Всім доброго дня, шановні народні депутати України, я прошу реєструватися. [[10:01:29]] В залі зареєструвалося 438 народних депутатів України. Ранкове пленарне засідання Верховної Ради України оголошується відкритим. Шановні колеги, я хотів би зробити серйозне повідомлення, яке зараз вплине на роботу українського парламенту. Мова йде про те, що вчора фракція Партії регіонів запропонувала проект про створення Тимчасової спеціальної комісії щодо опрацювання і прийняття нової редакції Конституції України. Даний законопроект був внесений вчора, поки що у мене немає ні рішення регламентного комітету з цього приводу. Більше того, я як Голова Верховної Ради ще поки що навіть в очі не бачив цього законопроекту і не підписав відповідне доручення. Але це формальні речі. Я би хотів зупинитися на юридичних речах і на тих підходах, які пропонуються. Перше і саме основне. В жодному випадку українська Конституція не буде прийнята без українського парламенту. І за таких обставин текст чи тексти української Конституції, які будуть запропоновані, обов’язково будуть розглядатися у цій сесійній залі. Але наполягання на тому, щоби от зараз вже негайно все розглянути, все кинути і дивитися виключно питання щодо конституційної комісії, видаються не зовсім продуманими. Тому пропонується наступне. Дві фракції попросили зараз ще 30-хвилинну перерву задля того, щоб ми чітко вияснили, яким чином ми будемо працювати пленарний тиждень. Я пропоную працювати пленарний тиждень тільки так, як вже було передбачено розкладом, який затверджений Погоджувальною радою, а в наступний понеділок розглянути відповідний проект постанови, включити його у порядок денний і далі рухатися по цьому питанню. Тому що спішка у прийнятті Конституції навряд чи зіграє добру службу для Конституції, для держави в цілому. Комусь захотілося і закрутило в одному місці для того, щоб швидко Конституцію прийняти, чи все-таки давайте опрацюємо ці законопроекти, пройдемо відповідний порядок денний і таким чином будемо нормально працювати в стінах парламенту. Тому, шановні колеги, я чекаю на письмову заяву від двох фракцій. Олександр Сергійович, ви? Будь ласка.
Спасибо, Арсений Петрович. Уважаемые коллеги! В ответ на то, что сказал Арсений Петрович сейчас по поводу создания тимчасової спеціальної комісії по Конституции, можно ответить следующее, что не мы инициировали данную тему, и вы это знаете. Но учитывая то, что она сегодня инициирована и она сегодня активно работает не только в обществе, но и создана специальная группа по этому вопросу, и что по законодательству и по Конституции парламент не имеет права стоять в стороне, я думаю, что наши коллеги совершенно правильно сделали, инициировав вопрос о создании тимчасової спеціальної комісії. Это первое. Теперь что касается рассмотрения этого вопроса. Арсений Петрович, мы просили бы все-таки, чтобы документы расписывались вовремя. Что касается рассмотрения этого вопроса на комитете, в том числе регламентного, мы с юридической точки зрения рассмотрели этот вопрос, и когда от вас соответствующий документ придет в регламентный комитет, нам надо будет 10 минут для того, чтобы принять соответствующее решение. И оно будет принято. И мы все-таки настаивали б на том, чтобы данный вопрос был поставлен на повестке дня сегодня, чтобы депутаты смогли определиться, и это будет точка зрения не отдельных депутатов, это будет точка зрения нашего парламента. Спасибо.
Я ще раз хочу зазначити, що я цілком і повністю підтримую норми української Конституції, які вимагають одного – обов’язкове проходження змін до Конституції виключно в стінах українського парламенту. Єдине що мене особисто лякає – чому це питання виникає за п’ять хвилин і його намагаються вирішити ще за п’ять хвилин? Ми його і так, і так приймемо, і так, і так ця комісія буде працювати, але ще навіть немає проектів Конституції, що опрацьовувати в спеціальній комісії. Спеціальна комісія формується для того, щоб опрацьовувати проекти. Є дві. заяви двох фракцій. Прошу до мене в кабінет голів фракцій на 30 хвилин на перерву.
напрацювання змін до Конституції України. Ще раз хочу зазначити, що воно обов’язково буде створена, але створена відповідно до закону і Регламенту. Зараз дві фракції коаліції ще раз попросили вже свою перерву задля проведення ради коаліції. Тому оголошую ще одну перерву і повідомляю відповідним двом фракціям коаліції, що у них зараз відбудеться засідання ради коаліції з цього питання.
Продовжуємо засідання. А чи міг би я Олександра Сергійовича Єфремова на два слова запросити, я просто його зараз не бачу в залі, для того щоб вже остаточно узгодити позицію щодо доцільності чи недоцільності його заяви. Олександр Сергійович, може, ви підійдете, бо я щось. Депутати, недоцільно розпочинати за три хвилини заслуховування міністрів. Всі керівники фракцій оголосили позицію щодо регламентної перерви. О 12.30 продовжуємо засідання Верховної Ради.
Шановні колеги, я прошу займати місця. Продовжуємо ранкове пленарне засідання Верховної Ради України. Три хвилини на те, щоб депутати дійшли і зайняли відповідні місця. Шановні народні депутати України, завершилося засідання як керівників фракцій, так і фракцій, які просили перерву. І хотів би повідомити про те рішення, яке прийнято після засідання керівників фракцій. З одного боку, це складне рішення, а, з іншого боку, все-таки парламент і надалі здатний шукати компроміси. Питання щодо внесення змін до Конституції не повинно бути поділено в залежності від кольорів і тих чи інших політичних партій. Зміни до Конституції – це процес національного єднання. А це документ як основний документ держави повинен бути, дійсно, зразком, документу національної єдності. З огляду на це парламент не може бути як єдиний законодавчий орган в Україні усунутий і не буде за жодних обставин усунутий від конституційного процесу. Але повинна відбутися консолідація політичних сил в українському парламенті щодо опрацювання проекту змін до української Конституції. Задля цього прийнято абсолютно правильне рішення тими людьми, які вносили відповідний законопроект до парламенту щодо створення Тимчасової спеціальної комісії щодо внесення змін до Конституції, щодо доопрацювання цього законопроекту, відповідно його відкликання і внесення нового законопроекту, який би був погоджений всіма фракціями. Це важливий політичний сигнал для суспільства, що у нашому єдиному законодавчому органі розбрату не буде. Таким чином ми очікуємо на нову редакцію даного законопроекту, в понеділок на Погоджувальній раді ми розглянемо це питання і негайно приступимо до розгляду питання відповідно до рішення Погоджувальної ради. Я всім дякую і прошу перейти до розгляду питань порядку денного. У нас зараз є 30 хвилин оголошення повідомлень і пропозицій народних депутатів, я прошу записатися. Валерій Бондик, Партія регіонів. Включіть, будь ласка, мікрофон Бондику, щоб я почув кому передається слово.
Шановний Арсеній Петрович! Прошу Павлу Гнатовичу Сулковському, передати слово.
Будь ласка, колега Сулковський.
Шановний Арсеній Петрович! Шановні народні депутати! Павло Сулковський, фракція Партії регіонів, Рівненщина. До Партії регіонів України звертаються з чисельними звернення українські селяни, які вкрай обурені складною ситуацією, що має місце в аграрному секторі України. Роль селянина, як українського годувальника, рівноправного та стратегічного партнера в розвитку української економіки практично зводиться на нівець. Недостатньо прозора безперспективна робота нинішнього уряду в розвитку агропромислової галузі, відсутність системного, програмного підходу до вирішення питань життя на селі, значне підвищення цін на всі, без виключення, матеріально-технічні ресурси, безпорадність у питаннях приборкання інфляції призводить до катастрофічного фінансового стану сільськогосподарських підприємств, фермерів та одноосібників. Особливо гостро це відчувається в даний період, коли весняно-польові роботи в повному розпалі, запізнення із фінансування програми АПК в поточному році фактично нищить всі паростки попереднього уряду Януковича, які давали можливість плавно та ефективно розвиватися. Сьогодні в більшій мірі селяни сіють практично без мінеральних добрив. Надзвичайно ускладнює ситуацію штучне неповернення сільгоспвиробникам податку на додану вартість з державного бюджету України, що розцінюється нами як попирання та нехтування діючого законодавства. Практично знищені всі пільги попереднього уряду, які виділялися на село. У березня цього року, порівняно з відповідним періодом 2007 року, ціни на паливно-мастильні матеріали зросли на 60 відсотків, ціна на аміачну селітру зросла майже на 70-т, сьогодні ціни на дизельне пальне вищі з бензин. Такого історія України, шановні колеги, не пам’ятає. Цінова ситуація на матеріально-технічні ресурси свідчить про те, що уряд Юлії Тимошенко і в 2006 році і сьогодні, практично виявився не готовим до ефективної роботи у виконавчій раді і не здатен дієво підтримувати економічну стабільність в Україні. І ось такий приклад, дефіцит коштів на проведення комплексно весняно-польових робіт становить майже 2 мільярди гривень. Покриття дефіциту можливе за рахунок наближення строків виділення коштів з держбюджету, на перший квартал передбачено урядом лише 11,9 відсотків, а враховуючи потребу сільгоспвиробників, потрібно не менше 60 відсотків видатків до держбюджету в першому кварталі цього року, які заплановані для села.
2 секунди, будь ласка.
Вчора практично селяни з тривогою і біллю, Арсенію Петровичу, з тракторами і худобами, практично, з усіх регіонів України прибули до столиці і до уряду їх не допустили. Шановний Президенте України та прем’єр.
Прошу виключити. Зубець. Ви забираєте у своїй колег час, ну скажіть, що ви, останній раз.
Шановний Президенте України та прем’єр-міністр, закликаємо вас припинити негайно популістські чвари, які ніколи не приносили Україні ні спокою, ні добра, а на серйозному рівні розпочати займатися питаннями економіки та стабільності нашої країни. Звертаємося до представників.
Виключіть мікрофон. Ви не маєте абсолютно ніякої поваги до своїх колег парламентарів, шановний колега Сулковський. Фракція „Партії регіонів”, Зубець, у фракції „Партії регіонів” буде відібрано 30 секунд на виступ. Прошу, колега Зубець. Андрій Деркач.
Усвідомлюючи необхідність забезпечення умови розвитку атомного енергетичного комплексу України, урядом Януковича в 2006-07 році була прийнята низка рішень щодо реалізації енергетичної стратегії України до 2030 року. Результатом цієї діяльності стала найефективніша за всі роки в 2007 році робота НАЕК „Енергоатом” ядерної галузі. В 2007 році відповідно до рішень уряду було розпочато створення резерву ядерного палива та ядерних матеріалів. Одним із заходів, передбачених у плані дій уряду у 2007 році, було підписання контракту щодо поставки дослідної партії ядерного палива виробництва „.”, модернізованої конструкції в 2009 році за умов вирішення низки питань, які б забезпечили обґрунтування безпеки відповідно до нормативних актів України. Такий зважений підхід був обумовлений сумним досвідом експлуатації ядерного палива виробництва „.” до реакторів російського виробництва „.” Чехія, „.” Фінляндія, який призвів до численних аварійних зупинок реакторів, порушення умов безпечної експлуатації. Як наслідок, в результаті міжнародного тендеру, проведеного у 2006 році на поставку ядерного палива на чеську АЕС „.” та фінську АЕС „.” перемогла російська компанія „ТВЕЛ” за критерієм співвідношення: безпека, ціна, якість. На жаль, підписаний 30 березня 2008 року конверсійний контракт. „Енергоатом” з компанією „.” про поставку ядерного палива на три енергоблоки Южноукраїнської АЕС не відповідає вищезазначеним критеріям: безпека, ціна, якість та не має економічних обґрунтувань. Посилання лобістів компанії „.” в особі Мінпаливенерго України на недоречність в порівнянні з досвідом експлуатації американського палива на чеську АЕС ,,.” в зв’язку із суттєвою його доробкою неможливе, оскільки це не підтверджено ані розрахунковим та експериментальним аналізам безпеки, ані відповідно, виконаними дослідженнями термогідравлічних характеристик дослідом експлуатації протягом. компанії, наявності. тощо. У зв’язку з підписанням цього контракту збільшується риск підняття цін на ядерне паливо, що поставляється до України російською компанією „Твел” вже в 2009 році. За непрофесійної кропіткої роботи організація ефективного виробництва та забезпечення ядерної безпеки, керівництво Мінпаливенерго, нехтуючи інтересами громадян України, виступає в ролі підтанцовки, створюючи необхідний фонд при здійсненні державного візиту Президента США, а також руйнує ядерну галузь та проштовхує недолугі фінансово та юридично необгрунтовані проект на кшталт концерну ядерного палива та приватизацію „Турбоатома”, створює умови для корупційних схем та нанесення збитків держави, зриває виконання програми з підвищення безпеки та продовження експлуатації в 2008 році. Партія регіонів виступає проти зради економічних інтересів держави діючим урядом на догоду політичній доцільності, яка прикривається паразитуванням на словосполученням. та „національна безпека” без наповнення цих термін реальним змістом та конкретними справами. Дякую.
Роман Зварич. Тарасюк Борис Іванович.
Борис Тарасюк, Народний рух України, фракція „Наша Україна-Народна самооборона”. Я маю честь зачитати від імені фракції „наша Україна-Народна самооборона” заяву з приводу антиукраїнських висловлювань з боку російського керівництва. „Днями ряд засобів масової інформації розповсюдили висловлювання Президента Російської Федерації Путіна на закритому засіданні Ради Росія-НАТО з посиланням на джерело в делегації однієї з країн НАТО, якими він коментував можливість приєднання України до НАТО. Тональність заяви виголошеної Путіним є вже не просто нетактовною, як це вже стало практичною для російських високопосадовців. Висловлювання, що Україна, я цитую: „Це навіть не держава, частини її територій – це Східна Європа, а частина і значна, подарована нами”, кінець цитати. Можна однозначно трактувати як порушення основоположних норм міжнародного права і посягання на територіальну цілісність і суверенітет української держави. Подібними заявами завдається серйозної шкоди не тільки двостороннім договорам між Україною і Росією, зокрема договору про дружбу, співробітництво і партнерство, але й порушуються основоположні принципи і норми міжнародного права, а також рішення Організації об’єднаних націй. Хотілося б нагадати, що відповідно до меморандуму про гарантії безпеки, у зв’язку з приєднанням України до договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 94 року Російська Федерація, США і Великобританія взяли на себе зобов’язання поважати незалежність, суверенітет та існуючі кордони України. США та Великобританія дотримуються цього меморандуму, чого не скажеш про нашого сусіда і стратегічного, в лапках, партнера. Згадати хоча б острів Тузла чи щорічні газові шантажі з боку Росії, які, до речі, також грубо порушують згаданий меморандум, оскільки Росія брала на себе зобов’язання не вчиняти економічного тиску на Україну. Безумовно, нам не хотілося б вірити, що Володимир Путін, який завершує своє перебування на посаді Президента, дійсно висловлювався щодо України у подібний спосіб. В той же час фракція "Наша Україна - Народна Самооборона" вимагає від керівництва Російської Федерації підтвердження або спростування висловлювань, які з’явились в засобах масової інформації і можуть трактуватися як посягання на територіальну цілісність України. Ми звертаємося до Міністерства закордонних справ України з вимогою перевірити через дипломатичні канали чи відповідають дійсності згадані повідомлення та поінформувати український народ про результати такої перевірки. Українська влада не має права залишати без уваги і реагування будь-які провокації, що погіршують атмосферу українсько-російських взаємин і можуть нанести шкоду національним інтересам України. Дякую за увагу.
В’язівський Володимир Михайлович, "Наша Україна - Народна Самооборона".
Шановні українці! Розвиток місцевого самоврядування в Україні є однією з основних найболючіших проблем України на шляху розвитку демократичної, правової і соціальної держави. Сильне місце, сильне місцеве самоврядування є основним чинником демократизації суспільства, що веде до підвищення добробуту українських громадян. А сильним місцеве самоврядування є тоді, коли його здійснює вся громада. Тому застосування інноваційних методів з залученням громади до розв’язання питань місцевого самоврядування і проблем на місцях має надзвичайно важливе значення для розвитку самоврядування на місцях. Здійснення реформи місцевого самоврядування можливо у повній мірі лише після завершення конституційної реформи, що відкриє можливості для проведення адміністративно-територіальної реформи. Зараз й досі немає чіткого розмежування повноважень між органами державної влади і органами місцевого самоврядування. Проблемою є недостатнє матеріально-технічне забезпечення діяльності місцевої влади. Будь-яка реформа передбачає зміну системи влади. Механічна ліквідація в рамках адміністративно-територіальної реформи райдержадміністрації, як базової ланки державної влади на місцях може суттєво розбалансувати систему влади в Україні. Нині районні державні адміністрації відіграють важливу політику консолідуючу роль у процесі розбудови демократичної унітарної держави. Україна повинна дуже ретельно готуватися до надання широких повноважень органам місцевого самоврядування. Адже ми добре розуміємо, що формуючи владу на місцях, особливо в районах і в області, коли ми її формували за партійними списками, дуже багато сільських рад і районів не мають своїх представників відповідно у районній або в обласній раді. І тому шлях розв’язання цієї проблеми може полягати в поступовому формуванні на місцях повноцінних політичних і муніципальних еліт, а каталізатором в цьому процесі є створення оптимального для розвитку громад виборчої системи. Над чим нам треба буде консолідовано попрацювати, щоби систему, яку ми зможемо прийняти в цій залі адекватно сприймалася нашими громадянами, як на сході, заході, півдні і на півночі нашої держави. Фракція „Наша Україна-Народна Самооборона” переконана , що подальший поступальний розвиток України можливий лише шляхом реформування системи місцевого самоврядування у напрямку децентралізації державної влади і делегування більших повноважень, і фінансового забезпечення органам місцевого самоврядування. Дякую.
Павленко Сергій Григорович „Блок Литвина”. Олег Зарубінський.
Шановний Арсенію Петровичу, шановні колеги, шановні виборці, „Блок Литвина” у своїй заяві 7 лютого 2008 року щодо недоцільності, так званого, незалежного зовнішнього тестування вже акцентував увагу на непродуманості та неефективності цього нововведення, яке обмежує право доступу до вищої освіти за критеріями соціального походження, місця проживання і навчання, і містить суттєву загрозу відставання системи освіти України від сучасних світових потреб. Однак, не зважаючи на суспільний резонанс порушеного питання, державні інституції продовжують ігнорувати думку громадськості. Виконавча влада так і не здійснила реальних кроків щодо зменшення негативних наслідків впровадження зовнішнього тестування. Зважаючи на відсутність адекватної реакції на вимоги суспільства, я зараз хочу заявити про порушення принципів правової держави під час запровадження цієї реформи, її антиконституційність та незаконність. По-перше. Відповідно до Конституції України засади освіти визначаються виключно законами України, але жодних змін до законів щодо запровадження системи незалежного зовнішнього тестування Кабміном не було запропоновано. Більше того, вся реформа базується на підзаконних актах, що, по суті, є нехтуванням нормами Основного закону України. По-друге. Відповідно до Закону України „Про вищу освіту” особливості прийому на навчання до вищого навчального закладу визначаються самим вищим навчальним закладом, а підсумкове оцінювання знань учнів згідно з Законом України „Про загальну середню освіту” здійснюється загальноосвітнім навчальним закладом. Тестування ж, результати якого є, по суті, вступними іспитами, проводиться без залучення таких закладів та їх представників, що не лише обмежує їх самостійність, але і виступає прямим порушенням законів України. По-третє. Конституція України передбачає, що всі нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Однак, дія незалежного оцінювання поширюється і на випускників шкіл, які закінчили їх до 2008 року. Тобто порівняно з умовами минулих років з введенням зовнішнього тестування обмежуються їх права на здобуття вищої освіти. Причому ми розуміємо, що розгляд звернення, точніше звернення до Конституційного Суду України, про незаконність цієї реформи, може бути свідомо затягнутим в той час, коли для сотень тисяч людей це – питання подальшої долі. Ми вважаємо, що необхідно негайно привести у відповідність до Конституції України, законів України норми, що врегульовують цю так звану реформу, якщо вона взагалі потрібна Україні. Дякую.
Дякую. Валентин Матвєєв, Комуністична партія України. Александровська Алла.
Уважаемые коллеги, уважаемые граждане Украины! Не могу ни откликнуться на те письма и обращения граждан, поток которых значительно усилился в последнее время. Во-первых, избиратели просят ответить на вопрос: когда же прекратятся издевательства, которым подвергаются те, кто пытается получить деньги с вкладов? Люди справедливо возмущаются теми искусственно созданными правительством Тимошенко барьерами, которые некоторые из граждан, желающих получить свои законные деньги, преодолевать, к сожалению, даже ценой собственной жизни. Все более очевидным становится циничный обман со стороны правительства Тимошенко. Ведь изначально было понятно, что обманом является трансформация обещания предвыборного «Блока Юлии Тимошенко» вернуть вклады за два года, трансформация этого обещания в выплату всего лишь тысячи гривен, тем более что всем было понятно, какой уровень инфляции ожидается в этом году. Следующим обманом стало и то, что суммы, выделенной правительством Тимошенко на эти цели в бюджете на 2008 год, совершенно недостаточно для обеспечения выплаты даже этой мизерной суммы и реализации даже этих, далеких от истины обещаний. Как известно, в Украине более 22 миллионов вкладчиков – говорят, 22-24 – а в бюджете запланирована сумма всего лишь 6 миллиардов гривен. Значит, по тысяче гривен сможет получить только каждый третий, каждый четвертый вкладчик. Вот вам следующий обман, и люди этот обман уже видят и уже понимают. Далее. Сколько выплатили сегодня? В этот понедельник я проехалась по сельским районам Харьковской области, например. Так вот, в сберкассах стоят очереди. На мой вопрос, кто получает деньги и когда эти люди были зарегистрированы, мне поступает вполне официальный ответ от работников в том числе сбербанка: «Выплаты в понедельник были тем людям, которые зарегистрировали, то есть подтвердили, свое право 7 февраля». Потому что деньги, которые получают сбербанки, суммы этих денег, совершенно недостаточны. Вы знаете, что обманом было и то, что многие вкладчики получали уменьшенные суммы. Сбербанк мотивирует тем, что якобы правительство дает им не в национальной валюте, а давало суммы в долларах. Возникает и следующий у нас с вами вопрос к правительству Тимошенко – какими деньгами правительство рассчитывается с нашими гражданами? Теми деньгами, которые заработаны, бюджетом, а это значит, должны быть гривны, или теми деньгами, которые вытянуты из резервов или взяты в виде кредитов, которые опять-таки будут погашаться за счет бюджета, то есть за счет самих граждан. Очень актуальным является вопрос инфляции – больной вопрос, серьезный вопрос, вопрос, который делает наших людей еще более бедными, а я уверены, что правительство Тимошенко заинтересовано в этом сумасшедшем. инфляции, потому что обесцениваются их обязательства перед вкладчиками. Люди реально сегодня получают не тысячу гривен, они сегодня получают уже 600 по покупательной способности, а то даже и 500. и не может правительство Тимошенко.
Шершун Микола Харитонович, „Блок Литвина”.
Микола Шершун, „Блок Литвина”. Шановний пане Голово! Шановні колеги! Виступити мене змусила ситуація, яка склалася з оздоровленням людей, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи. Таке враження, що в уряді або абсолютно немає кваліфікованих аналітиків, які, аналізуючи проблему, пропонують її вирішення, або навпаки, вони є, але їх завдання – працювати на погіршення ситуації. Наводжу приклад оздоровлення людей на Рівенщині, з якого видно, що діюча система розпорядників коштів працює не на людей. За два роки закупівлі путівок через область оздоровлено понад 63 тисячі постраждалих, а за три роки закупівлі через центральні відомства – лише 36 тисяч. І ця різниця далеко не на користь людям. Далі. Депутати п’ятого скликання прийняли постанову за номером 654, де зазначено: кошти на оздоровлення в Держбюджеті на 2008 рік передбачити у видатковій частині місцевих бюджетів при розрахунку міжбюджетних трансфертів. А вже в Законі України „Про Держбюджет на 2008 рік” головним розпорядником бюджетних коштів знову визначено Мінпраці. Хоча життя доказало, що на місцях видніше, скільки, яких і куди путівок потрібно людям. А що діється сьогодні? Людині, якій потрібно лікувати серце, пропонують путівку у заклад, де лікують шлунок. До цих пір Кабінет Міністрів не визначив розмір середньої вартості путівки для компенсації особам, які ними не скористалися. Останні три роки не виплачується компенсація взагалі, гостро стоїть питання пріоритету надання путівок тим, хто їх потребує. Тяжкохворі люди не зможуть ходити по бюрократичним інстанціям і вибивати путівки. Вони дістаються тим, хто має досить здоров’я, щоб їх вирвати для себе. Все це є наслідком централізації. Лише за кошті, витрачені в минулому році на перевезення людей, можна було оздоровити на місцях додатково тисячі хворих. Тільки на Рівненщині понад 70 відсотків потужностей санаторно-оздоровчої бази, прекрасної бази, залишилися незадіяними. Сьогодні фракція Блоку Литвина вимагає від уряду: дати офіційне пояснення, чому при розробці Держбюджету на 2008 рік була проігнорована Постанова Верховної Ради про оздоровлення постраждалих людей за номером 654, хто конкретно понесе відповідальність за такі дії. І головне: уряд повинен забезпечити виконання зазначеної постанови при внесенні змін до Держбюджету на 2008 рік, а також при підготовці проекту Держбюджету на наступний рік. Хочеться вірити, що здоровий глузд переможе і уряд почне працювати для людей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Дякую.
Гриневецький Сергій Рафаїлович, „Блок Литвина”.
Шановні колеги, шановні виборці, я хочу оголосити заяву депутатської фракції „Блоку Литвина” у Верховній Раді. Депутатська фракція „Блок Литвина” у Верховній Раді, політвиконком Народної партії обурені фактом тиску на однопартійців з боку ряду керівників органів державної влади та місцевого самоврядування. Географія таких фактів від Закарпаття до Луганщини, від Чернігівщини до Криму дає підстави стверджувати про непоодинокі випадки, а про системні, цілеспрямовані гоніння за політичні уподобання. Увійшли в практику масові звільнення людей, які мають значний професійний і управлінський досвід, але не належать до провладних політичних сил. Саме з таких мотивів звільнено з посади члена Народної партії, голову республіканського комітету лісового та мисливського господарства Автономної Республіки Крим Ковальського, відому авторитетну людину, професіонала з тридцятирічним досвідом роботи в цій галузі. Подібна доля спіткала редактора районної газети „відродження” голову Брусилівської районної організації Народної партії – Філоненко на Житомирщині. Не подобався політичним опонентам в Одеській області і директор хлібної бази номер 77, голова Іванівської районної організації Народної партії, депутат райради – Бондар. Схоже, в нашій державі політична відданість уже стала вагомішим аргументом у доборі кадрів, ніж професіоналізм, чесність і порядність. Безмірне бажання протягти і підтримати своїх в окремих випадках доходить до абсурду та межує із здійсненням злочину. Понад два місяці органи виконавчої вади та правоохоронні органи Закарпатської області здійснюють дискредитацію та переслідування міського голови міста Ужгорода, керівника Закарпатської регіональної організації Народної партії – Ратушняка, прикриваючись при цьому просто безглуздими вигадками та інсинуаціями. Окремі наші однопартійці потерпають від неприхованих спроб з відкритим політичним підтекстом позбавити їх права на працю. Так у Ріпкінському районі на Чернігівщині колишній голова райадмінстрації Корж понад три роки не може влаштуватися на роботу через утиски місцевих керівників. Депутатська фракція "Блок Литвина" вважає неприпустимим будь-які методи політичного тиску і шантажу та вимагають дати адекватну оцінку діям посадових осіб, причетних до переслідувань громадян за їх переконання. Державні службовці, що зловживають своїми повноваженнями та чинять такі ганебні дії, заслуговують на громадський осуд. Таку ж оцінку мусять отримати і їх політичні очільники. Ми залишаємо за собою право в разі продовження практики політичних переслідувань вдатися до більш рішучих форм публічного протесту. Дякую за увагу.
Зубов, фракція "Блок Юлії Тимошенко". Микола Томенко, будь ласка.
Шановні колеги, хотів би від імені нашої фракції заспокоїти радіослухачів і наших виборців. Я на вихідних був в селі, і не дивлячись на те, що ви тут, у Верховній Раді, чули, на селі народ працює, польові роботи робляться, уряд виплачує обіцяні пенсії і заробітні плати. Аби парламент ще допомагав уряду, а не тільки говорив про проблеми, було б взагалі добре. Але я хочу довести позицію нашої фракції в конституційному питання, оскільки ми сьогодні кілька годин дебатували поза межами цієї сесійної зали, я хотів би, щоб всі чітко розуміли, як діє фракція БЮТ в конституційному процесі. Наша фракція активно відкликнулася на ініціативу Президента України Віктора Ющенка, що цей рік треба присвятити Конституції. І ми, розвиваючи ініціативу Президента, сказали, що якщо ми хочемо змінити Конституцію, ми повинні діяти так, як написано в Конституції. А в Конституції чітко написано, що всі конституційні зміни, вся дискусія – публічно, демократично, в межах українського парламенту. Ми сьогодні взяли тайм-аут для того, щоб ще раз продемонструвати, що ми зацікавлені у тому, щоб всі фракції не лише декларували, що закон один для всіх, не лише казали, що вони люблять Конституцію, а щоб тут, в сесійній залі демонстрували цю любов до Конституції під час наших дискусій. Тому ми переконані, що ті обіцянки, які сьогодні зроблені, призведуть до того, що у вівторок ми створимо Тимчасову комісію з питань Конституції, і наші громадяни знатимуть, що не хтось десь пише, а тут ведеться серйозна демократична дискусія, які зміни до Конституції внести. До речі, поінформую, що коли ми підписували коаліційну угоду, наші соратники з „Нашої України „ і ми погодили принципові зміни у Конституції щодо місцевого самоврядування, де чітко зафіксовано, що в разі змін до Конституції ми зліквідовуємо районні державні адміністрації, ми переносимо повноваження обласних адміністрацій до контрольних функцій, ми робимо місцеве самоврядування сильним і потужним. Тому ми тут чітко стоїмо і виконуємо дух і букву коаліційної угоди і підтримуємо Президента у тому, що конституційні зміни повинні проводитися демократично. І, насамкінець. Хочу похвалити парламент, оскільки його всі критикують. Похвалити у тому плані, що ми правильно зробили, що створили слідчу комісію з питань Києва. Оскільки на сьогоднішній день як голова слідчої комісії хочу вам прозвітувати, що сам факт, що ми звернули увагу на Київ, призвів до чого? Суд зупинив рішення по 1900 гектарів першого жовтня. Землю ми зберегли. Влада сьогодні відмінила дві резонансні забудови завдяки нам. Сьогодні починається серйозна розмова про те, що, напевно ж, треба генеральний план Києва приймати. Теж завдяки тому, що привернули увагу до цього. У 2007 році 96 змін незаконних – генеральний план. Тому, шановні колеги, парламент повинен контролювати владу, і тоді все буде добре.
Ганна Герман. Сулковський передав слово Ганні Герман.
Шановні колеги, дозвольте звернути вашу увагу на те, що на вулиці, там, перед Верховною Радою, стоять зараз багато людей. Це пенсіонери військові, їхні дружини, це діти війни. Вони пробували дістатися до Кабінету Міністрів і до Юлії Володимирівни. Але їх не пустили навіть у той двір перед Кабінетом Міністрів і виставили, у два шари виставили міліцію не пустили навіть їх близько. А вони хотіли повернути Юлії Володимирівни її листа, якого вона кожному з них написала у листопаді 2006 року. Де вона каже, що вона буде підтримувати їхні зусилля по поверненню їм пільг. Вони пишуть: „Юліє Володимирівно, ми вважаємо, ось лист, який вони хотіли Юлії Володимирівні дати, який Юлія Володимирівна не прийняла. Вони пишуть, Юлія Володимирівна! Ви скористалися тим, що ви нас обдурили, ви сказали, йдіть подавайте в Конституційні Суди, відстоюйте свої пільги, а ми прийдемо до влади і ми вам ті пільги повернемо. Люди повірили їй, офіцери, пенсіонери, військовослужбовці, їхні дружини і діти війни, які сьогодні стоять там на вулиці, вони повірили в це і проголосували за Юлію Володимирівну і за їх блок. Але їх обдурили і сьогодні ці люди називають цей уряд антинародним, це написано тут у їхньому листі. І вони просять нас депутатів від Партії регіонів, депутатів від інших опозиційних фракцій, щоб ми помогли їм, коли ми будемо приймати поправки до бюджету, якось зробити, щоб ті пільги для ветеранів війни, для дітей війни, для офіцерів, які вийшли на пенсію і які є не справедливо скривджені, щоб ті пільги були повернуті. Люди ці кажуть, що ще минулого року, коли вони боролися за свої права і уряд Януковича був при владі їхні проблеми не були аж такі актуальні. Але сьогодні, після трьох і трошки урядування місяців уряду Тимошенко, коли ціни підвищилися в багато разів, коли все це їхні заощадження з’їла інфляція, вони просто доведені до краю. І вони дуже просять нас помогти їм у їхніх стараннях, якось вижити у цьому світі. Я звертаюся, шановні колеги, до вас і давайте разом ще раз звернемося до Юлії Володимирівни. Юлія Володимирівна! Подайте, нарешті до парламенту поправки до бюджету, давайте захистимо тих людей, які обдурила Тимошенко, бо люди не винні, в тому що політики не дотримують свого слова. Дякую вам.
Шановні колеги! Час на виступи народних депутатів України завершений, рішенням Погоджувальної ради було прийнято до розгляду два питання, а саме: інформацію міністерства закордонних справ з приводу підписання угод про направлення українського контингенту до Афганістану. Та інформацію міністерства палива та енергетики України з приводу укладання угод про закупівлю палива для атомних електростанцій. Відповідно до регламенту, я зобов’язаний проголосувати, це рішення 150, процедурне рішення, щодо надання виступу для цих осіб, вони запрошені парламентом. Я прошу проголосувати відповідне процедурне рішення щодо виступу і МЗС, і міністерства палива і енергетики. Прошу голосувати. За – 318 Я запрошую на трибуну заступника міністра закордонних справ Купчишина Олександра Михайловича. Хотів би повідомити парламенту, що і міністр палива і енергетики, і міністр закордонних справ відсутні в країні, вони перебувають в складі делегації державного візиту до Лівії і Єгипту. Саме тому зараз на трибуні парламенту будуть заступники міністрів. Але ця практика буде обов’язково подолана, не будемо слухати заступників взагалі тоді. Я прошу до слова, Олександр Михайлович Купчишин.
Дякую. Шановний Арсенію Петровичу, шановні народні депутати, хотів би почати з того, що МЗС інформуватиме про підписання угоди про направлення українського миротворчого персоналу до Афганістану, а не українського контингенту. Українського контингенту в Афганістані нема і ніяких угод з цього приводу не підписувалося. Принципове рішення про направлення українського персоналу до Афганістану для участі в міжнародній миротворчій операції, які здійснюються під проводом НАТО, було прийнято у грудні 2006 року. 15 грудня 2006 року, на засіданні РНБО Україною було розглянуто і підтримано пропозицію про направлення миротворчого персоналу України для участі в операції міжнародних сил сприяння безпеці під проводом НАТО в Афганістан. Рішення РНБО України було введено в дію Указом Президента України, номер 47- 2007 від 26 січня 2007 року, який передбачає направлення для участі в операції миротворчого персоналу з числа військовослужбовців та працівників Збройних сил України, загальною чисельністю до 10 осіб. На виконання цього указу з травня 2007 року, Україна бере практичну участь в операції міжнародних сил в Афганістані. Сьогодні три представники Збройних сил України, два військових медики і один штабний офіцер виконують миротворчу місію в Афганістані. Направлення миротворчого персоналу України, відповідно до Закону України про участь України в міжнародних миротворчих операціях від 23 квітня 99 року не вимагає згоди Верховної Ради України. Схвалення Верховної Ради необхідно лише при направленні контингенту. Місія діє відповідно до мандату Ради безпеки ООН, закріпленого в резолюції 1386 від 20 грудня 2001 року. Рішення про направлення миротворчого персоналу України приймалося з урахуванням цієї та подальших Резолюцій Ради безпеки ООН, в яких держави-члени ООН закликалися надати персонал, обладнання та інші ресурси до складу міжнародних сил сприяння безпеки. В той же час, у міжнародно-правовому плані участь України в операції до березня цього року не було формалізовано. Від так, сторона НАТО де-юре не визнавала Україну контрибутором операції. Протягом липня 2007 року, березня 2008 року тривав процес міжвідомчого погодження проектів угод між Україною та НАТО про участь нашої країни в операції. У березні цього року проекти угод та проект розпорядження Президента України про уповноваження глави місії України при НАТО на їх підписання було погоджено без зауважень Міністерством оборони, Міністерством фінансів, Міністерством юстиції та Міністерством економіки України. 26 березня цього року на своєму засіданні Кабінет Міністрів України схвалив проект розпорядження Президента України про уповноваження глави місії України при НАТО на підписання угоди. 28 березня Президент України підписав розпорядження про уповноваження щодо підписання угод, яке було оприлюднене на сайті Президента та Верховної Ради України. В цей же день увечері 28 березня у штаб-квартирі НАТО у Брюсселі відбулося підписання угоди у формі обміну листами між Україною та організацією Північноатлантичного договору про участь України в операції міжнародних сил сприяння безпеці в Афганістані та фінансової угоди теж у формі обміну листами між Україною та організацією Північноатлантичного договору пов’язано із участю України в операції міжнародних сил сприяння безпеці в Афганістані. На виконання зазначеного розпорядження від імені України згадані угоди були підписані главою місії України при НАТО, від імені НАТО були підписані Генеральний секретарем НАТО. Підписання угод відбулося з повним дотриманням вимог чинного законодавства України, зокрема, законів України про міжнародні договори України та Закону „Про участь України в міжнародних миротворчих операціях”. Підписання зазначених угод уможливило офіційне визнання України контрибутором операції міжнародних сил сприяння безпеці в Афганістані. Підписавши угоди, Україна тепер має безпосередній доступ до інформації та обговорення актуальних питань перебігу операції, що має вирішальне значення для забезпечення безпеки українського персоналу. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги, я прошу записуватись на запитання-відповіді 7 хвилин. Найдьонов Андрій Михайлович, Комуністична партія.
Адаму Ивановичу Мартынюку.
Мартинюк Адам Іванович.
Дякую. Мартинюк, фракція комуністів. Шановний Арсеній Петрович! Шановні колеги! Я дуже дякую за те, що все-таки Погоджувальна рада пішла на пропозицію фракції комуністів, яка, ознайомившись із тими дорученнями, які були від імені Президенте, або, точніше, Президентом дані нашому представнику в НАТО і ми заслухали інформації сьогодні Міністерства закордонних справ. Але я ще раз хотів би, аби ви наголосили. У цих нових угодах, які ми підписали мова йде тільки про той персонал, який сьогодні знаходиться в кількості трьох осіб в Афганістані чи в цих угодах, обміном листам, мова йде про щось інше і про збільшення кількості персоналу? Дякую.
Дякую, Адам Іванович за запитання. Я вже на початку сказав, що у нас визначено указом Президентом загальна, гранична чисельність до 10 осіб, до 10 осіб. Угода з НАТО це підтверджено. Тобто зараз є троє, але принципово, можливо, до 10 не більше.
Гордієнко, фракція комуністів.
Прошу передати слово Цибенку.
Цибенко.
Дякую. Фракція комуністів, Цибенко. Скажіть будь ласка, ми коли-небудь навчимося робити висновки із власних помилок? Навіть і не входячи до складу альянсу направили своїх військовослужбовців до Іраку. Отримали звідти 18 гробів. Які зробили висновки? Друге запитання. Вчора українські журналісти пікетували приміщення посольства Сполучених Штатів Америки, оскільки минуло 5 років з моменту загибелі Тараса Процюка, громадянина України, кореспондента. Ви мені не скажете, коли Президент Буш кілька днів тому був в Україні, Президент України хоча б словом нагадав йому про цю трагедію і хто за це відповість? Дякую.
Дякую за запитання. Ну, стосовно того, хто скільки надсилає в цей миротворчий персонал, я можу навести такі цифри для народних депутатів. Значить, Велика Британія має 7 тисяч 700 людей миротворчого персоналу в Афганістані. Німеччина – 3 тисячі 500. Італія – 2 тисячі 300. Нідерланди – тисяча сімсот сімдесят осіб. Франція – тисяча п’ятсот осіб. Але ви скажете, що це країни НАТО. Правильно. А от інша інформація. Швеція має 350 осіб, нейтральна країна, в сто разів більше, ніж Україна. Фінляндія – 86 осіб. Австрія – 2 особи має. Тобто, нейтральні країни теж надсилають, да. Ну, стосовно того, що ви кажете, жертви були. Тут я не можу, які висновки? Я знаю, я знаю.
Ганна Герман, будь ласка.
Прошу вас Попеску передати слово, дякую.
Слово Попеску. Ввімкнено, ввімкнено.
Дякую. Попеску, фракція Партії регіонів. Шановний Олександр Олександрович, ви сказали, що кількість три, це вона незначна, і буде тільки десять. Але насправді має значення не кількість, а сама участь України. Тому фракція регіонів хотіла задати питання і отримати більш чіткої відповіді. Під егідою та командуванням кого знаходяться в Афганістані українські миротворці і як це кореспондується із позаблоковим статусом України? Дякую.
Дякую за запитання. Значить, я вже сказав, що троє осіб, які сьогодні є, це два – медики і один – штабний офіцер. Тобто, це, значить, знаходяться [[зараз скажу вам]] в розпорядженні групи, Литовської групи з реконструкції афганської провінції Гор. Ну, це офіційна назва. Значить наші знаходяться в розпорядженні цієї групи. Якщо це добавляє інформації суттєвої.
Андрій Шкіль.
Дякую. Я хотів би, ну, в першу чергу наголосити, що мова йде про лікарів, а не про жодний інший контингент. І я вважаю, що гуманітарна місія, яку виконує Україна, робить честь нашій державі, що вона виконує найголовніше - допомагає знедоленим і пораненим. А я хотів би, щоб передали слово Миколі Томенку.
Микола Томенко, будь ласка.
Шановний Олександре Михайловичу, я хочу сказати, що, звичайно, наша політична сила не голосувала за направлення в Ірак, і якщо, не дай Бог, станеться така історія, ми перші будемо агітувати проти направлення контингенту в Афганістан. Я, до речі, хочу нагадати своїм колегам, що мене в Афганістан направило Політбюро центрального комітету Комуністичної партії Радянського Союзу, не запитувало в мене. Тому я хотів би, щоб ви чітко зафіксували чи є принцип добровільності навіть цих лікарів, чи є професійна підготовка цих людей, і чітка місія цих людей, щоб ми були впевнені, що вони жодним чином не будуть залученні до військових дій.
Бо я тільки можу сказати, що це гарантовано. Це гарантовано, тому що, по-перше, їхня кваліфікація вона не дозволяє їм виконувати будь-які військові функції. Так. Штабний офіцер знаходить в Штабі міжнародних сил сприяння безпеці в Кабулі.
Нестор Шуфрич.
Дякую. Шановний Олександре Олександровичу, на жаль, ми маємо дуже гіркий досвід, коли Радянський Союз почав з направлення політичних консультантів в Афганистан. А закінчилось це трагедією і тисячами загиблих. У мене до вас питання: „Ви можете гарантувати, що ті, хто зараз від імені України і громадяни України знаходяться в Афганістані, не загинуть і що їх здоров’ю і безпеці ніщо не загрожує?” Вони знаходяться зараз в зоні бойових дій, я наскільки розумію, крім штабного офіцера. І яка гарантія того, що вони повернуться додому, і ми не будемо знову співчувати родинам загиблих в Афганістані? Дякую.
По-перше, двоє медиків, я вам сказав, займаються питання реконструкції афганської провінції [[я, на жаль, не знаю, чи зараз там ведуться, саме у цьому місці, бойові дії]], але займаються реконструкцією і там надають медичну допомогу. Я думаю, що гарантовано це самою Угодою про направлення миротворчого персоналу – це сприяння безпеці, а не участь в бойових діях.
Олександр Михайлович, дякую. У мене одне запитання до вас. Я у минулому році відвідував Афганістан. Скажіть, будь ласка, чи завершено відкриття відділення посольства України у Кабулі задля захисту українських громадян на території Афганістану? Таке рішення було прийнято, чи воно імплементовано.
Арсенію Петровичу, готовий доповісти, що питання знаходиться у завершальній стадії розгляду. Я у силу моїх функціональних обов’язків в МЗС, на жаль, не займаюсь відкриттям нових дипломатичних представництв, але питання завершується, і найближчим часом буде дипломатичне представництво функціонувати.
Я би просив вас передати особисте прохання завершити виконання прийнятого рішення щодо захисту українських громадян на території Афганістану і відкриття відділення посольства. Дякую. Прошу, сідайте. Шановні колеги, у нас є час на обговорення. Обговорювати питання будемо, запис на обговорення? Не будемо? Дякую. Наступна інформація Міністерства палива та енергетики України з приводу укладання угоди про закупівлю палива для атомних електростанцій. Доповідає заступник міністра палива та енергетики України Недашковський Юрій Олександрович. Будь ласка, Юрій Олександрович.
Дякую. Шановний Голово, шановні народні депутати! Вітчизняна атомна енергетика, яка сьогодні працює безпечно і надійно, забезпечуючи виробництво близько половини електроенергії, що споживається в Україні, потребує в свою чергу гарантованого постачання свіжого ядерного палива. Сьогодні ядерне паливо на всі діючі енергоблоки атомних електростанцій, а їх у нас 15, постачається виключно російською корпорацією „Твелв” на підставі довгострокового контракту, укладеного ще у 1997 році, термін дії якого закінчується 31 грудня 2010 року, за виключенням контрактів на постачання палива для двох нововведених у 2004 році енергоблоків - хмельницького другого та рівненського четвертого, які [[мається на увазі контракти]] будуть діяти до кінця терміна експлуатації цих двох енергоблоків. Тому з метою визначення та узгодження умов постачання ядерного палива після 2010 року в рамках підкомісії з питань атомної енергетики та ядерних матеріалів, яку з української сторони маю честь очолювати я, і яка в свою чергу входить до складу Комітету з питань економічного співробітництва українсько-російської міждержавної комісії, усередині 2007 року була утворена та розпочала свою роботу спеціальна спільна російсько-українська робоча група, в яку входять з російської сторони керівники та фахівці „Росатому”, ВАТ „Твел” і ВАТ „Текснобекспорт”, а з української сторони Мінпаливенерго, НК „Енергоатом” і ЗАТ СП „УкрТВЗ”. Офіційні пропозиції щодо умов постачання за різними варіантами, включаючи в основному обсяги щодо постачання палива на 12 і менше, зазначити із 15 українських енергоблоків АЕС, тобто мінус три, про які дальше піде мова, після попереднього тривалого обговорення були розроблені та надані російською стороною на адресу Мінпаливенерго 24 березня цього року. Сьогодні вони опрацьовуються Мінпаливенерго спільно з „Енергоатомом” та СП „УкрТВЗ” для їх подальшого обговорення у рамках спільної російсько-української робочої групи. Тепер по суті питання сьогоднішнього порядку денного. Шановні народні депутати, мабуть, я не відкрию великого секрету, якщо скажу, що залежність від одного монопольного постачальника палива містить у собі елементи загрозі національній енергетичній безпеці. І не тому, що російські постачальники ядерного палива твел є ненадійним чи там проблемним партнером. Зовсім ні. На корпоративному рівні це надійний, прогнозований і дуже комфортний для українських атомників партнер, з яким у нас багато спільних програм довгострокового співробітництва. Мова йде про інші ризики. В першу чергу, політичні, техногенні і природні. Світ не винайшов поки що інших рецептів їх подолання чи мінімізації, аніж диверсифікація джерел постачання. За останні 10 років в Україні було також прийнято більше 2 десятків нормативно-правових актів, включаючи постанови Верховної Ради різних скликань, акти президентів України та й практично усіх урядів щодо забезпечення джерел. диверсифікації джерел постачання ядерного палива в Україну. Я не буду їх перераховувати за браком часу, вони в мене тут видрукувані на чотирьох сторінках. Але першим реальним кроком на шляху диверсифікації джерел постачання ядерного палива для ЕС України стала реалізація відповідно до виконавчої угоди між урядами України та Сполучених Штатів Америки від 5 червня 2000 року спільного українсько-американського проекту кваліфікації ядерного палива для України. успішне завершення цього проекту дозволяє вирішити стратегічно важливе завдання – кваліфікацію компанії „Вістінгаус” в якості другого альтернативного постачальника ядерного палива для українських АЕС. Шановні народні депутати, у наданих вам довідкових матеріалах детально висвітлено стан виконання цього проекту на сьогодні, тому я не буду займати ваш час повторенням, зазначу лише, що проектом, який реалізується в два етапи, передбачено: Перше. Це передача в Україні від США технологій з проектування ядерного палива активних зон реактора, аналізу безпеки, ліцензування та використання ядерного палива. Наступне. Проектування, виготовлення та постачання в Україну альтернативного ядерного палива для енергоблоків із реакторами ВВР-1000. Створення в Україні організації, яка б мала право і необхідну науково-технічну базу для проектування ядерних установок в обсязі проектування ядерного палива та активної зони реактора. Навчання українських фахівців методам проектування ядерного палива активних зон реакторів, методології аналізу безпеки та ліцензування. Підсумком виконання першого етапу проекту стало завантаження у серпні 2005 року 6 тепловиділяючих збірок виробництва компанії „Вестінхаус” до активної зони третього енергоблоку Южноукраїнської АЕС. Їх дослідна експлуатація триватиме до 2009 року. На другому етапі, який розпочато у 2005 році, заплановано постачання у 2009 році на третій енергоблок Южноукраїнської АЕС вже 42 тепловиділяючих збірок. Усі підготовчі роботи з цього етапу на сьогодні успішно завершені. Все це дало змогу порушити питання щодо укладання з компанією „Вістінгаус” вже не грантового, а комерційного контракту на постачання, починаючи з 2011 року, ядерного палива мінімум для трьох енергоблоків українських АЕС з реакторами ВВР-1000. Що це дає? Для „Вістінгауса” це запорука того, що, гарантувавши мінімально достатній обсяг постачання, буде забезпечена конкурентна спроможність його палива як за ціновими параметрами [[спрацьовує фактор масштабу]], так і за технічними характеристиками [[фактор зворотнього зв’язку від досвіду експлуатації]]. Для України це перехід від експериментальних досліджень до, нарешті, реального отримання альтернативного постачальника і реальної диверсифікації джерел постачання ядерного палива. Для опрацювання умов комерційного контракту між „Енергоатомом” та „Вістінгаусом” наказом Мінпаливенерго у липні минулого року було створено спільну робочу групу, до якої з української сторони увійшли представники Мінпаливенерго, РНБО, Держатомрегулювання та НАЕК „Енергоатом”. Робочою групою було враховано те, що альтернативне паливо на цей час знаходиться на етапі дослідної експлуатації, і тому були проаналізовані всі можливі економічні, технічні та ліцензійні ризики реалізації майбутнього, вже комерційного, контракту. Робота підготовки, розгляду та узгодження проекту контракту на постачання для АЕС України ядерного палива виробництва компанії „Вістінгаус”, яка тривала в середини минулого року, успішно завершилася підписанням 30 березня уже цього, 2008 року, контракту на постачання паливних збірок для українських АЕС з реакторами „ВВР-1000”, починаючи з 2011 року. Мінпаливенерго та НАЕК „Енергоатом” розглядають укладання цього контракту як логічне завершення проекту кваліфікації ядерного палива для України, який стартував у 2000 році, та практичне втілення у життя державної політики щодо диверсифікації джерел постачання енергоресурсів, у тому числі ядерного палива, в Україну. Дякую за увагу.
Дякую. Сім хвилин: запитання-відповіді. Гордієнко, фракція комуністів, Сергій Володимирович.
Прошу передати слово Матвєєву.
Валентин Матвєєв, будь ласка.
Дякую. Шановний доповідачу, скажіть, будь ласка, наскільки відомо, при постачанні ядерного палива з Росії на протязі десятка, останнього десятка років, як відомо, відпрацьовані матеріали на атомних електростанціях відправлялися до Росії на переробку та захоронення на її території. Зараз же при постачанні, як ви сказали, альтернативного ядерного палива із Сполучених Штатів Америки, яким чином буде вирішуватися ця проблема? Чи будуть Сполучені Штати забирати відпрацьоване ядерне топливо, чи вони будуть захоронюватися на території України? І чи є для цього у України можливості? Дякую.
Дякую за увагу і за питання. Значить, що стосується захоронення, як ви сказали на території України, на території російської Федерації відходів від переробки відпрацьованого ядерного палива з українських АЕС. Як раз там відходи не заполонюються, це заборонено російським законодавством. І такого немає ніде в світовій практиці. Відходи, високоактивні відходи від переробки ядерного палива, яке постачається відповідно свіже в Україну і відпрацьоване в Росію на комбінати, значить, вони повинні бути повернуті в Україну після 2013 року і це для нас колосальна проблема і ми ще повинні будемо знайти, де захоронюватися. Зараз в нас прийнято стосовно стратегії, стосовно поводження з відпрацьованим ядерним паливом так звана стратегія відкладеного рішення. Для Запорізької АЕС у нас уже побудоване сховище відпрацьованого ядерного палива, яке забезпечую зберігання, тимчасове зберігання ядерного палива на майданчику Запорізької АЕС. Для трьох інших станцій: Хмельницької, Рівненської і Південноукраїнської зараз розробляється проект будівництва централізованого сховища, відповідний законопроект буде надано, заплановано надати до кінця цього року до Верховної Ради для його затвердження. Це ж стосується.
Мартинюк Адам Іванович.
Дякую. Мартинюк, фракція комуністів. Шановний Юрій Олександрович, два питання. Перше, коли почали говорити про заключення цього контракту і уколи це питання виникало на Погоджувальній раді з тим, щоб заслухати інформацію Міністерства, там лунали досить серйозні претензії з приводу того, що ті параметри палива, ті твели, які виробляють Сполучені Штати Америки, точніше, фірма, яка заключила договір, не відповідає конструкція наших реакторів. Чи це дійсно так? Щоб не було так, що вони нам продають те, що нам не треба. Це перше. І друге, наскільки мені відомо, в Україні є все, щоб створювати твели самим, на нашій території. Наскільки мені відомо, Кабінет Міністрів попередній прийняв відповідне рішення про створення необхідних структур для цього виробництва. Наскільки мені відомо, нинішній Кабінет Міністрів ліквідував постанову попередню Кабміну. Чи не зв’язано це з американськими поставками? Дякую.
Дякую. Що стосується параметрів ядерного палива, значить, сьогодні воно пройшло повністю всі дозвільні процедури для дослідної експлуатації. Я сказав, оці шість дослідних паливних збірок завантаження в активну зону третього енергоблоку Южноукраїнської АЕС. Вони успішно відпрацювали два роки, значить, спочатку в найменш напружених частинах активної зони, потім в більш напружених. Зараз їх поставили в достатньо напружену частину активної зони і помістили в них стрижні управління і захисту. І показники по спрацьовуванню, по швидкості спрацювання стрижнів управління і захисту, ну, фахівці знають, один і. в середньому 1,8 секунди при нормі 4 – це прекрасний показник. При тому, що ми тільки почали цю роботу з „Вестінгаузом”. Росіяни до такого показника виходили 25 років. Це перше. Дійсно, мали проблеми з паливом „Вестінгауза” на АЕС „Темелін” про що тут уже говорив один з виступаючих, але на українські АЕС завантажено доопрацьоване паливо. І більше того, контракт, який підписаний, підписано на ще більш досконалу модифікацію ядерного палива, але з тим застереженням, що, можливо, вона і не потребується за результатами дослідної експлуатації. Це що стосується параметрів.
Дайте завершити.
Що стосується фабрикації, значить, указом Президента і числі тих нормативно-правових актів, які зачитували, указом Президента передбачено диверсифікацію за рахунок трьох джерел. Два я вже назвав – це постачання Росії, ми з нею опрацьовуємо після 11-го року, постачання з „Вестингаузом”, уже контракт підписаний. Він набере чинності після всіх процедур ліцензування, там є таке застереження, і третє – це будівництво заводу в Україні. Значить, техніко-економічне обґрунтування зараз розробляється. До кінця року планується його розробити і надати на затвердження. Дякую.
Володимир Яворівський, будь ласка.
Володимир Яворівський, Кіровоград, який стоїть на рудах ядерних. Три питання. Перше. В Інтернеті гуляє інформація про те, що твели, які поступають до нас із Росії, у певній кількості їх знаходили гайки, шкворені і тому подібне. Друге запитання. Скажіть, будь ласка, чим відрізняється наша залежність від Росії, скажімо, газом, нафтою і постачанням твелів із Росії? Чи є якась різниця у цій залежності? Де вона більша, де менша? І останнє запитання. Чи є у міністерства і в нашого уряду сьогодні програма замкнутого циклу? Ми маємо унікальні поклади уранової руди, і, звичайно, що сам і Бог, і природа нам веліли те, щоб мати все-таки закінчений цикл. І не просто купувати твели в Росії, а продукувати їх тут, продукувати на високому технологічному рівні і продавати їх, до речі, не купувати в Америці, а продавати їх Америці. Дякую за коротку і містку відповідь.
Дякую. Що стосується посторонніх предметів. Дійсно, це було у 2004 році виявлено на виробництві палива тевеса, модифікації тевеса, постачання Російської Федерації. Зараз на двох заводах російських, які виготовляють це паливо, вжиті заходи, які виключають наявність таких сторонніх предметів. Але у 2005 році це було. Виловили ми її остаточно. Перепрошую, у 2004 році це було, у 2005 ми їх виловили остаточно поштучно і збіглося з балансом, точніше, з дисбалансом на заводах. Що стосується залежності. На сьогодні я вже сказав в своїй доповіді, на 100 відсотків ми залежимо від Росії у постачанні ядерного палива. Якщо на корпоративному рівні я не бачу ризиків, тому що „Твел” займає 17 відсотків світового виробництва, „Вестінгауз”, до речі, 24 відсотки. То Україна приносить „Твелу” 50 відсотків валютної виручки. Він зацікавлений з нами у співпраці. Що стосується політичних ризиків, ви як політик, мабуть, краще за мене знаєте. І що стосується повного циклу. Я хотів би сказати, що повний цикл передбачає у собі наявність двох технологій так званого подвійного призначення – це ізотопне збагачення і радіохімічна переробка. Україна як неядерна держава.
Каплієнко, останнє запитання, Володимир Володимирович.
Шановні колеги! Володимир Каплієнко, Блок „Юлії Тимошенко”. Хотів би наголосити на тому, що, безумовно, розвиток атомної промисловості це є першочерговим завданням і ви про це сьогодні сказали, але два питання. Перше питання. Ви сьогодні відмінно розповіли про те, що є дві компанії російська „Твел” та американська „Вестенхауз”, які роблять, виробляють та поставляють тепловиділяючі твели на наші атомні електростанції. Але ви жодним чином не сказали про те, яким чином утворюється ціна на ці продукти. Наскільки мені відомо є певний дисбаланс в Західній Європі на продукцію компанії „Твел” і вона відрізняється, до речі, в Болгарії, або у Венгрії, або в Україні. Це перше запитання. І друге запитання. Я трохи повторюся із своїми колегами, які сьогодні задали питання, чому не піднімається питання, дієве питання, щодо довгострокового розвитку цієї галузі у.
Дайте завершити, я просив би по Регламенту задавати питання. Ввімкніть мікрофон на саме запитання.
Дякую. З погляду на здобиччю, збагачення та виготовлення особливих своїх твелів і ТВС на атомно-електричні станції. Тобто прошу надати відповідь з якого року ми взагалі починаємо це виробництва. Дякую.
Дякую. Що стосується ціни, то ціна на ядерне паливо формується із чотирьох складових, це уранова сировина, близько шести десяти відсотків у ціні. Це конверсія близько двох, трьох відсотків, ізотопне збагачення до 30 відсотків і фабрикація це менше 10 відсотків. Якщо ми говоримо про ціну з „Вестенгаузом” і ціну з „Твелом” після 2010 року, то там буде йти тільки про ціну фабрикації, тобто тої, яка в ці складові, загальні складові ціни складає менше 10 відсотків. Зараз ми отримали, „Енергоатом” отримав комерційні пропозиції і від „Вестінгауза” і від „Твела”, я не можу розголошувати оскільки це є комерційною таємницею, ви можете звернутись до них із запитом і побачити, що це співвідношення вас приємно здивує. Тепер наступне. До 2010 року, як крупному атомному постачальнику на підставі та виграного тендера у 1996 році „Твел” поставляв і постачає до 2010 включно повністю компоненти з усіма чотирма складовими і по ним, дійсно, є дуже суттєві пільги. І сьогодні ми купуємо за ціною на 30 відсотків дешевше ніж на світовому ринку, це були умови тендера від 1996 року.
Дякую. Прошу, сідайте. Юрій Олександрович, звільніть трибуну парламенту. Дякую. Прошу сідати. Шановні народні депутати, я переходимо до розгляду питань порядку денного. Я хотів би зазначити, що на вимогу фракції Партії регіонів і за рішенням всіх керівників фракцій, фракція Партії регіонів просить внести в розгляд питань порядку денного питання щодо заяви по звільненню судді Конституційного Суду Станнік. Але зараз воно роздається, пів-секунди, колеги. Тому ми почнемо розгляд питання, нехай в зал роздасться. В мене ще є 15 хвилин, ми встигнемо проголосувати це питання, так як і домовлялися. Олександр Віталійович Шлапак, я прошу, законопроект 1364, вчора було проголосовано розгляд даного законопроекту за скороченою процедурою. Я думаю, що по такій процедурі і підемо. Будь ласка, Олександр Віталійович.
Дякую. Шановний Арсеній Петрович, шановні народні депутати, я радий можливості продовжити у цій високій залі розмову про розвиток підприємства в нашій державі. Вчора ми говорили про дозвільну систему, про систему сертифікації, стандартизації. Законопроект, який сьогодні пропоную вашій увазі від імені Президента країни, стосується ліцензування певних видів господарської діяльності. Президент пропонує внести зміни до цього закону. Проектом пропонується скоротити перелік видів господарської діяльності, здійснення яких потребує одержання ліцензій. Хотів би нагадати вам, що українське законодавство вимагає, аби ліцензування об’єктивно було віднесено, до ліцензування були віднесені тільки ті види діяльності, які мають особливі умови виконання тієї чи іншої господарської діяльності, пов’язаною з потенційною небезпекою для суспільства. Ми проаналізували перелік тих видів діяльності, які ліцензуються сьогодні в Україні, їх 69, їх значно більше, втричі більше, ніж ліцензування, яке робиться в європейській державі. Ми зібрали всіх учасників ринків і шляхом постійних консультацій визначили ті види діяльності, які на нашу думку ліцензуватися не повинні. Це одинадцять видів діяльності, які і пропонується скасувати, я перелічую їх, враховуючи те, що часу небагато. Це виготовлення і торгівля виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, це заготівля переробки, металургійна переробка металобрухту кольорових і чорних металів, це виконання топографічно-геодезичних, картографічних робіт, це пересилання поштових переказів, пересилок, реєстрованих листів, поштових карток, бандеролей, посилок масою до 30 кілограмів, це турагентська діяльність, це оптова торгівля насінням, це діяльність, пов’язана із виробництвом автомобілів, автобусів, розведення домашніх тварин, тощо. Ми вважаємо, що нічого не зміниться на ринках, де працюють суб’єкти господарювання по цим видам діяльності, якщо такого ліцензування не буде, буде менше хлопот, буде менше проблем і менше корупції. Дякую.
Дякую, Олександр Віталійович. Я запрошую співдоповідача Ляпіну Ксенію Михайлівна до слова.
Дякую, шановні колеги. Комітет з питань промислової і регуляторної політики та підприємництва розглянув цей законопроект. Безумовно, він містить багато корисних рекомендацій, але у комітеті викликало велике занепокоєння скасування ліцензування, збирання і поводження з металобрухтом, і ще кілька позицій, з яких знімається ліцензування. Тому позиція комітету, я її доповідаю, відправити цей законопроект на доопрацювання. Тим не менш, хочу відмітити, що треба скорочувати види ліцензування. Низка видів, які запропоновані, дійсно, не відповідають принципу дбання про безпеку життя громадян, але деякі позиції дійсно є спірними, тому таке рішення комітету. Дякую.
Дякую. Два – „за”, два – „проти”, прошу. Михайло Папієв, фракція „Партії регіонів” „за” записаний, Михайло Миколайович. Це добре.
Дякую. Шановні колеги, хотілося би звернути вашу увагу на те, що такий законопроект, який би взагалі-то полегшував підприємницьку діяльність він конче необхідний нашому народу, бо багато політичних сил вони розказують про те, яким чином треба сьогодні формувати середній клас, як сьогодні необхідно сприяти покращенню взагалі життя українського народу і можна було би погодитися з цим законопроектом і, в принципі, можна погоджуватись з ним. Але, якщо вилучити з цього законопроект саме відміну ліцензування підприємств, які займаються брухтом металів, тому що оце саме небезпека, яка може, може очікувати нас. І, якщо кожен буде мати змогу збирати метали, це почнуть різати кабеля, як це вже проходило, ми цей етап вже проходили в 1990 роках, коли з пам’ятників знімали кольорові метали огороджена кладовищах і багато, багато інших речей. Тому, виступаючи за цей законопроект, саме із-за принципу, що необхідно сьогодні полегшувати для підприємства і його діяльність, я хотів би наголосити і звернути вашу увагу до того, що ми підтримуємо те, щоб цей законопроект було направлено на доопрацювання. Дякую.
Михайло Томенко, Микола Томенко, вибачте, будь ласка.
Шановні колеги, я в даному випадку хочу висловитися перед усім позицію нашого комітету, який розглядав пункти 6, 7, де стосується проблем турагентської діяльності, фізкультурно-оздоровчої і спортивної діяльності організації спортивних змагань. Шановні колеги, я стурбований тим, що коли подаються принципові законопроекти від імені Президента ніхто не слухає позицію міністерств, які цим опікуються, тому що у нас на комітеті міністерство культури, яке займається питаннями туризму за повноваженнями і молоді, і спорту виступили категорично проти пункту 6 і 7 даного законопроекту. В даному випадку ми підтримуємо радше позицію міністерств відповідних молоді і спорту, і культури і звертаємо увагу вашу на наступне. Те, що сьогодні відбувається у нас в системі туризму, от уявіть собі, завтрашнього дня немає ліцензування туроператорів. От, хто повезе наших громадян відпочивати за кордон і, що ми будемо казати людям, якщо ми будемо зараз повертати з островів по всьому світі від проходимців з туроператорів, які зараз почнуть діяти реєструючись в загальному порядку як приватні підприємці. Ну, невже ми готові сьогодні відмовитися від процедури державного контролю за діяльністю у туристичній сфері? Невже ми готові сьогодні, щоби будь-хто зараз організовував змагання без погодження і без медицини, без підстраховки і так далі, і так далі? Зараз у нас по східних єдиноборствах будуть кожний день змагання, значить. І ми не будем знати що робити. Ви ж знаєте, що у нас є випадки, що не тільки на змаганнях східних єдиноборств, навіть на тенісі люди ноги ламають. А ви хочете, щоб без ліцензування це проводилось. Тому я переконаний, що в частині спорту, оздоровлення і туризму не можна підтримувати цей законопроект, оскільки він зруйнує систему державного контролю в сфері туризму, спорту і оздоровлення.
Дякую. З мотивів хтось хоче? Депутат Пеклушенко, будь ласка, з мотивів.
Фракция Регионы, Пеклушенко. Я хочу вернуться к вчерашнему разговору. Я уверен, что нет ни одного человека равнодушного к этой проблеме, к этим вопросам. Потому что не менее сорока процентов населения заняты в этом секторе. И это вопрос не одного комитета. Это вопрос всего Верховного Совета. Вчера в диалоге с Александром Виталиевичем, он сказал, что закон должен быть простой, как двери. Но, во-первых, закон, на мой взгляд, не должен быть простой, он должен быть функциональный и, не дай Бог, на двери похожий. Потому что двери в Украине открываются одним ключом – денежный знак. Поэтому я считаю, что в сложившейся ситуации мы должны, понимая важность и ответственность этого вопроса, запланировать парламентские слушания по вопросу малого и среднего бизнеса. В результате этого мероприятия мы должны вынести решение. И этот закон должен быть гармоничный, куда включат все ресурсы местные советы, предприниматели, кабмин и, конечно же, Верховный Совет.
Дякую, колеги. Час на розгляд даного питання завершено. Профільний комітет пропонує направити автору даний законопроект на доопрацювання. Проект постанови 1364 п. Тому я ставлю на голосування, а, Олександр Віталійович, ви хочете? За регламентом ви не маєте права, на превеликий жаль. Але, якщо дуже наполягаєте, якщо дуже, Олександр Віталійович, то, будь ласка два слова. Олександр Віталійович, будете? [[Ми зараз все проголосуємо, Ганно Миколаївно]].
Дякую дуже, шановні народні депутати, за можливість сказати останнє слово щодо цього законопроекту. Я підтримав би пропозицію Пеклушенко з приводу парламентських слухань. Дуже хочеться, щоб в цьому залі виступили підприємці і наживо, напевно, не від чиновника, пояснили ситуацію в якій знаходяться вони. І пояснили вам, що провести такий законопроект через Кабінет Міністрів, вислухавши всі міністерства і відомства ми ніколи не зможемо. Навпаки, якщо ми дамо їм зараз волю все буде за ліцензовано в нашій державі, від домашніх тварин до металобрухту і таке інше. Миколо Володимировичу, читайте уважно закон. Ми пропонуємо зняти ліцензування тільки з турагентської посередницької діяльності. Туроператори будуть працювати. Тому не путайте, будь ласка, або не пересмикуйте речі про які ми доповідаємо з трибуни. І останнє. Так, є претензія до декількох видів діяльності. В мене пропозиція наступна. Прийняти цей закон у першому читанні, тим самим показати, що парламент готовий до цього, до цієї розмови. Запросити на комітет, можливо, окремі асоціації, послухати їх. Можливо і доповнити цей перелік трьома, чотирма, немає проблем жодних, щоб вилучити зі списку з одного чи другого. Але просто відкидати проблему, яка два роки стоїть в українському суспільстві щодо надто великої кількості ліцензій буде несправедливо, буде не авторитетом для такого авторитетного органу ,як наш український парламент. Дякую.
Дякую, Олександре Віталійовичу. Дуже переконливо звучить. Колеги, уважно я хотів би, щоб ви послухали. Комітет пропонує прийняти його, відправити його на доопрацювання. Якщо ми не проголосуємо за це, то я поставлю на голосування прийняти у першому читанні. [[Хвилинку]] Що не можна? Що можна? Всі все знають, що можна, що не можна! Є Регламент, є постанова внесена комітетом 1364. Відповідно до Регламенту Верховна Рада має право тільки голосувати внесену постанову. Якщо ця постанова не проходить, після цього я ставлю тоді інші елементи передбачені статтею 109 Регламенту Верховної Ради. Тому не потрібно повчати. 1364. Я ставлю на голосування 1364. Якщо воно не пройде, колеги, тоді проголосуємо в першому читанні вже на пропозицію голови секретаріату. Тому я прошу підтримати пропозицію першого заступника голови секретаріату. Ставлю законопроект 1364 – направити автору на доопрацювання відповідний законопроект – на голосування. Прошу голосувати. [[13:56:16]] За - 203 Рішення не прийнято. Я ставлю на голосування про прийняття в першому читанні законопроекту номер 1364. Це мудре рішення, давайте. Тільки ви голосувати не хочете. [[13:56:42]] За-73 Я ставлю тоді по 109-й другий абзац, другий підпункт – комітету на повторне перше читання. Ставим чи не ставим, чи ви не будете голосувать? Не будете. Давайте – комітету на повторне перше читання. Прошу голосувати. Це в межах нашого парламенту. [[13:57:17]] За – 214. Рішення прийнято. Якщо ми так будем приймать закони, то, я думаю, що ми далеко заїдемо. Шановні колеги, ми зараз повинні виконати ті домовленості, які були. Є рішення комітету Верховної Ради України, є законопроект зареєстрований 2340 (щодо звернення Верховної Ради України до Президента України з приводу Указу Президента про звільнення Сюзанни Станік з посади судді Конституційного Суду України. Я хотів би зразу зазначити, що у самому тексті звернення є цілий ряд речей, які ми усунемо. Правильно, Олександр Сергійович? Правильно. Поки що ставиться питання щодо включення до порядку денного. Я ставлю на голосування. Зараз роздадуть. [[13:58:23]] За – 232 Рішення прийнято. [[О п л е с к и]] Прошу показать по фракціям: Партія регіонів „за” – 173, „Блок Юлії Тимошенко” „за” – 13, "Наша Україна – Народна Самооборона” – 0, комуністи – 26, „Блок Литвина” – 20. Апарат Верховної Ради нехай розмножує і роздасть відповідне звернення. Ми ще маємо 17 хвилин. Чи зачитаємо його з трибуни? Ми ще маємо 17 хвилин, ми зараз його розглянемо. Давайте наступне питання порядку денного – 1365, і якраз за дві хвилини пройдем. Олександр Віталійович, роздають уже. Олександр Віталійович, ну ми вже розглянемо це питання. 1365 - на наступний. Я прошу! Доповідає відповідно до рішення комітету, доповідає Лавринович. Дякуємо, Олександр Віталійович. Ми переходимо до питання, яке включили в порядок денний. Олександр Лавринович. Олександр Володимирович, будь ласка, доповідайте. Там на другій сторінці є суттєві речі, які треба просто усунути. Негоже парламенту давати такі речі, тим більше, ми з вашою фракцією мали з цього приводу розмову.
Шановний пане Голово, шановні колеги! Вчора ми вже звертали увагу на цю подію, яка відбулась. Ви знаєте, що третього квітня цього року Президент видав указ про скасування Указу Президента України від 25 березня 2004 року, яким фактично звільнив Сюзанну Станік з посади судді Конституційного Суду, хоча указ найменувався як указ про скасування, тобто такий ноу-хау, який започаткований в сучасній канцелярії українського Президента. Пропонується, щоб Верховна Рада України дала оцінку цьому указу і запропонувала главі держави скасувати його як такий, що не відповідає українській Конституції, зокрема те, що стосується меж повноважень глави держави в статті 106 Конституції, а також Закону України „Про Конституційний Суд”, не говорячи вже про формально-юридичну логіку взагалі таких підходів і видачі подібних указів, якими скасовуються ті укази, якими люди призначаються на посади і після того працюють роками, і після цього закреслюються всі правовідносини, які були породжені їхнім перебуванням на цих посадах. Якщо мова йшла про певне доопрацювання тексту, тобто без висновків, я думаю, всі вже мають на руках текст звернення, чи я можу його зачитати. [[Ш у м у з а л і]] Зачитати? „Звернення Верховної Ради України до Президента України з приводу Указу Президента України про звільнення Сюзанни Станік з посади судді Конституційного Суду України. Третього квітня 2008 року Президент України видав Указ про скасування Указу Президента України від 25 березня 2004 року, яким була призначена на посаду судді Конституційного Суду України Сюзанна Станік. Цьому передувало видання Указу Президента України від першого травня 2007 року „Про звільнення Сюзанни Станік з посади судді Конституційного Суду України за порушення присяги судді”. Постановою Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України залишено в силі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 липня 2007 року „Про визнання звільнення Сюзанни Станік незаконним та поновлення її на посаді судді Конституційного Суду України”. Президент України другого квітня 2008 року видав указ, яким поновив її на посаді судді Конституційного Суду України, проте зазначеним вище указом від третього квітня 2008 року Президент України фактично вдруге звільнив Сюзанну Станік з займаної посади у зв’язку з порушенням процедури вступу на посаду судді Конституційного Суду України. Вичерпний перелік підстав для звільнення посади судді Конституційного Суду України передбачений частиною п’ятою статті 126 Конституції України, який не містить ні зазначеної підстави – порушення процедури вступу на посаду – ні зазначеного способу звільнення шляхом скасування акту про призначення. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно з частиною третьою статті 106 Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов’язковими до виконання на території України. Там треба ще одна хвилина. Запроваджена Президентом України практика звільнення з посади шляхом скасування акту про призначення є хибною, оскільки підриває юридичну логіку існування вичерпного переліку підстав для звільнення, нівелює, встановлені Конституцією та законами України, гарантії незалежності суддів та захист від незаконного звільнення. Будь-які посилання на порушення процедури вступу на посаду слід розглядати як політичні пояснення, а не належне юридичне обґрунтування. Отже, Указ Президента України від 3 квітня 2008 року про скасування Указу Президента від 25 березня 2004 року суперечить частині другій статті 19-ої, частині другій статті 102-ої, частині першій і третій статті 106-ої, статті 126і статті 149 Конституції України. Оскільки Конституційний суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції, уповноважений відповідати на складні юридичні питання конституційності, законів та підзаконних нормативно-правових актів, безперервність та ефективність його функціонування є об’єктивною умовою існування та розвитку правової держави в Україні. Заборона перешкоджати діяльності Конституційного суду України поширюється на всіх осіб, зокрема і на Президента України. Тож вірним було б рішення про скасування Указу резидента України від 3-ого квітня 2008 року про скасування Указу Президента України від 25 березня 2004 року. З огляду на викладене вище, звертаючи увагу на неодноразовість хибної практики звільнення з посади шляхом скасування акту про призначення, враховуючи відсутність будь-яких юридично обґрунтованих підстав для звільнення Сюзани Станик з посади судді Конституційного суду України, нагадуючи про роль Президента України, як гаранта дотримання Конституції, а отже і незалежності суддів України, наголошуючи на необхідності розвитку правової держави, одним із невідчужуваних елементів якої є поділ державної влади на законодавчу, виконавчу і судову, і з ефективною дією системи стримувань і противаг Верховна Рада України пропонує Президенту України скасувати указ від 3 квітня 2008 року про скасування Указу Президента України від 25 березня 2004 року номер 368.
Дякую, Олександр Володимирович, прошу сідати. Шановні колеги, обговорювати. Є бажання обговорити даний законопроект? Є, підняв руку народний депутат. Прошу записатися на обговорення. На 15 хвилин продовжено, я в курсі, Микола Комар, Партія регіонів. Колеги, у нас залишилося рівно 9 хвилин. За 9 хвилин ми повинні обговорити питання. Якщо не встигнемо, то ми просто не встигнемо проголосувати. Будь ласка. Немає Комара Миколи? Значить, Князевич. Хто? Будь ласка, увімкніть.
Спасибо. Передайте слово Лавриновичу, пожалуйста.
Олександр Лавринович.
Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги! Тільки що ми озвучили повний текст звернення. Я хотів би наголосити ще раз на тому, що така практика, яка була застосована вже в Україні кілька разів, ми маємо вже біля десятка таких указів, які спотворюють взагалі українське право, коли замість указу про звільнення особи видається указ про скасування її призначення. Таким чином, створюються величезні проблеми не тільки правового характеру, а й проблеми, які стосуються функціонування всього управлінського організму. Я хотів би, щоб цього разу, не очікуючи довгих судових розглядів, чи це стосується можливості розгляду у Конституційному суді, оскільки є порушений Основний закон, є, звичайно, порушені і закони України, є незаконність, і процес розгляду в Адміністративному суді України також може бути завершеним. Щоб ми не чекали року знову для поновлення справедливості, щоб здоровий глузд взяв гору. І щоб у даному випадку ми отримали рішення глави держави про відновлення українського права і поновлення на посаді незаконно звільненого судді і очікували, що таким чином український Конституційний Суд буде працювати також, звертаючи свою увагу виключно на норми Конституції, і буде забезпечувати верховенств права в нашій країні. Дякую. Прошу підтримати звернення.
Руслан Князевич.
Шановний пане Голово, шановні колеги, чесно кажучи, нашу фракцію дуже дивує постановка питання, оскільки вона дуже точно відтворює аналогічну ситуацію учора, коли без п’яти вісімнадцять на розгляд парламенту схожого типу постанова пропонувалася. І я все ж таки дякую спікерові від імені фракції за те, що він чітко дотримувався, по-перше, вимог Регламенту, а, по-друге, наших певних домовленостей у рамках погоджувальної ради про те, що для того, щоб такого роду питання виносити у сесійну залу, воно потребує детального обговорення на погоджувальній раді. З іншого боку, я не розумію, чому Олександр Володимирович доповідав це питання, бо він не є суб’єктом законодавчої ініціативи. Адже постанову вніс народний депутат Толстоухов. Олександр Володимирович представляв тільки думку комітету, і він в принципі не мав би виходити за межі того рішення, яке прийняв комітет. Але це вже інше питання. З іншого боку, відверто кажучи, я не розумію, яка мета ставиться такого роду актами, які пропонуються на розгляд парламенту. Що зробив протиконституційного Президент зараз? Він діяв поза межами тих повноважень, які визначені Конституцією? Ні, не діяв. Чи має він право своїм указом скасувати будь-який указ Президента? Так, має. Чи має він навіть своїм указом звільняти суддю Конституційного Суду? Так, має право. Інша справа, що якщо ви вважаєте, що цей указ, який між іншим є загальнообов’язковим для виконання всіма органами на території не відповідає Конституції, то до чого тут Верховна Рада? Верховна Рада не є тим суб’єктом відповідно до Конституції, яке має право здійснювати конституційне судочинство, відповідно перевіряти той чи інший нормативно-правовий акт на відповідність Конституції і.невідповідність Конституції України. Саме заради того ми і створювали Конституційний Суд як єдиний орган конституційної юрисдикції, який повинен дати свою правову і фахову оцінку. І до того часу, поки Конституційний Суд не доведе зворотного, не скаже інше, указ Президента, виданий у межах повноважень, і відповідає Конституції України. Зважаючи на це, я просив би вас, шановні колеги, не підтримувати даний проект закону, як такий, який виходить за межі повноважень Верховної Ради України. Дякую.
Микола Томенко, будь ласка.
Шановні колеги! Ми стурбовані не коректністю багатьох фрагментів цього звернення, я хотів би, щоб керівник фракції Іван Григорович Кириленко нашу позицію зараз прояснив.
Іван Григорович, будь ласка.
Дякую. Шановні колеги! Дійсно, Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції, уповноважений відповідати на складні юридичні питання, конституційності законів та підзаконних нормативно-правових актів, безперервність та ефективність цього функціонування є об’єктивною умовою існування та розвитку правової держави в Україні. Це правильні слова, які тут записані, ми повністю їх поділяємо, але, дійсно, Микола Томенко сказав, ми стурбовані процесами, які відбуваються в Конституційному Суді і тут же ми говоримо, що в даному зверненні є дуже не коректні посили. Ми даємо жорстку оцінку, навіть грубувату оцінку, що практика є хибною, що висновки хибні і так далі. Ми поділяємо стурбованість, але не поділяємо такий жорсткий текст.
Дякую, Іван Григорович! Шановні колеги! Я готовий підтримати ту позицію, яка висловлена щодо тексту. І ще раз хотів би зазначити, що в особливості в останніх чотирьох абзацах є формулювання, які Верховна Рада навряд чи може приймати в такій редакції. Тому що Верховна Рада є законодавчим органом, а не судовим органом і з огляду на це виникають запитання щодо правових оцінок. Правові оцінки, таким актам даються виключно в одному місці, це суд. А український парламент, якщо готує звернення, то це повинно бути коректне звернення так, як ми хочемо, щоб до нас зверталися коректно всі гілки влади так і ми повинні звертатися коректно до всіх інших гілок влади. Тому є пропозиція наступна, зараз прийняти цей законопроект за основу і доопрацювати, або зараз зразу текст заяви доопрацювати, вилучити цілий ряд абзаців з цього звернення. А якщо ми не дійдемо до згоди, то тоді будемо розглядати відповідно до Регламенту в цілому після остаточного узгодження тексту. Тому я ставлю на голосування даний законопроект за основу номер 2340. Прошу голосувати. [[14:13:21]] За – 233. Рішення прийнято. Я прошу показати по фракціям. Партія регіонів – 173, БЮТ – 14, „Наша Україна” – 0, комуністи – 26, „Блок Литвина” – 20. Шановні колеги, є наступна пропозиція, яку я попередньо обговорював з авторами законопроекту. Я читаю абзаци. П’ятий абзац викласти в редакції: „Запроваджена Президентом України практика звільнення з посади шляхом скасування акту про призначення є хибною, оскільки підриває юридичну логіку, існування вичерпно переліку підстав для звільнення”, крапка. Далі не йдемо по тексту. Наступний абзац шостий вилучаємо. Сьомий вилучаємо. Восьмий абзац викласти в редакції: „З огляду на вище виконане, просимо розглянути Президента України на відповідність в частині другій, статті 19, частині другої статті 102, частині першої і третьої, статті 106, статті 126 і статті 149 Указу Президента України. від 3 квітня 2008 року, номер 297, тире, 2 тисячі 8-м”. Отака редакція пропонується. Ми вилучаємо всю риторику, яка неправильна, яка негожа парламенту. Приймається. Такий варіант можу поставити на голосування. Якщо не проголосуємо, колеги, пів-секунди, не кричіть, будь ласка, в нас хвилина залишилася. Якщо воно не приймається, то ми за основу прийняли, потім в комітеті доопрацюємо і завтра, післязавтра чи після-післязавтра проголосуємо. Тому з цими правками я ставлю в цілому. [[14:15:09]] За – 232. Рішення прийнято. Шановні колеги, 14.15 – завершена Верховна Рада. Дякую. До завтра.