram upozoriti da jedan dio Hrvatske nije ravnopravan drugim dijelovima Hrvatske. Samo je jedan dio Hrvatske izdvojen, nepovezan sa ostalim dijelovima Hrvatske, a to je dio i jedan dio Dubrovačko-neretvanske županije. Apeliram na vas da dobro promislite hoćete li zaustaviti započetu gradnju Pelješkog mosta. Taj projekt kojeg smatramo ne samo prioritetom na lokalnoj, županijskoj razini, nego nacionalnim prioritetom je doista od izuzetnog značaja za građane hrvatskog …/Govornik se ne razumije. Obzirom da je mandatar otišao, a da ne možemo komunicirati sa članovima. Gospodine predsjedniče, obzirom da je mandatar otišao, a ne možemo komunicirati sa članovima koji će biti članovi Vlade pitanje je kome se sada obraćam?
Evo, možete se obratiti evo ovdje cijelom skupu, a gospodin Milanović je možda otišao popit čašu vode. I on kao što ste vidjeli izašao je više puta, ali se vratio za koju minutu. Izvolite.
Gledajte ovo je komunikacija između mandatara Vlade i saborskih zastupnika.
Možda je bolje da sad o tome ne razgovaramo. On sad ima jednu konzultaciju koja je vrlo važna, znate. Izvolite.
Dobro. Evo želim onda barem da čuju oni koji će biti u Vladi RH. Dakle, ovaj projekt povezivanja hrvatskog juga sa maticom Hrvatskom, dakle sa ostatkom Hrvatske kako mi to govorimo na jugu Hrvatske smatramo izuzetno važnim jer smatramo da tek tada kad se poveže taj dio sa ostatkom Hrvatske da ćemo biti ravnopravni građani. I zato apeliramo na sve one koji će se baviti ovim problemom da se ne odustaje od gradnje ovog izuzetno važnog projekta, dakle Pelješkog mosta. Isto tako u vašem programu ne možemo vidjeti u infrastrukturi nastavak gradnje autoceste prema Dubrovniku. To ovdje u infrastrukturi ne piše, piše samo nešto vezano za grad Rijeku, za željeznice. I ja također apeliram da se taj projekt nastavi graditi i da se nastavi graditi onako kako je to zacrtano i državnom strategijom izrade izgradnje autocesta i prostornim planom Dubrovačko-neretvanske županije i što znači kroz RH jer doista mislim da bi bilo loše odustati od projekta povezivanja Dubrovnika autocestom jer bi i na taj način stavili taj dio Hrvatske u neravnopravan položaj. Niti jedan drugi dio Hrvatske nije tako nepovezan sa ostatkom Hrvatske kao što je to Dubrovnik. Niti jedan dio. Prekinuti smo državnom granicom, idemo preko teritorija druge države. I još k tome su bile najave da ćete navodno graditi autocestu prema Dubrovniku preko teritorija BiH. To je apsolutno neprihvatljivo za nas dole sa hrvatskog juga. I doista evo apeliramo da dobro promislite na koji način ćete riješiti ovaj problem povezanosti hrvatskog juga sa maticom Hrvatskom jer smatramo to doista od izuzetnog značaja, smatramo to zbilja nacionalnim prioritetom. Budući da više i vrijeme mi je negdje pri kraju, ali vidim da nema ni mandatara evo završit ću svoje izlaganje. Hvala.
Hvala lijepa. Idući govornik zastupnik gospodin Željko Reiner, izvolite.
Pa evo poštovani gospodine predsjedniče najprije bih izrazio svoju žalost što smo program Vlade, a to je bilo već više puta rečeno dobili, dakle najvažniji dokument koji bi trebao odrediti kako će Vlada funkcionirati, dobili u zadnji čas i zapravo nismo imali dovoljno vremena da ga podrobno proučimo, analiziramo takav jedan ozbiljni dokument od 62 strane što onda naravno na neki način sugerira i ozbiljnost kojom se zapravo shvaća taj program. Riječi koje bih volio upotrijebiti je ona upravo nevjerojatna lakoća zapravo koja vodi očito činjenicom se da postoji dovoljno ruku da izglasa se bilo što. Međutim postavljam pitanje da li je to smisao parlamentarne demokracije? Ono što bih volio reći je da zapravo je program izrazito općenit. Program je izrazito općenit i on zapravo iako je mandatar gospodin Milanović rekao da on nije samo popis želja i nije zapravo utopijski jedan dokument, on je zapravo činjenica je da je on takav i da je on zapravo prilično različit od onoga što je vrlo elokventno iako dosta općenito bilo rečeno u govoru. Tako da to me malo čini zabrinutim jer očito je pravi program nije u ovome, on je negdje sakriven. Prema tome, pitanje je što će on stvarno biti. Ako je taj program ugovor sa građanima onda građani zapravo naravno moraju znati što potpisuju, a to nije baš iz toga jasno. Ono što je važno još spomenuti, ne bih išao u detalje nego samo spominju se racionalizacija postojećeg sustava, smanjenje broja ureda, zavoda, agencija, uštede i smanjenje birokracije, a zapravo smo svjedoci da se stvaraju 4 nova ministarstva sa stotinama očito novih činovnika koji će se zaposliti. Ima toliko ministara da ni ne stanu za ova dva stola pa neki vrlo uvaženi budući ministri moraju čak viriti van jer ne stanu za ove stolove. Prema tome to je malo u kontradikciji sa onim što je navedeno. Ono jedino što bih posebno naglasio je činjenica da je šteta što u programu nema ništa o pronatalitetnoj politici, a mislim da je to za Hrvatsku bilo, a i sada je prilično važno. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Idući za raspravu se javio gospodin zastupnik Mladen Novak, izvolite. Nema ga, gubi pravo na riječ. Iduća je zastupnica gospođa Nansi Tireli, izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući, pozdrav poštovane kolegice i kolege. Evo najprije ja ću reći zahvala gospodinu mandataru na nadahnutom govoru, a iz onoga što ću reći čut ćete zašto je za mene osobno bio nadahnut. Imali smo jako malo vremena da bi program kao takav analizirali zato sam se evo usredotočila na jednu konkretnu stvar, a dakako svatko nađe kad čita ono što ga boli. U svom obraćanju u predizbornoj kampanji stalno ste govorili da radite kao tim koalicije i tim vas političara sa građanima. Čini mi se da ste potvrdili ovim Programom koji se danas našao na klupama pred nama ali isto tako mislim da ste jednu stvar predvidjeli, a to je da je za jedan program nužno da bude sinkroniziran, što na žalost čini mi se da ovdje nije slučaj. Evo činjenično, u poglavlju 2. u kome govorimo o gospodarskoj politici u podnaslovu unapređenje poslovnog okruženja, razvoja institucija i poticanja novih investicija u domeni energetike, i poglavlja 6. u kome se govori o politici zaštite okoliša, prirode i prostora to potvrđuju. Citiram: "Zaštita okoliša, prirodnih resursa, prostora u Republici Hrvatskoj iznimno je važno političko i razvojno pitanje koje će za Vladu biti prioritet, radi prilagođavanja Hrvatskog gospodarstva konceptu novog zelenog dogovora". Zagovarate uvođenje reda i objektivnosti u proces izrade i ocjene studija o utjecaju na okoliš a istovremeno zagovaranje Termoelektrane Plomin III. na ugljen demantirati izrečeno. Razvoj Republike Hrvatske u suvremenu državu koja je na usluzi građanima u temelju je program Vlade kažete, takva je država nužna, i kao preduvjet dosljednog i univerzalnog ostvarivanja ljudskih i građanskih prava i sloboda. Vaša vizija počiva na zaštiti pojedinca, od svemoći vlasti i države. Sve ovo sam sada citirala iz ovog vašeg programa kojega smo danas dobili na klupama. Cilj vam je u svom mandatu novim nekim zajedništvom, vlast i s građanima i civilnim društvom otvoriti novi prostor zajedničkog djelovanja u stvaranju, provođenju i nadzoru politike koji su od izravnog interesa za građane. Želite time potaknuti transparentnost i otvorenost rada tijela javne vlasti, i uključivanje građana i civilnog društva u oblikovanje javnih politika. Kako onda mislite i čime opravdati svoju odluku o gradnji Termoelektrane Plomin III. na ugljen a ne na plin, kako piše u odluci Županijske skupštine Istarske županije u broju 10. od 2008. godine, gdje u članku 30. decidirano piše: U članku 127. dodaje se stavak 4. koji glasi: "Kod velikih energetskih postrojenja sa značajnom emisijom CO2 treba predvidjeti postrojenja za izdvajanje CO2 i skladištenje. Nova termoelektrana Plomin III. mora koristiti plin kao energent.". Kako i čime tumačite i opravdavate gradnju te Termoelektrane kudikamo većeg kapaciteta negoli je to dopušteno prostornim planom Županije istarske. I na kraju, na koji to način mislite biti transparentni i uključiti građane i civilno društvo u oblikovanje svoje javne politike. Evo iz ovog jednog jedinog primjera transparentno je jedino to da odlukom o gradnji te postojeće Termoelektrane III. na ugljen gasite donesenu odluku Županijske skupštine i županijski prostorni plan i najžalosnije od svega volju građana, koju ste kako kažete pozorno slušali. Rekla sam na početku da zahvaljujem mandataru na nadahnutom govoru, nadahnut je bio iz dva razloga. Koliko god je bilo jučer ružnih situacija u ovom Saboru tješi me činjenica ako se nešto želi ova je Vlada jučer pokazala ukoliko joj je nešto u cilju, ukoliko nešto želi da se to jako jednostavno može napraviti. Ovim evo apeliram na vas, ta nesretna Termoelektrana III. stoji u nekakvim projekcijama razvoja energetske budućnosti republike Hrvatske i molim vas da je na način kao što smo jučer mijenjali određene stvari, isto tako izmijenimo stvar da bude građena na plin, i da se time poštuje županijska odluka Istarske županije. Nadahnuto je bilo zato što je mandatar rekao da započinju prave reforme sustava na kojima odlučujemo iz srca, želuca i pameti. Želim vjerovati u to izrečeno ja svim svojim srcem i vjerovati u to da će kada je u pitanju Termoelektrana III. stvarno biti u pitanju i srce i pamet i želudac. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I na kraju od zastupnika u ime Kluba 5 minuta, gospodin zastupnik Boro Grubišić, u ime svoga Kluba HDSSB-a.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine Milanović mandataru Vlade, gospodo kandidati za ministre. Evo za dva dana je Božić, pa bi se ova Vlada u neku ruku mogla zvati Božićna vlada, hoće li Djed božićnjak, je li nas nagradio ili će pak biti drugačije to ćemo vidjeti u vrlo skoro vrijeme. U svakom slučaju pohvalne su riječi koje je gospodin mandatar izrekao u smislu metafore riječi i rečenice Sv. Augustina "vjeruj i djeluj" pa je onda prema ovome što je narečeno u programu Vlade Republike Hrvatske i ostvarenje i ono što je u 21 točki toliko ima i program Vlade kao i predizborni program kukuriku koalicije izneseno kao ugovor s građanima ako sam dobro shvatio i zapamtio, volio bih da se to ostvari ali i u većem opsegu nego što je to bila jamstvena kartica premijera iz 2004. godine jer od tih jamstava nije bilo ništa. Nadam se da ova, da kažem kolokvijalno nazvano Božićna vlada neće proći tako kao što je prošla ta Vlada s jamstvenom karticom gospodina Ive Sanadera. Moram iskoristiti priliku da čestitam da je kandidat za a vjerujem budući ministar kolega Jakovina, prvi ministar za 20 godina postojanja Hrvatske države iz Slavonskog Broda i to kandidat za ministra poljoprivrede. Volio bih da je a temeljem politike decentralizacije koja je 21. mjestu u ovome programu nažalost, hoće li to znači da je ona zaista 21. ili će biti ipak pomaknuta prema naprijed da je i Ministarstvo poljoprivrede dislocirano negdje u Slavoniji pa zašto ne i u Slavonski Brod odakle je ministar poljoprivrede. No, o tom po tom. Bilo je govora o tome da smo u vašem izlaganju da kada god smo bili integrirani-otvoreni, da smo bili uspješni. Pa nije baš tako. Da je to uvijek tako bilo ne bismo danas spominjali u negativnom svjetlu i Beč i Budimpeštu i Beograd, ima li ih još, ne znam, bila je Venecija. Ona je sa V nije sa B, da, tako da nije baš dosljedno, ne slažem se u potpunosti sa ovim mišljenjem. "Circulus vitiosus" koji kao krug napola pliva u tekućini dužničkog ropstva pred kojim je Hrvatska ukoliko se ne promjeni i to vrlo promptno nešto je zaista "Circulus vitiosus" iz kojega treba izići. Gospodine mandataru ja se nadam da će ova Vlada sa 20 ministarstva u tom smislu poduzeti mjere, a prema ustavnim odredbama o sankcioniranju privatizacijskog kriminala. Ovdje u vašem programu o tome nema riječi, ali je Ustav RH u ustavne odredbe ugrađena to, pa se nadam da će u pravosuđu točka br. 17 bili poduzete mjere i da se ovo što niste učinili 2000. godine vaša Vlada, ako se tako sjećam bilo je takvo obećanje da će biti sankcionirana kriminalna privatizacija, možda doći na red 2012. godine. Je da je zakašnjenje od 11 godina poveliki, ali ove stvari nikada ne zastarijevaju, a prema ustavnim odredbama. Pa vas molim da i o tome povedete računa. Kako je rekao kolega Burić u ime Kluba HDSSB-a ostavljamo vrijeme vladi da djeluje i da vjeruje, a Klub HDSSB-a kako je rečeno već biti će suzdržan i pratiti rad vaše Vlade. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Da li se želi gospodin mandatar obratiti? Zastupnici izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja po svemu poznatom mislim najemotivnija osoba u ovom Saboru ali ovo je za mene vrlo emotivan trenutak. Prvi puta imam tu veliku čast predlagati hrvatsku Vladu. I odmah da kažem hvala vam i na komplimentima, onima koji neće glasati za ovu Vladu hvala na nekim logičkim primjedbama. Ima ih i uvijek ih se može naći kad god ljudi nešto rade, jer ovo nije savršen algoritam, ovo je program koji će trebati provoditi neke stvari će ga u hodu demantirati, neke stvari još ne vidimo. Ne idemo mi kao guske u maglu. Mi smo Airbus u magli sa dobrim navigacijskim sustavom. Ali svaka nova situacija je na neki način magla za svakog čovjeka. U njoj neke stvari ne vidim. I zato hvala i na nekim logičkim opaskama i na neke od njih ću se ovdje osvrnuti. Govorio je uvaženi kolega Lesar o tome da smo propustili spomenuti financijske institucije i naš odnos prema njima u ovoj krizi i činjenicu koju svi vidimo da su financijske institucije najveći ako ne i jedini profiter u ovoj krizi. Pod profiter ne mislim ništa grozno. Profit kada nastane na njega se plati porez. Koliki je taj porez? Kakav je taj porez? I kakva je distribucija tih poreza? To govori o samoj duši društva i politike. Naša porezna politika u Hrvatskoj je uvijek bila progresivna manje ili više. U tom smislu Hrvatska nikada ni u socijalizmu ni u prvih 10 ni u drugih 10 godina nije bila neoliberalno društvo i nije imala neoliberalan porezni sustav. Bilo je nekih stvari koje je trebalo korigirati. Mi govorimo o porezu na dividendu i o porezu na kapitalnu dobit, samo o tome i to jesu i u progresivnom oporezivanju poreza i to svakako jesu mjere koje trebaju unijeti više pravde i više reda prema našem viđenju stvari u porezni sustav i u distribuciju. Tu smo vrlo ozbiljni, dapače o tome govorimo već godinama i dio je političke mitologije da smo jedne izbore zbog toga možda i izgubili jer smo o tome previše govorili u trenutku kada se činilo da je sve med i mlijeko, a nije bilo 2007. godine, da smo možda malo prerano o tome počeli govoriti. Jedna smo od nekoliko zemalja koje nemaju te vrste poreza i smatramo da bi to trebalo uvesti racionalno, dakle razumno možda ne previsoko ali da bude tamo, jer nema nijednog razumnog opravdanja zašto te poreze nemamo. Ali to nikako neće biti penaliziranje ni financijskih institucija nego samo uvođenje nekog minimalnog reda o kojem govorimo cijelo vrijeme. Ukidanje doprinosa kao poticajne mjere na određeno vrijeme nije novi trošak, barem ga mi tako ne vidimo, nego stimulacija, poticaj poduzetnicima, gospodarstvenicima, privrednicima, onima koji privređuju i stvaraju novu vrijednost da zaposle ljude jer im je trenutno to jako riskantno i boje se. Nije novi trošak zato jer su ti ljudi koji dobijaju novi posao ako ga dobiju na taj način ionako već osigurani pa trošak već postoji. U Hrvatskoj su svi osigurani i to je dobra stvar, dobra stvar za razliku recimo od Amerike, ali to košta, to ćemo sačuvati, ali moramo učvrstiti. Bio je ovdje prigovor na samom početku od uvaženog zastupnika Šukera da su nas već neke stvari u hodu demantirale. Možda i jesu ali ne bih se složio da je ona koju ste naveli o javnim ovršiteljima. Naime, mi jučer jesmo suspendirali na pola godine stupanje na snagu nekih odredaba koje su trebale stupiti na snagu 1. Siječnja, zato jer imamo neke ozbiljne dileme o sustavu javnih ovršitelja, a ne o Ovršnom zakonu i nekim rješenjima koja su u njemu nalaze i koja nisu loša, jer dugovi se moraju plaćati. Nitko tko šalje drugčiju poruku ne čini dobro, tako odgajate svoje dijete. Dug se plaća. Inače ga ne stvaraš, ne radiš ga. I to nije nikakva zaštita onih koji pokušavaju izbjeći svoje ljudske i pravne obaveze. Ali uzeli smo si vrijeme da neke stvari razmotrimo jer smatramo da je sustav javnih ovršitelja, o tome jučer nisam govorio pa samo riječ-dvije, sustav koji je ustvari kompenzacija ili dekompenzacija slabe države, države koja priznaje da nije u stanju kroz postojeći sustav sudova i represije naplatit dugove pa onda izmišlja jednu novu kategoriju koja u nekim državama postoji, ali uvodeći tu kategoriju. Mi sami sebi priznajemo da nismo jaka država, šta će nam to, pričekajmo pola godine, imamo tu duboke rezerve kad je u pitanju institucija. Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Vi se sjećate da sam ja ovdje kao manji stručnjak od vas, odnosno kao nestručnjak ali političar, govorio o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti prije skoro 3 godine kod donošenja proračuna i tada sam o tome nešto čitao, znam neke zemlje koje su to napravile, sada to rade svi. Čak i Europska unija razgovara o puno krupnijim i ambicioznijim stvarima koje potpuno mijenjaju koncept suverenosti pa i fiskalne koja je temeljna suverenost. Sad svi idu u tom pravcu. Dakle ne znam dal da se pohvalim ili da kažem da se bojim da ćemo morati ići i ambicioznije od Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Naravno nikad nismo spominjali 10 milijardi kresanja, ali morat ćemo uzimajući u obzir Zakon o fiskalnoj odgovornosti s nekim stvarima ići i ambicioznije. Hoćete li to podržati i hoće li naš prijedlog biti dovoljno dobar to ćemo vidjeti, ali bit će vremena vrlo skoro. Decentralizacija, to su i novac i obaveze, slažem se. Dakle ne samo novac, ne samo džeparac nego i obaveze. Funkcionalna decentralizacija, možda neka u Danskoj, Finskoj ili Švedskoj odmah, ali vrlo brzo. Jedan od prvih poteza, bez obzira što je trenutak dosta težak ali to ne smije biti izgovor, će biti prijedlog formiranja jednog stručnog tijela Nacionalne komisije za reformu lokalne i regionalne samouprave u funkcionalnom i fiskalnom smislu koji neće mimoići ni vas ni vladajuću većinu ni struku ni akademiju ni porezne stručnjake. Neke zemlje su to radile 5-6 godina, mi možda nemamo toliko vremena za čekanje, ali moramo vidjeti što možemo spustit dolje, koliko novaca možemo spustiti dolje a da ne ugrozimo vitalne društvene i socijalne funkcije i plasmane jer smo se na jedan način razvijali i uzimali ga zdravo za gotovo 20 godina. 20 godina, tako smo funkcionirali. Dakle promjene ne smiju biti abrutne, ne smiju biti šokantne ali se moraju događati. Još jedna stvar koju želim reći ovdje. Jučer smo imali izmjene nekih zakona na koje ste dosta burno reagirali. Moram priznat da me to malo iznenadilo. Naime, zna se da svaka Vlada kada nastupa odnosno kad se konstituira Parlament, dan prije konstituiranja Vlade da mijenja ove sistemske zakone. Svaka tu ima nekakve svoje ciljeve i projekcije pa i političke. Mi smo dakle zaključili da nam u preuzimanju odgovornosti za zemlju treba određen vrlo mali prostor, rekao sam nešto o tome i u uvodnom govoru, da naprosto omogućimo ljudima koji će preuzet odgovornost za kompleksne i velike resore da ako ne mogu iz reda službenika da si nađu suradnike koji su dužnosnici. To je mali broj ljudi. Ove novčane projekcije o kojima smo govorili su manje-više točne, mada se tu ne radi o nekim velikim uštedama. Dakle imperativ će biti, odnosno ne imperativ nego moj savjet i preporuka, a rekao sam držite me za riječ, da se što veći broj ljudi aktualnih državnih službenika koji su sada na tim najvišim službeničkim dužnostima zadrži u sustavu na istoj razini. Gledajte, tu ima jako puno profesionalaca. Rekao sam da sam došao iz takvog sustava. Danas kad gledam neka ministarstva, ne sva, ne vidim nijednog političara. U nekim ministarstvima vidim relativno prezentne i visoko rangirane političare u mimikriji ravnateljske funkcije, to baš nije fer. To ne znači da će ti ljudi ostati bez posla. Dakle to pravo ministri imaju, ne smiju ga zloupotrijebiti. Izbor lokalnih čelnika, načelnika, župana i gradonačelnika. To nije najsretnije rješenje, dakle slažem se da to nije najsretnije rješenje, ali ne bih se složio s vama jer mislim da brkate povod i razlog. Povod za izmjenu zakona i za produljenje ovog roka na dvije godine, povod zaista je u ovom trenutku što neki ljudi dolaze u izvršnu vlast na državnoj razini. Međutim to nisu zakoni pisani za njih, oni bi došli i ovako i onako u hrvatsku Vladu. Ja bih i ovako i onako predložio kao dio kolegija Vlade, kao dio Vlade. Dakle to nije pisano radi tih ljudi. Razlog i motiv je drugi i to je stvar političke procjene u čemu se ne moramo slagati. Razlog je taj što smatramo da praktički godinu dana prije redovnih izbora nema smisla ni materijalno ni politički da ljudi, birači, dakle birači, ali to je naša procjena, izlaze na izbore. I sad da ne idem dublje u analizu pa da ne kažem kad ste već personalizirali te zakone, da se radi o sredinama u kojima je na ovim izborima naša koalicija dobila ogromnu podršku, ogromnu podršku i da bi vjerojatno u sljedećih par mjeseci ta podrška ostala ista i da bi od toga onda možda i mi profitirali pa bi onda možda i logičan prigovor bio da smo to napravili zato da na brzinu promoviramo neke nove ljude i potrošimo 10 milijuna kuna koji će za godinu dana lakše ostati župani i gradonačelnici. I vidite kako je logika varljiva stvar. Dakle ovo su naši motivi, ja vas u to uvjeravam. Jedno je povod, zaista je činjenica da su neki ljudi naš i moj izbor za Vladu, oni bi u tu Vladu ušli ostao zakon ovakav ili onakav. Kad se već to dogodilo procjena je da je ovo nekakvo manje nesretno rješenje, ali cijeli kompleks zakona o lokalnoj samoupravi je nesretan, neki njegovi aspekti su neustavni, još i to da kažem. Odnos između predstavničkog tijela i načelnika i gradonačelnika je na samoj granici Ustava, situacija u kojoj ako se ne usvoji proračun jedinice lokalne samouprave, ako to isprovocira načelnik ili gradonačelnik, vijeće odnosno skupština se raspušta, je protivna odredbama hrvatskog Ustava koje kažu da se pravo na lokalnu samoupravu ostvaruje putem predstavničkog tijela u koje su predstavnici birani neposredno i to je uzeto iz Europske povelje o lokalnoj samoupravi. O tome moramo razgovarati, to je u interesu SDP-a i HDZ-a i HNS-a i svih stranaka u ovom Saboru i građana. Mi imamo neustavne zakone, o tome nismo ovdje ništa govorili ali o tom potom. To će također biti jedna od tema za raspravu ove komisije o kojoj govorimo. Za kraj drage kolegice i kolege, za kraj probat ću se svim silama i nastojanjima držat onoga što sam ovdje danas rekao. Trebamo jaku oporbu, nismo vas ušutkavali niti to možemo i nećemo to raditi. S obzirom da je ovdje u nekoliko navrata da mi je ukazana velika čast da me se uspoređivalo sa Vladom Gotovcem, mada on nije bio ljevičar na način na koji to ja možda jesam, ali možda je bio liberalniji nego što to ja jesam, onda ću ovdje se sjetiti jednog njegovog stiha tamo negdje iz '81. godine koji nemojte doslovno shvatiti jer svi moramo slobodno govoriti, svi moramo na neki način u politici biti pjesnici. A kaže: "Ušutkajte pjesnika, sigurniji bit će trenutak ali izgubljeno bit će doba." To mi se čini kao prikladna misao tog čovjeka. I za sam kraj sretan Božić gregorijanski, julijanski, koji god slavite, praznik vjere i praznik obitelji i sretna Nova godina. Valjda će bit bolja! Hvala. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem mandataru, gospodinu Zoranu Milanoviću. Zaključujem raspravu. Gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, člankom 110. stavkom 3. Ustava Republike Hrvatske utvrđeno je da Vlada stupa na dužnost kad joj povjerenje iskaže većina svih zastupnika u Hrvatskom saboru. Člankom 107. Stavkom 4. Poslovnika utvrđeno je da se glasuje za prijedlog Vlade u cjelini. Dajem na glasovanje prijedlog mandatara da Hrvatski sabor iskaže povjerenje predsjedniku i članovima Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je 89 zastupnika glasovalo za, 28 protiv, 12 suzdržanih, te da je većinom glasova iskazano povjerenje prvo Zoranu Milanoviću – predsjedniku Vlade Republike Hrvatske, Radimiru Čačiću – potpredsjedniku Vlade Republike Hrvatske i ministru gospodarstva, gospođi Milanki Opačić – potpredsjednici Vlade i ministrici socijalne politike i mladih, gospodinu Nevenu Mimici – potpredsjedniku Vlade, gospodinu Branku Grčiću – potpredsjedniku Vlade i ministru regionalnog razvoja i fondova Europske unije, gospodinu Slavku Liniću – ministru financija, gospodinu Anti Kotromanoviću – ministru obrane, gospođi Vesni Pusić – ministrici vanjskih i europskih poslova, gospodinu Ranku Ostojiću – ministru unutarnjih poslova, gospodinu Orsatu Miljeniću – ministru pravosuđa, gospodinu Arsenu Bauku – ministru uprave, gospodinu Gordanu Marasu – ministru poduzetništva i obrta, gospodinu Mirandu Mrsiću – ministru rada i mirovinskog sustava, gospodinu Zlatku Komadina – ministru pomorstva, prometa i infrastrukture, gospodinu to je moja greška. Ja se ispričavam gospodinu Marasu. Gospodinu Tihomiru Jakovinu – ministru poljoprivrede, gospodinu Veljku Ostojiću – ministru turizma, gospođi Mireli Holy – ministrici zaštite okoliša i prirode, gospodinu Ivanu Vrdoljaku – ministru graditeljstva i prostornog uređenja, gospodinu Predragu Matiću – ministru hrvatskih branitelja, gospodinu Rajku Ostojiću – ministru zdravlja, gospodinu Željku Jovanoviću – ministru obrazovanja, znanosti i sporta i gospođi Andrei Zlatar Violić – ministrici kulture. [[Pljesak.]] Molim vas sada će još biti prisega, pa ćemo onda čestitati. Dakle, dopustite da u vaše i svoje ime čestitam predsjedniku Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću, potpredsjednicima Vlade i svim ministrima i zaželim uspješan i djelotvoran rad. Zahvaljujem se dosadašnjoj Vladi. Zahvaljujem joj se na suradnji sa Hrvatskim saborom. A sada gospođe i gospodo zastupnici iskazivanjem povjerenja predsjedniku i članovima Vlade Republike Hrvatske stekli su se uvjeti da predsjednik i članovi Vlade daju svečanu prisegu. Člankom 108. Poslovnika utvrđen je način na koji se prisega daje. Prema tom članku predsjednik izgovara tekst prisege, a nakon toga poimenično proziva predsjednike i članove Vlade koji ustaju i izgovaraju prisežem. Tekst prisege glasi: Prisežem da ću dužnost člana Vlade savjesno i časno obnašati, poštivati Ustav, zakone i pravni poredak, te se zalagati za svekoliki napredak Republike Hrvatske. Gospodin Zoran Milanović – predsjednik Vlade Republike Hrvatske.
Prisežem.
Gospodin Radimir Čačić – potpredsjednik Vlade Republike Hrvatske i ministar gospodarstva.
Prisežem.
Gospođa Milanka Opačić – potpredsjednica Vlade i ministrica socijalne politike i mladih.
Prisežem.
Gospodin Neven Mimica – potpredsjednik Vlade.
Prisežem.
Gospodin Branko Grčić – potpredsjednik Vlade i ministar regionalnog razvoja i fondova Europske unije.
Prisežem.
Gospodin Slavko Linić – ministar financija.
Prisežem.
Gospodin Ante Kotromanović – ministar obrane.
Prisežem.
Gospođa Vesna Pusić – ministrica vanjskih i europskih poslova.
Prisežem.
Gospodin Rajko Ostojić – ministar unutarnjih poslova.
Prisežem.
Gospodin Orsat Miljenić – ministar pravosuđa.
Prisežem.
Gospodin Arsen Bauk – ministar uprave.
Prisežem.
Gospodin Gordan Maras – ministar poduzetništva i obrta.
Prisežem.
Gospodin Mirando Mrsić – ministar rada i mirovinskog sustava.
Prisežem.
Gospodin Zlatko Komadina – ministar pomorstva, prometa i infrastrukture.
Prisežem.
Gospodin Tihomir Jakovina – ministar poljoprivrede.
Prisežem.
Gospodin Veljko Ostojić – ministar turizma.
Prisežem.
Gospođa Mirela Holy, ministrica zaštite okoliša i prirode.
Prisežem.
Gospodin Ivan Vrdoljak, ministar graditeljstva i prostornog uređenja.
Prisežem.
Gospodin Predrag Matić, ministar hrvatskih branitelja.
Prisežem.
Gospodin Rajko Ostojić, ministar zdravlja.
Prisežem.
Gospodin Željko Jovanović, ministar obrazovanja, znanosti i sporta.
Prisežem.
Gospođa Andreja Zlatar Violić, ministrica kulture.
Prisežem.
Hvala lijepa. Još jednom čestitam predsjedniku i članovima nove Vlade i želim im puno uspjeha u radu. I dajem stanku od 30 minuta i obavještavam da će se u stanci sastati Mandatno povjerenstvo radi pripreme izvješća u dvorani Stjepan Radić soba 133, i Odbor za Ustav. Poštovani kolegice i kolege nastavljamo s radom. Točka 11. dnevnog reda glasi: 11. Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva Molim predsjednicu Mandatno-imunitetnog povjerenstva gospođu Gordanu Sobol da uzme riječ.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Mandatno-imunitetno povjerenstvo je na svojoj 2. sjednici održanoj 23. prosinca razmatralo pisane zahtjeve zastupnika za stavljanje mandata u mirovanje i izbor, odnosno prijedlog za zamjenike zastupnika. Mandatno-imunitetno povjerenstvo razmotrilo je zahtjev zbog nespojivosti mandata, zahtjev za mirovanje zbog obnašanja dužnosti predsjednika Vlade Republike Hrvatske gospodina Zorana Milanovića, a koja je nespojiva sa obnašanjem zastupničke dužnosti. SDP je sukladno članku 12 stavku 1. Zakona o izborima zastupnika odredila, stranka je odredila Ivana Račana kao zamjenika zastupnika Zorana Milanovića. Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni svi zakonom utvrđeni uvjeti za početak mirovanja zastupničkog mandata Zorana Milanovića kao i uvjeti za početak obnašanja zastupničke dužnosti njegovog zamjenika Ivana Račana te predlaže jednoglasno Hrvatskom saboru donošenje Odluke o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Zorana Milanovića i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Ivana Račana.
Samo trenutak. Sad o ovom prijedlogu otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i stavljam na glasovanje prijedlog ove odluke. Tko je za? Protiv? Ako se slažete možemo sve zajedno, ali tu moramo imati potpuni konsenzus. U redu, hvala. Možete predsjednice nastaviti pa ćemo glasati na kraju za sve, kompletni prijedlog. Dakle, za prijedlog odluke Mandatnog povjerenstva. Izvolite.
Dobro. Također Mandatno-imunitetno povjerenstvo zaprimilo je pisani zahtjev za Gordana Marasa da stavlja svoj zastupnički mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi Republike Hrvatske. SDP je kao zamjenicu zastupnika odredila Vanju Posavac kao zamjenicu zastupnika Gordana Marasa. Utvrđeno je da su ispunjeni svi uvjeti za početak mirovanja zastupničkog mandata Gordana Marasa i početak obnašanja zastupničke dužnosti Vanje Posavac te predlažemo jednoglasno Hrvatskom saboru da donese odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Gordana Marasa i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenice zastupnika Vanje Posavac. Nadalje, povjerenstvo je zaprimilo zahtjev zastupnika Tihomira Jakovine da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi RH. SDP je sukladno zakonu odredila Damira Rimca kao zamjenika zastupnika Tihomira Jakovine te Mandatno-imunitetno povjerenstvo jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje Odluke o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Tihomira Jakovine i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Damira Rimca. Dalje, zahtjev zastupnika Nevena Mimice da stavlja svoj zastupnički mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti potpredsjednika Vlade. I SDP je odredio Ivanu Posavec Krivec kao zamjenicu zastupnika Nevena Mimice te povjerenstvo predlaže Hrvatskom saboru donošenje Odluke o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Nevena Mimice i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenice zastupnika Ivane Posavec Krivec. Nadalje, zahtjev zastupnika Rajka Ostojića da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi RH. SDP je kao zamjenu odredila Borislava Kovačića kao zamjenika zastupnika. Povjerenstvo predlaže Hrvatskom saboru da se donese Odluka o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Rajka Ostojića i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Borislava Kovačića. Također, zahtjev zastupnice Mirele Holy da stavlja svoj zastupnički mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministrice u Vladi RH, a SDP je odredio Dana Špicera kao zamjenika zastupnice Mirele Holy te predlažemo jednoglasno Hrvatskom saboru da donese Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnice Mirele Holy i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Dana Špicera. Zatim, zahtjev zastupnice Milanke Opačić za stavljanje mandata u mirovanje zbog obnašanja dužnosti potpredsjednice i ministrice u Vladi RH. SDP je odredio Sašu Đujića kao zamjenika zastupnice Milanke Opačić te predlažemo donošenje Odluke o mirovanju zastupničkog mandata zastupnice Milanke Opačić i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnice Saše Đujića. Zahtjev zastupnika Slavka Linića ministra u Vladi RH da stavi svoj zastupnički mandat u mirovanje, a SDP je odredio Josipa Benčića kao zamjenika zastupnika Slavka Linića te predlažemo Hrvatskom saboru da se donese Odluka o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Slavka Linića i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Josipa Benčića. Zatim zahtjev zastupnika Miranda Mrsića zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi RH da stavi svoj zastupnički mandat u mirovanje, a SDP je predložio Željka Mirkovića kao zamjenika zastupnika Miranda Mrsića te predlažemo Hrvatskom saboru Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Slavka Linića i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Željka Mirkovića. Zahtjev zastupnika Željka Jovanovića da svoj mandat stavi u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi RH a SDP je kao zamjenu odredila Lidiju Bagarić kao zamjenicu zastupnika Željka Jovanovića, te predlažemo Saboru odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Željka Jovanovića i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenice zastupnika Lidije Bagarić. Zahtjev zastupnika Ranka Ostojića da stavi mandat u mirovine zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi Republike Hrvatske a SDP je odredio Daria Rilju kao zamjenika zastupnika Ranka Ostojića te predlažemo Hrvatskom saboru donošenje Odluke o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Ranka Ostojića i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Damira Rilje. Zatim zahtjev zastupnika Ante KOtromanovića da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi Republike Hrvatske a SDP je kao zamjenu odredila Ivana Klarina kao zamjenika zastupnika Ante Kotromanovića, te predlažemo Hrvatskom saboru da donese Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Ante Kotromanovića i počeku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Ivana Klarina. Zahtjev zastupnika Arsena Bauka da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi Republike Hrvatske a SDP je kao zamjenu odredila Mladena Marelića kao zamjenika zastupnika Arsena Bauka, te predlažemo Hrvatskom saboru da donese Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Arsena Bauka i počeku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Mladena Marelića. Zatim zahtjev zastupnika Branka Grčića da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi Republike Hrvatske a SDP je odredio Đurđicu PLančić kao zamjenicu zastupnika Branka Grčića, te predlažemo Hrvatskom saboru da donese Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Branka Grčića i počeku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenice zastupnika Đurđice Plančić. Zatim zahtjev zastupnice Vesne Pusić da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministrice u Vladi Republike Hrvatske a Hrvatska narodna stranka Liberalni demokrati odredila je Igora Kolmana kao zamjenika zastupnice Vesne Pusić, te predlažemo Hrvatskom saboru da donese Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnice Vesne Pusić i počeku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnice. Zatim zahtjev zastupnika Radimira Čačića da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti potpredsjednika i ministra u Vladi Republike Hrvatske a HNS Liberalni demokrati su odredila kao zamjenu Dragutina Glavinu kao zamjenika zastupnika Radimira Čačića, te predlažemo Hrvatskom saboru da donese Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Radimira Čačića i počeku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Dragutina Glavine. Zatim zahtjev zastupnika Ivana Vrdoljaka da stavlja svoj mandat u mirovanje zbog obnašanja dužnosti ministra u Vladi Republike Hrvatske a HNS Liberalni demokrati odredili su Ivicu Mandića kao zamjenika zastupnika Ivana Vrdoljaka, te predlažemo Hrvatskom saboru da donese Odluku o mirovanju zastupničkog mandata zastupnika Ivana Vrdoljaka i počeku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Ivice Mandića. Gospodine predsjedniče ovo je jedan paket pa bih molila da se onda o ovome paketu odglasa i zbog zapisnika kako nisam sve to ponavljala svi zahtjevi za mirovanje su sa datumom od 23. prosinca 2011. godine i svi počeci zamjene mandata su također 23. prosincem 2011. godine.
Zahvaljujem predsjednici i otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje odluke sukladno prijedlozima mandatno-imunitetnog povjerenstva. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da su jednoglasno donesene odluke koje je predložilo Mandatno-imunitetno povjerenstvo. Imate još zahtjeva, izvolite.
Dakle, ovo sljedeće raspravljali smo i o zahtjevu odnosno zamjeni za izabranog zastupnika Josipa Friščića kojem je jučer stavljen mandat u mirovanje, to smo izglasali, a njegova zamjena sa današnjim danom započinje obnašanje mandata, pa molim da to posebno odglasamo. Dakle, Izvješće o početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Damira Bajsa. Mandatno-imunitetno povjerenstvo razmotrilo je na 2. sjednici obavijest Hrvatske seljačke stranke o zamjeni zastupnika Josipa Friščića od 19. prosinca 2011. godine. Povjerenstvo je utvrdilo da je mirovanje zastupničkog mandata zastupniku Josipu Friščiću započelo 22. prosinca 2011. godine te je HSS sukladno članku 12. Zakona o izboru zastupnika odredilo Damira BAjsa kao zamjenika zastupnika Josipa Friščića te su time ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti za početak obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Damira BAjsa. Slijedom navedenog Mandatno-imunitetno povjerenstvo jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje Odluke o početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Damira Bajsa sa danom 23. prosinca 2011. godine.
Hvala lijepa predsjednice. Otvaram raspravu. Nema zainteresiranih. Onda stavljam na glasovanje Prijedlog Mandatno imunitetnog povjerenstva koje je sada pročitala gospođa Sobol, izvolite. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Hvala lijepa. Mogu ustvrditi da je jednoglasno donesena ova odluka. Izvolite još Mandatno-imunitetnog povjerenstva.
Samo da još jednu ipak da se zapisnički konstatira jučer smo utvrdili mirovanje mandata članovima dosadašnje Vlade i u Odluci koju smo tada donijeli samo podsjećam da bude jasno zastupnici, oni će također sada dati prisegu, jučer smo ih pročitali, započinje mandat u času kada se izglasa povjerenje novoj Vladi, pa gospodine predsjedniče onda pozivam da kada se bude davala prisega da i bivši članovi Vlade na čelu sa bivšom predsjednicom Kosor također daju prisegu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa predsjednici Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Nakon što smo donijeli odluku i odluke u skladu s prijedlogom Mandatno-imunitetnog povjerenstva prelazimo na davanje prisege. U članku 7. Poslovnika utvrđeno je da predsjednik pročita tekst prisege, a nakon toga poimenično proziva zastupnike. Zastupnik kada je prozvan ustaje i odgovara riječ prisežem. Pročitat ću tekst prisege. "Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno, da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštivati pravni poredak, te da ću se zauzimati svekoliki napredak Republike Hrvatske." Gospođa Jadranka Kosor-prisežem, gospodin Darko Milinović-prisežem. Hvala. Gospodin Gordan Jandroković-prisežem. Hvala. Gospodin Petar Čobanković-prisežem, gospodin Domagoj Ivan Milošević-prisežem, gospodin Đuro Popijač-prisežem, gospodin Božidar Kalmeta-prisežem, gospodin Branko Bačić-prisežem, gospodin Tomislav Karamarko-prisežem, gospođa Martina Dalić-prisežem, gospodin Davor Božinović-prisežem, gospodin Davorin Mlakar-prisežem, gospodin Jasen Mesić-prisežem, gospodin Tomislav Ivić-prisežem. Sada ćemo prijeći na prisege zamjenika. Gospodin Ivan Račan-prisežem, gospođa Vanja POsavac-prisežem, gospodin Damir Rimac-prisežem, gospođa Ivana Posavec-Krivec-prisežem, gospodin Borislav Kovačić-prisežem, gospodin Dan Špicer-prisežem, gospodin Saša Đujić-prisežem, gospodin Josip Benčić-prisežem, gospodin Željko Mirković-prisežem, gospođa Lidija Bagarić-prisežem, gospodin Damir Rilje-prisežem, gospodin Ivan Klarin-prisežem, gospodin Mladen Marelić-prisežem, gospođa Đurđica Plančić-prisežem, gospodin Igor Kolman-prisežem, gospodin Dragutin Glavina-prisežem, gospodin Ivica Mandić-prisežem, gospodin Damir Bajs-prisežem. Čestitam zastupnicama i zastupnicima na položenoj prisezi i želim im uspjeh u obavljanju časne i odgovorne zastupničke dužnosti. … [[Pljesak.]] Prelazimo na iduću točku dnevnog reda, a to je 15. Izbor potpredsjednika Hrvatskoga sabora Sukladno međustranačkom dogovoru u 7. mandatu Hrvatski sabor imat će 5 potpredsjednika. 3 potpredsjednika izabrana su jučer na prijedlog parlamentarne većine, danas biramo 2 potpredsjednika na prijedlog parlamentarne manjine. Dogovorom oporbenih stranaka dva potpredsjednika Hrvatskog sabora birat će se iz redova HDZ-a. klub zastupnika HDZ-a podnio je prijedlog da se za potpredsjednika Hrvatskoga sabora izaberu zastupnica gospođa Jadranka Kosor i zastupnik gospodin Vladimir Šeks. Žele li predstavnici predlagatelja obrazložiti prijedlog? Ne. Otvaram raspravu. Pretpostavljam da je neće biti, pa sam mahom ovo preskočio. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog da se za potpredsjednicu Hrvatskog sabora izabere gospođa zastupnica Jadranka Kosor. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 140 glasova zastupnica Jadranka Kosor izabrana za potpredsjednicu Hrvatskog sabora. Čestitam. … [[Pljesak.]] Dajem na glasovanje prijedlog da se za potpredsjednika Hrvatskog sabora izabere gospodin zastupnik Vladimir Šeks. Objedinjena je rasprava. To ste htjeli. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 140 glasova zastupnik Vladimir Šeks izabran za potpredsjednika Hrvatskog sabora. Čestitam i želim puno uspjeha u radu. … [[Pljesak.]] I dobru suradnju sa parlamentarnom većinom.
Hvala vam puno, poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani predsjedniče hrvatske Vlade, uvaženi ministri i ministrice, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Velika je čast stajati ovdje i u ime klubova zastupnika SDP-a, HDZ-a, HNS-a, IDS-a, HSU-a, SDSS-a i Kluba zastupnika Nacionalnih manjina predstavljati vam prijedloge tri odluke kojima de facto privodimo kraju parlamentarni rad na procesu pristupanja Europskoj uniji te kojima ključnu odluku o članstvu prepuštamo svim građankama i građanima Republike Hrvatske. Kao što znate, europska perspektiva nalazila se u svim ključnim dokumentima Hrvatske od osamostaljenja, a u zadnjih 10 godina intenzivni rad, požrtvovnost i vizija doveli su nas pred sam prag Europske unije. Taj put nije bio lagan, od ratnih razaranja, preko demokratskog sazrijevanja države do gotovo punopravnog članstva u Europskoj uniji. Usudim se reći da je sličnim putem nastala i sama Europska unija na ruševinama 2. svjetskog rata i jednako se usuđujem reći da je upravo naš put u Europu kroz proces pregovora značajno pomogao u transformaciji Hrvatske u demokratsku pravnu državu. To se i najbolje vidi iz nekih primjera iz bliske nam prošlosti. Europski put Hrvatske započeo je 2003. godine kada je Vlada pokojnog premijera Ivice Račana predala molbu za članstvo u Uniji. Kao što znate, status kandidata Hrvatske je dobila 2004. godine, a tijekom 2005. započeli su pregovori. Šest godina kasnije Hrvatska ih je uspješno zaključila, a potpisima premijerke Jadranke Kosor i predsjednika Ive Josipovića na pristupni ugovor taj je put doveden do gotovo samog kraja. Kolegice i kolege zastupnici, danas je Republika Hrvatska spremna za članstvo. Veliki je posao odrađen na područjima prilagodbi i informiranja i sada je ključna odluka na građankama i građanima. Hrvatska mora dati odgovor na jednostavno pitanje: jeste li za članstvo u Europskoj uniji. Da bi naši građani mogli donijeti takvu odluku potrebne su i neke predradnje u Saboru. Zato se pred vama nalazi Prethodna odluka o pristupanju Republike Hrvatske kojom pokrećemo postupak udruživanja s postojećim državama članicama Europske unije te Prijedlog odluke o raspisivanju Državnog referenduma o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji jer kao što znate bez odluke građana nema udruživanja niti vezivanja s drugim državama u bilo kakve integracije s prijenosom suvereniteta. Također, pred vama je i izmjena Deklaracije o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo jer po sadašnjem tekstu referendum se treba održat unutar 30 dana od potpisivanja pristupnog ugovora. Ovim izmjenama početni datum pomiče se na dan donošenja prethodne odluke, a datum referenduma pomiče se na 22. siječnja 2012. godine, datum koji se jasno navodi u odluci o raspisivanju referenduma. Ovim putem pozivamo sve građane da se odazovu referendumu u što većem broju jer članstvo u Europskoj uniji nije tu zbog SDP-a, nije tu zbog HDZ-a, HNS-a ili bilo koje druge političke stranke ili pojedinaca. Članstvo je tu zbog naših sugrađana i njihovog boljitka. Ono je tu zbog naših mladih kojima se otvara cijeli niz novih mogućnosti, mobilnost u studiranju, mobilnost u radu, nova znanja, vještine i iskustva. Ona je tu radi naših obrtnika, poduzetnika i naših radnika kojima se otvara cijelo europsko tržište, ono je tu i radi naših jedinica lokalne samouprave koje se uz pomoć europskih fondova mogu izgraditi i preporoditi. Ono je tu radi naše akademske zajednice kojim se otvara cijeli niz mogućnosti na polju znanosti, inovacija i ono je tu radi naših poljoprivrednika kojima se otvara novi sustav potpora, novi modeli proizvodnje i golemo tržište. Dakle članstvo je tu za sve segmente hrvatskog društva, ali jednako tako moramo jasno reći da ništa od ovog ne pada s neba, da europska sredstva nisu poklon niti će nas Europa spašavati kako su nedavno neki mediji pisali niti će Europa za nas raditi naš posao. Europska unija je integracija bitno drugačija od onih u kojima je Hrvatska do sada sudjelovala. U EU za razliku od nekih združivanja iz naše povijesti ulazimo pripremljeni kao nikad do sada i temeljito informirani jer u toj integraciji mi smo gospodari svoje budućnosti i onoliko koliko ćemo sami raditi i onoliko koliko će naše institucije funkcionirati toliko će biti dobro i našim sugrađanima. Zato ću koristeći se riječima velikog političara Winstona Churchilla datum referenduma opisati kao kraj početka i gdje je nastavak jedan dugotrajni proces u kojem će Hrvatska kao punopravna članica morati još više raditi na mnogim prilagodbama i reformama. To je ujedno jedan veliki posao naše nove Vlade, Vlade Zorana Milanovića. Ovim putem pozivamo sve klubove zastupnika da podrže ovaj prijedlog te još jednom dokažu da politički konsenzus o našoj Europskoj budućnosti nikad nije bio ugrožen. I za kraj dozvolite mi samo dvije stvari. U svjetlu jučerašnje rasprave u Saboru o ovim točkama želim napomenuti da je tokom 6. saziva ovaj Sabor donio 300 europskih zakona, održao nekoliko desetaka okruglih stolova na temu Europske unije i tematskih sjednica te da je prva redovna sjednica 7. saziva posvećena europskim temama. To navodim jer jednostavna matematika pokazuje da u zadnjih nekoliko godina gotovo svaki tjedan se otvarala barem jedna europska tema gdje se moglo raspravljati o europskim integracijama i njezinom sadržaju. Molim vas da to uzmete u obzir kad se raspravlja o tome koliko su zastupnici upućeni u EU pitanja i koliko se o toj temi raspravljalo. I za kraj ovim se putem želim zahvalit svim požrtvovnim ljudima, svim službenicima, stručnjacima i dužnosnicima koji su posao pregovora započeli i odradili. Još jednom vam svima čestitamo i zahvaljujemo na odrađenom poslu. Hvala.
Hvala lijepa. Da li želi predstavnica predlagatelja gospođa Jadranka Kosor uzeti riječ? Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dozvolite da na početku čestitam u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice članicama i članovima nove Vlade, želim i uspjeha i želim da jednako predano kao što smo i mi to do danas u Vladi Republike Hrvatske radili za dobrobit Republike Hrvatske, jedine naše prelijepe domovine. Dakle drago mi je da smo se jučer u konzultacijama dogovorili da klub Hrvatske demokratske zajednice podupre ovu inicijativu budući da smo mi predano radili na završetku pregovora, budući da je Vlada kojom sam imala biti čast na čelu završila posao i potpisala pristupni ugovor. Mislim da smo puno puta, nebrojeno puta tijekom pregovora, posebno bih rekla u posljednje dvije i pol godine mandata moje Vlade dokazali da su nam državni interesi, interesi Republike Hrvatske apsolutno iznad svakog pojedinačnog ili ukupnog stranačkog interesa. To smo dokazali i kažem još jednom u protekle dvije i pol godine koje su bile iznimno teške, u kojima smo se najprije bavili i stabiliziranjem financija ali i velikim i teškim poslom deblokade pregovora. Sjetimo se nije to bilo tako davno. Dakle, pregovori su dame i gospodo i mislim da je ovo trenutak u kojem to mogu podsjetiti i mislim da na to imam pravo u ime svoje stranke, u ime svoga kluba. Dakle, pregovori su bili beznadno blokirani. Mi smo uložili i puno snage i puno strpljenja da bismo pregovore deblokirali. Sporazum sa Republikom Slovenijom o Arbitražnom sporazumu, dakle dogovor kako ćemo riješiti pitanje koje je na stolu bilo punih 18 godina neriješeno i u tom trenutku se činilo beznadno nerješivo mi smo uspjeli razriješiti zahvaljujući prije svega građenju mostova i razumijevanja. Ali i zahvaljujući međusobnom poštovanju i uvažavanju. I želim i ovom prigodom reći da bi bilo dobro da sve druge nesporazume ili otvorena pitanja sa našim susjedima rješavamo na takav način kao što smo uspjeli sa Republikom Slovenijom. Dakle, od tada kad smo deblokirali pregovore trebalo je napraviti još puno teškoga posla. Dakako, u deblokadi nismo imali potporu kakvu smo kao Vlada trebali imati. Žao mi je zbog toga. Mnoge stvari bi bilo i jednostavnije i brže riješiti. Ali to je sada prošlost. To je iza nas. Glavno da smo pregovore završili i ugovor potpisali. Dakle, puno teškog posla. Podsjetit ću vas dame i gospodo, mi smo prva država koja nakon '82. godine nakon ulaska Grčke ulazi sama pojedinačno. Mi smo imali 35 poglavlja za pregovarati iznimno teško posebno specifično poglavlje 23. vezano za pravosuđe i temeljna prava. Mislim da smo upravo u tom poglavlju, odnosno radeći posao kroz ispunjavanje mjerila za otvaranje i zatvaranje toga poglavlja dokazali kako smo snažna država i kako možemo sami rješavati svoje probleme jer smo jedan dio toga posla morali riješiti i pod pritiskom teškog naslijeđa krvave agresije na Republiku Hrvatsku koja se dogodila devedesetih. Dakle, i pitanje povratka izbjeglica, ali svakako i pitanje rješavanja suđenja za ratne zločine i sva ostala – reformu pravosuđa, reformu mnogih procesa. I ono što želim reći sada u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice, ono što je važno i ono što je dobro jest da su ti procesi nepovratni u najboljem smislu i u najboljem interesu Republike Hrvatske. Dakle, dvadeset trojka ali i osmica, poglavlje 8. vezano za prije svega rješavanje pitanja brodogradilišta itd. itd. da ne nabrajam. Bilo bi potrebno i nužno imati jako puno vremena kako bi se nabrojale samo sve poteškoće s kojima smo se suočavali. Želim i ja ovom prigodom i ovdje u Hrvatskome saboru zahvaliti svim članicama i članovima hrvatskih Vlada, ali posebno svim članicama i članovima Vlade od srpnja 2009. godine na predanom i upornom radu. Mi nismo posustajali tijekom prošle godine kad je upravo u ovom Parlamentu pokrenut postupak za rušenjem Vlade da smo tada posustali dame i gospodo ne bi bilo završetka pregovora. Nismo posustali ni u proljeće ove godine, ni u vrijeme facebook prosvjeda i različitih drugih prosvjeda nismo posustajali ni onda kad je bilo iznimno malo onih i u Hrvatskoj i u Europskoj uniji koji su vjerovali da možemo završiti taj posao. I uz ostalo želim spomenuti činjenicu da smo pregovore završavali u nepovoljnom ozračju u samoj u samoj Europskoj uniji koja se i danas kao što znate i danas bavi problemima krize, recesije i u tom ozračju da tako nitko se nije na poseban način bavio Hrvatskom. Ali zahvaljujem kolegama i u Europskom vijeću i u Europskoj komisiji koji su dali snažnu potporu, koji su razumjeli naše napore i koji su dakako vidjeli da smo mi zaista spremni završiti taj posao. Za mene osobno kao predsjednicu Vlade i vjerujem za sve vas bilo je osobito važno biti u Bruxellesu 9. prosinca, bilo je dirljivo dojmljivo. Bio je to povijesni trenutak kad smo potpisali pristupni ugovor. I zato klub Hrvatske demokratske zajednice podupire ova tri prijedloga i o izmjeni deklaracije i o pokretanju postupka, ali svakako određivanju datuma referenduma za 22. siječnja. Zašto? Zato što su rokovi počeli teći. Zato što nemamo puno vremena. Jer je Europsko vijeće na toj prvoj sjednici na kojoj sam imala čast sudjelovati donijelo odluku i unijelo u dokumente da je 1. Srpnja 2013. onaj datum kojeg će Hrvatska postati punopravna 28 članica Europske unije, a hrvatski jezik 24 službeni jezik Europske unije. Ako ne krenemo odmah, a mislim da smo zaista ogroman posao učinili nećemo stići obaviti sve te poslove. Tu mislim dakako i na posao koji je još pred nama u Hrvatskoj, ali i u zemljama članicama Europske unije. Prema tome, klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i prijedlog da se referendum na kojem će građanke i građani odlučiti konačno održi 22. siječnja. I ja ih u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, u ime svoje stranke pozivam da u što većem broju zaista izađu na referendum i dakako da daju svoju potporu kako bi 1. Srpnja 2009. Hrvatska postala 28 članica Europske, 2013., dobro postala 28 članica Europske unije. Dakle, puna potpora ovim prijedlozima, a svakako sam zadovoljna, odnosno zadovoljni smo što je prihvaćen i naš prijedlog da se na prvoj sjednici koju će Hrvatski sabor održati nakon što to ustavni rok dopusti. Dakle, nakon 15. Siječnja ove godine održi na naš prijedlog i sveobuhvatna rasprava o ulasku Hrvatske u Europsku uniju, o tome što nam taj ulazak donosi. I vjerujem da će i to ususret samog dana referenduma biti dodatan poticaj građanima da izađu i da zaokruže za. Jer vjerujem, budući da su nas izabrali građani i građanke i da mi ovdje predstavljamo hrvatski narod i sve građanke i građane Republike Hrvatske, da će naše zajedništvo oko tog povijesnog cilja dati poticaj mnogima da izađu na birališta i da zaokruže za. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa gospođi potpredsjednici Hrvatskog sabora Jadranki Kosor. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Izvolite, predsjednik Vlade Republike Hrvatske gospodin Zoran Milanović.
Poštovane kolegice i kolege, moja zahvala u ime sadašnje Vlade Republike Hrvatske svima koji su radili na ovom teškom poslu. Ne čestitke, nego zahvala. Radi se o poslu koji je dobro odrađen, koji je bio težak i mukotrpan i na to ću se također na kraju kratko osvrnuti. Jučer smo imali dobar sastanak na kojem smo se vrlo brzo dogovorili oko bitnih stvari, prihvatili prijedlog HDZ-a da se nakon 15. siječnja u tih nekoliko dana na prvoj redovnoj sjednici Sabora ovdje organizira rasprava o Hrvatskoj i Europskoj uniji, ne prva, ali možda zadnja takva i to u važnom trenutku neposredno prije referenduma 22. siječnja, što je datum oko kojeg se slažemo. Ne svi. I o tome ću isto nešto reći, jer ne želim da ovdje itko ostane izoliran i da se osjeća izolirano i izopćeno. Tema je prevažna. Oko toga smo se lako dogovorili i to će tako biti. To nije agitacija, to je naš politički program. Zbir postotaka koje stranke u ovom Saboru dobivaju među biračima postotak glasova je ustvari veći od zbira ili postotka koju Europska unija dobiva u anketama. Na tome moramo još malo poraditi. Dakle ljudi su jedan dio hrvatskih građana s razlogom skeptični i rezervirani. I mi to moramo uvažavati. Zašto 22. siječnja? Ne slažu se svi s tim datumom. Da krenemo ovako, dakle prema postojećoj deklaraciji, prema aktualnoj deklaraciji za koju smo zajednički glasali na prijedlog Vlade, ali svi smo je podržali, tako da je i naša, aktualni datum referenduma bi trebao biti prije 9. siječnja, dakle 30 dana od dana potpisivanja pristupnog ugovora. To je nemoguće. Čak je i zakonski nemoguće, jer je premalo dana od raspisivanja do organizacije referenduma. To pomičemo, oko toga se svi slažemo. Svi smo za Europsku uniju. Koliko pomičemo? Da li 3 tjedna kao što mi mislimo da je dobro, ili 3 mjeseca ili 4 mjeseca? Mi mislimo da je dobro 3 tjedna i da u ta 3 tjedna možemo ljudima objasniti još ono bitno. 3 mjeseca? Moguće je, ali onda možemo i 3 godine. Moja iskustva sa Europskom unijom pokazuje da je to tijelo koje se stalno mijenja, koje se u bitno mijenja, i koje je ustvari teško u potpunosti i shvatiti i razumjeti. Naravno ovo ne govorim da bih odagnao entuzijazam za Europsku uniju, nego da bih rekao koliko je to kompleksna organizacija. Za 4 mjeseca Europska unija će vjerojatno biti nešto malo drukčije nego što to sada jest, i to neovisno o hrvatskom pristupnom ugovoru koji se neće promijeniti, ali se neke, neka mjerila, neki kriteriji članstva u Europskoj uniji hoće promijeniti i stalno se mijenjanju, i tu dolazimo do referendumskog pitanja, koji je također dio zajedničkog prijedloga, a ono je vrlo jednostavno i glasi jeste li za članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji. Točka. Za ili protiv. To je korektno, ali opet i tome netko može uputiti prigovor. Može recimo uputiti prigovor da bi bilo korektnije napisati jeste li za članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji pod uvjetima i kriterijima pristupnog sporazuma ili ovako jeste li općenito za članstvo u Europskoj uniji kakvu je znamo, razumijemo i vidimo sada. Ili jeste li za, slažete li se s poglavljima 17., 18. do 30 i nekoga. I to bi moglo biti jedno od, moguće i zamislivo pitanje, ali smatramo da je ovo najkorektnije, da je ovo najkorektnije. Zašto? Jer to je milenijsko pitanje za Hrvatsku. To je naprosto odabir puta, konačnog puta ove generacije ljudi. Ugovor je ispregovaran, neki smo ga pročitali, što zbog interesa, što zbog profesije, pasioniranosti, neki nisu i to nije sramota, to je velik tekst, nije nikad u potpunosti razumljiv, to su kompleksni mehanizmi, ali je ključno pitanje nakon 10 godina da li želimo da Hrvatska bude članica te nadnacionalne, supranacionalne tvorbe koja će nam u velikoj mjeri odrediti živote. I naše mišljenje je da treba. Budemo li čekali više od ova 3 tjedna, dakle koliko predlažemo pomicanje, izlažemo se riziku da nam proteknu neki rokovi, a da ništa bitno ni sebi ni građanima ne objasnimo. Dakle 15. veljače i 22. siječnja nema bitne razlike, a važno je da počnemo sa završetkom svog posla, s tim početkom kraja kao što je rekao Mondekar, da i onima koji su dobili nekakav rok da Hrvatska postane članica Europske unije ostavimo dovoljno prostora za njihov posao. Taj rok je odlukom u Europskog Vijeća postavljen na 1. srpnja 2013. godine, to je jasan rok, ali u prirodi stvari nije ultimativan, jer ovisi i o nama. On je više instruktivan. Mi to također možemo dovesti u pitanje svojim činjenjem ili nečinjenjem, i zato smatramo da je to dobro. Nedostaci Zakona o referendumu su činjenice, i to nam nije potpuno na čast. Možda smo to trebali mijenjati i ranije, ali na temelju postojećih propisa i u razgovoru sa stručnjacima i povjerenstvom zaključujem i zaključujemo da bi takav referendum, ako se sve pripremi u sljedećih nekoliko tjedana je bio jednako legalan i legitiman kao i ovi zadnji parlamentarni izbori, koje pak nitko s te osnove nije osporavao. Ni parlamentarni izbori nisu provedeni u savršenoj regulatornoj atmosferi i ambijentu, te popisi birača, te prevelik broj birača po izbornim jedinicama, dakle sve je to osnova po kojoj netko može osporavati, ali generalno volja političkog naroda je jasna i na parlamentarnim izborima manje-više jasna i nema razloga da ne bude i na referendumu. Prema tome, pozivam sve da podržimo tu važnu hrvatsku priču, da je privedemo kraju početka, kraju jednog velikog početka, pozivam i stranke koje su prema tome, ali samo s ove osnove i s ove strane rezervirane, a u biti su za Europsku uniju da to također učine, i vjerujem da će i te stranke ovdje u Saboru 16. ili 17. siječnja sljedeće godine raspravljati in favorem, dakle za Europsku uniju, za uspjeh referenduma. I za kraj, ja znam i svjestan sam da je teret ove vrste vlasti i uprave težak, i da vam se katkad čini da nailazite na puno opstrukcija i na podmetanja. Ja vas uvjeravam gospođo Kosor, uvažena kolegice, da to nisu bile naše namjere i da smo uvijek postupali u ovim stvarima u najboljoj namjeri, i kad kažete da smo opstruirali, odnosno da nismo pomagali u odblokiranju pregovora, ja tako stvari ne vidim. Nešto drugo smo tražili i to je završetak ove priče, ovog kraja početka, kada se dogovarao arbitražni sporazum, onda sam osobno inzistirao na potpunom pojašnjenju tog ugovora koji je bio u takvom sadržaju uvjet, kategorički uvjet za prekid blokade, potpišite i blokada odlazi. I to se na kraju dogodilo. Međutim rezerve koje sam iznio tada, i o čemu sam na vlastiti zahtjev razgovarao sa predsjednikom Europske komisije, a kod njega su neposredno prije mene bili neki vaši najbliži suradnici tog istog dana, znate koji su to, je bilo samo da se pojasni jedna odredba arbitražnog ugovora koja govori o listi arbitara, o listi arbitara koju će predložiti predsjednik Europske komisije na prijedlog povjerenika zaduženog za proširenje. U biti nisam dobio precizan odgovor, a vidio sam u tome jednu potencijalnu zavrzlamu. Danas je 23. prosinca, od potpisivanja pristupnog ugovora prošlo je 14 dana, a 9.12. su trebali početi teći rokovi za arbitražu, dakle lista arbitara je trebala biti gotova. Nije gotova, a od tog mog sastanka je prošlo više od dvije godine. I to je bila moja dilema, imam je i sada. To je prva stvar koju moramo rješavati zajednički. Vi svojim vezama i mi svojim vezama jer radi se o poštivanju ugovora koji je Hrvatska potpisala u dobroj vjeri i u tu dobru vjeri oni koji ga trebaju provesti mi vjerujemo i dalje, ali morat ćemo se dobro uvjeriti u to. Eto, to sam htio reći za kraj. Ako ste to doživjeli kao blokadu i kao opstrukciju moje namjere su bile ovakve. Hvala vam.
Hvala lijepa gospodinu predsjedniku Vlade RH Zoranu Milanoviću. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime klubova imamo prijavljena tri predstavnika kluba, Hrvatskih laburista gospodin Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predsjedniče Vlade, ministrice i ministri. Za razliku od nekih doista tema EU često zahtijeva, zaslužuje, zavrjeđuje i riječi velikih zahvala i govora, ali ja smatram da najidealniji trenutak hvala i pohvala u Hrvatskoj će uslijediti nakon referenduma jer točno je da u Hrvatskoj je postignut i visoki stupanj međustranačkog političkog suglasja na projektu EU, a da li ćemo ga uspjeti, taj konsenzus, postići i s građanima ove zemlje vidjet ćemo. Milenijski projekat jučer na radnom sastanku stranaka doista u ovom trenutku rečeno je da se radi sada o milenijskom projektu što se budućnosti zemlje tiče doista je. Mi danas odlučujemo o tri dokumenta. O deklaraciji po treći puta jer je prvi puta Hrvatski sabor Deklaraciju o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo Republike Hrvatske u EU donio 2005. Neki koji sad žamore ili nisu bili u Saboru ne mogu se sjetiti tih noći i dana kada se ona pisala i sastavljala, ali je bitno bila da je tog dana su sve stranke u Parlamentu potpisale tu deklaraciju jer je ona bila nužna predsjedniku Vlade koji je idući dan putovao u Bruxellles. Jedan od važnijih dokumenata tog trenutka, i u njoj je bilo dogovoreno svih stranaka u Parlamentu da će se pregovori završiti, referendum raspisati prije potpisivanja ugovora. Jednoglasna odluka u Hrvatskom saboru, ako se dobro sjećam. 2010. je rečeno da to nije dobro i da najprije moramo ugovor potpisati i onda raspisati referendum. Koliko god smo se trudili upozoriti da odredba o roku od 30 dana od dana potpisivanja ugovora će biti neprovediva zbog očekivanih izbora u Hrvatskoj nije bilo dovoljno, a oni koji su glasali protiv izmjene te deklaracije su bili proglašeni euroskeptici. Sada opet Hrvatski sabor i tu odredbu deklaracije mora mijenjati. I sad se ja pitam da li su predlagatelji euroskeptici? Naravno da nisu, jer se shvatilo da poštivanje Ustava i zakonskih rokova je važnije od milenijskog projekta. Dakle, sada ovu deklaraciju moramo promijeniti i uskladiti sa zakonskim odredbama koje ima. Drugi dokumenat je prethodna Odluka o pristupanju Hrvatske u EU. I što se Hrvatskih laburista tiče na nju nemamo nikakvu primjedbu. Podržat ćemo izmjenu deklaracije, podržati ćemo ovu prethodnu Odluku o postupku. Međutim, što se tiče trećeg dokumenta o kojem danas odlučujemo i raspravljamo, a to je Odluka o raspisivanju referenduma. Nije nam sporno ni referendumsko pitanje i mislim da je jako dobro napravljeno, vrlo jasno, kratko, svakom razumljivo i ne vidim nikakve potrebe daljnjeg širenja kompliciranja ili izazivanja bilo kojih dilema u referendumskom pitanju. Ni to nam nije sporno. I da je to samo jedna odluka i to bi podržali. Problem je 22. siječnja 2012. Dakle, datum održavanja referenduma. Ja sam sinoć postavio pitanje da li smo sigurni da su građani RH dovoljno informirani o EU, o sadržaju pristupnog ugovora, o sadržaju ispregovaranih poglavlja, ali ne samo u kontekstu informiranja nego ono što je nama daleko bitnije da postignemo što veći odaziv na izbore. Istina u paketu priprema ulaska Hrvatske u EU mijenjali smo i Ustav u onom dijelu koji govori o pravovaljanosti referenduma i ukinuli odredbu da je on pravovaljan ako je izlaznost veća od 50%. Međutim, političari bi trebali imati cilj da se izlaznost veća od 50% postigne bez obzira da li to Ustav ili zakon traži. Postizanje tog općeg dogovora sa što većim brojem građana u izlasku na izbore će biti kruna uspjeha svih onih koji su od prvog do posljednjeg dana vršili pregovore i doveli Hrvatsku u EU. Zar ne bi osjetili gorčinu svi zajedno da je izlaznost na referendum 30% Jer bi mogli reći da je to onda projekat građana ove zemlje ako izlaznost bude 30%. nama u Hrvatskim laburistima jeste cilj, ne što je predsjednik Josipović zaželio da odluka za bude 70% nego da izlaznost na referendum bude 70%, i nije važno za promil, postotak ili za 10% više glasova donesemo odluku o ulasku u Europsku uniju ili ne. Što veći broj građana sudjeluje u procesu odlučivanja to će veći broj građana osjećati to kao svoj projekat, sa tim svojim glasom donose i daju svoj doprinos tome i svi oni problemi koji se javljaju na tom putu i nakon ulaska u Europsku uniju shvatiti će i više će razumijevati. Kažu i to je kolega Milanović, gospodin premijer ponovio, nemamo vremena. 12. veljače je bio prijedlog referenduma, to je tri tjedna kasnije od predloženog roka, da li je doista tri tjedna vremena za građane je toliko sudbonosno, toliko nebitno da ne želimo to pokloniti njima u odnosu na 2 tisuće dana koliko je sve skupa trajalo. Neću sada otvarati dilemu da li je kompletna državna i javna uprava u Hrvatskoj dovoljno pripremljena za ulazak u Europsku uniju, da li je Hrvatsko gospodarstvo dovoljno pripremljeno jer će nadam se to biti jedna od glavnih zadaća nove Vlade da do 7. mjeseca 2013. i to dotjeramo koliko je to moguće. Podržali smo ideju da se u siječnju održi jedna kvalitetna, tematska i dobra rasprava o tome kako doprinos što većem odazivu građana na referendum. Ali ako Hrvatska nema alternative osim Europske unije onda postavljam pitanje da li će Europska unija 1. 7. 2013. biti takva kakva je danas. Što će tada biti sa Euro zonom, Šengenom. Da li će u nadmetanju dva koncepta budućnost Europske unije jedni koji bi sjedinjene države Europe, a drugi se bore za sačuvanje većeg dijela nacionalnog suvereniteta postići suglasje, pa će ta Europa izgledati približno slično kao i danas. Ili ne daj Bože što ako u međuvremenu Europa pukne, ako nemamo alternativu što bi to za Hrvatsku značilo, da ni mi nemamo alternativu. Ne takvim rječnikom se služiti, ne na taj način ljude privlačiti da sudjeluju u procesu odlučivanja. I završiti ću sljedeće, potpuno jasno Hrvatski laburisti podržat će odluke o izmjeni Deklaracije, odluke o prethodnom postupku, učiniti ćemo sve i pozivati građane da sudjeluju u procesu formiranja, sve organizacije sindikata poslodavaca i civilnog društva da budu na tom području aktivni i sugerirat ćemo im da glasuju za ulazak Hrvatske u Europsku uniju ali nećemo podržati odluku o referendumu jer se nije uložilo niti minimum truda da postignemo kompromis da to bude 12. veljače i mi smatramo da tih tri tjedna koje bi posvetili građanima oni to zavređuju da bi tada dobili veću kvalitetu, veću sigurnost i umjesto onoga u Hrvatskoj prisutne rasprave emotivne kada nekoga pitaš da li je za ili protiv Europe, svi znaju da li su za ili protiv, nitko ne zna zašto. to su naši razlozi suzdržanosti kod termina, datuma održavanja referenduma. Hvala lijepa predsjedniče.
Hvala lijepa. Riječ ima u ime Kluba IDS-a gospodin Damir Kajin. Pa nije samo on dugo u Saboru, dosta ste dugo u Saboru dajte gospodinu da govori.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani premijeru, uvažena gospodo zastupnici. Europa da ili ne. Da što prije. Ja mislim da 22. 1. bude taj datum, temeljem ove Deklaracije koju mi imamo sada, taj datum je trebao biti 8. siječnja, to je bilo nesprovedivo, to je bilo jednom riječju neobranjivo. Meni je drago da se sinoć nastavio konsenzus, da se on danas prelio, ako smijem se tako izraziti u ovaj Dom, nikoga glede toga ne treba isključivati, ne treba isključiti Vladu Ivice Račana, ne treba isključiti Vladu ni Ive Sanadera, ne treba isključiti Vladu gospođe Kosor, ne treba isključiti niti predsjednika Republike gospodina Mesića ili aktualnog predsjednika gospodina Josipovića, mislim da opozicija tko god bio u datom trenutku mislim da je bila jedinstvena i utoliko želim vjerovati da ćemo uskoro pod novom Vladom taj proces završiti. Drugo što želim kazati 90. godine svi koje znam bili su za Europsku uniju. Danas je bar polovica od onih koji su tada bila za u najmanju ruku suzdržana. Ja njima poručujem vi griješite, ali u našoj zemlji svatko od nas ima pravo isto tako da griješi. Kazati danas 2011. da je raspoloženje kada je riječ o Europskoj uniji onakvo kakvo je bilo 1991. to bi isto bila neistina, kao što isto tako treba reći da nije promijenjen Ustav u dijelu da je dovoljno za ulazak u Europsku uniju obična većina za pozitivnu odluku o priključenju Europske unije, znači ja mislim da taj referendum ne bi prošao. I ja mislim da je u tom dijelu Vlada HDZ-a hrabro predložila nešto što je, neću reći na granici ustavnosti, što je možda bilo teško podržati ali ako je bila njihova greška ja sam za nju glasovao pa je isto tako to i moja greška, no mislim da nije to bilo neispravno. Ja ne vjerujem gospodo da bi mi danas na ovom referendumu koji će se održati za mjesec dana cirka, mogli dobiti 2 milijuna 250 tisuća građana na svoju stranu na njihovu stranu, na ove izbore, parlamentarne izbore, a to uvijek su parlamentarni izbori izbori svih izbora, izašlo je 2,7 milijuna građana i sada bi od tih 2,7 milijuna građana 2 milijuna 250 tisuća bilo za, pa to bi bilo realno dobitku ili Bingu negdje na lotu. E sada, da li treba podržati Europa koja moguće kao što je rekao Lesar da i ne preživi narodno desetljeće. Ja osobno smatram da da. Ja neću govoriti sada previše o Hrvatskoj ali ću govoriti više u Istri. Još uvijek mislim da građani Istre prije ostalih u Hrvatskoj trebali bi biti za. A zašto tako govorim? Zato jer je možda raspoloženje dole kojima najviše treba Europa možda drugačija nego u nekim drugim krajevima RH. Ja mogu i razumjeti kada građani kažu otprilike mi smo protiv, mi imamo danas male tvrtke, konkurencija sutra će biti nesmiljena. Možda je bolje za nas da recimo ostanemo van te asocijacije. Te ljude treba razumjeti. Dobro je da će pod Europom i dalje biti nadzor borbe protiv neke korupcije, nadzor ljudskih prava. Međutim mnogi dolje danas postavljaju pitanje što će biti sa brodogradnjom. Ja čak o tome mogu javno govoriti. Sjećam se kada je Gian Carlo Župić gradonačelnik grada Pule, Stevo Žufić župan, Damir Kajin kada smo de facto u Uljaniku otpisivali potraživanja u visini proračuna grada Pule. Danas da to napravimo svi bi bili u zatvoru. Ali to je u onom trenutku pomoglo da se jedan takav sustav naprosto stabilizira, da se spasi da opstane ne tri nego pet tisuća ljudi na radnim mjestima, da Uljanik izvozi 500 milijuna dolara godišnje, da ima 5% hrvatskog izvoza. Zašto ja govorim gospodo o hrvatskoj brodogradnji? Govorim i to već 3, 4 dana zato jer su problemi takvi da pitanje što će naprosto biti sutra. Od '97. do 2011. Mi smo za brodogradnju odobrili 35 milijardi kuna jamstava. Samo splitskom, samo Riječkom brodogradilištu od 2008. do 2011. Država iz proračuna servisirala kredite u iznosu od 2,7 milijarde kuna. Ove 2011. 11,3 milijardi kuna obveza brodogradnje pretvorili smo u javni dug. Znači u 17 godina isporučili smo brodova za 40 milijardi kuna koliko smo potrošili na samu sanaciju. Ljudi postavljaju pitanje što će biti sa nama u dogledno vrijeme sa granom koja u ovom trenutku gotovo da i nema narudžbi. Ja se osobno plašim što se može dogoditi Uljaniku 2013. Godine koji je ovih 11, 12 godina uspješno poslovao. Poljoprivreda o.k. valjda će se tu profitirati ali da će se u zemlju sliti toliko novca o kojem se govori u prvih nekoliko godina, teško mi je u to povjerovati. Međutim, koliko god da valja upozoravati na sve aspekte ulaska, jer poslije referenduma nema jano popravka, mislim da se, a govorit ću o Istri gdje je danas raspoloženje bitno drugačije nego prije 10 ili 20 godina isplati biti za. A zašto se isplati? Pustimo te fraze, vrijednosti koje živite iste su kao i u Europi, više novaca se uspijeva provući iz Bruxellesa, Strasbourga nego iz službenog Zagreba. Jasno je da onaj koji daje novac iz Europe danas traži da njegove tvrtke.
Molim vas.
Grade pojedine objekte za koje financiraju itd. Jasno je isto to da i Europa od Hrvatske jako puno dobila. Dovoljno je spomenuti bankarski sustav, dovoljno je spomenuti dobiti telekomunikacije koje smo ustupili Nijemcima, INA-e Mađarima itd., itd. Zašto nam treba Europa? Treba nam prije svega radi izvoza, radi turizma, radi ulaganja, radi fondova, radi međugranične suradnje. Kako će to ili kako međugranična suradnja iznositi ili izgledati između Slovenije i Hrvatske? To ćemo vidjeti. Što se tiče samog Arbitražnog sporazuma o čemu je govorila i bivša premijerka, ja se bojim da ćemo proći kao bosi po trnju ali odluku treba ispoštovati bez ikakvih rezervi jer smo naprosto svojim deklaracijama ili svojim potpisima ili ne znam rezolucijama na to se obvezali. Ja želim vjerovati da će se u Europi oni riješiti krize. Sa Europom želim vjerovati da će i Hrvatska na neki način izaći iz te recesije. Prije 30 dana banke gotovo da nisu imale novaca, danas ponovno nude nakon onog pretpristupnog pregovora novaca, znači opet ima novaca. Hrvatska ima 4,3 milijuna stanovnika, Europa preko 500 milijuna stanovnika. Znači Europi ne bi trebalo biti teško šlepati otprilike jedan svoj veći grad, ali imam dojam da gospođa Merkel više neće šlepati nikoga i zato joj dajem apsolutno pravo. Jasno je da ćemo mi biti za EU, jasno da ćemo pozivati građane da glasaju za EU. Želim vjerovati da oni koji rade će profitirati, a oni koji su na sinekurama mislim da neće i konačno to je pošteno. Neka svi žive od svog rada. Biti će za jednih, biti će za drugih, ali doista želim vjerovati da se u ovom trenutku jedan "milenijski" projekat isplati podržati.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDSSB-a molim da riječ uzme gospodin zastupnik Dinko Burić.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Vlade, dame i gospodo ministri, kolegice i kolege. Vjerujem da smo svi zajedno svjesni sudbonosne i ponosne važnosti dokumenata koje su danas pred nama. Proteklih godina RH imala je privilegiju uložila je mnogo napora kako bi svladala brojne prepreke da bi došla do statusa kakav imamo danas. Pregovori sa EU su završeni i na tome treba čestitati. Ali problem je u tome što malo tko uopće zna što smo mi to ispregovarali. Od nas i svih hrvatskih građana se sada traži da za nepunih mjesec dana izađemo na birališta i glasujemo za nešto, a da niti sami ne znamo za što. Hoće li ulazak Hrvatske u EU uistinu hrvatskim građanima donijeti korist i boljitak? Zašto se krije što time dobivamo, a što u EU možda i gubimo? U Hrvatskoj nesumnjivo postoji značajan broj građana koji podupire ulazak u Europsku uniju, no jednako tako je nesporno da postoji i značajan broj onih koji se pitaju da li zato biti ili ne, a broj tih građana nije zanemariv i nije mali. Svi koji se pitaju imaju pravo znati odgovore na ta svoja pitanja jer istina ne može i ne smije biti isključivo dostupna jednima, a drugima nedostupna. Hrvatska je povijest prepuna tragičnih posljedica, ishitrenih i nedovoljno promišljenih odluka hrvatskih političkih elita. Pitanja koja muče ne mali broj hrvatskih građana, a na koja nitko ne daje odgovore jer su mnogobrojna, a ja ću sad postavit samo neka. Ona se odnose i na nepoznanice o tome što je Republika Hrvatska ispregovarala s Europskom unijom tijekom pretpristupnih pregovora, ali i na ono što za Republiku Hrvatsku znači primjena odredbi Ustava Europske unije, tzv. Lisabonskog ugovora. Osim vrlo malog broja ljudi unutar hrvatske političke elite zanemariv je broj hrvatskih građana pa čak i zastupnika u Hrvatskome saboru koji znaju što u tom Lisabonskom ugovoru piše i kakve posljedice za Hrvatsku primjena odredbi tog ugovora može imati. Zato u ime kluba HDSSB-a od današnjih predlagatelja tražimo odgovore na sljedeća pitanja. Da li je točno da Hrvatska ulaskom u Europsku uniju gubi važne elemente državnosti, što Lisabonski ugovor donosi hrvatskom narodu. Da li je točno da ovim ugovorom kojim je Europska unija poprimila elemente države zemlje članice gube važne dijelove svog državnog suvereniteta i postaju ustvari moglo bi se reći autonomne pokrajine unutar nove europske megadržave od ukupno pola milijarde građana. Ako je ovim dokumentom Europa postala, a jest država sa svojom vanjskom granicom, jedinstvenim novcem, jedinstvenim tržištem i vrhovnom zakonodavnom i političkom vlašću nad jasno određenim teritorijem, da li ulaskom u Europsku uniju Hrvatska gubi atribute samostalne države i postaje jedna od manjih provincija unutar goleme multinacionalne države. Drugo, da li je točno da ulaskom u Europsku uniju Hrvatska gubi samostalnost. Ključna razlika između država koje su samostalno i administrativnih pokrajina jest u tome što samostalne države suvereno vladaju svojim teritorijem i svojim vanjskim granicama dok administrativne pokrajine to suvereno pravo nemaju. Na samom početku Lisabonskog ugovora podsjetit ću u članku 3. Europska unija se definira kao politička država, citiram: bez unutarnjih granica u kojoj će biti zajamčeno slobodno kretanje pojedinaca što znači da se sve osobe unutar njenih granica mogu neometano i bez provjere kretati i naseljavati u bilo kojoj državi članici. Republika Hrvatska će na ovaj način neulaskom u Europsku uniju izgubiti kontrolu nad svojim sadašnjim vanjskim granicama te će naše vanjske granice postati unutarnje administrativne granice, a i one će s vremenom nestati. Gubitkom kontrole nad svojim vanjskim granicama Hrvatska će izgubiti jednu od najvažnijih sastavnica svoga suvereniteta i svoje državnosti. Ne znači li to da ćemo mi Republika Hrvatska od suverene i samostalne države postati obična pokrajina i to mala unutar goleme europske megadržave. Europska unija naime na taj način preuzima najvažnije elemente državnosti od svojih unutarnjih pokrajina. Suverena država ima sve atribute suvereniteta i jasno definirane vanjske granice i jasno definirano državno područje i jasno definiranu populaciju, zakonodavnu, izvršnu i sudbenu vlast što uključuje i vlastite oružane snage, vlastiti novac i sposobnost upravljanja i primjene vlasti. One države koje na svom teritoriju nemaju ekskluzivnu i vrhovnu vlast nego su podložne pravu drugih država ili tuđe vlasti s međunarodnog stajališta nisu de facto pa ni pravno suverene. Da Hrvatska 1991. godine nije imala atribute suverene države, svoju vanjsku granicu, svoj državni teritorij, svoje oružane snage, svoju izvršnu i zakonodavnu vlast ne bi mogla biti niti priznata kao suverena država po tadašnjim kriterijima … [[Ne razumije se.]] komisije. Treće, što će biti s hrvatskim narodom u ovoj europskoj megadržavi. Ako se uzme u obzir činjenica da je ukupan broj Hrvata u Republici Hrvatskoj i u Bosni i Hercegovini oko 5 milijuna, a da je pučanstvo Europske unije doseglo pola milijarde jasno je da će Hrvati u svojoj budućoj državi činiti manje od 1% ukupnog stanovništva Europske unije. Imajući to u vidu ne može li se reći da se dugoročna sudbina hrvatskog naroda u Europskoj uniji može čak smatrati zabrinjavajućom. Četvrto, kako komentirati članak 17.b Lisabonskog ugovora koji glasi: Građani Unije imati će pravo slobodno se kretati i slobodno živjeti na teritoriju zemalja članica te pravo glasovati i biti kandidati na izborima za Europski parlament i na lokalnim izborima u državama članicama gdje žive pod istim uvjetima kao i državljani te zemlje. Znači li to da će prema ovom članku građani drugih zemalja Europske unije koji dođu živjeti u Republiku Hrvatsku dobiti automatski prava kao i domicilno hrvatsko stanovništvo. Ako je tome tako tada se može zaključiti da će na ovaj način i strani državljani iz od Hrvatske bogatijih zemalja Europske unije, a koji se dosele u Hrvatsku imati daleko veću gospodarsku moć pa onda i politička prava koje će im omogućiti da preuzmu lokalnu vlast u onim sredinama u kojima to i požele. Razlika u kupovnoj moći između hrvatskih građana i građana iz drugih znatno bogatijih zemalja Europske unije i sada je ogromna. S vremenom ulaskom u Europsku uniju ta će razlika u kupovnoj moći biti još veća pa odgoda prodaje nekretnina strancima za 7 ili 10 godina ne donosi svejedno ništa hrvatskom narodu jer je većina Hrvata dosadašnjom politikom već toliko osiromašila da je za očekivati da bismo lako mogli postati tuđinci na vlastitom ognjištu. Peto pitanje, kako komentirati sve izraženiji strah od prijeteće političke podređenosti Hrvatske u budućoj državi Europskoj uniji. Do sada sve značajne odluke unutar važnih tijela Europske unije poput Vijeća ministara donosile su se konsenzusom što znači da je za pravovaljanost neke odluke svaka od 27 zemalja sadašnjih članica morala dati svoj pristanak. Na taj način je svaka članica mogla blokirati one odluke koje je smatrala štetnim za svoj interes. No, da li je točno da Lisabonski ugovor donosi i nova pravila za donošenje odluka u budućnosti po kojima će pojedina, posebno mala članica i narodi biti nezaštićeni. Da li je točna tvrdnja da će prema članku 9.c Lisabonskog ugovora odluke Vijeća ministara od 1. studenog 2014. godine donositi se većinom od samo 55% u uvjet da tih 55% obuhvaća najmanje 15 od 27 članica te 65% ukupnog pučanstva Unije. Nije li čak i ovo samo prijelazna faza, odnosno nije li prema Deklaraciji o članku 9.c kao dodatku Lisabonskom ugovoru od 1.travnja 2017. predviđeno kako će za kvalificiranu većinu više ne trebati konsenzus nego biti dovoljni glasovi koji čine ili 55% pučanstva ili 55% članice Unije. Ako se vodi računa da samo 6 najvećih članica Europske unije Njemačka, Francuska, Engleska, Italija, Španjolska i Poljska čine 70% ukupnog pučanstva Europske unije, a ostalih sadašnjih 21 članica samo 30% ukupnog broja stanovnika tada bi ovo značilo da se niti jedna odluka neće moći donijeti bez volje vladajuće šestorke. Da li je gospodo ovo točno? Ako jest ne znači li to tada da na ovaj način mali narodi, a u takve spada i naš hrvatski narod, u praksi neće imati gotovo nikakvu političku moć, ako je tome tako sasvim je izvjesna opasnost od toga da veliki narodi vladaju malim narodima. Ako sve ovo nije točno recite nam i riješite sumnje i strahove oko toga, ali ako to jest točno tada to recimo hrvatskim građanima pa neka oni sa svim ovim saznanjima odluče kako će glasovati na referendumu. Neka odluče hrvatski građani, a ne samo političke elite. I šesto pitanje. Poljoprivreda je strateška grana gospodarstva cijele Republike Hrvatske, a posebno Slavonije i Baranje, a brojna su pitanja koja naše poljoprivrednike muče. Evo samo nekih. Po principu zajedničke poljoprivredne politike zemlje s manjim BDP-om imaju i manje poticaje. Na primjer, premija poljoprivrednika u Nizozemskoj iznosi 469 eura po hektoru, a poljoprivrednika u Latviji 83 eura. Gdje je Republika Hrvatska u tom pogledu? Nadalje, kaže se da će pravo na poticaje imati samo seljaci u sustavu PDV-a, a takvih je kod nas jako malo. Većina seljaka nisu u sustavu PDV-a jer nemaju tolika primanja da bi mjesečno mogli izdvajati 1700 kuna za mirovinsko i zdravstveno osiguranje. Ne prijeti li stoga opasnost da oko 100000 seljaka u Hrvatskoj neće biti u poziciji dobivati nikakve poticaje, a što bi to značilo za njihovo vjerojatno i sigurno propadanje. Ako se ovome doda da kao vlasnici zemlje nemaju pravo niti na socijalnu pomoć, postavlja se pitanje pa kako će i od čega onda uopće živjeti one njihove obitelji. Činjenica jest da će po ulasku u Europsku uniju tržište gospodarski slabijih članica biti preplavljeno proizvodima upitne kvalitete i gospodarski jačih. To bi mogla biti stvarna opasnost i od potpunog uništenja domaće proizvodnje malih poljoprivrednika i poduzetnika. U konačnici od porasti nezaposlenosti i još većeg pada kupovne moći građana slabijih članica. Zaključno. Ovo su bila samo neka od pitanja koja muče veliki broj hrvatskih građana i oni zaslužuju odgovore na ta pitanja, jer i oni su hrvatski građani ništa manje vredniji od onih koji ne postavljaju pitanja. Apsurdno je postavljanje pitanja izjednačavati sa euroskepticizmom, a još je gore ljude koji s pravom postavljaju pitanja tretirati kao manje vrijedne ljude. Zato je dobro neki dan profesor Nenad Zakušek rekao: "Bahato je tvrditi da su euroskeptici neinformirani i zaostali ili desničarski zaslijepljeni ljudi". Parafrazirajući čuvenu rečenicu poznatog hrvatskog političara Stjepana Radića izrečenu još 24. studenog 1918. godine "Gospodo još nije kasno, ne srljajte kao guske u maglu!" sada već novi predsjednik hrvatske Vlade gospodin Zoran Milanović izjavio je neki dan, a evo i danas kako mi nismo kao guske već kao airbus u magli. Zvuči zgodno, ali magla je magla, a ono što iza nje obično ulijeva u najmanju ruku nelagodu i određenu dozu straha. Ne muči nas niti magla, niti ono što je u magli već ono što se ne vidi od te magle i što iza nje slijedi. A poučeni iskustvom što je Hrvatskom narodu donijela magla iz poruke Stjepana Radića imamo pravo strahovati i od ove magle pa letjele kroz nju guske ili airbusovi. Još jedna stara narodna mudrost kaže nije važno samo poletjeti već i doletjeti. HDSSB je regionalna, nacionalna, proeuropska i demokratska stranka. Iz ovih obilježja jasno je da mi nismo protiv Europske unije ali se naše europsko usmjerenje zalaže za primjereniji i transparentan pristup Republike Hrvatske Europskoj uniji. No, upravo iz činjenice da smo i regionalna ali i hrvatska nacionalna stranka demokratskih načela proizlazi i naše uvjerenje da se i o ovim sumnjama koje muče hrvatske građane mora progovoriti i dobiti odgovore na postavljena pitanja prije nego bilo tko od hrvatskih građana zatraži očitovanje na referendumu o tome jesu li ili nisu za ulazak Republike Hrvatske u Europsku uniju. A gdje drugdje prvo treba postaviti ova pitanja, nego ovdje u Hrvatskome saboru. Prevažna je ovo odluka za Hrvatsku državu i hrvatske građane. Sudbonosna ne samo za našu generaciju već i za našu djecu i djecu naše djece da bi ova pitanja ostala bez odgovora pogotovo kada se zna da je i sasvim nerazumna bila odluka o izmjeni Zakona o referendumu kojim se ovakva sudbonosna odluka za cijelu Hrvatsku državu i hrvatski narod može donijeti voljom ne većine svih građana već voljom većine samo izašlih građana na referendum, pa bilo njih makar i samo troje. Činjenica da će u Europskom parlamentu koji sada broji 751 član nakon ulaska Hrvatske u Europsku uniju sjediti i 12 hrvatskih europarlamentaraca, dakle samo 12 od 763 govori sama za sebe. Mi u HDSSB-u imamo povjerenje u hrvatske građane i vjerujemo da će oni izabrati ono što je najbolje za njih same, ali i za cijelu Republiku Hrvatsku. I zato se ne treba bojati sudbinu Hrvatske dati u ruke onima kojima uistinu i pripada – svim hrvatskim građanima već naprotiv. I na kraju, klub HDSSB-a je protiv referenduma 22. siječnja 2012. Smatramo da je najbolje odgoditi referendum za šest mjeseci, ali minimum na koji možemo pristati jest odgoda za 3 mjeseca. Bez odgode za najmanje 3 mjeseca i sve dok ne dobijemo odgovore na sve nedoumice ili nepoznanice koje očito postoje, ali se o njima ne želi otvoreno i iskreno prema vlastitom narodu govoriti jer se ne žele otvarati neugodne teme sve dotle klub HDSSB-a ne može podržati niti predložene izmjene deklaracije o temeljnim načelima pregovora za punopravno članstvo, niti prethodnu odluku o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Ako se ne prihvaćaju ovi naši prijedlozi i zahtjevi, klub HDSSB-a će po ovom pitanju ostati suzdržan u vezi oba dva prijedloga. Nadam se da će naša rasprava u siječnju iduće godine otvoriti još mnoga pitanja i da ćemo ne samo otvarati pitanja, nego davati i odgovore. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Jozo Radoš. Izvolite. I da vas obavijestim još ima 6 pojedinačnih prijavljenih govornika.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege. Znam da je više-manje sve poznato, jasna su stajališta o ovoj temi. Ali radi se o vrlo važnoj odluci, a o još važnijoj temi pa dopustite da kažem nešto o tome. Europska unija je drugi veliki konsenzus koji se dogodio u Hrvatskoj i zahvaljujući tom konsenzusu koji se dogodio zapravo smo i uspjeli tako uspješno proći taj dugačak i vrlo kompliciran, jedinstven put. Republika Hrvatska je imala jedinstven put prema Europskoj uniji i stoga naravno uvijek se moraju konvencionalno i protokolarno ponoviti zahvale svima onima koji su u tome sudjelovali i tome doprinijeli. Dakle, svim vladama Republike Hrvatske od potpisivanja Ugovora o stabilizaciji i pridruživanju, pa do potpisivanja dakle Ugovora o pristupanju Europskoj uniji. No, bilo bi možda nepravedno da se ovdje ne spomene i uloga Hrvatskog sabora, Nacionalnog odbora za praćenje pregovora koji je također jedinstven. Taj Odbor je djelovao temeljem, dakle političkog konsenzusa i na tom odboru svaki je zastupnik svake stranke imao pravo veta. I unatoč takovim vrlo strogim i vrlo neobičnim pravilima funkcioniranja taj odbor je dao veliki doprinos. I stoga treba spomenuti ovdje i predsjednika toga Odbora, gospodina Ivicu Račana, predsjednika Odbora u jednom kratkom periodu gospodina Zorana Milanovića i posebice gospođu Vesnu Pusić koja je bila predsjednica toga Odbora u vrijeme najaktivnijeg dijela pregovora sa Europskom unijom. Ja ovdje neću ulaziti u proceduralna pitanja zato što su stvari dosta jasne. Mislim da su svi ovi postupci i komunikacijska strategija Vlade i 300 zakona u Saboru, dvadesetak javnih rasprava, 12 izvješća odnosno 12 plus 12. Bila su izvješća i Vlade i Nacionalnog odbora. 24 izvješća zadnjih 6 godina bila dostatna da se zna šta je to Europska unija, a ona je uvijek zapravo bila osjećaj vizija, ona je naravno i znanje i to vrlo, vrlo komplicirano i veliko znanje, ali ona je uvijek i u vrijeme svoga osnivanja i dan danas i u vrijeme svojih kriza bila osjećaj i vizija, i ni tisuću pitanja na koji bi dobili odgovore ne bi bila … [[Govornik se ne razumije.]] , jer ne može počivati samo na znanju. Međutim, ta Europska unija imala je vrlo konkretna postignuća. Poslijeratni oporavak Europe u 20 godina, i to vrlo brzi sigurno je zasluga i … [[Govornik se ne razumije.]] najprije europske zajednice za ugljen i čelik, a onda poslije toga i europske zajednice, odnosno nakon toga Europske unije, prema tome to su vrlo konkretna postignuća i ne počiva to sve samo na viziji. I ta integracija je pokazala kako se grade komplicirane političke, a opet uspješne političke strukture, ona je imala zastoja, ona je imala puno poteškoća, pogotovo na političkom, sigurnosnom i obrambenom području, ali nikada nije stajala, uvijek se pripremala za dalje i uvijek je sljedeći korak bio korak više i ta Europska unija je dakle svakako i po tome na neki način primjer kako se rješavaju komplicirani politički problemi, i kako se grade uspješne političke strukture. HNS je od samoga početka dakle vrlo jasno mimo svake političke, dnevne političke računice podržavao i sudjelovao i davao svoj doprinos i stoga u očekivanju uspješnoga referenduma, u očekivanju sticanja sposobnosti ove države, ovoga Parlamenta, Vlade i svih institucija da će iskoristiti te potencijale koje Europska unija daje, u očekivanju trećeg hrvatskog konsenzusa na nekom strateškom pitanju koje neće biti tako visoka, od visokog značaja kao što su ove prve dvije Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke podržava ove odluke i poziva građane da u njihovom najvišem interesu iziđu na referendum i glasuju o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Pojedinačna rasprava. Prvi je na redu gospodin zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani predsjedniče Vlade, gospodo ministri, ministrice, kolege i kolegice. Evo na samom početku kad je bivša premijerka govorila o Europskoj uniji, začudio sam se kako nije spomenula jednu činjenicu da je sa sindikatima potpisala sporazum o raspisivanju referenduma u onom građanskom referendumu o 200 tisuća glasova i preuzela obvezu da će upozoriti ovu Vladu, Vladu Zorana Milanovića, tad u to vrijeme nije znala da će bit ta Vlada, ali buduću Vladu da sprovede u djelo ono što su obećali sindikatima. Pa evo sad ja postavljam pitanje i gospođi Kosor ili nekom iz HDZ-a da li može odgovoriti i premijeru Zoranu Milanoviću. Koja je svrha ulaska u Europsku uniju, da građani Hrvatske bolje žive, i tko će u ulasku u Europsku uniju odlučiti. Odlučit će hrvatski građani. Sad se postavlja pitanje na temelju čega će oni to odlučiti. Na temelju čega će hrvatski građani odlučiti treba li Hrvatska stvarno ući u Europsku uniju. Vjerojatno na temelju vlastitog iskustva da se u Hrvatskoj jako loše živi. Na temelju činjenice da u Hrvatskoj ne vlada pravo, već pravo jačega, na temelju činjenice da sve veći broj građana kopa po kontejnerima. Glasati će za ulazak u Europsku uniju iz očaja i pretpostavke da će s onu strane granice poteći bujica prava, posla, hrane, nekim čudom u Hrvatsku. Recimo postoji jedan primjer desetak novinara, jedan iz Hrvatske i ostali iz zemalja koji nisu u Europskoj uniji, bili su na jednoj poduci prije nekoliko mjeseci prvo u Zagrebu, onda su išli u Luksemburg. Prvo su zagrebački predavači im predavali što znači Europska unija za zemlju koja će uskoro postati članica Europske unije, svi predavači osim gospodina bivšeg državnog tajnika Plenkovića su zapravo bili apologeti, jedino je on govorio i jednoj i drugoj strani o prednostima i manama. Kad su došli u Luksemburg sve što su čuli, čuli su o tome koje su mane Europske unije. To ne znači da su u Europskoj uniji euroskeptici, nego samo znači to da realno govore o Europskoj uniji. Kako mi pripremamo građane Hrvatske da donesu odluku. Prije sam u raspravi čuo da u Hrvatskoj svi sve znaju što donosi Europska unija običnim građanima, 90% građana, možda sam rekao premalo, ne zna što ih čeka u Europskoj uniji. O Europskoj uniji se 10 godina govore političke elite, građane nitko ne informira, sam sam bio predložio nekoliko projekata na, u raznim medijima da se naprave različite emisije, recimo na hrvatskoj televiziji o tome što Europska unija jest, ne apologetski, neprofesionalno urađeni spotovi, već upravo dobro informiranje o Europskoj uniji. Međutim to nije prihvaćeno. Ono što se ja osobno zalažem i što se zalažu Hrvatski laburisti, koji nisu euroskeptici, već su skeptici prema načinu kako se Hrvatska priprema za odlučivanje o Europskoj uniji, da se odgodi referendum za sredinu, samo do sredine znači mjeseca veljače. Ništa drugo. Mislim da ne možete plašiti nas time da će isteći rokovi koji do, godinu i pol dana imamo rokova nakon referenduma da sve zemlje ratificiraju sporazum, mislim da smo mi ovdje u hrvatskom Parlamentu dužni posvetiti pažnju građanima, dužni smo onima koji će uživati ili neće uživati u Europskoj uniji prava Europske unije i nedostatke Europske unije, da znaju šta ih čeka i da imaju alate na temelju kojih će odlučiti da li su za ili protiv ulaska u Europsku uniju. Mi smo Hrvatski laburisti – Stranka rada, stranka koja će podržati ulazak u Europsku uniju, koja će objašnjavati zašto treba ići, ali sasvim sigurno da smo sami preslabi i da je premalo vremena. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja bih ispravio netočan navod gospodina Vukšića. Naime nije gospođa Jadranka Kosor preuzela obvezu raspisivanja referenduma, potpisivajući sporazum sa sindikatima već je tu obvezu, odnosno taj sporazum potpisala predsjednica Vlade koja je u to vrijeme bila predsjednica Vlade. Da li će se taj referendum raspisati sada, hoće li sadašnji predsjednik Vlade gospodin Zoran Milanović taj sporazum provesti, hoće li pozvati sindikate i s njima dogovoriti na drugačiji način organizaciju referenduma to je danas u nadležnosti sadašnjeg predsjednika Vlade.
Hvala. Gospodin Zoran Vinković naš zastupnik, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Skratit ću ovu raspravu jer će rasprava biti održana 18. siječnja, dakle 4 dana prije referenduma o EU i ponovit ću zahtjev HDSSB-a da tražim odgodu referenduma. Nismo protiv EU, ali smatramo da je ovo izuzetno kratko vrijeme da bi svi hrvatski građani mogli spoznati quo vadis Croatia ili Hrvatska – kamo ide Hrvatska. Ovo su samo neki zakoni, odnosno neki natpisi koji su možda i puno pametniji ljudi sastavili, pisali kako se izlazi iz EU, procedura nije nimalo jednostavna. Pravna stečevina EU nije ju moguće proučiti za dva života. Zajednička agrarna politika nejednakosti. EU je skupa, obratite pozornost na poredak zastava. Vodič kroz europsku demokraciju, demontaža mita o demokratskoj legitimaciji EU. Razlike u pravnoj kulturi. Spektakularna poljoprivredna nepravda itd., itd. Ovdje je i pokazatelj raspoloženja hrvatskih birača u proljeće 2011 godine svega 30% građana je za EU. Možda je zbog toga i mijenjan Zakon o referendumu gdje će doista pravno i formalno tri građanina moći odvući Hrvatsku u jednu novu asocijaciju. Zbog toga je i mijenjan Zakon o referendumu. Da li je EU sveti povijesni cilj hrvatskih građana ili sebični interes hrvatske oligarhije željne udobnih briselskih fotelja? To je također pitanje na koje ovaj Hrvatski sabor treba odgovoriti. Ja ne znam da li je žamor bio 1918 kada je Hrvatska prvi put išla u jednu asocijaciju, tada Balkansku, išla u tamnicu hrvatskog naroda. '45. Hrvatski sabor nije mogao ni utjecati na to. Ali, nadam se da ovo slušaju hrvatski građani koji u ovom trenutku nemaju ni radno mjesto, a kamoli Internet gdje bi mogli pogledati ono što je naš vrlo uspješni pod navodnicima "pregovarački tim" uspio pregovarati. Hrvatska politika, a sjetimo se samo kako smo došli do suverenosti i samostalnosti jednim krvavim nametnutim ratom, hrvatska politika koja je vođena svih ovih 20 godina je dovela do toga da je upravo EU jedini izlaz za opustošenu, opljačkanu, prepljačkanu RH. Hrvatsku koja u ovom trenutku ima gotovo 300 tisuća nezaposlenih. Stoga je legitiman zahtjev da se referendum odgodi za 3 mjeseca. Evo, ikona protukomunističkog disidentstva, simbol ponovnog rađanja demokracije u istočnoj Europi, bivši češki predsjednik i pisac Vaclav Havel koji je umro u nedjelju ujutro u 75 godini. Između ostalog je objavio 10 točaka 2005. godine. Pa evo svi oni koji ne razumiju, ja ću to vrlo brzo pročitati. U točci 1., a objavio je 10 točaka protiv EU gdje je iskazao svoju zabrinutost gdje Češka ide, a nama namjera posebno u HDSSB-u nije da prođemo kao Mađarska koja nema više ni svog poljoprivrednog zemljišta, da prođemo kao Rumunjska i da prođemo kao ove zemlje istočnog bloka jer nismo nikad ni bili u tom istočnom bloku i ne želimo provoditi posebno ovakvo stanje kakvo je sada. Gdje upravo zemlje osnivači EU imaju daleko kvalitetniji položaj u samoj EU. Europska unija, to su dakle misli Vaclava Havela, EU postat će država i imat će sve osnovne odlike jedne države. Imat će svoj Ustav, svoje građane, svoj teritorij, svoje vanjske granice, svoju valutu, svog predsjednika, svog ministra vanjskih poslova, svoju zastavu, himnu, državni praznik. U toj novonastaloj državi federalnog tipa trenutne zemlje članice bit će obične regije ili provincije. Ustav države EU bit će nadređen ustavima zemalja članica. Čak će i cjelokupni pravni poredak EU biti nadređen pravnom poretku zemalja članica. Izraz ustavni ugovor kao takav je neprecizan i samo privremen. Ovaj će dokument biti ugovor među suverenim državama samo dok kao ugovor ne bude potvrđen u zemljama članicama tada će taj dokument postati pravi Ustav. Pojam zajedničkog suvereniteta koji je dosad bio prevladavajući u današnjoj staroj EU napušten i umjesto njega je stvoren nov paneuropski suverenitet. Države u novoj EU gube svoje dosad ekskluzivno pravo za stvaranje svojih vlastitih zakona. To je vidljivo u ovom Hrvatskom saboru. Građani zasebnih zemalja postat će građani države EU s izravnim pravima i obavezama ove europske države. Europska unija, a ne zemlje članice sklapat će međunarodne ugovore s ostalim državama. Važnost manjih zemalja članica što znači same RH on je rekao Republike Češke umanjuju se glasačkim postupcima u usporedbi s trenutnom situacijom koja je rezultat ugovora. Čak i u područjima donošenja odluka u kojima će zemlje članice u budućnosti zadržati pravo veta te odluke mogu biti u bilo koje vrijeme podređene glasu većine. Mislim da je pametnom dosta. Dakle, ono što želimo je otvoriti raspravu i omogućiti i vrijeme hrvatskim građanima kojima je danas više na pameti i onima u Sisku, u Željezari u Herbosu, onima u Đakovu, onima koji su dobili otkaz u Đakovštini, onim radnicima iz KIO-a. Kojima je više stalo do radnih mjesta, kile kruha i litre mlijeka, ali omogućiti da se u Hrvatskoj a posebno u ovom Saboru, jer ovaj Sabor do danas nije raspravljao o Europskoj uniji, vjerojatno nije 1918. raspravljao o Jugoslaviji pa smo završili tako kako smo završili. Nismo protiv Europske unije ali tražimo široku raspravu i odgodu referenduma, minimalno za tri mjeseca, Hrvatska time neće ništa izgubiti, niti europska unija a Hrvatska može puno toga dobiti. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Pitanje pristupanja Hrvatske Europskoj uniji u prvom redu je vezano za Hrvatskih nacionalnih interesa. MI mislimo da su to dva neodvojiva pitanja, dakle, da li su Hrvatski nacionalni interesi tijekom procesa pristupanja uopće definirani ili je samo pristupanje Hrvatske nacionalnih interes. I HDZ-ova prethodna vlast i sadašnja SDP-ova definirale su ulazak u europsku uniju kao Hrvatski nacionalni interes. Dakle, mi smatramo da je hrvatski nacionalni interes može biti geostrateška pozicija republike Hrvatske, da može biti njena energetska neovisnost, zaštita vitalnih resursa, vode, zemlje, zraka, mora, jačanje gospodarstva zaštita poljoprivrede, i druge teme. Ukoliko će u proces pridruživanja u europsku uniju zadovoljiti te kriterije tada će biti zadovoljeni nacionalni interesi. Sami pregovori vode se od početka na način da se samo ispunjavaju mjerila po bilo koju cijenu i na bilo koju način. Dakle, otprilike je to išlo mi imamo domaću zadaću, moramo promijeniti 27 zakona, treba ukinuti 10 sudova, treba pohvatati nekoliko ljudi i tako mi ispunjavamo mjerila i kriterije i na taj način smo ispregovarali. I konačno, ti pregovori su provedeni netransparentno i bez ikakvog doticaja s javnošću koja je s njima upoznata nakon što su oni u cijelosti završeni. Potpisan je i pretpristupni ugovor, potpisali su ga i predsjednica Vlade i predsjednik Države određen je datum ulaska Hrvatske u Europsku uniju i nakon toga je rečeno sada će narod nešto odlučiti. Dakle mi znamo kako ulazimo, kada ulazimo i zašto ulazimo i nakon toga pitamo narod što misli o tome. Bilo je govora početkom ove godine da će se referendum održati prije potpisivanja navedenog ugovora, no rečeno je da je to neizvedivo već je prvo potpisan pristupni ugovor i nakon toga se ide na referendum. TA situacija s referendumom na neki način ako se mogu tako izraziti podsjeća na jedno vjenčanje. Svadba je dogovorena, zakaparila se sala, određeni su muzikaši, ide se u crkvu, svi gosti imaju kuvertice u džepu i sada se mladu dovodi i mlada treba reći da ili ne. Dakle, to je otprilike stanje sa Hrvatskim referendumom. Teško će mlada reći ne, jako teško. Ali ukoliko kaže ne, onda ne možemo govoriti o tome pa nema veze za šest mjeseci će me ponovno priupitati, ili za godinu dana barem toliko poštenja prema volji naroda, ako narod zaista i kaže ne onda ćemo tu volju i poštivati, ako narod kaže da hvala Bogu. S obzirom na način kako je proces vođen i na činjenicu da većina ljudi zaista, nije pitanje da li su ljudi za Europsku uniju već da li su za ovakav način ulaska sebe, svojih obitelji i svog domaćinstva i svoje domovine u tu zajednicu država, u prvom redu zbog manjka informiranosti. Mi smatramo, ja podržavam u svojoj raspravi i naš Klub tako smatra da tu raspravu, odnosno da referendum treba pomaći još za 6 mjeseci a najmanje za tri mjeseca. Hvala.
Hvala lijepa. Još imamo dva prijavljena govornika, gospodin zastupnik Igor Češek. Izvolite.
Štovani predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Naš, a i moj stav jer do 22. siječnja nema dovoljno vremena da se građanima pošalje bitne poruke što donosi članstvo u Europskoj uniji. Ljudi nisu dovoljno educirani, niti informirani o tome što nas očekuje ulaskom u Europsku uniju. Pravna stečevina je toliko komplicirana da je treba pojednostaviti i objasniti ljudima. Hrvatski seljak traži odgovore na određena pitanja, nije mu dovoljno samo reći da će moći dalje peči rakiju za svoje potrebe i imati svinjokolju za svoje potrebe. Hrvatski seljak traži odgovore što je sa … direktivom, što je sa zaštitom okoliša, što je sa genetski modificiranim organizmima, te koji su uvjeti potrebni da bi se dobili poticaji. A svi znamo da ti poticaji nisu jednaki za sve zemlje Europske unije. Ako Nizozemski seljak dobije 469 eura poticaja, Belgijski 447 eura, rumunjski 118, a u Estoniji taj poticaj iznosi 112 eura. Pitanje je koliko će Hrvatski seljak dobiti poticaja i koliko će biti konkurentan Europskom tržištu. Sasvim je jasno da ulaskom hrvatske u Europsku uniju dobijamo jedinstveno područje na kojima je zajamčena sloboda, slobodni protok roba i proizvoda, ali sa ovakvom raspodjelom poticaja zasigurno ne može biti konkurentan. Također isto postavljam pitanje koliko ćemo plaćati članarinu europskoj uniji a koliko smo mi do sada pripremili projekata za strukturne fondove koji nam mogu dati sigurnost da ćemo više sredstava povući… Moram iskazati bojazan da bi Republika Hrvatska mogla proći isto kao Rumunjska, odnosno da bi stopa iskorištenosti Europskih fondova mogla biti vrlo niska. Jer Rumunjska prema izvještaju, Bukurešt je uspio povući samo 3,4% od 20 milijardi eura u razdoblju od 2007. do 2013. godine. Zato predlažem u svoje ime i u ime Kluba HDSSB-a da se građanima hitno objasni koji su sve uvjeti koji nas očekuju u Europskoj uniji, a referendum prolongiramo za šest mjeseci. Hvala vam.
Hvala lijepa. Najzad zastupnik gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče hrvatskog državnog Sabora. Potrebno je znati da su odluke koje se danas donose i ova rasprava jer se više neće stići raspravljati u Hrvatskom saboru dalekosežne odluke. Ne za jednu generaciju, ne za dvije generacije, ne za praunuke, nego zauvijek. Hrvatska zauvijek ulazi u EU i nikada više neće biti samostalna država. Jesmo li mi toga baš svi svjesni? Nikada više neovisnosti RH. Ona zauvijek gubi svoju neovisnost. I što to znači za Hrvatsku u kojoj se po Lisabonskom ugovoru liberalizira ne samo protok roba i usluga negoli i protok radne snage. Što će to u demografskom smislu značiti za RH za nekih 50 godina i u strukturi stanovništva? Govorim tu i o školskoj spremi ali i o nacionalnoj i ostaloj strukturi stanovništva. Hrvatska koja ima takav demografski gubitak i bez EU, Hrvatska u kojoj 465 tisuća stanovnika više od 10% radno sposobnog stanovništva se izjašnjava da bi rado potražila posao u inozemstvu. Hrvatska koja će na temeljem Lisabosnkog ugovora primati radnike ovdje iz da kažem bliže okoline i time zauvijek promijeniti i doći će do demografskih kretanja koja nisu povoljna za RH. A uza sve to uz ono pravo glasa koje ima doći će i do značajnih političkih promjena u političkom sustavu osobito kroz izbora. Zato upozoravam da građani to ne znaju, da onaj … koji im je gospođa Kosor kao Biblijom kao svećenik za misom mahala, a iz kojega ništa nije jasno, a u situaciji opljačkane, opustošene Hrvatske i gospodarske krize, kada građani u očaju vide u apatiji možda vide nekakav izlaz iz tunela iz mraka ulaskom u EU dakle to vide kao jedini nekakav izlaz iako im nije jasno što ona donosi. Što donosi radniku, što donosi studentu, što donosi umirovljeniku, što čeka poljoprivrednike, ali to vidi kao nekakav spas i onda jasno ovaj simplificirani pa čak rekao bih i prilagođeni Zakon o referendumu je takav da zaista može izići 3 čovjeka, 2 kažu za EU, 1 protiv i odošmo mi. Na osnovu takvog broja koji nije reprezentant hrvatskih građana možemo otići u EU. Jeli tako gospodine Radoš? Vi se tu smijuljite ali to je tako. Zbog toga i tražimo, a ne zato što smo protiv EU, nego tražimo da nam se to objasni u svakom segmentu, pa i osobito u ovome demografskom odnosno što to čeka Hrvatsku i što će biti kako će izgledati Hrvatska za 100, 200 godina. Jer zaista zauvijek gubimo naš suverenitet. Više nema samostalne Hrvatske. O tome se radi. Zbog toga neću ponavljati one radićeve riječi i ne želimo. Još nešto bih htio dodati. Naime, radi se o fenomenu Estonije u Sovjetskom Savezu. I danas kada je Estonija ima neku samostalnost u okviru EU još uvijek je broj Rusa u Estoniji veći od broja Estonaca. To vam je nadam se jasno. 60:40 za Ruse. Prema tome, razmislite ili razmislimo svi skupa i odgodimo referendum, ali da građanima objasnimo što je to točno u svakom segmentu života hrvatskih građana ispregovarano. A ne ovako da nas žedne preko vode preveslaju u EU. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Jedan me je zastupnik preplašio da će dignuti povredu Poslovnika ali onda je spustio. Hvala vam lijepa. Želi li možda na kraju predstavnik Vlade uzeti riječ? Da. Izvolite. Gospodin predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Ova rasprava mi ulijeva jako puno optimizma jer vidim da su zastupnici HDSSB-a ili da stvari stavim ovako. Ako njihovi birači, a svatko od nas u ovom Saboru prije svega odgovara svojim biračima, a onda i svim građanima na neki način. Ali ako njihovi birači, a to vrijedi djelomično i za Laburiste znaju upola ovoliko koliko vi znate o EU, Havelu, fondovima, onda su informirani, onda nema straha, onda za tri mjeseca neće znati ništa više. Ja inače znam da ste vi stranka i regija koja je dosta aktivna u Bruxellesu koja je relativno uspješna u privlačenju onih fondova koje sada možemo privući koje možete privući. Prema tome, vi dosta dobro to znate. Dakle, još jednom pozivam svima da ovo podržimo. Imao sam potrebu još samo nekoliko rečenica reći da su ovdje oni koji će očito ostati u velikoj manjini ne osjete izoliranima potpuno. Ali vidim da znate o čemu govorite, pa velim, ako vaši birači znaju barem pola toliko, situacija nije loša. I za kraj, u jednom trenutku odluku moramo donijeti i u životu, i u politici, i u ovoj priči koja traje 10 godina koja je samo kraj početka kao što je rekao kolega Mondekar citirajući Churchila kod … [[Govornik se ne razumije.]] ali u jednom trenutku treba stati. Jer tako me jedan profesore moj rimskog prava prekinuo kada sam previše pričao, i rekao mi kolega, profesor Boras, … [[Govornik se ne razumije.]] tko previše dokazuje, na kraju ne dokaže ništa. Eto da ne dokazujemo previše. Hvala.
Hvala lijepa predsjedniku Vlade. Ispravak netočnog navoda. Odustajete jel da, kao znak doprinosa da idemo. Nećete odustati. Izvolite, ispravak netočnog navoda gospodin Zoran Vinković zastupnik.
Želim ispraviti netočan navod. Naši birači doista znaju a nisam siguran jel znaju svi saborski zastupnici. Tražimo jednu široku raspravu u Hrvatskom saboru može se nazvati kamo ideš Hrvatska jer svima nije jasno kamo ide. Sazovite klub SDP-a pa ćete vidjeti da ne znaju svi.
Hvala. Evo zaključujem raspravu. Ne, ne… … /Buka u dvorani./… Jeste vi vidjeli da je digao pločicu? Ja nisam vidio da je digao pločicu. Ja nisam vidio, žao mi je, kolege ovdje nisu vidjele. … /Buka u dvorani./… Ne mogu vam dati pravo kad ga niste ostvarili. Nemojte se ljutit molim vas. Možda ste vi digli pa niste dovoljno brzo, niste dovoljno visoko digli.
Gospodine predsjedniče, tjerate me da sljedeći put dođem da vam mašem tu sa pola metra sa tablicom. Nemojte me tjerat da to radim.
Dakle svi kolege kraj vas tvrde da ste digli pločicu. Ok, onda ću uvažiti. Izvolite. Gospodin Drmić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo. Ispravno ste postupili. Ispravio bih jedan netočan navod našeg novog premijera da zastupnici HDSSB-a puno znaju o Europskoj uniji. To nije točno i vi ste iz naših izlaganja mogli samo čuti puno puno pitanja na koja tražimo odgovore i mi i dio naših kolega koji ovdje moraju šutjeti i veliki dio građana Hrvatske. To su otvorena pitanja na koje ja sam u početku mislio da se kriju odgovori, a danas čak mislim da i oni koji su pregovarali sa Europskom unijom ne znaju odgovore na ta pitanja i to je razlog zašto mi tražimo odgodu referenduma na minimum tri mjeseca, da jednostavno znamo na osnovu informacija koje tražimo u što se upuštamo sa ulaskom u Europsku uniju. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem konačno raspravu. Prvo dajem na glasovanje Prethodnu odluku o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji u skladu s prijedlogom predlagatelja. Napominjem da je za ovu odluku potrebna 2/3-ska većina glasova. Prema članku 142. stavak 3. Ustava to je 101 glas. Tko je za? Tko je protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je većinom glasova, sa 129 za i 6 suzdržanih donesena Prethodna odluka o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji u skladu s prijedlogom predlagatelja. [[Pljesak.]] Hvala svima.