Hvala. Ja bih danas govorio o vjeronauku u školama, deset minuta stanku tražim.
Kolega Aleksić.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. U ime klub Živog zida i SNAGA-e tražim stanku od deset minuta da bih nakon toga govorio o klijentizmu u RH u kontekstu nove knjige politologinje Davorke Budimir „Politička elita od '86. do '90“.
Pa dobro, ovo je sada već reklamiranje proizvoda, to ne bismo trebali raditi [[Upadica Aleksić: Znanstveni rad.]] Svejedno, knjiga je to koja se kupuje. Sladoljev kolega. Izvolite.
Predsjedniče, aktualna politička situacija.
Može, dobro. Kolega Maras, izvolite.
Tražim stanku da bi govorili o promjeni tarifne naplate u HEP-u i poskupljenje struje za naše sugrađane i vezano na to mirovinske reforme. Hvala lijepo.
Kolega Borić.
Također na temu aktualna politička situacija.
Može. To je pet zahtjeva za stankom. Znači nastavit ćemo u 9,50. STANKA U 9,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa sjednicom. Prvi je na redu Klub zastupnika Neovisni za Hrvatsku. Poštovani kolega Željko Glasnović.
Poštovani kolege, kolegice. Nedavno sam bio u Glini. Bio je simpozij o posttraumatskom stresu i moram reći, bio sam oduševljen kako je radila ta udruga iz Gline. Proaktivni su kako mi trebamo biti svi kršćani, nisu čekali da država nešto napravi. Tamo rade sve od meda do sira, do sađenja graha. Svake pohvale njima. U simpoziju su se redali gore na govornici, tamo na pozornici svi. Od militantnih ateista, do eksperta psihijatara i čudo je, nitko Boga nije spomenuo u toj formuli za posttraumatski stres. Kao da Bog ne postoji. Zašto se mi sramimo svjedočiti svoju vjeru? Ako smo kršćani nekakvi. Jesmo formalni kršćani? Jesmo proaktivni, jesmo kuturni kršćani? Imate 10 božjih zapovjedi koje su okvir i ako u boga ne vjerujete, kao većina glava tu ne vjeruje u Boga, formalno vjeruje, ali to je kulturni katolicizam. To je okvir, to je temelj civilizirane Europe, 10 božjih zapovjedi. Onda imate drugi, što je totalno antiteza tih 10 zapovjedi je ona jedna zapovijed što izgovori jedan sotonista Alister Crowley i rekao je ovo, on je ustanovio prvu sotonističku crkvu u svijetu, naravno, iz Engleske je i rekao je ovo: radi što god hoćeš. Kako to ide? Evo tih 10 zapovjedi u Hrvatskoj. Kako ja to vidim. Kaže: ja sam gospodin Bog tvoj, to je ona prva. A puno glava u Boga ne vjeruje, naravno, jel neki, kaže onaj ide na misu iako u Boga ne vjeruje, svaki slučaj da on postoji, mora imati vezu. Tu je štela važna. Štela je super, moraš imati nekakvu vezu. Neki su se krstili i trebao je viljuškar da ih krsti, imali su 120 kila kad je došla nova hrvatska država. Drugo, ne izusti imena Boga svoga uzalud. Ja nigdje nisam vidio, bio sam ... [[Govornik se ne razumije.]] u Hrvatskoj. Pa to je umjetnost. Čuo sam nedavno od jednoga, Bog mi oprostio, on psuje šarafe koji nebo drže i ured gdje Sveti Petar plaća anđele. To je umjetnost, to nigdje nisam čuo prije. Svetkuj dan gospodnji i nedjeljom idi u crkvu. Petak je kod muslimana svetac, šabat je kod Židova, a u nas nedjelja. Pa i udbaši su voljeli nedjelju. Ja sam rekao nekima nedavno u restoranu, kaže vi znate bolje latinsku misu od pokojnog kardinala Kuharića jer tamo ste uhodili ljude kad ste išli na misu tamo. To je to. Oni su isto išli na misu. Ne ubij. O tome ne trebam govoriti. Evo, abortus. Koliko je hrvatske djece abortirano? Govorimo o demografskoj pošasti i koliko ovdje surađuje nevladinih udruga sa jednom organizacijom, zove se Planned Parenthood, planirano roditeljstvo, dimna zavjesa i samo je ta udruga odgovorna za abortiranje milion i pol života ljudskih. A šutimo o tome. Ne sagriješi bludno. Imate sad zoofiliju i druge filije, dolaze ovdje. A imate sad, recimo, imate čovjek je pod istragom za pedofiliju na Big brotheru. Tamo je glava. Ima dosije duži od moje noge. A kako će izgledati blud kad počnu voditi izvanbračnu ljubav SPD-ovac i HDZ-ovac? Kako će to izgledati? Ne trebamo reći ne ukradi. Ne ukradi, od '45. tu je harala jedna zapovijed, a ta zapovijed je bila: druže snađi se. Neću o kleptokraciji. Svi znamo tu, ljudima je dosta priče o lopovluku, znamo sve. Ne reci lažna svjedočenja. Otvaranje arhiva. Rekao mi je jedan čovjek, kaže: puno bi glava umrlo od tuge kad bi ušli u arhive. Što bi vidjeli u arhivama? Da je žena cinkarila muža, muž ženu i to se sakrivaju arhive. Dosjei u Beogradu, tamo dole, doušnici, sitni cipelari imaju kodna imena. Ima jedan ovdje, mislim Odisej. Jel tako bilo? Ne znam ni ja više kako je to bilo. E, sad, evo. Sad dolazi Istambulska konvencije. Katolička crkva, svi teolozi kažu protiv, HDZ kaže za i druge glave za. Pa jesu zbunjeni naši ovi vjernici? Naravno da su zbunjeni. I sad moram reći na kraju da puno glava tuguje u Saboru danas. Tuguju ovi militantni ateisti i druge glave jer pokoj mu duši, general Stipetić se je, pogreb je bio pod znakom križa i crkvenom obredu i to znači da nema ateista u rovu i kad ideš preko bare. Sad je lako glumiti ateistu, a kad ideš preko bare, kad vidiš što si napravio u životu, onda se malo drugačije misli. I to militantni ateisti, možete samo škripit zubima.
Idemo na drugu raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Goran Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolegice i kolege, htio bih reći nekoliko riječi o klijentizmu. Klijentizam je nešto što traje već 50 godina u RH. Klijentizam je karcinom koji jede ovu zemlju, a očituje se u tome da ukoliko nisi član stranke ne možeš napredovati u državnom sektoru. Jako teško možeš napredovati. Jučer sam bio na promociji jednog svojevrsnog znanstvenog rada, politologinje Davorke Budimir, Politička elita u Hrvatskoj '86. do '90. To je dokument, tu nema niti jednog stava, nego je čisti dokument u kojem se spominju neki akti, spominje se organizacija, tu su navedena imena svih funkcionera između '86. I '90. godine i vidi se da se ništa nije promijenilo od tada pa do danas u načinu funkcioniranja u političkom životu. Jer prije da bi netko postao šef, direktor, bilo kakva bitna funkcija u društvu, moramo je biti član KP Hrvatske, bez toga nije napredovati, a sve je bilo državni sektor, jako je malo bilo privatnog sektora. Danas opet, ako netko želi biti član upravnog odbora, član nadzornog odbora, ako želi biti šef, direktor, pomoćnik ministra, državni tajnik, bilo što slično, ako želi biti čak i nekakva stručna osoba u nekakvom državnom sektoru, on jednostavno mora biti član partije koja je na vlasti, u ovom trenutku to je HDZ, kad je bio SDP bilo je slično. Naravno, oni između sebe kada dođu na vlast čuvaju one druge jer npr. kada dođe nova vlast, netko treba se maknuti sa bitne funkcije ali se on makne negdje u zaleđe i dobiva i dalje, dobru, dobru plaću. I to množi, množi, množi i množi i tome nema kraja i tu je uzrok država Hrvatska stagnira, to je glavni uzrok. Ne cijeni se stručnost, ne cijeni se rezultata rada, netko tko je upropastio nekakvo poduzeće, opet se imenuje u drugom poduzeću za člana uprave i to traje, traje, traje i traje. Ja ću pročitati nekoliko detalja koji su dokumenti iz ove knjige a tako prije samih izbora 1990. godine, donijet je Zakon o prestanku važenja zakona o ispitivanju porijekla imovine o oduzimanju nezakonito stečene imovine. Dakle, prije samih izbora donijet je zakon kojim je van snage stavljen Zakon o ispitivanju porijekla imovine i oduzimanju nezakonito stečene imovine. Zašto je to stavljeno izvan snage? To je stavljeno izvan snage zato da bi se zaštitili dotadašnji komunistički funkcioneri i da ne bi oni nastradali kad dođe nova demokratska vlast, to je modus operandi da se ne strada, a trebalo se stradati itekako jer se radilo loše stvari. Sada ću vam pročitati i neke stvari iz proglasa HDZ-a prije izbora. Taj proglas sada kada ga čitam, ja bi glasao za HDZ, dapače ja bih se učlanio u HDZ. Pa tu između ostalog piše za što se oni bore. Za brisanje svjetonazornih odrednica iz državnog imena i nacionalnih simbola, za punu i stvarnu ravnopravnost svih državljana RH bez obzira na njihovu narodnosnu ili inu pripadnost, za jednakopravnost Rimokatoličke pravoslavne, islamske i svake druge vjeroispovijesti svih svjetonazora, za zaustavljanje iseljavanja i što brži i potpuniji povratak raseljene Hrvatske na djedovska ognjišta, za društvo socijalne pravde koje će radnom stanovništvu osigurati zaposlenost a umirovljenicima život dostojan čovjeka, za vraćanje dostojanstva radu i za pravednu naknadu osobnoj sposobnosti i zalaganju, za dostojanstvo i afirmaciju žene u društvenom životu, za zaštitu obitelji, materinstva i posebnu pomoć obiteljima s više djece, za pružanje potpore iz državnog proračuna nezaposlenima i svima koji se s razlogom nađu u materijalnim tjeskobama, za smanjenje birokracije a više sredstava za zdravstvo, dječje jaslice i vrtiće, omladinske, studentske i staračke i druge socijalne domove, za veća odvajanja nacionalnog dohotka za školstvo, znanost i kulturu, za ukidanje društvenog vlasništva i njegovo pretvaranje u dioničarko i privatno. E tu je nastao problem je se to nije provelo kako treba. Za razvlaštenje, smanjenje i preustroj … [[Govornik se ne razumije.]] struktura i birokratske uprave, za njezinu krajnju racionalizaciju te za pravno društvo bez straha, prisile i bez nevidljive mreže od naroda otuđene vlasti, za zdravu životnu sredinu, zaštitu prirode i ljudskog okoliša, za skladan, uravnotežen gospodarski razvitak i očuvanje prirodnih izvora, za njegovanje hrvatske povijesti i kulturne baštine. Dakle, taj proglas zapitajmo se sami koliko je iz toga proglasa ostvareno. Ja ne vidim da je iz toga proglasa ostvareno 10%. Mi nismo od onoga sustava kojeg smo imali prije '90. se odmakli niti jednog milimetra. Hvala.
Idemo na treću raspravu, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista poštovani kolega Božo Petrov, izvolite.
Hvala. Poštovane zastupnice i zastupnici, MOST nezavisnih lista je još 30. ožujka 2017. uputio Konačni prijedlog Izbornog zakona odnosno Zakona o izmjenama i dopunama o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Uskoro će se, kolegice i kolege zastupnici navršiti obljetnica upućivanja tog prijedloga na donošenje Hrvatskom saboru. Podsjetit ću vas, MOST je tim zakonom predložio povećanje broja preferencijalnih glasova na izborima za zastupnike u Hrvatski sabor. Predložili smo da svaki birač ima 3 preferencijalna glasa umjesto jednog. Glavni cilj ovoga je demokratizacija izbornog procesa i približavanje politike i političara građanima. Želimo da birači mogu imenom i prezimenom izabrati veći broj zastupnika za koje smatraju da će najbolje zastupati njihove interese. Važeći Izborni zakon … [[Govornik se ne razumije.]] saborskih zastupnika. Trenutno imamo situaciju da se zastupnici sa aktualnih lista stranaka u velikoj mjeri vode logikom političkog oportuniteta. Oni slijede naputke slijepo svoga stranačkog vodstva pritom se nimalo ne obaziru na volju onih koji su ih izabrali jer im samo slijepa poslušnost omogućuje fotelje, sinekure i politički opstanak. Mi zato želim učiniti izborni proces osobnijim, saborske zastupnike približiti građanima koji biraju i učiniti ih odgovornima građanima. Osim 3 preferencijalna glasa u našim izmjenama Izbornog zakona predlažemo zabranu kandidature za osuđene kriminalce kako smo to učinili u Zakonu o lokalnim izborima. Taj model kojeg je Sabor donio na prijedlog MOST-a spriječio je tisuće osuđenih kriminalaca da se kandidiraju na nedavnim lokalnim izborima. Želimo da se taj sustav primijeni i na parlamentarnim izborima. Uostalom, to smo dužno po odluci Ustavnog suda iz travnja 2017. primijeniti u cijelom izbornom zakonodavstvu. Želimo podsjetiti i dio vladajućih da je ovaj prijedlog bio jedan od uvjeta nekadašnje koalicije stoga nas čudi da od tome ne žele niti raspravljati a kamoli se držati onoga što su obećali kada su im trebale ruke za formiranje Vlade. Podsjećam da smo ovaj zakon u prvom čitanju donijeli zajedno. Ako se ne neko u međuvremenu predomislio, vrijeme je da građanima objasni zašto. Štoviše, ne samo da se prijedlog izbornog zakona, da on trune punih godinu dana u dnevnom redu sabora, nego se vlada u cijelim tom razdoblju, nije udostojala niti dati svoje mišljenje. Sukladno tome i činjenici da je protokol skoro punih godinu dana od podnošenja prijedloga, pozivamo predsjednika Hrvatskog sabora da čim prije odredi datum rasprave o ovoj temi u Hrvatskom saboru. Također, pozivamo sve Klubove oporbe i sve zastupnike da nas podrže u ovome zahtjevu, te da prvi zakonski prijedlog koji će opozicija staviti na raspravu bude upravo uređivanje izbora zastupnika u Hrvatski sabor. To je jedan od temelja našeg demokratskog, ustavnog i političkog poretka. Hvala.
Idemo na 4. raspravu, Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo kolegice i kolege, poštovani građani. Danas upozoravamo na 2 problema koji pokazuju da je u biti za HDZ i Vladu Andreja Plenkovića da su građani samo brojke ili da ne razumiju ili ne žele pomoći velikom dijelu naših sugrađana u njihovim svakodnevnim problemima. Jedna stvar koju danas ističemo je ta da je HEP odnosno, Hrvatska energetska regulatorna agencija spustila granicu ulasku u tzv. crveni tarifni model sa 30 na 20 kilovata. Da sada ne objašnjavam u detalje, šta to znači, ali na kraju će rezultirati sa većim računima za one koji se primjerice tijekom ovih hladnijih dana griju na struju, za 13000 novih korisnika će rezultirati računima po 1000 kn većem nego što je to bilo jučer. I to bez ikakve obavijesti, bez ikakve informacije da ljudi naprave imitatore, da ne mogu koristiti više snage, nego što je to tarifnim modelom predviđeno, nego jednostavno na kraju mjeseca, doći će račun koji će 13000 naših sugrađana, tvrtki, opteretiti sa najmanje 1000 kuna većim računima. Najviše će biti pogođeni ljudi u Dalmaciji, zbog toga što tamo država nije osigurala plinovode i ono što je trebala osigurati tijekom proteklih godina, kako bi ljudi imali jeftinije grijanje. I sada kada je malo hladnije ljudi se i dalje griju na struju i sa te strane biti će im veći računi. To pokazuje samo da je vlasti, odnosno HDZ-u i Plenkoviću puno važnije tko će biti direktno u HEP-u da li će HNS osigurati jednog ili dva člana uprave. Da li će se netko uhljebiti u ovoj ili u onoj županiji, nego da li će 13000 naših obitelji imati veće troškove koji će biti i po 1000 kn viši mjesečno. I upozoravam ovdje sa ove govornice građane na to, a sa druge strane tražimo HERU i HEP da vrate staru granicu ulaska u tzv. crveni tarifni model. Druga stvar koja je još skandaloznija, je inzistiranje Plenkovića i HDZ-a na tzv. mirovinskoj reformi. Ništa nisu radili godinu i pol dana i prva reforma, koju najavljuju, koju će gurati, je ona koja će pogoditi stotine tisuća naših sugrađana, budućih umirovljenika, koja govori da će se 2033. g. u mirovinu odlaziti sa 67 g. 5 g. ranije nego što je to bilo predviđeno ranije. I da će se povećati penalizacija prijevremenog odlaska naših sugrađana u mirovinu. Što će značiti, da će primjerice, netko 2033. g. kada bude odlazio u mirovinu 5 g. prije nego što je to bilo planirano i 5 g. manje primjerice, nego da ima 67 g. imati će mirovinu skoro 20% nižu nego što bi imao da je radio do 67 g. Pitate se zašto u nekim drugim zemljama nije tako? Zbog čega Europska komisija, recimo ne pritišće Francusku da to napravi? Zbog čega Andrej Plenković prihvaća svaki nalog koji dobije iz Bruxellesa na štetu hrvatskih sugrađana? Odgovor je vrlo jednostavan. Gospodin Plenković, sitno broji još godinu i nešto dana i vjerojatno će nas napustiti na neku dužnost u Bruxelles. I zato je njemu važnije udovoljiti onome što traži Europska komisija, nego zaštiti stotine tisuća naših sugrađana. Tu se radi o onima koji su se rodili 1966. g. i koji će sada, znači umjesto 61 znači tih 5 g. to je preko 300000 naših sugrađana. Poruka koju šalje Andrej Plenković našim sugrađanima je radite do kraja, radite do 67 g. ne zanima me kako ćete živjeti od vaše niske mirovine, što se mene tiče možete sa 67 g. direktno sa radnog mjesta otići na groblje. I to je ono što ne smijemo dopustiti i to je ono protiv čega se moramo svi u Hrvatskoj pobuniti. Pa i oni koji danas idu u školu, jer se radi o njihovoj budućnosti, jer će kad tada i oni doći u tu situaciju. A Andreju Plenkoviću, još jednom poruka, nemoj slušati Andrej što ti govori Bruxelles, slušaj i štiti svoje sugrađane, oni su 100 puta važniji nego što su važniji briselski činovnici. Hvala lijepo.
Kolega Mars, zloupotrijebili ste ovih 10 sekundi. Ali siguran sam da će vas poslušati predsjednik Vlade. Idemo sada dalje, na redu je poštovana kolegica Ljubica … [[Upadica se ne čuje.]] Junkersa. Idemo sada dalje, na redu je Ljubica Lukačić, Klub zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Evo danas želim progovoriti o izuzetno 2 važna dana. Moram priznati da sam očekivala da će još nekoliko zastupnika zatražiti stanku kako bi progovorili barem jednom ovom danu, međutim nitko. Aktualna politička situacija koja, usudila bih se reći prema ovom što smo do maloprije čuli i nije baš aktualna, daleko je važnija od onoga o čemu ću ja sada govoriti. Danas je Svjetski dan oboljelih od Down sindroma, jednako tako Nacionalni dan invalida rada. Osobe koje su svoj invaliditet stekle na poslu. Smatraju da većina njihovih pitanja u RH još uvijek nije riješena, iako smo krenuli izuzetno dobrim putem. Nažalost invaliditet je razlog za prerana umirovljena, invaliditet je za nedobivanje posla. S ovim problemima susreću se i jedna i druga kategorija osoba s invaliditetom o kojima ja danas ovdje govorim. Hrvatski savez udruga invalida rada o svojim problemima upozoravat će hrvatsku javnost cijeli tjedan kako bi pokazali da njihove preostale sposobnosti još uvijek nešto vrijede i kako bi mogli zadržavati svoje poslove do svog redovnog umirovljena. I jedna i druga kategorija osoba s invaliditetom susreću se s velikim problemom, a to je vještačenje i utvrđivanje invaliditeta ili tjelesnoga oštećenja. Ovim prigodom želim izraziti veliko zadovoljstvo što ćemo uskoro raspravljati o Zakonu o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom kojim zakonom ćemo konačno omogućiti, dakle dati mogućnost Zavodu za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom kako bi mogli utvrditi invaliditet što do sada nije bilo moguće. Tim utvrđivanjem invaliditeta i jedna i druga kategorija osoba s invaliditetom o kojima ja danas ovdje govorim, ostvarivat će svoja prava na temelju rješenja o invaliditetu. Osobe s Down sindromom moći će se zaposliti, što je do danas rijetkost i svi se veselimo kada vidimo da je neka osoba s Down sindromom konobar. Oni mogu raditi i neke druge poslove, dakle mogu i neka druga zanimanja biti mjerodavna za osobe s Down sindromom. Osobe koje su nastradale na poslu imaju velike probleme jer se često nakon tih stradavanja ne vraćaju na posao. Stoga ćemo Zakonom o profesionalnoj rehabilitaciji ojačati centre za profesionalnu rehabilitaciju čiji će zadatak biti omogućiti invalidima rada povratak na posao. Jedan veliki problem s kojim se i jedna i druga kategorija osoba s invaliditetom susreću, a to je sustavno financiranje udruga i saveza osoba s invaliditetom. Želimo postići i već jedno duže vrijeme o tome govorimo, kompromis, dogovor kako bismo među svim savezima i udruga osoba s invaliditetom kako bismo predložili donijeli zakon o financiranju takvih udruga i saveza. Ja predlažem kolegama koji se nisu sjetili da su danas ovi važni dan da obuku različite čarape za Down sindrom ili nekakvu radnu odjeću za invalide rada kako bi održale ove važne dane. Hvala lijepa.
Hvala. S time smo došli do kraja rasprava nakon stanke.
Lijepo je to čuti od gospodina Babića i od gospodina Vučetića, a sada ćemo čut što nam ima reći gospodin Pernar.
Uvaženi predsjedavajući tražim stanku zato da bih govorio protiv rodne jednakosti, odnosno da treba bit rodna nejednakost po pitanju odlaska u mirovinu, da žene trebaju imati pravo ranije ići u starosnu mirovinu. Hvala.
A mogu li se usudit pitat da li ste odmah spremni govoriti odmah bez pauze?
Jesam.
Dobro, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, tražim stanku u ime MOST-a nezavisnih lista u vezi financiranja hrvatskog sporta.
Isto ste spremni odmah? Gospodine Pernar izvolite.
Uvažene dame i gospodo, sve do 2014. godine žene su mogle odlaziti u mirovinu sa 61 godinom bez ikakvih penala. Međutim, perfidno se onda donio zakon da se dob za umirovljenje svake godine nakon 2014. pomiče za 3 mjeseca, znači tipa 61 godina i 3 mjeseca, a 61 godina 6 mjeseci sve do 65 godine, odnosno cilj je da jednako rade. Međutim, kako se ono kaže u onim Top shop reklamama „ali to nije sve“, zato jer je plan naknadno dići, odnosno to je već zacrtano dob za umirovljenje na 67 godina što znači da će zbog reformi mirovinskog sustava koje su napravile Vlade upravljane iz Bruxellesa i lijeve i desne koje nam tu drobe i mažu oči pričama o rodnoj jednakosti i ravnopravnosti, žene u konačnici ići i ove tu koje nas gledaju ako to mi ne uspijemo iz Živog zida promijeniti šest godina kasnije u mirovinu nego bi trebala, to je velika stvar. I postavlja se pitanje treba li ženama takva vrsta rodne jednakosti, odnosno da li je priča o rodnoj jednakosti samo jedan paravan čiji je cilj zapravo nametnuti ne samo ženama nego i muškarcima u konačnici da rade dulje. Jer po izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju će i muškarci morati ići u mirovinu tek sa 67 godina. Smatram da bi žene trebale imati pravo ići ranije u mirovinu tim više što rade jako teške poslove. Da ne nabrajam, evo mogu navesti tu u Hrvatskom saboru rade za 2900 kuna imaju 30 godina staža čiste. Zamislite ženu tu morat će čistit do 67 godine u Saboru za mizeriju od plaće. Ako kojim slučajem joj kičma ode ili poželi ići malo ranije ili žena u kuhinji bit će drakonski kažnjene. Jel' to rodna jednakost? I te stranke koje ili recimo šivačica koja radi u Varteksu recimo morat će šivat do '67. godine umjesto do '61. Jeste li vi svjesni što to znači? I htio bih reći još jednu stvar gospodi iz HDZ-a. Oni su rekli lažnim braniteljima mi ćemo vam dati mirovine na koje vi nemate pravo. Mi smo vaši prijatelji. Ali nisu rekli sljedeću misao. Time što smo mi vama koji ste lažni vojni invalidi šta već, lažni branitelji dali mirovine mi ćemo nekog morati zato jer vi idete 20, 30 godina ranije u mirovinu, e zato će milijun ljudi morati ići kasnije u mirovinu. Znači ona laž ono Proton Pseudos, prva neistina koju je HDZ plasirao jest da je moguće dati nekome prava koja mu ne pripadaju, a da pritom nitko drugi ne izgubi prava koja ima. Ovaj sustav mirovina koje je HDZ osmislio će na kraju dovesti do toga da oni koji nemaju na nešto pravo će imati, a oni koji imaju da nemaju. I ja pitam sad vas gospodo i iz SDP-a koji se zalažete za rodnu ravnopravnost, za zaštitu žena, istu stvar pitam gospodu iz GLAS-a i iz HNS-a zašto podržavate to da se izjednači dob za odlazak u mirovinu žena i muškarcima kada znamo, odnosno žena i muškaraca, kada znamo da su žene slabiji spol, nježniji spol i da rade često teške poslove, da moraju djecu odgajati itd. Mislim da vaša politika nije usmjerena ka zaštiti žena i da ta rodna „jednakost“ koju nam Bruxelles sugerira zapravo neće dovesti do boljeg položaja žena već naprotiv. Ženama će u praksi život biti još teži. Hvala puno.
Hvala i vama. Time što žene nisu slabiji spol. Gospodin Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo žao mi je što smo prekinuli jednu bitnu temu, ali pošto je gospodin Pernar digao stanku iskoristio sam priliku da ja progovorim o jednoj temi koja je trenutno aktualna, a to je financiranje hrvatskog nogometa. Nedavno su, hajde možemo reći tako opatijska inicijativa ili tzv. treći put u Hrvatskom nogometnom savezu koje je predstavnik gospodin Mišković iz NK Rijeke istakli i iznijeli svoj plan financiranja hrvatskog nogometa. Treba odmah reći da za mene osobno kao navijača to nije nikakav treći put, to je isti put ka hrvatskom nogometu i da njihov plan financiranja hrvatskog nogometa je novo guljenje hrvatskih građana i zapravo on rezultira da se hrvatski nogomet financira novim porezima, lokalnom samoupravom, a da su zapravo to financiraju privatni nogometni klubovi koji zarađuju nogometni menadžeri. Želim samo reći da je pravi put ka ozdravljenju hrvatskog nogometa reforma sudačke organizacije u hrvatskom nogometnom savezu, micanja uprava kojemu su potvrđene optužnice u svim klubovima, vračanje povjerenja hrvatskih navijača u nogomet i onda možemo početi govoriti o financiranju hrvatskog nogomet. Kad hrvatski nogomet postane pošten, kada ljudi koji prate hrvatski nogomet, a sada imamo situaciju da je ovdje u prošlom kolu utakmica između Intera i Lokomotive, slovom i brojkom doslovno pratilo 26 gledatelja. Više se skupi na prosječnoj prvoj pričesti ljudi, nego na prvoligaškoj utakmici nogometnih klubova. Kada se vrati povjerenje u hrvatski nogomet, onda će se vratiti i gledatelji a samim time i sponzori i onda možemo početi pričati o financiranju hrvatskog nogometa. Tako da evo, želim kao navijač i kao političar koji prati dio, izraziti stav da ova inicijativa i opatijska inicijativa nije prihvatljiva meni osobno kao navijaču, ali ni Mostu kao političkoj stranci. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo sada, prelazimo na raspravu, idemo dalje sa rasprava po klubovima.
Poštovani kolega Ivan Pernar se javio za riječ. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, molio bih stanku na temu licemjerje EU po pitanju zaštite prava žena. Hvala.
Zahvaljujem. Još netko? Nitko. Određujem stanku do 14,30. Hvala lijepo. STANKA U 14,20 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,30 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom plenarne sjednice. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, stanku je zatražio poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvažene dame i gospodo. Iz EU često nam govore da mi u Hrvatskoj nedovoljno štitimo žene, da bi zaštita žena trebala biti veća i upravo aludirajući na te njihove sugestije, htio bih pitati gospodu iz EU zašto onda nameću ženama da rade dulje? Naime, mirovinski sustav u Hrvatskoj, zahvaljujući direktivama iz EU, izmijenjen na način da žene više ne mogu ići u mirovinu sa 61 godinom, trenutno mogu sa 62, a postupno će moći ići u mirovinu tek sa 65 godina kao i muškarci. Naime, nakon 2014. godine, svake iduće godine za 3 mjeseca dulje moraju raditi da bi mogle ići u mirovinu, znači sa 61 i 3 mjeseca, sa 61 i 6 mjeseci itd. Trenutno u 2018. je sa 62. Iduće godine će moći tek sa 62 i 3. I kada se dođu do te famozne 65. godine, tada HDZ i ova briselska ekipa tu je i SDP, ima drugu foru, a ona se zove dizanje onda starosne mirovine na 67. godinu. Znači cilj je u konačnici sa 61 godine radnog vijeka dići potreban radni staž, odnosno dići starosnu dob za odlazak u mirovinu sa 61. na 67 godina. Žene će raditi 6 godina dulje. Zapitajte se, žene kakve teške sve poslove rade. Spomenuo sam: čistačice, mogu kuharice, mogu spomenut šivačice, ima puno radnih mjesta gdje se žene stvarno narade, da li će one imat beneficirani staž ili ne? Neće. Morat će raditi do 67. godine. A još jednu misao vam moram reći. Žene ne rade samo na svom radnom mjestu, nego kada dođu doma golema većina njih mora kuhat ručat, da ne kažem koje sve kućanske poslove rade, znači žene defakto ne rade samo jednu smjenu, nego rade minimalno dvije, u prosjeku, u pravilu. Bogu hvala da ima i muških koji rade kućanske poslove, ali trenutno činjenica je da žene rade više kućanske poslove. I na kraju ta rodna ravnopravnost, odnosno priča o toj rodnoj demagogiji, gdje će tobože EU izjednačiti žene i muškarce, ma kako će ih izjednačiti? Tako da idu sa 67 godina u mirovinu. Pa 'jel to ravnopravnost? 'Jel to rodna jednakost koju Plenković nudi ženama? Jesu to ženska prava? A zašto vam ovo govorim? Zato jer kad sam čuo da ta rodna ideologija sugerira da se čovjek može izjasnit onako kako se osjeća, znači ako se ja recimo osjećam kao žena, da ja mogu reći da sam žena i da se to provede, palo mi je na pamet onda kad idem u mirovinu jednostavno kažem, ako nemam dovoljan radni vijek, da ja kažem: čujte ja se osjećam kao žena i da odem onda kao žena u mirovinu. E, ali zakonodavac ima trik, zakonodavac je rekao: nećeš razbojniče, zakonodavac je rekao radit će žene isto kao i muškarci. I na kraju mi dolazimo do toga da je cijela ta priča o rodnoj ravnopravnosti, o rodnoj jednakosti, o nekakvim ženskim pravima u praksi zapravo samo demagogija i samo riječ na papiru. U praksi će morati i muškarci i žene raditi do 67. godine. Ljudi će raditi do smrti. Naravno, vi ćete reći: e gospodine Pernar, ali postoji mogućnost da sa '41. godinom staža odete i sa '65 godina u mirovinu. Pa je, ili ranije, ne znam. Ali, u čemu je trik? Odnosno žene da malo ranije odu. Pa fora je u tome da samo 17% umirovljenika u Hrvatskoj ima više od 40 godina radnog staža. A 41 ili više od 41 godine radnog staža još manje. Znači u suštini da 85% umirovljenika budućih će morati raditi do '67. godine i muškarci i žene jednako. E to je ravnopravnost protiv koje se mi u Živom zidu borimo, mi se zalažemo da žene idu u mirovinu sa '61. godinom, a muškarci sa '65. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ivanu Pernaru na obrazloženju ove stanke.
Sada prelazimo na točke dnevnog reda, predlažem objedinjenju raspravu, to je: - Prijedlog programa statističkih aktivnosti RH 2018.-2020. i - Prijedlog godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH za 2018. godinu. Ima li netko protiv prijedloga da objedinjeno raspravimo? Ako nema, krećemo onda sa tom točkom. Podnositelj je Vlada RH na temelju članka 27. Zakona o službenoj statistici i članka 31. Zakona o službenoj statistici. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Molio bih sada podnositelja prijedloga odnosno predstavnika podnositelja prijedloga da ga dodatno obrazloži. S nama je državni tajnik u Ministarstvu financija poštovani Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Kako je predsjednik Sabora uvodno rekao na temelju članka 26. Zakona o službenoj statistici DZS u suradnji sa drugim nositeljima službene statistike izrađuje nacrt Prijedloga programa statističkih aktivnosti RH pa je tako izradio i ovaj trogodišnji program od 2018.-2020. Program statističkih aktivnosti RH je programski dokument službene statistike kojim se statističke aktivnosti RH utvrđuje u višegodišnjem razdoblju, a izrađuje se za razdoblja koja su istovjetna razdobljima utvrđenim u Europskom statističkom programu. Budući da je Europski revizorski sud preporučio da se višegodišnji programski dokumenti europske statistike usklade s višegodišnjim financijskim okvirom. Krajem listopada 2017. godine donesena je Uredba EU 1951/2017 o izmjeni Uredbe br. 99/2013 kojom se europski statistički program od 2013.-2017. produljuje do 2020. godine. Stoga je i predloženi program statističkih aktivnosti RH odnosi se na isto razdoblje, dakle na period kako sam rekao 2018.-2020. Polazna osnova za izradu nacrta Prijedloga programa statističkih aktivnosti RH jest Strategija razvitka službene statistike RH od 2013.-2022. Radi izvršavanja aktivnosti iz programa svake godine se donosi Godišnji provedbeni plan statističkih aktivnosti čija verzija za 2018. je također danas kao druga točka na sjednici Sabora. Program se temelji na potrebama korisnika, ali i europskim zahtjevima koji su definirani pregledom statističkih zahtjeva EU iz 2016., program statističkih aktivnosti RH 2018.-2020. obuhvaća prioritetna područja i aktivnosti koje hrvatski statistički sustav treba obuhvatiti u razdoblju na koje se program odnosi, pregled razvojnih ciljeva službene statistike po područjima, glavne rezultate koje treba proizvesti i disminirati, odgovorne nositelje službene statistike te osnovnu namjenu i glavne korisnike statističkih podataka. Ovim se programom nastavljaju ostvarivati glavni strateški ciljevi službene statistike RH od kojih je važno istaknuti i one koji su ostvareni u prethodnom razdoblju. Od početka prethodnog programa značajno se smanjilo opterećenje izvještajnih jedinica, uslijed modernizacije načina prikupljanja i povećane upotrebe administrativnih podataka, broj stranica papirnatih obrazaca se posljednjih godina smanjio s preko 11 milijuna na manje od 1 milijun stranica godišnje. Državni zavod za statistiku sudjeluje i u akcijskom planu za rasterećenje gospodarstva slijedom kojeg će se nastaviti smanjenje opterećenja izvještajnih jedinica, ali i ukinuti obveza plaćanja svih naknada predviđenih Pravilnikom o razvrstavanju poslovnih subjekata prema NKD-u iz 2007. što bi trebalo smanjiti administrativni trošak za gotovo milijun kuna na godišnjoj razini. Osim navedenog, DZS je u prethodnom razdoblju povećao i dostupnost podataka, no na tom području preostaje još značajan broj aktivnosti. Od konkretnih statističkih aktivnosti obuhvaćenih ovim programom, važno je istaknuti pripreme za popis stanovništva, kućanstva, kućanstava i stanova 2021. kojeg se kao i popis poljoprivrede 2020. u cijelosti planira provesti digitalnim putem te statističko praćenje pokazatelja za praćenje napretka prema globalnim ciljevima održivog razvoja do 2030. godine. Nešto o planu provedbene aktivnosti za 2018. Dakle ono obuhvaća pregled svih statističkih istraživanja, odnosno razvojnih aktivnosti koje nositelji službene statistike namjeravaju provesti u 2018. godini. Godišnjim provedbenim planom statističkih aktivnosti RH za 2018. planirana je provedba ukupno 280 statističkih aktivnosti, od toga 158 na temelju neposrednog prikupljanja podataka, 78 statističkih istraživanja na temelju administrativnih izvora ili metodom promatranja i praćenja te 44 razvojne aktivnosti. Od ukupno 280 statističkih aktivnosti DZS u 2018. provest će 232 aktivnosti. Ukupna sredstva potrebna za provedbu godišnjeg provedbenog plana 2018. godine iznose 133 milijuna i 400 000 kn, nešto malo iznad toga. Od toga sredstva potrebna DZS-u iznose nešto manje od 109 milijuna kuna. U sklopu financijskog plana DZS-a za 2018. planirani su rashodi financirani iz općih prihoda i primitaka u iznosu od 90,8 milijuna kuna. Dok je ostatak od 17,8 milijuna kuna planiran na pozicijama pomoći EU, dakle refundacijom iz sredstava EU, odnosno Europskog socijalnog fonda, vlastitih prihoda i ostalih pomoći. Potrebna sredstva usklađivat će se prema potrebama izmjena i dopuna državnog proračuna za 2018. Novi pristup izradi Godišnjeg provedbenog plana statističke aktivnosti rezultirao je uključivanjem šireg skupa institucija, kao i ostalih korisnika u proces njegove izrade. I samo kratki pregled po područjima istraživanja, dakle, u području demografske i društvene statistike bit će provedeno 73 aktivnosti, u području makroekonomske statistike 47, poslovne statistike 100, statistike poljoprivrede, šumarstva i ribarstva 36, statistika za više područja 23 i podrška statističkom outputu jedna aktivnost, dakle to je tih ukupno 280 statističkih istraživanja i projekata u 2018. Evo, sukladno svemu rečenom i sukladno zakonskoj odredbi, predlažemo donošenje višegodišnjeg programa statističke aktivnosti od '18.-'20. i Provedbenog plana statističkih aktivnosti za 2018. godinu. Hvala lijepo.
Hvala i vama državni tajniče. Imamo dvije replike. Prva se javila poštovana kolegica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Uvaženi državni tajniče. Moram priznati da kad sam malo ovo gledala nisam odolila da ne postavim vam jedno pitanje, a vezano je sa modulom 1.0.2.0.3. koji kaže: rodna statistika i diskriminacija. Pa kaže i kratki opis aktivnosti i pregled ciljeva i osnovna namjena podataka, kaže opći pokazatelji za donošenje mjera iz područja rodne ravnopravnosti. U kontekstu svega onog što imamo prilike čuti sve ove dane, mene zanima koliko dugo se takvi podaci prikupljaju, ovdje je i rečeno da se zapravo prikupljaju podaci koji su osobito vezani na jaz u plaćama, u razlici u plaćama, pa me zanima koliko dugo se takvi podaci prikupljaju, u smislu toga daljnjih aktivnosti koji će biti i koji su vezani uz ovaj modul, što se predviđa i da li je do sad bilo bilo kakvih problema uopće sa nazivom modula i sa značajem ovog modula? Hvala vam lijepo.
Kolega državni tajnik [[Upadica: poslije.]] Poslije, dobro. Idemo onda na drugu repliku. Poštovani kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče Uvaženi ravnatelju Državnog zavoda za statistiku. Pa evo, pred nama je taj prijedlog programa što se tiče aktivnosti Republike Hrvatske koji je vrlo opsežan materijal i ja moram priznati, bit ću pošten zastupnik, nisam ja to uspio sve pročitati, to je dosta složeno. Ali ono što mene sad zanima, program je napravljen, vidim studiozno, sva su područja obuhvaćena, ali ono što me zanima, možda mi možete odgovoriti i zbog hrvatske javnosti, kad govorimo o poslovnim aktivnostima, kad govorimo o aktivnostima tijela jedinica lokalne samouprave i uprave, kolika je zapravo, piše ovdje u materijalima da je Državni zavod za statistiku nositelj tih aktivnosti i on prikuplja podatke uglavnom, ali da bi on prikupio, netko mora ispunit te obrasce. Koliko je to opterećenje zapravo na poslovne subjekte, dakle na naše obrte, poduzeća i na koji način zapravo vi to radite i na koji način planirate u budućnosti raditi da bi se olakšalo, da ne bi se, evo jedinica lokalne samouprave, naši službenici su prometnuli da glavninu svoga radnog vremena provode zapravo popunjavajući neprestano neke obrasce koji nam stižu zbog statistika koje u konačnici ne postižu onaj efekt koji bi trebale. Evo uzmimo samo popis stanovništva, svakih 10 godina, zar stvarno mislite da je 10 godina sad dovoljan interval da se obuhvati ova pošast koja sad vlada u Republici Hrvatskoj, a to je odlazak našega stanovništva? Evo da skratim to pitanje, ako je moguće odgovoriti koliko je to zapravo opterećenje na sve one koji za vas pripremaju ove podatke? Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Pa dakle, kao što sam uvodno rekao, podaci se prikupljaju i svatko tko te podatke, tko njima raspolaže i tko ih treba na neki način dostaviti, naravno da to zahtijeva određenu administrativnu proceduru i određeni utrošak, da li vremena, financijski vjerojatno nešto manje. Ono što sam uvodno rekao, kako ste čuli, da se broj tih papirnatih obrazaca, odnosno broj stranica smanjio u proteklom razdoblju sa 11 milijuna na manje od 1 milijun. Dakle, ide se za tim da se dostava podataka što više automatizira, da se što više dostavlja digitalnim putem, da se što više podataka povlači automatski iz raznih javno dostupnih servisa itd., ali je isto tako rečeno da u tom smislu treba poraditi dodatno u idućim godinama, tako da se u idućim godinama očekuje još dodatno rasterećenje administrativno, pa i financijsko svih onih od kojih se pojedini podaci prikupljaju. Hvala lijepo.
Dobro, hvala. Dobar dan svima. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti prijedlog, to je već bilo. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, gospođa Marijana Balić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče Tufekčić i poštovani ravnatelju Krištof, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku želim istaknuti kako će Klub zastupnika HDZ-a podržati i Nacrt prijedloga programa statističkih aktivnosti RH za 2018.-2020., kao i Nacrt prijedloga godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti RH. Na temelju Zakona o službenoj statistici Državni zavod za statistiku u suradnji s drugim nositeljima službene statistike izrađuje Nacrt prijedloga programa statističkih aktivnosti RH, kao i Nacrt prijedloga godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti. Kao što smo i čuli u samom uvodnom izlaganju od predlagatelja, program statističkih aktivnosti RH za 2018.-2020. obuhvaća prioritetno područje i aktivnosti koje hrvatski statistički sustav treba obuhvatiti. Zatim, pregled razvojnih ciljeva službene statistike po područjima, glavne rezultate koje treba proizvesti, disemenirati, te odgovorne nositelje službene statistike, te osnovnu namjenu i glavne karakteristike statističkih podatka. Godišnji provedbeni plan donosi se za svaku godinu na koju se odnosi program statističkih aktivnosti RH, tako se ovaj godišnji provedbeni plan odnosi na prvu godinu provedbe novog višegodišnjeg programskog dokumenta. Njime je obuhvaćen pregled svih statističkih istraživanja, odnosno razvojnih aktivnosti koje se planiraju provesti u 2018. godini. Kao što smo i čuli, godišnjim provedbenim planom statističkih aktivnosti RH ZA 2018. planirana je provedba ukupno 280 statističkih aktivnosti, što je u odnosu na prethodnu 2017. godinu smanjenje za jednu aktivnost. Od ukupno 280 statističkih aktivnosti, 158 su na temelju neposrednog prikupljanja podataka, 78 statističkih istraživanja na temelju administrativnih izvora ili metodom promatranja i praćenja, te 44 razvojne aktivnosti. Od ukupno 280 statističkih aktivnosti, Državni zavod za statistiku u 2018. godini provesti će 232 aktivnosti, što je u odnosu na prethodnu godinu smanjenje za dvije aktivnosti. U skladu sa državnim proračunom RH za 2018. ukupna sredstva su predviđena u iznosu od 133 milijuna, 417 tisuća, 463 kune, što predstavlja povećanje od 11 milijuna, 351 tisuću, 824 tisuće kune u odnosu na prethodnu 2017. godinu. No to povećanje sredstava, ono se odnosi na pripreme koje će se provesti za popis stanovništva, kućanstava i stanova 2021. godine, kao i na popis poljoprivrede 2020. koje se u cijelosti planiraju provesti digitalnim putem. Potrebna sredstva usklađivati će se prema potrebama izmjena i dopuna državnog proračuna RH za 2018. godinu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Nemamo nikakvih replika. Gospođa Vesna Pusić ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče, ravnatelju Državnog zavoda za statistiku, kolegice i kolega. Ova je tema puno važnija od Poslovnika. Ali, očito ne registrirana kao takva jer ovo je plan koji će se podaci skupljati, na koji način, kojom metodologijom i kako ćemo mi kroz te podatke sebe vidjeti. Uz to, jedno pitanje koje ću otvoriti kasnije u raspravi je i tko i kako će te podatke koristiti i koji su još podaci koji se skupljaju, a nisu možda u okviru ovog trogodišnjeg, odnosno jednogodišnjeg provedbenog plana Državnog zavoda za statistiku u vrijeme u kojem je rasprava o Cambridge analytica, agenciji jednoj od glavnih u svijetu u ovom trenutku, dozvolite mi da i ja ovdje mislim da je ovo malo važnije od onoga oko čega su se toliko svi ovdje uzburkali, jer se radi o zaista definiranju temelja na kojim ćemo promatrati naše društvo, a bome i što ćemo znati o svakom pojedincu ponaosob i na koji način ćemo to upotrebljavati. Ovaj plan je vrlo važan zato što definira o čemu se skupljaju podaci, a isto tako i o čemu se ne skupljaju podaci. Definira i u kojoj formi se skupljaju podaci mogli ste vidjeti ako ste gledali malo ovaj E-plan i izvedbeni program za 2018., neki podaci se skupljaju recimo klasično, neki su klasični statistički podaci, dakle naprosto se skuplja pojavnost, neki su anketni podaci, dakle anketiraju se relevantni uzorci, neki su jedna vrsta ekstrapolacija, dakle zaključivanja kakva će biti situacija recimo sutra ili šta ja znam, za 5 godina temeljem podataka koje imamo danas. Sve to utječe naravno na ono što ćemo mi poslije tvrditi temeljem podataka koje nam budu pokazivali da su činjenice. Ali te činjenice moramo biti svjesni, biti će skupljene na različiti način i neće imati jednaku vjerodostojnost ajmo reći ili jednaku nepokolebljivu utemeljenost na realnosti kao različito ovisno o metodama i metodologiji koja se koristi ili metodama koje se koriste u prikupljanju tih podataka. Dakle, jedna toliko govori i to koji podaci se skupljaju koliko govori i koji podaci se ne skupljaju. Ajmo na neke primjere. Recimo ovdje je već kolegica Mrak-Taritaš spomenula zanimljivu činjenicu da se rodni podaci bez daljnjega skupljaju od strane našeg Državnog zavoda za statistiku, dakle našeg statističkog zavoda, što je neophodno. Recimo razlika u plaćama između muškaraca i žena, kontrolirano za razinu kvalifikacija odnosno razinu obrazovanja. To je očito sastavni dio prikupljanja statističkih podataka oduvijek. Ili barem ajmo reći od '70-ih kad smo o toj temi uopće počeli razgovarati. Ovdje se očito ne smatra to nikakvom niti dramom niti ideologijom, za razliku od nekih drugih tema o kojima je zaokupljena hrvatska javnost. Obrazovanje, način na koji se skupljaju podaci o obrazovanju. Da li recimo se koristi svako postsrednjoškolsko obrazovanje kao pokazatelj ili kao podatak o broju visoko obrazovanih ljudi u Hrvatskoj ili se diferencira između sveučilišta, veleučilišta, to nema nikakvog da tako kažem, vrednosnih sudova ali pokazuje nam točnost i preciznost podataka s kojima ćemo biti suočeni. Ekološka zagađenost, primjerice, da li se koriste prosjeci ili se koriste manje geografske jedinice kako bi se prikupili podaci. U prosjeku to može biti prilično prihvatljivo, gdje istovremeno možete u prosjeku uračunavati neke dijelove koji su potpuno čisti li dijelove voda koje su potpuno čiste i dijelove voda koje su strašno zagađene a u prosjeku će biti relativno prihvatljivi. Dakle, samo kao ilustraciju na koji način i zbog čega je važno definirati i imati jasnu sliku kako se ti podaci skupljaju. Zaposlenost, vidim da se račun da će se i anketna zaposlenost ovdje ubrajati da tako kažem, dakle zaposlenost može biti posebni podaci o ljudima koji imaju stalna radna mjesta, pa onda onima koji imaju privremena, povremena, sezonska itd. Ako sve stavite na kup i izmjerite recimo, šta ja znam, 15.7. kad su svi sezonski zaposleni, imat ćete sasvim drukčiju sliku nego ako recimo mjerite, šta ja znam, 1. veljače i diferencirate između različitih kategorija. Migracije, vrlo važna tema za nas. Relativno nova. Pojavljuje se u ovom trogodišnjem programu. Migranti izbjeglice, tema koja je i politički i puno šire nego što je sama Hrvatska u ovom trenutku za Europu a rekla bi i ne samo za Europu, ali ajmo reći da nas interesira u prvom redu za Europu, krajnje relevantna. Da li mi pravimo razliku i na koji način pravimo razliku i prikupljanju tih podataka između migranata i izbjeglica? Da li prikupljamo te podatke temeljem zahtjev za azil, temeljem iskaza, temeljem nekih drugih standardiziranih podataka, također vrlo važan temelj za ne samo da bi znali o čemu se radi, nego da bi mogli formulirati i artikulirati državne politike jer je jedna vrsta politike prema ljudima koji dolaze kao izbjeglice, druga vrsta politike je prema ljudima koji dolaze kao migranti, koje ćemo vjerojatno u budućnost isto trebati. Naročito pojedinih profila, dandanas već ljude odlaze i traže građevinske radnike u drugim zemljama u regiji jer ih ne mogu naći u Hrvatskoj. Dakle, postoje vrlo značajni razlozi zašto te podatke je važno imati, jasne, razgraničene i prikupljene temeljem poznatih i prepoznatljivih kriterija. Druga tema je pitanje upotrebe tih podataka. Spomenula sam Cambridge analitiku zato što se o toj firmi, tvrtki danas vodi velika rasprava koja je kupila, uzela, dobila, podatke, čini se od pedeset milijuna ljudi sa Facebooka i upotrijebila ih u ciljanoj predizbornoj propagandi u zadnjim američkim izborima. Čini se da nije bila sasvim neprisutna niti u referendumu o Brexitu. To su ogromne zemlje sa vrlo sofisticiranim mehanizmima zaštite s kojima mi se ne možemo mjeriti ni na koji način, da tako kažem. Dakle, ako su u stanju tu napraviti u Velikoj Britaniji i u SAD-u, zamislite što su u stanju napraviti sa podacima u jednoj zemlji od 4 milijuna ljudi, od kojih recimo su vjerojatno 3 odrasli ljudi, dakle, koji glasaju i pojavljuju se na izborima, kupuju i sve ostalo što je relevantno ovdje. Na koji način se ti, šta se radi sa tim podacima? Iz ovog plana vidjeti ćete da tu nije samo Državni zavod za statistiku, koji se pojavljuje, nego je tu i nekoliko institucija koje su se zovu ovdje, ovlaštena tijela za obavljanje poslova službene statistike. To je upravno tijelo Grada Zagreba, za prikupljanje službene statistike, Hrvatska agencija za okoliš i prirodu, Hrvatski zavod za javno zdravstvo, Ministarstvo financija i Ministarstvo poljoprivrede. Bilo bi vrlo zanimljivo čuti i vidjeti, prvo, na koji način se standardizira metodologija i podaci koje prikupljaju ta razna tijela i u kojoj mjeri je Zavod za statistiku prisutan u kontroli, da tako kažem, odnosno, kontroliran način, na koji se ti podaci prikupljaju, obrađuju i koriste. Korištenje statističkih podataka, sigurnost tih podataka, način upotrebe tih podataka će u vremenu koji je pred nama postati jedna od glavnih tema. I mislim da treba biti sastavni dio ovakvog jednog koncepta. Konačno podaci koji se prikupljaju i prezentiraju, a naročito metodologija, dakle, način, na koji, jer vi ćete dobiti podatak 75% ljudi u Hrvatskoj, šta ja znam, ima auto, šta god, bilo koji podatak. Vi morate znati kako se do tog ili ne znam, koristi javno zdravstvo ili koristi privatne doktore. Vi morate znati kako je taj podatak dobiven, mora vam to biti jasno da bi znali na koji način ga morate koristiti. Imam jedan dobar primjer, neki dan samo ovdje imali, ja sam imala jedan sastanak tu u Sabora odbora, pa nisam uspjela sudjelovati na tome, imali smo raspravu o izvješću o korištenju fondova EU. To dragi Bog ne razumije. Vi uzmete taj papir, vi ne znate šta su još oni IPA oni pretpristupne fondovi, na koji način se to preljeva u onom famoznom N plus 3, dakle, još 3 g. nakon zadnje godine imate prvo to koristiti. Gdje ulaze oni fondovi koje smo koristili, počeli koristiti nakon što smo postali članica? Za šta smo se prijavili, šta smo dobili, šta smo isplatili, dakle, potpuno nerazumljivo. To je nedopustivo po mom mišljenju. Dakle, za jednog prosječnog čovjeka, podaci koje mi dobivamo, moraju biti razumljivi. Mi moramo znati, kada pročitaš, ako si prosječno inteligentan, moraš razumjeti šta tu piše. I to je kada se radi o statistici, vi znate da postoji jedna slavna knjiga How to lie statistiks, Kako lagati sa statistikom. Kada se radi o statistici, to je naročito važno. Zato je cijela ova pozadina, dakle, način skupljanja podataka, način prezentacije i način čuvanja i jasna i transparentna upotreba podataka za nas od apsolutno ključne važnosti. I to svakim danom, ova tema, koja se čini tako benigna i koja je s nama decenijama, postaje gotovo centralna tema. Rudarenje po podacima, kak se to zove, postati će glavna tema budućnosti. Prema tome predlažem da na ovu temu budemo krajnje ozbiljni. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate dvije replike, prva je replika, gospođe Grozdane Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana gospođa Pusić, da mislim da o ovoj temi nedovoljno posvećujemo pažnju a svi volimo imati podatke i svi volimo baratati s podacima, a očito da premalo svi skupa uopće razmišljamo kako do tih podataka se dolazi i kojim metodologijama i na koji način se oni prikupljaju. Pa ovdje, u ovaj sam materijal iz početka je vrlo štur, međutim, na kraju kada se daju ove tablice od 193 čini mi se stranice, onda se lijepo vidi koje područje se istražuje, tko ga provodi, kako metodološki to ide i čemu to služi. I tu je između ostalog pobrojano da su tu im Ministarstvo financija i Carinska uprava, dakle, to je onaj odgovor možda u smislu onog pitanja tko i kako prikuplja podatke. Dakle, sve ono što se metodološki postavi kako treba u svim institucijama koje to rade redovno, mjesečno, polugodišnje i slično, dakle iz tih podataka s kojima svakodnevno te institucije rade se onda postiže i točnost tih podataka koji onda ulaze u sustav. Tako i sa jedinicama lokalne i sa REGOS-om i Sa Ministarstvom gospodarstva o broju obrta itd., o primanjima i slično pa i ova rodna gdje se onda kaže da su to podaci o muškarcima i ženama, spolu, visini njihovih primanja i svega ostalog. Dakle, kada se jednom uspostavi ovakav sustav koji to daje kroz institucije bilo javnog zdravstva, bilo svih ovih drugih institucija, onda je i pouzdanost tih podataka veća i onda mi možemo vjerovati da zaista ove podatke koje dobivamo iz statistike možemo i koristiti ispravno.
Hvala. Odgovor, gospođa Pusić.
Hvala lijepa. Evo kolegice, upravo na to upozoravam. Dakle, jedanput kad se uspostavi se vozi po istom, ali vrijeme se dramatično promijenilo i uvjeti su se dramatično promijenili i ovdje čak kad imate jednu instituciju koja skuplja podatke je vrlo upitno u kojoj mjeri su oni standardizirani. A zamislite kad ovdje imate, navodi se mislim 5 ili 6 plus jedinice lokalne samouprave koje skupljaju podatke koji trebaju biti standardizirani. I onda još dodatno imate pitanje kako se ti podaci koriste. Dakle, u tom pogledu mislim da je vrlo važno imati jasnu sliku za različite skupljače da tako ta kažem, podataka, u kojoj mjeri su oni pod kontrolom Državnog zavoda za statistiku, u kojoj mjeri je to jedan standardizirani obrazac gdje dobijemo koliko je moguće, sigurno nisu svi podaci, sigurno svašta se tu događa ali koliko je moguće standardizirane podatke od tih različitih drugih sakupljača podataka, da tako kažem, koji se slijevaju ono što mi zovemo čvrste činjenice.
Hvala lijepa. Druga i posljednja replika gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Pusić, otvorili ste niz tema ali mislim da je iznimno važnije ovo na kraju s čim ste završili. Riječ je svakako kad govorimo o prikupljanju podataka, riječ je o nečemu što će u budućnosti imati vrlo značajne implikacije. Naravno matematikom ako promatramo primijenjenu matematiku u obliku statistike kao primijenjenu znanost, ona ima svoje metode i vjerojatno i to je i agencije i ministarstvo i državni zavod koristi, međutim, u tom djelu čak i nemamo primjedbi, metodološki se to radi, bilo o anketama, bilo ovako, onako, međutim ono što vi naglašavate, što je jako bitno, tko kontrolira te podatke zbog mogućih zloupotreba. Mi imamo naravno Zakon o zaštiti podataka, međutim evo dat ću na jednom primjeru, u ovome izvještaju u poglavlju, pazite 4.0.4.2.4. kažem, to je vrlo opsežno, pa između ostalog kaže prognoza indeksa cijena u poljoprivredi za 2018. godinu skuplja DZS i Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo poljoprivrede ima svoje agencije. Pazite, riječ je o vrlo važnim podacima. Svaki podatak informacije ima cijenu. Država se ne smije olako odnositi prema ovome. Mi smo to na niz primjera vidjeli kako država se olako odnosi i ne samo prema materijalnim vrijednostima. Dakle ovdje je riječ o podacima koji imaju svoju tržišnu cijenu. Ako netko do tih podataka dođe mimo ovoga da kažem nelegalno, onda imamo tržišnu poziciju bolju nego onaj koji je došao legalno. A kada ne govorimo sada o ljudskim pravima ili nečemu drugome, i posebno evo, vi ste spomenuli utjecaj na izbore, sigurno da podaci koji obilježavaju nekakve trendove u društvu mogu utjecati i na, ako netko do njih dođe, mogu utjecati na rezultat izbora. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor, gospođa Pusić.
Hvala. Hvala vam kolega Žagar, naime, ono što sam aj htjela u ovom drugom djelu postići je da upozorim na tu novu situaciju koja se upravo stvara, koja je u procesu nastajanja i mijenja cijeli odnos i status ovako prikupljenih podataka naročito kad se radi o upotrebi i naročito kad se radi recimo o utjecaju kao što ste vi spomenuli, na tržištu. Tržište je takav mehanizam da čak neki šta ja znam, glasine ili neke situacije, ne znam, ovo što se događa sa Cambridge Analityticom je u jednom danu srušilo vrijednost Facebooka za 6 milijardi dolara. Ok, to je ogromno i to je sve puno većih dimenzija nego ono u čemu mi funkcioniramo ali u našem slučaju, naravno ekstrapolacije, to je ovo o čemu ste vi govorili i projekcije mogu utjecati na ponašanje na tržištu, mogu utjecati na cijeli niz stvari a svakako će utjecati na politike koje će recimo država i lokalna zajednica poduzeti. I ako država ima ili lokalna zajednica ovisno o tome gdje npr. se povuče siromaštva i kaže se imaš 3% siromašnih zato jer si tako povuku crtu siromaštva, ako je povučeš malo više, najedanput imaš 25% recimo ili šta ja znam 30% siromašnih, na taj način ćeš onda usmjeriti svoj proračun kao jedinice lokalne samouprave, kao samo mali jedan primjer.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovim točkama dnevnoga reda i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Programa statističkih aktivnosti RH 2018., 2020. g. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena, sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje Prijedlog Programa statističkih aktivnosti RH 2018., 2020., molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 112 za, i 2 suzdržana donesen Programa statističkih aktivnosti RH 2018., 2020.
I sada prelazimo na točku dnevnog reda koja nosi naziv, kojeg ću pročitati cijeli: - Izvješće o provedbi Ustavnoga zakona o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u državnom proračunu Republike Hrvatske za 2015. i 2016. godinu za potrebe nacionalnih manjina Podnositelj izvješća je Vlada RH temeljem članka 37. Ustavnoga zakona o pravima nacionalnih manjima. Raspravu je proveo Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Sa nama je gospodin državni tajnik Darko Nakić iz Ministarstva uprave. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Vlada RH sukladno odredbi članka 37. stavka 3 ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina, podnosi Hrvatskome saboru izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava, koja se u državnom proračunu osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina. Sastavni dio i ovog izvješća su i obrasci za jedinstveno statističko praćenje zastupljenosti predstavnika nacionalnih manjina u tijelima državne uprave, pravosudnim tijelima, te upravnim tijelima jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave koji daju prikaz stanja zastupljenosti za 2015. i 2016. g, te je komparativna analiza u odnosu na stanje iz prethodne godine. Tijekom ovog izvještajnog razdoblja poduzimanje su brojne aktivnosti vezano uz provedbu Ustavnoga zakona o pravima nacionalnih manjina, a od osobitog su značaja za ostvarivanje prava pripravnika nacionalnih manjina u 2015. bili izbori za zastupnike u Hrvatski sabor na kojima su i pripadnici nacionalnih manjina birali svoje zastupnike, te izbori za vijeća i predstavnike za nacionalne manjina u jedinice lokalne područne, regionalne samouprave. Ovdje samnom su kolege iz ostalih ministarstava. Oni će svatko u svom području odgovoriti na sva vaša pitanja, odnosno, predstaviti one aktivnosti koje su imali tijekom promatranog izvještajnog razdoblja. Vijeća i predstavnici nacionalnih manjina u svojim lokalnim sredinama još uvijek ne participiraju u dovoljnoj mjeri u provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina na lokalnoj razini. Projekt kojeg provodi Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Vlade RH, potpora vijećima nacionalnih manjina na lokalnoj razini, kojom se nastoji osigurati preduvjeti za aktivniju participaciju vijeća i predstavnika kao i projekt kojeg provodi Ministarstvo uprave. Potpora učinkovitoj provedbu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina koji ima za cilj jačanje institucionalnih kapaciteta Ministarstva uprave i Ureda državne uprave u županijama u provedbi Ustavnog zakona, doprinijeti će unapređenje sudjelovanje nacionalnih manjina u gospodarskom, kulturnom i društvenom životu društva uz očuvanje identiteta kulture i tradicije nacionalnih manjina. U provođenju nacionalne strategije za uključivanje Roma za razdoblje za 2013. do 2020. razvidan je daljnji napredak u ostvarivanju prava pripadnika Romske nacionalne manjine, provedba aktivnosti tijekom 2016. g. u području obrazovanja zdravstvene zaštite, zapošljavanje, stanovanja socijalne skrbi te reguliranje statusnih prava, kao i uspješna provedba brojnih projekata na državnoj razini te projekata organizacija civilnog društva osobito na lokalnoj razini doprinijele su daljnjoj integraciji pripadnika Romske nacionalne manjine u društvu na svim razinama. S obzirom na brojne izazove, koje još predstoje za punu integraciju pripadnika Romske nacionalne manjine, nastaviti će se s provođenjem različitih aktivnosti u cilju postizanja sveobuhvatnog uključivanja u sve segmente društva. U području suzbijanja diskriminacije tijekom 2016. g. ured je koordinirao proces izrade nacrta nacionalnog plana za borbu protiv diskriminacije, kojemu je cilj zaštita od diskriminacije, te promicanje i unapređenje prava na jednako pravno postupanje u RH, te je podizanje javne svijesti važnosti poznavanja i ostvarivanja ovoga prava. Navedeni nacionalni plan Vlada je donijela na sjednici 1.12.2017. Nastavljena je također i dobara praksa organiziranja okruglih stolova i javnih tribina koje su doprinijeli daljnjem promicanju tolerancije i suzbijanju stereotipa kao i provođenje različitih edukacija na temelju antidiskriminacije. U provođenju Ustavnog zakona, uložena su također i značajna sredstva i napori što je vidljivo i u činjenici da je unatoč nastavku trenda, znači nepovoljne gospodarske i socijalne situacije, za provođenje Ustavnog zakona u 2015. i 2016., su utrošena značajna financijska sredstva. Tako je Vlada RH u 2015. utrošila 148 milijuna 640 tisuća 839 kuna i 61 lipu, a u 2016. 131 milijun 152 tisuće i 781 kunu, što ukupno u ove 2 g. iznosi gotovo 280 milijuna kuna. Ovo izvješće je jednoglasno prihvaćeno na Odboru za nacionalne manjine, a kao što sam rekao, i ovdje su i kolege iz ostalih ministarstva pa stojimo, evo na raspolaganju za sva vaša pitanja. Hvala lijepo na pažnji.
Hvala vama. Gospođa Jeckov ima repliku, kažu mi.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Sabora. Evo, ja dakle, u ovoj fazi, imam namjeru reći nekoliko važnih stvari a koje se tiču obrazovanja pripadnika nacionalnih manjina. Dakle, ukratko ću se samo osvrnuti na izvještaj koji smo imali prilike vidjeti, dakle, to su statistički podaci, koji se odnose na broj vrtića, srednjih škola, osnovnih škola i broj đaka, sve je to egzaktna stvar, odlično pripremljeno. Također mora se reći da država je napravila jedan pravni okvir, obrazovanje po jednome, drugome i trećemu modelu, te je izdvojila korektna sredstva, međutim, također, važno je reći da i dalje imamo situacije da škole na istoku RH dakle, nisu registrirane kao manjinske iako je to, postoji dakle, jasan model, pravni okvir, isto kako je to učinjeno kada je u pitanju mađarska nacionalna manjina i talijanska, bilo koja druga, osim, dakle, kada je u pitanju srpska nacionalna manjina, to još uvijek pitanje nije nikako riješeno. U vašem izvještaju sam imala prilike pročitati da se o tome i Savjet za nacionalne manjine na tu temu osvrnuo. Ja bih bila zahvalna ukoliko bi mi se po tom pitanju, ako bih dobila mišljenje o ovoj temi od predstavnice Ministarstva obrazovanja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin Ante Babić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predstavnici Vlade RH, poštovani potpredsjedniče, ministarstvo, MUP je tu, kultura, pravosuđe, obrazovanje i Ministarstvo uprave. To zapravo govori koliko RH brine o svojim nacionalnim manjinama. Drago mi je da je to i kolegica Jeckov i u ovoj replici naglasila vezano za jedan pravni okvir nacionalnih manjina. Dakle, ovim Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina vezano za čl. 37. st. 3. Vlade RH ima zapravo obavezu jednom godišnje podnositi Hrvatskom saboru izvješće o utrošku sredstava za nacionalno manjine iz državnog proračuna. Ovo godišnje izvješće o utrošku sredstava, raspravljamo za 2015./2016. godinu, i ono je, a vidljivo je to i u samome izvješću na cjelovit, na jedan detaljan način zapravo prikazuje kako su se i za koje namjene utrošila sredstva, odnosno kako su financijski potpomagali programi nevladinih udruga i ustanova nacionalnih manjina u 2015/2016. godini. Možda samo na početku samog izvješća treba ukazati da su pri utvrđivanju ovih financijskih pomoći za programe primijenjeni kako opći, tako i posebni kriteriji, pa ću se tu samo malo osvrnuti i pojasniti možda koji su zapravo ti opći, a koji posebni kriteriji koji se primjenjuju zapravo za dodjelu financijskih sredstava, on i kaže da doprinose unapređenju i uspostavljanju multietničko, multikulturalnog povjerenja, posebno kriterijima stoji da udruge i ustanove koje su podnijele zahtjev za dodjelu financijske potpore moraju promicati vrednote ustavnog poretka RH i naravno da to vrijedi za sve 23 manjine pobrojane u Ustavu RH. S obzirom da je ovo objedinjena rasprava, treba reći zapravo u onom nominalnom iznosu da se po utrošku sredstava za nacionalne manjine u 2015. godini potrošilo 146 milijuna kuna, dok je u 2016. godini potrošeno nešto manje, odnosno 131 milijun kuna. Dakle, nekih 12% manje. Kako je ovo izvješće vezano za državni proračun RH, treba također reći da su u njemu sudjelovali i Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i ovdje nazočni predstavnici Ministarstva pravosuđa, Ministarstva uprave, MUP-a, znanosti i obrazovanja, kulture, Središnji državni ured za Hrvate izvan RH, Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, Ured komisije za odnose s vjerskim zajednicama, Savjet za nacionalne manjine, kao i Agencija za elektroničke medije i Državna škola za javnu upravu. Pa ćemo, s obzirom na vrijeme govoriti o ovome izvješću samo u nekim stvarima koje su vezani za konstatacije i za preporuke. Ravnopravna službena uporaba jezika i pisma nacionalnih manjina, u kojima je uočeno povećanje broja izdanih dvojezičnih osobnih iskaznica u odnosu na 2015. godinu, najveći broj su zapravo tražili pripadnici talijanske, srpske, mađarske i češke nacionalne manjine, značajno je povećanje broja postupaka pred tijelima sudbene vlasti, ovo također treba naglasiti i o ovome često raspravljamo u Hrvatskom saboru. Kod korištenja prava jezika i pisma nacionalne manjine u postupcima prvog i drugog stupnja izostalo je jer nije postojao zapravo interes samih pripadnika nacionalnih manjina po tom pitanju. Obaveza usklađivanja statuta jedinica lokalne samouprave, o čemu smo ovdje često govorili, zapravo s odredbom Ustavnog zakona uglavnom je ispunjena u 27 jedinica lokalne, područne i regionalne samouprave. Očuvanje tradicijskih naziva i oznaka, kao i uporaba znamenja i simbola nacionalnih manjina, Ministarstvo uprave, a to smo čuli, nije primilo niti jednu predstavku niti je evidentiralo bilo kakvu primjedbu vezanu za ostvarivanje ovog manjinskog prava na očuvanju tradicijskih naziva i oznaka. Odgoj i obrazovanje na jeziku i pismu nacionalnih manjina, sve se više, što se tiče pripadnika nacionalnih manjina, uključuje za učenje jezika i pisma po modelu C, dakle, modelu koji je zapravo vezan za jezik i kulturu nacionalnih manjina, a Ministarstvo je odobrilo ustroj nastave po modelu C u 7 osnovnih škola i jednoj srednjoj školi. Značajan napredak postignut je i kod djece pripadnika romske nacionalne manjine i njihovim uključivanjem na svim razinama kod odgojno-obrazovnog sustava, a to je zapravo i dalje najveći izazov u RH što se tiče nacionalnih manjina. U sva 3 modela odgoja i obrazovanja i u A, B i C na jeziku i pismu uključeno je 10657 djece u 230 odgojno-obrazovnih ustanova. Kulturna autonomija koju Ministarstvo kulture potiče kroz zaštitu kulturne baštine nacionalnih manjina, programe investicijske potpore, glazbenu djelatnost, kulturno-umjetnički amaterizam, izdavačku djelatnost, književne manifestacije i otkup knjiga, Ministarstvo kulture je potrošilo je ili utrošilo 11,2 milijuna kuna za 102 programa u 2016. godini, dok je u 2015. godini utrošilo 16,5 milijuna kuna za 118 programa. Osnivanje programa kulturne autonomije doprinosi sufinanciranju programa Udruga i ustanova nacionalnih manjina iz državnog proračuna putem savjeta za nacionalne manjine u područjima informiranja izdavaštva, kulturnog amaterizma i manifestacije koje proizlaze iz bilateralnih sporazuma i ugovora. U 2016. godini kroz javni poziv prijavljeno je 1157 programa, a financirani su u iznosu od 31,4 milijuna kuna. Nadalje, ono što mene posebno interesira, bez obzira na ove financijske podatke koje možemo i na kraju ovoga izvješća reći, ali možemo možda i sada, dakle Ministarstvo znanosti, sporta 31 milijun kuna, Ministarstvo kulture 11, Komisije za odnose s vjerskim zajednicama 14 milijuna kuna, Agencija za elektroničke medije 2,8 milijuna kuna, Ured za ljudska prava 14,5 milijuna kuna, Savez za nacionalne manjine rekao sam 31 milijun kuna, a Državna škola za javnu upravu 73 000, Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje 2,7 milijuna kuna i financiranje vijeća i predstavnika nacionalnih manjina iz proračuna jedinica samouprave je 22,6 milijuna kuna. No, ono što mene zapravo u ovome izvješću posebno interesira, a i govori se o etničkim motiviranim kaznenim djelima i postupcima vezanih uz diskriminaciju, dakle podsjećam da je donesen Nacionalni plan za borbu protiv diskriminacije te da je prema izvješću iz 2016. godine zabilježeno ukupno 20 događaja na područjima posebne državne skrbi koji imaju obilježje međuetničke netrpeljivosti, a u 2015. godini bio je 31 slučaj, govorim slovom i brojkom 20, odnosno 31. Stanje tih kaznenih djela je u padu za nekih 14,1%, ali po zakonu o prekršajima protiv javnog reda i mira također je u padu za 21,5% u odnosu na 2015. godinu. Ono što posebno treba naglasiti jest da se u javnom prostoru stvara percepcija da je upravo po ovim pitanjima diskriminacije Republika Hrvatska netolerantna zemlja i da je velika netrpeljivost prema nacionalnim manjinama. To smo posebice imali u onim izvješćima ako se sjećate od Pučke pravobraniteljice gdje sam naglašavao da ta percepcija nije dobra i da to zapravo šteti nacionalnim manjinama u RH i da zapravo trebamo govoriti o onim stvarnim podacima koji su nam dostupni. Ovi podaci zapravo to opovrgavaju. Ponovno naglašavamo da je Vlada RH na svojoj sjednici od 1. prosinca 2017. godine donijela novi Nacionalni plan za borbu protiv diskriminacije za razdoblje od 2017. do 2022. godine. U ovom izvješću također govori se o zločinima iz mržnje u 2016. godini, a prema podacima MUP-a, ovdje nazočnih, evidentirano je 35 slučajeva, u 2015. godini bilo je 24, a DORH je postupao po 37 predmeta. Broj pravomoćnih osuđujućih presuda bio je slovom i brojkom 7. ja bih volio da je on 0, ali nije, dakle 7. Prema podacima Ministarstva pravosuđa, ostao je jedan neriješen kazneni predmet vezan za zločin iz mržnje na temelju etničke pripadnosti, ukupno je riješen jedan predmet u kojem je izrečena oslobađajuća presuda, što me jako veseli. Ne mislim da me veseli samo oslobađajuća presuda, nego me veseli da je taj broj predmeta jako mali. Što se tiče prekršajnih djela, posebno označeno uz motiv mržnje u 2016. godini, bila su ukupno 2 takva djela što je manje nego u 2015. godini kada ih je bilo 12. Niti jedan optužni prijedlog zapravo takav nije odbačen te su donesene 3 odbijajuće ili oslobađajuće presude, isto kao i prethodne godine. Donesene su ukupno dvije pravomoćne presude što je manje nego u prethodnoj godini kada ih je bilo 7. 6 novih predmeta zaprimljeno je za kaznena djela vezano za povredu Zakona o suzbijanju diskriminacije, jedan od tih djela odnosilo se na diskriminaciju temeljem nacionalne, a jedno je temeljem etničke pripadnosti. Pravomoćno su riješena 3 predmeta. U prekršajnim predmetima vezano za povredu diskriminacije zaprimljena su 132 predmeta, u 2015. godini bilo je 125 predmeta, dakle određeno povećanje predmeta, temeljem etničke pripadnosti je bilo 27, a temeljem nacionalnog porijekla 60. Ono što mi je kod ovog izvješća posebno upalo u oči jest vrlo malo ili šturo napisano vezano za bilateralnu suradnju, dakle to je jedan segment o kojemu trebamo posebno voditi računa, a meni je to bitno zbog boljih i kvalitetnijih odnosa, kako prema nacionalnim manjinama u RH, a tako i prema Hrvatskoj nacionalnoj manjini u drugim zemljama. Dakle, treba naglasiti da je RH potpisala bilateralne sporazume o zaštiti prava manjina s Crnom Gorom, sa Talijanskom republikom, Mađarskom, Republikom Makedonijom i Republikom Srbijom. Sa Austrijom smo zapravo preuzeli onaj državni ugovor iz 1955. godine u kojem se u članku 7. zapravo govori, jamči se zapravo određena manjinska prava. E sad, Međuvladin mješoviti odbor, on bi trebao naizmjenično se održavati jednom godišnje, odnosno raditi po ovim bilateralnim sporazumima i dužan je razmatrati aktualna pitanja od interesa za nacionalne manjine u RH, ali i za hrvatske nacionalne manjine u državama koje sam spomenuo. Pa ću za primjer samo reći, da ne oduzimam vrijeme. Sjednica Međuvladinog mješovitog odbora s Crnom Gorom održana je 28.4.2015. godine i tu su zapravo usvojene preporuke koje se odnose na zastupljenost manjina u državnoj, županijskoj i lokalnoj razini, te u tijelima uprave odnosno povratu imovine, restituciji, obrazovanju, informiranju i drugim stvarima vezano za ovaj međuvladin mješoviti odbor. Međutim, međuvladin mješoviti odbor koji je bio sa Srbijom, trebao je održati svoju 7. sjednicu, međutim, to se nije dogodilo jer srpska strana se nije držala tada dogovora i nije pripremila održavanje sjednice. Dakle, srpska strana je od hrvatskih predstavnika poticana i od veleposlanika i od državnog ureda, ali se to nažalost, nije dogodilo. Po meni bi ova bilateralna suradnja, o njoj trebamo razgovarati, između ovih država s kojima imamo potpisane bilateralne sporazume, trebala biti daleko intenzivnija. Ona bi trebala biti svrsihovitija, ekspeditivnija i ona bi trebala služiti boljitku i zaštiti nacionalnih manjina, kao u RH, tako i od hrvatskih nacionalnih manjina u drugim državama. Život nije statičan i svaki dan zakašnjenja u rješavanju bilo kojeg pitanja nacionalnih manjina umanjuje, po meni, ili uskraćuje zapravo njihova prava te im stvara poteškoće kako u privatnom, tako i u društvenom životu. Ja zato apeliram na predstavnike svih nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru, od ovdje talijanske, našeg potpredsjednika Hrvatskog sabora, od svojih kolega gospodina Miloševića, Jeckov i Pupovca, gospodina Bileka, Furia, dakle, gospodina Kajtazija, svih onih koji mogu pripomoći zapravo, da ta suradnja bude češća, da bude intenzivnija, uglavnom vezano za zaštitu nacionalnih manjina u RH, a kažem i hrvatskih manjina u drugim državama. Što se nacionalnih manjina u RH tiče, treba stvarno naglasiti da ne smijemo govoriti o nikakvoj getoizaciji ili asimilaciji manjina, nego o poštivanju posebnosti svake nacionalne zajednice, ali i potreba integracije manjinskih zajednica u hrvatsko društvo. Ja mislim da to nikome ne smije biti upitno i da na tome treba intenzivno raditi. Hvala vam lijepa na pozornosti.
Hvala i vama gospodine Babiću. Gospodin Vučetić je tražio repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pozdravljam predstavnike Vlade i samo bih uvaženom kolegi zastupniku promijenio perspektivu, proširio je dijelom. Stvari ne bi smjeli promatrati na način što Vlada čini za nacionalne manjine, nego kad vidim ovolik broj predstavnika Vlada, onda odmah u moj pogled i misaoni sklop dolazi koliko su nacionalne manjine značajne za ovu zajednicu i za Vladu. Da naše Vlade, naše države, naših javnih politika nema bez nacionalne manjine. Nema nam pravosuđa, nema nam znanosti, nema nam obrazovanja, nema nam zdravstva, nema nam javne uprave bez nacionalnih manjina. To nam proizlazi iz onog temeljnog načela da svaki čovjek ima pravo na život, na slobodu i na osobnu sigurnost. Ukoliko mi pripadnike manjinskih zajednica promatramo kao one koji su manjinski, mi smo ih unizili za ljudsko pravo. Kad susrećemo pripadnike nacionalnih manjina, mi susrećemo pravo veličanstvenu pompoznu ljudskost. Ne promatramo u njima pripadnike nacionalnih manjina. Dokle god stvari promatramo s razine davanja, troškova ili susreta s drugim koji predstavlja nekakvu manjinu, mi ih ipak makar na jezičnoj razini, spoznajnoj i društvenoj getoiziramo. A to ne smijemo činiti. Mi zato nismo pozvani. Nitko nije pozvan upravo zbog one temeljne impostirane i ničim dovedene dimenzije, a to je da u susretu s drugim susrećemo čovjeka. U pripadnicima nacionalnih manjina mi se susrećemo s jednim tzv. tim provizorijem, a to je da shvatimo da je nacionalni identitet trajni identitet. Da čovjek koji je zbog nekakvog, zbog tog svog identiteta ugrožen, da je ugroženo njegovo pravo na život, na slobodu i na osobnu sigurnost i zbog toga u manjincima i manjinskoj zajednici uvijek vidim ljudsku veličinu. Zahvaljujem.
Prije nego što dajem odgovor gospodinu Babiću, ja bih htio pozdraviti učenice i učenike srednje škole iz Jastrebarskog, znači srednja škola Jastrebarsko. Hvala što ste s nama i naravno, njihove profesore. Pljesak! Sada idemo dalje. Gospodin Babić, izvolite odgovor. ... [[Upadica: ne čuje se.]] Mora odgovor gospodina Babića prije biti. Odgovor gospodinu Vučetiću od gospodina Babića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatsko sabora. Poštovani kolega Vučetiću, ja kad vas slušam, onda kao da čitam onu papinsku encikliku ... [[Govornik se ne razumije.]] , zapravo koja govori o čovjeku, vrijednosti čovjeka, ne gleda ga ni kao većinskog, niti kao manjinskog, ja ću se s vama složiti, ja nisam niti rekao u svome uvodnom izlaganju da su manjine naše nacionalno bogatstvo, niti mislim na takav način. Ja mislim da je vrijednost, baš upravo vrijednosti čovjeka, ali ne možemo zanemariti činjenicu i u izvorišnim osnovama našega Ustava kaže se da je Hrvatska zemlja hrvatskog naroda i ostalih nacionalnih manjina koje su tamo pobrojane. Ovdje se govori zapravo, o dodatnoj jednoj zaštiti, o dodatnom pravu onih koji se izjašnjavaju kao nacionalna manjina u RH, o očuvanju njihovog jezika, kulture, obrazovanja, njihovih običaja, glazbe, manifestacija, svega onoga što je zapravo recimo i dodana vrijednost za RH. Na taj način, slažem se s vama, a pratili ste, rekao sam u svom završnom obraćanju da ni u kom slučaju ne želim i ne volim kad se govori o getoizaciji i asimilaciji nacionalnih manjina u jednom društvu posebice Hrvatskoj, već želim da oni budu integrativni faktor, a oni koji su predstavnici tih nacionalnih manjina, prvenstveno mislim na njihove političke lidere, oni imaju time i veću odgovornost da ta suradnja, kako u RH, tako i hrvatskih nacionalnih manjina izvan nje, a posebice apeliram na hrvatsku nacionalnu manjinu u Srbiji bude još jača, bude intenzivnija još jača, bude intenzivnija i da ta prava recimo to tako iako manjine ne vole reciprocitet i ne vole govoriti o tome, ali da razmišljamo i o tome. Hvala.
Lijepo je to čuti od gospodina Babića i od gospodina Vučetića, a sada ćemo čut što nam ima reći gospodin Pernar. Hvala i vama. Idemo sada, prelazimo na raspravu, idemo dalje sa rasprava po klubovima. Gospodin Boris Milošević u ime Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite.
Poštivani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Iskoristio bi priliku, kada mogu govoriti i o ovoj temi, koja je bitna za nacionalne manjine, da čestitam svim građanima RH, a prvenstveno manjinskim udrugama, koje su jučer, a možda i danas kroz jutro uspjele prikupiti dovoljan broj potpisa za europsku građansku inicijativu … [[Govornik se ne razumije.]] milijun potpisa za raznolikost u Europi. To je inicijativa koju je pokrenuo … [[Govornik se ne razumije.]] kao jedna krovna organizacija manjina u Europi, kojim se poziva EU, da poboljša zaštitu pripadnika nacionalnih i jezičnih manjina, te da pojača kulturnu i lingvističku raznolikost u Uniji. Ta bi inicijativa uspjela potrebno je prikupiti milijun potpisa u cijeloj Europi, to je jedan uvjet, a drugi uvjet je da u najmanje 7 zemalja ti potpisi budu prikupljeni do određenog, iznad određenog brojčanog praga. To je jučer uspjelo RH dakle, broj potpisa koje je trebao prikupiti je 8250 prikupljeno je skoro 9000 potpisa. Nedostaje još nekih 90000 potpisa da bi bilo prikupljeno milijun potpisa u cijeloj Europi. Kako inicijativa traje do 3.4. ove g. ja se nadam da će to uspjeti, ali evo, drago mi je da smo mi u Hrvatskoj to uspjeli prvenstveno zalaganjem manjinskih udruga. Kada bi, što se tiče ova dva izvještaja, zapravo koja su komplimirana u jedan, mislim da su vrlo opsežna, bogata statistički podacima i pokrivaju vrlo različito i široko područje. Izvješće pokriva 2 g. i nažalost dolazi sa zakašnjenjem, iako je obveza Vlade da to podnosi svake godine. Ti izvještaji pokazuju jedinu realnu situaciju, ne kriju probleme sa kojima se susreću pripadnici nacionalnih manjina, dakle, pokazuju vrlo realno stanje, sa svim dobrim i lošim stvarima. Ono što treba istaknuti, da izvještaji sadrže brojne preporuke za državna tijela i ja se nadam da će te preporuke biti razmatrane i uvažane. Ovo izvještajno razdoblje koje se odnose na 2015. i 2016. je bilo vrlo dinamično i u biti bili su izazovi upravo atmosfere i netolerancije u društvu, koja je poslije smanjena ali nije sasvim nestala. Kako su izvještaji vrlo, rekao sam već, pokrivaju široku temu ne mogu govoriti o svemu, ali ću se koncentrirati na nekoliko područja koja smatram bitnim. U pogledu obrazovanja sam istaknuo upravo ono što je i kolegica moja u replici istaknula, a to je neriješeni problem registracija manjinskih škola koji se prenosi iz godinu u godinu, unatoč što su ispunjene sve zakonske pretpostavke da se učini. Nekoliko dakle, osnovnih škola u istočnoj Slavoniji nije registrirano kao manjinski, iako se dakle, te škole koristi model A dakle, imaju svoju nastavu na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu. One su dvojezične sa dvojezičnim natpisima. Obaveze koje su preuzete da te škole budu registrirane kao manjinski su preuzete prije više od 20 g. što je poslije Ustavnim zakonom samo potvrđeno. Imamo primjere dakle i da Mađarska i da talijanska i da češka škola i da manjinska zajednica imaju svoje manjinske škole, nažalost još uvijek čekamo to sa srpskim manjinskim školama. Ja sam uvjeren da je ovaj problem moguće riješiti, da je kroz jedan dijalog i argumentiranu raspravu i poštivanje preuzetih obaveza i zakona, moguće riješiti, ali nažalost, moram konstatirati da do dana današnjeg to još uvijek nije napravljeno. Posljedica tako formalno pravne definiranosti škola se zapravo osjeća svakodnevno u njihovom radu, jer im se zapravo onemogućuje razvoj bilokakve strategije. U pogledu jezika i pisma, moram reći da i dalje još uvijek prisutan problem puno primjene odredbi i Ustavnog zakona i Zakona o jeziku i pismu prava, jeziku i pismu nacionalnih manjina u RH. Tu još imamo i 2 konvencije koje tu reguliraju, dakle, sve to nažalost, još uvijek nije do kraja ispoštovalo, dakle, ako stavimo sa strane situaciju u gradu Vukovaru, još uvijek imamo jedinice lokalne samouprave, sada zapravo možemo govoriti o jednini, jednu općinu, koja nije svoj statut uskladila sa Ustavnim zakona pravima nacionalnih manjina, dakle, još uvijek ne regulira korištenje i jezika i pisma onako kako zakon kaže. U pogledu onih općina koje su to uskladili, dakle, svoje statute sa zakonom, dakle, same sebi propisale obvezu poštivanja uporabe jezika i pisma nacionalnih manjina. U tim jedinicama lokalne samouprave što i proizlazi iz ovog izvještaja imamo parcijalnu primjenu, dakle nemamo primjenu u potpunosti ni primjenu zakona ni primjenu njihovih vlastitih statuta nego se njihova rješenja primjenjuju parcijalno. Ono što bi posebno htio naglasiti u pogledu primjene odredbi i Ustavnog zakona i Zakona o jeziku i pismu se odnosi na primjenu članka 10. Zakona o uporabi jezika i pisma kojim je propisano da u općinama i gradovima u kojima je uvedena ravnopravna uporaba jezika i pisma svih manjina, pa tako i Srpske nacionalne manjine da nazivi naselja moraju biti dvojezični. Nažalost, moram konstatirati imamo samo situaciju u Donjem Lapcu dakle u Općini Donji Lapac i to upravo u 2015. je postavljena dvojezična ploča na ulazu u općinu i na tome se nažalost stalo. Mislim da se s poslom treba nastaviti i ja tu apeliram na Hrvatske ceste da poštivaju i Ustavni zakon i volju lokalne zajednice koja je izražena kroz statut i da postave dvojezične natpise na ulaze onih općina koje ispunjavaju za to uvjete koji su to izrazili kroz svoj statut. Drugo što bi htio upozoriti kada govorimo o jeziku i pismu je ćirilica koja ima jako negativan status u društvu. Ona je praktički postala nepoželjna u javnom prostoru. Ja ne bih sada nabrajao sve primjere samo evo prije par dana je bila jedna situacija u Pleternici gdje je u jednoj osnovnoj školi podijeljen, dakle učiteljica je greškom podijelila matematičke zadatke na bugarskom jeziku i ćiriličnom pismu i nastala je jedna cijela uzbuna i roditelja i gradske uprave i medija, skoro da je nastala jedna cijela afera koja je dobila jednu etničku, a po meni čak i etičku dimenziju sasvim nepotrebno. To je po meni samo pokazatelj koliko moramo uložiti u edukaciju i toleranciju. U pogledu tretmana u medijima, diskriminacije i govora mržnje naglasio bih definitivno izostanak proizvodnje programa na jeziku i pismu nacionalnih manjina, ne postojanje redakcije za nacionalne manjine na javnom servisu. To je jedna činjenica na koju upozoravamo godinama, a minutaža koju pripadnici nacionalnih manjina dobivaju i koji sve prilozi se broje, dakle pogrešno parkiranje se broji u minutažu koji su dobili pripadnici nacionalnih manjina je po meni sramotno mala. Ništa manje nije bitno izostanak edukacije koju organizira Vladin ured savjet za nacionalne manjine svake godine organiziraju edukaciju za novinare koju novinari uredno ignoriraju, pa čak i novinari sa javnog servisa, a što bi pomoglo u biti da se javnost informira i senzibilizira za probleme nacionalnih manjina pogotovo ono što se odnosi na širenje stereotipa i predrasuda je diskriminacija, pogotovo etnička diskriminacija je prisutna u društvu. Kada pogledamo izvještaj Pučke pravobraniteljica najveći broj pritužbi u pogledu diskriminacije se odnosi na etničku diskriminaciju. Jedno istraživanje koje je Pučka pravobraniteljica navela u svom izvještaju, dakle kaže u zaključcima da većinska populacija Hrvatsku doživljava kao multikulturalno društvo otvoreno prema nacionalnim manjinama. Dakle to je zaključak istraživanja, stavovi koji su izrazili ispitanici, a u istom tom istraživanju ispitanici su rekli i to je u istraživanju konstatirano da imaju prema Romskoj i Srpskoj nacionalnoj manjini negativne stavove odnosno pripisuju negativne karakteristike što naravno onda dovodi i do stvaranja predrasuda, stereotipa, a onda se rađa i diskriminatorno postupanje. Spomenuto je bilo ovdje zločini iz mržnje, a zločini iz mržnje su vrlo specifični zločini. To su kaznena djela koja su specifična zbog svog motiva zbog počinjenja djela, motiv je mržnja prema drugome ili drugima. Propusti da se oni prepoznaju, progone, sankcioniraju javno osude pridonose strahu pripadnicima manjinskih skupina koji su zapravo najčešće žrtve da takva djela uopće prijavljuju. Prema podacima iz izvještaja po stupanju policije koje je bilo prošli tjedan na raspravi u Saboru, 2015. bilo je evidentirano 25 zločina iz mržnje, a u 2016. 35. to su apsolutni brojevi koji nisu veliki, međutim kada uzmemo postotke imamo situaciju da je to povećanje za 40%, što je zabrinjavajuće. Druga zabrinjavajuća stvar što Ured za ljudska prava koji vodi statistiku zločina iz mržnje nije do kraja uskladio svoje postupanje sa protokolom o postupanju o zločinima iz mržnje pa onda se podaci razlikuju od tijela do tijela, podaci različiti su od strane MUP-a, podaci su različiti od strane Ministarstva pravosuđa, od DORH-a i onda u biti imamo dijelom neusklađene podatke. Htio bih još reći u pogledu zastupljenosti u zapošljavanju, postotak u ove dvije godine dakle 2015., 2016. pokazuje da je postupak manjina stagnirao na 3,4%, što je apsolutno nedopustivo odnosno jako mali broj, mali postotak. Kada usporedimo sa 2014. godinom zastupljenost je bila 3,49%, dakle skoro imamo po meni jedan veliki pad u odnosu na 2014. i 2015. i za koju godinu mislim da nećemo više govoriti o 3, nešto, nego ćemo početi govoriti o 2, nešto. A javnost, znači percepcija u javnosti je da se manjine zapošljavaju preko svoje nacionalne pripadnosti, po etničkom ključu, preko reda dakle samo se pozovu pravo prednosti kao pripadnici manjina i odmah dobiju posao, što nije istina. dakle moraju ispunjavati sve uvjete formalnopravne za neko radno mjesto u državnoj upravi, moraju pokazati testove odnosno postići rezultat na testu jednako kao i drugi, dakle moraju biti kvalificirani kao i drugi i tek onda se pozvati na pravo prednosti. Ja ovdje smatram da država treba napraviti dodatni napor, ne više zapravo da povećamo zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina, nego da zaustavimo ovaj pad, odnosno njihovo iščeznuće. Možda bi novi akcijski plan zapošljavanja manjina, kakav smo jednom imali, donio rezultate, iako se i taj plan kad je bio donesen je zapravo doživio neuspjeh, ali upravo učeći se na tom neuspjehu i da vidimo što je onda pošlo krivo, možda bi mogli popraviti situaciju. Htio bih na kraju kazati, da iako govorimo da je pravni okvir u RH za manjine dobar, mislim da nije dovoljno imati dobre zakone, da bi zakoni imali učinka moraju postojati i djelovati institucije koje ih provode i to na svim razinama vlasti. Manjinsko zakonodavstvo i manjinska politika moraju se ostvarivati multi-sektorski. Iz tog razloga apeliram na sve predstavnike Vlade RH koji su ovdje, da uzmu u obzir preporuke koje su u ovom izvještaju i isto tako bih apelirao na Vladu RH, znam da je u izradi Izvještaj o poštivanju Europske povelje o regionalnim manjinskim jezicima. RH je kad je ratificirala tu Europsku povelju, dakle dokument Vijeća Europe, izrazila jednu rezervu koja se odnosi na neteritorijalne jezike. Ta rezerva najviše zapravo pogađa romski jezik i mislim da smo mi ostali jedina država u Vijeću Europe koja ima takvu vrstu rezerve. I mislim da kad podnesemo izvještaj i kad ga naš predstavnik bude objašnjavao i obrazlagao u Vijeću Europe, da neće biti ugodna situacija, zapravo da mi kao jedina članica Vijeća Europe imamo rezervu koja se odnosi na romski jezik. Hvala.
Hvala lijepa. A sada gospodin Veljko Kajtazi u ime Kluba zastupnika svih nacionalnih manjina. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici ministarstava, poštovane kolegice i kolege. Iako je Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina jednoglasno usvojio sa zakašnjenjem Izvješća o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u Državnom proračunu RH za 2015. i 2016. moram istaknuti kako stanje nije zadovoljavajuće te da do danas postoje problemi u svim aspektima provedbe Ustavnog zakona. Posljedično ne čudi da imamo značajne probleme i u provedbi operativnog programa za nacionalne manjine koje je Vlada usvojila u kolovozu prošle godine, a izvješće o istoj je predviđeno za ovaj mjesec. Kako ne bismo o tome raspravljali za dvije godine, kao što je slučaj sa Ustavnim zakonom, ako je neizbježno i integralni dio operativnog programa želim istaknuti da kad govorim o 12 nacionalnih manjina koje ja zastupam u posljednjih 6 mjeseci ne možemo govoriti o provedbi operativnog programa, već o problemima u njihovoj provedbi. Oni u najvećoj mjeri nisu operativni i o tome prije svega svjedoče dogovoreni rokovi za provedbu, a svi su u manjoj ili većoj mjeri probijeni. Razlozi tome, unatoč najboljim namjerama premijera da manjine čine integralni dio programa Vlade su sljedeće: provedbena tijela, odnosno ministarstva nisu spremna za provedbu dogovorenih aktivnosti. Moram reći da u određenim ministarstvima nailazimo i na otpor i propitivanje dogovorenih aktivnosti, što je paradoksalno i neprihvatljivo nakon što se dokument jednoglasno usvojio na sjednici Vlade i nakon što prođe konzultacije u jednom dugom procesu koji je Vladin povjerenik za pisanje dokumenta proveo. Nadalje, u nekim državnim uredima i ministarstvima postoji najbolja namjera da se dogovorene aktivnosti provedu u dogovorenim rokovima, ali pored toga, što često nisu predviđena sredstva za provedbu dogovorenih aktivnosti, nailazimo na situacije u kojima ne postoji pravni okvir za provedbu takvih aktivnosti. U posljednjih godinu dana sam sve činio da takve situacije zaobiđemo nekim posebnim zaključcima ili odlukama, ali do toga nije došlo. Najbolji primjer za to je pitanje stambenog zbrinjavanja pripadnika romske nacionalne manjine i unapređivanje njihovih životnih uvjeta kroz konkretne intervencije u romskim naseljima, a o kojima sam nebrojeno puta pričao, ali takvi procesi i u posljednjih 6 mjeseci nisu pokrenuti. Zakon o područjima posebne državne skrbi ne prepoznaje romska naselja o kojima govorim, a proces izmjene i dopune pravnog okvira traje već predugo i samim time dovodimo u pitanje provedbu i Ustavni zakon i operativnih programa u nadolazećem razdoblju. Zanimljivo je da u kontinuitetu od kad su usvojeni prvi strateški dokumenti za unapređenje položaja Roma imamo izobilje tzv. soft projekata, a ovo i ostala izvješća su puna takvih projekata koji ne donese željene promjene u romskoj zajednici. Ne znam radi li se primarno o nedostatku volje, nepoznavanju problema romske nacionalne manjine ili nečeg drugog, ali evidentno je kad pogledamo životne uvjete pripadnika romske nacionalne manjine i većinskog stanovništva da nismo dovoljno učinili kad govorimo o njihovim životnim pitanjima i da Ustavni zakon i strategije nisu zaživjele na razini na kojoj smo to očekivali. Akcijski planovi i ovakvi izvještaji su dokumenti koji detektiraju probleme ali ne nose obavezujući faktor prema nositeljima aktivnosti. U tome vidim ključni problem nedostatka napretka. Drugim riječima, za probleme o kojima danas raspravljamo nitko neće odgovarati. Glavno odgovorno tijelo za praćenje provedbe svih ovih dokumenata u suradnji sa nevladinim sektorom trenutno provodi projekt prikupljanje i praćenje baznih podataka za učinkovitu provedbu nacionalne strategiju za uključivanje Roma. Sam naziv projekta nam daje uvid u puno toga. Nacionalna strategija za uključivanje Roma je dokument usvojen u razdoblju 2013-2020. i dio je šireg europskog okvira koji je prepoznat u svim državama članicama EU. Dakle, mi u 2018. godini za dokument koji se provodi od 2013. godine skupljamo bazne podatke za praćenje njegove provedbe. Drugim riječima, izvještaji kojima se bavimo nisu precizni jer mi do danas precizno ne može odrediti glavne probleme najugroženije manjinske skupine u našem društvu. Nadležno povjerenstvo koje bi trebalo pratiti provedbu nacionalne strategije za uključivanje Roma, formirano je nakon dvije godine pauze i nerada, a ista ovakva izvješća sa dvije godine zakašnjenja dolaze na dnevni red, te do danas nismo vidjeli konkretizaciju potrebnih mjera, a recimo, ni sam operativni program za nacionalne manjine, na njemu nije raspravljano. Uslijed niza problema, potrebno je da to povjerenstvo postane forum za raspravu koje će donijeti konkretne i obvezujuće zaključke prema nadležnim ministarstvima jer to je jedini način da se aktivnosti provedu. Do sada je to povjerenstvo nažalost, bilo tijelo koje je raspoređivalo ograničena sredstva i krpalo rupe onih najhitnijih slučajeva, a posebno za školovanje mladih. Bez potrebe da ulazim u raspravu o tome da do danas romski jezik nije priznat kao službeni manjinski jezik u RH. Iako je RH i UNESCO u ... [[Govornik se ne razumije.]] priznavanja svjetskog dana romskog jezika, moram se osvrnuti na položaj romskih studenata koji do današnjeg dana, po mojim saznanjima, nisu dobili stipendiju za tekuću akademsku godinu. Sramotno je da već nekoliko godina upozoravam da nam romski studenti odustaju od školovanja zbog kašnjenja stipendija, a da ništa nije poduzeto da se taj proces ubrza. Ove godine se za tu stipendiju prijavilo 20 studenata. Ako se svi zalažemo da je obrazovanje ključan proces za napredak romske nacionalne manjine, onda se možemo složiti da smo u tom procesu podbacili. Treba spomenuti da je romska nacionalna manjina jedna od rijetkih koja nema model C obrazovanja o vlastitom jeziku i kulturi. Ako se osvrnemo u povijesti, upravo je jezik i kultura najveća vrijednost koju su Romi sačuvali. Jezik, tko neće bogatstvo romskog naroda, je nešto što se država mora aktivnije uključiti, a sličnosti koje romski jezik ima sa hinduskim jezikom, neosporni je dokaz vrijednosti očuvanja romskog kao ... [[Govornik se ne razumije.]] poveznice gotovo svih Roma i njihove pradomovine. U tom smislu je potrebno učiniti konkretnije korake uvođenjem tog procesa u sklopu šire reforme našeg školstva, što je nažalost postalo političko pitanje, a ne pitanje struke vođene za dobrobit i napredak našeg društva. Nadležni odbor je također u kontekstu izvješća o kojem raspravljamo potvrdilo da je došlo do smanjenja zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina u tijelima državne uprave, a upravo je to dio Ustavnog zakona zbog kojeg su manjine pod pritiskom ostvarivati neke izrazito velike pogodnosti. Ako pogledamo tablici, u izvještajima koji se tiču zapošljavanja romske nacionalne manjine, u tijelima državne uprave, možemo vidjeti da je u tablicama ključni broj – 0. Istina je, nekoliko Roma imamo, ali o provedbi Ustavnog zakona u tom smislu ne možemo govoriti. Operativni program predvidio je aktivnost da se ta situacija unaprijedi, ali moram reći da u Ministarstvu uprave i Ministarstvu rada i u mirovinskom sustavu za taj proces nisu imali razumijevanja. To je recimo, situacija koju sam spominjao, u kojoj sam ministarstva i službenike propitivao i dogovoreno i izglasano na sjednici Vlade. Jedan od najboljih načina da povećamo ovu negativnu statistiku je Ministarstvo unutarnjih poslova kojima su potrebni pripadnici romske nacionalne manjine radi podizanja razine sigurnosti u mjestima gusto naseljenim pripadnicima romske nacionalne manjine, ali smo tu ograničeni strogim kriterijima za prijem u policijsku službu koja također moramo prilagoditi potrebama na terenu o čemu sam već razgovarao sa ministrom. Kad govorimo o kulturnoj autonomiji, najveći projekt za romsku zajednicu su društveni domovi koji se grade u nekoliko romskih naselja. Ali evo, nažalost, ovo je treća Vlada koja gradi četiri objekta, tako da je jasno kojim tempom to ide. Manjinska vijeća uz iznimku grada Zagreba, nisu ostvarila svoju svrhu. Pored financijskih problema, do danas nemaju prostore za djelovanje u većini županija, te se nedovoljno uključuju u rad lokalne samouprave, kao neka vrsta savjetodavnih tijela koja upozoravaju na probleme svojih zajednica. Financijski prikaz i izvještaj kumulativan za sve manjine na pojedinim područjima, ali kad to podijelimo sa brojem vijeća i vijećnika i dodamo nedostatak prostora za rad slika nije idealna. Istina je da su u mandatu ove Vlade sredstva namijenjena nacionalnim manjinama znatno povećana i da su procesi funkcioniranja tijela zaduženih za provedbu pokrenuti nakon dvije godine apsolutne blokade i zaostajanja. Ali je potrebno učiniti veće korake da se proces nastavi, a posebno operativni program u čiju je izradu uloženo jako puno vremena i koji su kamen temeljac suradnje kluba nacionalnih manjina i vladajuće većine. Podsjećam da smo još 14. studenog 2017. godine prema predsjednici povjerenstva uputio sažetak problema o provedbi operativnog programa za romsku nacionalnu manjinu i da do danas nije bilo potrebne reakcije. Pomaka nije bilo ni za ostale nacionalne manjine koje ja predstavljam austrijsku, bugarsku, njemačku, poljsku, rumunjsku, rusinsku, rusku, ukrajinsku, tursku, vlašku i židovsku manjinu od kojih se najveći broj bori sa problemom asimilacije održivosti njihovih udruga. Kao što je poznato Savez za nacionalne manjine sufinancira projekte manjinskih udruga i tu nastaju dodatni troškovi koje te zajednice ne mogu podnijeti. Ne radi se o bogatim projektima, nego najčešće jednom ili dva kulturna događaja. Imajući u vidu da se radi o vrlo zanimljivim kulturnim projektima smatram kako i druge državne resore treba otvoriti prema manjinskim projektima, odnosno ukoliko savjet sufinancira određeni projekt ne vidim zašto bi bio problem da u te procese uskoče i druga ministarstva jer će biti velika šteta ukoliko male manjine koje ja zastupam zbog nekoliko tisuća kuna vrijednih projekata prestanu sa svojim radom. Hvala.
Hvala i vama. Nemate replike. Idemo na Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a gospodin Goran Beus Richembergh ima riječ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo. U ime predlagatelja pred nama je izvješće koje svake godine razmatramo i imamo mogućnost komparativne analize što se zapravo događa u procesu realizacije odredbi Ustavnoga zakona o pravima nacionalnih manjina. Izvješće kao takvo korektno je, ono je sastavljeno i pripremljeno prema pravilima koja Hrvatski sabor prihvaća već godinama, ali na žalost zaključci tog izvješća kao i zaključci izvješća prije, odnosno prijašnjih godina ne pronalaze put do svoje primjene. Naime, kao što znadete mi vrlo rado baratamo tezom da su propisi i pravni okvir od Ustavnog zakona pa na niže što se tiče zagarantiranih prava nacionalnih manjina iznimno visoki, iznimno dobro razvijeni i postavljeni ali da u praksi dolazi do jako mnogo problema u primjeni. I po tome se ništa nije promijenilo već godinama. Eklatantni su primjeri naravno kod nekoliko osobito ranjivih nacionalnih manjina poput romske o čemu je govorio moj prethodnik kolega Kajtazi, ali jednako tako eskalira broj slučajeva koji kroz govor mržnje također unose zebnju u funkcioniranje i rad nacionalno-manjinskih udruga nekih drugih zajednica. Vrhunac naravno nakon kojega teško možemo vratiti duh u bocu je bila rasprava o pravu na dvojezičnim natpisima, na dvojezičnim oznakama koja nije pokazala samo prave racionalne i smislene argumente, nego je na žalost u raspravu unijela i mnogo iracionalnoga, pa rekao bih i šovinističke mržnje. Jer uzalud smo objašnjavali da će se jednim restriktivnim pristupom prava na dvojezičnost i dvopismenost ugroziti i prava nekih drugih nacionalnih manjina, dakle da nekakva lokalizacija nekog specifičnog rješenja može samo pogoršati situaciju i da postoje primjeri dobre prakse koji pokazuju u čitavoj Hrvatskoj da dvojezičnost i dvopismenost u službenoj uporabi ne proizvode ama baš nikakve negativne efekte po nikoga, ali proizvode pozitivne efekte i mogućnosti korištenja materinjeg jezika i pisma za pripadnike mnogih nacionalnih manjina. Kao što znadete i na gornjem gradu još od konca 18. stoljeća gotovo na svakoj kući postoje oznake na dva jezika i dva pisma, na hrvatskom i njemačkom i na latinici i na gotivi. I nikome to ne smeta, nikome to ne kvari, dakle priču o gradu Zagrebu, njemačkom duhu koji je postojao u ovom gradu tijekom srednjega vijeka i isto tako koncem 18. stoljeća. I kad zapravo anuliramo ono što su političke teme iz naše političke povijesti nemaju se recimo pripadnici moje nacionalne manjine u tom smislu čega stidjeti, nego se imaju mnogo čime ponositi. Kad smo već kod toga ja ću spomenuti eklatantan jedan slučaj koji se ne rješava već izvjesno vrijeme i gdje Ministarstvo pravosuđa, ni Ministarstvo uprave, niti druga nadležna tijela ne pokazuju gotovo nikakav interes da se taj problem riješi. To je problem nemogućnosti ostvarivanja prava koja imaju pripadnici njemačke nacionalne manjine u gradu Zagrebu na izbor svoga predstavnika. Naime, prije nekih desetak godina tadašnji predstavnik je zasnovao radni odnos sa osobom za administraciju koju je otpustio i ona je nakon višegodišnjih sudskih dokazivanja dobila spor iz kojega je razvidno da joj treba obeštetiti sve plaće za period u kojem nije radila do trenutka naravno pravomoćne presude. O čemu se ovdje radi? Radi se o jednom dualnom sistemu kojega imamo gdje Vijeća nacionalnih manjina imaju pravnu osobnost. Dakle, ona su kontinuum bez obzira tko su predsjednici, tko su članovi. Prema posebnom zakonu, dakle ustavnom svi pripadnici nacionalnih manjina tamo gdje ih ima određeni broj, jer su zastupljeni u relevantnom broju imaju pravo, dakle birati svoje predstavnike u vijećima, odnosno predstavnike kao takve bez vijeća ovisi već kolike su i koliko ih ima. U gradu Zagrebu Nijemci imaju pravo izabrati svoga predstavnika, međutim, predstavnika se tretirao jednako kao i vijeće za razliku od vijeća koje je institucija, predstavnik u svakome času jamči svojim OIB-om i svojom imovinom. I sada dug koji je dospio zbog nečijeg propusta od prije 10 godina, dočekalo je predstavnika izabranog na izborima 2015. godine što je suluda situacija jer se prijetilo ovrhama na osobnoj imovini. I sad imamo situaciju da predstavnika nemamo i da vjerojatno dugo, dugo dok to ne ode u neku debelu zastaru nitko nikad se neće kandidirati uopće za to mjesto predstavnika manjine u gradu Zagrebu. Ja kao predstavnik manjine u susjednoj Zagrebačkoj županiji, pokušavam svojim sunarodnjacima u tom smislu nadomjestiti u suradnji sa lokalnim udrugama što je moguće više ali to nije rješenje. Radi se o javnome novcu i u tome smislu bi Ministarstvo uprave i Ministarstvo pravosuđa morali iznaći način da se ta razlika u tretmanu vijeća i predstavnika definira i prepozna jer ne radi se o privatnom obrtu, radi se o strogo namjenskim sredstvima javnim i o načinu koji je propisan preko posebnih bankovnih računa dakle sa kompletnim nadzorom. Neke od županija a uključujući i grad Zagreb taj su sustav digle na visoku razinu i moja Zagrebačka županija to želim ovdje pohvaliti, jednaka kao i negdje izvjestan broj drugih županija o pravima i poziciji iz nacionalnih manjina, prije svega vijeća i predstavnika, vode računa. Vode računa, pomažu njihov rad, sufinanciraju njihove aktivnosti i uključuju ih u proračunska sredstva. Ono što bih ovdje htio reći je i jedna opća tolerancija govora mržnje u javnome prostoru. Dakle, kolega Milošević je već spomenuo prostor javnih društvenih mreža zasut je svakodnevno brojnim slučajevima govora mržnje i to šovinističkoga predznaka. Nitko, ama baš nitko ne vodi računa o tome, niti se tome suprotstavlja, kad je riječ o elektroničkim publikacijama, to su portali, ništa ne reagira Vijeće za elektroničke medije niti nadležne službe, govor mržnje se tumači u pojedinim slučajevima koji zahvaljujući policiji dospiju do DORH-a samo u slučaju kad se identificira netko kao pripadnik manjine odnosno onaj tko napada ili vrijeđa kao pripadnik većina a to je iznimno teško i praksa pokazuje da lokalna državna odvjetništva listom odbacuju zahtjeve policije da se postupa i to naravno onda IPSO FACTO znači ohrabrenje svih koji se služe govorom mržnje. Ja ću vam reći u konkretnom svom primjeru, u jednom slučaju gdje sam dobio oko 2 800 različitih prijetnji i uvreda, otprilike 2/3 su sa šovinističkim predznakom a od toga negdje malo više od 200 poruka su izrazito antinjemačke gdje se na najgori mogući način ne samo vrijeđa moja nacionalna pripadnost nego i moji sunarodnjaci. No dobro, ne želim govoriti pro domo sua, to je samo jedan od primjera iz kojih se vidi da društvena klima u Hrvatskoj nije dobra. Nije dobra jer se većinskome narodu pokušava kroz ta šovinistička divljanja zapravo nametnuti jedan kompleks koji je potpuno besmislen. Hrvati su svoj na svome i više im nitko nikada neće moći ugroziti državnu samobitnost, samostalnost i mogućnost da u suvremenim okolnostima kreiraju svoj nacionalni identitet i u tome smislu uloga političkih elita, onih koji javno govore, čiji se jezik sluša pa se onda i repetira je da nacionalnoj zajednici koja čini apsolutnu većinu zapravo omoguće razvoj i u duhovnom i u svakom drugom smislu koji će relaksirati pripadnost prema većinskom narodu jer nema i ne postoji nikakva šansa da pripadnici manjina u ovakvom odnosu snaga mogu biti remetilački faktor više u ičemu. I odgovornost je političkih elita da se pripadnici hrvatskog naroda u tom smislu osjećaju slobodno, otvoreno, inkluzivno i tolerantno. I na kraju dozvolite mi da kažem da je u tijeku iznimno važna inicijativa na razini kontinenta koja je i mora biti od posebnoga interesa ne samo pripadnicima nacionalnih manjina, nego pripadnicima većinskoga naroda a to su Hrvati u RH. Radi se o građanskoj inicijativi koja još 13 dana ima vremena da prikupi ukupno milijun potpisa, radi se o Minority SafePack inicijativi kojom se odlukom nadležnoga suda EU-a može jer inicijativa je isprva bila odbijena od Europske komisije, konačno se može Europsku komisiju prisiliti da Europskom parlamentu predloži set zakonskih propisa kojima će se minimalna prava pripadnicima nacionalnih i jezičnih zajednica, odnosno manjina u čitavoj EU jamčiti na jednak način. Što se tiče nas u Hrvatskoj, nemamo se čega bojati jer su standardi takve zaštite i promicanja prava puno viši nego bilogdje drugdje u Europi formalno gledano i tu neće biti bitnih promjena za nas ali će sigurno biti bitnih promjena u čitavom nizu zemalja osobito onih koje se diče trajnom i tradicijskom demokracijom a u odnosu na nacionalno manjinske zajednice i jezične zajednice, stvaraju zapravo odbojnost i ne priznaju njihova prava. Ne radi se tu samo o velikim europskim nego o svim europskim državama. Zašto je to u interesu i pripadnika hrvatskog naroda? Zbog toga što će se te mjere unapređenja prava i priznanja statusa jednako reflektirati na Hrvate koji žive u Austriji, Mađarskoj, Francuskoj, Italiji ili bilo gdje drugdje, a osobito u onim zemljama gdje vodimo javni dijalog da se ta prava unaprijede onog časa kada one postanu članice EU. Još je 13 dana da se prikupi milijun potpisa, čini mi se da ih je prikupljeno preko 920 tisuća do sada, na mnogim krajevima Europe se u tom smislu vodi kampanja i mislim da je naš zajednički interes da svi i zastupnici u Hrvatskom saboru, ali i svi građani RH koji shvaćaju koliko je važno da se taj set ljudskih i manjinskih prava digne na višu razinu i u ostalim članicama EU i da tu Hrvatska bude jedan pozitivan primjer da se taj interes prepozna da ga iskoristimo. Molim sve koji ovo slučaju i vas koji ste tu da samo zaguglate … /Govornik govori engleski./ … i da potpišete online peticiju jer ćete na taj način omogućiti da Europska komisija i Europski parlament priznaju prava nacionalnim i jezičnim manjinama u svim europskim zemljama. Učinimo to da budemo dobar primjer, primjer dobre prakse jer mislim da se s nekim stvarima možemo ponositi, iako nikada nismo zadovoljni onim što je do sada postignuto jer nam uvijek mora biti na neki način uzor ono što može biti bolje od onoga što imamo danas. U tome smislu, klub Građansko liberalnog saveza i Hrvatske stranke umirovljenika podržat će Izvješće o realizaciji Ustavnoga zakona i utrošku financijskih sredstava. Hvala lijepo.
Hvala lijepo gospodin Richembergh. Inače prije gospodin Milošević je rekao, mi smo ispunili našu kvotu u Hrvatskoj, a još 90000 tisuća fali u Hrvatskoj. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prvu repliku je tražio gospodin Culej.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega, uvaženi kolega. Veoma ste pozitivno djelovali na moje mišljenje u dosadašnjem vremenu. Ne samo vi i uvaženi kolega zastupnik Roma, tako da sam u svojem nastojanju da vam se približim, da vas što bolje razumijem i da nađemo zajednički kompromis, dogovor da bi se sporazumili, a i oni koji nas gledaju. Ja sam u međuvremenu postao i ambasador Roma i imao sam nekoliko posjeta Roma u Hrvatskome saboru da bih vidio u čemu je problem. Kao hrvatski branitelj ćoškoglavi, kromanjonci, brđani, ognjištari da mi vidimo u čemu je tu problem da li mi ne razumijemo zašto ne volimo da nam u Vukovaru pod okriljem mraka policija stavlja ploče koje možda u datom trenutku nisu ni zakonite, ni primjerene da unose nemir i razdor među one koji su to već davno prošli, a napose da se približim vama da vas razumijem zašto vas napadaju. Ja sam postao i član Deutsche Gemeinschaft, Njemačka zajednica zemaljska udruga Podunavskih Švaba u Hrvatskoj, Osijek 1774 broj. Veoma sam zadovoljan s onim što sam čuo u tim zajednicama, tako da sam vas se uspio kao većinski pripadnik naroda približiti.
Većinski ili manjinski, vrijeme isteklo. Hvala lijepo. Gospodin Richembergh odgovor.
Kolega Culej, iznimno cijenim svaki vaš napor koji činite da biste razumjeli pripadnike nacionalnih manjina. Ukoliko imate bilo kakvog doticaja u povijesti svoje obitelji sa Njemačkom nacionalnom manjinom sjajno je da ste to pokušali osvijestiti pa i unaprijediti time što ste se učlanili u udrugu koju sam ja osnovao 19. prosinca 1992. godine u Europskom domu u Zagrebu i koja danas nakon 25 godina djelovanja može s ponosom reći da je stožerna ili krovna udruga Njemačke nacionalne manjine u RH. Ja sam silno ponosan na sve svoje kolege koji su sa mnom to osnivali, a osobito na one koji su kada smo prenijeli sjedište udruge iz Zagreba u Osijek 1997. nastavili raditi na svim projektima koje smo započeli od dvojezičnog lista Deutsches wort, Njemačka riječ, Međunarodnog simpozija „Nijemci, Austrijanci u hrvatskom kulturnom krugu“ koji je jedinstven primjer u čitavom svijetu. Nigdje nijedna nacionalna manjina nikada nije organizirala 25 međunarodnih znanstvenih simpozija godinu za godinom i izdala 25 zbornika radova sa tih simpozija. To je jedna divna biblioteka koja će ostati svima za spomen i našim potomcima da znaju što je povijest manjine, manjine koja je teško stradala, koja ima krhotine svoga identiteta, koja jedva kupi i nikada neće skupiti zato što je uništena različitim djelovanjem, prije svega od '44. do '48. kada su postojala 72 sabirna i koncentracijska logora za pripadnike Njemačke nacionalne manjine u tadašnjoj Jugoslaviji i kada je broj pripadnika te manjine koja je nekada u Hrvatskoj brojala 170000 danas manji od 2000. U svakom slučaju, molim vas trudite se i dalje da nas bolje razumijete.
Hvala lijepa. Gospodin Vučetić.
Zahvaljujem. Poštovani kolega u vašem izlaganju ste se dotakli jedne bitne civilizacijske teme, a to je ona tema koja stoji na početku svih naših početaka, to je način na koji se oblikovalo ljudsko. Prvo otkriće u kojem je čovjek prestao biti životinja je otkriće govora, poslije toga jasno i otkriće pisma. Onaj tko negira drugome pravo na govor i pravo na pismo on se nalazi pred počecima, on je na onom animalnom i životinjskom. Jasno je da se sve ono ljudsko što vrijedi da se pretače u kulturu. Samo ono što ima snagu opstanka i sebe samoga, i što ima snagu života može proizvesti kulturu, a ono tko i onaj tko negira život, negira i kulturu. Hrvatska danas ne može negirati da postoje mnogi autori naše kulture od Rimljana preko Nijemaca, Talijana, Srba, Roma, ali i ne možemo negirati dakle, autore te kulture a u isto vrijeme ne možemo osporiti da se radi o hrvatskoj kulturi i u kulturi koja sada djeluje u Hrvatskoj. Jer sve ono što bi se eventualno danas usmjerilo prema kulturnom, prema pismenom, prema jezičnom prema spomeničkom ili prema identitetom u nacionalnom smislu, bilo bi predcivilizacijsko. Zahvaljujem.
Hvala lijepo, odgovor gospodin Richembergh.
Silno vam hvala kolega Vučetiću za ovo. Ja bi volio da tako razmišlja i tako razumije kompleksnost hrvatskog identiteta ili hrvatskih identiteta svaki Hrvat i da bude na to ponosan. Ja sam nekoliko puta spomenuo i držim se toga, držim se te teze. Najsvjetlija dionica u hrvatskoj nacionalnoj povijesti je razdoblje Hrvatskog narodnog preporoda. To je blistavi trenutak od kakvih pola stoljeća u kojemu su zabilježeni fenomenalnih napreci. Dakle u ono vrijeme kada je pismenih bilo možda manje od 1%, u ono vrijeme kada nije postojala ni jedna relevantna nacionalna institucija osim Hrvatskoga sabora, kao političke. Mi imamo pokret u kojemu sudjeluje odsječeni Slovenac Fraz, jedan Grk, Dimitrije Demeter, desna ruka bana Jelačića, njegova je žena Sofija von Stockau ljeva mu je ruka barun Jozef Neusteter i Ljudevit Gaj s majkom do kraja života piše na njemačkom jer je ona Njemica, ćaća mu je Burgundac. Franjo Kuhar čiji je Franc Koh, Ferdo Livadić je Ferdinand Vizner po rođenju, a također Ivan Zajc, je Hans von Zajc. Nikome to nikada nije smetalo, zato jer su i Šenoa i Demeter i svi oni drugi za sebe rekli, mi smo Hrvati, mi svoju domovinu volimo. Jer nije postojala etnički kriterij eksploziviteta, takve se ljude zbog prezimena, imena, nije izbacivalo iz pokreta koji je gradio nacionalnu kulturu, osnovao sve nacionalne institucije i omogućio banu Mažuraniću, da u vrijeme njegova banovanja, u vrijeme demitalizacije Vojne krajine stvori modernu državu sa gotovim dobrim građanskim institucijama koje mi baštimo i danas. Sve su to napravili oni koji su voljeli ovu zemlju, bez obzira kako su se zvali i prezivali. Hvala lijepo.
Hvala lijepo i Vlaho Bukovac isto. Gospodin Arsen Bauk, ispred Kluba SDP-a. Kluba zastupnika, naravno.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Predstavnici Vlade, najprije moram pohvaliti, ovakvu brojnost vladine delegacije na vladinom izvješću, nije to uvijek bilo tako. Ponekad sam imao čast i sam predstavljati izvješća vlade o provedbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina Hrvatskom saboru, međutim, što se tiče samog izvješća o tome kako ćemo glasati o izvješću, odlučimo kada čujemo neka obrazloženja predstavnika vlade. Konkretno radi se, ne o onome što u ovome izvješću piše, nego o onome što je u ovome izvješću uočljivo i upečatljivo i izostavljeno. Dakle u prvome poglavlju koji se tiče ravnopravne službene uporabe jezika i pisma nacionalnih manjina, na stranici 8, završava se odlukom, odnosno, odgovor Ustavnog suda, Ministarstvu uprave od 7. listopade 2015. g. o odredbama startanih odluka za izmjenu statuta grada Vukovara i nakon toga ispada da se ništa nije dogodilo, a dogodilo se. Dakle, krajem siječnja 2016. g. odluku ministra uprave ponovno su te odredbe stavljene van snage, Vlada RH je prepustila rok da se o njima očituje, to je bila ova Vlada Tihomira Oreškovića i nakon toga je Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina podnio zahtjev Ustavnom sudu za ocjenu ustavnosti tih odredbi. Odboru je predsjedao sada ista osoba koja sada predsjedava sjednicom, neću pokazivati prstom da ne bi … [[Govornik se ne razumije.]]
Molim vas, nemojte ko Maras.
Kolega Radin i činjenica je dakle, da se onda po tom pitanju, evo prošlo je skoro 2 g. nije ništa dogodilo, osim da se u međuvremenu dogodilo to da je cijeli Klub zastupnika nacionalnih manjina, uključujući dakle i 3 zastupnika Srpske nacionalne manjine, čijih se glasača u tom slučaju najviše i tiče, postalo dio parlamentarne većine. Dakle, ono što bi mi htjeli čuti je odgovor na pitanje, je li ovo izvješće izostavljeno omaškom, odnosno, je li nenamjerno propušteno, obzirom da su se mijenjale administracije resornog ministarstva tijekom svih ovih razdoblja, pa je moguće da nije stavljeno to čisto u izvješće. I drugo, stav Vlade RH, o zahtjevu Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koji je 14. travnja 2016. Ustavnom sudu podnio zahtjev za ocjenu ustavnosti. Dakle, nije logična i prirodna situacija, da jedno radno tijelo Hrvatskog sabora napravi ono što bi trebala napraviti Vlada u redovnom postupku nadzora. Zbog toga je Klub zastupnika SDP-a uputio Sabora podnošenje 2 zaključka, donošenje prijedlog, da se donesu 2 zaključka. Jedan je da se zaduži Vlada da u roku od 90 dana predloži Hrvatskom saboru izmjene i dopune Zakona o ravnopravnoj uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u onome dijelu koji je to naložio Ustavni sud još davne 2014. g. a zbog raznih političkih okolnosti to još nije napravljeno a rok je bio godinu dana i drugo je dakle da se napravi redovni nadzor zakonitosti i ustavnosti tog akta i da se Vlada očituje o tome je li njeno mišljenje da je to Ustavno i zakonito ili neustavno i nezakonito, kada je već to bilo mišljenje matičnog odbora. Ili pak da predloži Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina na čijem čelu sad nije gospodin Radin, nego gospodin Pupovac, da taj svoj zahtjev stavi van snage, jer da Vlada misli da je to što su oni donijeli 2015. godine potpuno u redu, ustavno i zakonito. Ja znam da je tema dvojezičnih ploča u Vukovaru malo neugodna tema za sadašnju parlamentarnu većinu zbog njenog homogenog sastava, ali znate kad jednom pustite duha iz boce pa onda podržite skupljanje potpisa za referendum kojim bi se to pravo umanjilo, onda morate tu priču za sobom zatvoriti. Prema tome, u ovisnosti o objašnjenjima Vlade o ovome što smo zaključili da nedostaje i razlozi zašto nedostaju i njihovo mišljenje o tome što bi trebalo napraviti, ovisit će i stav kluba SDP-a hoće li podržati prihvaćanje ili samo primanje na znanje ovog izvješća. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Vesna Bedeković.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora, moje poštovanje državnim tajnicima i predstavnicima predlagatelja. Ja sam naravno pročitala pozorno cijelo izvješće, međutim ovdje bi se referirala na samo jedan dio izvješća i to je onaj koji se odnosi na odgoj i obrazovanje na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Naravno, počinjemo od teze u izvješću i činjenice da odgoj i obrazovanje na jeziku i pismu nacionalnih manjina da je zapravo jedan dio cjelokupnog našeg sustava odgoja i obrazovanja i naravno znademo da se temeljni dokumenti obrazovne politike odnose i na ovaj segment obrazovnog sustava i da se naravno odgoj i obrazovanje na jeziku i pismu nacionalnih manjina kad je u pitanju hrvatski odgojno-obrazovni sustav u osnovnim i srednjim školama i na predškolskoj razini provodi pod uvjetima i na način koji je propisan posebnim programom našeg nadležnog Ministarstva znanosti i obrazovanja. I jednako tako kad je riječ o sustavu visokog obrazovanja sukladno studijskim programima, dakle svakog pojedinog visokog učilišta i kad bismo to u globalu gledali, dakle ja neću ovdje govorit o brojkama globalno gledano, brojke i pokazatelji u izvješću pokazuju da zapravo je što se hrvatskog odgojno-obrazovnog sustava tiče da je u području odgoja i obrazovanja postignut relativno visok stupanj provedbe Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Kolega Milošević se pozvao u djelu svog izlaganja na neka od provedenih istraživanja. Ja ću se jednako tako pozvati na istraživanja provedenoga u okviru jednog velikog znanstveno-istraživačkog projekta koji je proveden na odsjeku za pedagogiju Filozofskog fakulteta u Zagrebu prije par godina, kasnije su rađena i naknadna istraživanja koja se nastavljaju na ovo veliko istraživanje, a sve s ciljem kako bih ukazala na situaciju koju mi trenutno u praksi imamo. Dakle uz sve ove napore odgojno-obrazovnog sustava, dakle da postigne visoke standarde i slažem se da su standardi postignuti, što se tiče jezika i pisma nacionalnih manjina, međutim ovaj projekt koji je proveden na uzorku od 1325 učenika i studenata naših obrazovnih institucija i visokoškolskih institucija, prije svega imao je za cilj ispitati interkulturalne dimenzije našeg nacionalnog kurikuluma, odnosno obilježja dakle nacionalne kulture po „Hofstedovom“ tzv. modelu ispitati stanje odgoja i obrazovanja pripadnika nacionalnih manjina, s posebnim naglaskom na specifičan položaj romske manjine i ono što je bitno na kraju, izmjeriti socijalnu distancu prema nacionalnim i etničkim manjinama koje žive u Hrvatskoj. Ono što su rekli rezultati mjerenja socijalne distance tada, da naši studenti i naši učenici, nažalost, pokazuju vrlo izraženu razinu socijalnog otklona prema pripadnicima nacionalnih i etničkih manjina. I u tome smislu imam potrebu doista istaknuti kako je jako veliku dodatnu pozornost potrebno posvetiti sukonstrukciji, dakle interkulturalnog kurikuluma u našem odgojno-obrazovnom sustavu i jednako tako odgoju i obrazovanju za postizanje interkulturalne kompetentnosti, kako kod učenika i studenata, jednako tako kod naših nastavnika i profesora. Naravno, zato je, da bismo do tog cilja došli potrebno posebnu pozornost posvetiti prije svega inicijalnom obrazovanju naših odgajatelja, učenika, nastavnika i profesora u ovom području, a jednako tako kasnije i njihovom stručnom usavršavanju koje bi trebalo nuditi i moralo nužno nuditi sadržaje, dakle iz područja interkulturalnog odgoja i obrazovanja. I u tom smislu bi zapravo sve ovo trebalo doživjeti kao jedan cjeloživotni projekt svakog pojedinca, u smislu cjeloživotnog obrazovanja, upravo kako bismo utjecali na smanjenje i toleranciju, dakle toleranciju prema svim pripadnicima manjinskih skupina, a onda i na stjecanje anti-predrasudnih stavova, izbjegavanje, etnocentrizma, ksenofobi, antisemitizma i svih drugih tzv. „izama“ u kulturi koji negativno utiču na percepciju svakoga onoga tko je drugi i drugačiji dakle, od dominantne većine i naravno da je jako bitno, zašto ovdje govorimo o odgojno-obrazovnom sustavu, zato što se upravo dakle, stav i odnos prema drugima i drugačijima i različitima gradi od najranije dobi i naravno da se takvi vrijednosni sustavi stječu prije svega u obitelji, a onda i u kroz cijeli odgojno-obrazovni sustav po vertikali, od predškole, preko osnovne i srednje škole pa onda i do sustava visokog obrazovanja i naravno da sad kad govorimo dakle, o cijeloj koncepciji interkulturalnog odgoja i obrazovanja u našem odgojno-obrazovnom sustavu na nacionalnoj razini kao onom dijelu odgoja i obrazovanja koji dakle, utječe na prihvaćanje i razvijanje svijesti o potrebi prihvaćanja i drugih i drugačijih i naravno, u okviru toga i interkulturalno obrazovanje na manjinskim jezicima o kojemu je potrebno itekako voditi računa u značajnoj mjeri proizlaze upravo iz prihvaćenog stava i odnosa društva prema multikulturalnom društvu i vrijednostima mulikulturalnog društva, kakvo Hrvatska na kraju krajeva i je i naravno da će oblikovanje takvog stava u značajnoj mjeri ovisiti i o nastavnim sadržajima i o modelima, metodama, strategijama, pristupima poučavanja, poučavanju našim učenicima u okviru interkulturalnog odgoja i obrazovanja i naravno, ako sad o svemu tome govorimo u kontekstu evo, nadolazećih promjena u odgojno-obrazovnom sustavu i evo, pripreme za eksperimentalnu provedbu kurikularne reforme, dakle, naravno da je prilikom preobrazbe obrazovnog sustava bitno uključiti dakle, i voditi računa o poklanjanju posebnoj pozornosti za zadovoljavanju, dakle, prije svega odgojno-obrazovnih potreba svakog pojedinog djeteta, bez obzira na njegovo kulturno podrijetlo, a onda kao odgojni učinak razvijati prije svega toleranciju, pa onda poštivanje, prihvaćanje i uvažavanje i u tom smisli želim samo podsjetiti da je u okviru dakle, provedbe cjelovite kurikularne reforme dakle, predviđeni su i primjena u određenom dijelu onih nastavnih sadržaja koji su usmjereni i prema našim pripadnicima koji se odgajaju i obrazuju na nastavi na jeziku i pismu nacionalnih manjina i za očekivati je dakle, da će se i tamo dogoditi pozitivni pomaci i osuvremenjivanje našeg odgojno-obrazovnog sustava u tom segmentu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Vesni Bedeković na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Još jednom pozdravljam predstavnike Vlade. Neću se ponavljati. Iz onog svog temeljnog opredjeljenja da ponavljanje nije znak da nešto učimo, nego najsigurniji znak da stvari zaboravljamo. I ukoliko bi ovu sintagmu trebali primijeniti igdje, onda bi trebali primijeniti sad kad se radi o ovom izvješću, da stvari ne zaboravljamo. Jer zaborav rađa zločin i zaborav rađa diskriminaciju. Ja ću zbog toga u ovoj svojoj pojedinačnoj raspravi samo nekako sažeti sve ono što su kolege do sada izrekle, a to je, čini mi se, naše temeljno opredjeljenje da je ovo izvješće izvješće u kojem mi pripadnike nacionalne manjine podrazumijevamo, promatramo, gledamo i cijenimo kao savjesno, kao kolektivnu savjest ovog naroda i ove države koja se razvija. To je jedna snažna etička dimenzija i naš susret s etičnošću. Što to znači? To znači da naše društvene, socijalne etike ili tog dobra ili dobrote u društvu nema, ukoliko nam nacionalne manjine ne žive u dobrom, ugodnom i u životu u kojem njihove vrijednost neće biti ničim ugrožene. Upravo zbog toga što se susrećemo s tim našim socijalno-kolektivnim ja, dakle s našom savješću, moramo se kao društvo i kao institucije potruditi da ovo izvješće ne bude opterećeno s onim što dovodi do destrukcije vrijednosti jer time se destruira društvo. Ne smijemo više iščitavati, koliko god se broj smanjivao, ne smijemo iščitavati podatke iz MUP-a gdje će biti 24 postupanja, gdje će biti 47 državnog odvjetništva, gdje će biti 7 presuda, gdje će od svih zločina i kaznenih djela prema nacionalnim manjinama 59% odlaziti na pripadnike srpske nacionalne manjine, gdje će 2 Roma godišnje biti izložene zločinima i zločinima iz mržnje koje polaze od prijetnji, do uništenja stvari pa do i tog posthumnog djelovanja mržnje u kojem se ometa mir pokojnika. Dokle god se nalazima pred ovakvim podacima, mi kao društvo trebamo propitivati svoju savjest, trebamo izrađivati novi etički okvir jer ukoliko to ne napravimo, onda je očito da još uvijek u našem društvu perzistira ono protiv čega se primjerice Hans Küng borio u utemeljenju svjetskog etosa, a to je da nam egoistični ciljevi ne budu obavijeni moralizatorskom argumentacijom. To u politici najbolje vidimo da oni koji imaju egoistične ciljeve i žele ostvariti nešto svom egu i domeni svog egoizma da neizostavno nastupaju s moralističke pozicije. Ta moralistička pozicija kad ima pravo društvene javnosti ona progovara govorom diskriminacije, govorom šovinizma, govorom ekstremnog nacionalizma, govorom ... [[Govornik se ne razumije.]] drugoga, odnosom govorom i snažnom željom da drugoga u javnosti nema i da njegova ova temeljno pravo, pravo na slobodu, na život i na sigurnost bude ugroženo. Nadam se da je ovo posljednje izvješće u kojem ćemo iščitavati podatke, pa makar oni bili u tragovima. Podaci o nasilju i diskriminaciji su podaci koji trebaju dovesti do društvenog zastoja ali ne zastoja da budemo nemoćni pred time nego da pronalazimo nove i bolje načine da izađemo na kraj sa svime onime što izaziva diskriminaciju. Primjerice u zrelom društvu o kojem je i pisala Marta Nussbaum, radi se o tome da u školi već kultiviramo djecu da ulaze u pozicije i u mišljenja koja im se trenutno čine strana i koja im nisu bliska. Ukoliko od najranije dobi … [[Govornik se ne razumije.]] svladamo metodologiju da mišljenje koje ne držimo blisko, da postane makar u jednoj takvoj pedagoškoj metodičkoj igri u školi, da nam postane blisko onda djelujemo snažno, antidiskriminacijski. Drago mi je što se od ovih sredstava od primjerice 150 milijuna godišnje otprilike što se jedan dobar dio izdvaja na projekte iz kulture na projekte koji se tiču obrazovanja jer bez obrazovanja mi nemamo ne samo da nemamo kultiviranu spoznaju, mi nemamo kultiviranu politiku i ono što je za ljudskost i savjest najbitnije, mi bez škole koja će suzbijati diskriminaciju i koja će učiti čovjeka da uđe u poziciju drugog bića, ne da ga uništi, mi nećemo uspjeti kultivirati ono što je za društvo najbitnije a to je kultura suosjećanja. Bez kultiviranog suosjećanja i dalje ćemo iščitavati izvješće i moguće ćemo se tješiti što brojke padaju ali dokle god ne dođemo do onoga da u hrvatskom društvu nema diskriminacije, da u hrvatskom društvu nema potrebe da nekoga uništimo u njegovoj biologiji i u njegovoj kulturi, mi nećemo biti zrelo društvo. Evo zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vučetiću na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Miro Bulj, završna riječ u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vučetić je govorio u biti o čovjeku, o pojedincu, bio on manjina, bio on većina, da ima pravo na slobodu, svaki pojedinac je za sebe pojedinac. Međutim mi moramo ovdje kazati da odnos prema manjini govori na kojemu je civilizacijskom nivou hrvatsko društvo i smatram da u ovome trenutku realno gledajući u ovome Parlamentu, manjina je u većini. Manjina je u većini i smatram da sve ono što treba prema manjini odraditi, prema pojedincima i skupinama na terenu, da u ovome trenutku to se može odraditi jer je takva politička slika pa vama kolegama da znate da je u Hrvatskom saboru tako. Tolerancija, antidiskriminacija, boriti se protiv diskriminacije, ja osobno mogu svjedočiti, ovdje govorim u ime kluba ali mogu osobno da živim sa ljudima koji su srpska nacionalna manjina poštivani i njihov izniman doprinos u kulturi toga kraja, u obrani domovine, brojni su dali svoj ogroman obol i zaista sam ponosan na te ljude i to ističem ovdje, pa puno ponosniji na te pojedince određene nego na svoje sunarodnjake. Međutim, ovdje kad govorimo o problemima na terenu, o milijunima i milijardama koje se mogu … [[Govornik se ne razumije.]] na ovaj ili onaj način, činjenica gospodo, da na terenu tako nije. Ti ljudi žive u vrlo teškim uvjetima, ti moji susjedi srpske nacionalne manjine jer mi Hrvati dijelom iste priče, iste probleme, a ovo poglavito šaljem i zastupnicima nacionalnih manjina i svima koji su u sustavu nacionalnih manjina da je dosta etno biznisa i na račun tih i njihovih problema i ovim izvješćima i brojnim papirima koji se mogu iskidati u biti jer svake godine moramo istu priču ponavljati, ti ljudi vrlo teško žive kao i njihovi susjedi Hrvati i ljudi srpske nacionalne manjine. To mogu posvjedočiti osobno jer s tim ljudima svaki dan živim i godinama i isto dijelimo ali odnos politike trgovačke, politike prema tim ljudima je nejasan. Manjine su ponavljam bogatstvo, manjine treba njegovati, ma njima treba da ti sva prava ali je činjenica da na terenu nije tako. Nedavno sam bio u Biljanima, kolega Vučetić je također s menom bio, pa tim ljudima je opasnu trosku, industrijsku koju je Europska komisija i tužila sad hrvatsku Republiku Europskom sudu u sred sela gdje žive ljudi srpske nacionalne manjine, 140 000 tona, nitko prstom nije maknuo. Em što je kancerogeno, em što im voda nije pitka, em šta im poljoprivreda ne uspijeva, znači jednostavno ne mičemo prstom nitko. Ja sam dosad bio desetak puta u tome kraju i s tim ljudima. Iz toga kraja ima i predstavnika nacionalnih manjina, gospodin Pupovac i vi gospodine Milošević ste blizu iz tih krajeva, ne tu baš, ali eto. Ne čujem taj glas, dosta predstavnika koji predstavljaju sami sebe isključivo zbog toga štosu nacionalna manjina. I tezgarenje s tim ljudima, rješavajmo stvari gdje ljudi žive, na dostojan život, na pravo kulture, pravo vjere, za sve sam to, ali međutim je činjenica da politika osim što u ovom trenutku je u većini, šta se s tim ljudima tezgari i šta ih se sjete samo za izbore, to je činjenica. Ja mogu govoriti o svome mjestu gdje ja živim, sad sam nedavno razgovarao i sa kolegom Miloševićem, pa doslovno ljudi u Sinju gdje je pravoslavno groblje nemaju pristupni put, o tome sam govorio u ovome Saboru 10 puta. Prema tome, osnovni ljudski problemi, nemaju pristupni put do groblja, ne mogu ljudi dostojanstveno pokopati svoje najmilije. To su problemi. Elektrifikacija, nemaju sela vodu, nemaju vodu, znači gledaju u rijeke, dolje bogati smo pitkom vode, gledaju u rijeke, nemaju vodu, to je problem i Hrvata i srpske nacionalne manjine i ostalih manjina naravno ali u onom području gdje ja dolazim tako se živi. Još jednom svim nacionalnim manjinama, koji su dali veliki doprinos u obrani RH trebamo se prije svega zahvaliti. Samo srpske nacionalne sudjelovali su u obrani 9 000 ljudi i prema njima, ja ne znam tko ih predstavlja, ali prema njima se trebamo biti zahvalni i te ljude isticati. A ne poticati one koji su iz Beograda dolaze, oni koji su poticali mržnju, da danas šalju signale kako se mi moramo ponašati. Mi se znamo ponašati i molim Boga i nadam se da će iste uvjete hrvatska manjina imati u drugim državama kao na primjer u Srbiji kao što srpska ima u Hrvatskoj. Na žalost ono što kaže srpska premijerka to tako neće biti, a borimo se i čuvajmo nacionalnu manjinu. Jer kakva prava imaju nacionalne manjine to govori, odnos društva … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Poštovani kolega Bulj, hvala vam lijepo na ovoj završnoj riječi i na vremenu. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani kolega Bulj, žao mi je što niste bili kad sam ja izlagao u ime kluba SDSS-a pa ste čuli u biti na koje probleme sam ja ukazao koji proizlazi iz ovog izvještaja i ono zapravo što ne piše u izvještaju problemi pogotovo srpske nacionalne manjine su brojni. Toga sam bio svjestan i prije nego što sam postao zastupnik, a toga sam svjestan i nakon što sam postao zastupnik. Činjenica je da posao zastupnika sad kao jedne javne osobe koja javno djeluje ima razne ocjene. Velik broj mogao bih reći kad kažem ekstremno desnih političkih i nepolitičkih aktera će kazati ili će ocijeniti moje djelovanje kao pročetničko. Šta će nam oni četnici u Saboru, a s druge strane kod nekih umjerenih ljudi koji ne razumiju do kraja manjinsku problematiku će ocijeniti djelovanje manjinskih zastupnika kao etno biznismena. Ali to je nešto s čim se pripadnici nacionalnih manjina, pogotovo izabrani zastupnici moraju nositi. Ja trudim se obavljat svoj posao pošteno, nastojim obići sve, dakle ljude koji su pripadnici nacionalnih manjina, srpske nacionalne manjine, tamo gdje mogu doći fizički a isto tako koriste ovu govornicu da upozore na njihova prava. Ono što bih htio još na kraju reći, osvrnuo bih se ovo na kraju što ste spomenuli Republiku Srbiju, premijerka Srbije nije rekla da se protivi da pripadnici hrvatskog naroda u Narodnoj skupštini Srbije imaju svog zastupnika. To je demantirao i novinar Hrvatske radiotelevizije koji je s njom govorio. Ona je rekla da ona nije za to da svaka nacionalna manjina obvezno dobije po jednog predstavnika u Parlamentu zato što misli da su oni razvili mehanizam da na neki drugi način zaštite pravo i slobode nacionalnih manjina, ali da se o tome može razgovarati ukoliko hrvatska nacionalna manjina smatra da njihovo pravo treba dodatno zaštititi. Evo hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Milošević. Odgovor kolega Bulj, izvolite.
Kolega Miloševiću ja sam samo htio ovo na kraju naglasiti da nije dobro da se čovjek koji je inače bio pozivao, pa bio je četnik. Ja ne znam kako nazvati Šešeljeve pomoćnike kao što je Vučić i da se prema vama predstavnicima nacionalne manjine ponaša onako kako se ponašao prema Pupovcu, našem kolegi saborskom zastupniku. Pupi trebao si glasat nako, trebao si ovako. Čuli smo to svi. Puno bi bilo pristojnije da se zahtijevalo od njega da se ispriča na nepozivanje najprije zbog nacionalnih manjina. On se trebao otići na Dvor na Uni ispričati nacionalnim manjinama koji je pozivao da iđu klat, palit hrvatske kuće na susjede i da je Srbija na granicama Karlobag, Virovitica i tim svim granicama, ispričat se najprije tim ljudima. To ste mu trebali reći vi u lice, ne ja da mu govorim u lice. Zbog čega? Jel' on napravio od tih ljudi sirotinju, izbjeglice, nanijeli su štetu ljudima, svojim susjedima i to nije ono dobro što radi ta osoba. Ja od vas očekujem da im vi rečete u ime tih ljudi i zbog sveg zla što su napravili, da rečete tome čovjeku Vučiću, pa ljudino moja draga već kad si doša ispričaj se tim ljudima, a ne da vam on pokaziva manire, koliko sam primijetio, da on vama iz Beograda zapovida na koji način ćete se vi ponašati u Hrvatskoj. E to je ta politička trgovina. Znači ta trgovina, pa ljudima se ispričati koje je on pozivao i natjerao na ogromno zlo. Oko toga ćemo se složiti, da ono što je on govorio u Dvoru na Uni da je ono katastrofa i on bi se triba ispričat ništa drugo, izvinit se vama, vašim sunarodnjacima, mojim susjedima, a prije svega ljudima 9000 ljudi srpske nacionalnosti koji su uzeli u ruku pušku i branili Domovinu od Šešelja i njegovih pomoćnika i četnika kao što je Vučić. Ja vama nikad nisam rekao da ste vi četnik, vi ste državljanin RH ali nemojte previše biti u etno biznisu, nego borite se za narod na terenu.
Zahvaljujem kolega Bulj na odgovoru. U ime predlagatelja poštovani državni tajnik gospodin Darko Nekić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Zahvaljujem najprije svima na konstruktivnim primjedbama vezanim uz ovo izvješće, na svim pohvalama, bilo je i toga. Ali htio bih naglasiti samo jedno. Ovo je izvješće znači za 2015. i 2016. godinu, znači kad svi ovi ljudi koji sjede ovdje i nisu u ovome sudjelovali. Zašto to govorim? Pa kolega Kajtazi nas je prozvao da nismo zainteresirani, znači za provedbu svih ovih projekata kroz naša ministarstva. Ja mislim da to nije točno, jer mi smo ovdje iznosili samo one stvari koje su se događale u ove dvije godine. U međuvremenu znači su se događale brojne druge stvari. Evo sad dok je ova rasprava trajala konzultirao sam se malo i sa kolegama. Znači recimo mogu govoriti samo što se događalo sa razine mog ministarstva, Ministarstva uprave. Mi smo recimo kroz 2017. godinu realizirali brojne projekte vezane uz nacionalne manjine, od kojih mogu samo spomenuti jedan koji se zove potpora učinkovitoj provedbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina koji je trajao znači i završio u 2017. a financiran je iz IPA sredstava. Također bih se osvrnuo sekundu samo na ono što je spomenuo uvaženi zastupnik Bauk. Dakle, mi smo ovo prije pola sata dobili na stol ova dva prijedloga zaključka koje je Klub zastupnika SDP-a uputio Vladi, a kada se govori o statusu grada Vukovara, dobro je poznato da Ustavni sud još uvijek nije dobio odluku, mi čekamo naravno da Ustavni sud donese odluku, a nakon toga će se i Vlada o tome očitovati. Evo, nekoliko ovih stvari koje sam zapisao, zahvaljujem vam još jednom na svim primjedbama koje ste dali, sve smo marljivo zapisali i ja se nadam da ćemo to sve ispraviti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ja bi tajniku samo kratko kazao, da ljudima u Vukovaru, šta mislite vi i SDP to ističe često da je njima najbitnije jesu pričati o ćiriličnim pločama. Ugl. grad Vukovar postaje prazan grad kao i 2/3 RH i na tome se inzistira cijelo vrijeme i otvaraju se te rane Domovinskoga rata. Očito je interes uvijek dijeliti Vukovar, uvijek dijeliti Domovinski rat i na tim nekakvim stvarima. U biti ono što je HDZ s manjinom i izglasao, to je postavljanje tih dvojezičnih ploča pa i u Vukovaru i kad dođu onda i ta manjina drži većinu i onda ne znaju šta će raditi u toj priči. Puno su bitnije stvari, životne stvari, na cijelom području, gdje žive nacionalne manjine, nebitno o kojima se radi, ali što manje se tezgariti sa zastupnicima i ne smiju se tezgariti isključivo zbog političkih pozicija manjine. Jer mi moramo znati da u Hrvatskom saboru, manjina većina, nacionalna manjina je većina. I na njima je odgovornost svega, na vama je odgovornost. Ne morate biti poslušnici direktno, ne treba vam papa biti … [[Govornik se ne razumije.]] Ne trebamo vam biti, niti vam treba iz Beograda glavni oni koji će vam naređivati kako se ponašati. Vi ste oni koji zastupate nacionalnu manjinu, sa njihovim životnim problemima. Čim počnite tezgariti u tome trenutku ste gotovi i takav je odnos i to narod na terenu osjeća. Ovo ja govorim pripadnicima, zastupnicima nacionalnih manjina. To vaši birači, vaši ljudi, koji trebaju braniti, osjećaju. Ja ovo u dobroj vjeri prenosim. Nema tezgarenja, nacionalne manjine su ogromna vrijednost i to treba u demografskom društvu metnuti na svoje mjesto. Međutim, tezgariti … [[Govornik se ne razumije.]] i od toga stvarati nije dobro.
Zahvaljujem kolega Bulj, samo vas podsjećam, da ste replicirali državnom tajniku, a ne gospodinu Miloševiću. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas lijepo, držite se poslovnika Hrvatskog sabora i kada replicirate, replicirajte osobi kojoj to i upućujete repliku, a ne nekome drugome. Odgovor, izvolite državni tajnik gospodin Nekić, na svom mjestu možete.
Samo nekoliko činjenica dakle, kolega Bulj nije bio prisutan kada je uvaženi zastupnik Bauk postavio pitanje. Ja sam samo odgovorio na to pitanje, koje je vezano uz cijelu onu kronologiju koju je uvaženi zastupnik Bauk iznio. Znači, nisam nikakve političke komentare davao, ali je činjenica da Ustavni sud nije donio još uvijek nikakvu presudu i onog trenutka kada to napravi, znači i mi ćemo na to reagirati. Hvala lijepo.
Ali vi ste glasali za to.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku na odgovoru [[Upadica: HDZ i SDSS.]] Kolega Bulj, jeste li završili? Možemo nastaviti dalje? Dobro, molim vas da se ponašate primjereno u ovom Visokom domu. S ovime smo iscrpili sve rasprave, zaključujem raspravu i još jednom se zahvaljujem državnom tajniku državnom tajniku Darku Nekiću, držanom tajniku Krešimiru Partulu, državnoj tajnici gospođi Branki Ramljak, državnom tajniku Žarku Katiću, državnom tajniku Juri Martinoviću, pomoćniku ministra gospodinu Mladenu Nakiću i voditelju službe u MUP-u gospodinu Mamiću Krešimiru na obrazloženjima ovih prijedloga. Hvala vam lijepo, glasovati ćemo o ovoj točci, kada se za to steknu uvjeti.
Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u državnom proračunu RH za 2015. i 2016. g. za potrebe nacionalnih manjina. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prihvaća se Izvješće o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i o utrošku sredstava osiguranih u državnom proračunu RH za 2015. i 2016. g. za potrebe nacionalnih manjina. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 104 za 4 suzdržana i 1 glas protiv donesen zaključak kako ga je predložilo matično saborsko radno tijelo. Klub zastupnika SDP-a predlaže Hrvatskom saboru donošenje 2 zaključka, prvi prijedlog zaključka glasi „Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 90 dana Hrvatskom saboru uputi prijedlog izmjena i dopuna Zakona o uporabi jezika i pisama nacionalnih manjina RH sukladno odluci Ustavnog suda RH“ broj UV2R-4640/2014 od 12. kolovoza 2014. g. Narodne novine broj 104/2014. Molim glasujmo. Pardon, molim predstavnika predlagatelja, državnog tajnika Darka Nekića da se očituje o predloženom prijedlogu zaključka.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Ne prihvaća se zaključak Kluba zastupnika u Hrvatskom saboru od 21. ožujka 2018. kojim se zadužuje Vlada Republike Hrvatske da u roku od 90 dana, u Hrvatskom saboru, uputi prijedlog o izmjeni i dopuni Zakona o uporabi jezika i pisama nacionalnih manjina RH sukladno odluci Ustavnog suda od 12. kolovoza 2014. g. U odluci Ustavnog suda, navedeno je između ostalog da je Vlada Republike Hrvatske dužna u roku od 1 g. od dana objave ove odluke u Narodnim novinama, uputiti u parlamentarnu proceduru izmjene i dopune Zakona o službenoj uporabi jezika i pisma, nacionalnih manjina u kojima ćemo urediti prikladan pravni mehanizam, za slučajeve kad predstavnička tijela jedinice lokalne samouprave, ne provedu obveze iz Zakona o službenoj uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina, odnosno, opstruiraju njegovu provedbu. Vlada Republike Hrvatske je na svojoj sjednici 23. lipnja 2015. g. usvojila nacrt prijedloga Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o lokalnoj i područnoj, regionalnoj samoupravi s nacrtom konačnog prijedloga zakona i nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u RH. S nacrtom konačnom prijedlogom zakona, s kojim se nastoji urediti prikladan pravni mehanizam za slučajeve kada predstavnička tijela jedinice lokalne samouprave, ne provode obveze iz zakona o službenoj uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina, odnosno, opstruiraju njegovu provedbu. Za donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina, potrebna je 2/3 većina zastupnika u Hrvatskom saboru. Na saborskoj raspravi je odlučeno da zakon ide u još jedno saborsko čitanje. Kako je u međuvremenu se radi održanih parlamentarnih izbora proteklo više od 6 mjeseci od prvog saborskog čitanja, a da nije provedeno drugo čitanje … [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovani državni tajniče, isteklo je vrijeme [[Upadica: Zahvaljujem.]] Kolega Bauk, izvolite.
Da ne tražim stanku i da ne, imam samo minutu, pa ako želite dopustiti. Dakle, po meni je ovo
Oprostite, ovo je zahtjev za stankom?
Može se i tako smatrati, ali možemo ga jednostavnije riješiti tako da mi date minutu vremena da … [[Govornik se ne razumije.]]
Ali, morati ćete doći tu, izvolite. Da li još netko, traži li još netko stanku? Kolega, ha to je stanka, ne mogu drugačije, nema druge forme, kolega Radin, onda da, izvolite. Kolega Milošević.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici.
Dakle, imaju pravo na stanku, međutim, morali bismo onda izaći na 10 min pa smo se dogovorili, ako ste svi suglasni, ako ste svi suglasni, da bez stanke se obrate klubovi koji to žele. Imamo klub Nacionalnih manjina, Klub SDSS-a i Klub SDP-a, izvolite kolega Bauk.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, obrazloženje Vlada Republike Hrvatske je jedan novo Ustavom pravnom sustavu RH, zahtjeva nešto širu analizu, nego što je to petominutna stanka u ime kluba zastupnika. Dakle, obrazloženje Vlade je to da je Ustavni sud nešto naložio Vladi da uputi u Sabor, da je Vlada to napravila i da kada Sabor se raspustio da više uopće nema obaveze Vlade da to dalje radi. Obzirom da je taj stav u direktnoj suprotnosti sa zaključkom Hrvatskog sabora iz ožujka 2016. godine, a da o tako ozbiljnoj temi ovdje ne otvaramo dodatnu raspravu, Klub zastupnika SDP-a ne traži glasovanje ili povlači oba prijedloga koja smo predložili i najavljujemo da ćemo o ovoj temi najprije pokušati razgovarati na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, a nakon toga na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav da sada dodatno zapaljivu atmosferu ne palimo tzv. ideološkim temama. Zahvaljujem.
Odustajete li onda možda vi drugi s obzirom da oni povlače zaključke? Ne. Kolega Radin, izvolite.
Hvala lijepa. Budući da sam tražio stanku prije nego što ste povukli ove zaključke, ja ću nešto reći kao da niste povukli ove zaključke. Ono što je bitno u svemu tome je da ako je novum u nekim interpretacijama, također je novum u nama i ovo veliko zanimanje koje pokazujete za dvojezičnost sada iz jednog jednostavnog razloga, istina je da se desio jedan postupak koji je doveo do dvojezičnosti kada je SDP imao vladu, a istina je i da je kada je SDP imao vladu vodio vladu zastupnici nacionalnih manjina nisu imali nikakav kontakt s tom vladom. S vama da, s vama kao Arsen Bauk i nekoliko drugih. Ja premijera nisam vidio četiri godine, s premijerom nisam razgovarao četiri godine. Nije bilo razgovora ne o dvojezičnosti nego o ničemu i zato naš Klub nacionalnih manjina je bio odlučio glasati različito. Neko bi glasao za, neko bi bio suzdržan iz razloga autizma koji smo doživjeli tada. Hvala.
Zahvaljujem. Ima jedna poslovica „Ko drugome jamu kopa sam u nju pada“ pa vi sami zaključite.
A ima poslovica da su pare jače od principa.
Kolega Milošević, izvolite.
Zahvaljujem. Ja bi se složio s jednim dijelom izlaganja gospodina kolege zastupnika Arsena Bauka koji je rekao da je ova tema prevažna da bi u biti se raspravljalo ovdje samo o zaključku i stanci koju je predložio klub SDP-a. Smatram da ovoj temi trebamo ozbiljno pristupiti i da trebamo ići ne šumom nego drugom, to znači da trebamo raspraviti po meni jedan i drugi zaključak na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, obzirom da je Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina zapravo bio uključen i do sada u raspravu i kada je Ustavni sud donio odluku odnosno naložio Vladi obavezu da u roku godinu dana predloženi zakon kojim bi bolje uredio i propisao postupak što kada neka predstavnička tijela u općinama i gradovima ne urede svoj statut sukladno zakonu. Iz tog razloga smatramo prvenstveno da bi to trebalo biti tema i točka na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, a te onda da možda o tome raspravi Sabor i da donese nekakav zaključak. Odbor odnosno Ustavni sud je ovaj zaključak donio prije 3,5 godine, nažalost ta obaveza nije još izvršena ali kako nije izvršena da je trebamo raspraviti i mislim da je i Vlada i ovaj Hrvatski sabor treba izvršiti. Hvala.
Zahvaljujem i kolegi Miloševiću. Dakle nakon ove rasprave zaključujem i konstatiram da su zaključci Kluba zastupnika SDP-a povučeni i da nema potrebe za glasovanjem, pa prelazimo onda na iduću točku
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z br. 280 Predlagatelj je zastupnik Siniša Varga na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. te čl. 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda, prihvatili smo prijedlog predlagatelja, da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno čl. 204. Poslovnika Hrvatskog sabora, hitni postupak, objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, temeljem čl. 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za turizam, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Hrvatska vlada je dostavila mišljenje. Pozivam predlagatelja, poštovanog kolegu Sinišu Vargu, da nam da dodatno obrazloženje konačnog prijedloga zakona. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolege iz Ministarstva zdravstva, dame i gospodo saborski zastupnici, evo ispred nas je prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o ugostiteljstvu za uređivanja pitanja vezana za zabrana o prodaji energetskih pića, odnosno, posluživanja energetskih pića osobama mlađih od 18 g. i stavljanje energetskih pića u slični, odnosno, isti režim kao alkoholna pića i duhanski proizvodi. Naime, sam Zakon regulira vrlo jasno i rigorozno pitanje posluživanja alkohola i duhanskih proizvoda mlađim od 18 g. a stvar, konkretno ovdje se radi o tzv. energetskim pićima, koji su definirana kao bezalkoholna pića sa prehrambenim i ili fiziološkim učinkom namijenjena za potrošnju bez modificiranja i koji sadrži stimulanse ili tonične stvari, najviše šećera, kofeina, sveukupnih sadržaja i svih izvora do oko 150 miligrama na litru, aminokiseline, kao što su npr. taurin, minerali, vitamini, uključujući vitamin B i druge stimulativne sastojke kao što kao što su …/Govornik se ne razumije. Također mogu sadržavati daljnje sastojke poput glukonoloktata, arome, boje i druge aditive. Pojam energetska pića engleski energy dink dobro je utvrđeno i globalno priznato ime za ovu kategoriju bezalkoholnih pića i oni su relativno nova kategorija pića u Europi i povećavaju svoju popularnost naročito u mladoj populaciji. Ono što treba tu posebno naglasiti da sama promidžba tih energetskih pića u javnim medijima u javnom prostoru za vrijeme sportskih događaja i manifestacije sve skupa su de facto copy-paste metodologije koje je duhanska industrija svojevremeno koristila za prodaju svojih proizvoda. I ono što je prvenstveno poruka koja se kroz marketinške aktivnosti pokuša nametnuti da je cool piti odnosno koristiti energetska pića i da ćeš na taj način biti više prihvaćen u društvu, da ćeš imati bolje sportske rezultate i da ćeš bolje učiti i biti budniji i sve skupa. I to je dovelo do toga da je eksponencijalni rast korištenja ovih sredstava od strane mlađe populacije, međutim to nije bez posljedica. Sve više znanstvene literature ukazuju na same probleme vezano za korištenje, pa ako krenemo od same prijave koje se prijavljuju u hitne medicinske službe nakon korištenja energetskih pića, pa tako se ljudi žale na palpataciju odnosno tahikardije srca, tremor i tresavice, uzbuđenost i nemir, gastrointestinalne smetnje, bol u prsima, ishemija srca, vrtoglavica i sinkopa, parestezija, trnci, gubitak osjeta, nesanice, poteškoće disanja, glavobolje i također je povezano sa razvojem šećerne bolesti tipa 2 i visokog krvnog tlaka. Visoki krvni tlak je povezan sa visokim sadržajem kofeina, a šećerna bolest povezana sa izrazito visokom količinom šećera koje energetska pića sadrže. I to je sve skupa pretežno ovo što sam sada nabrojao je za odraslu populaciju na tjelesnu masu koju imaju odrasli i naravno da to ima drugačiji utjecaj na malodobno dijete sa značajno manjom indeksom tjelesne mase i isto tako značajno drugačijom fiziologijom nego što ima odrasla osoba. Sva istraživanja u posljednje vrijeme sve više ukazuju na vrlo loše djelovanje sastojaka energetskih pića na razvoj rast djeteta. Eminentni stručni članci, evo ja ih imam više tu isprintanih koji ukazuju utvrđeno znanstvenom metodologijom i objavljeno u renomiranim medicinskim člancima govori sve više o vrlo lošem utjecaju što energetska pića imaju na mladu populaciju. Ono što tu treba posebno još naglasiti da značajni broj zemalja iz našeg prostora su potpuno zabranili korištenje energetskih pića, pa tako imamo Dansku, Tursku, Norvešku, Urugvaj, Island, jedno vrijeme je i Francuska imala potpunu zabranu sada imaju samo ograničenu prodaju, Švedska je ograničila da mlađi od 15 godina ne mogu kupiti energetska pića, Latvija i Litva su zabranili prodaju i konzumaciju mlađima od 18 godina i sve su to slučajevi i nastali nakon što su nastali smrtni slučajevi odnosno smrtni ishodi korištenja energetskih pića od strane malodobne djece stanovnici njihovih zemalja. I to je jedan od osnovnih razloga zašto se i predlaže ovaj zakon u RH da obzirom da smo imali tu sreću da još nismo imali smrtni ishod uslijed korištenja ovih pića da hoćemo prevenirati da se to ne desi u RH i zato hoćemo da se ograniči. Naravno da je ovo isto povezano sa određenim znanstvenim istraživanjima koje jesu provedene u RH, npr. ESPAD istraživanje o pušenju, alkohol i droga obuhvatilo i energetska pića djeci u dobi od 16 godina pokazalo da je uopće konzumiralo energetska pića njih 86,4% u posljednjih 12 mjeseci 67,7%, a u 30 dana 43% znači gotovo mjesečno koristi najmanje jedanputa gotovo skoro 50% 16-godišnjaka. Međutim, iako piše na samoj limenci od energetskih pića, piše da se ne preporuča korištenje malodobnoj djeci. Očito se ne poslušuje i djeca to redovito konzumiraju, ali isto tako je izričita zabrana bez obzira na dob piše da se ne koristi i ne miješa sa alkoholnim pićima, ali bez obzira na to upozorenje od 16-godišnjaka 47,5% se izjasnilo da konzumiraju sa alkoholom u posljednjih 12 mjeseci 37,3%, a posljednjih 30 dana 23% znači više od skoro četvrtina djece do 16 godina konzumira mjesečno energetsko piše u kombinaciji sa alkoholnim pićem. I to smatram da je to naša velika odgovornost i kao zdravstveni radnici i resorno ministarstvo i mi kao Hrvatski sabor da stane u obranu djece. Iz tog razloga predlažemo zakon koji je zapravo vrlo jednostavan i kroz izmjenu nekoliko članaka u postojećem zakonu stavlja se energetska pića u potpuno isti režim, dakle ne treba nikakve nove odredbe, edukacije ili bilo kakvih noviteta u ugostiteljskim objektima već samo ugostitelji imaju obvezu da onaj režim koji imaju za alkohol i za duhanske proizvode za maloljetnike to samo jednostavno prošire i na energetska pića. To ne bi smjelo obzirom da se radi o ugostiteljskim objektima poput restorana, kafića, barova itd. a govorimo tu isključivo o malodobnoj djeci, smatram da to ne bi smjelo imati apsolutno nikakav utjecaj niti na turizam, niti na prodaju, odnosno na profitne margine od samih institucija, već dugoročno posljedice smrtnih ishoda ili trajnih invaliditeta ili bilo kakvih problema sa rastom i razvojem djeteta imaju daleko veće dalekosežne posljedice na zdravlje populacije i zdravlje nacije nego što bilo što može donijeti ovo kao eventualno može nekakav ekonomski kratkoročni negativni učinak. Prema tome, evo, ja apeliram, obzirom da smo čuli da je Vlada RH dala svoje mišljenje, isto tako su odbori dali svoje mišljenje, evo, ja apeliram da razmotrite tematiku, da pročitate i znanstvenu literaturu i da donesete sud da je ipak vrijedi ovaj zakon donijeti kako bi zaštitili djecu RH. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Siniši Vargi na ovom obrazloženju Konačnog prijedloga zakona. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Varga, vi ste u svom uvodnom obrazloženju istaknuli zbog čega je važno donijeti ovakav zakon i osigurati kroz preventivne aktivnosti zdravlje mladih ljudi. No, ono što smo čuli i pročitali u obrazloženju hrvatske Vlade, navodi se da ne postoje dovoljno egzaktni podaci koji ukazuju na opasnost od pijenja energetskih pića. Obzirom da ste i sami bili ministar, da li se slažete sa takvom konstatacijom i da li zaista ne postoje u svjetskoj literaturi podaci koji ukazuju na opasnost od pijenja energetskih pića kod malodobnih stanovnika RH.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Varga. Izvolite.
Zahvaljujem kolegi Jovanoviću. Ja ispred sebe, kao što sam spomenuo, imam opus znanstvene literature koja je već objavljena i prilično je značajna. Evo, ispred sebe imam iz listopada 2014. pregledni članak koji je napravio pregled preko ... [[Govornik se ne razumije.]] i drugih relevantnih baza podataka, koristeći MeSH terminologiju, napravilo istraživanje kroz cjelokupnu literaturu i gospodin kolega ... [[Govornik se ne razumije.]] iz Portugala, odnosno djelatnik je Svjetske zdravstvene organizacije koji je više puta bio u RH po pitanje zdrave prehrane, suzbijanja soli, suzbijanja alkohola i pušenja, ... [[Govornik se ne razumije.]] su objavili članak o korištenju energetskih pića u RH i pregled rizika nuspojava i prijedloga za promjenu politike u državama. Njihov zaključak je de facto, da je potrebno donijeti de facto, rigorozne zakone u zemljama članicama Europe, odnosno govori zapravo na globalnoj razini za cijeli svijet zato jer potencijalni rizici po pitanju zdravlja i prekomjerne korištenje su se dokazali da neadresiranje će imati dugoročne posljedice po javno zdravstvo, po pitanje zdravlja pojedinaca i utjeće na rast i razvoj djece. Prema tome, znanstveno je dokazano na razini globalnih podataka, europskih podataka, a točno, konkretno Ministarstvo se poziva da samo Zavod za javno zdravstvo RH nije provelo istraživanje. Smatram da je sa velikim odmakom kada ti podaci od zavoda dođu će nažalost, može biti kasno, a svjetska literatura je već dokazala to dovoljno. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vargi na odgovoru. Poštovani kolega Ivan Pernar se javio za riječ. Izvolite. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Želi li možda predstavnik Vlade dati obrazloženje? Izvolite. Državni tajnik, gospodin Tomislav Dulibić iz Ministarstva zdravstva.
Hvala lijepo gospodine dopredsjedniče, poštovani uvaženi saborski zastupnici. Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Vlada RH u pravilu podržava svaku opravdanu inicijativu koja je usmjerena na zaštitu zdravlja potrošača, a posebice one usmjerene na zaštitu djece i mladeži. Međutim, prije rješavanja problema novim zakonskim rješenjima, potrebno je jasno definirati problem kako bi novim zakonskim prijedlogom isti bio sagledan i riješen u cijelosti. Iz navedene ocjene stanja nije jasno smatra li predlagatelj predmetnog prijedloga zakona da je problem kod energetskih pića kofein ili sadržaj šećera u tim proizvodima. Isto tako iz dostavljenog prijedloga zakona nije jasno opisano trenutno stanje i problem koji se želi riješiti po pitanju energetskih pića odnosno nejasno je koji sastojci takvih pića predstavljaju zdravstveni problem. Temeljna načela propisa o hrani upućuju na slobodnu i nesmetanu trgovinu hranom sve dok ona ne predstavlja rizik za zdravlje. Osim toga, pojam energetsko piće nije definiran niti u hrvatskim propisima već predstavlja uobičajeni opis … [[Govornik se ne razumije.]] obvezujući naziva za bezalkoholna pića sa kofeinom i taurinom i drugim sastojcima te se legalno mogu nalaziti na tržištu te i po tom pitanju postoji pravna nesigurnost u smislu prodaje točno kojih proizvoda se ovim zakonom zabranjuje. Slijedom navedenog smatramo da je prije donošenje odredbi kojom se zabranjuje prodaja tzv. energetskih pića potrebno preciznije definirati s kojeg aspekta energetska pića predstavljaju problem za osobe mlađe od 18 godina te provesti dodatna istraživanja. Ukoliko bi dobiveni podaci ukazivali na postojanje štetnog utjecaja na zdravlje, isti bi mogli poslužiti kao temelj za donošenje cjelovitih mjera kojim bi se osiguralo ograničenje dostupnosti proizvoda sa jasno definiranim sadržajem djeci i osobama mlađim od 18 godina. Slijedom svega navedenog, Vlada RH nije suglasna sa prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti te predlaže Hrvatskom saboru da ne podrži njegovo donošenje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom gospodinu državnom tajniku gospodinu Tomislavu Dulibiću. Imamo dvije replike, poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, nisam zadovoljan sa vašim obrazloženjem iz nekoliko razloga. Kada je kolegica Biljana Borzan, naša europarlamentarka potaknula inicijativu da sukladno preporuci Europske komisije se i u Hrvatskoj riješi pitanje energetskih napitaka i upotrebe kod djece, a kolega Varga predložio ovaj zakonski paket, ministar je izjavio da daje punu podršku ovoj inicijativi koja je nadstranačka i koja ima cilj osigurati bolje zdravlje naše djece. Međutim u međuvremenu je promijenio mišljenje i obrazloženje koje vi navodite, kao i onome koje piše u očitovanju Vlade, doslovno se citiraju stavovi lobija proizvođača energetskih pića pa se nadam da nije valjda iz želje da osigura dodatni dobitak lobijima energetskih pića, ministar se odlučio na odugovlačenje i prebacivanje loptice obzirom da svi podaci koje vi tek kažete da će se istražiti, već sada se mogu naći u istraživanjima koje postoje, posebno u ESPAD-u gdje je jasno da je korištenje energetskih pića a posebno miješanje energetskih pića sa alkoholom u Hrvatskoj iznad prosjeka koji se može ovog trenutka naći u istraživanju vezanih za mlade ljude u EU. Stoga nisam zadovoljan, dapače razočaran sam ovakvim stavom ministra i hrvatske Vlade.
Zahvaljujem, odgovor, državni tajnik Tomislav Dulibić, izvolite.
Uvaženi zastupniče Jovanović, moram odbaciti ove vaše tvrdnje o ikakvih lobističkim utjecajima. Ne znam otkud to, nisam ja osobno isto spominjao ništa od toga navedenog, htio bi samo reći da mi poštujemo tu pravila struke jer smo se konzultirali sa strukom tj. za HZJZ-om, točno je da je ESPAD-ovim istraživanjima su obuhvaćena energetska pića ali isto tako ta istraživanja su obuhvatila djecu stariju od 16 godina, mi sad provodimo putem HZJZ-a u suradnji sa Svjetskom zdravstvenom organizacijom, provodi se istraživanje Health Behaviour in School-aged Children i kojem će biti obuhvaćeno djeca u 5. razredu osnovne škole, 7. razredu osnovne škole, prvom razredu srednje škole. Isto tako bit će u svakoj skupini obuhvaćeno 1 500 učenika u više od 160 škola i smatramo da ćemo na osnovu toga dobiti kvalitetne nacionalne podatke na osnovu kojih ćemo moći donijeti naredne mjere i preporuke.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Siniša Varga, izvolite.
Evo ja se zahvaljujem. Naime u vašem izlaganju ste spomenuli da nema dovoljno dokaza. Kada zakonodavna vlast u Hrvatskom saboru donosi prijedlog donošenja zakona ili izmjene i dopune zakona, ja osobno smatram da je teret dokaza na strani izvršne vlasti. Izvršna vlast treba biti ta koja treba dokazati da nema dovoljno podataka. Iako bez obzira na tu činjenicu, ja sam kao saborski zastupnik iznio podatke i iz ESPAD-a, i iz u samom obrazloženju govorimo o utjecaju prekomjernog unosa šećera na gojaznost djece a energetska pića imaju izrazito visoki udio šećera. Sve su to stvari i u svom izlaganju sam spomenuo i znanstvena istraživanja koja su objavljena. Vi ste ti koji trebate dokazati suprotno. Vi ste trebali dokazati da nema štetnosti utjecaja. Vi kao izvršna vlast morate nama kao zakonodavnoj vlasti dokazati suprotno a ne da mi moramo vama dokazivati da nešto je činjenično ili nije. Prema tome, ja dalje stojim iza ovog prijedloga takav kakav je, činjenica je da su lobističke tvrtke obratili se i Biljani Borzan i obratili su se meni, malo je simptomatično da rječnik koji koriste su iste riječi koje koristite vi u smislu nema dovoljno dokaza, no uopće me ne čudi da lobističke tvrtke nam se obraćaju zbog prodaje maloljetnicima a na samoj limenci piše da se ne preporuča prodaja maloljetnicima. Prema tome, vidi se da se tu radi o krupnom kapitalu, a ne o interesima djece i smatram da trebamo ustrajati na ovakvom zakonskom prijedlogu. Hvala.
Zahvaljujem kolega Varga. Odgovor, državni tajnik Dulibić, izvolite.
Hvala. Uvaženi zastupniče, još jednom odbacujem te teze o nekim lobističkim utjecajima, ne znam osobno niti tko to proizvodi biti uvozi niti smo imali doticaja mi u Ministarstvu zdravstva sa ikim tko se s tim bavi. Što se tiče tereta dokaza, mislim da nije na izvršnoj vlasti i na zakonodavnoj vlasti, mi čekamo što će nam struka reći, u ovom slučaju HZJZ i poštujemo stav struke. Hvala lijepo.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom državnom tajniku. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, uvaženi kolega Varga kao predlagatelj, kolegice i kolege. Evo, nastojati ću u jednoj kratkoj raspravi objasniti zašto mi iz Kluba Mosta nezavisnih lista, podržavamo ovaj zakonski prijedlog. Naime, evo, mogu vam to reći, iako sam zloupotrijebio Poslovnik na sjednici odbora prije nekog vremena, sjednici Odbora za obitelj, mlade i sport, pitao sam pravobraniteljici za djecu što misli o ovoj inicijativi. I ona je rekla da je isto suglasna, da, istina je na temelju odgovora iz Ministarstva ne za sva, ali za neke energetske napitke, da se zabrane njihova prodaja maloljetnicima. Dakle, to je i njen stav, ne za sve, ali za neke, za koji su prema sastavnu dokazano da štetno djeluju. Ja odmah se moram ograditi, nisam liječnik, niti sam kemičar, niti ja mogu iznositi ovakve stavove, kao što je kolega Varga, žao mi je što kolegica Ines Strenja Linić, danas nije ovdje, spriječena je zbog drugih obaveza, ona je liječnica, pa bi vjerojatno više toga rekla. Ali, ono što vam ja mogu reći, kao sad čovjek koji, kao roditelj, kao netko tko je i kao predsjednik nogometnog kluba se družio s mladima, vidio kako se mladi ponašaju. A znate tko pije energetske napitke? Piju i mladi. Mislim da kolegice i kolege mi slabo pijemo to, to piju mladi. I u tom smislu ovaj zakon je značajan. I ono što sada zamjeram predstojniku ministarstva, u njegovim objašnjenima, on ne može reći da nije njima poznato tko proizvodi te napitke, to je nemoguće. Novac je uvijek pokretač, novac je motiv. Zašto se nešto radi? Pa zbog novca. Veliki novci se obrću u ovome području. Naravno, mi ne možemo zamjeriti tim ljudima, to su ljudi koji nastupaju na tržištu, koji su iz neke druge kulture vidjeli da postoji takva vrsta napitka, oni su je komercijalno uredili, našli su tržište i danas se ti napici prodaju. Ali, ako se vratimo u povijest, možemo nešto naučiti. Ja kada sam išao u srednju školu, bilo je normalno da moj profesor sjedi na vratima učionice i puši otresa o hodnik i nama priča predaja. Tada je to bilo normalno, danas je to neprihvatljivo. Slična je stvar s alkoholom, dakle, puno toga smo napravili. Zašto? Da neke stvari ne bi bile prihvatljive u društvu, da ne bude visoki stupanj tolerancije. Što je veći stupanj tolerancije, to mnogi, a posebno mladi misle da to onda nije ni štetno. I dobro je u pravu je kolega Varga, kada upozorava predstavnika ministarstva. Pa ne mora on dokazivati da je to štetno, dokažite vi da nije štetno. Dakle, sve što koristimo, a posebno naše djeca, mora biti provjereno i moramo utvrditi da nije štetno po njihovo zdravlje. Međutim, istraživanja, evo i kolega Varga, ja sam nešto čitao na internetu o tome, pokazuje da postoji takvo štetno djelovanje. I na kraju krajeva, zašto bi onda zemlje zapadne zemlje zabranjivale prodaju napitaka. Nije to vjerojatno iz čistoga hira. Još jedanput, da ne duljim, kažem da ne ulazim u ovaj u sam meritum stvari, ne bi htio neke pojmove koristiti koje dovoljno sam ne razumijem. Ako ministarstvo sada u ovom trenutku smatra da treba provesti istraživanja, ali moramo znati u kojim rokovima, kada bi to bilo moguće. U suprotnom predlažem da ministarstvo još jedanput preispita svoj stav, Vlada Republike Hrvatske i da podrži ovu inicijativu kolege Varge, moramo spomenuti inicijativu naše euro parlamentarke gospođe Borzan, a mi iz Kluba Mosta ćemo podržati ovu inicijativu. Najljepše hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Žagaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika, poštovani kolege Miro Bulj, izvolite.
Kolega Žagar, ovdje je činjenica da energetski napici su štetni ili neprovjereno ako je teorija ministarstva, … [[Govornik se ne razumije.]] rekla da nije tako. Međutim, evo i kolegica u Europskom parlamentu, gospođa Brozan je ovim prijedlogom bi zaustavili mogući nesretna događanja, koja se događaju poglavito kod mladih. A vidimo da čak i velike sportske manifestacije, pa i manje, sponzoriraju vidjeli smo alkohol, vidimo da su glavne reklame pa čak i energetski napici koji najjače mogu nanijeti velike štete, poglavito djeci mlađih od 18 g. Znate zbog čega ovaj prijedlog nije prihvatljiv ministarstvu i Vladi? Isključivo iz jednog razloga, ne šta on nije dobar, ili možda kroz nekakve izmjene samo zbog toga što predlaže SDP ili sutra Most ili ne znam, nije bitno koja politička opcija, isključivo zbog toga. Zbog toga što se ovo ne promatra kroz prizmu dobrobit, jer je ministar izjavljivao, da on prihvaća prijedlog gospođe Brozan evo sada je kolega Varga ovo predložio ovdje. I ovdje bi ttebalo zajedno glasati svi za ovaj prijedlog. Međutim, ministarstvo se očituje kao mi ćemo to vidjeti, razmotriti, a ovdje se radi o interesnim skupinama, to je evidentno, koji su proizvođači ovoga pića, ko zna, možda su sponzori strankama za izbore. I ovo im je možda obaveza, ovo ne mijenjate u javnosti govoriti da su protiv toga i da ovaj zakon treba donijeti. Prema tome, ovdje kolege zastupnici, bez obzira na stav ministarstva, da bi zaustavili štete, nek jedno dijete izgubi život ili ugrozi zdravlje, velika je stvar, imamo mogućnost bez obzira na političku opciju, podržati ono što je dobro, imamo mogućnost vlada dati amandmane, a i mi zastupnici i ovim zakonom krenuti. A može se u toku, ako bude bolji i mijenjati. Ja ovdje ne vidim nikakav problem i naravno da treba za ovaj zakon glasati. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Bulj, odgovor, kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi kolega Bulj. Dakle, ono što ja smatram unatoč tome i javno smo rekli, dajmo podršku mi kao klub, mi osobno kao zastupnici i mislimo da kolega Varga nije neozbiljan čovjek. Dakle, isto tako smatram da imamo institucije u našoj državi koje mogu neke stvari provjeriti, analizirati, da bi se utvrdilo stvarno stanje. A kada spominjete interese, ne smijemo zanemariti činjenicu, da se ovdje radi o velikom novcu. Jedna od kompanije, evo držani tajniče, ako to ne znate, ja se ispričavam, imam pravo govoriti državni tajnik, evo vama kažem, pa da možda čuje državni tajnik jedna kompanija u jednoj godini koja proizvodi te napitke ima promet od 6 milijardi eura. To su ogromni novci, ogromni interesi. Istina, mi se kao država ne moramo ponašati neozbiljno, međutim, nama je u prvo interesu zaštita naših građana, posebno naših mladih i ako postoje naznake, a postoje, da bi ta pića mogla biti štetna, onda ih treba zabraniti. Nije zapravo neobično da se na sportskim natjecanjima upravo promoviraju takvi napitci, uostalom, koliko samo se klubova pod tim imenom tih napitaka, a sportski komentatori znate što najčešće spominju? Znači, spominju imena klubova, a evo, tako na taj način se oni dalje reklamiraju sami napitci. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar, ja ću ponoviti ono što sam rekao na Odboru za zdravstvo gdje sam iznio svoje iskustvo kao profesor. Dakle, 20 godina sam radio u školi, bio razrednik. U tih 20 godina išao sam sigurno na 20-ak maturalnih putovanja i kad idete kao razrednik na maturalno putovanje, onda baš morate obavit puno roditeljskih sastanaka jer se na maturalnim putovanjima može svašta dogoditi. Pa naravno, upozorava se i na alkohol i na cigarete, ali što se tiče energetskih pića, zapravo, nama su tu vezane ruke. Znači, oni na tim putovanjima, to još obilatije koriste jer normalno da im je zabavno i ne žele spavati, pa na taj način produžuju svoju zabavu i to su slučajevi kad smo mi imali stvarno ozbiljnih zdravstvenih slučajeva gdje su djeca dehidrirala ili zbog nespavanja su oboljela, tako da je to još jedan problem s kojim se surečemo. Ali, s druge strane, imamo još jedan problem, a to je pretilosti djece. A ta pića imaju jako veliku energetsku vrijednost, puno šećera. Mi smo, ja mislim, u EU pri vrhu pretilosti djece, pogotovo u osnovnoj školskoj dobi i to je još jedan razlog zašto bi ovo trebalo zabraniti. Pa ako možete prokomentirati.
Zahvaljujem kolegi Sladoljevu. Odgovor. Kolega Žagar, izvolite.
Dakle, vrlo kratko. Kolega Sladoljev, s obzirom da sam i ja radio u prosvjeti prije ovoga, onda u kontaktima s djecom i praćenjem vidimo da oni to konzumiraju, to se njima sviđa. Istina je, ja mogu sad samo subjektivno reći svoj stav, kad se ta limenka otvori, to ima jedan strašan intenzivan miris koji meni osobno ne odgovara, ali mladima to vjerojatno odgovara, a osobno je pogubna kombinacija s alkoholom, nešto je kolega Varga o tome govorio i to se pije. Ako izađete malo gdje izlaze mladi, ako provjerite to se pije. Redovito oni to konzumiraju. I sad je pitanje jesu li oni svjesni opasnosti kojoj izlažu svoj organizam. To je drugo pitanje. Na to pitanje dijelom mora odgovoriti i Ministarstvo zdravlja, a ja se nadam da će unatoč tome što predstavnik ministarstva u ovom trenutku odbija, ja se nadam da će se ovi napori intenzivirati i da će se na kraju ipak zabraniti ta prodaja mlađim od 18 godina.
Zahvaljujem na odgovoru kolegi Žagaru. Slijedeća replika. Poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Sladoljev je nešto rekao od ovoga što sam ja namjeravao. Kolega Žagar, Hrvatski sabor je donio odluku o proglašenju Dana osviještenosti o problemu debljine i ovih dana, evo i kolega Reiner je sudjelovao u toj odluci, ovih dana smo obilježavali upravo taj dan. Pao je nezgodno u subotu, tako da kao Sabor nismo se možda mogli aktivnije uključiti, pa je ova prilika važna da pošaljemo još jednom poruku da je to veliki problem u RH. U Hrvatskoj smo među 28 zemalja EU osmi po debljini, a djeca su sedma, dakle, još su više na toj rang ljestvici negativnih životnih navika. Negdje 27% djece ima povećanu tjelesnu masu, 12% je pretilo, što dugoročno znači veću opasnost od razvoja kardio-vaskularnih bolesti i dijabetesa i kraći život, a pijenje energetskih pića sigurno doprinosi toj pojavi, tim prije što smo već rekli danas da 86% djece do 16 godina konzumira ta energetska pića. I ono što želim posebno skrenuti, a reći ću to u ime Kluba. Dakle, upravo vodeći brigu o zdravlju djece, kolega Varga kao bivši ministar je ovaj prijedlog sam napisao. Dakle, ovo nije prijedlog u ime SDP-a, to je prijedlog njega kao liječnika i time je htio apelirati na svijest u ovoj sabornici, da dobije podršku, a da se pri tome ne govori o nikakvim političkim trgovinama.
Hvala lijepo. Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Jovanović. Dakle, sigurno jedan ozbiljan problem vezan je onda uz ne samo uz prehrambene navike, nego općenito navike naših mladih, naše djece. Tu je onda sport, a mi upravo vidimo da se u sportu događa ono što je možda i kolega Bulj spomenuo, događa se ono suprotno. Umjesto da se mlade potiče da se bave sportom, kretanjem fizičkim, njih se uvjerava kako mogu i bez kretanja biti fit i na kraju i slogani tih napitaka to govore i onda se zapravo mlade dovodi u zabludu. Znači, trebamo sve učiniti kao društvo da mlade potičemo na što više fizičkog kretanja i što zdraviju prehranu.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Mladen Karlić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajnici, pomoćnici ministra, poštovani kolege i kolegice. Pred nama je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti gdje je predlagatelj u ocjeni stanja navodi da je u općoj prodaji postoje predmeti koji mogu ozbiljno naškoditi zdravlju pojedinca, te tako uzrokovati smrtni ishod. Međutim, nisu obuhvaćene ovih dosadašnjim zakonom ili nekim drugim, pa je potrebno to regulirati, a radi se o energetskim pićima. Naravno da svi smo mi za zaštitu naše djece i mladeži, naravno i svih drugih stanovnika kod bilo kojeg oblika sredstava koje mogu uzrokovati bilo kakve zdravstvene probleme. Međutim, mislim da smo ovdje da bi ovaj prijedlog možda malo bio prestrog u ovom trenutku da odmah zabranimo, ova energetska pića, bezalkoholna pića koja svi imaju svoje prehrambene i fiziološke učinke, neke stimulanse, znači neke šećere, kofein, ginseng, guaranu, razne sastojke koji imaju neki cilj. Negdje '62. godine kad su u Japanu prvi put počela uopće energetska pića se proizvodit, imali su smisao, svrhu zapravo, da one ljude koji rade u trećoj smjeni ostave budnima, ne da naprave štetu, nego da ih drže budnima u trećoj smjeni da ne dožive upravo nekakav problem koji bi se mogao dogoditi i kasnije se razvila, tako da sad postoji 150 vrsta različitih energetskih pića. Nisu ona tako štetna da bi izazvala smrtonosni ishod, to smo evo vidjeli izlaganja predlagatelja, bar evo za sad srećom ne ovdje kod nas, da mogu uzrokovati nekakve nuspojave to je jasno, to je i rečeno, od tahikardija, lupanja srca 'jel tako, palpitacija, nesanice, nervoze i slično. Naravno, to je jedna nuspojava koja se može dogoditi i kod drugih sredstava kao i veće količine kave, pogotovo sa cigaretama u kombinaciji, cole sa cigaretama, tako da ono što mislim da je i što predlaže Ministarstvo zdravstva, da je jako važno napraviti jednu pravu stručnu analizu, studiju, da vidimo upravo koja su to stanja, koje su to bolesti koja uzrokuju ova pića. Naravno, ja tu mislim da postoje druga pića, ne znam koliko ste se time bavili, recimo jedna cedevita, vrećica cedevite u sebi sadrži od 20g, 17,9g šećera, o tome nitko ne govori, to je energetski napitak, to je nešto što je strašno, što ima više nego čak neki od ovih, ovi imaju negdje od 45-80 kalorija u 100ml, dok cedevita ima 370 kalorija i na cedeviti piše da se ne smije piti više od dvije čaše dnevno za djecu pa nitko o tome ne govori, nitko to ne spominje. Cola isto tako, cola može isto u velikoj količini uzrokovat smrtni ishod, tako da mislim da smo možda malo, da bi ovo bilo prestrogo odmah. Ono s čim bih se ja složio, što mislim da bi bilo možda najbolje ići u tom smjeru, a ovdje je i navedeno u ovome djelu ocjene stanja: da tvrtke energetskih pića vrše promidžbu, kao što je nekad radila duhanska industrija i prodajom zapravo na taj način navlače mlade, posebno koristeći sportaše, u cilju popularizacije toga i što veće potrošnje. E to je ono što bi trebalo sigurno zabraniti, da se ta pića ne promiču, ne reklamiraju na televiziji, pogotovo ne u vrijeme sportskih priredbi i tako, gdje mladi, djeca to gledaju. Tako da u tom smislu bih se složio u potpunosti da ih treba naravno svesti na što manji minimum. Poznato je isto tako iz istraživanja da jedna bočica tog pića nije štetna, ne uzrokuje ništa, dvije do tri bočice uzrokuju ovo povećanje, ubrzanje rada srca, lupanje, ekscitaciju na neki način i naravno dalje, ali pitanje koliko, zato treba istražiti koliko se tog pije i naravno onda naći najbolji način kako spriječiti. Dalje se ovdje navodi da podaci Hrvatskog zavoda za javno zdravlje govori da je 26% djece školske dobi ima prekomjernu težinu, 11% je pretilo, znači ili debelo što bi mi rekli ovako, nisam siguran da su energetska pića uzrok tome. Mislim da je, ja bih tu uključio i McDonald's i sve one proizvode koje su u McDonald'su, od onih hamburgera prekaloričnih koji imaju oko 450-500 kalorija, pa onda onaj pomfrit, ona cola tamo, to sve zajedno kad pojedem samo jedan taj meni njihov, to vam je pola dana ste mirni, imate oko 1000 kalorija sigurno unešenih ili 800, ne morate više jest ništa. Tako da u tom smislu mislim da ova pića nisu kalorijski, nisu zapravo najvažniji uzrok povećane tjelesne težine, odnosno prekomjerne i pretilosti. Mislim da je puno veći problem upravo ovaj način života, nepravilna prehrana u svakom obliku, ne samo, kažem ova brza hrana, nego i sve drugo. I mislim da u tom djelu bi trebali raditi preventivno da naučimo naše i obitelji i roditelje, kuhare od škola do svih, kako se pravilno hraniti i naravno uz tjelesnu vježbu koja je neizostavna, mislim da je to jedan isto od problema da nam djeca dolaze s potvrdama liječnika u školu i da ne rade tjelesni odgoj što je vrlo štetno za dijete, samo toga u tom trenutku nije svjesno. Zbog toga mislim da je ovaj prijedlog evo koji je Vlada, Ministarstvo zdravstva predložilo, upravo da se ne ide odmah na zabranu, nego da se preciznije definira upravo ti aspekti što energetsko piće predstavlja kao problem, odnosno što je to, je li to kofein, je li to šećer, je li to nešto drugo, koliko su izložena djeca tom piću, koliko se toga troši. Mislim da je negdje podatak iz negdje 2011./2014. negdje oko milijun i 200 litara u Hrvatskoj je bilo potrošeno tih pića, koliko je na djecu otpalo, kažem to nemam podatak, ali mislim da ne možemo biti prestrogi pa odmah zabraniti, nego idemo napraviti jednu stručnu analizu pa vidjeti zapravo koliko je stvarno štetno, što uzrokuje i tek onda donijeti pravi prijedlog zakona. Zato HDZ ne može podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala vam lijepa. Imamo više replika. Prije replika ja bih samo pozvao sve kolege da izbjegavaju spominjati zaštićena imena, bilo proizvoda, bilo tvrtki, bilo u pozitivnom, bilo u negativnom smislu. Pozitivnom ispada da je promidžba, u negativnom opet nije dobro, prema tome govorimo ipak načelno. Idemo sada na replike. Prva je poštovani zastupnik Miro Bulj, izvolite.
Kolega, vi kao liječnik, zasigurno ste gledali sa tog aspekta. Međutim, činjenica je da u EU brojne države i šire su zabranili do 18 godina ove napitke, isključivo zbog toga što su to donijeli temeljem nekakvih činjenica. Međutim, nije dobro da u Hrvatskoj djeca budu pokusni kunići. I kad se dogodi zlo, zbog tih napitaka koje ovdje spominjemo, koji daju krila i koji šalju poruku mladima da ne tribaju hodati, šetati, raditi, nego samo to popijete i letite, a to su i mladi gore koji su ovdje sada došli, svjesni da je to laž. Ne tribamo mi dovoditi djecu da budu pokusni kunići i onda tek u tome trenutku reagirati, donositi Zakon. Ako su brojne duge države koje je vaš kolega, također liječnik, ovdje naveo ja ne vidim niti jedan razlog da ministarstvo to ne prihvati, da da dopune koje ste vi rekli koje su pozitivne jel ste rekli sa stručnog aspekta jer ste liječnik, plus ministarstvo i da zaštitimo našu djecu do 18 godina od onih koji to ogromnim novcem promoviraju kroz sportska natjecanja, sportske emisije, čak se klubovi zovu po tim napitcima i energetskim i alkoholnim čak, a govorimo našoj djeci trebate se baviti sportom. Očito je u pitanju novac, očito su u pitanju interesne skupine i smatram da mi zastupnici trebamo stati u zaštiti naše djece, a i u razgovoru, žao mi je što nije kolegica Ines STrenja-Linić koja je također liječnica apsolutno se slaže sa ovim prijedlogom, liječnika, saborskog zastupnika, kolege Varge. Prema tome zajednički sa amandmanima možemo riješiti i odmah zaustaviti ovu mogućnost da bilo koje dijete bude ugroženo život i njihovo zdravlje. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Karlića.
Pa evo poštovani gospodine Bulj. Ne bih se složio, nisu, nije većina europskih zemalja donijela takav zakon, samo nekoliko tako da u tom smislu mislim da upravo treba dobro razmisliti, dobro napraviti analizu stručnu da vidimo u kojem obliku, kako, kada djeca uzimaju te napitke. Naravno da ih ne smijemo preporučivati i ja se isto slažem, pogotovo ne reklamirati i promidžbu raditi na takvim pićima, na tim stvarima koje nisu potpuno zdrave. One nisu u onom smislu štetne ako samo mala količina kao i mnoge druge stvari, ali u prekomjernoj količini naravno da mogu izazvati i nuspojave i kasnije možda eventualno naravno i smrtni ishod.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na sljedeće replike pozdravimo studente Veleučilišta VErn iz Zagreba koji su nam evo ovdje došli u goste. [[Pljesak]] A sljedeća replika je poštovanog zastupnika Varge. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo obzirom da ste nam se kasnije pridružili, htio bi vam posebno napomenuti da od početka do kraja ove rasprave su se apsolutno svi zastupnici držali teme, tako da ste apsolutno informirani. Vezano za kolegu i njegovu raspravu, spomenuo je pitanje reklamiranja. Ja naravno u paketu razmatranja ove problematike i vezano za Zakon o ugostiteljstvu i Zakon o trgovini naravno da sam htio i adresirati pitanje reklamiranja, međutim područje reklamiranja je regulirano podzakonskim aktom i ja kao saborski zastupnik ne mogu utjecati na podzakonski akt već je to u domeni resornih ministarstava. Prema tome, apeliram na resorno ministarstvo da adresira i pitanje ograničavanja reklamiranja ovih područja energetskih pića naročito prema mladima. U raspravi smo danas čuli više puta koliko je to spomenuto. Radi se o tome da reklamiranje energetskih pića danas u 2018. godini prati istu metodologiju koju je duhanska industrija koristila prije dvadesetak godina, apsolutno ona shema je potpuno ista, apsolutno ista. Koriste se crtići, koriste se poruke, poruke su bit ćeš cool ako koristiš energetska pića. Prema tome, to smo već sve prošli i znamo rezultate koje je to imalo na društvo po pitanju duhanskih proizvoda i hoćemo sa ovim zakonom spriječiti da se razvije to do te mjere da imamo problem kao sa duhanom i sa alkoholom da ovo dok je još uvijek u relativnom nekakvom začetku, dok to nije zauzelo tako veliki mah da se to zaustavi, a ne da liječimo posljedice i apeliram na prevenciju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Karlića.
Hvala. S ovim dijelom se slažem sa gospodinom Vargom. Naravno da sam za to da se isključi svako reklamiranje ovakvih proizvoda, ali ono što je gospodin Varga naglasio ne sada u ovom dijelu, ali u raspravi što se tiče šećerne bolesti tipa 2, nisam siguran da kod tih mali odnosno do 18 godina da se uspije razviti na osnovu nekoliko pića šećerna bolest. Mislim da je to ipak nešto što treba puno, puno veći broj godina kao i visoki tlak, tako da mislim da je i to jedan od razloga zašto je teško ovo prihvatiti u ovakvom obliku nego napraviti jednu ozbiljniju stručnu analizu.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Jovanovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Karlić, vi ste i liječnik tako da malo me čudi da ste relativizirali na ovaj način problem pijenja energetskih pića. Evo ja ću vas pitati, da imate malodobno dijete, da li bi mu dali da popije tursku kavu u koju ćete staviti šest žlica šećera? Sigurno mu ne bi dozvoli da popije takvu kavu. A u energetskim pićima imate u prosjeku negdje 18 žličica šećera odnosno u prosjeku 80 miligrama kofeina i 27 miligrama šećera. Prema tome, nije dobro relativizirati jer se ne radi o istim stvarima I ono što posebno želim naglasiti, dakle od najranije dobi stvaraju se loše navike, a mi nažalost po svim istraživanjima u Hrvatskoj imamo generacije koje po svojim lošim navikama prednjače u EU. I vjerojatno su vas kao liječnika, kao što su i mene i sve druge liječnike učili, kada dođu neke nove terapije, neki novi zahvati, ha možda nije najbolje biti prvi, ali sigurno ne treba biti ni zadnji. Mi nećemo biti prvi ako uvedemo zabranu prodaje energetskih pića malodobnoj djeci jer je ta zabrana već uvedena u nekim zemljama EU pa zašto ne bi onda slijedili mi njihov primjer.
Hvala. Nešto ne štima sa miligramima neće biti da je 27 miligrama samo. Grama. Kolega Karlić će odgovoriti.
Hvala. Ne bih se potpuno složio, mislim da je sada gospodin Jovanović malo to preuveličao jer su analize od 10 do 13 žličica šećera ima u tim pićima, s tim da sada već neka nova pića imaju i sladila koja nisu šećer i negdje 80 do 160 miligrama kofeina. Naravno, nemojte misliti da ja podržavam to, dapače, nisam za to. Ja samo želim kažem ako već donosimo zabranu jer nikada se loše navike, vi kažete stvaraju se loše navike, neće se one zabranom tako lako. Znači edukacijom, učenje djece od kod kuće u obitelji, od predškolskog odgoja, u školama znači da to nisu stvari koje se konzumiraju i da to nisu pića koja djeca trebaju koristiti. Tako ćemo zapravo doći do pravog rješenja, a sama zabrana na kraju ako se ne bude moglo naći ništa, a budemo utvrdili istraživanjem da uzrokuju štetne posljedice, odnosno trajne štetne posljedice na zdravlje.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Culeja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Karliću, ja mislim da zabrane barem kad je Hrvatska u pitanju nisu potrebne, jer ta energetska pića i tako su preskupa za većinu djece hrvatskih građana od real mixa, redbula, crazy volfa i kako li se sve ne zovu ta energetska pića koja možemo naći na policama trgovina i u određenim lokalima koji muku kuče kako da prodaju ta pića čija cijena se kreće oko 25 kuna koliko ja znam. Dakle, djeci hrvatskih građana je problem kako skucati tih 25 kuna da kupi jedan crazy volf ili kako se već zove i popiju to. U tome je problem. Mi dolazimo iz istoga grada u ljetnim mjesecima na obalama našega Bosuta ne možete naći ni jednu limenku, ni jednog energetskog napitka ali možete naći galone i karnistere od pet litara vina, rakije, votke i svega drugoga. Znači jedini problem našemu društvu je neimaština za 25 kuna da kupimo taj redbul, crazy volf i ostalo, pa da nakon ovakve pijanke na Bosutu začine kad idu kući barem nečim kvalitetnim. Kod nas u Hrvatskoj je problem energetsko piće koje nam diže energiju da možemo voziti budni do Zagreba kad putujemo autom. Ali nije problem one hrpetine mesa koje dobivamo iz ratnih rezerva, ne znam odakle iz cijele Europe i koje konzumiramo na neprimjeren način. I tu bih napomenuo i one tanke šnite kruha koje su nam neki preporučivali u brizi za naše zdravlje. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Karlića.
Hvala gospodinu Culeju na ovoj raspravi. Evo to je zapravo jedan dokaz ovaj alkohol je dokaz da zabrana nije našla pravo rješenje da se nađe nekakav okolni put da se, da i oni do 18 godina dođu do alkohola. I zato mislim da je zdravstveni odgoj nešto što je puno, puno važnije da nauči te mlade ljude da alkohol nije piće koje, kao što nije ni energetsko piće ono koje će zapravo izazivati zdravlje, snagu, ne znam bolju pamet i sve ostalo, nego upravo jedan zdravi način prehrane i tjelesne aktivnosti koju bi morali, ja mislim puno više promovirati i tako zapravo stvoriti jedan zdravi narod, pogotovo zdrave, mlade ljude u Hrvatskoj. Jer mislim da se na tom području možda premalo radi, da je to još uvijek jedno područje koje je dosta apstraktno područje nutricionizma i uopće tjelesna vježba koliko je zapravo to važno za organizam jer čovjek je osoba koja mora biti stalno u pokretu, koja mora koristiti tu svoju energiju koju je unijela u sebe na bilo koji način kroz energetska pića ili kroz hranu, naravno tu masnu hranu, mesa staroga koji vi spominjete. Ali zato mislim da u tom bi, da bi na tom području trebalo puno više raditi zdrave prehrane, zdravog kretanja, odnosno tjelesne vježbe kao nečega što je najvažnije za zdrav organizam i kasnije ljude koji će dati maksimum od sebe.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Karliću, sa vama se mogu složiti. Zabrana nekad može polučiti i suprotan efekt. Dakle, ako bi se dogodilo da zabranimo pića, da bi možda tek mladi onda u tome vidjeli privlačnost ako je zabranjeno pa će onda konzumirati. Međutim, zašto su zabrane dobre? Jer one ipak društvo upućuju na prag tolerancije, one upućuju da nešto nije prihvatljivo i da mladi znaju. Jer mladi, ne samo mladi, obično potrošači ne moraju znati, nisu na istom rangu kao onaj koji im prodaje. To vam je slična stvar kao kad su prigovarali za odnos banaka i klijenata. Ja kao klijent ne moram znati ono što sve bankar zna. Čak prema Zakonu o obveznim odnosima, nismo u istom rangu pravne osobe, tako i potrošač. Drago mi je da ste spomenuli neke druge proizvode. Ja sam osobno kupio čaj od ribizla i onda mi se žena smijala znaš koliko ima ribizla unutra, nisam znao 6%. Ali piše na njemu da je čaj od ribizla. Mi danas nemamo, to treba ministarstvo apelirati da napravimo. Znate da mi uopće u Hrvatskoj nemamo definirano što je to mlijeko. To je isto kao kad na benzinsku pumpu dođete i kupite, mada kolokvijalno ljudi kažu kupuju naftu. Ne možeš kupit naftu, kupuješ naftne derivate određene kakvoće. Tako i mlijeko. Mlijeko nije ono što kupujemo u dućanu. Ono može biti mliječni proizvod, ali nikako nije mlijeko premda uredno na njemu piše mlijeko sa ne znam 0,9% ili sa koliko posto. Dakle, na tim stvarima moramo poraditi, a ono zašto ja podržavam osobno ovaj prijedlog zakona jer vodi k tome da se educira, da mladi vide da to može biti štetno. Ako postoje neka istraživanja koja pokazuju tu štetnost, onda ne treba to sakrivati. Hajmo da se stvar razotkrije. Ono što zamjeram samo predstavnicima ministarstva neka kažu rokove do kad će to ispitati. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Karlića.
Slažem se sa vama kolega Žagar. Mislim da, zato je jako važno da ne optužimo prenaglo i donesemo zabranu, a nemamo dokaz koje to štete pravi, koje su to bolesti koje uzrokuje, jer ovo što je navedeno u prijedlogu su načelno bolesti i starih ljudi. Dijabetes tipa 2 je bolest starijih osoba, visoki tlak je bolest starijih soba. Znači nije djece do 18 godina, tu je drugi tip. Kažem ova sva lupanja srca i slično, palpitacije i to, to uzrokuju mnoge druge stvari od kofeina, cigarete, cole i svega ostalog. Tako da u tom smislu je jako važno da se napravi prava studija, da se stvarno vidi što je to i da se onda donese takav zakon.
Hvala. Sljedeći će Klub zastupnika biti onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, kao što smo čuli u nekoliko navrata ovaj prijedlog dolazi od saborskog zastupnika Siniše Varge upravo predloženo na ovaj način gdje on to predlaže kao bivši ministar, liječnik svjestan ovog problema. I na taj način pokušava dobiti opći konsenzus u ovoj sabornici jer smo svjesni da je teško dobiti konsenzus kada prijedlog dolazi ispred na primjer kluba SDP-a. Stoga mi kao klub SDP-a podržavam inicijativu našeg kolege i pozivamo sve saborske zastupnike da se pridruže toj inicijativi jer ona ima za cilj osigurati zdravo odrastanje, zdravi i duži, kvalitetniji život svih u Hrvatskoj. Nažalost po navikama naših mladih nismo na dobrom putu. ESPAD istraživanje, istraživanje koje se provodi svake četiri godine istražuje raširenost pušenja, pijenja alkoholnih pića, droga među mladima koji navršavaju 16 godina. Zadnje je tako istraživanje bilo 2015. godine i u tom istraživanju su uz navike pušenja, pijenja alkoholnih pića, psiho aktivnih droga, istraživala se i sklonost kockanju, sklonost pretjeranom boravku na društvenim mrežama, sklonost klađenju i također po svim tim podacima već sada možemo reći da mladi u Hrvatskoj se nalaze na lošijoj strani karte EU. Evo samo nekoliko podataka, dakle 62% mladih do 16 godina je barem jednom u životu pušilo, a 33% su pušači takva je definicija u posljednjih 30 dana. 92% je pilo alkoholna pića, 55% je pilo u posljednjih 30 dana, a 16% je bilo pijano u posljednjih 30 dana. 22% učenika je probalo neku drogu, 7% probalo je nove psiho aktivne droge. Ako tome dodamo i po ovome smo među najlošijima u EU onda je jasno da ne iznenađuje podatak koji također iz istog istraživanja možemo iščitati da smo iznad prosjeka i po konzumaciji energetskih pića. Bilo je više takvih istraživanja i jedno istraživanje se bavilo adolescentima i po njemu je 68% mladih od 10 do 18 godina u Europi konzumiralo energetska pića, čak 18% mlađih od 10 godina također je konzumiralo energetska pića. I sada ako pogledamo kakvo je stanje u Hrvatskoj, vidimo da smo daleko iznad tog prosjeka zbog toga što je među ispitanim učenicima, dakle dobi koja puni 16 godina u toj školskoj godini 86,4% izjavilo kako su konzumirali energetska pića pri čemu su mladići češći nego su bile djevojke. I ono što nas posebno zabrinjava, obzirom da uz ta energetska pića nerijetko ide i alkohol 47,5% učenika u posljednjih 12 mjeseci je kombiniralo energetska pića i alkohol. Ako tome dodamo i druge podatke onda ćemo vidjeti da prema podacima Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo čak 26,4% djece školske dobi ima prekomjernu težinu, 11,2% ih je pretilo. Smatra se da su dva osnovna razloga za takve rezultate stručnjaci te uzroke prepoznaju u sjedilačkom načinu života djece i nepravilnoj prehrani. Inače Hrvatska je 7. kao što sam danas već rekao u Europi, po stopi djece s prevelikom tjelesnom masom. Samo 56% djece doručkuje tijekom tjedna, 76% ne jede dovoljno povrća, 66% ne jede voće dok se tjelesnom aktivnošću u trajanju od najmanje sat vremena svakog dana bavi samo 30% dječaka i 17% djevojčica. U ovu statistiku se nepovoljnim trendom ulaze i konzumacije energetskih pića koja kao što smo čuli sadrže visoku koncentraciju šećera koje utječu na tjelesnu masu, razvoj šećerne bolesti tipa 2, danas je kolega Karlić je otišao, dakle upravo zabrinjavajući porast, epidemijski porast šećerne bolesti tipa 2 i to u sve mlađim dobnim skupinama. Također brojni medicinski znanstveni članci govore o utjecaju stimulansa u energetskim pićima na organizam u rastu i razvoju, naročito na krvni tlak, bolesti srca i druge zdravstvene tegobe s trajnim posljedicama koji nažalost mogu završiti i sa smrtnim slučajem. Ponovit ću taj podatak za roditelje da sigurno nijedan roditelj ne bi svom djetetu dao da popije tursku kavu sa šest kockica šećera, a u energetskim pićima u prosjeku je 18 kockica šećera i također kao što sam rekao ovaj pute da ne pravim lapsus 80 miligrama kofeina i 27 grama šećera je u prosjeku u jednoj kantici energetskog pića. Prema tome, to su podaci koji nas sigurno trebaju pozvati na oprez i utjecati na to da kroz prevenciju spriječimo da se dogodi ono što se dogodilo sa nikotinom i sa alkoholom koji su postali legalne droge, gdje je kritičnost prema njima mala i gdje za razliku od ostatka EU i po ESPAD istraživanju se smanjuje broj pušača, smanjuje se pijenje alkoholnih pića kod mladih, upravo kao rezultat europskih politika usmjerenih prema smanjivanju upotrebe alkoholnih pića i nikotina. Pa upravo na tom primjeru onda možemo kroz ograničavanje dostupnosti energetskih pića mlađima od 16 godina osigurati da se ne dogodi sve ono što se negativno dogodilo zbog konzumacije nikotina, pušenje nikotina i konzumacije alkoholnih pića. Stoga, pozivam vas sve da podržimo ovaj zakonski prijedlog.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Kolega Jovanoviću, kazali ste brojne statističke pokazatelje, imamo prijedlog od saborskog zastupnika Varge, imamo stav ministra koji je javno kazao da su energetski napitci opasni, imamo sada dvojaki stav predstavnika ministarstva koji su došli zaista ovaj put u velikom broju, a ne jučer kada je također bila rasprava o vrlo bitnom prijedlogu zakona, nije bio nitko. I zaista saborski zastupnici ovdje ne bi tribali razmišljati jel mi u ovome trenutku ako ne izglasamo ovaj zakon, mi u biti ostavljamo mogućnost da naša djeca i dalje budu čak ne više ni pokusni kunići nego mi stvarno imamo pokazatelje da je to opasno po zdravlje naše djece. Pa dal ćemo mi saborski zastupnici zbog toga što nije to Vlada predložila i vladajuća većina dovoditi našu djecu u opasnost? Smatram da bi mi tribali oko ovih zakona stvarno biti jednoglasni. Imamo primjere drugih država koje su ovim zakonom ove energetske napitke zabranili. Ali ne, oni daju krila i nekome pune džepove, džepove tim interesnim lobijima kupe koji zaustavljaju ovaj zakon di se bilo kakva mogućnost da se zaustavi, da se dogodi nešto našoj djeci. Naravno i u provedbi bi tribalo paziti, ovaj zakon donijeti i oštar u provedbi da ne bi slučajno netko zlouporabio i dao djeci ispod 18 godina. Ali ne, većina to čak ne prihvaća. Pa ovo je pitanje saborskih zastupnica. A kad se dogodi nešto ne daj Bože našoj djeci, onda će biti hitne mjere, treba ovo, treba ono. Ovo je prevencija i ovome triba odmah glasati, u biti zakon koji je jasan, zakon koji daje sve. Međutim, zbog čega neće većina glasati saborski zastupnik. Njima na dušu jer nije njihov prijedlog. I to je najsramotnije što se događa u ovoj sabornici. Na djeci oni pokazuju mišiće i šta znači vlast. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Jovanovića.
Hvala kolega Bulj. Evo ne može vam replicirati kolega Varga pa ću ja u njegovo ime iskoristiti ovo što ste rekli u svojoj replici. Dakle, ja sam uvjeren da kolega Varga će ovog trenutka povući ovaj zakonski prijedlog ako će Vlada reći da će drugi tjedan predložiti svoj zakonski prijedlog u istom smjeru, da na taj način riješimo problem predlagatelja. Jednostavno mogu izguglati zakon iz Litve i Latvije i predložiti ga Hrvatskom saboru i dobit će našu podršku.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Siniše Varge.
Zahvaljujem. Evo kolega Jovanović iz vaše prošlosti kao ministar obrazovanja i vezano za vaše izlaganje, pa htio bih dotaknuti jedan dio koji je kolega Katić bio spomenuo, a dio se vašeg izlaganja iz vašeg bivšeg resora. Kolega Katić je spomenuo izraz zdravstveni odgoj, čak nije rekao obrazovanje, nego neki drugi izraz nego baš je koristio zdravstveni odgoj koji je bio kamen pomutnje dok smo mi bili na vlasti, a HDZ u opoziciji. Sad čujem iz klupe HDZ-a da se pozivaju na zdravstveni odgoj. To ja smatram da je nešto ne znam koje bih riječi koristio, ali konkretno tu se radi o zdravlju naše djece i pitanje njihovog zdravstvenog prosvjećivanja. I kao budući odrasli ljudi, budući roditelji da budu ti koji lančano onda utječu na zdravlje svojih potomaka. Tu konkretno je bilo spomenuto i pitanje da li utječe ili ne utječe na razvoj šećerne bolesti. Evo tu konkretno kad se radi o preglednom članku, odnosno svi članci svi tu nabrojeni. Saferty suradnici su opisali utjecaje energetskih napitaka na djecu i adolescente. Objavljeno je u časopisu … [[Govornik se ne razumije.]] iz 2011. godine direktno dokazana povezanost između energetskih napitaka i razvoja šećerne bolesti, odnosno povećane učestalosti razvoja šećerne bolesti tipa dva u mladoj populaciji. Prema tome, znanost je svoje rekla. Znanost nema tu više što dodavati i reći na ogromni opus znanstvenih dokaza trebamo u Hrvatskoj specifične dokaze da se vidi da li je Hrvatska nešto drugačije od ostatka svijeta. Ja osobno smatram da nismo. U svim ostalim prednjačimo po pitanju dječje gojaznosti i na žalost, a to je nešto što je isto tako povezano sa ovom problematikom. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Jovanovića.
Hvala lijepo. Kolega Varga, jučer smo imali na Odboru za obrazovanje tematsku sjednicu odgojna funkcija škole gdje je upravo naglašeno i to da u školi ne samo da stječemo kompetencije za kasniji život i radno mjesto nego usvajamo i navike i neke vrijednosne sudove koji nam trebaju osigurati da budemo bolji ljudi, jer će onda i Hrvatska biti bolje društvo, a u konačnici ćemo živjeti bolje, duže i kvalitetnije. Upravo tome služi i odgoj i obrazovanje za zdravlje kao i odgoj i obrazovanje za građansko društvo i demokraciju, pa prema tome i to što danas iz redova HDZ-a čujemo da je zdravstveni odgoj važan je na neki način i priznanje za sve ono što smo radili u mandatu kada smo uspjeli unatoč brojnim pritiscima udruga tipa „U ime obitelji“ Željke Markić koji se danas protive Istambulskoj konvenciji i tako su se svi protivili zdravstvenom odgoju pokazuje da smo bili u pravu.
Hvala lijepa. Moram istine radi reći prije prelaska na pojedinačnu raspravu, da nikad nije bio u potanju zdravstveni odgoj. Ja se ne sjećam da je itko u ovoj dvorani kritizirao zdravstveni odgoj, bilo je samo u pitanju modul 4 zdravstvenog odgoja. Ali dobro. Za pojedinačnu raspravu ste se samo vi javili, pa izvolite.
Hvala lijepo. Evo da onda samo kratko komentiram. Dakle, bio je sporan četvrti modul koji se zove Spolna i rodna ravnopravnost. Dakle, povijest se ponavlja. Kao što je zdravstveni odgoj sa tim modulom spolna i rodna ravnopravnost ušao u hrvatske škole, nadam se da će uskoro Istambulska konvencija biti ratificirana ovdje. Javio sam se u pojedinačnoj raspravi samo da ukažem na važnost ove teme još jednom, da istaknem u kojoj mjeri je zasluga i naše euro parlamentarke Biljane Borzan koja je potaknula raspravu o ovoj temi. Potaknula je i kolegu Vargu da pripremi ovakav zakon. Međutim, na žalost nemamo istovremeno jednako tako pozitivan odgovor i hrvatske Vlade što opet na žalost vidimo i na nekim drugim primjerima. Dakle, kolegica Borzan je pokrenula jednu akciju koja je dobila priznanje i od Junckera koji je rekao da svi građani Europe moraju biti jednaki, ne mogu biti neki više i manje vrijedni, a tiče se sigurnosti i kvalitete hrane. Dakle, dokazala je da je kvaliteta hrane bila različita za Hrvatsku i neke druge zemlje i danas se to pokušava izjednačiti i to je njen veliki uspjeh. Ono što je kolegica Borzan dodatno osigurala kroz svoje amandmane je 2 milijuna eura za uspostavljanje mehanizma kontrole hrane i 800 000 eura za provedbu. Međutim, iako je Hrvatska na modelu kolegice Borzan izgradila sjajan mehanizam za kontrolu hrane to je izradila Hrvatska agencija za hranu. Ministarstvo gospodarstva i gospođa Dalić se nisu javili na natječaj. Dakle, Hrvatska neće moći sudjelovati u raspodjeli dva milijuna eura koji su bili vrlo, vrlo dostupni i moguće da bi dobila veliki dio upravo zahvaljujući pilot projektu kolegice Borzan. Dakle to nije dobro, kao što nije dobro i dio u odgovoru na moje zastupničko pitanje koje sam postavio ministru Kujundžiću na koji način će regulirati prodaju energetskih pića maloljetnim osobama, gdje on kaže da zabrana prodaje neće puno riješiti jer u Hrvatskoj vidimo činjenicu da se usprkos zabrani prodaje alkoholnih pića maloljetnicima alkoholna pića prodaju i vrlo su dostupna. Dakle jako je loše ako ministar u hrvatskoj Vladi ističe da se zakonska regulativa u Hrvatskoj ne poštuje. Pa prema tome iskoristimo i ovu današnju raspravu da što prije ograničimo prodaju energetskih pića maloljetnim osobama, ali da se pojačaju inspekcijski nadzori kako bi se onemogućila prodaja alkoholnih pića i duhana maloljetnim osobama. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Hrelje.
Poštovani kolega Jovanović. Sada ste me podsjetili na jednu epizodu iz mojeg rada u Saboru kada sam svojevremeno predložio da bez obzira što enciklopedijska znanja kažu da 0,5 promila alkohola u krvi nije ono što je štetno, da tek nakon toga postoje efekti. Zakonodavac u vrijeme naše vlade odnosno predlagatelj Ministarstvo rada u Zakonu o zaštiti na radu inzistiralo da to bude 0,0. Ne vidim zašto smo ovdje sada tolerantni prema stvaranju ovisnosti kod mladih ljudi jer ovo doista je stvaranje ovisnosti o pićima koji stvaraju drugi ugođaj u životu dakle osjećaji su sasvim drugačiji, osjećaj moći nadmoći, euforična raspoloženja itd. i zašto to toleriramo. Ja mislim da je ovo moglo biti kao i par zakona koji su bili sada u proceduri da su to bile rijetke prilike gdje smo se mogli složiti i prihvatiti neke opozicijske prijedloge zakona jer ne koštaju nas ništa nego činimo dobro nekim novim generacijama. A mislim da je nama svima zajedno sveta dužnost činiti dobro i govoriti o tome koji su efekti tog našeg rada odnosno koji bi bili. I sa tog naslova osobno podržavam ovaj zakon i mislim da će klub GLAS-a i HSU-a isto tako podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Jovanovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Da kolega Hrelja, kao što ste rekli 0,5 promila možda nije opasno, ali 0,5 vuče da dođete do 1, pa su neki dan u Varaždinu našli jedan fenomen, vozio je auto imao je 4,9 promila u krvi, zapravo nije trebao biti živ, a kamoli voziti auto, tako i kod energetskih pića, jedno vuče drugo. I nažalost, upravo to ispijanje pet i više kantica ili ispijanje pet i više alkoholnih pića predstavlja nerijetko i svojevrsno natjecanje među mladima koje oni snimaju i na taj način su popularniji na društvenim mrežama i zbog toga ova inicijativa ide u smjeru da se to ograniči osobama mlađim od 18 godina.
Hvala lijepa. Sada će predlagatelj imati završnu riječ. Izvolite kolega Varga.
Zahvaljujem potpredsjedniku Hrvatskog sabora. Evo dame i gospodo, zahvaljujem prvenstveno na jako konstruktivnoj diskusiji. Smatram da smo u principu u suglasju da je ovo potrebno, međutim je pitanje odvažnosti i trenutka kada i gdje na koji način se donijeti ovakvo ograničenje serviranja odnosno usluživanja maloljetnicima u ugostiteljskim objektima. Nažalost, danas nismo čuli od kolegica tu iz Ministarstva turizma, sudjelovali su u raspravi na matičnom odboru, ali činjenica je ja sam imao priliku vidjeti u više lokala gdje se serviraju energetska pića u namjenskoj servir tacni sa bocom votke na sredini, četiri limenke energetskog pića koje viri jako lijepo usluženo sa svake strane, iako na limenci samoj piše, preporuča se odnosno izrijekom piše gore ne konzumirati sa alkoholnim pićem. To je nešto što očito da bez određenih ograničenja zabrana zakonskih rješenja stvari neće hodati zato jer izazov koji pruža reklamiranje odnosno velika zarada je nešto što je i kolega Bulj to više put spomenuo, je nešto što nadjačava potrebu za brigu za zdravlje zato jer posljedice po ovom pitanju iako su dramatična, na sreću nisu pretjerano velika broj smrtnih ishoda, ali se radi o tome da dugoročne posljedice po pitanju zdravlja, rasta i razvoja djeteta se dokazuje sve više i više u znanstvenoj literaturi. I to je nešto što smatram da moramo dići obrvu i dati dužnu pozornost i mi kao saborski zastupnici da ugradimo u hrvatski korpus legislative zakonska rješenja koja će ograničiti prodaju odnosno konzumiranje ovakvih proizvoda od strane maloljetnika. U samom obrazloženju zakona se vidi da obzirom da nema proizvodnje takvih napitaka u RH neće imati utjecaj na indeks industrijske proizvodnje. Sama populacija je na sreću relativno u ovom slučaju relativno mala da nemamo konzumenata jako puno u malodobnoj populaciji, ali to malobrojne djece koje imamo po statistici koja je dokazana na 16-godišnjacima da je konzumacija gotovo alarmantna. 86% su probali, a gotovo 46% koriste najmanje jedanput mjesečno, a petina djece 16-godišnjaka koriste u kombinaciji sa alkoholom je jedanput mjesečno. To smatram da je nešto što apsolutno je alarmantno i sa zdravstvenog aspekta i sa zakonodavnog aspekta i svi mi moramo poduzeti odgovarajuće oštre i namjerske mjere kako bi suzbili takve pojave. Iako vjerujem da najvjerojatnije po ovome neće proći prijedlog. Evo ja ću podržati prijedlog kojeg je kolega Jovanović rekao, da ukoliko izvršna vlast kaže da će dati isti prijedlog za tjedan dana ili u razumnom roku ja ću povući ovaj prijedlog da netko bude to nositelj vladajuća većina. Ja ću dići svoju ruku za takav prijedlog sigurno i vjerujem da ću moći utjecati na sve svoje kolege da slično kao u Litvi, da slično kao i u Latviji, da ovakav zakon za zabranu konzumacije i serviranju energetskih pića za mlađe od 18 godina bude u Parlamentu prihvaćeno jednoglasno. Prema tome, ja slušam pozorno sve vezano za ovu diskusiju. Ovakva diskusija nije bila prisutna niti u Litvi, niti u Latviji po pitanju zaštite zdravlja njihove mlađe populacije. Na žalost u RH imamo situaciju takvu kakvu imamo i morat ćemo čekati ovakvo rješenje. Ja se duboko nadam da takvo rješenje nećemo morati dugo čekati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. S time bismo zaključili raspravu o ovoj točci, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
pa prelazimo onda na iduću točku, to je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 280, predlagatelj je zastupnik Siniša Varga. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti kojeg ne podržava Vlada kao ni saborska radna tijela. molim glasujmo. Utvrđujem da prijedlog nije dobio dovoljan broj glasova 38 za, 5 suzdržanih, 73 protiv, dakle zakon nije donesen. Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom, ali prije toga samo jedna obavijest. Dozvolite mi da utvrdim da je sukladno članku 125. stavku 3. poslovnika Hrvatskog sabora u dnevni red sedme sjednice uvrštena točka: Prijedlog za pokretanje pitanja povjerenja Martini Dalić, podpredsjednici Vlade i ministrici gospodarstva u Vladi Republike Hrvatske, koje je podnijelo 37 zastupnica i zastupnika u Hrvatskom saboru. Dakle, ta točka se automatizmom uvrštava u dnevni red. Današnja prva točka je Konačni prijedlog Zakona o zaštiti neobjavljenih informacija s tržišnom vrijednosti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 225. No prije toga, vidio sam kolega Sladoljev prvi pa kolega Glasnović pa kolega Maras. Replika ili? … [[Upadica se ne čuje.]] Pa kolega Vilibor Sinčić. Izvolite.