Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 27. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: dr. Andreja Črnak Meglič, Janja Klasinc, Melita Župevc, Eva Irgl, Renata Brunskole, Bogdan Barovič, Franc Pukšič, Anton Colarič, Milenko Ziherl, Miro Petek, Iztok Podkrižnik, Zmago Jelinčič Plemeniti, László Göncz [[do 16. ure]] in Tadej Slapnik. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa magistrica Darja Radić, ministrica za gospodarstvo, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lepo pozdravljeni, spoštovani poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah, ki smo ga kar nekaj časa napovedovali. Dopolnitve zakona se nanašajo na ureditev področja tihih družb, kjer smo z dodatnimi določili glede ugotavljanja konflikta interesov v družbah poskušali urediti to področje. Cilj tega predloga zakona je ustrezna ureditev primerov, ko lahko pride pri poslovodstvu do nasprotja interesov. Zato ti naši predlogi predlagajo ureditev, ki določa, da lahko poslovodstvo ene družbe sklepa posel z drugo družbo, v kateri ima sam ali njegov ožji družinski član ali vsi skupaj delež, ki dosega desetino osnovnega kapitala, ali je sam ali njegov družinski član tihi družbenik, ali je na kakršni koli drugi pravni podlagi udeležen na dobičku družbe, le, če s takšnim ravnanjem soglaša nadzorni svet družbe. Če je ta delež manjši od desetine osnovnega kapitala, pa je v spremembah oziroma dopolnitvah zakona določeno, da o tej sklenitvi posla mora biti obveščen nadzorni svet. Po našem mnenju se s temi dopolnitvami Zakona o gospodarskih družbah zagotavlja večja transparentnost in se tudi zahteva od nadzornega sveta, da v teh primerih odloča o vsakem konkretnem primeru. Seveda, odloča o tem, ali je ta posel, ki bo na ta način sklenjen, v morebitno škodo družbe. O tem zakonu smo že precej govorili, zato tukaj ne bi dajala kakšnih večjih pojasnil. Rada bi pa povedala še to, da smo pregledali tudi amandmaje in v zvezi s tem je stališče Vlade, da amandmajev Poslanske skupine SDS ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo članu odbora gospodu Mirku Brulcu. Prosim.
Spoštovani vsi prisotni, lepo pozdravljeni! Odbor za gospodarstvo je na 34. seji 5. aprila kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za gospodarstvo, Gospodarske zbornice, Obrtno-podjetniške zbornice, Zakonodajno-pravne službe in Vseslovenskega združenja malih delničarjev. K predloženemu zakonu smo v poslovniškem roku amandmaje vložile koalicijske poslanske skupine k 1. in 2. členu, k tema členoma pa je amandmaje vložila tudi Poslanska skupina SDS. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je k členoma predloga zakona dala konkretni pripombi, ki sta ustrezno upoštevani v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, v katerem je predlog zakona z nekaterimi pripombami tudi podprla. Ministrstvo za gospodarstvo je odboru posredovalo dodatna pojasnila k vloženim amandmajem poslanskih skupin, v katerim obširno pojasnjuje razloge, zaradi katerih amandmajev Poslanske skupine SDS ne podpira, podpira pa amandmaja koalicijskih poslanskih skupin. V okviru razprave o členih predloga zakona so člani odbora razpravljali le o 1. členu in o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k temu členu. Po mnenju predstavnika Poslanske skupine SDS predlagana dikcija 1. člena nikakor ne odpravlja navzkrižnih interesov, kar je sicer namen predložene novele zakona. Poudaril je, da se je s predlaganim amandmajem ne želi preprečevati svobodne gospodarske dejavnosti, temveč zagotoviti transparentnost in preglednost na način, da poslovodja, prokurist ali izvršni direktor gospodarske družbe ne sme skleniti pravnega posla z družbo. Pravzaprav z družbo, v kateri je sam ali njegov ožji družinski član tudi tihi družabnik oziroma preprečiti možnost, da bi direktor neke firme lahko hkrati posloval s firmo, v kateri je tihi družbenik. S predlaganim amandmajem naj bi se po mnenju Poslanske skupine SDS preprečilo, da bi bile v bodoče te relacije med družbeniki oziroma družbo ali med družbo in posameznikom, ki so sicer urejene s pogodbo, prikrite in da bi bile vpisane v sodni register in tako posledično dostopne javnosti. V zvezi s predlaganim amandmajem Poslanske skupine SDS je državni sekretar pojasnil, da predlagani amandma pomeni dodatno normiranje in je preveč restriktiven, saj vnaprej absolutno prepoveduje sklepanje poslov, če je poslovodja, prokurist ali izvršni direktor, sam ali njegov ožji družinski član udeležen v kapitalu druge družbe, ne glede na delež, ali če je sam ali njegov družinski član tihi družbenik, ali je udeležen v dobičku družbe na drugi pravni podlagi. Predlagani amandma tudi določa absolutno prepoved, ne da bi se opravila presoja, ali bi do konflikta interesov res sploh lahko prišlo in ali bi s tem družbi lahko nastala tudi škoda. S tem se prekomerno posega v svobodno poslovanje vseh družb, še posebej tistih, kjer država nima nikakršnega deleža in gre za popolnoma zasebno lastnino. Državni sekretar je odgovoril tudi na vprašanje članov odbora, ali je Vlada predlog zakona posredovala v mnenje tudi protikorupcijski komisiji in pojasnil, da je Ministrstvo za gospodarstvo s predlaganimi rešitvami seznanilo vse pristojne institucije, in tudi protikorupcijsko komisijo, ki k predlaganim rešitvam ni posredovala pripomb. Večina članov odbora pa je v nadaljevanju razprave tudi na podlagi dodatnih pojasnil Ministrstva za gospodarstvo ocenila, da predlagano besedilo ustrezno ureja vprašanja nasprotja interesov, ni pa mogoče pričakovati, da bi lahko zakon predvidel oziroma povsem preprečil vse potencialne zlorabe. Po končani razpravi se je odbor opredelil do vloženih amandmajev in sprejel amandma koalicijskih poslanskih skupin k 1. in 2. členu predloga zakona, ampak zato ni sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS k tema členoma. Odbor v razpravi ni oblikoval in sprejel svojih amandmajev. Odbor je glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnilnega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine SLS. Izvolite.
Lep dober dan, spoštovani podpredsednik, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Zakon o gospodarskih družbah ne vsebuje določb, ki bi urejale vprašanja nasprotja interesov članov poslovodstev družb. V praksi lahko prihaja do nasprotja interesov, in sicer kadar je nepristransko in objektivno izvajanje nalog oziroma odločanje članov poslovodstva ogroženo zaradi vključevanja njihovega ekonomskega interesa ali kakršnih koli drugih povezanih interesov z drugo fizično ali pravno osebo in je to treba ustrezno zakonsko normirati. Predlog zakona tako na novo določa, da mora poslovodja, izvršni direktor ali prokurist družbe, če pride do nasprotja interesov pri sklepanju pravnega posla z neko drugo družbo, katere družbenik je sam ali njegov ožji družinski član, ali če je udeležen na dobičku te druge družbe na kateri koli drugi pravni podlagi, na primer tihi družbenik, za sklenitev takšnega pravnega posla pridobiti soglasje nadzornega sveta družbe. Kot poseben problem so se v zadnjem času izkazale predvsem tihe družbe. Tihe družbe niso neka novodobna oblika družbe, niti ne slovenski unicum. Razvile so se že v poznem srednjem veku na območju srednje Evrope – Francija, Italija, Nemčija. Bistvena značilnost te družbe je bila in je še danes, da tihi družbenik v družbo prispeva premoženjski vložek, tretjim osebam pa ostane skrit. Danes se torej tihe družbe oblikujejo predvsem za izvedbo tistih poslov, pri katerih je interes izvajalcev, da se njihova udeležba javno ne razkrije. Zato se ta oblika pojavlja na različnih področjih gospodarstva. Vse lepo in prav, težava pa nastopi, ko se ta instrument tihe družbe zlorablja za osebno izkoriščanje moči in položaja, ki ga ima pred vstopom v družbo bodoči družbenik. V mislih imamo predvsem gospodarske situacije, ko gre za takšna ali drugačna podjetja v državni lasti. Direktor podjetja v državni last vpliva na izvor določenega dobavitelja. Dobavitelj se bo zagotovo težko uprl želji direktorja, da postane njegov tihi družbenik. Seveda takšna ponudba ni nemogoča tudi s strani dobavitelja. Za zasebni gospodarski sektor tiha družba ni tako velik problem. Problem tihe družbe pa postane izredno velik v odnosu država : zasebni sektor. V tem primeru pa tiha družba ni in ne more biti legitimen instrument. Je lahko le institucionaliziran instrument korupcije, ki omogoča zlorabo moči in položaja z vladnim in državnim vedenjem in soglasjem. Predlagani zakon verjetno takšnih situacij tudi v prihodnje ne bo v celoti preprečeval, žal. Sploh zaradi tega, ker je zagrožena sankcija v primerjavi s koristjo, ki se da pridobiti, relativno nizka, ugotavljanje tihega družbeništva s strani tretjih oseb pa nemogoče. Vendar pa se moramo tudi strinjati, da enostavno črtanje določb po tihi družbi iz ZGD, kako je bilo predlagano s strani SDS na prejšnji seji, ravno tako ne bi rešilo tega problema. Predlagani zakon bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke z upanjem na najboljše podprli.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! Na mizi imamo predlog zakona, ki na področju prava gospodarskih družb ureja preprečevanje morebitnega konflikta interesov poslovodnih oseb, ki so sami tako ali drugače povezani s podjetji, s katerimi sodelujejo. Zlasti je to pomembno, ko gre za družbe, ki so v delni ali večinski lasti države, saj je posledica lahko oškodovanje državnega premoženja. Problematika tihih družb je bila v Državnem zboru na plenarnih zasedanjih obravnavana že dvakrat v zadnjih štirih ali petih mesecih na pobudo kolegov poslancev, in sicer bi po njihovem predlogu tiho družbo preprosto črtali iz ZGD. Večina poslancev nas je ob obeh obravnavah istih zakonskih vsebin menila, da je tak pristop k reševanju v praksi nastalih anomalij oziroma zlorab neprimeren, saj bi se še vedno našla druga pot, po kateri bi vodilni lahko preko sklepanja različnih oblik pogodb še naprej uresničevali svoje osebne ekonomske interese pri vodenju poslov družbe. Zakon je v proceduro vložila Vlada, resda nekoliko pozno, vendar je zakonsko besedilo bolj kompleksno od prej omenjenih. V izogib nasprotja interesov se namreč predlaga ureditev, da lahko oseba, ki je poslovodja, izvršni direktor ali prokurist ene družbe, sklepa posel z drugo družbo, v kateri ima on sam ali njegov družinski član oziroma vsi skupaj več kot 10 % delež kapitala oziroma če je on sam ali kdo od njegovih družinskih članov tihi družbenik, ali pa če gre za udeležbo v drugi družbi na kakšni drugi pravni podlagi, le če bo h takšnemu poslu dal soglasje nadzorni ali upravni organ družbe oziroma skupščina. Prav tako pa se tudi v primerih, ko gre za manj kot 10 % udeležbo na kapitalu, vzpostavlja transparentnost, saj bodo morali biti prej našteti organi o sklenitvi posla obveščeni. Zakonska novela torej zasleduje in uresničuje načelo transparentnosti oziroma preglednosti poslovanja družb v okviru sklepanja poslov med družbami, kadar bi zaradi udeležbe iste osebe, v eni družbi zaradi vodstvene funkcije v drugi pa kot lastniške, lahko prišlo do konflikta interesov. Menimo, da je predlog novele zadosten, ne samo zato ker so za kršitelje določb predpisane tudi denarne kazni, nadzor na izvajanjem določb po osnovnem zakonu pade pod Ministrstvo za gospodarstvo, pač pa je bistvo v tem, da se k problematiki skrivanja lastništva in posledičnega plasiranja koristi k vodstvenim osebam pristopi sistemsko. V naši poslanski skupini bomo predlagano dopolnitev podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba SLS. LDS, oprostite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, spoštovana gospa ministrica s sodelavci! Seveda sem še vedno v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije, tako tudi predstavljam njihovo stališče. Pri obravnavi novele zakona o gospodarskih družbah gre za že tretji poskus urejanja problematike konfliktov interesov, ki se lahko pojavljajo pri poslovodenju neke družbe in s poslovodno osebo povezanih družb, ki bi poslovale s prej omenjeno družbo. Primeri iz prakse so nam znani, zato je skrajni čas, da sprejmemo celovito rešitev, ki bo urejala to področje. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo že ob predhodnih dveh razpravah o spremembah zakona o gospodarskih družbah zavzeli stališče, da ostro obsojamo konflikte interesov, ki se izvajajo tudi preko instituta tihih družbenikov in nosilcev tihih družb, nismo pa se strinjali z enostavnim črtanjem poglavja o tihih družbah. Gre namreč za institut, ki je povezan tudi v drugih državah, poleg tega pa v temelju ne bi reševal problema, ker bi se podjetja lahko oškodovalo tudi preko drugih pravnih poti. Namreč, če bi ukinili institut tihih družb, bi samo administrativno odpravili mehanizem, vsebinsko pa še naprej omogočamo tovrstno sporno delovanje na drugačne način. Naj že na začetku povemo, da bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli to novelo zakona, saj menimo, da bo bolj celovito urejeno področje konflikta interesov. Le-ta namreč sledi cilju horizontalnega preprečevanja konflikta interesov pri gospodarskih družbah. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se zavedamo omejitev, ki jih ima ta zakon. Zato tudi delimo mnenje, da je to le en korak v pravo smer. Brez ustreznega nadzora, sankcij, pa tudi dviga poslovne kulture v Sloveniji pozitivnih učinkov ne bo, pa naj sprejmemo še tako vodotesne zakone. Sicer pa predložena novela zakona širše kot doslej omejuje konflikte interesov, tako da se določa, da poslovodstvo lahko sklene pravni posel z drugo družbo, v kateri ima sam, ali njegov ožji družinski član, ali vsi skupaj delež, ki dosega desetino osnovnega kapitala, ali je sam ali njegov ožji družinski član tihi družbenik druge družbe, ali je udeležen na njenem dobičku na kateri koli drugi pravni podlagi, le s soglasjem nadzornega sveta ali upravnega odbora družbe. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ocenjujemo, da je taka omejitev ustrezna oziroma v danih okoliščinah najbolj primerna. Ne glede na vse zapisano in pravno dorečeno pa še enkrat opozarjamo, da instrument preprečevanja konflikta interesov ne bo deloval, če ne bodo resne nadzorstvene vloge odigrali tudi nadzorni organi družb, ki so prvi poklicani, da nadzorujejo poslovodstvo. Šele v kasnejših fazah lahko nepravilnosti izsledijo organi odkrivanja in pregona. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlagani zakon podprli.
Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Danes bomo v okviru sprememb zakona o gospodarskih družbah odločali pravzaprav samo o dveh stvareh. Prva je ta ponudba Vlade, ki se glasi: poskus omejevanja konflikta interesov, in druga je poskus, da se z amandmajem ta osnovni namen Vlade nekoliko radikalizira. Kar se tiče prvega namena Vlade, bomo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev predlog zakona podprli. Menimo, da je prav in da je ustrezno zadostno, da se skuša omejiti konflikt interesov na način, da morajo biti posli, takrat kadar gre za več kot 10 % lastništvo v osnovnem kapitalu, oddani s soglasjem. Torej so transparentni, so preverjeni, je lahko preverjena njihova ekonomičnost in siceršnja upravičenost. In drugič, z načinom, da se, kadar gre za manjši odstotek lastništva, takoj poroča in s tem omogoči tudi eventualno ukrepanje nadzornega odbora, upravnega odbora ali kdaj bistveno kasneje skupščine. Torej ocenjujemo, da so to zadostni ukrepi. Ravno tako menimo, da je treba, tako kot je Vlada sama naredila, opozoriti na to, da se konflikt interesov omejuje tudi s številnimi drugimi predpisi, ki niso neposredno povezani s tem ukinjanjem, pod narekovaji, tihih družb in da so tudi priporočila, ki jih Vlada s svojim sklepom namenja AUKN, ustrezna, dasiravno ne verjamemo najbolj, da bodo tudi funkcionalna. Kar se tiče amandmajev, se priklanjamo argumentaciji, ki govori o tem, da ni mogoče tako dramatično povečevanje glob zavoljo tega, ker bi to bilo v konfliktu z nekim drugim zakonom, z zakonom o prekrških. Zato tega amandmaja ne moremo podpreti, pri čemer ne mislimo, da so številke, ki so zbrane za globe, edine mogoče, lahko bi bile seveda tudi drugačne, tudi višje ali nižje, ne morejo biti pa takšne, da so v nasprotju z zakonom. Kar zadeva prvi amandma, menimo, da je preveč radikalen in da je pravzaprav to poskus vrniti vsebino za kakšnega pol leta nazaj, na prvi predlog poslanske skupine, ki je takrat predlagala črtanje določb o tihih družbah, ki je predlagala tudi, da se postopek prične v roku 30 dni in ocenjujemo, da bi to bilo v nasprotju s splošno poslovno prakso v svetu in da to tudi v ničemer ne bi pripomoglo k izboljšanju poslovanja in tudi ne k večjemu, boljšemu preprečevanju konflikta interesov, ker so se takoj pojavile drugačne možnosti, ki bi bile manj pregledne in ki bi, kar zadeva odgovornosti tihih družbenikov, bile slabše od obstoječih rešitev. Poslanska skupina nepovezanih poslancev bo predlog zakona podprla, ne more pa zagotoviti podpore predlaganima dvema amandmajema.
Besedo ima gospod Mirko Brulc v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Pozdravljeni! Predlog zakona, ki ga je predložila Vlada, je dejansko izpolnitev zaveze, ki je bila dana na obravnavi dvakrat obravnavanega predloga novele zakona o gospodarskih družbah Poslanske skupine SDS, ki je brisal institut tihih družb. Vlada se je za razreševanje nepravilnosti, ki so se v preteklosti v poslovanju tihih družb pokazale, odločila za srednjo pot, kar ne pomeni brisanja samega instituta tihih družb, saj le-te nudijo širok spekter pozitivnih implikacij, ampak v čim večji meri odpravo nasprotja interesov v teh družbah. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo prepričani, da je rešitev, ko lahko poslovodja ene družbe sklepa posel z drugo družbo, v kateri ima sam ali njegov ožji družinski član več kot 10 % delež na kakršni koli pravni osnovi zgolj ob soglasju nadzornega sveta, če pa ima manj kot 10 % delež, pa po predhodni obvestitvi nadzornega sveta, da je taka odločitev primerna. Prepričani smo, da ta rešitev zagotavlja cilj, ki ga je zagreto zagovarjala že opozicija v večkratnih predlaganjih enakih zakonov, to pa je transparentno poslovanje tudi v primeru nadaljnjega obstoja instituta tihih družb v slovenskem pravnem sistemu. Zaradi tega razloga bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona brez zadržkov podprli.
Hvala. Besedo ima gospod mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovana ministrica, spoštovani kolegice in kolegi! Nemčija je najpomembnejši slovenski trgovinski partner, ko govorimo o državah članicah EU, in nedavna anketa med nemškimi gospodarskimi subjekti je pokazala, da postaja Slovenija manj privlačna za naložbe nemških podjetij pri nas in za poslovne vezi sploh. Eden izmed temeljnih razlog je korupcija. Torej, tudi nemški gospodarstveniki ocenjujejo, da je razmah korupcije problem za slovensko gospodarstvo in za Slovenijo sploh. Ista anketa je pokazala, da smo zaradi padca privlačnosti poslovnega okolja v Sloveniji ob tisoč do tisoč 500 delovnih mest in da je tudi korupcija eden izmed razlogov za to. Slovenija je doslej sprejela različne ukrepe za omejevanje korupcije pa tudi navzkrižje interesov, ki vodijo v koruptivna dejanja. Ustanovljene so bile razne komisije, tudi sedaj imamo Komisijo za preprečevanje korupcije, iz katere se tudi nekateri funkcionarji delajo norca, in imamo tudi nekatere zakonske prepovedi, te veljajo za funkcionarje, poslance, ki ne smemo opravljati nobene gospodarske dejavnosti, imamo omejitve, katere firme smejo poslovati in katere ne smejo poslovati z državo, ne glede na to, ali bi tako poslovanje imelo pozitiven ali negativen učinek za državo. Torej velja absolutna prepoved. To se pravi, jaz ali spoštovane kolegice, ki tukaj sedite, ali tisti, ki tukaj ne sedite, ne smemo se mi ukvarjati z nobeno gospodarsko dejavnostjo zaradi tega, ker sistem načeloma preprečuje navzkrižje interesov in posledično koruptivna ali kakršna koli s tem povezana dejanja. V Slovenski demokratski stranki enako predlagamo za to, da organi vodenja in nadzora gospodarskih družb v večinski državni lasti ne smejo biti hkrati tihi družbeniki podjetij, ki poslujejo s temi gospodarskimi družbami. Želimo torej načeloma preprečiti to navzkrižje interesov in posledično zlorabo in korupcijo. Sleherno dopuščanje tega vodi v deviacije in arbitriranje, ali bi lahko to vplivalo ali ne bi lahko to vplivalo in po predlogu Vlade je takšno obveščanje in soglasje nadzornega sveta dovolj. Mi imamo pregovorno zlizanost nadzornih svetov z upravami, ker si tudi vzajemno sami med seboj določajo nagrade in še marsikakšno boniteto iz naslova upravljanja teh dejavnosti in imamo tudi, žal, še vedno razmeroma nizko stopnjo odgovornosti zlasti organov vodenja in nadzora v gospodarskih družbah, kjer je država lastnik. Zato menimo, da Slovenija še ni dozorela tržna ekonomija, ki si lahko privošči na področju tihih družb rešitve, ki jih poznajo tradicionalne tržne ekonomije. Zato smo v Slovenski demokratski strani že pred časom predlagali rešitve, kjer bi popolnoma izbrisali pravno podlago za tihe družbe in tudi sankcionirali vsakršno inovativno paralelo nekega sodelovanja po vzoru tihe družbe. Zato smo tudi zapisali, da bi bilo sleherno poslovno sodelovanje ali relacija med družbo in družbeniki nično, če ne bi bilo vpisano v poslovni register. Želimo torej transparentne odnose znotraj tega. Žal sta vlada in tudi ta parlament kar nekajkrat to zavrnila in vlada predlaga v rešitev varianto, po kateri bi bili dolžni tihi družbeniki to zgolj naznaniti in naznaniti poslovne relacije in potem bi nadzorni svet to arbitrarno ugotavljal. Menimo, da to ni zadosti in da bo to vodilo še naprej k problemom. Morebiti bi bilo to zadosti, če bi vlada upoštevala naš predlog in pozvala vse direktorje in nadzornike državnih firm, da poročajo, ali so tihi družbeniki. Tega vlada ni storila, te relacije ostajajo skrite, ne vemo, koliko jih je. Vesel sem, da je gospod Toplek tudi odstopil kot tihi družbenik in vztrajamo pri naših rešitvah.
Besedo ima gospod Alojz Posedel v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares bomo predlog zakona o gospodarskih družbah podprli, enako tudi amandmaje koalicije, kjer so pač takšni, da bodo koristili pri izvajanju tega zakona. Strinjali bi se lahko tudi s tistimi, ki so že v uvodu povedali, da se je Vlada pravilno in pravočasno odzvala na anomalije, na katere so nekateri opozarjali, da so si nekateri želeli pri tem celo rešitve, ki bi zagotovo postale moteče za samo poslovanje, gospodarsko dejavnost, so pa danes lahko zopet predmet kritike, zakaj se niso uveljavile. Tihe družbe so družbe, ki poslujejo povsod v svetu, imajo tudi svojo pozitivno stvar. Je pa res tako, da se v Sloveniji za vsako, še tako dobro stvar najdejo posamezniki, ki jo izkoristijo. Tudi pri tihih družbenik ni bilo nič drugače in zato tudi mogoče en pregovor, se ne sliši najbolj lepo, ampak kaže na nekaj, da vedno tudi "svinja misli svinjske misli". Se pravi, ne moremo in ne smemo vsega regulirati, vsega prepovedati, vsega povedati in zapisati, ker na ta način bi gospodarsko podjetniško svobodo zagotovo preveč omejili z različnimi administrativnimi ovirami in tako postali še bolj neprivlačni za tuja vlaganja in pa za delovanja v pogojih in na načinih, kot so tuji partnerji pripravljeni. Zato smo prepričani, da takšno določilo, ki je zdaj zapisano, da v primerih, ko je posameznik, družbenik solastnik več kot desetine kapitala v drugi družbi, mora pri vsaki pogodbi, vsakem poslu biti seznanjen nadzorni svet in o njem tudi odločati; ali pa v drugem primeru, če je ta delež manjši, da se v treh delovnih dneh pač o tem obvesti. Tu je verjetno treba opozoriti in apelirati na to, kar v slovenskem gospodarstvu manjka, zato so nekateri posamezniki, nekateri menedžerji z izredno nizko moralno, poslovno kulturo in etiko vrgli črno luč na mnoge ostale, ki vsak dan delajo trdo, pošteno in je treba na tem vztrajati in delati tudi naprej. Tudi veseli nas ocena predgovornika o zlizanosti nadzornih svetov, regulatorjev, tistih, ki nadzorujejo. To je v tem trenutku velika težava Slovenije. Mislim, da je najlepšo oceno tega dal bivši gospodarski minister Matej Lahovnik, ki je to imenoval "srečna družinica". In takšnih povezav je res bilo in jih je verjetno še preveč. Ko posamezni visoki uradniki sedijo v nadzornih svetih državnih podjetij, državnih bank ali privatnih podjetij, to zagotovo ni dobro, zato je treba pri tem delovati naprej in biti pozoren na to, kar se dogaja – na korupcijo. Zato je bilo pred leti tako nerazumljivo opazovati napore nekaterih po ukinitvi Komisije za preprečevanje korupcije in da je tega na žalost v Sloveniji preveč in da bo treba to še naprej nasprotovati in zmanjševati. Tisto, kar je verjetno v tem trenutku – in v razpravi na Odboru za gospodarstvo se je tudi pokazalo – treba spremeniti, dopolniti zakonodajo, še predvsem na tistem področju, ko je s stalno novim ustanavljanjem podjetij mogoče izigravati tako zaposlene, tako lastnike in najbolj upnike z vedno novim ustanavljanjem in prenašanjem premoženje in tistega dobrega, kar je od podjetja ostalo, na drugo podjetje. Sicer pa je ta predlog pravočasen, dober in mislim, da bo odpravil vse tiste anomalije, zato ga bomo v Poslanski skupini Zares podprli.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 4. 2011. V razpravo dajem 1. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Torej, osnovna intenca vladnega Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah je ta, da bi nadzorniki bili obveščeni o poslih, ki jih ima namen skleniti podjetje, ki ga nadzorujejo z družbo, kjer je tudi organ vodenja tihi družbenik. Torej, osnova je, da se na nek način seznani nadzorni svet s takšnim poslovanjem. V Slovenski demokratski stranki menimo, da to ni dovolj. Menimo, da takšnega poslovanja ne more in ne sme biti, ker je predmet navzkrižja interesov in vodi v možnost oškodovanja te družbe, ki posluje s tiho družbo. Zakaj? Zaradi tega, ker je več kot očitno, da če je nek organ vodenja ali nadzora ene gospodarske družbe hkrati tihi družbenik neke druge družbe, da želi skriti sebe zaradi svoje vloge v neki firmi, skriti sebe torej v tej tihi družbi. Zakaj se torej skrivati? Zakaj prikrivati svojo participacijo v tihi družbi očem javnosti, še posebej radovednim novinarjem, pa ne nazadnje tudi gospodarskim subjektom, ki so potencialni konkurent te tihe družbe? Spoštovani, ali se je kdo od vas vprašal, če pri tej neverjetni naklonjenosti predsednice uprave Darsa do SCT slučajno ta gospa ni kakorkoli poslovno povezana kot tihi družbenik s SCT? Bili smo priča, da se je, kljub temu da se je vedelo, da SCT drvi v zgodbo prisilne poravnave in sedaj vidimo tudi stečaja, s strani Darsa z neverjetno lahkoto poplačevalo vse temu konkretnemu SCT in da je SCT naprej dolžnik številnim podizvajalcem, kar v tem parlamentu nekaj časa že obravnavamo. Torej, mi ne moremo izvedeti. Mi iz opozicije smo prosili Vlado, naj povpraša organe vodenja in nadzora družbe v večinski državni lasti, ali so hkrati kakšni tihi družbeniki podjetij v Sloveniji in na tujem. Vlada je rekla, da nam tega ne bo sporočila, ker tega ni dolžna spraševati teh ljudi. Po drugi strani se pa Vlada čuti dolžna omejevati nagrade tem ljudem. Mislim, da je tu neko dvojno merilo ali dvoličen pristop pri zelo podobnem problemu. Imeli smo konkreten primer – gospod Danilo Toplek, dolgoletni, sedaj en dan pravzaprav odstopljeni, predsednik uprave Taluma, je bil, to pa ni špekulacija, tihi družbenik tihega družbenika podjetja Gradbeno podjetje Ptuj, ki je poslovalo s Talumom. Poglejte, spoštovani! Če je gospod Toplek, ki si seveda tudi obeta dobiček iz naslova tega podjetja, kjer je družbenik, kako bo on na eni strani nepristranski pogajalec s tem gradbenim podjetjem za posle, po drugi strani je udeležen pri dobičku tega gradbenega podjetja, ker je pač takšna regulativa. Torej, on je na obeh straneh in mu je v interesu, da podpiše gradbeno podjetje dober posel, ker bo od dobrega posla tudi dobiček in bo tudi kaj kapnilo v žep posamezniku. Zanima nas, koliko je teh relacij med direktorji, predsedniki uprav gospodarskih subjektov v večinski državni lasti oziroma koliko denarja se vleče, "cuza" iz teh podjetij zaradi interesa teh tihih družbenikov, ki so skriti, ki jih ne poznamo, ne vidimo, saj niso vpisani v poslovni register. V Slovenski demokratski stranki ne želimo nič drugega, kot da so vse te relacije vpisana v poslovni register, kar pa pomeni, da ni obstoja tihih družb, ker značilnost tihih družb je le ta, da se te relacije ne vpisujejo in so očem prikrite. To je naš edini interes. Zato tudi predlagamo amandma k 1. členu, in sicer da se za 38. členom doda 38.a člen, ki se glasi, da poslovodstvo, prokurist in izvršni direktor gospodarske družbe ne sme sklepati pravnega posla z družbo, v kateri je sam ali njegov družinski član tihi družbenik druge družbe. Če tega med vrlimi poslovodnimi organi, izvršnimi direktorji v Sloveniji ni, potem ni nič narobe, to ni nobeno omejevanje. Če pa tega kaj je – pa hvala bogu, da se takši posli ne smejo sklepati! Spoštovani, sprašujem Vlado in tiste, ki boste to rešitev Vlade podprli, ali menite, da je za državno firmo ali pa tudi za drugo družbo koristno, da ima na eni strani direktorja, ki odloča o poslih firme, tudi državne firme, ki je hkrati tihi družbenik poslovnega partnerja te firme – skrit torej. Mislim, da je to nezdrava relacija, direktni konflikt interesov, ker se ista oseba pojavlja na obeh straneh posla, to se pravi kot naročnik in kot dobavitelj. Tak posel je pristransko sklenjen, ne pa nepristransko sklenjen in gre tudi na račun konkurence in pomeni omejevanje konkurence. Definitivno, kajti taka družba, tak poslovi partner je privilegiran, ker ima direktor interes za to, da pride do posla, medtem ko verjetno konkurenca lahko samo to nemo opazuje pa še sploh niti ne ve, za kaj gre, ker je ta nekje v ozadju in skrit. To je, spoštovani, nezdravo. Če tega ne uvidite, potem vam bog pomagaj. To je nezdravo, da je lahko nekdo direktor ene firme hkrati tihi družbenik druge firme, ki posluje s to firmo in seveda kuje in nikoli ne poslujeta z izgubo, saj bi bilo res smešno, in verjetno so tudi plačilni roki v piko spoštovani, tam ni plačilne nediscipline. Poglejte. Mi smo ta amandma bistveno omejili in ga naredili manj restriktivnega, kot so bili prvotni amandmaji oziroma prvotni predlogi. Bistveno smo ga omilili, bistveno! S tem preprečujemo eno, res ne vem, kako eklatantno kolizijo interesov, pri čemer dopuščamo, žal, ker se tudi amandmirati ne da, še možne druge kolizije interesov, ki jih povzročajo tihe družbe. Menim, da je več kot prav, da se tak amandma podpre, pa vem, da bo marsikdo imel težav s podporo temu amandmaja, zato ker ga predlagamo pač v SDS.
Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Tiha družba, že samo ime nekaj pove, da gre, tako kot je rekel malo prej moj kolega, za legalen "šmugl". Res, zakaj bi bilo treba, da je o nečem tiho, zakaj bi morali nekaj skrivati, pred kom je treba skrivati? Če imaš denar pa če želiš investirati v nekaj, verjetno ni to nič hudega, drugo pa je, če želiš, da je glede tega tiho, da se na vse mogoče načine to prikriva, da se seveda zaradi tega tudi ne plačujejo davki – zato je tiho, ker če bi bilo javno, potem bi moral plačati davek, posloval pa ne boš, če imaš izgubo, tako firmo boš sam zaprl; to se pravi, interes ti je, da posluješ z dobičkom. Če to delajo tisti, ki vodijo firme, ki so v večinski državni lasti, in potem poslujejo sami s seboj, to se pravi, prikrivajo dobiček, prikrivajo, da bi plačali davki, zato je to legalni "šmugl", tako kot je rekel eden moj kolega maloprej. Marsikdo bo rekel, da je to institucija, ki jo poznajo na Zahodu, saj smo jo uvozili iz Evrope. Ja, seveda jo poznajo, saj tudi takrat, ko se je ustanovila, so tisti, ki so jo pogruntali, verjetno imeli isti vidik, da bodo kaj prikrivali; vendar problem je nekje drugje. Če primerjamo samo z Nemčijo, v Nemčiji instituti nadzora, institucije nadzora delajo in tisti, ki si to privošči, ga hitro odkrijejo. Verjetno se boste spomnili še dobro leto nazaj, kaj je naredila nemška davčna uprava za tiste, ki so prebegnili s svojim kapitalom v Liechtenstein – dosti manj problematična zadeva. Plačali so 5 milijonov evrov nekomu, ki je bil krt v tisti banki v Liechtensteinu, da jim je dal imena vseh nemških državljanov, vseh nemških direktorjev, vseh nemških poslovnežev, ki so tja prebegnili s svojim kapitalom. Poglejte, začuda, našli so direktorja nemške pošte, ki je verjetno še nekaj v državni lasti. Si predstavljate?! Kaj je bila posledica – takoj je letel! Sicer je sam odstopil, zato ker je bolj pametno naredil, ker če sam odstopiš, je verjetno malo lepše, kot če te na silo vržejo. Oni so to naredili. Ampak začuda, v naših medijih je bil največji rompompom, kako so si to nemški državni preiskovalni organi sploh upali. Pri nas je bil največji problem, v naših medijih! Ja seveda! Če potem ugotavljamo, da smo našli tudi vidnega člana ali zvezdo SD, ki je vodil v Kidričevem Talum, ki je sam s sabo posloval. In ljudski glas pravi, da je takšnih direktorjev državnih podjetij v Sloveniji še ogromno. Mogoče samo tisti, ki so najbolj glasni, ki največ govorijo o tem, kdo izkorišča naše gozdove – kdo je tam tihi družabnik? Mogoče malo razmislite, verjetno ste vsi slišali o tem, ampak o tem se samo govori. In se bo še naprej govorilo, zato ker ni mogoče to, kar smo mi v SDS predlagali, da bi tihe družbe zaradi tega, ker pri nas nadzor ne dela, pa da bi se izognili izčrpavanju državnih podjetij na račun tistih tihih, privatnih, da bi ta zadeva postala javna. Ampak, ne! Očitno tu mora biti res neka grozna naveza, res mora biti nekaj groznega zadaj, da se tako otepate tega. Prepričan sem, da nihče od vas nima nobene takšne firme, prepričan sem. Zato ne razumem, zakaj naslanjate hrbet za druge. Slučajno je ta primer z gospodom Toplakom prišel na dan, to pa zaradi tega, ker so se tihi družabniki v tihi družbi pri tihi družbi skregali. Drugače to verjetno ne bi prišlo na dan in bi še vedno govorili, da pri nas tega ni. Ampak to ni tako in seveda podpiram to našo osnovno intenco zakona, ampak zdaj, če je že to tako, lahko rečem, da je ta zakon blažev žegen, škode prav gotovo ne bo naredil, ampak veliko koristil pa ne bo, ker temelji na nekih moralnih vrednotah. Soglašam z enim od predgovornikov z vaše leve strani, ki je dejal, da je to pri nas problem. Če moralne vrednote teh direktorjev ne bi bile vprašljive, potem mi sploh ne bi prišli do takšne situacije. Sploh ne bi prišli do tega, bi vse lepo štimalo, tihih družb ne bi bilo, direktorji firm v večinski državni lasti ne bi imeli tihih družb in zadeve sploh ne bi bilo. Ampak, ker to sloni na moralnih vrednotah, je pa to tako. In zdaj spet sloni, če bo ta povedal nadzornemu odboru, nadzornemu svetu, potem bo zadeva prišla v javnost. Ja, kaj pa, če ne bo povedal?! Kaj pa, če ne ob povedal? Da smo prvo tiho družbo ugotovili, je trajalo – ne vem koliko, 15 let ali pa 10 let. Koliko časa pa bo zdaj trajalo, da bomo našli koga glede na "zlizanost" politike in vodstev v podjetjih v državni lasti? Verjetno se vsi strinjamo, da nima smisla izgubljati besed. Spet sloni na nekih moralnih vrednotah, ki pa jih, kot ugotavljamo, ni, to pa zaradi tega, ker nadzorni organi ne delajo. Pri nas smo celo v preteklosti SDK, ki je še takrat imel nadzor, prepovedali, da bi našim firmam nadziral bilance v tujini, firm v tujini. Prepovedali. K čemu to vodi? Točno k temu, o čemer se mi zdaj pogovarjamo! Prepovedano je bilo z zakonom, pa nič ni pomagalo, da smo tu v opoziciji opozarjali na to in takrat vpili. Zakon je mirne duše šel skozi. Naša institucija za nadzor ni smela nadzirati naših firm v njihovih poslovalnicah ali obratih v tujini. Ne, tisto pa je nekaj posebnega! Ja, pa to je rajsko! Fantje, pojdite tja, zmenite se in naredite to! Država vam to podarja, ponuja vam. In zdaj se dogaja isto. Ne, tihe družbe ne smejo postati javne, tam še vedno lahko delate, na moralnih vrednotah bo to slonelo. Boste povedali, če imate kaj več kot 10 %. Ja, kateri norec pa bo to povedal?! Pri nas, ko nadzorne institucije ne delajo, pa celo prepovedano imajo, da bi nadzirale bilance v tujini. Halo!! Potem pa se čudimo, ko z grozo ugotovimo, da je direktor Taluma imel tiho družbo, s katero je sam posloval. Z grozo ugotovimo! To ni mogoče! In ta človek je predsednik nadzornega sveta druge največje slovenske banke! Saj ni on kriv. Zakaj pa ne bi bil, če je lahko, ampak vladajoča politika mu to omogoča. Potem pa se čudimo, da se tam dogajajo kakšne čudne stvari. Neverjetno! In on je zdaj odstopil kot predsednik uprave Taluma, ampak nadzornik pa je še vedno ostal v drugi največji slovenski banki. To pa še vedno, to pa je še vedno lahko. To pa ni skregano z nobeno logiko. Neverjetno! Seveda, ta zakon ne bo naredil škode, koristi pa tudi verjetno velike ne. To je dejstvo. Jaz podpiram te naše amandmaje in še vedno pravim, da tisti zakon, ki smo ga trikrat ali štirikrat predlagali, ki bi obelodanil tihe družbe, bi še bila vedno najboljša rešitev. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala lepa. Prvega amandmaja kolegov iz SDS ne bom podprla zaradi tega, ker se mi zdi, če povzamem izjavo kolega Petana, da je to blažev žegen, drži, da je ta blažev žegen tako za originalno besedilo spremenjenega člena kot za to besedilo. Gre namreč za to, da če ni mogoč vpogled v delniško knjigo ali v knjigo o deležih v družbi, potem seveda je čisto vseeno, ali gre za 10-odstotni delež ali gre za ničodstotni delež. Se pravi, sprememba tega člena bistveno ne spremeni stvari. Ne bi razlagala okoli tega, kaj sama mislim o tihih družbah, o zakonu oziroma o spremembah zakona v zvezi z njihovo ukinitvijo, bi pa rada povedala, da bom podprla drugi amandma. Zdi se mi namreč, da če pride do odkritja, da je posameznik kršil 1. člen tega zakona, se pravi, kljub temu da ni povedal, da je tihi družbenik v družbi, ki naj bi sklepala posle z družbo, v kateri je član uprave, nadzornega sveta in prokurist in tako naprej, da je to vredno kaj več kakor samo 4 ali 5 tisoč evrov. Zaradi tega bom ta drugi amandma podprla, tako da že vnaprej povem, mislim, da je smiseln, da za take kršitve, kjer gre v bistvu za – saj denar ne more odtehtati nemorale. S tem se popolnoma strinjam. Vendar pa, če že prihaja do nemoralnih dejanj, če že prihaja celo do kršitev zakona – jaz sicer mislim, da je pogosto morala nad zakonom –, je pač treba tudi malo močneje udariti po žepu in bom zato ta amandma Poslanske skupine SDS podprla.
Besedo ima gospod mag. Žerjav.
Hvala lepa za besedo. O tihih družbah smo že kar nekaj govorili v tej dvorani. Osebno mislim, da je ta rešitev, ki je predlagana, dobra in jo je treba podpreti. Sam sem sicer zelo skeptičen do tihih družb, tihih družbenikov pri nas. Namreč, pri nas se nekatere, sicer normalne rešitve, ki so v svetu normalne, v Evropi normalne, po navadi sfižijo in postanejo nenormalne. Človek se sprašuje, zakaj pri nas sploh tihi družbeniki so oziroma zakaj je sploh ta opcija mogoča in kdo se skriva za temi tihimi družbeniki. Kdo so ti tihi družbeniki? Ali imamo morda kakšne pomembneže, ki jim to prav pride? Ali imamo morda kakšne politike, ki jim to prav pride in se skrivajo znotraj teh zgodbic? Ali imamo kakšne menedžerje, ki se skrivajo, pa potem tako ali drugače med posameznimi družbami prenašajo med svojo lastnino, da temu tako rečem, tako ali drugače kapital? Po moji oceni je to legalna kraja. To je legalna korupcija in nič drugega. In to zagovarjamo v Državnem zboru, namesto da bi s tem presekali. V zadnjem času se sliši, kot primer denimo, podjetje, ki je dobavitelj pisarniškega materiala za državno upravo, kot se temu reče, kjer teče veliko denarja, da ne bom rekel milijone evrov, da naj bi bil lastnik nekdo iz Liechtensteina. Halo?! Halo?! Kaj pa je to? Lopovščina brez primere! Upam, da bodo ustrezni organi, ki že na tem delajo, zadevi prišli do kraja. Ampak neko skrivanje za nečem, za tihimi družbami, ne vem, za "off shore" podjetij v Liechtensteinu, na Cipru, Kajmanskih otokih in ne vem kje. Ali bo ta država znala to prekiniti? Ali bomo pa to ščitili do onemoglosti, do zadnje kaplje krvi? Ali bomo ščitili to, da denar odteka na vse konce in kraje? V dveh letih bojda v Ciper in Liechtenstein za 300 milijonov evrov. Ali bo kdo to presekal? Ali bo kdo vprašal, zakaj pa 300 milijonov v Liechtenstein in Ciper? In najbrž še v katero davčno oazo. In kdo to dela? Kaj se mi gremo v tej državi? Zdi se mi grozljivo, ko pridejo rešitve – in o teh rešitvah smo tudi že govorili –, ki bi morda lahko bile korak v smeri, da se vendarle na teh anomalijah nekaj naredi, da se nekaj prepreči ali pa vsaj oteži, če že ne prepreči. Takrat najdemo sto in en izgovor, da to preprosto ni mogoče. Je mogoče! Zakaj ni mogoče? Na prihodnji seji bomo sami predlagali nekaj takih rešitev, da take anomalije preprečimo. Tudi to odtekanje denarja v davčne oaze. To so tudi, da ne bom rekel davčne oaze, ampak kakšne druge oaze – ti tihi družbeniki. V svetu so tihi družbeniki – ve se, zakaj. Pri nas pa zato, da pomembneži, politiki in še kdo drug legalno kradejo. Nič drugega. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Alojz Posedel.
Hvala lepa za besedo. Najprej, da bo bolj jasna moja razprava, zakaj ne bom podprl tega amandmaja. Nimam nobene tihe družbe, nisem družbenik nikjer, predvsem pa ne naslanjam hrbta za nikogar. Nekdo se je prej spraševal, zakaj nastavljamo hrbte. Te spremembe ne bom podprl zato, ker bi želel živeti in delati v takšni državi, kot jo je prej gospod Vizjak tudi naslikal, Nemčijo. Tam tihe družbe obstajajo. Ker če bi bile to leglo kriminala, kot hočete prikazati, potem bi verjetno Nemci, ki so tako učinkoviti, da so v Liechtensteinu našli direktorja njihove pošte, že zdavnaj prepovedali tihe družbe. Na Odboru za gospodarstvo smo veliko govorili o tihih družbah in govorili o tistem pozitivnem, zakaj tihe družbe v normalnem poslovnem svetu v drugih državah so, zakaj dobro funkcionirajo. To je ta razlika med drugimi državami in našo. To, kar smo sedaj poslušali, kako je pri nas to samo za legalni "šmugl" in samo za izčrpavanje podjetij, kaže na to, da pač je stanje duha v tem trenutku takšno, da ne moremo v nobenem posamezniku, v nobeni obliki najti nič pozitivnega. Mene ne moti, da na poti v Ljubljano poslušam pol ure javljanje ljudi, ki so totalno zgroženi nad tem, kaj se nam dogaja, nad situacijo, v enem delu celo upravičeno, zelo upravičeno. Ampak v drugem delu že tako slabo, da naj nekdo samo luč še ugasne in pripelje politike iz tujine. Če pogledamo danes dva primera. Zgrožen sem, kaj se dogaja z gozdovi – baje se preprodaja z lesom – in glede tega, o čemer je govoril gospod Žerjav, o nabavi pisarniškega materiala. Fantje, tisti, ki ve za kazniva dejanja, ki ve za nekaj, kar je narobe, je dolžan to prijaviti! Ne tako v parlamentu, ko je praktično prazen parlament, navreči, kaj se vse dogaja in da je to povezano s tihimi družbami in z vsemi, ki kradejo. Sam gospoda Topleka ne bom omenjal kot grešnika, kaj je naredil, ampak da je preživel že tri različne mandate treh vlad, treh političnih opcij in verjetno bil sponzor vsem. Zagotovo. Lahko trdim, da ja, ker se sicer ne bi obdržal. Zato je način reševanja problemov napačen, s tem da bomo zakon izmaličili tako, da ne bo primeren takšen, kot je v Nemčiji, ampak neka naša pogruntavščina lova na čarovnice, da ja vse odpremo, kdo je tihi družbenik in kaj vse dela. Primerjava s tujino je vedno dobra in jo moramo imeti tudi takrat, ko pripravljamo zakon, in ta amandma je ravno takšen. Načelno nima noben nič proti, sem prepričan. Tukaj vsi ne bomo nasprotovali temu, zato ker bi ščitili, bili karkoli drugega, ampak ker potem ta zakon ne bi bil primerljiv z zakonodajo, ki je v tujini. Potem pa verjetno čez nekaj časa zopet vprašanje, da ima Slovenija zakonodajo, ki ni privlačna za tuje investitorje. Ja, nekateri pridejo tudi s pozitivnim namenom, da so tihi družbeniki, prinesejo "know how", ki se ga pač ne pove, in potem dobi tudi dobiček iz tega. To je zunaj popolnoma legalno, tisto razliko ste pa tudi vi povedali. Vsi poznamo, kaj so naredili v tujini z direktorjem SCT in v kakšnem času dobili, obsodili, pokasirali ter kaj se dogaja v Sloveniji. To je tisto, kar je zaskrbljujoče! To pa ni problem zakona, ampak izvedbe, spoštovanja zakona, morale in pa delovanje sodstva. Hvala.
Gospod Vizjak, ste mislili na repliko? [[Ne. Dobro.]] Besedo ima gospa ministrica. Izvolite.
Hvala lepa. Še nekaj pojasnil k tem amandmajem Poslanske skupine SDS bi povedala. Moram reči, da ste še v času obravnave še spremenili amandma in ste črtali to, da ne sme skleniti pravnega posla z drugo družbo, tako da sedaj ostane, da ne sme skleniti pravnega posla samo s tihim družbenikom. S tega vidika, kot smo s sodelavci rekli, v bistvu to niti tako slaba rešitev, vendar dejstvo pa je, da glede na to, da govorimo o zakonu o gospodarskih družbah, ki pa ureja ne samo državne družbe ali pa družbe v državni lastnini, ampak tudi privatne družbe, je mogoče za ta zakon ta določba res preveč restriktivna. Kot veste, smo povedali, da za državne družbe – tukaj se strinjamo, da je treba povečati nadzor. To smo zaenkrat rešili tako, da je Vlada priporočila Agenciji za upravljanje kapitalskih naložb, da v svoj kodeks upravljanja s kapitalskimi naložbami države – se pravi tam, kje je tudi največ pomislekov in se tudi verjetno pojavlja največ dvomov o nepravilnosti in izkoriščanju teh pozicij in teh poslov za neke koruptivne ali kakršne koli nelegalne namene –, skratka, mi smo sedaj to v kodeksu upravljanja družb nekako rešili. Kapitalske družbe so v kodeks zapisale, da morajo osebe javnega prava v svoje pravne akte, ki urejajo kapitalske naložbe, vključiti nezdružljivost opravljanja funkcije vodenja. Potem je še določeno, da se za reševanje pravic delničarja, družbenika med pogoji za imenovanje članov organov vodenja in nadzora teh gospodarskih družb, vključi ta izjava, v kateri tisti, ki kandidira na to funkcijo, da izjavo, da ni tihi družbenik oziroma če je, mora povedati, v katerih. Po našem mnenju bo to treba spremljati in te izjave dati. Gospod Petan je potem vprašal, kaj pa, če ne bo povedal – no, za to so predvidene globe in je v tem primeru posel ničeln, če se ugotovi. Mi smo sedaj vseeno razmišljali z mojimi sodelavci, da bi nam amandma, tako kot je sedaj pripravljen in ki bi nadomestil 1. člen tega zakona, podrl vse tiste druge določbe, ki so tudi dobre, ki se nanašajo na družinske člane, ki mnogo bolj pravzaprav širijo ta obseg, smo pa razmišljali – in po mojem mnenju to ni slaba rešitev –, da bi pa ob spremembi zakona o upravljanju kapitalskih naložb države to dikcijo mogoče še malo dodelali in bi jo vključili v zakon o upravljanju kapitalskih naložb države in bi potem to področje za državne družbe oziroma za tiste, ki so v večinski lasti države, na ta način uredili. Ker kakorkoli gledamo to razpravo, vse se nanaša na družbe, ki so v državni lasti, to je recimo en predlog. Potem pa globe. Kar se glob tiče, verjemite, da bi tudi mi radi, da bi bile za take ugotovljene kršitve globe večje. Če se ugotovi, da nekdo ni dal izjave ali kakor koli, da je kršil ta zakon, zdaj je določena globa 4 tisoč do 5 tisoč evrov, ker je to globa za posameznika, in to je največ, kar dovoljuje veljavni zakon o prekrških. Zakon o prekrških sicer dovoljuje za določene primere, da se določijo višje globe, vendar pa so tisti primeri, v katerih lahko določiš višjo globo, taksativno našteti. Recimo, tukaj imam napisano, da so lahko globe večje, če gre za hujše kršitve s področja varstva naravnega bogastva, varstva kulturne dediščine, socialnega varstva, davkov, trošarin in tako naprej. Mi tega v tem zakonu ne moremo rešiti, ker bi šli čez zakon o prekrških, ampak, ne vem, lahko damo predlog za spremembo zakona o prekrških in v ta člen, ki določa primere, v katerih pa se lahko določi višja globa, vključimo tudi primer kršitev zakona na področju, ki ureja zdaj to področje tihih družb. To sta, recimo, dva taka predloga, s katerima bi po mojem te pomisleke in to razpravo oziroma te rešitve, ki so bile tudi v razpravi dane, primerno vključili v zakone. Glede tega pa, kot sem rekla, predlagam, da zdaj zakon, kot je pripravljen, potrdimo v taki obliki in te amandmajske rešitve poskušamo pripeljati, v druge zakone. Hvala.
Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Najbrž poznate tisti rek: tiha voda bregove dere. In ta rek lahko nekoliko adaptiramo tudi na našo ekonomsko stvarnost – tihe družbe konkurenčnost derejo in tudi ekonomijo podirajo. Mislim, da je stvar popolnoma primerljiva. Gospa ministrica, meni je pravzaprav dobro, da ste vi to prej povedali, kje bi bilo vse treba še kakšne stvari urediti. Glede na to, da smo mi že dvakrat predlagali zakon o gospodarskih družbah in črtanje tihih družb in da ste dvakrat to vehementno zavrnili, bi pričakoval, da bi Vlada prišla v Državni zbor z nekim celovitim paketom ukrepov za saniranje tega področja. Mi se sedaj ne moremo na nek način pogajati o tem, kje še vse bi Vlada kaj predlagala, kakšen amandma in rešitev. Pričakujemo, da Vlada to prinese na mizo, v tistih primerih, ko je konkretne predloge opozicijskih strank – predvsem SDS je na tem področju aktivna – zavrnila. V teh mesecih, ko se ukvarjamo s tem problemom tihih družb, bi Vlada, tudi vaše ministrstvo in pa še kakšno drugo, lahko prišla z neko celovito rešitvijo teh problemov in težav, ki se pojavljajo na tem področju. To bi bilo normalno pričakovati. Tako pa se v Državnem zboru srečujemo z nekimi ukrepi in predlogi, ki samo navidezno nekaj poskušajo reševati. Samo navidezno poskušajo nekaj reševati in v teh zadevah ni nič konkretnega in nič resnega. Nič! Popolnoma nič se s tem zakonom ne bo zgodilo na tem področju, ker je še vse na tak način dopuščeno. Kako pričakovati neko etično držo tistih, ki so ta institut zlorabili? Kako pričakovati od njih? To je krog oseb, ki rotira po raznoraznih funkcijah med gospodarstvom in bančništvom in s seboj nosi vse te projekte in posle in omrežja vleče, te pajkove mreže, vsepovsod okoli. In sedaj vi pričakujete od teh ljudi, da bodo vnaprej povedali, kje imajo kakšen problem, da ne morejo kakšne funkcije prevzeti – ali bodo to povedali. Pa ne biti idealisti! To se še ni zgodilo in to se ne bo zgodilo. Celo več! Celo v primerih, ko osebe povedo in za katere vnaprej vemo, da so v koliziji interesov, recimo dr. Aleš Berk Skok je bil tak primer, Vlada vztraja s postopkom imenovanja za določene funkcije, recimo v Agenciji za zavarovalni nadzor. Pa tudi še nekaj drugih takih primerov je bilo v tem mandatu. Tudi v prejšnjem in tako naprej. Vi gradite pravzaprav vse na neki podmeni, da bodo tisti, ki so ukradli premoženje, pristopili k prostovoljnemu vračanju tega nakradenega premoženja. Tak zakon ste nedavno vložili v postopek – Poslanska skupina Zares. Mislim, da je to popolnoma neprimeren pristop do teh zadev. Ko govorimo o teh primerih, kako v Nemčiji. Pri nas, če bi se to zgodilo, kot se je v Nemčiji, da so odkrili direktorja poštne banke, bi tisti bil tožen, ki bi to disketo priskrbel. Tožen, zato ker je vdrl v sistem, ker je delal nezakonito, ker je pridobil podatke nezakonito in tako naprej. Tisti, ki je transferiral milijone evrov nezakonito, bo pa plačal 10 tisoč evrov globe. Preko štirih tihih družb se te zadeve operejo in ne dobiš nič: Odnesejo 30 milijonov, na koncu bo – če bo – mogoče nekdo kaznovan s 10 tisoči globe. Kaj pa je to? Čedalje bolj se zaskrbljen predvsem zaradi tega, ker nismo v stanju niti upravljati z državnim proračunom. Glede na to, kako se stvari pojavljajo, lahko domnevamo, da je tudi na teh sistemih, ki so financirani iz državnega proračuna, veliko tistih, ki na tem delu tiho participirajo, koristijo sredstva, se ta sredstva odlivajo – tudi to je mogoče, glede na to, da se v državnih družbah z večinsko državnim lastništvom to dogaja. In mi potem veselo najemamo celo kredite, da financiramo izravnavo primanjkljaja in ta denar potem nazaj vračamo preko raznih teh tihih in drugih sistemov na račune, tudi tihe račune na raznih otočjih v tujini. To se nam dogaja. Če mi nismo v tem mandatu, ko se je ta problem odkril, sposobni učinkovito reagirati, potem pomeni to, da te zadeve sistematično in na tiho podpiramo. Pa ne mi, ki smo predlagali rešitev, ampak tisti, ki imate dovolj glasov v Državnem zboru, da sprejmete ustrezno zakonodajo. Če bi mi črtali tihe družbe, bi se ta problem odkril in bi izplavali vsi tisti tihi družbeniki, tako kot so v prejšnjem mandatu tisti, ki so poslovali s parkiranimi delnicami in lastninili državne družbe. Enako bi se zgodilo. Ker pa to preprečujete, pomeni, da vse te zadeve pokrivate. Denar se bo v tem mandatu počrpal, državljanom pa boste pustili velik javni dolg, ki ga bodo plačevale še generacije za tem. Če je to cilj tega mandata, potem se je treba vprašati, do kdaj še in zakaj sploh. Pravzaprav mi je žal, da se v tem mandatu srečujemo s tolikšnim političnim blefom, političnim blefiranjem, navideznimi boji in tako naprej. To ni potrebno. Če kaj želite narediti, naredite konkretno. Ti amandmaji vsaj delno izboljšujejo in popravljajo to zakonsko rešitev, ki ste jo predlagali. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Nekaj odgovorov je le treba dati. Ta amandma celovito rešuje ta člen. Namreč, opredeljuje tudi te omejitve za ožje družinske člane, kar pomeni, da poslovodni organ ne more prenašati tega bremena poslovanja na kakšno ženo ali sinove ali sinova. Pomemben je tretji odstavek, ko govorimo o pravnih poslih, ki so v nasprotju s prvim odstavkom, so nični, kar pomeni, da tudi se ne da zaobiti tega instituta. Je kar lepa rešitev, ki bi z neko benevolenco lahko bila tudi sprejeta, vendar te benevolence s strani Vlade žal ni. To je ena stvar. Druga stvar. Res je, verjetno je za marsikoga v tranzicijskih ekonomijah vzor Nemčija. Vendar se moramo zavedati, spoštovani poslanec, da ima Nemčija stoletno, če ne tisočletno tradicijo z neko normalno ekonomijo, kasneje tržno ekonomijo, mi se jo pa gremo zadnjih 20 let na 50 let nekega samoupravnega socializma in smo zato še vedno v nekem tranzicijskem ali post tranzicijskem obdobju in verjetno to tudi narekuje neke specifične rešitve, zaradi tega. Tudi ni res, da naša rešitev preprečuje, da bi prišel zasebni vlagatelj, tuji ali domači, vložil v neko podjetje kot tihi družbenik in si obetal dividendo iz tega naslova Ta člen to omogoča; ta člen samo onemogoča, da je ta ista oseba, ki je tihi družbenik, hkrati poslovodja oziroma izvršni direktor firme in da ta dva sklepata posle. Samo to je omejitev, ki jo ta člen vnaša. Ta člen ne preprečuje tihega družbeništva, ne črta tega, ga zgolj omejuje na poslovanje med tiho družbo in firmo, v kateri je tihi družbenik ključni vodstveni organ. To je izjemna redukcija omejitve vizavi prvotnih predlogov. Ministrstvo bom prosil, da še enkrat člen prebere in amandma in potem zavzame dokončno stališče, ker upam, da bo vplivalo na marsikoga. Spraševali smo že Vlado po tem, da bi razkrila te povezave med direktorji družb pa tudi med funkcionarji. Ne dam roke v ogenj in ne vem, če jo daste vi, gospod Posedel – to je konkretno vprašanje. Verjetno bi, če bi bil gospod Golobič tukaj, ga direktno vprašal, ali je on kakšen posredni ali neposredni tihi družbenik Gozda Ljubljana, recimo, ki je lastnik in koncesionar, lastnik nekaterih gozdnih gospodarstev in posredno imetnik koncesije in seveda vseh prilivov iz te koncesije, izkoriščanja gozdov v tej državi. To je odprt problem teh 30-letnih koncesij, ki je bil v tem parlamentu že neštetokrat izrečen. Ti posli so bili sklenjeni v času, ko je bil gospod Golobič zelo močan v Liberalni demokraciji in kar nekaj "rekla-kazala" informacij je bilo že, da je vključen tudi v lastniške strukture posredno. Seveda tega ne morem ne potrditi in ne zanikati, ne vem, ali lahko to vi naredite, ali lahko on to naredi, bo zelo zanimivo slišati. Verjamem, da bi kakšne take povezave priplavale na dan. Omenil sem tudi eno povezavo gospe Duhovnikov iz SCT. Nelogična se mi zdi taka dobrohotnost Darsa do SCT pri plačilu računov v situaciji, ko je SCT drvel v brezno, podizvajalci pa ostali brez denarja, čeprav smo mi v tem parlamentu sprejeli rešitve, da bi lahko bili izvajalci direktno poplačani iz naslova Darsa. Vendar ne, Dars je pravzaprav že krepko preko 95 % poplačal račune do SCT in pravzaprav poplačal celoten posel. Zadnjič nam je na Komisiji za nadzor javnih financ ni uspelo izvedeti, kolikšen delček je še nepoplačanega, če ga sploh je. Pravzaprav iz ne odgovora gospe Duhovnik smo lahko razbrali, da je v celoti vse poplačano. Torej ne verjamem, da bodo kodeksi rešili to vprašanje., Ne verjamem! Tudi če zakon spremenimo in ga naredimo restriktivnega, ga bo nekdo še lahko kršil in tudi tega ne bomo vedeli, če ne bodo organi, ki so pristojni za nadzor nad izvajanje zakonov, opravili svojega dela. Zato menim, da je ta rešitev dobra v tem trenutku in v tej periodi in da bomo čez določeno obdobje, ko bomo prešli vse te otroške bolezni prehoda v tržno ekonomijo, ki jih očitno ni malo v tej državi, lahko razmišljali tudi o podobnih rešitvah, kot ta trenutek veljajo v Nemčiji.
Besedo ima gospa ministrica. Izvolite. Oprostite, gospod Posedel. Imate repliko?
Hvala lepa. Ponovil bom tisto, kar sem prej povedal: nimam nobene družbe, nisem nikjer tihi družbenik. To je edino, kar lahko rečem, in samo za sebe dam roko v ogenj, tudi za vas ne, gospod Vizjak, tudi za gospoda Golobiča ne. Se pa strinjam z vami, da ima Nemčija dolgo tradicijo. Mi s takšnim odnosom do države, kot ga danes doživljamo ali že nekaj časa, delno tudi slabo vlado in takšno opozicijo, te tradicije tudi ne more biti. 20 let vemo, da je malo zapoznela puberteta, ampak v tej vzgoji ste sodelovali tudi vi, gospod Vizjak! V tej 20-letni vzgoji ste sodelovali z enim močnim mandatom v času, ko so se zgodile največje svinjarije glede lastninjenja, in zato bi verjetno imeli lahko malce drugačen odnos do teh 20 let in bi zdaj poskušali, da skupaj spravimo na pravo smer. Ker vsaka puberteta mine, vprašanje je samo, ali se človek čisto zavozi ali zraste v normalnega človeka. Poglejte! Z vašim načinom – saj niste praktično nič naredili, razen to, da ste pred vsemi – pred kamerami, pred parlamentom – rekli, da se govori za gospoda Golobiča pa o gozdovih. To je za vas dovolj. In tega osnovnega spoštovanja nimate, vi ste vprašali. Tako. In to je že v tem trenutku, v tej Sloveniji, ob takšnih medijih degradacija. Nikoli več si ta gospod Golobič ne bo izbrisal, "resnice" – v narekovajih –, da je solastnik gozdov in da se preko tega [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Glejte, govorim vam o vašem načinu, ki pomeni, da ni tiste osnovne medčloveške kulture in spoštovanja in da iz tega parlamenta zastrupljamo in zastrupljate ljudi, ki vidijo, občutijo to krizo še hujše. Samo še enkrat: samo zase dam roko v ogenj, ne za vas, ne za nikogar drugega.
Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa. Tudi ta rešitev, ki jo mi predlagamo, je celovita. To je zdaj odgovor na to, da je tudi druga celovita. Je celovita in na tem mestu bi poudarila nekaj in v razpravi je bilo tudi vidno, govorimo o čisto konkretnih primerih in ko vidimo, o kakšnih primerih razpravljamo, vedno bolj vidim, da imamo že danes vse mehanizme, da tovrstne deviacije in odlive tudi denarja v tujino in pomisleke, da je nekdo tihi družbenik in da dela škodo družbi, že imamo urejeno. Saj imamo Kazenski zakonik, v katerem jasno piše, da je oškodovanje družbe, namerno oškodovanje družbe kaznivo dejanje. Problem v tej državi je, da nihče ne prijavi tovrstnih dejanj. In tukaj, oprostite, moje vprašanje tudi vam: če veste in če imate takšne sume o nekih nelegalnih poslih, zakaj ne prijavite? Jaz sem, kot veste, prijavila tak posel, takoj ko sem zvedela. Razumem, da ne morete samo na "rekla-kazale", ampak se dajo dobiti tudi kakšne bolj podrobne informacije – in prijavite tak posel! Na tej podlagi se bo končno v tej državi izoblikovala tudi sodna praksa, kako reševati te probleme, in praksa, iz katere bo razvidno, ali je naša zakonodaja res tako slaba na tem področju. Problem je, da ni prakse in mi samo s spreminjanjem zakonov in vnašanjem ne vem kakšnih restriktivnih določb v zakon, z omejevanjem do maksimuma vseh dejavnosti ne bomo rešili te situacije. Tudi če tihe družbe črtamo, pa niso to družbe, to niso pravne osebe, gre za posle. Mislim, da je brez zveze, da se farbamo tukaj, ker vemo, da tisti, ki imajo nepoštene namene, bodo to delali; ne pod firmo tihe družbe, bodo pač delali pod kakšno drugo firmo. To vam želim povedati, ampak mislim, da te rešitve, do katerih smo pravzaprav zdaj prišli, so v redu in se strinjam, da za področje državnih družb, družb v državni lasti je smiselno upoštevati te predloge. Tako kot sem rekla, te predloge bom tudi posredovala Vladi in pristojnemu ministrstvu za finance, naj jih prouči in vključi v spremembe zakona o upravljanju kapitalskih naložb države, do katerih bo prav gotovo prišlo. Enako tudi za zakon o prekrških. Strinjam se, da je tovrstna dejanja treba bolj oglobiti in da so te globe, kot so določene zdaj, prenizko. Hvala.
Gospod mag. Vizjak, kratek čas.
Ja, tako je, samo eno minuto imam. Tudi jaz, gospod Posedel, nisem ne tihi družbenik ne tihi družbenik tihega družbenika. Tako imam, kar se tega tiče, čisto vest. Tudi gospa ministrica, vse, kar smo vedeli, že poteka tudi pred sodnimi organi, kolikor smo seznanjeni, glede Taluma in gospoda Topleka. Prej je bilo rečeno, da v času mandata – ja, v času mandata prejšnje vlade je priplavalo marsikaj na dan. Razkrile so se številne svinjarije gospodarskega kriminala, po domače povedano. Vendar kriviti prejšnjo vlado za to, ker je to priplavalo na dan, je ravno tako, kot kriviti zdravnika, ki vam odkrije raka, da je kriv za to, da imate raka.
Želi še kdo razpravljati? Gospod Rezman.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Nekaj besed bom spregovoril samo zavoljo tega, ker so se postavljala vprašanja, kako je mogoče, da so nekateri proti takšnemu amandmaju, in kako je mogoče, da kaj drugega zagovarjajo in se pri tem implicitno izpostavlja nek vprašaj: torej, kdo je tisti, ki podpira barabe. Ker se običajno tudi omeni kakšno ime, ki se ga takoj postavi v določen kontekst, in zdaj nekdo, ki ne misli ravno tako kot kdo drug, je sam takoj postavljen pod vprašaj. Naša razprava, se mi zdi, da je slaba v tem smislu, da ni pripravljena na neko gradacijo problemov, na neko gradacijo rešitev, tudi ne na neko postopnost, ampak se vztraja na "out-out": ali tako ali drugače. Te rešitve, ki so "out-out" postavljene, običajno niso dobre. Mislim, da je bolje, če bi iskali pravo mero, da tako rečem, če bi iskali neko sorazmernost, ki upošteva to, da se da tudi v tihih družbah zlorabljati, in ki upošteva tudi to, da tiha družba sama po sebi ni zlo. Mislim, da je te pripravljenosti videti v različnih oblikah družb in poslov tudi kaj dobrega ta hip pač premalo, zato ker smo preveč obloženi z medijsko zelo izpostavljenimi škandali in problemi in nas vse miselno kar tja vodi. Dejansko bi si pa morali prizadevati danes za to, kaj bomo v prihodnje. In v prihodnje, mislim, da je treba izkoristiti vsako možnost, ki bo lahko kakorkoli pomagala k ponovnemu gospodarskemu vzponu. Tudi če bi to bila kakšna tiha družba – hvala bogu! Če lahko kaj pomaga, je dobrodošla. Recimo, tihe družbe so pač danes difamirane, vendar ne vidim kakšne posebne razlike. Je mogoče, da se tihe družbe zlorabijo, tako kot se zlorabljajo espeji, tako kot se zlorabljajo deooji in delniške družbe. Zdaj nimamo nekih ambicij, da bomo vse espeje ukinili, zato ker tu in tam kateri pa kaj takega naredi, česar ne bi smel. In tudi tihih družb – saj zdaj jih vaš amandma ne ukinja več, tako kot vaš predlog zakona iz preteklega leta; torej, tu ste že popustili. Pa vendar mislim, da bi morali imeti neko voljo videti v različnih oblikah poslov tudi kaj pozitivnega. Kaj bi bilo tako slabega, če obstajajo ljudje, ki so pripravljeni vlagati bodisi finančna sredstva, bodisi znanje, bodisi nek razvoj, recimo, ki jim je blizu, v tihe družbe, pa nočejo biti lastniki, pa nočejo biti zraven pri upravljanju – to so tihe družbe. Oni niso lastniki, niso zraven pri upravljanju, pa kljub temu želijo imeti bolj aktivno vlogo od vloge klasičnega posojilodajalca in s to bolj aktivno vlogo prevzemajo tudi večjo odgovornost. Veste, kaj se zgodi v primeru stečaja, da se ne morejo kar izogniti vsem obremenitvam, ki jim sledijo po zakonu. Zato pač sodim, da je to, kar je sedaj bilo predlagano v obliki sprememb zakona o gospodarskih družbah, še sprejemljivo za nas, da je to še prava mera ta hip. Morebiti bo treba kdaj v bodočnosti zopet kaj spremeniti, ampak sedaj je to za nas zadostno, ker vzpostavlja dovolj nadzora, dovolj mehanizmov, da se lahko preprečujejo zlorabe; vseh pa za zmeraj vnaprej ni mogoče odpraviti.
Želi še kdo razpravljati o 1. členu in amandmaju? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 2. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Mislim, da je bilo že dosti govora tudi o tem. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ELEKTRONSKIH KOMUNIKACIJAH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. József Györkös, državni sekretar. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane, gospe in gospodje, poslanke in poslanci! Glavni razlog za pripravo novele Zakona o elektronskih komunikacijah je v decembru leta 2009 spremenjena in dopolnjena sekundarna zakonodaja Evropske unije na področju elektronskih komunikacij. Pri tem obe novi direktivi obsežno spreminjata in dopolnjujeta obstoječe direktive iz leta 2002, ki so bile prenesene z obstoječim Zakonom o elektronskih komunikacijah, katerega prva različica je stopila v veljavo 1. maja 2004. Glede na obsežnost sprememb in dopolnitev direktiv je sicer treba pripraviti in sprejeti nov zakon o elektronskih komunikacijah, ki se medtem pripravlja. Da pa bi v roku za prenos spremenjenih direktiv iz leta 2009 zagotovili prenos tistega področja, na katerega Evropska komisija je še posebej pozorna, je bilo določeno, da se najprej pripravi obravnavana novela zakona. Grem sedaj k vsebini. Že zadnja sprememba iz leta 2009 je ob upoštevanju takrat še kompromisnih predlogov sprememb direktiv v zakon uvedla dodaten ukrep funkcionalne ločitve in možnost prostovoljne ločitve vertikalno integriranega operaterja. Takšna ureditev je bila namreč že takrat mogoča in dopustna, čeprav še ni bila izredno zahtevana. V luči medtem, konec leta 2009, objavljenih sprememb direktiv pa so bile, zaradi natančnosti prenos ter zagotovitve, da bi bila tudi taka regulacija uporabljana pravilno in le kot skrajna možnost, potrebne manjše spremembe in dopolnitve nekaterih določb. Sprememba okvirne direktive iz leta 2009 pa zahteva še večjo neodvisnost nacionalnega regulatornega organa kot doslej. Med drugim prvič jasno določa, da se lahko vodja nacionalnih regulatornih organov razrešijo le, če ne izpolnjujejo več pogojev, potrebnih za opravljanje njihovih dolžnosti, ki so vnaprej določeni v skladu z nacionalno zakonodajo. S tem okvirna direktiva zasleduje cilj okrepljene neodvisnosti in samostojnosti nacionalnih regulatornih organov, s katero so določbe o imenovanju in zlasti tudi o razrešitvi povezane. Pri nas je takšen neodvisni regulatorni organ Agencija za pošto in elektronske komunikacije Republike Slovenijie, torej Apek. Ob tem ima Republika Slovenija zaradi domnevnih preširokih oziroma premalo restriktivno določenih razrešitvah razlogov za direktorja Apek v obstoječem ZEkom še vedno odprt predhodni postopek s strani Evropske komisije – gre za pisni opomin iz marca 2010 –, zato ta zakonska novela na novo določa postopek imenovanja direktorja in vršilca dolžnosti, torej, to je novi 116. člen. Predlog zakona je bil 6. aprila obravnavan na odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki napredek, ki je sprejel vse vložene amandmaje poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Pri tem je šlo za amandmaje k 2. in 6. členu itd. Vlada ocenjuje, da je bil s sprejetimi amandmaji poslanskih skupin koalicije zakonski predlog izboljšan v smislu pretežne večine pripomb Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Istočasno pa je bil na matičnem delovnem telesu, to je na odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki napredek brez razprave sprejet tudi amandma Poslanske skupine SDS k 6. členu, ki je v novi 116.c člen dodal četrto alinejo z novim razlogom za razrešitev direktorja agencije, in sicer če svoje delo opravlja nevestno, nestrokovno ali če se izkaže, da po delovnih ali po strokovnih kvalitetah ni primeren za opravljanje dela na položaju direktorja. Vlada vsebino tega dodatnega, razrešitvenega razloga ocenjuje za zelo problematično z vidika usklajenosti z evropsko sekundarno zakonodajo. Do te določbe je Evropska komisija v pisnem opominu iz marca 2010 že zavzela negativno stališče. Prav zaradi tega poudarjam, da je pred sprejemom te zakonske novele nujno sanirati ta problem, ki je nastal in zato Vlada pozdravlja in izrecno podpira po seji odbora vloženi amandma poslanskih skupin koalicije k 6. členu dopolnjenega predloga tega zakona. S sprejemom tega amandmaja se bo namreč črtala sporna četrta alineja prvega odstavka novega 116. člena, ki je bila vanj dodana s sprejemom amandmaja na odboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu mag. Branku Grimsu.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav! Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah obravnaval na svoji seji dne 6. aprila 2011. Kolegij je, kot veste, sklenil, da se zakon obravnava po skrajšanem postopku, zato so bili že obravnavani amandmaji, in sicer so bili sprejeti amandmaji poslanskih skupin koalicije k 2., 3., 6. in 7. členu ter Poslanske skupine SDS k 6. členu. V sami razpravi je predlagatelj povedal iste poudarke, ki jih je danes že tu, zato jih ne bom ponavljal. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe pa je opozorila na 6. člen novele, kjer že sedaj veljavna ureditev delovanja Agencije za elektronske komunikacije vsebinsko odstopa od ureditve, ki je za delovanje javnih agencij na pravnosistemski ravni uveljavljena v zakonu o javnih agencijah. Ureditev, s katero se v noveli predlaga postopek imenovanja direktor vršilca dolžnosti, pa v zakonsko ureditev še vnaša dodaten vsebinski odmik od pravnosistemske ureditve in po mnenju Zakonodajno-pravne službe še dodatno omejuje uporabo določb zakona o javnih agencijah, zato Zakonodajno-pravna služba opozarja, da bi bilo potrebno vsebino navedenih določb ponovno preveriti. S temi izglasovanimi amandmaji je odbor na svoji seji to besedilo zakona v drugi obravnavi potrdil in predlagal v sprejem Državnemu zboru.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi! Namen predlagane novele je uskladiti nacionalno zakonodajo s spremembami direktiv na področju elektronskih komunikacij na dveh področjih, ki sta posebno pomembni za regulacijo trgov elektronskih komunikacij s strani neodvisnega regulativnega organa – Agencije za pošto in elektronske komunikacije Republike Slovenije. Skladno z Direktivo 2009/140/ES, ki spreminja in dopolnjuje 3. člen okvirne direktive, je bilo treba okrepiti neodvisnost in samostojnost nacionalnega neodvisnega organa – Agencije, kar se kaže v določbah novele o imenovanju in predčasni razrešitvi direktorja ter v natančnih in jasnih razlogih za njegovo razrešitev, pri čemer sta postopek in razlogi za razrešitev skladna s spremembami, ki jih prinaša nova Direktiva 2009/140/ES. V Poslanski skupini DeSUS bomo podprli predlog zakona in amandma k 6. členu, ki ga predlagajo poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS.
Besedo ima gospod Miran Györek v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva! Novela zakona, ki je pred nami, omogoča prenos dveh direktiv Evropske unije. Med drugim novela zakona spreminja oziroma vnaša v zakon natančnejše določbe glede imenovanja in razrešitve direktorja in vršilca dolžnosti nacionalnega regulatorja – Agencije za pošto in elektronske komunikacije. Rešitve novele zakona glede statusa direktorja Apeka predstavljajo odmik od pravnosistemske ureditve, ki velja za ostale javne agencije. Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ki ga vodi gospod Gregor Golobič, je še pred predlogom obravnavanega zakona razpisalo javni natečaj za direktorja Apeka. Minister Gregor Golobič kljub strokovnim prijavljenim kandidatom za direktorja, do katerih se je pozitivno opredelil tudi Uradniški svet, ni z nobenim kandidatom niti opravil razgovora niti ni izbral nobenega kandidata. Dejstvo pa je, da Apek že leto in pol vodi v. d. direktor. Navedeno nas napeljuje na misel, da Apek ni neodvisen regulator, temveč je v njegovo delovanje močno vpeta aktualna politika. Slovenija lahko zaradi neimenovanja direktorja Apeka pričakuje sankcije Evropske komisije, opomin ali celo tožbo. Ministra Golobiča to, kot kaže, ne skrbi. Zagotovo ravnanje ministra glede neimenovanja direktorja Apeka meče slabo luč na celotno javno upravo. Javni natečaji so metanje peska v oči, potencialni, strokovni in sposobni kandidati pa se na naslednje razpise zagotovo ne bodo več prijavljali, saj je odločitev ministra vezana na politično pripadnost. Zakona poslanci Slovenske nacionalne stranke zagotovo ne bomo podprli.
Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Namen predloga zakona je zagotovitev uskladitve nacionalne zakonodaje s spremembami direktive na področju elektronskih komunikacij. V letu 2009 sta bili na področju elektronskih komunikacij sprejeti dve direktivi, direktiva Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi direktiv o skupnem relativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitev dostopa do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju in o odobritvi elektronskih komunikacijskih mrež in storitev. Omenjeni direktivi sta posebno pomembni za regulacijo trgov elektronskih komunikacij s strani neodvisnega regulativnega organa. Pri nas je to Agencija za pošto in elektronske komunikacije Republike Slovenije. Celostna uskladitev s spremembami EU okvirov za elektronske komunikacije bo sicer zagotovljena z novim zakonom o elektronskih komunikacijah, ki se pripravlja, vendar ta projekt zaradi izvajanja drugih prednostnih nalog na področju elektronskih komunikacij, predvsem projekta digitalnega prehoda, kasni. Med drugim direktivi krepita neodvisnost in samostojnost nacionalnega regulativnega organa, se pravi agencije, da bi bila zagotovljena učinkovitejša uporaba regulativnega okvira. Neodvisnost in samostojnost agencije, ki sedaj pomeni tudi zavarovanost pred zunanjimi posegi, se kaže tudi v določbah, v imenovanju in predvsem predčasni razrešitvi direktorja, pri čemer so te določbe med seboj povezane. Skladno z navedenimi predlog zakona vsebuje poleg prenovljenih pogojev za imenovanje direktorja agencije tudi natančno in jasno razlago za njegovo razrešitev, pri čemer sta postopek in tudi omejenost razrešitvenih razlogov skladna s spremembami, ki jih prinaša nova direktiva. Zaradi navedenega bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije navedene rešitve v Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah podprli, kakor tudi seveda zakon.
Besedo ima gospod Andrej Magajna v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Spoštovani! Lep pozdrav, vsem navzočim. Poslanska skupina nepovezanih bo podprla spremembe. Namen predloga tega zakona je zagotovitev uskladitev nacionalne zakonodaje s spremembami direktiv na področju elektronskih komunikacij. Zakonski predlog s predlagano ureditvijo določa predvsem jasno in predvidljivo ureditev v povezavi s pravno varnostjo, kakor to izhaja iz načela pravne države, 2. člen Ustave. Ob tem je zagotovljeno tudi ustavno načelo sorazmernosti, tudi 2. člen Ustave, kar izhaja tudi iz poudarjene restriktivne uporabe morebitnega skrajnega ukrepa regulacije, funkcionalne ločitve, kot tudi restriktivnih možnosti za razrešitev direktorja agencije pred potekom njegova mandata. Vse skladno z zdaj jasnimi zahtevami spremenjene sekundarne zakonodaje Evropske unije. Zakon to ureja predvsem na način, ki z ustrezno usmeritvijo posameznih sklicev na zakonske določbe natančno sledi spremembam direktiv. Tu predvsem 116. člen, postavljen je nov sistem v zvezi z imenovanjem in razrešitvijo vodje nacionalnega regulativnega organa, agencije. Predlog zakona vsebuje nove jasne določbe glede postopka imenovanja direktorja agencije ter vršilca dolžnosti direktorja. To so ključne zadeve in jih bomo tudi v poslanski skupini podprli.
Besedo ima gospod Mirko Brulc v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani! Predlagani zakon je nujen zaradi implementacije evropske zakonodaje, in sicer direktive, ki spreminja dve drugi direktivi in katere glavna intenca je odprava "ex ante" pravil, ki veljajo v tem sektorju elektronskih komunikacij, in sicer tako, da bi področje elektronskih komunikacij urejalo le konkurenčno pravo. Omenjena direktiva uvaja možnost ukrepa ločitve vertikalno integriranega operaterja s pomembno tržno močjo, tako da mora ta operater dejavnost, povezano z zagotavljanjem operaterskega dostopa, prenesti na neodvisno poslovno enoto. V predlogu zakona lahko regulator naloži vertikalno ločitev zgolj po predhodnem soglasju Evropske komisije. Druga intenca predlaganega zakona, ki ima večjo težo, je okrepitev neodvisnosti in samostojnosti Agencije za pošto in elektronske komunikacije. To želi zakon doseči predvsem s spremembami členov, ki opredeljujejo pristojnosti, način imenovanja, se pravi razrešitve, in prepovedi opravljanja nalog direktorja agencije. Da zakon dejansko sledi zgolj omenjenemu cilju, to je implementacije evropske zakonodaje, se je pokazalo tudi na sami seji matičnega delovnega telesa. Le-ta je bila praktično brez razprave, hitro zaključena, kar je zagotovo posledica apolitičnosti zakona. Predlagani amandma koalicije k 6. členu je posledica na odboru sprejetega amandmaja Poslanske skupine SDS, vendar pa je bilo to sprejetje brezpredmetno, saj so njegove določbe že opredeljene v drugih členih zakona o elektronskih komunikacijah. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo tako podprli tako zakon kakor tudi predlagani amandma in se s tem izognili večkratnim navedbam enake materije v enakem zakonu. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Branko Grims v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani! V SDS ocenjujemo ta zakon kot zakon, ki je sicer navidezno zgolj usklajevanje z evropsko direktivo, dejansko pa glede na predlagani amandma in glede na dosedanje dogajanje v zvezi z njegovim sprejemanjem lahko ocenimo, da je predvsem plod političnega sprenevedanja. Kajti, treba je poseči nekoliko nazaj v zgodbo, ki zadeva neodvisnega regulatorja elektronskih komunikacij. Namreč, v Sloveniji skoraj ni znano, da je v okviru političnih čistk, s katerim je strokovne in kompetentne ljudi sedanja vlada zamenjevala s politično vodljivimi, strokovno nekompetentnimi oziroma drugače za opravljanje funkcij nesposobnimi ljudmi, zamenjala tudi direktorja neodvisnega regulatorja elektronskih komunikacij. Zato je doživela izjemno hudo kritiko Evropske komisije, evropskih institucij – česar v Sloveniji skoraj niste mogli izvedeti, pa je takšno ravnanje neobičajno za Evropsko unijo, mora biti zelo resna stvar, da se to zgodi – in potem je Vlada za povrh vsega s to svojo politično čistko še pogorela na sodišču. Tudi o tem niste mogli skoraj ničesar izvedeti. Gregor Golobič, ki je minister, ki pokriva to področje, se je ob neki priložnosti hvalil, da obvladuje praktično vse vplivne medije v Sloveniji, in zdi se, da ta molk o teh škandalih v veliki meri potrjuje, da je gospod Golobič zelo dobro vedel, kaj govori. Zdaj opravlja to delo vršilec dolžnosti, kar ni dobro in kar tudi ni skladno z načeli, ki jih želi uveljaviti na tem področju Evropska unija. Zato se sprejema ta zakon, da bi se prikrilo te, za Slovenijo zelo slabe poteze aktualne vlade, ki so jo osramotile tudi v tujini in, kot rečeno, povzročile zelo veliko kritiko s strani Evropske komisije in povzročile tudi, da je Vlada, kot rečeno, pogorela na sodišču, vendar se pri svojem nadaljnjem ravnanju ni ozirala potem bistveno več na sodbo sodišča, ampak šla se je politično čistko naprej. Zdaj je odvisno naše nadaljnje ravnanje od usode četrte alineje 116.c člena, edinega amandmaja SDS, ki je bil sprejet pri obravnavi tega zakona na odboru. Naj ga preberem, da bodo ljudje sploh vedeli, za kaj v resnici gre. Ta alineja se glasi, da je direktor lahko predčasno razrešen – poleg tistega, če sam to zahteva in tako naprej. Citiram, "če svoje delo opravlja nevestno ali nestrokovno ali če se izkaže, da po delovnih oziroma strokovnih kvalitetah ni primeren za opravljanje dela na položaju direktorja". Samoumevna določba, ki seveda omogoča, da nekoga, ki dela škodo na področju elektronskih komunikacij, ki je za moderno tehnološko razvito družbo izjemnega pomena, saj na njej temelji vrsta drugih gospodarskih aktivnosti, pa tudi v širšem pomenu besede znanost kot celota, da se torej v takem primeru tako osebo lahko zamenja. Govorjenje, da je ta rešitev v nasprotju z rešitvami, ki jih zagovarja Evropska unija, je čisto sprenevedanje, ravno z vidika prej omenjene politične čistke. Kaj je bil tam glavni problem? Ljudi se je menjalo brez ustrezne obrazložitve, taka alineja pa ravno nasprotno – omogoča in celo zahteva, da je morebitni predlog za razrešitev ustrezno utemeljen z dokazljivimi argumenti, je lahko potem tudi podvržen sodni presoji, in da je torej skladen z evropsko normo, ki zahteva, da morajo biti vsake poteze na tem področju preverljive, in da mora biti postopek voden tako, da je v vsakem trenutku obrazloženo –, da je torej vsaka poteza utemeljena, kajti zgolj to potem daje poleg visoke strokovnosti, ki se od te funkcije pričakuje, ustrezno raven neodvisnosti, pa obenem tudi tisto učinkovitost, ki je bistvena ne samo za matično državo, ampak zaradi povezav, ki na področju elektronskih komunikacij segajo tudi preko meja za celotno Evropsko unijo, njeno delovanje in njeno gospodarstvo [[...]] [[znak za konec razprave]] Gre torej za zelo resno področje in v primeru, če bo črtan ta člen oziroma ta alineja, bo to pomenilo, da vladajoča koalicija zagovarja nevestno in nestrokovno delovanje direktorja. To pa odpira potem povsem druge dimenzije problema.
Besedo ima gospod Alojz Posedel v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade! V Poslanski skupini Zares bomo sprejeli, potrdili predlog sprememb. Gre v bistvu samo za uskladitev naše zakonodaje z dvema usmeritvima Evropske skupnosti, zato velikih obrazložitev tudi ni potrebno. Glasovali bomo pa tudi za usklajen amandma k 6. členu. Hvala.
Hvala lepa. Končno še gospod mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah se v slovenski pravni red prinaša nekaj evropskih direktiv. Predlagana novela zakona namreč podrobneje ureja dve področjih, in sicer postopke v zvezi z zagotavljanjem neodvisnosti in samostojnosti regulatornega organa, v našem primeru je to agencija za pošto in telekomunikacije, ter ukrep tako imenovane funkcionalne ločitve vertikalno integriranega operaterja, ki ga lahko Apek naloži operaterju s pomembno tržno močjo. To pomeni, da mora operater vse dejavnosti, povezane z zagotavljanjem operaterskega dostopa prenesti na neodvisno poslovno enoto, seveda pa je to skrajni ukrep, ki ga lahko Apek uporabi le ob upoštevanju strogih pogojev in ob upoštevanju dejstva, da ustreznih ciljev ni mogoče doseči z drugimi ukrepi. Funkcionalna ločitev namreč lahko z zmanjšanjem možnosti za diskriminacijo ter olajšanjem preverjanja in uveljavljanja skladnosti z obveznostmi nediskriminacije izboljša konkurenco na več upoštevanih trgih, kot sredstvo za izboljšanje položaja pa jo je mogoče uporabiti takrat, ko na določenih trgih ni mogoče doseči nediskriminacije. Pri tem je treba zagotoviti, da uvedba funkcionalne ločitve ne odvrne zadevnega podjetja od naložb v svoje omrežje in nima neugodnega učinka na blaginjo potrošnika. Določbe o funkcionalni ločitvi vertikalno integriranega operaterja so bile v Zakonu o elektronskih komunikacijah vključene že v zadnjo novelo iz leta 2009, zdajšnja novela pa zaradi uskladitve z direktivami dopolnjuje člene, ki so bili z novelo iz leta 2009 vključeni v zakon. Pomembne so tudi določbe novele zakona, ki izboljšujejo neodvisnost in samostojnost agencije, predvsem postopek imenovanja direktorja, pogoje za njegovo imenovanje, razloge za njegovo razrešitev ter začasno prepoved opravljanja nalog direktorja in jih poslanci Slovenske ljudske stranke pozdravljamo. Novi tretji a odstavek 3. člena okvirne direktive namreč prvič povsem jasno določa, da se lahko vodje nacionalnih regulatornih organov razrešijo le, če ne izpolnjujejo več pogojev, potrebnih za opravljanje njihovih dolžnosti, ki so vnaprej določeni v skladu z nacionalno zakonodajo. S to določbo okvirna direktiva zasleduje cilj okrepljene neodvisnosti in samostojnosti nacionalnih regulatornih organov, s katero so določbe o imenovanju in razrešitvi njihovih vodij neločljivo povezane. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne vidimo razlogov za nasprotovanje noveli zakona, saj po našem mnenju ureja področje, ki se mora urediti na podlagi direktiv Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju k temu členu, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 4. 2011. V razpravo torej dajem 6. člen in amandma poslanskih skupin koalicije k temu členu. Želi kdo razpravljati? Vidim samo eno roko. Gospod Grims, izvolite.
Hvala. V Poslanski skupini SDS temu amandmaju ostro nasprotujemo. Naj se vrnem na uvodni del obrazložitve, da obrazložim celoto te zgodbe. Namreč, politične čistke, ki so šle preko vseh razumnih meja in ki jih je izvajala aktualna koalicija oziroma njena vlada v minulih dveh letih, so povzročile Sloveniji nepopravljivo škodo na mnogih področjih. Strokovni, dobri, korektni ljudje so bili zamenjani s politično vodljivimi, nestrokovnimi, nekaterimi celo z vprašljivimi etičnimi in drugimi normami, kar se je videlo pri njihovem ravnanju. To je tudi eden od temeljnih razlogov, zaradi katerih smo priča takemu razsulu v tej državi, kot v tem trenutku smo, in zaradi česa tudi razpada aktualna vlada in koalicija. Sedaj se njene lastne politične čistke, njeno lastno ravnanje vračajo kot hud bumerang. Kdor misli, da je sedaj že mogoče oceniti vso škodo, ki jo je ta vlada s svojimi političnimi čistkami in drugimi ravnanji povzročila Sloveniji, naj počaka do jeseni. Trdim, da bo šele takrat mogoče oceniti tiste najbolj negativne dimenzije katastrofalnih rezultatov sedanje vladajoče koalicije iz minulih dveh let in pol. Zlasti bo to očitno na področju malega in srednjega podjetništva in pri vprašanju nezaposlenosti. Predlagate, da se ta člen oziroma določilo o odgovornosti črta. Poglejte, kaj v resnici piše v tisti direktivi, na katero se izgovarjate. Še enkrat poudarjam, gre za prazen izgovor, zaradi tega ker Vlada s tem novelo in z obrazložitvami pri njej še posebej zgolj meče pesek v oči, da bi prikrila lastno spornost ravnanja pri politični čistki, ki je v resnici razlog za postopke proti Sloveniji, ne pa njena zakonodaja. Ta politična čistka zoper prejšnjega direktorja neodvisnega regulatorja, ki je bila izvedena pred končanim sodnim postopkom, brez obrazložitve, pravno nekorektno, je razlog za kritike s strani Evropske komisije in tudi za to, da ste proces, postopek izgubili na sodišču, ne pa zakonodaja. To še enkrat poudarjam. No, ampak direktiva, na katero se izgovarjate, govori naslednje: da je lahko nekdo, ki opravlja funkcijo v okviru nacionalnega regulatornega organa, zamenjan samo, če ne izpolnjuje več pogojev, potrebnih za njegovo opravljanje – do sem vse v redu, ampak nadaljuje – oziroma njihovih dolžnosti, ki so opredeljene v nacionalni zakonodaji. Če črtate to alinejo, potem vaš zakon zajema samo prvi del, pogoje, potrebne za opravljanje funkcije. Recimo, kaj vem, če mu je univerza odvzela akademski naziv, recimo, potem bi ta alineja prišla v poštev. Nič pa ne poveste o dolžnostih, da mora svoje delo opravljati vestno, strokovno in tako naprej. To pa je točno vsebina te alineje, ki smo jo mi predlagali in je bila na odboru tudi sprejeta v zakon. Poleg tega – in na to posebej opozarjam – ta alineja govori tudi o tem, da ima pravico tisti, ki je razrešen, zahtevati objavo utemeljitve in da je potem objava take utemeljitve obvezna. Zanimivo, kajne, zlasti glede na ravnanje vaše vlade v dosedanjih postopkih. Se pravi, tu nalašč mešate jabolka in hruške, zato da bi zameglili jedro problema. Predlog, ki omogoča razrešitev in določa tudi, v katerih primerih, zaradi kršitve katerih dolžnosti je ta dopustna, konkretno navaja kot razlog nevestno in nestrokovno delo oziroma druge kvalitete, ki so merljive pri rezultatih njegovega dela, kar je logično in je tudi skladno z načeli odgovornosti, kot jih razume in zagovarja Evropska unija. Ta alineja je bolj skladna s prej citirano določbo, saj zajema tudi tisti drugi del, o katerem sem govoril – dolžnosti, opredeljene v nacionalni zakonodaji. Če pa to črtate, pa ta del v celoti izpustite in ste zopet ustvarili pravno praznino; in trdim, da namerno, zaradi tega, da boste še naprej zavajali javnost, kaj je jedro problema, ko gre za neodvisnega regulatorja, skladno z evropskimi normami na področju elektronskih komunikacij. Sami ste tu povzročili slabo stanje, povzročili ste izjemno hudo škodo državi Sloveniji, to rešujete že dalj časa z v. d. direktorji, sedaj spreminjate zakonodajo pod krinko usklajevanja z Evropsko unijo. Dejansko je vse ozadje te zgodbe, da ste s politično čistko prehitevali po levi, da ste kršili obstoječe predpise, da ste kršili celo ustavna načela, ki zahtevajo, da je vsako dejanje ustrezno obrazloženo, da je potem omogočeno učinkovito sodno varstvo. V danem primeru pa ste kršili tudi evropske norme. In sedaj, da bi to prikrili, zopet želite sprejeti – očitno, če boste črtali to alinejo –, zakon, ki bo delno povzemal evropsko normo, v drugem delu, ki je, trdim, prav tako bistven, saj gre za – če citiram še enkrat direktivo – "dolžnosti, ki so določene v skladu z nacionalno zakonodajo" in so lahko torej tudi predlog po evropski direktivi za razrešitev, morajo pa biti določene z nacionalno zakonodajo. Torej, zopet boste sprejeli pomanjkljiv zakon. Predlagam, da ponovno pretehtate to svojo odločitev, da upoštevate tudi opozorila pravne službe, ki so šla v tej smeri, da je tisto, kar ste v prvotnem predlogu zakona imeli pripravljeno, odstopalo od ureditve, ki je običajna na tem področju, ki je normalna v pravnem redu države Slovenije. V danem primeru pa vas še enkrat opozarjam na to določilo evropske direktive, ki je ključnega pomena in ki ga – trdim, da zavestno, če boste črtali to alinejo – povzemate samo v enem delu, drugi del pa v celoti negirate oziroma izpustite. Kot rečeno, predlog, ki omogoča, da je nekdo razrešen zaradi malomarnega nevestnega dela, je bolj skladen z evropskimi normami kot to, če se ta del črta. Je tudi edini skladen z direktivo – to je zanimivo, pa se nanje izgovarjate. Ampak poglejmo zdaj to še z vidika odgovornosti, z vidika tistega vprašanja, ki je v Sloveniji zagotovo v temu trenutku najbolj aktualno: če črtate ta člen, torej črtate, da bi nekdo bil lahko razrešen predčasno, če dela nevestno ali nestrokovno oziroma se izkaže po merljivih rezultatih, da ni primeren za opravljanje dela po svojih strokovnih kvalitetah. Po domače rečeno, če povzroča trajno in težko popravljivo škodo. Če črtate ta člen, to pomeni, da podpirate, da nekdo na temu mestu lahko dela nevestno, nestrokovno in povzroča veliko merljivo škodo državi Sloveniji, s tem pa tudi celotni Evropski uniji. Pa lepo vas prosim, no! Zato predlagam, da tisti amandma umaknete in da pustite besedilo, ki je – upam, da sem bil dovolj jasen – povsem skladno z evropsko direktivo in z njenim amandmajem –, da je enkrat že amandmirana in je torej edina ustrezna rešitev za pravni red države Slovenije.
Hvala. Želite gospod državni sekretar? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Na tri točke bi samo na nek način repliciral oziroma podal pojasnilo; prvič, gospod poslanec Györek je omenil zadrege glede vršilca dolžnosti. Torej datum mandata vršilca dolžnosti je 12. maj, tako da to so formalni argumenti in ne morda zapisi v današnjih časopisih. Drugič, glede tega, da je razrešitev pogorela na sodišču zaradi postopkovnih napak, je bila zadeva ponovljena, tega nismo nikoli zanikali, ampak v drugem krogu je bil direktor pravnomočno razrešen. Tako tukaj ni bilo nobenih zadreg. Tretja točka, tukaj bom zelo formalen in bom citiral, v bistvu se pa nanaša na to, da Vlada ne sme ugotavljati, da nekdo dela nevestno oziroma nestrokovno, to morajo strokovni organi urediti. Spoštovane poslanke in poslanci, dovolite mi, da vam preberem en del pisnega opomina Evropske komisije, pod katerim je podpisana komisarka Neeile Kroes, ki je tudi podpredsednica komisije. Torej, komisija meni, da Slovenija določbo okvirne direktive, ki se nanašajo na neodvisnost nacionalnih regulativnih organov z določbami zakona o elektronskih komunikacijah ni prenesla pravilno, saj ZEKom določa, da lahko direktor nacionalnega regulativnega organa, to je Apek, razreši Vlada, če meni, da direktor svoje delo opravlja nevestno, ali nestrokovno, ali če se izkaže, da po delovnih ali strokovnih kvalitetah ni primeren za opravljanje dela na položaju direktorja, če agencija ne dosega zadovoljivih delovnih rezultatov in če pri opravljanju svoje funkcije krši določbe tega zakona in predpisov, sprejetih na njegovi podlagi. Potem v naslednjem odstavku, "Evropska komisija zato meni, da Slovenija ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 3 okvirne direktive". To je jasen odgovor na to, zakaj je treba sprejeti amandma, ki ste ga poslanci predlagali tokrat. Mislim seveda na amandma koalicije in še enkrat bi se na temu mestu zahvalil vsem, ki boste zakon podprli in tudi amandma. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ja, vidim več rok. Odpiram prijavo. Gospod Grims, izvolite, imate besedo.
Samo v enem stavku; pri branju tega ste ponovno naredili isto napako kot pri celotnem zagovarjanju zakona. Omejite se na tisti del, ki je skladen s ciljem, ki ga očitno sledite, medtem ko preostali del pa izpustite. Še enkrat povem, direktiva zahteva dve stari: po eni strani pogoje, ki so pomembni za opravljanje oziroma za imenovanje, in po drugi strani gre za dolžnosti. Te dolžnosti je treba vnaprej definirati v zakonodaji in kadar se gre v razrešitev, so predmet obrazložitve, ki je potem lahko predmet sodnih postopkov.
Hvala. Še kdo? Eno roko vidim. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Torej, meni je pa popolnoma jasno, zakaj Vlada želi črtati to, da če svoje delo opravlja nevestno in nestrokovno ali če se izkaže, da po delovnih oziroma strokovnih kvalitetah ni primeren za opravljanje dela. Meni je jasno, če to ostane notri, potem lahko dejansko odstavimo celo vlado, ker dela ravno tako. Jasno je, da so to dali notri, da bodo to črtali, ker potem lahko vlada dela naprej. Hvala.
Hvala. Še kdo o 6. členu in amandmaju k temu členu? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O FINANČNIH ZAVAROVANJIH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje, izvolite, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! Državni zbor je Zakon o finančnih zavarovanjih sprejel že v letu 2004. Začel je veljati 1. maja istega leta. Razlog za sprejem zakona je bil prenos direktive o dogovorih o finančnih zavarovanjih. Ta direktiva je zasledovala cilj vzpostavitve povezanega in učinkovitega finančnega trga in opredelila sklepanje finančnih zavarovanj v obliki finančnih instrumentov ali pa gotovine. Evropska skupnost je na ta način želela poenotiti in poenostaviti pravila držav članic o zavarovanju obveznosti z vrednostnimi papirji in z denarnimi terjatvami. Zaradi splošnega kreditnega krča in potrebe po kreditiranju s strani bank, od česa je močno odvisna gospodarska rast, med drugim pa tudi nova delovna mesta, je nujno – in to je spoznala tudi Evropska unija –, da se omogoči lažji dostop do kreditov. Krediti pa se praviloma odobravajo le na podlagi ustreznega zavarovanja. Zato razlogi za spremembo in sprejem nove direktive temeljijo na ugotovitvah Komisije, da je treba nabor sredstev finančnih zavarovanj razširiti tudi na bančna posojila, še posebej, ker vloga bančnih posojil kot sredstev finančnih zavarovanj tudi na področju evropskega prostora že močno narašča. Za širšo uporabo tega sredstva zavarovanja pa je treba zagotoviti enotne pogoje za ustanovitev tovrstnih finančnih zavarovanj na ravni Evropske unije in hkrati olajšati in odpraviti nacionalne ovire pri ustanavljanju tovrstnih finančnih zavarovanj. Enotna pravila za poslovanje med centralnimi bankami spodbujajo tudi čezmejno uporabo teh zavarovanj. Ta finančna zavarovanja se v praksi uporabljajo v različnih vrstah transakcij na kapitalskih trgih, v sektorju zakladništva, pri klirinških sistemih in podobno. Zato je bila ta direktiva dopolnjena, da bi se olajšal dostop do finančnih sredstev in da bi se tudi znižali stroški obratnega kapitala. Finančna zavarovanja se lahko ustanovijo v dveh oblikah; ena je kot prenos finančnega instrumenta, gotovina ali bančnega posojila v zavarovanje, druga oblika pa je ustanovitev zastavne pravice na takšnem finančnem instrumentu, gotovini ali bančnem posojilu. Z direktivo, ki se sedaj prenaša na naš pravni red ,se razširja ta nabor finančnih zavarovanj, ki odslej zajemajo tudi bančna posojila kot sredstvo zavarovanja, hkrati pa se poenotijo pogoji za vse subjekte v celotnem pravnem prostoru Evropske unije glede ustanovitve tovrstnih finančnih zavarovanj. Glavni cilj novele je omogočiti lažja in enotna pravila za ustanovitev finančnih zavarovanj, katerih predmet oziroma sredstvo je bančno posojilo. Predlog zakona tako odpravlja ovire in lajša sam postopek ustanovitve finančnega zavarovanja. Gre za dve oviri, ki se odpravljata, in sicer obvezna registracija bančnega posojila in obvezno obveščanje dolžnika o prenosu oziroma ustanoviti finančnega zavarovanja na bančnem posojilu. Predlog zakona sledi definiciji bančnega posojila, kot ga opredeljuje direktiva. Kljub temu da sledi tej definiciji, pa vendar izkorišča možnost "opt-out" klavzule, ki je oblika omejene diskrecije, in tako iz kroga bančnih posojil, ki se lahko uporabljajo kot sredstvo finančnega zavarovanja, izvzema potrošniška posojila – torej posojila, ki jih kreditna institucija odobri potrošniku. Razlog za takšno odločitev je v previdnosti in dodatnem varstvu potrošnikov tudi na tem področju. Nadalje predlog zakona širi tudi krog subjektov, ki lahko sklepajo in ustanavljajo takšna finančna zavarovanja, saj po posvetovanju s finančnim sektorjem, na čelu z Banko Slovenije, in gospodarstvom štejemo za smiselno, da posebna pravila glede finančnih zavarovanj, ki jih ureja ta zakon, lahko veljajo ne samo za velike gospodarske družbe, ampak tudi za srednje in majhne gospodarske družbe, vendar le, kadar bodo te sklepale oziroma ustanavljala finančna zavarovanja s tako imenovanimi nadzorovalnimi finančnimi institucijami. Tudi tem osebam bo olajšan dostop do finančnih sredstev, kar je v času zaostrenih gospodarskih razmer še posebej pomembno. V tem delu je predlagatelj sledil pobudi Združenja bank Slovenije in Gospodarske zbornice Slovenije. Predlog pa je podprlo tudi Ministrstvo za finance in Banka Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora dr. Vinku Gorenaku. Prosim.
Hvala lepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnih zavarovanjih je Odbor za notranjo politiko obravnaval na 31. seji 6. aprila. Predlagatelj – Vlada, postopek – skrajšani. Članice in člani odbora so imeli na razpolago predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev. V poslovniškem roku pa so sprejeli amandmaje poslanskih skupin koalicije k 2., 3., 4., 5., 6., 7. in 8. členu. Predlagatelji, konkretno minister Zalar, je predstavil spremembe, ki jih je pravkar povzel v skoraj identični obliki državni sekretar. Gospa Valentina Marolt je v imenu Zakonodajno-pravne službe dejala, da so v skladu s svojimi pristojnostmi podali k predlogu zakona določene pripombe, ki jih vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin odpravljajo. Glede amandmaja k 2. členu predloga zakona, ki naknadno dodaja novo vsebino tretjega odstavka 2. člena zakona pa Zakonodajno-pravna služba ni imela pripomb. Komisija Državnega sveta je dela zeleno luč oziroma je zakon podprla. Odbor je brez razprave sprejel vse predlagane amandmaje in pred vami je integralno besedilo predloga zakona z vsemi amandmaji. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Magistrica Sara Viler bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Na svetu obstajajo štiri globalne, tako imenovane kartične sheme: Mastercard, Visa, American Expres in Diners. Počasi prištevamo tudi peto, Chinacard, ki ima res skoraj milijardo imetnikov, a še ni tako razširjena v svetu oziroma Evropi. Štiri globalne kartice imajo skoraj 500 milijonov uporabnikov, tudi v Sloveniji jih imamo. Tri izmed njih so oziroma delujejo pod okriljem bank. Edina samostojna je Diners kartica. Od 1. 5. letošnjega leta bo Diners club Slovenija d. o. o. vpisan v register pri Banki Slovenije kot plačilna institucija, kar je skladno z zakonodajo. Vlada v obrazložitvi navaja, da Predlog zakona o spremembah Zakona o finančnih zavarovanjih v celoti prevzema definicijo bančnega posojila, kot ga določa sprememba direktive, vendar pa izkorišča "opt-out" klavzulo, ki jo ponuja direktiva in kot predmet zavarovanje izključuje bančna posojila, kjer je dolžnik potrošnik, razen ko prejemnik zavarovanja ali dajalec zavarovanja takšnih bančnih posojil ene od institucij, naštetih v 2. točki prvega odstavka 2. člena zakona, to so centralne banke držav članic, Evropska centralna banka, Mednarodni denarni sklad, Evropska investicijska banka, Banka za mednarodne poravnave. Razlog za takšno odločitev je v dodatnem zavarovanju položaja in izpostavljenosti potrošnika v pravnem prometu. Ni neznanka, da ima Diners Slovenije dovoljenje za izdajo potrošniških kreditov. Sprašujemo Vlado, ali je po predlogu zakona potrošnik izvzet? Ali lahko pride skozi lex specialis skozi zadnja vrata notri, kot je opredeljeno v citirani direktiv? Sami smo direktivo prebrali, a odgovora nanje nismo našli. Ker se strinjamo, da je najpomembnejša zaščita potrošnika, prosimo za pojasnilo. Vsekakor pa bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, državni sekretar, lepo pozdravljeni! Primarni razlog za sprejem Zakona o finančnem zavarovanju v letu 2004 je bil prenos Direktive o dogovorih in finančnih zavarovanjih. Cilj evropske direktive je bila vzpostavitev povezanega in učinkovitega trga ter definiranje postopka sklepanja finančnih zavarovanj skozi uporabo različnih oblik finančnih instrumentov ali gotovine, kar naj bi poenotilo in poenostavilo pravila držav članic Evropske unije o zavarovanju obveznosti z vrednostnimi papirji in denarnimi terjatvami. Prav tako naj bi direktiva uvedla režim, ki bi zagotavljala nižje transakcijske stroške za posojilojemalce in višjo stopnjo varnosti za posojilodajalce. V letu 2009 sta Evropski parlament in Evropski svet sprejela novo direktivo, ki posega v področje, ki ga ureja Zakon o finančnem zavarovanju. Ker je treba tudi to direktivo prenesti v slovenski pravni red, je Ministrstvo za pravosodje pripravilo novelo zakona o finančnem zavarovanju B. Glavni cilj novele je standardizacija pravila za ustanovitev finančnih zavarovanj, katerih predmet je bančno posojilo. Direktiva, ki to primarno uvaja, temelji na ugotovitvah Evropske komisije, ki je na podlagi analiz sklenila, da je treba nabor sredstev finančnih zavarovanj razširiti tudi na bančna posojila. S tem je komisija tudi reagirala na trend povečanja vloge bančnih posojil kot sredstev finančnih zavarovanj. Za zagotavljanje enakih pogojev za vse evropske države in državljane ter za odpravo nacionalnih ovir pri ustanavljanju takih finančnih zavarovanje je bilo treba na ravni Evropske unije pripraviti direktivo, ki je podlago za novelo zakona, o kateri danes razpravljamo. Poudariti je treba, da novela zakona ne prinaša celovite direktive v naš pravni red. Republika Slovenija je v tem primeru izkoristila možnost omenjene distinkcije, tako imenovane "out" klavzule iz kroga finančnih posojil, ki se lahko uporablja za finančno zavarovanje, je izvzela posojila, ki jih kreditodajalci odobrijo potrošnikom. Torej, odločitev je posledica zagotavljanja dodatnega varstva potrošnikov na tem področju finančnih zavarovanj. Pri Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije pričakujemo, da bo novela pozitivno vplivala na finančni in gospodarski sektor pri nas, zaradi česar bomo tudi zakon podprli.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vse zunanje okoliščine kažejo na to, da je zakon zelo dober, kajti med množičnimi potrošniki ni bilo nobenega vznemirjenja, sploh nobenega interesa, med običajnimi političnimi nasprotniki nobenih polemik na odboru, na matičnem delovnem telesu nobene razprave. Amandmaji so bili brez posebnega razmisleka sprejeti in torej kaže, da je to eden izmed predlogov zakona, ki je vsesplošno sprejet. Tudi mi v skupini nepovezanih poslancev Solidarnost zakonu zagotavljamo svojo podporo. Gre namreč za to, da so razlogi, ki so bili navedeni s strani predlagatelja, utemeljeni, bodisi da gre za uskladitev z direktivo, bodisi da gre za poenotenje notranjega evropskega trga, bodisi da gre za to, da se širi nabor ukrepov za zavarovanje, in menimo, da je to vredno podpore. Tudi cilji, ki jih navaja predlagatelj, so sami taki, da bi si jih želeli v čim večji meri uresničiti. Drugo vprašanje je, ali so morebiti zapisani emfatično ali ne. Sami menimo, da je seveda treba storiti vse, kar je nujno, zato da se kreditni krč premošča, da se potrgane likvidnostne vezi zopet vzpostavijo. Menimo, da je prav, da se omogočijo čim cenejši krediti, da se čim lažje dostopa in vse ostalo, kar je še kot cilj navedeno. Seveda pa nismo tako zelo prepričani, da bodo ukrepi in pričakovani cilji realizirani v temu smislu, kakor so tudi nekateri pričakovani učinki zapisani; da bomo s tem kaj posebej vplivali na oživitev gospodarstva, da bomo s tem dvignili gospodarsko rast, da bomo bistveno povečali konkurenčnost, število zaposlitev in posledično socialno varnost. To je moč prebrati bodisi implicitno bodisi eksplicitno v gradivu, ki smo ga imeli priložnost prebirati, in vse to so seveda cilji, h katerim je treba težiti, je pa verjetno ta instrument, ki se sedaj uvaja, eden izmed zelo številnih potrebnih instrumentov in sam neposredno kakšnega zelo velikega prispevka, se bojimo, ne bo dal. Sicer pa je zakon, kot rečeno, pripravljen dobro in je tudi za nas sprejemljiv.
Hvala. Gospod Bogdan Čepič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, lep pozdrav kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnih zavarovanjih podprla. Spremembe, ki jih prinaša sedanja sprememba zakona, bi lahko razdelili pravzaprav v dve področji, in sicer uskladitev in implementacija evropskih direktiv s področja finančnih zavarovanj, ki jih je sprejel Evropski svet, v naš pravni red. Pomembno je, da sledimo sistematičnosti pravnega reda na področju vseh oblik finančnih zavarovanj. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je odločitev Vlade, da so vse oblike finančnega zavarovanja urejene na enem mestu oziroma v enotnem zakonu, pravilna, saj bo tako to področje urejeno dokaj pregledno in celovito. In drugič; področje oziroma dopolnitev, ki ga ureja ta sprememba zakona, pa je, da se kot instrument finančnega zavarovanja lahko uporabi tudi bančno posojilo. Direktive Evropske unije na temu področju omogočajo, da se bančno posojilo lahko uporabi kot sredstvo pri uporabi finančnih zavarovanj. Že pri sprejemanju direktive so se članice Evropske unije zavedale, da je gospodarstvo, še posebej v teh kriznih časih, močno odvisno od kreditiranja in poslovanja finančnega sektorja. Krediti pa se praviloma odobravajo le na podlagi ustreznih zavarovanj. Zato razlogi za spremembo in sprejem nove direktive temeljijo na ugotovitvah komisije, da je treba nabor sredstev finančnih zavarovanj razširiti tudi na bančna posojila, še posebej, ker vloga bančnih posojil kot sredstev finančnih zavarovanj tudi na področju evropskega prostora že močno narašča, in prav je, da to možnost vgradimo tudi v naš pravni red. Za širšo uporabo teh sredstev zavarovanj pa je treba zagotoviti enotne pogoje za ustanovitev tovrstnih finančnih zavarovanj na ravni Evropske unije in hkrati olajšati in odpraviti nacionalne ovire pri ustanavljanju tovrstnih finančnih zavarovanj. Enotna pravila zaposlovanja med centralnimi bankami spodbujajo tudi čezmejno uporabo teh zavarovanj. Rezultat tega je, da novela zakona razširja nabor primernih finančnih zavarovanj, in sicer poleg gotovine in finančnih instrumentov, kot so delnice, obveznice in drugi vrednostni papirji, dodaja kot primerno sredstvo oziroma predmet zavarovanja še bančna posojila. Hkrati pa v skladu s smernicami direktive novela določa lažje in enotne pogoje tako za domače kot tuje finančne institucije pri ustanovitvi takšnih finančnih zavarovanj z bančnim posojilom. Vse to bo vodilo in omogočalo intenzivnejšo konkurenco na tem področju in posledično boljšo dostopnost kreditov tako na državni ravni kot na ravni Evropske unije. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da bodo koristi posredno čutili tako potrošniki kot tudi dolžniki. Takšna je tudi ocena komisije Evropske unije v njenem mnenju o implementaciji direktive v nacionalne pravne rede. Glavni cilj novele je torej omogočiti lažja in enotna pravila za ustanovitev finančnih zavarovanj, katerih predmet oziroma sredstvo je bančno posojilo. Vendar novela zakona ne povzema v celoti definicije bančnega posojila, kot ga določa direktiva, ampak izkorišča možnost tako imenovane opt-out klavzule, kar pomeni omejene diskrecije, in tako iz kroga bančnih posojil, ki se lahko uporabijo za sredstva finančnega zavarovanja, izvzema potrošniška posojila, torej posojila, ki jih kreditna institucija odobri potrošniku. Razlog za takšno odločitev je previdnost in dodatno varstvo potrošnikov tudi na tem področju. Kljub temu da novela neposredno zadeva oziroma ureja ravnanje razmeroma ozkega kroga finančnih subjektov, se pričakujejo posredni pozitivni učinki tudi na gospodarski sektor. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da bodo učinki sprejetja te novele pozitiven učinek tako za finančni kot tudi za gospodarski sektor sploh, in sicer tako na ravni Unije kot na ravni Republike Slovenije, zato bomo tudi novelo zakona podprli.
Hvala. Gospod Jožef Jerovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod državni sekretar! Predlog novele zakona o finančnih zavarovanjih, ki ga imamo pred seboj v drugi obravnavi, v slovenski pravni red prenaša direktivo o dogovorih o finančnem zavarovanju. Z novelo zakona se opredeljujejo subjekti in področja uporabe bančnih posojil kot sredstev finančnega zavarovanja. Odpravljajo se formalni pogoji, ki ovirajo večjo uporabo bančnega posojila kot sredstva finančnega zavarovanja. Direktiva, s katero se zakon usklajuje, zahteva, da države članice določbe prenesejo oziroma uskladijo do 31. 12. 2009, določbe pa se morajo začeti uporabljati 1. 6. 2011. Kot je razvidno, je Vlada pri tem delu že malo ali zelo pozna in se je v zadnjem trenutku spomnila za uveljavitev te direktive, še posebej ker gre za zakon, ki ima lahko posredne učinke na gospodarstvo in bi ga bilo treba sprejeti prej. Z omenjenim zakonom se bo omogočil lažji dostop do kreditov, kar bi moralo omogočiti večje varstvo šibkejših strank v posojilnih razmerjih in zagotavljati enake obravnave vseh upnikov v stečajnih postopkih. Se pa sprašujemo tudi o načinu in pristopu k pripravi zakonske novele, s katero se prenaša vsebina direktive Evropske unije, saj je bilo na matičnem delovnem telesu k desetim členom zakona, to se pravi členom, ki jih vsebuje zakon, sprejetih kar 7 amandmajev. Menimo, da bi tako relativno enostaven zakon lahko Vlada pripravila v boljši kvaliteti. V Poslanski skupini SDS zakonu ne bomo nasprotovali. Menimo pa, da bi bil njegovo sprejetje potrebno prej, prav tako pa izražamo pričakovanje, da bo prinesel pozitiven premik pri reševanju gospodarske situacije v Sloveniji in da bo omogočil red na finančnem trgu, kjer sedaj prevladujejo veliki subjekti. Pozno pripravljenemu zakonu ne bomo nasprotovali, saj so nameni direktive pozitivni. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gvido Kres bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani sekretar, spoštovana kolegica, spoštovani kolegi! Pri noveli zakona o finančnih zavarovanjih, kot je bilo danes že nekajkrat rečeno, gre za implementacijo evropske direktive, ki se nanaša na dokončnost poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev. Na ta način Evropska skupnost poskuša poenotiti in poenostaviti pravila o zavarovanju obveznosti z vrednostnimi papirji in denarnimi terjatvami in na ta način tudi dvigniti preglednost kreditnega poslovanja na celotnem evropskem finančnem trgu. Dejstvo je, da je v zadnjih letih finančno gospodarska kriza močno zaostrila razmere na trgu kreditov. Največje kreditodajalke, banke, so zašle v težave z likvidnostjo, bonitetne ocene so drastično padle, s tem tudi dostopnost do poceni denarja. Določeno obdobje ni prav nič pomagalo niti zniževanju obrestnih mer, niti črpanje svežih denarnih sredstev v sistem s strani Evropske centralne banke, podjetja so še vedno težko prihajala do svežega investicijskega denarja. Direktiva, ki jo danes uvajamo v naš notranji pravni red, je eden izmed teh poskusov finančnikov Evropske unije, da bi reševali nastalo situacijo. Poskuša se olajšati dostop do finančnih sredstev in zniževati stroške obratnega kapitala, s tem da se je razširil nabor finančnih zavarovanj, kot sredstvo zavarovanja pa se jasno definirajo in opredeljujejo tudi bančna posojila. Toda ob vsem tem bi po mnenju Slovenske ljudske stranke veljalo opozoriti tudi na naslednja dejstva, ki nas lahko veliko bolj skrbijo. Medtem ko se stanje finančnega trga v Evropski uniji kot tudi na ostalih razvitih trgih normalizira in ko so bile najbolj kritične bančne skupine po hitrih postopkih rigorozno sanirane in že opravljajo svojo temeljno vlogo zagotovitev finančnih sredstev v gospodarstvu, pa smo v Sloveniji, žal, še deleč pred takšno normalizacijo razmer. Medtem ko so se mnoge evropske banke zaradi nepremišljene investicijske politike ujele v spiralo sesutja delniških trgov, pa so se naše, večinoma državne banke zapletle v dajanje kreditov, ki niso imeli prav nobene zveze z zdravo pametjo, kaj šele s pravili bančnega trga. Danes takšne kredite državljanke in državljani poznajo pod nazivom tajkunski krediti oziroma krediti, namenjeni menedžerskim prevzemom podjetij. Prav je, da se to pove javno in večkrat, da ni izključno svetovna kriza kriva za trenutno stanje slovenskega bančnega in da je samo pripomogla k razkritju dodeljevanja enormnih denarnih sredstev posameznikom, seveda s političnim predznakom. V Slovenski ljudski stranki upamo, da bo omenjena direktiva neposredno pomagala tudi slovenskim podjetjem, predvsem na način, da bodo na mednarodnem trgu lažje prišli do sredstev, kajti bojim se, da domači bančni trg trenutno še ni dovolj konkurenčen pri svoji ponudbi. V Slovenski ljudski stranki bi si želeli, da bi pristojna ministrstva ne samo uvajala direktive, ki jih diktira EU, temveč na področju kreditiranja še bolj spodbudila kroženje denarja. Pred nedavnim smo državljani preko proračuna znova dokapitalizirali Novo Ljubljansko banko, zdaj se napoveduje še dodatni vložek v Novo Kreditno banko Maribor. Toda, kje so zagotovila, da bo ta denar končal v rokah slovenskega podjetnika in slovenskih podjetij, ki s svojimi izdelki konkurirajo na zahtevnem svetovnem in evropskem trgu, ali pa bo ta denar končal v pokrivanju preteklih izgub in izboljševanju ocen in meril likvidnosti omenjenih bank? Spoštovani, v Slovenski ljudski stranki bomo podprli to novelo zakona, a hkrati poudarjamo, da bo ta ukrep kot kaplja v morje, če se ne bodo popravile tudi razmere v poslovno-finančnem okolju. Najbolje bi bilo s čimprejšnjim sprejetjem dolgoročne državne strategije na področju bančništva, da se ne bomo ukvarjali z vsako banko posebej, ampak se sistemsko in strokovno odločimo, kje bomo kot država ostali pasivno udeleženi in kaj bomo popolnoma prepustili prostemu trgu. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anton Urh bo predstavil stališče Poslanske skupine demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! S tem zakonom noveliramo zakon, ki velja od leta 2004 in je implementiral v naš notranji pravni red direktivo, katere cilj je bil poenotenje in poenostavitev pravil držav članic o zavarovanju obveznosti z vrednostnimi papirji in denarnimi terjatvami. Današnja novela sledi novostim, ki jih Evropska unija predlaga v novi direktivi, in sicer z namenom olajšanja dostopa do kreditov, kar lahko prinese pozitivne učinke gospodarstvu in njegovo oživljanje ter seveda posledično ugodno vpliva na zaposlovanje. Z noveliranjem zakona se razširja nabor zavarovanj na način, da le-ta zajema tudi bančna posojila, ki torej postanejo sredstva finančnega zavarovanja. S tem so finančnim institucijam odprte večje možnosti kreditiranja, saj bodo medsebojne obveznosti lahko zavarovale tudi z bančnim posojilom, bodisi s prenosom posojila ali z ustanovitvijo zastavne pravice na posojilu. Ta instrument finančnega zavarovanja v zvezi s kreditiranji se bo lahko uporabljal tako za velike gospodarske družbe kot tudi za srednje in majhne. Direktiva bi morala biti prenesena v nacionalni pravni red že konec preteklega leta, določbe pa se bodo morale začeti uporabljati 1. junija letos. V Poslanski skupini DeSUS bomo novelo podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODNIŠKI SLUŽBI. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Škrlec, državni sekretar, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je predlog novele Zakona o sodniški službi. Gre za novelo, ki je neločljivo povezana z novelo Zakona o sodiščih, ki bo obravnavana kot naslednja točka dnevnega reda in je tudi neposredna posledica te novele. Povezanost te novele z zakonom o sodiščih se nanaša na vprašanje kriterijev za odločanje o tem, ali sodnik izkazuje posebno usposobljenost in izkušenost za dodelitev v specializirane oddelke. Zakon opredeljuje tudi način te dodelitve in položaj sodnika v zvezi s to dodelitvijo, ureja tudi vprašanje možnosti skrajšanja dobe dodelitve oziroma samega trajanja takšne dodelitve. Zakon omogoča tudi napredovanje dodeljenemu sodniku v okviru njegovega kariernega sistema, tudi takrat, kadar je dodeljen na Ustavno sodišče ali na Ministrstvo za pravosodje. V ostalem so spremembe vezane na ureditev, ki jo podpira predlagana novela Zakona o sodiščih. S predlagano novelo se za dodelitev sodnikov v specializirani oddelek ne določa več pogoja pravnomočne ocene sodniške službe o izpolnjevanju pogojev za hitrejše ali izjemno napredovanje ter se črta pogoj aktivnega znanja vsaj enega svetovnega jezika. V praksi se je namreč pokazalo, da sta ta dva pogoja, kadar sta zahtevana kumulativno, tako stroga, da jih izpolnjuje manjše število sodnikov. V ospredje se tako postavlja zlasti posebna usposobljenost in izkušenost sodnikov v zadevah, ki sodijo v pristojnost teh specializiranih oddelkov. S tem ko se sojenje v teh zadevah širi na še štiri okrožna sodišča na sedežih višjih sodišč, se tako odpravlja pomembna ovira za večji obseg sodelovanja sodnikov pri delu specializiranega oddelka oziroma oddelkov. Najpomembnejše spremembe oziroma rešitve, ki jih prinaša predlog zakona poleg navedenega, pa so še dopolnitve kriterija o oceni sodniške službe, s katero se spodbuja sodelovanje sodnikov pri pripravi predpisov in izboljšanju normativnih ureditev. Omogoča pa se tudi napredovanje dodeljenim sodnikom v času dodelitve na Ustavno sodišče ali Ministrstvo za pravosodje. Z vsemi temi spremembami, ki jih ta novela zasleduje, želi predlagatelj zasledovati naslednje cilje. To so ustanovitev specializiranih oddelkov sodišč, ki opravljajo preiskavo in sodijo v zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma, korupcijskih in drugih podobnih kaznivih dejanj. Ureja prenos določb o dodelitvi sodnikov v specializirane oddelke iz Zakona o sodiščih v Zakon o sodniški službi zaradi boljše sistematike tega področja, zagotavlja napredovanje tudi dodeljenim sodnikom in dopolnjuje kriterije o oceni sodniške službe s ciljem večanja učinkovitosti dela sodišč in pravosodnega dela v celoti. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo dr. Vinku Gorenaku. Izvolite.
Hvala lepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi je odbor obravnaval na 31. seji 6. aprila; predlagatelj – Vlada, postopek – skrajšani. Določil ga je Kolegij predsednika Državnega zbora. Razpolagali smo z mnenjem zakonodajne službe, z osnovnim besedilom zakona, z mnenjem Sodnega sveta in z mnenjem Državnega sveta. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe gospa Kralj je povedala, da so pomanjkljivosti, na katere so opozorili v pisnem mnenju, večinoma in ustrezno rešene z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Sodni svet, gospa Vesna Pavlič Pivk, je v dopolnitvi njihovega mnenja, iz katerega izhaja, da Sodni svet ne podpira tega zakona, povedala, da imajo tudi enake pripombe k zakonu o sodiščih. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SD, Zares in DeSUS ter Poslanskega kluba LDS, in sicer k 1., 2. členu ter dva k 4. členu, 5., 6., 8. in 9. členu. Odbor je glasoval tudi o integralnem besedilu predloga zakona, se pravi o verziji z izglasovanimi amandmaji, in ga sprejel. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, ponovno! Ministrstvo za pravosodje je s svojim delom že dokazalo, da celovito in sistemsko pristopa k spremembah pravosodnega sistema Republike Slovenije. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi skupaj s predlogom novele Zakona o sodiščih tvori dvojec, katerega uvedba bo prinesla potrebne sistemske rešitve za učinkovitejši pregon gospodarskega kriminala v Republiki Sloveniji. Duh samega zakona, kateremu sledijo predlagane spremembe zakona, izhaja iz zasledovanja osnovnega načela učinkovitega sojenja v zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma in korupcijskih zadev. V preteklih letih smo bili v Sloveniji priča porastu gospodarskega kriminala. Naloga pravosodnega sistema je, da kriminal vseh vrst učinkovito preganja, naloga Državnega zbora Republike Slovenije pa je, da s sprejemom ustrezne zakonodaje pravosodnemu sistemu zagotovi vsa tista orodja, ki jih za učinkovito izvajanje svojih nalog potrebuje. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo prepričani, da novela zakona s predlaganimi spremembami ustrezno odgovarja na izzive, s katerimi je slovenski pravosodni sistem soočen. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi ureja vprašanje kriterijev za odločanje o tem, ali sodnik izkazuje posebno usposobljenost in izkušenost za dodelitev v specializirane oddelke sodišč, ki opravljajo preiskavo in sodijo v zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma, korupcije in drugih podobnih kaznivih dejanj in bodo ustanovljene na podlagi novele Zakona o sodiščih. Novela zakona opredeljuje način dodelitve sodnikov v specializirane oddelke in samo trajanje dodelitve. Pogoji za dodelitve sodnikov v te oddelke so po predlogu novele zakona spremenjeni tako, da v ospredje postavljajo kriterije posebne usposobljenosti in izkušenosti sodnikov. Praksa je namreč pokazala, da so obstoječi pogoji za imenovanje specializiranih sodnikov določeni tako restriktivno, da jih je izpolnjevalo manjše število sodnikov, kar se je odražalo tudi v relativno nizkem zanimanju sodnikov za dodelitev v specializirani oddelek. Hkrati pa predlog zakona ureja tudi napredovanje tistih sodnikov, ki so bili dodeljeni na Ustavno sodišče ali na Ministrstvo za pravosodje in jim to sedaj ni bilo omogočeno. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo prepričani, da je učinkovit pravosodni sistem rezultat sodelovanja vseh treh vej oblasti – izvršilne, zakonodajne in pravosodje. Naloge in odgovornosti vsakega od treh so jasne in ustrezno opredeljene. Ministrstvo za pravosodje s predlogom Zakona o sodniški službi ustrezno in celovito odgovarja na probleme, ki jih je s svojimi strokovnimi službami zaznalo na področju preiskave in sojenja v primerih težjih kaznivih dejanj. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo zaradi smiselnih in učinkovitih rešitev zakon podprli, ne bomo pa podprli vloženega amandmaja.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo vse predloge Vlade, ki gredo v smeri uspešnejšega preganjanja kaznivih dejanj, posebej težjih kaznivih dejanj korupcije, trgovine z mamili in podobno. Podpiramo reševanje organizacijsko na ta način, da se zagotovi večja dostopnost in ustreznejši pogoji za sodelovanje sodnikov pri preganjanju teh kaznivih dejanj in da se na tej podlagi zagotavlja večja učinkovitost, saj se posebej pri večji učinkovitosti teh težjih kaznivih dejanj tudi v javnosti ustvarja občutek uspešnosti ali manjše uspešnosti dela na področju pravosodja. Predlagana novela Zakona o sodniški službi, ki je, kot je gospod državni sekretar povedal, povezana z novelo Zakona o sodiščih, pravzaprav je posledica novele Zakona o sodiščih, je namenjena tem gornjim ugotovitvam. Spremembe in dopolnitve Zakona o sodniški službi se torej nanašajo na urejanje dodelitve sodnikov v specializirane oddelke sodišč, ki opravljajo preiskavo in sodijo v zahtevnejših zadevah, ki so povezane z organiziranim in gospodarskim kriminalom, korupcijo ter drugimi težjimi kaznivimi dejanji. Po mnenju Vlade, predlagatelja zakona, se s temi predlogi zmanjšujejo, morda celo odpravljajo pomembne ovire za večji interes sodelovanja sodnikov pri delu v teh specializiranih oddelkih, ki ga doslej ni bilo dovolj, deloma zaradi krajevne oddaljenosti in manjše možnosti relativno v kratkem času prispeti na svoje delovno mesto, deloma zaradi posebnih pogojev, ki jih je zahteval zakon, deloma pa tudi zaradi tega, ker ni bilo v zadostni meri omogočeno njihovo in napredovanje in izpolnjevanje drugih pogojev. Zato prinaša predlog zakona pomembne novosti, da se v dopolnitvi kriterija o oceni sodniške službe, s katero se spodbuja sodelovanje sodnikov pri pripravi predpisov in izboljšanju normativnih ureditev; napredovanje bo omogočeno dodeljenemu sodniku tudi v času dodelitve na Ustavno sodišče ali na ministrstvu; odpravlja se pogoj pravnomočne ocene sodniške službe v zadnjih šestih mesecih kot pogoja za izpolnjevanje kriterija imenovanja, prav tako tudi kriterij znanja tujega jezika, kar vse se je v praksi izkazalo, da otežuje interes sodnikov, da se prijavljajo na to mesto. Verjamemo, da se na ta način lahko interes poveča, da bo več prijavljenih sodnikov za delo v po novem štirih specializiranih oddelkih. Zaradi tega predlog zakona podpiramo, predlaganih amandmajev, ki ne gredo v smeri začrtanih ciljev, pa ne. Hvala.
Hvala. Gospod Jožef Jerovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav, spoštovani! Pred seboj imamo na današnji obravnavi dva predloga zakona, ki sta nekako zakona dvojčka. V Poslanski skupini SDS smo skrbno proučili tako Predlog zakona spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi kot Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih in se o obeh novelah tudi posvetovali s strokovnjaki iz pravosodja ter prišli do podobnih ugotovitev, kot jih v obeh novelah zakona izraža širša stroka, od Sodnega sveta preko Kazenskega oddelka Vrhovnega sodišča in sodniškega društva. Temelj za spremembo tega zakona je novela Zakona o sodiščih. Ta v drugem poskusu uvaja specializirane oddelke sodišč, ki opravljajo preiskavo in sodijo o zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma, korupcijskih in drugih podobnih kaznivih dejanj. S tem zakonom pa se ureja dodelitev sodnikov tem specializiranim oddelkom okrožnih sodišč, ki še sedaj niso ustanovljena, seveda. Ker smo v tem mandatu leta 2009 sprejeli Zakon o sodiščih, ki je predvideval ustanovitev specializiranega oddelka pri Okrožnem sodišču v Ljubljani, in ta je zakon klavrno propadel, smo v Poslanski skupini SDS mnenja, da je koncept, ki ga predlaga minister, slabo zastavljen, ne bo uresničen in s tem predstavlja zavlačevanje zahtevnejših kazenskih postopkov v zadevah organiziranega gospodarskega kriminala, terorizma in korupcijskih kazenskih dejanj. Ker ob prvem poskusu ustanovitve takšnega oddelka pravosodni upravi ni uspelo zagotoviti ustrezne kadrovske zasedbe takšnega oddelka pri Okrožnem sodišču v Ljubljani, ki je največje in kadrovsko najboljše zasedeno sodišče v državi, ni nobenega upanja, da bo tokratni popravni izpit pravosodnega ministra in Vlade uspešen. Zakon sicer predvideva nekatere spodbude za sodelovanje sodnikov v specializiranih oddelkih in omogoča napredovanja dodeljenemu sodniku tudi v času dodelitve, kar pa na prevladujoče mnenje znotraj sodniških krogov ne bo bistveno vplivalo in ne bo povečalo interesa sodnikov za prehod v specializirani oddelek. Kot pravilno ugotavlja Sodni svet, bosta omenjeni noveli zakona zahtevali ogromno nove notranje organizacije in ne nujno hitrejšega in učinkovitejšega sojenja. Zato smo v Poslanski skupini SDS prepričani, da bi s sprejemom tega zakona in njegovega dvojčka, Zakona o sodiščih, dosegli nasprotne učinke. Kot je prevladujoče mnenje, bo na ta način mnogo od teh zadev zastaralo in po našem mnenju je ta motiv tudi v ozadju navidezne prizadevnosti Vlade. Če celotna stroka v tem ne vidi možnosti, da bi prišlo do učinkovitejšega sojenja v zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma in korupcijskih in drugih zadevah, zakaj potem Vlada trmoglavi in sili naprej? Gre za načrtno zamegljevanje in načrtno zavlačevanje – po našem mnenju. K temu pa je dokaz tudi način in procedura, kako to sprejemamo danes v Državnem zboru. Namesto da bi najprej obravnavali zakon, ki je temelj za vzpostavitev sodišč, na katere se imenujejo novi ali pa razpišejo nova sodniška mesta na specializiranih oddelkih, najprej obravnavamo zakon, ki pošilja sodnika na te oddelke, o katerih še sploh nismo debatirali. To je načrtno zamegljevanje, da javnost ne bi vedela, za kaj gre. Zakoni so napisani všečno in ustrezno z intenco ali prakso starega režima, da vedno obljublja nekaj novega, neke velike spremembe, ki bodo sedaj pa prenesle rešitve. Mi vemo, da je v pravosodju in v pravočasnem sojenju marsikaj, kar bi bilo treba popraviti in sodišča včasih ne zmorejo. Samo s takimi spremembami pravosodno ministrstvo in Vlada spravljata pravosodni sistem in sodišča v še večjo stisko, večjo zadrego, v večje zaostanke in še enkrat poudarjam: v ozadju je čim več zastaranja gospodarskega kriminala, ker se zavedate, da so v teh postopkih pravzaprav samo vaši privrženci. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gvido Kres bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani sekretar, kolegice in kolegi! Nekoliko nenavadno je, ker spremembe in dopolnitve Zakona o sodniški službi tukaj v Državnem zboru obravnavamo eno točko pred obravnavo novele Zakona o sodiščih, saj gre za zakona, ki sta vsebinsko zelo povezana. Bistveno pa ni v tem zakonu, ampak v tistem, ki prihaja na dnevni red kot naslednji. Vendar bom spregovoril nekaj besed sedaj, preostanek pa pri naslednjem stališču. Če se dotaknem neposredno urejanje sodniške službe. Predlog tega zakona primarno ureja dodelitev sodnikov v specializirane oddelke sodišč, ki opravljajo preiskavo in sodijo v zahtevnejših zadevah organiziranega kriminala, terorizma, korupcijskih in drugih podobnih kaznivih dejanj. Ustanovitev in delovanje teh oddelkov pa se, kot rečemo, predvideva s predlogom novele Zakona o sodiščih. Tako se določa krajši rok za dodelitev sodnika za reševanje zadev iz pristojnosti specializiranih oddelkov. Osnovni kriterij za dodelitev sodnika za reševanje zadev iz pristojnosti specializiranega oddelka je posebna usposobljenost in izkušenost v zadevah, ki jih bodo obravnavali specializirani oddelki. Dopolnjuje se tudi kriterij o oceni sodniške službe z namenom sodelovanja sodnikov pri pripravi predpisov s ciljem večje učinkovitosti dela sodišč in pravosodnega sistema v celoti. Vse to se sliši lepo in prav, vendar številna opozorila iz prakse navajajo, da se ravno v tem segmentu zapleta, kajti kriteriji se kaj hitro lahko spremenijo v prosto arbitrarno odločanje o uspešnosti in primernosti sodnikov s strani vrhovnega slovenskega pravosodnega sistema, torej nekaj ključnih ljudi. O dejanski neodvisnosti slovenskega sodstva bi lahko razpravljali na dolgo in široko. V Slovenski ljudski stranki bi si želeli, da sistem dodeljevanja in tudi ocenjevanja sodnikov, njihovih napredovanj in prerazporeditev, skratka vse, kar ima povezavo s sodniško službo, poteka v smeri čim bolj decentralizirane organizacijske ureditve. Tako pa človek dobi občutek, da se s ključnimi menjavami kadrov v vrhu slovenskega pravosodnega sistema vzpostavlja sistem, ki bo odločal oziroma sprejemal ključne odločitve po strogih pravilih vertikalnega odločanja navzdol po hierarhični lestvici pravosodja. Vsekakor to po mnenju Slovenske ljudske stranke ne pripomore k večji neodvisnosti slovenskega sodstva. Ob tem bi za zdaj povedal samo še naslednje. Sodni svet ne podpira ne predlagane novele Zakona o sodniški službi ne dopolnjenega predloga zakon o sodiščih. Čeprav se strinjajo z načeli in cilji zakonskih predlogov, pa so preprosto mnenja, da predlagane rešitve ne bodo bistveno izboljšale trenutnega stanja. Zato v Slovenski ljudski stranki predloga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anton Urh bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani. Vsem prisotnim lep pozdrav! Ta novela in novela Zakona o sodiščih sta dve spremembi v pravosodnem sistemu, ki sta opredeljeni v okviru prioritet Vlade kot nujne za učinkovit pregon gospodarskega kriminala in korupcije. Ker je ta novela povezana s spremembami in dopolnitvami Zakona o sodiščih, je razumljivo, da ob podpori novostim v zvezi z ustanovitvijo štirih specializiranih oddelkov za preiskavo in sojenja v najzahtevnejših zadevah gospodarskega kriminala, organiziranega kriminala in korupcije, potrdimo tudi novelo Zakona o sodniški službi. Ta namreč opredeljuje način oziroma ključ dodelitve sodnikov v specializirane oddelke, ureja postopek, ki je potreben za izvedbo dodelitve, in kriterije dodeljevanja. Le-ti vključujejo mnenje sodnikov kazenskega oddelka pristojnega višjega sodišča, trajanje sodniške službe sodnika na kazenskem področju, oceno sodniške služba ter dokazila o posebnih izkušnjah in dodatni strokovni usposobljenosti za kazenske zadeve. Ureja se tudi položaj sodnika, ki bo dodeljen v tak oddelek. Skratka, v Poslanski skupini DeSUS menimo, da bo s predlogom sprememb in dopolnitev tega zakona in Zakona o sodiščih storjen še en korak naprej v prizadevanjih za izboljšanje sodstva in več ter hitreje rešenih zadev s področja kaznivih dejanj korupcije, organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma ter tem podobnih kaznivih dejanj. Cilj vzpostavitve specializiranih oddelkov je datiran z jesenjo. Glede na to, da se v zadnjem času preiskave in ovadbe kar vrstijo, je tudi iz tega razloga smiselno, da obe noveli nemudoma podpremo, zato da se čim prej vzpostavi predlagana organiziranost in da se delo sodnikov čim prej konstruktivno tudi začne. Hvala.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 4. 2011. V razpravo dajem 4. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ja, vidim roke. Odpiram prijavo, prijava teče. Gospod Jerovšek, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Glejte, kot je bilo že poudarjeno, je ta predlog zakona in rešitve, ki jih prinaša, navzven všečen. Če pa se malo ozremo na to, kaj o tem meni sodna stroka in kaj so resnični nameni Vlade za tem, pa vidimo, da moramo ostro zavrniti oba predloga novele zakonov, kajti to gre v popolnoma drugo smer od tega, kar je zapisano na papirju. Na papirju so zapisana pozitivna načela o učinkovitejšem, hitrejšem sojenju, ampak enako je pisalo tudi v noveli zakona, sprejetega 2009, Zakona o sodiščih, da se ustanovi poseben specializiran oddelek pri Okrožnem sodišču v Ljubljani za te namene, za organizirani kriminal. Ampak od takrat minevata dve leti, pa ni bilo storjenega nič. Minister je tako dober poznavalec Okrožnega sodišča v Ljubljani, da očitno ve, na kakšen način se da zavlačevati sojenje o teh najhujših primerih gospodarskega kriminala in korupcije. In gospe in gospodje, vi veste, da so v te zadeve vpleteni pomembni člani vaše oblasti. Zadnji primer je Zoran Thaler, kjer je bila potrebna tujina, da se je zadeva razkrila in način poslovanja. In ne govoriti danes, s pravosodnega ministrstva, da boste s tem dosegli pozitivne učinke, če celotno sodstvo govori, da se bodo na ta načinom ukvarjali samo z organizacijo. Glede spreminjanja organizacije in drugačni organizaciji je minister tudi mojster. Ampak zelo zgrešeno, nenavadno in zavržno je, da se tega vsi ljudje vnaprej zavedajo, pa kljub temu rinite s takšnimi spremembami. Že sedanja zakonodaja, kot pravijo sodniki, sodniško društvo in Sodni svet, omogoča ob dobri volji, se pravi ob podpori politike, da se začne učinkovito soditi in da se nekatere stvari tudi prenesejo, da se lahko postavijo specializirani sodniki in tako naprej. Zato ne rabite kardeljanstva, ki večno obljublja neko spremembo, ki bo rešila vse, nek del "deus ex machina", kot se je dogajalo v grških dramah, čudežna rešitev, ki pa ne prinašajo ničesar. Moram poudariti, da se poslužujete najbolj nesprejemljivih trikov, ob tem pa država drvi v propad, v gospodarski kriminal, kriminal belih ovratnikov, ki golta in golta nova podjetja, prinaša stotine milijonov poneverjenega denarja na državnih bankah. Državljani morajo dokapitalizirati in vedno znova in znova vlagati denar v banke, v katerih se okoriščajo posamezniki. Tu pa sploh ni še nobene ovadbe! Kako naj rešujejo takšne zadeve novi oddelki, če pa sploh ni ovadb, če pa represivni organi tega ne preganjajo? Kajti težko bodo preganjali najbolj izpostavljene ljudi te oblasti, ki so dobili milijonske nagrade in tako naprej. Ne hodite več s temi zakoni, s katerimi se zavlačuje! Kolegice in kolegi, pozivam vas, da zavrnemo to perfidno igro oblasti, ki na zunaj maha z novimi rešitvami, ki bodo prinesle rešitve, v bistvu zavlačuje, dela vse za zastaranje kaznivih dejanj. Mi vemo, katera oblast je pred 10 leti sprejela spremembe v Kazenskem zakoniku, ki so skrajšale zastaralne roke, ki so omogočile svobodno goljufanje in krajo. Vemo, na kako perfidne načine so nekateri sodniki pozabili napisati sodbe. Ampak temu ni zakon kriv. To je politična volja in navodila in napotki oblasti. Takšni napotki o zavlačevanju so vsebovani tudi v tem zakonu in naslednjem zakonu in zaradi tega je to treba zavrniti in naš amandma predvideva takšno zavrnitev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Gorenak.
Hvala lepa. Govoriti o tem amandmaju in govoriti o tem zakonu, o katerem razpravljamo, skoraj ni mogoče brez zakona, ki prihaja. Zakon o sodniški službi pravzaprav ureja postopke, medtem ko zakon, ki šele prihaja, ureja organizacijo. Če bi nekdo bral magnetograme ministra, državnega sekretarja in koalicijskih poslancev izpred dveh let, bi pravzaprav lahko rekli, da se ponavlja nekaj podobnega, kot se dogaja danes. Dve leti nazaj smo naredili – kaj? Ustanovili smo specializiran oddelek za sojenje o najhujših primerih gospodarskega organiziranega kriminala itd. Ko sem na začetku leta 2010 s poslanskim vprašanjem povprašal ministra, kdaj bo pa ustanovljen, sem dobil odgovor, da saj ni, da je ta rok – kako že rečejo pravniki? – inštrukcijske narave, da delajo na tem, bo ustanovljen. Ko sem ga vprašal čez šest mesecev o tem, kaj je sedaj, ali bo ta oddelek ustanovljen ali ne bo ustanovljen, je odgovoril, da se zelo trudi, išče sodnike, da bi ga ustanovil, ampak mu ne uspe, ker se mu ne prijavijo, in da bo ponovil javni razpis. Po devetih mesecih se ni zgodilo nič, po 12 mesecih nič, ko pa je mimo približno 18 mesecev, imamo pa na mizi novi zakon. Ta novi zakon pa pravi, da ne bomo imeli enega oddelka za sojenje v teh zadevah, ampak bomo imeli štiri oddelke. Poglejte sedaj pri tej zadevi, državni sekretar, minister, mogoče boste vi kaj slišali – ker minister: tu notri, tukaj ven, gremo naprej, vse za zmago, na juriš, ali kako že. Sodni svet je rekel: "Ne!" Naprej. Vrhovno sodišče in sodniško društvo obe dajeta negativne signale, saj konec koncev se prepletajo isti ljudje; ali drugače povedano, cela sodna stroka, cela sodna veja oblasti, ki jo koalicija izjemno spoštuje, ceni, zlasti ko gre za neodvisnost itd. – vsa ta stroka je zakonu rekla: ne. Povedali so celo to, da se strinjajo s specializacijo, ne pa z novo organizacijo. Oni jasno povedo, da obstoječa zakonodaja povsem omogoča, da se sodniki specializirajo za te naloge, da opravljajo te naloge, tudi želijo jih opravljati, kot pravijo. Nasprotujejo pa – čemu? Nasprotujejo novim organizacijskim oblikam, in to vsi. Gospe in gospodje, to, kar počne minister, je popolnoma enako kot neke vrste prisilno zdravljenje. Če pacient noče sprejeti zdravila, se za nobeno ceno noče zdraviti, ga pa bo zdravnik prisilno zdravil. Vi ne boste sodstvu nikoli mogli vsiliti neke rešitve, če tega sodstvo noče. Torej, ne gre za nagajanja opozicijskih poslancev, ne to reči, sodna veja oblasti tega ne sprejema; in to so napisali, povedali. Povedali so tudi alternativne rešitve in so rekli, da se specializirani sodniki – ja; z vsem ostalim strinjajo, ne delajte pa novih organizacijskih oblik. Reči moram, da se tokrat z njimi zelo strinjam, ker nova organizacijske oblike pomenijo novega šefa, podšefa, tajnico in fikus, kar bi se eventualno lahko po tej zakonodaji celo ustanovilo, sodnikov pa ne bo, ki bi sodili, ker nočejo, ker temu nasprotujejo. Ni smiselno tako početje! Zagotovo je, kar se tiče sodstva, potrebnih več drugih ukrepov. Jaz celo pravim, da je potrebna operacija, ker gre za rakastega bolnika, minister pa hodi okoli s penicilinom in pravi, saj si v redu, tvoja kondicija je kar v redu, pravi minister – ali vaša kondicija, sodstva. Pa ni tako. Poglejte, tudi s tem zakonom se bo zgodila popolnoma ista zadeva: ustanovili bomo torej štiri specializirane oddelke namesto enega, minister bo objavil razpis, na katerega ne bo prijav, in vlak bo šel naprej. Namesto da bi poslušali, ker mislim, da imajo tokrat v sodstvu pameten predlog, ki pravi, da določite specializirane sodnike. Mislim, da je celo boljša varianta iz temeljnega razloga, ker ne gre samo za štiri sodišča v Sloveniji kot predvideva zakon, ampak so takšni specialisti, če želite, mogoči na vseh ostalih, njim primerljivih sodiščih. Ne vem, zakaj – na primer, bom rekel iz Velenja. Ne vem, zakaj iz Velenja zdaj najti enega sodnika, ga napotiti na ta specializirani oddelek v Celje – Velenje je relativno veliko, pač ravno gospoda Kontiča vidim, verjamem, da je tam tudi dosti sodnikov in zagotovo so med njimi tudi takšni sodniki, ki želijo soditi v tovrstnih zahtevnejših oblikah sumov kaznivih dejanj. Kaj se bo pa zdaj zgodilo? Zdaj bo pa ta sodnik – in točno o tem govori ta zakon o sodniški službi – se zjutraj usedel v avto, recimo, da je doma tam nekje pri Belih Vodah, se bo odpeljal v Celje v službo – na državne stroške seveda, ker bo dobil potne stroške. Potem bo v Celju sodil, če bo sodil, in se bo popoldne spet na državne stroške domov odpeljal. Ne razumem, zakaj, če oni sami ponujajo boljšo rešitev. Pustite me v Velenju in mi dodelite zahtevne spise. To hočejo! Minister pa ne; iz Belih Vod se boš vozil v Celje. Zakaj? Ne vem, ne poznam, kakšni so prostori sodišča v Velenju, ampak mogoče so pa celo boljši kot celjski, za celjske vem, da so zelo stari. Ne! Mi ga z zakonom silimo v nekaj, kar ne bo učinkovito. Saj posledice so pa potem tam, o čemer je govoril Jerovšek: ker sojenj v teh zahtevnih primerih ne bo, ker se sodniki ne bodo javili, bo spet vse skupaj čakalo – in postopoma zastaralo! Ne razumem, moram reči, da ne razumem te situacije. Ne razumem tako trmastega vztrajanja ministra; ampak dobro ve, da se je enkrat zmotil! Ker dobro ve, da ni naredil tega specializiranega oddelka v Ljubljani, ker ga ni mogel. Zdaj bo pa štiri naredil – ja, kako? Od koalicijskih poslancev bi res pričakoval, tudi v luči včerajšnjih dogajanj, če smem tako reči, da tisti, ki so dobili največ na volitvah, so pravzaprav sužnji tistih, ki so outsiderji. Zdaj bi bil res čas tudi glede na včerajšnja dogajanja, da realno razmislite o primerih, ki sem jih zdaj povedal, in da realno razmislite o zakonu in da realno ta zakon zavrnete, ker je to razumno dejanje. Oziroma sprejmete ta amandma. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo? Izvolite, gospod sekretar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik! Iz tega, kar smo slišali, izhaja, da je stanje na področju gospodarskega kriminala alarmantno, kriminal je vseobsegajoč. Zakon, ki želi na to področje vnesti nekaj več učinkovitosti, pa je označen kot tisti, ki naj bi pravzaprav zaviral boj proti takšnemu kriminalu. Prevladujoče mnenje naj bi bilo, da so te rešitve, ki so v tem zakonu in v zakonu o sodiščih, pravzaprav škodljive, to smo slišali danes iz predstavitve mnenj pa tudi iz razprave. S tem se zelo težko strinjam. Namreč, če bomo pogledali statistiko reševanja zahtevnejših gospodarskih kaznivih dejanj, korupcije, zlorab položaja in podobnih kaznivih dejanj v zadnjih letih, bomo videli, da so odstotki obsodilnih sodb v primerjavi z obravnavanimi storilci oziroma dejanji pod 5 %. Torej težko govorimo o tem, da je stanje danes takšno, pravzaprav da je dobro na področju gospodarskega kriminala oziroma boja proti gospodarskemu kriminalu. Slovenija je relativno učinkovita pri boju zoper klasičen kriminal, in to je dobro. Ni pa dobro, da je relativno precej neučinkovita v boji zoper gospodarski kriminal. Ta novela, ki je pred vami – danes govorimo pri tej točki o zakonu o sodniški službi, ampak seveda se vsebinsko navezuje na zakon o sodiščih, o čemer so govorili tudi moji predhodniki –, skuša na tem področju narediti nek preboj. Ustanovitev oddelka, ki ste ga omenjali, je bil eden izmed teh korakov. Za ustanovitev tega oddelka leta 2009 so bili postavljeni zelo strogi strokovni kriteriji, kaj vse mora sodnik izpolnjevati za uvrstitev na tako delovno mesto, na tak oddelek. Ti pogoji so bili taki, da je pravzaprav moral izpolnjevati pogoje za hitrejše oziroma celo izjemno napredovanje in sodniška ocena ni smela biti starejša od šestih mesecev. Ob tem je moral znati še en tuj jezik. Ob vsem je tista novela predvidevala, da se bo vozil v eno centralizirano lokacijo, to je bila lokacija v Ljubljani oziroma oddelek je bil situiran v Ljubljani, sojenje pa bi potekalo na sodiščih, kjer je zadeva tudi krajevno pripadala; torej, na tistem sodišču, kjer je krajevni pripad, kar pomeni, da bi se sodnik, ne vem, iz Kopra lahko peljal v Novo Gorico oziroma v Mursko Soboto, če bi šlo za zadevo iz pristojnosti Murske Sobote. Vse to je seveda povzročilo, da je bilo težko dobiti kandidate za tak oddelek. Zaradi tega je pred vami predlog nadgraditve te ideje. Ideja je preprosto ta, da se združi specializacija, o kateri smo veliko govorili. Tudi moja predhodnika sta jo omenjala kot eno izmed rešitev problemov. Seveda specializacija je rešitev, ampak specializacije ni, če ni nabora ljudi, ki naj se specializirajo. Zaradi tega, da se zagotovi tak nabor kandidatov, je potrebna centralizacija in centralizacije pomeni pritegnitev zadev, ki so vsebinsko zapletene, na eno lokacijo in se na ta način omogoča osredotočena obravnava. Ena lokacija, govorim v prenesenem pomenu, seveda v tem primeru tega zakona pomeni štiri lokacije višjih sodišč. O taki specializaciji na štirih lokacijah, in sicer okrožnih sodišč na sedežu višjih sodišč torej, Maribor, Celje, Ljubljana in Koper, je govorilo tudi Vrhovno sodišče v svojem mnenju, ki ste ga moji predhodniki omenjali. Namreč, kot predlog rešitve predlagajo specializacijo sodnikov na teh štirih sodiščih. In točno to ta zakon nudi. Problem, ki ga je izpostavilo sodniško društvo, je bil predvsem povezan z logistiko in potovanji po celotnem teritoriju Republike Slovenije. Tega sedaj ni več. Sedežna sodišča, na katerih bo taka specializacija omogočena, so skoncentrirana na štirih lokacijah v državi, ki sem jih prej naštel: Maribor, Celje, Ljubljana in Koper. To pomeni, da je dostopnost večja, istočasno je pa zaradi koncentracije nabor sodnikov, ki bodo lahko sodili na teh oddelkih, bistveno večji, ker bo mogoč nabor z območij celotnih teritorijev sedanjih štirih višjih sodišč za vsak posamezen oddelek. To pomeni, da bo nabor sodnikov, seveda, večji. Pogoji so nekoliko omiljeni, bolj življenjski. Zaradi tega ker so odpravljene logistične težave s potovanjem, je utemeljeno pričakovati, da bo odziv sodnikov boljši. V tem zakonu pa je še drugo možnost, ki je verjetno šla nekako prezrta mimo kritikov teh rešitev. Namreč, že danes obstajajo na teh sodiščih, ki so sedežna okrožna sodišča, kazenski oddelki. V te kazenske oddelke bo predsednik sodišča lahko z letnim razporedom razporejal specializirane sodnike. Torej, sistem bo lahko začel delovati, za razliko od sistema, ki ga imamo danes, ki je vezan zgolj na prijave. Zaradi vsega tega, ker bo na ta način omogočeno kvalitetnejše sojenje v krajših časovnih obdobjih, ker bodo ti sodniki seveda sodili zgolj zadeve, ki padajo na tak oddelek glede na kriterij zahtevnosti in tudi kataloške definicije, da gre za določeno vrsto kaznivih dejanj, bo to pomenilo, da bodo ti sodniki delali izključno na takih zadevah in bodo tem zadevam posvečali vso potrebno pozornost tako v smislu strokovnega znanja kot v smislu procesnega vodstva, kar bo omogočilo, da bodo ti postopki tekli hitreje in ne počasneje. Zato ni mogoče sprejeti očitka, da bo ta zakonska sprememba pomenila upočasnitev sodnih postopkov. Danes, pravite, je možna specializacija. To je pravzaprav tudi stališče Sodnega sveta oziroma Sodni svet preferira, da se iščejo rešitve znotraj obstoječe zakonodaje. Ta obstoječa zakonodaja je od leta 1995 takšna, kot je, in ni do danes postregla z rešitvami, ki bi bile ustrezne temu, s čimer se soočamo. Soočamo pa se z velikim porastom gospodarskega kriminala in se soočamo tudi z velikim porastom škode, ki je povzročena z gospodarskim kriminalom. In sedaj očitati Vladi, da poskuša zadeve urejati in istočasno zatrjevati, da je bolj pustiti zadeve neurejene, se mi ne zdi konstruktivno. Ta predlog, ki je danes pred vami, zasleduje preprost cilj: da bodo te zadeve doživele sodni epilog in da bomo številke, ki so danes pod petimi odstotki, dvignili na številke, ki bodo bistveno višje od 5 %. Namreč, raziskanost gospodarskega kriminala, če ni pospremljena z meritornimi odločitvami, ne rečem nujno obsodbami – seveda vsaka zadeva ne more biti obsojena – , mora biti pa razsojena, seveda ni tisto, kar si želimo. Želimo si, da bi tista dejanja, ki so detektirana, tista, na katerih organi odkrivanja delajo, tudi doživela sodni epilog; in to v času, ki je racionalen in ustrezen in da ne prihaja do zastaranja. Zato očitke, da ta zakonodaja v bistvu povzroča in vodi v neko neučinkovitost, najodločneje moram zavrniti in jih zavračam. Hvala lepa.
Hvala. Je še interes po razpravi. Odpiram prijavo. Gospod Gorenak, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, rekli ste, da smo nekonstruktivni – kako že – v opoziciji. Če to drži, potem ste vi nula učinkoviti, popolnoma neučinkoviti. Leta 2009 ste naredili specializiran oddelek za sojenje v teh najhujših zadevah, potem ste čakali, pa v zrak gledali do leta 2011, ki se piše zdaj, in pogruntali, da zadeva ni v redu. To ste neučinkoviti. Vi ste pogruntali, da zadeva ni v redu, zato ste prišli z novim zakonom. Glejte, če pogledava naprej, brez zveze je govoriti o boju proti kriminalu, in se izgovarjati na policijske statistike. Saj vi se na policijske statistike izgovarjate ali pa na kakšne obtožne predloge s tožilstva. Na sodniji, kar malo poglejte, boste našli tudi kakšen svetel primer, kot je primer sodnice, ki sodi v zadevi Čista lopata. Vse ostalo sivina in to huda sivina! To hudo sivino ste pa naredili – saj veste, kdaj? Leta 2009 ste jo naredili; leta 2009, ko ste rekli, da je garantirana plača 46. plačni razred, za vsakega sodnika, ki prvič pride na šiht, torej enako univerzitetnemu profesorju. Zakaj pa bi se potem kaj sekirali? Nobenega razloga ni. Tridesetletni človek, ki mu garantirajo 46. plačni razred do smrti, lahko pride pa celo do – evo, podpredsednika Državnega zbora ali pa celo tam nekje. Zakaj bi se tak človek kaj sekiral? Nobenega razloga ni! Potem pa, če še kontrole ni nad njim, kar je tako ali tako ni, je pa sploh fino življenje. Zakaj bi se potem on prijavljal za sojenje v teh vaših specializiranih oddelkih, če pa lahko v Velenju enako zasluži kot pa v Celju? In zakaj bi se s hudim primerom ukvarjal, če se pa lahko s tatvino čevljev v trgovini? Saj mu je enostavneje, pa še bolj učinkovit bo. Torej, ni razloga! Govorite o tem, da so bili takrat strogi pogoji, da so zdaj malo manj strogi. O. K. Spremenili pa ne boste spet nič, ker se ne da spremeniti na ta način. Pravite, da bo nabor ljudi večji. Ne, v Sloveniji imamo xy sodnikov, vi bolje veste, koliko jih je, kot jaz, ker jih imate bolj preštete. Ampak, toliko jih je in je potem čisto vseeno, ali sedi v Velenju, ali sedi v Lenartu, ali sedi v Murski Soboti. Bistvo je, da bo sodil in da bo dobro sodil. Res pa je, da bi bilo dobro tudi to, da bi ga stimulirali za to. V prejšnjem mandatu smo imeli mehanizme stimuliranja sodnikov, so imeli kar nekaj dodatkov, ki so bili odvisni od količine in kvalitete njihovega dela in da so predsedniki sodišč lahko to uporabljali. Kako jih boste danes stimulirali? Zakaj pa bi šel soditi v ta oddelek, zakaj bi se ukvarjal z Zidarjem? Ni razloga, če lahko sodi v zadevi tatvina kokoši, kjer je storilec eksaktno znan, ker jim ga policija pripelje na kraj. [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] S kurami vred! Ta nabor sodnikov, o katerem govorite, je enak; tak, kakršen je. Pustite ga tam, kjer je, dajte mu zahtevne primere in omogočite si seveda predvsem to, da jih boste lahko nagradili. To je bistvo, ampak sedaj jih ne morete več, ko ste jih "nabili na plafon". To je štos zadeve! Nabor sodnikov nikakor ne bo rešil zadeve. Potovanja po Sloveniji – ja, kako ste jih opravili? Tisti iz Belih Vod bo še vedno moral potovati v Celje ali kako, če ga boste dali v specializirani oddelek. Zakaj pa, če lahko v Velenju? Primer prinesite k njemu, primer, o katerem bo sodil, prinesite k njemu. In tisto, kar je najpomembnejše, bom še enkrat ponovil: sodna stroka je proti. Ne morete jim vsiliti tega. Bi res rabili dve novi ustavi na področju sodstva, da bi lahko sodnika prisilili v nekaj. Ne morete jih prisiliti in ste neučinkoviti, ne boste nič naredili na ta sistem! Prisluhnite jim. Konec koncev vi govorite o Sodnem svetu kot o organu, institutu, ki ga je treba ne vem kako spoštovati. No, pa ga potem spoštujte! Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Ta dva zakona, ki sta v bistvu dvojčka, o sodniški službi in o sodiščih sta tipična primera sedanjega časa. Boljše primerjave ne more biti. Stroka pravi: ne; minister ali Vlada: ja, točno to mora biti. Proti so sodniki, mislim da tudi sodniško društvo, Vrhovno sodišče ali Sodni svet – saj je v končni fazi vseeno, to so pač neki organi te sodniške stroke in vsi so proti. Ni še tako dolgo, ko smo v teh klopeh poslušali, kako je to stroko treba poslušati, spoštovati, kako si ji ne sme rušiti prioritete, kako je "oh in sploh", sedaj pa kar naenkrat njihova beseda nič ne velja. Minister, ministrstvo rine kot buldožer z glavo skozi zid in zato sem dejal, da je to tipičen primer sedanjega časa. Tako je tudi na drugih področjih, kjer ni socialnega dialoga, ni se treba pogovarjati, Vlada gre kot buldožersko skozi zid, potem se pa čudijo, da so referendumi, in o tem obveščajo naše goste, ki prihajajo v Slovenijo. Ne vem, predstavnik spodnjega doma angleškega parlamenta je prvo, kar je vprašal opozicijsko stranko, ko smo se sestali z njimi, da kako pa to, da imate toliko referendumov pa o nekem pokojninskem sistemu? Ja, kdo ga informira? Vladni predstavniki, češ, kako grdi smo v opoziciji, ker hočemo nekaj. Ko smo jim razložili, da gre Vlada z glavo skozi zid, jim je bilo malo bolj jasno. In to je tipični primer sedanjega časa. Razumel bi, da ste pač pripravili tak predlog, O. K., zakaj pa ne, potem so vam pač iz sodniške stroke povedali, da bi bil drug predlog boljši. Ne vem, lahko bi ta predlog, umaknili ali kakorkoli. Vsaj poslušali bi jih! Ne, tu pa ne! Tipičen primer sedanjega časa: če si nekdo nekaj v Vladi zamisli, potem je treba iti do konca, ne glede na žrtve, ne glede, ali je cela stroka proti. Sedaj me zanima nekaj, kako si predstavniki Vlade predstavljate, da bo taka zadeva uspešna, če pa je cela stroka proti. Razumem, da so posamezniki, da komu ne ustreza, to še razumem. O. K., nekomu ne ustreza. Tukaj pa čisto vsi, Vrhovno sodišče, sodniško društvo – kaj pa vem, kdo vse je bil – vsi so bili proti. Kako bo taka zadeva uspešna? Ni šans! Sedaj bi imeli štiri takšne specializirane ekipe, verjetno na štirih različnih krajih. Do zdaj pa ste eno skušali skupaj spraviti, pa je niste mogli. Ena ni šla, štiri pa bodo šle! Jaz si tega ne znam predstavljati. Bi še do neke mere razumel, da se zavzemate za decentralizacijo, za disperzijo, če bi to šlo generalno, ampak poglejte, zakaj pa potem pri policijskih upravah in porodnišnicah skušate ravno obratno. Tam pa jih posekati na terenu in združiti, skoncentrirati. Kakšna je potem tu razlika?! Nekaj je hudo narobe, ne gre za koncentracijo niti ne gre za disperzijo, ampak kako komu prija. In ker ste si vi zamislili, da boste tri policijskega uprave ukinili, jih boste ukinili. Potem do neke mere razumem gospoda Kontiča, ki je vložil predlog, da bi bila v Velenju namesto v Slovenj Gradcu. Popolnoma ga razumem [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Ali dodatno še. On bi dal še dodatno, ampak recimo, da se on s tisto drugo ne ukvarja. Očitno je neka težnja, da se je tam nekaj pokazalo, da je treba na terenu imeti. Ampak vi pa niste konsistentni, nimate istih pristopov na vseh področjih. Če velja za eno področje, bi približno veljalo tudi za drugo. Nikakor se pa pri tem ne morem strinjati, da če boste namesto zdaj enega, ki ga niste mogli skupaj spraviti, imeli štiri takšne ekipe, da bo nabor večji. Ja, od kod?! Ali jih boste z zakonom uredili?! Ne gre, nekaj ne gre skupaj. Če za enega niste mogli skupaj spraviti, kako jih boste za štiri?! To meni ne gre skupaj. Resda bolj po kmečko razmišljam, ker sem s podeželja, ampak vseeno, pravijo, da kmečka pamet tudi nekaj šteje. Ne gre mi skupaj, kako bi zdaj samo zaradi tega, ker boste v zakonu napisali, da bodo štiri ekipe, štiri na štirih področjih, imeli večji nabor kot zdaj, ko ste imeli na enem mestu. Ne gre skupaj. S kmečko logiko to ne gre skupaj, pa mislim, da tudi v praksi ne bo šlo skupaj, razen če ne boste kaj posebnega pogruntali. Pravite, da je to ravno v smislu boja proti kriminalu, kriminaliteti in delinkvenci in za tiste najhujše zadeve. Ampak, kje pa je tu garancija, če boste v zakon napisali, da bodo namesto enega oddelka, ene ekipe zdaj štiri? Da boste pa zdaj bolj uspešni, če pri eni niste bili. Ne gre skupaj! Ne gre. Še nekaj. Ko govorite o uspešnosti. Ne znam si predstavljati, kako bi lahko bili uspešni, če pa imamo takšne procese, kot smo jim bili priča v zadnjem času, recimo proti Erjavcu, predsedniku stranke, prej pa ministru, zaradi ministrovanja. Ko je že bila obtožnica napisana, takšna, da so verjetno vrabčki čivkali, da nekaj ne špila, ker je bilo verjetno vse skupaj politično motivirano. Taki procesi ne morejo biti uspešni, razen če gre za statistiko, da je proces končan, pa se odkljuka. To je druga stvar, ampak dokler se bodo takšni procesi vodili po sodiščih in se bo temu dajalo največji epilog, tako dolgo v sodstvu nekaj ne bo moglo štimati. Ni šans, ker to je politična zadeva! Pa če bo še zaprto, to je še sploh fino! Da zapremo proces, da je potem idealno področje za domišljijo, če hočemo, in za nakladanje, če hočemo, in za obtoževanje kar tako, mimo, zato ker nismo videli. To je za bujno domišljijo. In v današnjem času zapirati procese za tiste najtežje – ampak ne za vse, samo za nekatere, nekateri pa bodo odprti. Verjetno bodo dokumenti curljali ven že prej, preden bo tisti sodnik dobil obtožnico, za nekoga bodo že nekateri mediji posvečeni in bodo že objavili. Ampak, če bo pa obtoženi tisti predlog potem objavil na svoji spletni strani – hopa, zdaj pa ga bomo zaprli, kako si on to upa! Neki mediji pa to lahko objavijo. Dokler bo v sodstvu takšno stanje, govorim splošno – ne konkretno ta, konkretno oni –, tako dolgo ne boste uspešni in vam ne bo nič pomagalo, če boste imeli 50 takšnih oddelkov, 50 takšnih ekip, nič ne bo šlo skozi, zato ker tu očitno nekdo drug vodi kolo. Če anulirate sodnike, sodniško društvo, Vrhovno sodišče, Sodni svet, če vam nekaj dopovedujejo, pri vas pa to nič ne šteje, ampak šteje verjetno kaj drugega, kakšno politično priporočilo, tako dolgo vam nič ne pomaga spreminjanje zakonov v tem smislu, da boste namesto enega oddelka imeli štiri disperzirane. Ne bo! Tudi nabora sodnikov ne boste imeli večjega, niti slučajno vsega ne morete z zakonom pridobiti, to smo že v prejšnjem sistemu ugotovili, da če smo spremenili zakon, stvar še vedno ni špilala, če ni bilo vseh ostalih komponent zraven, ki to omogočajo, od nadzora naprej. Ne bo šlo, samo s spremembo zakona bo težko. Treba bo tudi še kaj drugega narediti. Zato se meni ta oba zakona, ta, ki ga zdaj obravnavamo, pa še potem drugi o sodiščih, ki sta nekakšna dvojčka, ne zdita primerna, čudna se mi zdita – če ministrstvo anulira ali ne upošteva celotne stroke. Razen, če hočete s tem povedati, da je stroka nekako drugače motivirana, da ne sprejme ničesar. To je pa druga zadeva, če hočete to povedati, samo potem je treba to jasno povedati, ampak nisem čisto prepričan, da bi tako enotni bili. Tako jaz teh dveh predlogov ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? Še vidim roke. Odpiram ponovno prijavo za razpravo o 4. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Jerovšek, izvolite. Gospod Anderlič, vas bom kar uvrstil, kot da je uspela prijava. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Glejte, mi smo mnogokrat kritični do učinkovitosti sodstva, vendar v tem momentu in pri tej zadevi pa moramo stopiti na stran sodnikov in sodstva, ki upravičeno opozarjajo na skrite namene ministrstva, kako diskreditirati sodnike in sodstvo, ko imamo na mizi dva zakona, ki prinašata rešitve, za katere vemo, da ne bodo uspele in bodo potem sodniki na podlagi teh zakonov deležni nove kritike in novih obtožb. Imamo zakon, ki skuša blokirati normalno sojenje v zadevah gospodarskega kriminala in hudih kaznivih dejanj in korupcije in tako naprej. Prej je gospod državni sekretar govoril, da so bili prej prehudi kriteriji za sodnike. Sodniki imajo pravosodni izpit in se znotraj sodišč lahko specializirajo in izobražujejo, to jim mora biti stalni namen. Ali bodo sedaj sodili morda, ne vem, mašinisti ali kdo – tako kot je bilo takoj po vojni, ko so bili senati, ki so obsodili ljudi, in pribočniki, ki so narekovali sodbe sodnikom. To verjetno ne bo več uvedeno nazaj. Zaradi tega še enkrat poudarjam, to novelo zakona in naslednji zakon, kolegice in kolegi, je treba iz teh razlogov, da zaščitimo integriteto sodstva, da bodo sodniki – tisti, ki imajo dober namen, in večina jih je takšnih –, lahko sodili po normalnih pogojih in da bodo tudi sodili. Hvala.
Hvala. Gospod Anderlič, izvolite.
Lepo pozdravljeni! Slišali smo, da to ne gre skupaj, da se s tem želi narediti še mnogo slabšega v sodstvu, pravosodju v celoti in tako naprej, kot je bilo to do zdaj; da itak ni učinkovitosti, kar je seveda najbrž bil lapsus, tudi da ne pride do nobenih resnih obsodb; poglejte, kako se končujejo nekateri procesi, in podobno. Kot je meni znano in kot razumem, je lahko tudi kdo, ki je tožen, oproščen ali da se sodba odvije drugače, kot so tožniki predvidevali. Tudi zase verjamem, da bo jutri dokazano, da ste se zmotili, ko ste me tožili in ste zahtevali zaprto sojenje in smo ga komaj odprli. Ampak, to je seveda vaša stvar. Iz leta 2007, seveda govorim. Ampak res verjamem, da se ne bo merilo učinkovitost sodstva po tem, da je učinkovito samo, če me bodo obsodili, ne pa, če me bodo oprostili, zaradi tega, ker dokazov za kakršnokoli obtožbo ni, vsaj tako sem trdno prepričan in iz podatkov je mogoče sklepati. In to je tisto, kar je pravzaprav ključno pri tej stvari. Vi tukaj, v tej dvorani obtožujete, sodite, analizirate in seveda kritizirate uspešnost ali neuspešnost celotnega sistema, brez da bi pogledali in želeli prisluhniti predlogom, ki se predlagajo, če pravite: ne deluje, niste uspešni. Vlada to ugotovi, predlaga rešitve in vi rečete, da tega pa ne. Kaj želite dokazati? Da je bolje, da ni učinkovito, da ni uspešno, da se ne zaključujejo primeri in da karkoli se predlaga, je samo za neko zavestno podaljševanje postopkov in nerazreševanje stvari ali pa nedokončanje procesov, ko gre za najtežji gospodarski kriminal in druge oblike kriminala. To pa res ne gre skupaj. Če je dejstvo – in argumenti so bili tukaj povedani, da bi z nekaterimi spremembami, ker ne gre samo za te štiri oddelke namesto enega, ampak gre za stvari, ki jih je tukaj tudi državni sekretar razlagal, in zapisane so in tako naprej. In če res verjamete, da je treba narediti take pogoje v sodstvu, da bodo sodniki neodvisni, v okviru svojih zakonskih pristojnosti opravljali svoje delo in ga tudi naredili. Jaz se ne spuščam v to, ali kdo želi iti iz Velenja v Celje na sodišče, ali iz Novega mesta v Brežice in tako naprej. Sam itak ne razumem tega, da lahko vsak državni uslužbenec, javni uslužbenec, pa velja to tudi za sodnike, reče, da se ne bo premaknil od tu, ker mu je boljše, kot vi pravite, da sodi kurjim tatovom tukaj, kot da se ukvarja z resnimi vprašanji. Verjamem, da so – tudi in predvsem – sodniki odgovorni, usposobljeni in da želijo učinkovito opravljati svoje delo in tudi graditi kariero ter s tem, ko se lotevajo in se prijavljajo tudi na take razpise in na tako organizacijo, kot je predvidena, najbrž uresničujejo svoje življenjske vizije, da bodo sodniki in da bodo po hierarhiji napredovali in da bodo znotraj tega sistema tudi ustrezno plačani. Tukaj sedaj mešati zadevo, da je kar neka struktura ljudi v pravosodju, ki se raje zadovoljijo s sto evri manj plače zato, da jim ni treba soditi o zahtevnih zadevah, se mi zdi, da se dela krivica. To posploševanje in vse skupaj meče slabo luč na cel sistem. Pa ni res! Trdno sem prepričan, da je znotraj pravosodja mnogo stvari, ki se izboljšujejo, ki so pa bile že v mnogem delu tudi sedaj že ustrezne in urejene in je bilo delo učinkovito in odgovorno. Mi tukaj, v Državnem zboru preprosto ne smemo prispevati k temu, da dajemo vtis v javnosti, da je itak vse narobe, da smo neučinkoviti, da nismo s prvo spremembo, z drugo spremembo zakonov – tudi v preteklosti so se zakoni menjali. Ampak jaz sem pri vsaki stvari, ki je prišla v proceduro, verjel, da gre za to, da se bo neka zadeva izboljšala. In tudi v tem primeru mislim. Odločno zavračam to, da se kar na povprek namiguje, kako se to vse dela samo zato, da se ščiti neke skupine, neke posameznike, ki so – kako je že bilo rečeno v uvodni predstavitve ene poslanske skupine, da se ščiti s tem gospodarske prestopnike ali kršitelje zakona, ki so itak podporniki te vladajoče koalicije. In pravijo, v naših vrstah takih ni. Pa saj ne govorimo tukaj o vrstah kriminalcev, ali tistih, ki kršijo zakon, ki prihajajo z leve, desne, s Štajerske, Dolenjske in tako naprej, ampak samo o tem govorimo, kako tiste, ki ne spoštujejo zakonov, ki jih kršijo, ki povzročajo kriminal take ali drugačne vrste, kako morajo priti pred roko pravice in se morajo te stvari na koncu tudi zaključiti. Seveda sem pa proti temu, da mi tukaj zahtevamo od pravosodja, da čisto vsak postopek, ki se začne z obtožnim predlogom ali z nekim postopkom, da je na koncu to že dokaz, da je nekdo kriv in da bo obsojen in da samo tako se lahko meri to pravosodje. To bi bilo zelo slabo sporočilo in vsak, ki išče pravico na sodišču tudi v drugih postopkih, najbrž verjame v to, da ima prav, pa mnogokrat tudi ne uspe s svojimi zahtevki pred sodniki, ker očitno temu ni tako, da bi lahko vsemu pritegnilo. Zato pri tem amandmaju, ki je na mizi, ne vidim bistvene izboljšave, da bi prispeval k temu, da bi resnično – in če vam je za to, da bo pravosodje učinkovito, da se bodo postopki končevali, to je po mojem najbistvenejši problem, da predolgo trajajo, da se ne dokončajo in tako naprej in tako naprej, da mnoge stvari tudi zastarajo, to se mi zdi sila problematično. In če je nam vsem do tega, potem poslušajmo – jaz verjamem, da bo državni sekretar pripravljen še enkrat, ker ima Vlada tudi še čas za razlago, da pojasni, ali imamo tisti, ki podpiramo ta zakon, prav ali ne, da se bodo s temi ukrepi razmere izboljšale. In vse, kar je treba v zvezi s tem reči, je po mojem mnenju to. Vse ostalo pa je resnično treba zavrniti, kajti javna beseda, recimo temu, najbolje stoječi politični stranki po javnomnenjskih anketah verjetno en del javnosti verjame. Lahko da so goreči navijači, pa a priori verjamejo, ampak problem je v tem, ker se ta dvom seje kar na povprek. In to ni prav. Jaz ga ne želim. In gospod Petan, jaz le upam, da po tistih vaših vehementnih izjavah takrat leta 2007, ker danes sem ponovno pogledal klipinge, kako ste se izrekli takrat, ko ste me ovajali, da boste tokrat razočarani in da se proces ne bo končal z obsodilno sodbo, ampak z oprostilno, ampak o tem kdaj drugič.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Izvolite, gospod Škrlec.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Verjetno je vendar treba še enkrat ponoviti, čeprav ta tematika dejansko sodi bolj pod naslednjo točko kot pod to. S tem zakonom se uvaja na sodišču specializacija. Specializacija je vsesplošno priznana kot koristna, kadar gre za zadeve, ki odstopajo po svoji zahtevnosti. Gospodarski kriminal, o tem ni nobenega dvoma niti v strokovni javnosti, čeprav včasih imam občutek, da se tudi tukaj ne razumemo, da sodi v kategorijo zahtevnejših zadev; tako po specifiki znanja, kot po specifiki obdolžencev, kot tudi po specifiki, ki je posledica obeh kategorij, to je procesnega vodenja teh postopkov. Zaradi vsega tega se specializacija pri pregonu tovrstnih kaznivih dejanj, ki so za našo družbo gotovo ena najbolj škodljivih, uvaja na vseh ravneh pregona kaznivih dejanj. Začne se na policiji, ko je ustanovljen Nacionalni preiskovalni urad, ki je specializiran predvsem za takšne zadeve, nadaljuje se na tožilstvu, kjer obstaja specializirana skupina za pregon tovrstnega kriminala in jutri bomo govorili o tem, kako želimo to skupino okrepiti. Ta zakon, ki je danes pred vami, nosi to specializacijo tudi na sodišče. Prvi poskus je bil leta 2009 s tistim specializiranim oddelkom, ki je bil tako zelo kritiziran in naša ugotovitev je, da zaradi logističnih in izvedbenih težav, ki so nastale zaradi specializacije na enem samem kraju v Republiki Sloveniji in potem s sojenjem po vseh sedežih sodišč, kjer pripad takšnih zadev je, in predvsem tudi zaradi zelo zaostrenih formalnih pogojev za prijavo v takšno skupino, ni bilo zadosti kandidatov, ki bi tem zahtevam ustrezali. To nadgrajuje, ta model približujemo sodnikom, lajšamo kriterije, ki so bolj formalne narave in ostaja tisti osrednji kriterij, ki je usposobljenost za sojenje v takih zadevah. Specializacijo na tem področju podpirajo vsi. Danes je bilo večkrat poudarjeno, da je celo sodstvo proti temu, kar je v tem zakonu. To ne drži natanko. Sodni svet je povedal, da se z načeli in s cilji zakona strinja. Sodniško društvo samo je poudarilo, da so oni sami že pred leti predlagali uvedbo specializiranega oddelka, pa takrat ideja ni bila sprejeta. Seveda bi sodstvo rabilo in želelo več časa za razmislek o tem, ampak Vlada ocenjuje, da tega časa preprosto ni. Gospodarski kriminal, s katerim se soočamo, je tak, da zahteva ukrepanje, in ta predlog, ki ga imate pred seboj, nudi rešitev za učinkovito ukrepanje, ukrepanje v obliki specializacije na sodiščih. Ta specializacija je sedaj na štirih lokacijah, ne zaradi tega, ker bi bilo štiri oddelke lažje ustanoviti kot enega, ampak zato, da bo sodnikom lažje. Namreč, pri debatah o tem, naj sodnik sodi tam, kjer je, pa naj zadeve pridejo k njemu, se odpira vprašanje, kaj je pa s tožilcem. Ker potem pa tožilec mora potovati po celi državi in to je tudi problem, s katerim se tožilstvo sooča, tako da te rešitve niso tako preproste, kot se včasih rado predstavlja. Stimulacija teh sodnikov obstaja, če so bili instrumenti z nagrajevanjem po dodatku za povečan obseg dela v prejšnjem mandatu ocenjeni za tako uspešen s strani nekaterih danes, potem verjamem, da bo stimulacija, če govorimo samo o finančni, v obliki plač vrhovnega sodnika, kar je pravzaprav najvišja plača, ki jo v sodstvu mogoče doseči, gotovo še bolj učinkovita. Tako stimulacijo ta zakon predvideva za te sodnike. Ti sodniki bodo dejansko sodili najtežje zadeve, tudi zadeve, ki so najbolj medijsko izpostavljene, tudi zadeve, kjer so najbolj zahtevne v smislu organizacije sojenja, glede na to, da gre po navadi za visoko izobražene storilce, ki seveda s pridom izkoriščajo vse možnosti, ki jim jih zakon daje za izmikanje sojenja. Nikakor ni cilj tega zakona delati dodatne ovire v sojenju. Če bi se strinjal s tem, kar je bilo danes povedano, da so pravzaprav obstoječi sistemi O. K. in da tukaj pravzaprav pustimo, da se specializacija izvede v okviru obstoječega, potem ne vem, če je današnje stanje tako, zakaj imamo izredne seje o zadevah, ki so zastarale. Cilj tega zakona je namreč ravno to, da se zagotoviti sojenje v razumnem roku; sojenje ne zgolj v razumnem roku, sojenje, ki bo hitro in ki bo v skladu s tem, kaj ta gospodarski kriminal kot nevarnost predstavlja za družbo. Sodniki, ki bodo te zadeve sodili, bodo namreč delali zgolj te zadeve. To pomeni, da sodniku, ki bo tako zadevo sodil v tem oddelku, ne bo treba skrbeti za redni pripad, desetih, dvajsetih običajnih kaznivih dejanj, ki jih po sodnem redu in po načelu naravnega sodnika mora obravnavati tudi v razumnem času. Ta sodnik se bo koncentriral na eno sojenje in bodo temu primerni tudi razpisi glavnih obravnav in procesno vodstvo – s tem ko govorim o procesnem vodstvu, govorim o tem, da se bo zadeva obravnavala, dokler se ne bo končala. To je cilj, ki ga zasledujemo, in možnosti, ki jih dajemo sodnikom s tem zakonom, so možnosti, ki jim bodo to omogočale. Zaradi tega tisti, ki danes govorijo, da ta zakon ni potreben in da je slab, v bistvu zatrjujejo, da je stanje na pregonu gospodarskega kriminala, tako kot je, pravzaprav dobro. S tem se osebno ne morem strinjati, tudi Vlada se s tem ne strinja. Mislimo, da je tukaj potrebno narediti korak naprej in če so bili koraki naprej storjeni na področju odkrivanja in na področju pregona, počasi, pa vendar kot kaže da, je seveda treba zagotoviti vse pogoje, da bodo ti koraki naprej mogoči tudi na področju sojenja. Ta zakon, ki je pred vami, in ta zakon, ki je na programu pod naslednjo točko dnevnega reda, te možnosti prinašata. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju k 4. členu? Ugotavljam, da ne želi, zato zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODIŠČIH V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da predstavim vsebino sprememb Zakona o sodiščih, ki je označen z novelo J. O tem smo že precej govorili tudi pod prejšnjo točko, a vendar je treba povedati, da gre za vsebinsko osrednjo točko sprememb organizacije sodišč. Vlada je namreč kot eno pomembnih političnih prioritet določila učinkovit pregon in tudi sojenje v zadevah gospodarskega kriminala, zlasti ko gre za najzahtevnejše oblike tega kriminala. Z namenom, da se omogočijo institucionalne kapacitete sodiščem za sojenje v teh zadevah, ki naj zagotavljajo optimalno hitrost odločanja, predvsem pa tudi optimalno usposobljenost sodnikov na način, da bodo specializirani za obravnavo teh kaznivih dejanj, se je Vlada odločila pripraviti novelo Zakona o sodiščih. To sicer ni edini razlog, zaradi katerega je pred vami ta novela. O ostalih bom govoril v nadaljevanju, je pa pomembno, da se na začetku najprej dotaknemo tega osnovnega vprašanja, zakaj je pomembna nadgraditev obstoječega modela specializacije v obliki oddelka za sojenje v teh zadevah. Kot veste, je Državni zbor z zadnjo novelo istega zakona sprejel ureditev, ki je predvidevala oblikovanje enega takega oddelka na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Ta model je temeljil na izhodišču, da se opravi dodelitev sodnikov v ta oddelek izključno na osnovi njihovega interesa za tako dodelitev. Na podlagi prijave sodnika na razpis je potem ustrezen postopek izpeljal Sodni svet, po izbiri pa se je sodnika prerazporedilo oziroma razporedilo v tak oddelek. Praksa je pokazala, da interes sodnikov do določene mere sicer obstaja, da pa do realizacije te dodelitve v oddelek iz različnih razlogov ni prišlo oziroma je bilo to oteženo. Bilo je nekaj sistemskih ovir, med drugim tudi zelo ostra zahteva po pravnomočni oceni sodniške službe, ki ne sme biti starejša od šestih mesecev in ki mora vsebovati oceno, da izpolnjuje sodnik pogoje za hitrejše napredovanje ali celo za izjemno napredovanje. Bilo pa je tudi nekaj ovir čisto praktične narave, kajti sodniki, ki bi se želeli dodeliti v ta oddelek in bi delovali na različnih sodiščih, kamor so izvoljeni, bi morali biti mobilni, kar pomeni, da bi morali biti na sodišču, kateremu zadeva pripade, to pa pomeni, pri katerem je tožilstvo vložilo ustrezen obtožni akt ali zahtevo za preiskavo. Pri tem se je izpostavilo vprašanje stroškov, vprašanje bivanja takega sodnika, čisto operativno vprašanje zagotavljanja varnosti, prostorskih pogojev, administrativne pomoči in podobno. Vse to je sodnike odvračalo od tega, da bi se odločali za dodelitev v tak mobilni oddelek. Ministrstvo je večkrat ponavljalo razpise, objavljenih je bilo skupno pet razpisov in ker na podlagi teh razpisov se ni dalo zaključiti zadostnega števila dodeljenih sodnikov tega oddelka, smo se odločili, da gremo v nadgraditev tega modela. Nadgraditev v smislu, da sodniki lahko ostanejo dodeljeni v ta oddelek, kar pomeni, da se za dodelitev v oddelke lahko poteguje katerikoli sodnik, da pa je po drugi strani smiselno, da zmanjšamo tveganja, ki so povezana z oddaljenostjo kraja, kjer se bo izvajala obravnava, od oddaljenosti, kjer sodnik sicer dela ali živi. Tako smo se odločili za vzpostavitev štiri oddelkov namesto enega, in sicer na območju štirih sodišč, kjer je sedež višjih sodišč. Kot veste, imamo v Sloveniji štiri višja sodišča in na teh sedežih bodo v bodoče delovali tudi takšni oddelki, in sicer na okrožnih sodiščih takih sodišč. Gre za Ljubljano, Koper, Celje in Maribor. Nadgraditev gre še v eni smeri, in sicer v smeri širitve teh oddelkov. Gre za približanje oddelkov tistim sodnikom, ki na teh območjih že delajo, zato smo se odločili za kombinacijo dodelitve in razporeditve sodnikov. Razporeditev pomeni, da odločitev o uvrstitvi ta oddelek sprejme predsednik sodišča, ki po zakonu skladno s sodnim redom vsako leto sprejme razpored dela, s katerim sodnika razporedi na posamezna pravna področja. Po tej ureditvi, ki jo predlagamo, bo torej predsednik sodišča opravil to razporeditev z letnim razporedom, seveda v ustreznem razmerju s številom mest, ki so predvidena za razporejene sodnike, in številom mest, ki so predvidene za tako imenovane dodeljene sodnike. Nadgraditev dosedanjega modela se kaže še v eni smeri, in sicer pri določanju kriterijev, ki bodo podlaga za določitev stvarne in krajevne pristojnosti teh oddelkov. Predlagamo tako imenovani kataloški kriterij, torej natančno navedbo kaznivih dejanj, za katere bo pristojen ta oddelek oziroma ti štirje oddelki. S tem se odpravljajo možni spori o pristojnostni pa tudi sicer dvomi o tem, da bi lahko bila tudi diskreditacija tistih, ki bi odločali, oziroma diskriminacija tistih, ki bi odločali o tem, ali bo nekdo zadevo prejel v reševanje v tak oddelek. Poleg organizacije oddelka nosi zakon še nekaj dodatnih novosti. Eden je mehanizem znižanja nagrade sodnemu izvedencu, kadar svoje delo opravlja z zamudo. Drugo je, obveznost upravljavcev uradnih evidenc, registrov in javnih knjig in drugih, da brezplačno in nemudoma posredujejo podatke izvedencem. S tretjim pa se širi pristojnosti predsednika sodišča v zadevah sodne uprave, ko ima večjo možnost uvajanja nadzora nad opravljanjem tovrstnih zadev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku dr. Vinku Gorenaku. Prosim.
Hvala lepa. Tudi ta predlog zakona je odbor obravnaval na isti seji, to je na 31., 6. aprila 2011. Predlagatelj – Vlada, avtor skrajšanega postopka oziroma naročnik – Kolegij predsednika Državnega zbora. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, Komisije Državnega sveta za državno ureditev, mnenjem Sodnega sveta in z dopisom Kazenskega oddelka Vrhovnega sodišča Republike Slovenije. Predstavnik predlagatelja minister Zalar je povedal to, kar je smiselno pravkar povedal tudi državni sekretar. Gospa Kraljeva, Zakonodajno-pravna služba, pa je povedala, da so pomanjkljivosti zakona, ki so bile navedene v njihovem mnenju, odpravljene z vloženimi amandmaji. Državni svet je zakon podprl, Sodni svet, gospa Vesna Pavlič Pivk, pa je v obrazložitvi negativno mnenje tudi obrazložila. Skratka, zakona Sodni svet tudi v tem primeru ne podpira. Na predlog poslanca gospoda Jerovška je odbor najprej razpravljal o tem, ali je zakon sploh primeren za nadaljnjo obravnavo ali ni, koalicijski poslanci so njegov predlog zavrnili. V nadaljevanju smo imeli na razpolago amandmaje, amandmajev je toliko, da bi verjetno porabil 5 minut časa, pa nima smisla, da jih naštevam, vendar amandmaje je odbor v celoti sprejel. V skladu s 128. členom je potem odbor tudi glasoval in amandmaji so bili sestavni oziroma so sestavni del poročila, v katerem pa je priloga zakon kot celota z amandmaji. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil mag. Franc Žnidaršič. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predstavnik vlade, kolegice in kolegi! Z zadnjo novelo Zakona o sodiščih je bila posodobljena organizacija vodenja in upravljanja sodišč, preoblikovanje sodniških normativov, določanje ustreznega števila sodnikov na posameznem sodišču ter organiziranje specializiranega oddelka za sojenje v zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma, korupcijskih in drugih kaznivih dejanj, ki terjajo posebno usposobljenost in izkušenost. Nezadostna zasedenost razpisanih mest specializiranega oddelka, ki naj opravlja delo na teh posebnih, zahtevnejših primerih na enem mestu, ni rodilo ustreznega rezultata, zato zakonodajalec s predlaganim zakonom povečuje možnost za učinkovitejše delo specializiranih oddelkov na štirih sodiščih. Razlog za predlagano nadgradnjo in krepitev institucionalne kapacitete sodišč za sojenje v najzahtevnejših primerih, zadevah, je v tem da se število tovrstnih kaznivih dejanj v zadnjem času močno povečuje, tako rekoč povsod v državi. Cilj zakona je ustanovitev specializiranih oddelkov sodišč, ki opravljajo te preiskave in sodijo v zahtevnejših zadevah, določitev starostne meje za prenehanje statusa sodnega izvedenca, sodnega cenilca in sodnega tolmača po vzoru določil, ki veljajo za sodnike, državne pravobranilce in državne tožilce, pospešitev sodnih postopkov v zadevah, v katerih sodelujejo sodni izvedenci, ter v izvršilnih zadevah za izterjavo denarnih terjatev, dopolnitev nekaterih določb uveljavljenih s prvim zakonom, glede na ugotovitve delovne skupine za implementacijo novele Zakona o sodiščih, ki jo je minister za pravosodje ustanovil z namenom učinkovite izvedbe določb zakona 1, zagotavljanje enakomernejše obremenjenosti okrajnih sodišč znotraj območja okrožja, potem krepitev nadzornih mehanizmov v okviru opravljanja zadev sodne uprave, širitev pristojnosti predsednika višjega in okrožnega sodišča, učinkovitejše opravljanja zadev sodne uprave in tako dalje. Kljub temu da bo zakon terjal nekaj 100 tisoč evrov dodatnih sredstev za njegovo izvajanje, poslanska skupina zakon podpira, ker mislimo, da je najbolj pomembno, da se čim prej in hitreje rešujejo primeri opisane narave, katerih zgodnejši epilog bi povrnil zaupanje državljanov v pravno državo, ki je sedaj zelo majhno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Miran Potrč. Prosim.
Gospod predsednik Državnega zbora, državni sekretar, kolegice in kolegi! Spremembe in dopolnitve Zakona o sodiščih so povezane s spremembami in dopolnitvami Zakona o sodniški službi. Zaradi tega naše ugotovitve, ki smo jih ob prejšnjemu zakonu povedali, veljajo tudi za ta zakon. Posebej bi pa rad povedal, da je nekorektno poudarjanje, po kakšnem vrstnem redu se ta zakon obravnava v Državnemu zboru. Na predlog Vlade smo namreč poslanke in poslanci koalicije na matičnem delovnem telesu predlagali spremembo vrstnega reda in najprej obravnavali zakon o sodiščih, šele nato zakon o sodniški službi, vendar pri pripravi služba, ko je določala vrstni red, na to ni bila posebej pozorna. Res je, da bi lahko na to opozorili na kolegiju poslanci koalicije, enako je res, da bi na to lahko opozorili tudi poslanci opozicije, ker so vedeli, da takšna pripravljenost obstaja, ne pa, da danes govorijo o tem, da je bilo to namenoma narejeno zaradi tega, da bi se zmanjšal pomen tega zakona in prikrilo, da pravzaprav zakonodaja nima tistega cilja, ki ga deklarira, to je večja učinkovitost dela v pravosodju. Drugo, kar bi rad povedal, je trditev, da se s tem zakonom želi zagotoviti oteženo delo, komplikacije pri prenosu pristojnosti in več kaznivih dejanj, ki naj bi zastarala, ker gre za interes koalicije, da dejanja zastarajo, saj gre za ljudi, ki so blizu njej. Kako je to izmišljeno, bi se dalo videti iz dela zakona, ki dopolnjuje in dela bolj učinkovit nadzor nad sprotnim in pravočasnim reševanjem sodnih zadev. Zakon ima tri, štiri člene, ki izrecno pooblaščajo predsednika sodišča, na katerem se opravlja sojenje, in tudi višjega sodišča, da sproti spremlja in ocenjuje, ali vsi procesi potekajo v skladu z zakonom in ali se zagotavlja učinkovitost sojenja in na ta način onemogoča in otežuje zastaranje, ne pa, da bi zastaranje bilo kakor koli zaželeno. To končno velja tudi za bolj odgovorno delo izvedencev in sodnih cenilcev, ki so pomemben člen v obravnavi težjih kaznivih dejanj, pri katerih se zahteva redno dejanje mnenj v roku, ki je določen, če ne, pa denarne sankcije oziroma manjše plačilo za opravljeno delo, kar tudi stimulira hitrejše reševanje sodnih sporov. Zato, prosim, je neprijazno poslušati izmišljene trditve o tem, da ni temeljni cilj zakona, kar smo poudarili že pri zakonu o sodniški službi, da želimo s spremembami zagotoviti večjo učinkovitost. Ta se kaže tudi na ta način, da bi bilo mogoče odstraniti ovire, ki so bile pri zakonu o sodiščih 1 neustrezno ocenjene, da bo namreč z organiziranjem enega specializiranega oddelka pri Okrožnem sodišču v Ljubljani že rešena pripravljenost sodnikov, da to mesto zasedejo. Praksa je pokazala, da je to bilo precenjeno, enako je praksa pokazala, da so nekatere ovire, ki so zahtevale pravnomočno oceno zelo uspešne sodniške službe in znanje tujega jezika, takšne, da so oteževale uresničevanje interesa in možnosti, da se sodniki prijavljajo – upamo, da bo to odpravljeno. Prav gotovo je pa res, da bo mnogo lažje opravljati to sodniško službo v specializiranem oddelku, če bodo ti oddelki v Ljubljani, Kopru, Celju in Mariboru in ne samo v Ljubljani, kakor so bili doslej. Verjamem, da ima predlagani zakon za cilj in namen, da pospeši učinkovitost delovanja pravosodnega sistema, posebej v okviru najtežjih kaznivih dejanj, ki bodo v teh specializiranih oddelkih opravljene, in mislim, da bi bila naša dolžnost, da mu takšno željo damo tudi na pot, ne pa [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]neupravičeno razvrednotimo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Državni sekretar, kolegice, kolegi! Še enkrat moram poudariti, da današnja zakonska dvojčka obravnavamo v napačnem vrstnem redu. Mislim, da bi tehnologijo dela Državnega zbora, če ni nekih posebnih namenov, vodstvo Državnega zbora in tudi Vlada in vsi lahko toliko obvladali, da bi to v smiselnem vrstnem redu obravnavali. Zaradi tega je dvom o tem, da ni tukaj skritih namenov, absolutno upravičen. Tokratne novele Zakona o sodiščih v Poslanski skupini SDS ne ocenjujemo pozitivno. Zakon uvaja štiri nove specializirane oddelke pri okrožnih sodiščih na sedežih višjih sodiš v Celju, Kopru, Ljubljani in Mariboru za sojenje v zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma, korupcijskih in drugih kaznivih dejanj. Sodniki na teh oddelkih naj bi sodili na podlagi izključne, stvarne in krajevne pristojnosti specializiranih oddelkov za vsa kazniva dejanja, za katera bo obtožni akt vložilo pristojno državno tožilstvo, pristojno oziroma specializirano za pregon najzahtevnejših kaznivih dejanj. Na prvi pogled deluje takšen namen in obrazložitev všečno in pozitivno. Ob tem pa moramo vedeti, da predstavlja tokratna novela zakona popravni izpit ministra in Vlade, popravni izpit za klavrno propadlo novelo istega zakona, s katero je v letu 2009 Vlada ustanovila specializiran oddelek pri Okrožnem sodišču v Ljubljani za sojenja o najzahtevnejših zadevah. Specializirani oddelek nikoli ni zaživel. Slovencem danes in v tem trenutku ni treba, da bi s pomočjo popravnega izpita učenec, Vlada ali pa ministrstvo, prišel do ocene zadostno, ampak potrebujemo učinkovitost sodstva. Dobro oceno iz tega predmeta učinkovitost sodstva in ozadje predlaganja tega zakona in intenca sedanje oblasti gre popolnoma v drugo smer od uspešnosti sodstva. V tem, kakšna je intenca tega zakona, smo si enotni s Sodnim svetom, Kazenskim oddelkov Vrhovnega sodišča in sodniškim društvom. Čeprav Vlada sedja predvideva štiri specializirane oddelke, pa je jasno, da bi uveljavitev zakona prinesla mnogo organizacijskega dela, ki bi zavrlo reševanje zadev, mnoge zadeve bi zastarale, zato stroka zakon vidi kot oviro in ne kot rešitev. Plediramo na kolegice in kolege poslance, da se zavedo, kako potrebno je, da ne miniramo sodnikov in sodnega sistema v reševanju najzahtevnejših sodnih zadev. Ovirajo zaradi tega, ker zakon o sodiščih že sedaj omogoča uvedbo specializiranih oddelkov in vse to poudarja tudi Sodni svet, zato ni potrebna novela zakona, pustimo sodišča in sodnike, da bodo lahko aktivno delali. Zaradi takšnih namenov v ozadju smo očitno dobili od Vlade v parlament tudi tehnološko slabo pripravljen zakon. Zato smo na odboru sprejeli oziroma koalicijska večina je sprejela 23 koalicijskih amandmajev na 39 členov zakona. To se pravi, več kot vsak drugi člen je bil tehnološko ali pa vsebinsko neprimeren in ga je bilo treba popravljati; ob tem, da so ta isti zakon pisali že pred dvema letoma. Kot smo rekli, mi ne vidimo nekega dobrega namena v tem, da se kar naprej nekaj spreminja, se kaže goloba na strehi, se obljublja sedaj, da bo sodstvo učinkovito, hkrati pa se s tem blokira sodstvo. Žal te metode, ki so se intenzivno uporabljale v prejšnjem sistemu za blokiranje nečesa in propagando, sedanja oblast ponavlja tudi pri teh dveh zakonih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Vito Rožej. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik, državni sekretar, kolegice in kolegi! Pred nami je ponovno Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih in gre za nadgradnjo obstoječega modela, ki je bil vzpostavljen. Predvsem pa novela dokončno, zanesljivo zagotavlja začetek dela posebnih oddelkov, ki bi s svojim delom lahko pričeli že letos jeseni. V Poslanski skupini Zares – nova politika nas veseli, da skratka prihaja do te operacionalizacije novele, ki je bila, kot je bilo omenjeno, sprejeta že pred dobrim letom in pol. Glavni in pomemben cilj vzpostavitve teh oddelkov je predvsem učinkovitost sojenja v zadevah gospodarskega kriminala. Vsi smo se izza te govornice strinjali, da je to ena od prioritet in tudi prioriteta te vlade je in v Poslanski skupini Zares jo seveda podpiramo. Malo je bilo slišati idej, kako do tega priti in kar je treba tudi povedati, da kdor bo pozorno bral magnetogram z matičnega delovnega telesa, bo ugotovil, da se tudi Sodni svet, ta stroka, ki je bila tukaj večkrat po nemarnem omenjena, strinja s tem. O določenih tehničnih rešitvah pa seveda Vlada in Sodni svet nista uspela najti skupne besede. Vsem nam je torej v interesu, da se postopki v zvezi z gospodarskim kriminalom končajo v doslednem času, da se storilce ne samo preganja, tudi kaznuje, da se skratka postopki končajo. Slišati je bilo, da že veljavni zakon ustrezno ureja to problematiko, da pa se na sodiščih ne izvaja ustanavljanje posebnih oddelkov za zahtevnejše oblike kriminala. Zakaj zdajšnji sistem tega ne omogoča? Ker obstoječi model temelji izključno na soglasju posameznega sodnika za dodelitev v ta posebni oddelek in interesi za to so seveda tudi obstajali, dejanske dodelitve v oddelek pa se niso izvršile zaradi mnoštva sistemskih ovir, ki smo jih, recimo, reševali tudi z novelo zakona, ki je bila v okviru prejšnje točke dnevnega reda. Te so, recimo, vprašanje stroškov bivanja sodnika, mobilnost sodnikov in tako naprej. Konec koncev to niti ni pomembno, pomembno je, da končnega rezultata skratka ni bilo. Nova ureditev in novost, ki jo ta nova ureditev prinaša, je ta, da teh oddelkov ne bo, je samo en oddelek,ampak štirje, kot je bilo že omenjeno, v Ljubljani, Mariboru, Kopru in Celju. Ne gre samo za to, da bi na več mestih ustanavljali te oddelke, predvsem je treba tudi te oddelke približati sodnikom, ki na teh območjih že živijo in delajo. Gre torej za kombinacijo dodelitve in razporeditve sodnikov. Razporeditev pomeni, da odločitev o uvrstitvi v ta oddelek sprejme predsednik sodišča. Predsednik sodišča po zakonu in po sodnem redu vsako leto sprejme ta letni razpored dela, s katerim razporedi sodnike na posamezna pravna področja. O razporeditvi odloča predsednik sodišča, o dodelitvi pa Sodni svet. Nadgraditev dosedanjega modela določa tudi kriterije, ki bodo podlaga za določitev stvarne in krajevne pristojnosti teh specializiranih oddelkov. Natančno so določena kazniva dejanja, za katera bo pristojen ta oddelek oziroma ti štirje oddelki, in s tem se odpravljajo mogoči spori o pristojnosti. V poslanski skupini Zares – nova politika bomo novelo zakona podprli, ker smo prepričani, da bo pripomogla s svojimi rešitvami k učinkovitejšemu in hitrejšemu reševanju zadev oziroma primerov na področju gospodarskega kriminala. Enako pa velja tudi za novelo, ki smo jo obravnavali pod prejšnjo točko dnevnega reda; skratka, novelo Zakona o sodniški službi, ki je, kot je bilo že omenjeno, s to tesno povezana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Gvido Kres. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana kolegica oziroma kolegici, spoštovani kolegi! S cilji in načeli, ki naj bi jih zasledoval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih, se zagotovo strinjamo prav vsi, vprašanje pa je, ali bomo s trenutnimi predlogi sprememb dejansko dosegli to, kar je navedeno. Ali bodo stalne spremembe dejansko privedle do učinkovitejših postopkov? Ali so tudi ti novi stroški upravičeni? Po drugi strani pa vsi vemo, da se sodni postopki vlečejo leta in leta, da se obravnave prestavljajo in tako naprej. Zato seveda podpiramo vsak nov pristop, ki bi izboljšal to dinamiko in kvaliteto dela. V Slovenski ljudski stranki nas nekoliko čudi, da obema zakonoma nasprotujeta tako Sodni svet, kot tudi Kazenski oddelek Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, predlagatelj pa na vkljub temu vztraja s takšno obliko zakona. Oba tudi navajata, da sta imela vse premalo časa za proučitev predlogov zakonov in pripravo pripomb, pa vendar gre za dve visoko usposobljeni instituciji, ki imata zelo strokoven pogled na problematiko. Na ta način sta bili hote ali nehote izločeni iz procesa podajanja pripomb, da bi predlagatelj upošteval tudi njune pripombe. Morda potem tudi ne bi bilo treba tekom obravnave amandmirati kar 20 od manj kot 40 členov zakona zaradi pripomb Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Pa vendar vsem dejstvom navkljub smo v Slovenski ljudski stranki tisti, ki smo najbolj zaskrbljeni nad delovanjem pravne države pri nas. Kajti, prav ta občutek, da zakoni ne veljajo za vse enako, da se nekateri bolj enaki med enakimi, vzbujajo v državljankah in državljani apatijo do politike, in to prav v časih, ko bi morali vsi skupaj nekoliko bolj pod drobnogled vzeti prav vsa dejanja in vse dele vladnih služb in ministrstev, pa tudi učinkovitost in smiselno kritik opozicije. Priznati si moramo, da v ureditvi materije, o kateri govorimo, stanje ni dobro, kaj šele optimalno. Iz takšnega, nekoliko laičnega pogleda smo bili naklonjeni spremembam, kajti držijo navedbe, da se število primerov gospodarskega kriminala povečuje, in naša sodišča trenutno z učinkovitostjo ne sledijo temu trendu. Statistika uspešnosti sodnih obsodb, ne glede na škodo, ki jo tovrstni kriminal povzroča slovenskemu gospodarstvu, pa je ne samo zaskrbljujoče, temveč celo alarmantno. Seveda pa naj bi drugačni organiziranosti sodišč in sodniških služb sledilo tudi racionalno obnašanje. Tako prisluhnite opozorilom tako Sodnega sveta kot ostalih strokovnjakov, da dodatnih administrativnih komplikacij, ki bi prinašale nove stroške, ne potrebujemo. Slovenski ljudski stranki po temeljiti presoji spremembam, ki si jih je zamislilo Ministrstvo za pravosodje, ne bomo nasprotovali, kajti na njih je odgovornost, da nekaj poskusijo spremeniti na bolje, vendar ga zaradi številnih odprtih vprašanj in pomislekov o predlogih obeh zakonov tudi ne moremo podpreti. Ali je takšen način pravi, ali bo resnično prinesel izboljšanje predvsem na področju pregona gospodarskega kriminala, je resnično težko oceniti. Zatorej naj vladajoča koalicija sprejme odgovornost za rešitev, ki jo predlaga pravosodno ministrstvo. Toda šele izvajanje obeh zakonov praksi, predvsem pa številke o uspešnosti čez leto ali dve po uveljavitvi zakona bodo povedale, ali jim je to uspelo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Anton Urh.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Vse navzoče lepo pozdravljam! S predlogom nove ureditve Zakona o sodiščih se nadgrajuje koncept organizacije sodišč v smislu zadnje sprejete novele tega zakona, ki je določila organiziranje enega specializiranega oddelka za sojenje o zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, terorizma, korupcijskih in drugih kaznivih dejanj. Razlog za predlagano nadgradnjo, po kateri bi namesto enega specializiranega oddelka dobili štiri, je predvsem v tem, da statistika kaže, da se število kaznivih dejanj s področja gospodarskega kriminala, ki jih preiskujeta policija in Nacionalni preiskovalni urad, v zadnjem času močno povečuje. Ker se bo tako povečalo število sodnikov, ki bodo sodili v omenjenih zadevah, je pričakovati, da bodo sodni postopki hitrejši in učinkovitejši. Slednje pa je odvisno tudi in predvsem od ustrezne usposobljenosti in izkušenosti posameznega sodnika, ki bo na ta oddelek razporejen oziroma dodeljen. Ne glede na ta prispevek novele, ki po oceni naše poslanske skupine nedvomno vodi k uspešnejšemu delu sodišč v teh vedno pogostejših kaznivih dejanjih, ki postajajo pereč problem v naši družbi, je treba dodati, da je kvalitetna realizacija pregona ključen predpogoj za končni, sodni epilog posameznega postopka. Torej, če želimo problem gospodarskega in organiziranega kriminala ter korupcije uspešno preganjati, izkoreniniti oziroma vsaj omiliti, je ključnega pomena odgovorno, strokovno in učinkovito delo vseh v postopku udeleženih in pristojnih organov, vključno s Komisijo za preprečevanje korupcije. Piko na i pa postavi komunikacija in sinhronizacija dela vseh pristojnih organov. Poleg te največje spremembe je Ministrstvo za pravosodje pripravilo še nekaj novosti, ki tudi po našem prepričanju pomenijo prispevek k hitrejšim in učinkovitejšim sodnim procesom. Tako v naši poslanski skupini pozdravljamo način, kako bodo sodni izvedenci stimulirani za pravočasno pripravo izvedenskih mnenj. Dodaten prispevek k pospešitvi sodnih postopkov pomeni tudi sprememba člena, ki zavezuje upravljavce uradnih evidenc, da posredujejo zahtevane podatke izvedencem in cenilcem najkasneje v roku 8 dni. Da bi se postopki v izvršilnih zadevah odvijali hitreje, zakon predvideva možnost prenosa izvršb s sodišč, ki jih pestijo sodni zaostanki na manj obremenjena sodišča. Zadeve bodo prej zaključene, kar bo, poleg izboljšanja sodne statistike, privedlo tudi do poplačil upnikov in posledično zmanjšanja plačilne nediscipline. Za kvalitetno delo sodišč in uresničevanje načela pravne države so potrebni tudi ustrezni nadzorni mehanizmi. S tem zakonom se uvaja možnost notranjega preverjanja reševanja posamezne zadeve s strani predsednika sodišča in hierarhična kontrola poslovanja nižjih sodišč s strani predsednikov sodišč višje stopnje. Poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo novelo podprli, saj prinaša spremembe in novosti, ki bodo po naši oceni lahko prispevale k boljši dinamiki in kvaliteti dela v sodnih dvoranah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavila mag. Sara Viler. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! Ministrstvo za pravosodje z vedno novimi zakonskimi rešitvami poskuša ukrepati oziroma zajeziti naraščajoča najhujša kazniva dejanja. Kljub prizadevanjem ministrstva omenjene zakonske rešitve ne prinašajo nobenih bistvenih izboljšav oziroma se slednje niti ne realizirajo v praksi, kot se je to zgodilo pri prejšnji noveli Zakona o sodiščih in Zakona o sodniški službi. Ni dvoma, da so spremembe v sodstvu nujne. Prav tako je tudi slovenska javnost pričakuje obsodbo odgovornih za kazniva dejanja v odmevnih sodnih procesih, kot so na primer Čista lopata, Istrabenz in tako naprej. Zadnja novela Zakona o sodiščih, ki je omogočala dodelitev sodnikov v specializirani oddelek, je dopuščala, da se sodniki samostojno na podlagi prijave odločajo o prerazporeditvi v ta oddelek. Ta ureditev se je izkazala za popolnoma neustrezno, saj med sodniki ni bilo pretiranega interesa. Naravnost smešno je, ko navaja predlagatelj zakona v oceni stanja, da se odpravljajo ostri pogoji za dodeljevanje sodnikov v specializiran oddelek, to sta pravnomočna ocena sodniške službe o izpolnjevanju pogojev za hitrejše ali izjemno napredovanje in pogoj aktivnega znanja vsaj enega svetovnega jezika, da v praksi ta dva pogoja izpolnjuje le manjše število sodnikov. Obravnavani zakon torej daje pristojnost predsedniku sodišča, da razporeja sodnike v specializirani oddelek, v skladu z letnim razporedom. Glede na to, da zakon posega v organizacijo in delo sodnikov, nas ne čudi nepodpora predlaganim spremembam s strani Sodnega sveta, češ da je sodnike težko animirati za sojenje v kazenskih zadevah in da bi bilo mogoče pristopiti k reševanju te problematike na drugačen način in v okviru možnosti, ki jih že sedaj ponujata zakon o sodiščih in zakon o sodniški službi. Ni nam jasno, zakaj sodniki nasprotujejo tej noveli, saj zakon ne nazadnje določa tudi ustrezno nagrajevanje sodnikov za čas, ko bodo razporejeni v specializiran oddelek. Navedeni argument Sodnega sveta zato enostavno ne drži. Zakaj natančno se sodniki kljub statistiki, ki kaže naraščanje števila najhujših kaznivih dejanj, še vedno niso ustrezno kadrovsko organizirali, se predstavnica Sodnega sveta na pristojnem odboru ni izrekla. Predlagani zakon med drugimi določa mehanizme za znižanje nagrad sodnim izvedencem v primeru kršitve rokov za izdajo izvedenskega mnenja. Naj ob tem v Poslanski skupini SNS opozorimo, da glede delovanja sodnih izvedencev ni problem samo prekoračitev rokov za izvedeniško delo, temveč se pri njihovem delu pojavlja tudi problem, da določeni sodni izvedenci, na primer s področja spolnih napadov na otroke, v rednem delovnem času v institucijah, kjer so zaposleni, izvajajo obenem tudi samostojno dejavnost sodnega izvedenca. V zvezi s tem smo na ministra za pravosodje tudi naslovili poslansko pobudo za spremembo pravilnika o sodnih izvedencih in sodnih cenilcih. Zakon po našem mnenju ne prinaša ustreznih rešitev, ki bi omogočile uresničevanje načela učinkovitega sojenja, pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja ter hitrejše reševanje zadev, saj problemi v sodstvu izhajajo iz temeljev sodnega sistema, ki ga predstavljajo sodniki. To je trajni mandat sodnikov, ki med drugim povzroča neangažiranost, nekakovostno sojenje, izdajanje pristranskih odločb in tako dalje. Zato Poslanska skupina SNS zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih in z njim povezanega zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdravljeni še enkrat! Sodišče je organ, ki ima pravico soditi in odločati o drugih pravnih zadevah. Takšna je definicija sodišča v Slovarju slovenskega knjižnega jezika. Vsak od nas ima verjetno v sebi lastno predstavo o tem, kaj si predstavlja pod pojmom sodišče. Prepričan pa sem, da imamo pri teh predstavah temeljito skupno točko oziroma asociacijo sodišča, da so sodišča varuh zakonitosti in organ za sankcioniranje tistih, ki kršijo zakone, čeravno nekateri v tej dvorani mislijo drugače. Sodišča morajo učinkovito, nepristransko, v razumnem roku razsoditi v številnih primerih. Ti primeri so lahko relativni in enostavni ali pa tudi ne. Tako kot se razvija celotna družba, se tudi kriminalna dejanja in kriminalci skozi čas spreminjajo in pomembno je, da je v novonastalih razmerah za izzive prilagojen tudi sodni sistem. Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih, ki ga je v paketu z novelo zakona o sodiščni službi pripravilo Ministrstvo za pravosodje. Temeljni namen predloga zakona je nadgraditi koncept specializiranega oddelka sodišča, ki opravlja preiskave in sodi v zahtevnejših zadevah organiziranega in gospodarskega kriminala, korupcije, terorizma in drugih podobnih kaznivih dejanj. Potrebe po institucionalni nadgradnji kapacitete sodišč, ki sodijo v teh zadeva, izhajajo iz dejstva, da se število tovrstnih kaznivih dejanj močno povečuje, in ob spoznanju, da obstoječa ureditev z enim specializiranim oddelkom pri Okrožnem sodišču v Ljubljani v praksi ni zaživela. Predlog novele tako predvideva razširitev števila sodišč s specializiranimi oddelki z enega na štiri, in sicer v Celju, Kopru, Ljubljani in Mariboru. Sodniki specializiranih oddelkov bodo po kriteriju izključne, stvarne in krajevne pristojnosti oddelkov ter ob upoštevanju navezave na stvarno pristojnost državnega tožilstva, pristojnega za pregon najzahtevnejših oblik kaznivih dejanj, pristojni za vsa kazniva dejanja, ki so tudi kataloško našteta v zakonu, Lahko ugotovimo, da takšna ureditev, ki vzpostavlja hitro in enostavno merilo za dodelitev za dodelitev specializiranih oddelkov vnaprej odpravljata možne dvome in spore v pristojnosti. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije verjamemo, da določbe novele Zakona o sodiščih glede specializiranih oddelkov sodišč, skupaj s spremembami Zakona o sodniški službi dajejo trdnejšo podlago za že uspešnejši pregon najzahtevnejših oblik kaznivih dejanj. Predlog spremembe zakona pa prinaša tudi nekatere druge spremembe, ki bodo pospešile postopke pred sodišči in enakomernejše obremenila okrajna sodišča znotraj okrožij. Tako zakon določa mehanizem za znižanje nagrade sodnih izvedencev v primeru zamud pri pripravi izvidov in mnenj, kar je posledica ugotovitve, da je dolgotrajnost sodnih postopkov pogosto posledica dejstva, da sodni izvedenci izvida oziroma mnenja ne izdelajo v roku, ki jih je določilo sodišče. Širijo se pristojnosti predsednikov sodišča in sodišča na višji stopnji v smeri krepitve samostojnosti položaja predsednika sodišča in upoštevanju načela smotrnejšega delovanja slovenskih sodišč. Predlagana novela Zakona o sodiščih skupaj z novelo Zakona o sodniški službi predstavlja še enega v vrsti ukrepov za učinkovit boj proti organiziranemu in gospodarskemu kriminalu. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ocenjujemo, da so predlagane spremembe zakona potrebne, sistemske in naslavljajo konkretne potrebe iz vsakdanje prakse slovenskih sodišč ter bodo prispevale k kvalitetnejšemu in bolj učinkovitejšemu sodstvu, zato bomo zakon tudi podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajam na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 4. 2011. Prehajamo k 2. in 36. členu. Ker je amandma k 2. členu vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 36. členu, bomo o njih razpravljali skupaj. V razpravo dajem 2. in 36. člen ter amandma Poslanske skupine SDS k tema dvema členoma. Želi kdo razpravljati? Dr. Vinko Gorenak, prosim.
Hvala lepa. Ta zakon in amandma oziroma amandmaja sta temeljno povezana s prejšnjim zakonom, ampak poglejte, zakon je pripravljal – kako se že reče? – cvet slovenskega sodstva. Cvet slovenskega sodstva predstavljata minister in državni sekretar, vsaj tako je prikazano, ampak poglejte, Zakonodajno-pravna služba nam pošlje 13 strani gosto tipkanega teksta, ker pravi, kaj vse je narobe. Zakon ima 39 členov. Od teh 39 členov jih koalicija na odboru amandmira 20. Kaj je tu narobe? Kako je to mogoče? To je približno tako, kot da skupina zdravnikov zdravi enega bolnika, pa trdimo, kako vrhunski strokovnjaki ga zdravijo, imajo najmodernejšo tehniko in zdravila, potem pa pacient umre. To je sicer tam mogoče, vendar v pravu pa naj ne bi bilo tako. Mi smo pred časom obravnavali en zakon v Državnem zboru – govorim pa zato, da bi primerjavo povedal –, in sicer zakon o integriteti in vsi iz koalicije so povedali, kako je ta zakon najmodernejši, najboljši, kar sploh obstaja pod tem soncem, ampak ne vem, zakaj imam zdaj na mizi 100 strani popravkov. 100 strani popravkov. Kako je to mogoče? Odgovor je en sam: šlamparija in pa hand made – tako, po domače narejena ta zgodba. Zato pa je tako. Kar se tiče tega zakona, je bilo danes v predstavitvah stališč poslanskih skupin, in sicer Zares pravi, da je to nadgradnja obstoječega modela. Ja s tem se pa res strinjam. Nadgradnja obstoječega modela, ki ne deluje. Obstoječi model ne deluje, ker tisti oddelek v Ljubljani že 2 leti skuša koalicija oziroma minister in sodstvo skupaj spraviti in ne deluje. Zdaj bomo pa nadgradili tisto, kar ne deluje! To je tudi v redu zadeva. Nadgradiš neko slabo stvar, to pa je res v redu. V stališčih je bilo veliko govora tudi v zvezi s tem amandmajem, kako morajo sodišča soditi hitro in učinkovito. Da 90 podpisov lahko dobimo za takšno trditev. To verjetno ni težava dobiti 90 podpisov, vsi bi se s tem strinjali. Ampak ta zakon v povezavi z našim amandmajem, ki ga skuša izboljšati, pa pravzaprav sledi nečemu drugemu – sledi temu, da bi se res lahko nekaj naredilo. To pa je, da bi lahko na vseh slovenskih sodiščih, kjer obstajajo strokovnjaki – sodniki za to, ti sodili najzahtevnejše primere, ne pa da jih uokvirjamo v štiri sodišča. Najprej enega ne moremo skupaj spraviti, tudi državni sekretar je rekel: "Zdaj bo pa šlo." Jaz ne razumem, kako bi zdaj šlo. Če iz cele Slovenije ministrstvo ni skupaj spravilo oziroma sodišča niso skupaj spravila enega oddelka, to je ljubljanski, kako bodo pa zdaj štiri? In če vzamemo tisto možnost, da bi v Celju, Kopru in Mariboru to celo uspelo, ne vem, kako bi lahko uspelo v Ljubljani. Če se na prejšnje razpise ni nihče prijavil, po kakšni logiki bi se pa zdaj na te razpise prijavil? To je pa res nagradno vprašanje. Temeljni problem tega zakona je, da tisti, ki ga bodo izvajali, so proti. Ne samo Sodni svet, Vrhovno sodišče in Sodniško društvo, tokrat se je oglasil celo Kazenski oddelek Vrhovnega sodišča. Oni pravijo, da to ne bo šlo. In če nam tisti, ki povedo, da to ne bo šlo, da to ne gre, da to ni mogoče, to povedo, minister gre kot valjar po svežem asfaltu. Ampak to ni smiselno. Zato menim, da bi bilo najbolj učinkovito dejanje, poleg tistega o odstopu vlade, v konkretnem primeru podpreti amandma, ki to ureja na način, kakršnega želijo Sodni svet in Vrhovno sodišče – Kazenski oddelek pri Vrhovnem sodišču in ne nazadnje Sodniško društvo. Ne jim vsiljevati nečesa, kar oni nočejo.Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Jožef Jerovšek, prosim.
Hvala lepa. Zdaj je bilo že z več strani osvetljeno, kakšen zakon imamo pred sabo, kakšne so možnosti, da bo zaživel, kakšno mnenje ima o tem zakonu in rešitvah celotna sodniška in pravosodna stroka, Sodni svet, Kazenski oddelek Vrhovnega sodišča, Sodniško društvo. In vsa mnenja so negativna. Vse to bi se dalo organizirati s sedanjim zakonom, ki omogoča specializacijo, specializirane oddelke. Ni nobene potrebe, da z novelo zakona narekujejo ogromno organizacijskih sprememb, ki bodo blokirale delo sodišč in s tem omogočile zastaranje kaznivih dejanj gospodarskega kriminala, kriminala belih ovratnikov, korupcijskih zadev. Terorizma k sreči za enkrat v Sloveniji nimamo. Namen je ustaviti preganjanje kaznivih dejanj gospodarskega kriminala in korupcije. In kar naprej v tem parlamentu sprejemamo zakone, ki jih predlaga vlada in jih potem ne izvaja. Eden od takšnih je bila novela Zakona o sodiščih, ki je v letu 2009 ustanovila specializiran oddelek pri Okrožnem sodišču v Ljubljani za sojenje najhujših zadev gospodarskega kriminala. Pomislite, to je kadrovsko najmočnejše sodišče. Gospod Zalar je bil dolgo predsednik tega sodišča. To potem pomeni, da je na slepo ustanovil ta oddelek z zakonom, kajti oddelek ni zaživel. Kako bodo zaživeli oddelki na treh sodiščih, v Kopru, Mariboru in v Celju, ki so bistveno manjša, ki imajo bistveno manjšo izbiro ljudi? To je norčevanje in zavlačevanje. In drugi takšen zakon, ki ga imam in ga ravno obravnavam, postavil sem poslansko vprašanje ministru Vlačiču. 11. januarja je stopil v veljavo Zakon o železniškem prometu, ki predvideva ustanovitev družbe za investicije v železniško infrastrukturo in v zakonu piše, "s sedežem v Mariboru". In minister mora v treh mesecih ustanoviti gospodarsko družbo. Rok je potekel 11. aprila, minister pa nič! Ministra niti ni bilo takrat, ko se je odgovarjalo na poslanska vprašanja [[...]]
Kolega Jerovšek, amandma je k Zakonu o sodiščih [[...]]
Ja, ampak moram intenco vlade ponazoriti ljudem. Kaj je intenca? Sprejeti zakone, ki bodo kazali goloba na strehi in potem se ne zgodi nič.
Predlagam pisno ali ustno poslansko vprašanje.
In seveda slišim, da je zadaj tudi to, ker v zakonu piše, da je sedež tiste družbe v Mariboru, hoče pa se prenesti v Ljubljano, centralizirati. In takšnih primerov je cel kup. Jaz bi ministrstvu res predlagal, da se ukvarjajo s pozitivno prakso spreminjanja zakonov, kjer lahko pomagajo, da bi pomagali pri odpravljanju zavlačevanja, ki v tej družbi poteka skozi marsikatere organe. Če se že pride do konca, se pa potem zgodi, primer v zadevi Elan, ko sodnik ni napisal sodbe. Ali pa drug primer, gospoda Kovačiča je predsednik republike pomilostil. Ta vaša opcija striktno zasleduje, da ne sme biti nihče obsojen. Tudi če je sto milijonov evrov odnesel, ni treba, da je obsojen, ga bomo zaščitili skozi zakonodajo. In to ščitenje je nezaslišano, kako se ščiti. In ta opcija se ne zavzema za resnico. Moram povedati, da je gospod Slapnik sedaj v tem času, ko sem moral tukaj predstaviti zakone, organiziral nek komplot in je mene obtoževal z lažmi glede orožja iz Ložnice. V tem času bi naj bil na soočenju, ko zastopam tu tri zakone. In to je delo nekaterih poslancev te koalicije in tudi vlade. Seveda moram ostro protestirati, da se z podlimi lažmi skuša obračunavati takrat, ko človek ne more biti prisoten, ko ima tukaj delo v parlamentu. In sprašujem se, kako dolgo še, gospe in gospodje, predsednik parlamenta, saj se nam vendar dogajajo čisto druge stvari, saj vendar navzven ta vlada ne kaže sposobnosti operativnega vladanja. Ali se rešuje z zakoni, s katerimi se na kardeljanski način pravi, zdaj bomo pa naredili spremembo in sedaj bo pa vse dobro? Minister je že dvakrat ta izpit delal. Dvakrat. Enkrat je naredil specializirani oddelek in takrat je kazal zdaj bomo imeli specializiran oddelek zdaj pa je konec, smrt gospodarskemu kriminalu in korupciji. Med tem časom se je zgodil gospod Thaler v sedanji koaliciji. Ampak en drugi primer ko so enega našega poslanca obtoževali so novinarji kar naprej pisali gospod Thaler pa živi v senci sedaj čeprav so novinarji iz The Times rekli, ni slučajno bil izbran, ker je koruptivne znake kazal že prej. Jaz se bojim, da je španski kompromis in vse tisto kar smo grozovitega morali sprejeti in takrat je bil Thaler minister, povezan s takšnimi ravnanji. Žal je tako [[...]]
Gospod Jerovšek, jaz bi vas prosil, da se nekako poskušate vrniti k amandmaju [[...]]
Jaz moram prikazati, kaj se gre vlada [[...]]
Gospod Jerovšek, splošno politično oceno lahko daste ob kakšni drugi točki.
To je tesno povezano z naprezanjem vlade da zaščiti storilce gospodarskega kriminala in korupcije, tiste, ki delajo korupcijo. Glejte, jaz verjamem da bi bilo za to opocijo zelo slabo, če bi prišli pred sodišče tisti, ki so Ljubljansko banko ob stotine milijonov spravili. Pa bi morali priti, saj verjetno se vsi strinjamo, da kar tako stotine milijonov evrov ne more izginiti nekaznovano. V Srbiji 60 milijonov, v Zagrebu, Sarajevu. Seveda časopisi pišejo samo inicialke vodstva banke, kdo je to povzročil. In temu je namenjen ta zakon. Ni nas izučilo, da smo imeli na odboru, da je zadeva Satex, kjer je revalorizirana vrednost takratnih poneverb iz stečajne mase znašala 25 milijonov evrov v današnjem denarju, zastarala. Ampak vmes je bila ena druga vlada, so malo spremenili, podaljšali zastaralne roke in grozi nevarnost nekaterim, da bi kljub temu prišli pred sodišče, zato je treba narediti zakon, ki bo spise potisnil v spodnji predal, čisto na dno. Sodišča pa se bodo ukvarjala z organizacijo dela, z medsebojnimi prepiri, ki jih je v takšnih institucijah stalno nekaj, in gospe in gospodje, gospod državni sekretar, minister danes ni prišel sem, ker smo mu zadnjič na odboru pokazali, kaj je intenca tega zakona. Danes je poslal državnega sekretarja, da naj brani to, kar ni vredno, da se brani, ker gre v napačno smer. In kolegice in kolegi, pred vami je obramba gospodarskega kriminala in korupcije ali pa se boste temu postavili po robu. Sedanji zakon omogoča učinkovito organizacijo, s katero se lahko spopadete. Seveda pa ne smejo biti potem tisti sodniki, ki sodijo, deležni šikaniranja. In najtežja kazniva dejanja iz gospodarskega kriminala in korupcije je treba preganjati. Zadnjič ko smo imeli na obisku odbor za zunanjo politiko iz hrvaškega parlamenta, je gospa Pusićeva dejala: "Pri nas na Hrvaškem se pa zdaj politiki res bojijo, na smrt jih je strah in ni več nove korupcije." Pri nas pa imamo kar nove in nove podatke, koliko je na bankah odteklo denarja. Vlada postavlja za predsednike nadzornih svetov ljudi, ki so se pregrešili zoper zakone. Na Hrvaškem so dosegli, da je potencialne storilce iz politike, iz gospodarstva, iz državnih družb strah. Pri nas pa tega strahu ni, kajti vlada jih ščiti s takšnimi zakoni, da bo vse to potisnjeno pod preprogo, stvari bodo zastarale, država pa bo v bankrotu. In ljudje bodo tolkli revščino, kot jo mnogi že zdaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Najprej se je javil državni sekretar, potem pa bom dali besedo še dr. Gorenaku.
Hvala lepa, gospod predsednik. Človek, ko posluša te razprave, se mora spomniti tega, kar je Valvazor napisal v svoji Slavi vojvodine Kranjske, ko je opisoval neko skupino ljudi, ki je imela precej razvite nečedne ročne spretnosti, in jih okvalificiral za ljudi, ki imajo dobro razvito sposobnost nekaj najti, preden človek izgubi. Ko poslušam te razprave, imam občutek, da imajo nekateri dobro sposobnost razbrati oziroma brati tisto, kar ne piše. Razprave o tem, da vlada želi zaščititi kriminalce in storilce gospodarskega kriminala s tem, ko uvaja v zakon možnost za bolj učinkovit pregon oziroma sojenje takšnih kaznivih dejanj, mislim, da to nima zveze z zakonom. Številke, ki jih imamo danes o tem, kako je danes učinkovit gospodarski pregon oziroma koliko zadev, ki so obravnavane na policiji, doživi sodni epilog s področja gospodarskega kriminala, kažejo, da najhujše, kar bi vlada lahko naredila, je, da ne bi storila nič. Mi se trudimo popraviti to, kar je danes realnost. Želimo, da je sodnih postopkov in sodnih epilogov teh postopkov, o katerih beremo v medijih in jih spremljamo kot senzacijo včasih, več. Udejanjanje pravne države je, da bo teh sodnih epilogov več. In če želimo ureditev, ki se ne izkaže za najbolj učinkovito, popraviti, da bo bolj učinkovita, ne moremo tega enačiti s prizadevanji za neučinkovitost. Očitek neučinkovitosti bi bil, če ne bi reagirali, če ne bi sprejemali nobenih predlogov. Ta predlog, ki je danes pred vami, kot sem že povedal pri prejšnji točki dnevnega reda, uvaja specializacijo. In ni res, da so proti specializaciji vsi. Nasprotno je res. Vsi so za specializacijo. Sodni svet je za specializacijo in Vrhovno sodišče je za specializacijo. Vrhovno sodišče je celo za specializacijo na štirih sedežnih sodiščih, kjer so danes višja sodišča. Točno to piše v zakonu. Organizacijsko je res nekoliko drugače, ampak specializacija je cilj tega zakona in specializacije ni, če je nabor tistih, med katerimi naj se specializacija vrši, ozek. In zaradi tega ta zakon nudi možnosti, da bodo specializirani sodniki iz večjega bazena, iz večjega nabora potencialnih kandidatov. Gre za teritorij celotnih višjih sodišč, štirih višjih sodišč: celjskega, mariborskega, koprskega in ljubljanskega. In na njihovih sedežih se ustanavljajo ti oddelki. Zakaj in kdo vse je sodeloval pri koncipiranju teh rešitev? Očitki so bili danes ničkolikorat ponovljeni, češ, sodstvo je proti, sodniki so proti, vsi so proti. To ne drži. Implementacijska skupina, ki skrbi za izvedbo Zakona o sodiščih, prve novele, ki je bila sprejeta v tem mandatu, vsebuje sodnike prve stopnje, vsebuje sodnike druge stopnje, vsebuje vrhovne sodnike. In tam je bila ta ideja večkrat prediskutirana. Sodni svet je povedal na seji odbora, kaj je njihova največja bojazen. Nikoli niso govorili o tem, da nasprotujejo ciljem in načelom tega zakona. Tudi sodniško društvo, kot sem povedal že pri prejšnji točki, se izrecno zavzema za specializacijo. Sami so predlagali ustanovitev specializiranega oddelka že pred leti. Taki oddelki se zdaj uvajajo s tem zakonom. Govoriti o tem, da bo ta zakon povzročil zastaranje primerov, je, oprostite mi, neodgovorno. V tem zakonu so posebne določbe o novih pristojnostih predsednikov sodišč, o novih nadzornih pristojnostih predsednikov sodišč. In če me spomin ne vara, smo imeli na neki izredni seji, kjer smo se veliko pogovarjali o eni zadevi, ki je zastarala, tudi predlog, naj ministrstvo zagotovi bolj učinkovit nadzor in večjo kontrolo spoštovanja vrstnega reda oziroma ekspeditivnosti sojenja. To je v tem zakonu. Po tem zakonu ima predsednik sodišča sam, po lastni iniciativi, možnost odrejati nadzor, in to nadzor v posamični zadevi, ne samo vrsti zadev, nadzor na odprti zadevi, ki niti ni pravnomočno rešena, in lahko kontrolira, ali so spoštovane določbe o pravočasnosti sojenja, torej zadev sodne uprave in predsednik lahko take nadzore opravlja veliko bolj svobodno, kot je to bilo do sedaj, ko je bil vezan na predlog, in še to samo na pravnomočno zaključene zadeve. Zaradi tega v zadevah, ki niso pravnomočno zaključene, nadzora niti biti ne more. Ta zakon to možnost daje, širi krog predlagateljev, pa ne predlagateljev, ampak tistih, ki lahko zahtevajo tak nadzor. To so predsednik Vrhovnega sodišča, disciplinski tožilec in poleg disciplinskega sodišča tudi minister. In ena večjih skrbi, ki jih je imel Sodni svet, ampak tega nihče v razpravah ni povedal, je bila ta, da jih skrbi, da ne bo to pomenilo vtikanje v neodvisnost sodstva, ko bo minister lahko zahteval nadzore. Zato je bila tukaj vgrajena v amandmajih, ki ste jih tako izpostavljali, tudi varovalka, da Sodni svet na koncu odloči, ali je zahteva ministra ali tistih drugih upravičenih predlagateljev utemeljena in ali ne posega v samostojnost sodnika, ki v zadevi sodi. V tem zakonu je več instrumentov, s katerimi želimo omogočiti pogoje za učinkovit tek sodnih postopkov. Seveda želim tudi sam poudariti še enkrat, da učinkovit tek sodnih postopkov pomeni, da se doseže razsodba, ne pa nujno obsodba. Pravna država predpostavlja, da niso vedno obsodbe, kadar gre za kazenske postopke, včasih so seveda tudi oprostilne sodbe. In kako bomo uspeli, da bodo ti oddelki delovali, če niti eden ni deloval, je bil očitek, ki sem ga tudi danes večkrat slišal. Pomembna razlika med temi štirimi in tistim enim je v načinu delovanja. Res je, da je bil v prvotni zakonodaji predviden en oddelek, ki je bil formalno organizacijsko situiran na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Ampak pomembna določba, ki je bistvenega pomena, je bila ta, da so ti sodniki svojo sodno funkcijo izvrševali po sodiščih, kjer so zadeve pripadle po načelu krajevne pristojnosti. To pomeni, da je bil sodnik, če je bil iz Nove Gorice v tem oddelku, v situaciji, da je moral iti na sojenje o zadevi, če je bila zadeva iz krajevne pristojnosti Okrožnega sodišča v Murski Soboti, v Mursko Soboto. In je moral tam bivati v času sojenja. To se je pokazalo kot velika logistična težava. Na to je opozarjalo tudi sodniško društvo. In to težavo rešujemo s tem predlogom, ki je danes pred vami. Ta zakon pomeni koncentracijo zadev na teh sodiščih. In ti sodniki, ki bodo na teh sodiščih sedeli v teh oddelkih, bodo zadeve sodili pri sebi na svojem sodišču, na tem sedežnem sodišču, ker bo pripad zadev od skupine tožilcev za pregon organiziranega kriminala tak oziroma so določbe v pripadu takšne, da bodo te zadeve gravitirale in šle v stvarno in krajevno presojo na te oddelke. Pomembna razlika je tudi v tem, da poleg sodnikov, ki se bodo kot prostovoljci javljali v te oddelke bo imel predsednik teh sedežnih sodišč tudi možnost, da dodeli oziroma da razporedi obstoječe kazenske sodnike v take kazenske oddelke. In ker so to največja sodišča v državi, bo seveda specializacija veliko lažja kot na kakšnih manjših sodiščih. To pomeni, da bomo imeli dve kategoriji sodnikov. Eni, ki bodo razporejeni z letnim razporedom, in teh ne bo zmanjkalo, in drugi, ki se bodo prijavljali na razpis. Eni in drugi bodo morali izpolnjevati strokovne kriterije. Ampak na ta način bo možno zagotoviti, da bodo ti oddelki začeli funkcionirati. In ker bodo sodnikom bližje lokacijsko, teritorialno bodo bliže njihovim prebivališčem, ne bodo zahtevali, da se sojenje izvaja izven kraja njihovega prebivališča oziroma njihovega rednega službovanja, bo logističnih težav z organizacijo tega oddelka bistveno manj. Vse to bo pomenilo, da bo možno tisto, kar želimo doseči, specializacijo gospodarskega pregona, gospodarskega kriminala od same začetne faze, ki se začne na policiji, kot sem že prej povedal, nato z Nacionalnim preiskovalnim uradom in se nadaljuje prek tožilstva, ki ima organizirano skupino tožilcev za pregon takega kriminala, do sodišča, kjer se bodo sedaj lahko logistično usmerjali na take zadeve znotraj posebnih štirih oddelkov, kar bo pomenilo, da bodo sojenja tekla v razumnem roku, ekspeditivno in da bodo možne tudi razsodbe v takih zadevah. Zato moram res odločno zavrniti namigovanja, ,da ta ureditev pomeni hendikep, da ta ureditev pomeni neko zavoro v sodnem delu in da bo zaradi tega delo počasnejše. Dokler se ne vzpostavijo ti oddelki, bo delo potekalo na sedanji način. Tisti argument, da ta oddelek sam po sebi pomeni škodo, ne zdrži. Če ne bo ustanovljen, bo teklo vse tako, kot teče danes. Za razliko od nekaterih drugih pa se ne morem strinjati, da je danes zadovoljivo. Številke govorijo, da ni. Vlada želi ustvariti pogoje, ki bodo omogočali, da bodo številke drugačne. In ta predlog, ki ga imamo danes na mizi, to omogoča. Amandma, ki predlaga črtanje tega oddelka, tega ne omogoča. Zaradi tega računam in apeliram na poslance, da podprejo izvorno besedilo, ne pa amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, mogoče bi si zabeležili naslednje. Jaz sem si sestavil poslansko vprašanje. To poslansko vprašanje vam bom poslal en mesec po tistem, ko bi naj ti oddelki začeli delovati. Poslansko vprašanje pa se glasi: Zakaj v skladu z zakonom o sodiščih ti oddelki še ne delujejo? Danes ga lahko pripravite, ampak ga boste dobili v nekem normalnem človeškem roku, ki se mu reče en mesec po tistem, ko bi morali začeti delovati. Poglejte, saj leta 2009 je bila ista zgodba. Zato vas sprašujem za leto 2009 naslednje. Takrat ste govorili, pogledal sem magnetogram, pa tudi gospod Anderlič je takrat debatiral o tem zakonu, jaz sem to preveril. In takrat ste eden in drugi, tako državni sekretar kot vi, govorili, povzemam približno, da ustanovitev specializiranega oddelka v Ljubljani pomeni pomemben prispevek k boljšemu, učinkovitejšemu, hitrejšemu sojenju, sledimo temu, kar pripravlja policija, kar pripravlja tožilstvo itd. Zdaj pa oba sprašujem, ali sta blefirala. Ne vem, jaz ne vem, zato sprašujem. Saj sem vljuden? Ali ste se hecali takrat ? Sedaj se je pokazalo. Ali pa ste se zmotili? Jaz, če se zmotim rečem: "Se opravičujem!" Velikokrat to rečem, nimam s tem nobenih težav. Mogoče bi pa sedaj vidva rekla: "Se opravičujem, ni ratalo". To je ena zadeva. Druga zadeva je nadzor. Jaz nisem namenoma nič omenjal, ker s tistim, s čimer se strinjam, potem ne napovemo časa in jaz niti roke ne dvignem in ni težav. Z nadzorom in s tem delom se jaz strinjam. Je pa res nekaj, gospod državni sekretar, aspirinček dajete, če pa je potreben kirurški nož. Ampak dobro. Ni pa aspirin škodljiv, zato pač jaz tisti del podpiram. Tisto bistveno, kar vas pa želim vprašati in vas prosim za odgovor. Res je, vsi se strinjajo s specializacijo, kar ste vi govorili, vsi, vendar hkrati vsi nasprotujejo institucionalizaciji, ki se ji reče ustanavljanje štirih oddelkov. Vsi so proti ustanovitvi štirih oddelkov in zato tudi gospoda Anderliča nekaj sprašujem, saj me ne posluša, mogoče bo kaj prebral. Sprašujem naslednje. Vsi so za specializacijo, ampak povejte mi, zakaj jih posiljujete s štirimi oddelki, če so pa vsi proti? Sodni svet je proti in vsi ostali so proti, so pa za specializacijo, ne pa za štiri oddelke, ki jih ustanavljate. Sprašujem, kako je sedaj to možno, da sodno vejo oblasti na tako grob, grd način zaničujete – včasih jo baje jaz, tako vi pravite – in je nočete poslušate. Mogoče mi bo tudi gospod Anderlič odgovoril. Kako je to možno, da ignorirate, kar pravijo vsi po vrsti: "Nočemo štirih oddelkov, hočemo specializacijo!" Zadnje vprašanje za vas je pa naslednje. Na območju Okrožnega sodišča Ljubljana se ni spremenilo nič za dve leti nazaj, mogoče je kakšen sodnik šel, novi prišel, itd. Nabor, ki ga imate znotraj teritorija Okrožnega sodišča v Ljubljani, je sedaj manjši. Prej se je lahko prijavil kdorkoli iz cele Slovenije, sedaj pa se lahko prijavijo po novem samo tisti, ki sodijo v ta okvir. Kako bo sedaj možno, če prej izmed vseh slovenskih sodnikov ni bilo možno napolniti tega oddelka, sedaj pa bo možno samo z območja Ljubljane Res je, ne reči, da blefiram, res je, da se je nekaj spremenilo, pogoji, itd., ampak jaz še vedno mislim, da to ne bo uspelo. Pripravite novi odgovor na tisto poslansko vprašanje, saj ga lahko začnete že sedaj. Saj delno že vem, da je instrukcijski rok, da boste to napisali. Seveda se malo hecate, a ne? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič.
Brez skrbi, gospod Gorenak, sem se hotel prijaviti, ne da bi me šestkrat vprašali, ali lahko pojasnim, kaj sem mislil takrat in kaj mislim danes. Da. Opravičujem se vsem tistim, ki so verjeli tako kot jaz, da so bile spremembe, ki so bile predlagana v naboru zadostnih ukrepov za to, da bo tisti cilj, ki je bil proklamiran in ki je vseskozi pred nami, da bo sodstvo učinkovito, da bo organizirano na način, ki je najbolj primeren, da bo to uresničeno. Seveda se mi pa ni treba opravičevati, da pa takrat, ko ugotovim, da nek ukrep ne deluje, ko spoznam ali ko me prepričajo tisti, ki se ukvarjajo s tem vprašanjem, da je treba nekatere stvari še izboljšati, da ne bi rekel ponovno, da jih je treba izboljšati. S tisto izjavo izpred dveh let to nima nobene zveze. Jaz seveda nisem daljnoviden, nisem vseobsežno viden, da bi videl, kaj bo s tem zakonom jutri, pojutrišnjem, ko bo začel veljati, tako kot predvidevam, da vi vendarle ste. Ali ste bolj informirani, ali ste razsvetljeni, ali pa prispevate k temu, da ustvarjate vzdušje, v katerem se ti zakoni ne izvajajo, se ne dajo izvajati ali celo vzpostavljate kakšne ovire, da ta sistem ne bi bil učinkovit. To se da na zelo različne načine. Da ljudje, ki jim najbolj verjamete in ki velikokrat nosijo en čas vašo zastavo, en čas neodvisno in tako naprej, sodelujejo v tem pravosodnem sistemu na način, da bi bil dejansko učinkovit. Vi veste o čem govorim in veste, da brez celotnega pozitivnega vzdušja in naklonjenosti temu, da se dejansko zakoni izvajajo, da se deluje v duhu kot to mora biti, je to zelo težko. Jaz sem trdno prepričan, in to vem že, odkar spremljam te zadeve, če hočete, v prejšnjem režimu ali pa v zadnjih dvajsetih letih, vključno z obdobjem vašega vladanja, če se neka zadeva nekomu zdi, ki bi jo moral izvajati, da se ne da izvajati, se ne izvede. To se lahko razume tudi kot štrajk belih ovratnikov ali rokavic ali naramnic, kakor koli hočete. Ampak mi imamo opravka s tem. Tudi tukaj v Državnem zboru. Na prejšnji seji smo imeli diskusijo, eden od organov v tej državi pravi oziroma zaposleni ljudje znotraj tega: "Tega ne bomo izvajali, nočemo, da vi to na tak način izvajate." Se spomnite te diskusije? Jaz ne morem pristati in ravno proti temu se jaz vseskozi borim, da če je problem, da se nekaj ne izvaja, ker se ne da izvajati ali ker ni dobro določeno, dobro vzpostavljeno v zakonu, je treba to narediti na način, da bo to mogoče izvajati in da bodo na koncu lahko tudi sankcije, posledice, če se to ne bo izvajalo. Nadzor in vse stvari znotraj sistema pa vendarle obstajajo, tudi v pravosodju je tako. Menda ja! Če tega ni, potem je nekaj narobe. Vsepovsod je najbrž neka organizacija narejena na način, da se predpišejo naloge, ki jih posamezniki morajo izvajati, jih izvajajo in v okviru kvalitetnega dela so tudi plačani in če ne delajo ali če ne razložijo, zakaj nekih stvari ne morejo narediti, verjetno sledijo tudi kakšne sankcije. Ne? Jaz pa mislim, da so. Nekatere stvari sem že tudi prebral, da so se ponekod vendarle delale ocene, vrednotenje uspešnosti in tako naprej. To je po mojem razumevanju princip, ki je vgrajen. Kako se ga izvaja, ali ga posamezniki želijo izvajati in tisti, ki so za to tudi odgovorni, da ne gre za lažno solidarnost, kar sicer je med ljudmi velikokrat pojav, ampak jaz zaradi tega, še nkrat se vračam nazaj na zakon in na amandma, rekli ste, na odboru je bila dolga razprava, minister je pojasnjeval, jaz ne verjamem, da zaradi tega, ker mu je nerodno, ker ste mu pokazali pravo sliko, da zaradi tega ni danes prisoten v tej dvorani. Najbrž zaradi tega, ker ima kakšne druge obveznosti in je tukaj z enakimi pooblastili državni sekretar. Tako se mi zdi, da ni to korektna razlaga. Verjetno imate kakšno boljšo. Ampak odgovor bi pa jaz zdaj od vas želel. Ali vi lahko trdite, da nek predlog spremembe, ki je utemeljen zato, da bi lahko sodišča učinkoviteje delovala, v tem predlogu sprememb ne bo deloval. Kako vi to utemeljujete? Vi že kar naprej veste, razen če je dogovor, da se bo vse skupaj bojkotiralo, potem itak nima nobene zveze, da to počnemo. Ampak jaz v te teorije ne verjamem. Dokler nimam boljših argumentov od teh, ki sem jih slišal s strani vlade in tistih, ki so delali ta zakon, tukaj pa res verjamem, da je bilo s strani pravosodja in tistih, ki so nosilci tega sistema, bilo to več ali manj prediskutirano, predlagano, osporavano. Da pa se čisto z vsem ne strinjajo, je pa itak dejstvo. Na koncu mora nekdo, ki je odgovoren za to, da vzpostavlja pogoje za delovanje, to pa sta vlada in ministrstvo, priti z ustreznimi rešitvami. In to je po mojem vse.
Za besedo se je naprej javil državni sekretar Boštjan Škrlec, potem bomo dali še prijave. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Pravzaprav sem dolžan odgovoriti, ker je to bolj replika kot razprava. V zvezi z očitki, kaj pravzaprav uvajamo in da so vsi proti, to je bilo tudi vaše vprašanje, da ne poslušamo Sodnega sveta in ne poslušamo Vrhovnega sodišča. Jaz bi želel povedati, kaj je Sodni svet pisal v mnenju 28. septembra 2009, ko smo imeli v obravnavi prvo novelo, ki je ustanavljala en specializirani oddelek. Takrat je pisal tako: "Kazalo bi premisliti, ali ne bi bilo iz sistemskih razlogov ta problem mogoče rešiti z ustrezno organizacijsko obliko v okviru letnega razporeda dela sodnikov pri okrožnih sodiščih na sedežih višjih sodiš." To počnemo, to je ena izmed možnosti, ki jih ta zakon nudi. Vrhovno sodišče pa je zapisalo o istem vprašanju: "Ocenjujemo nadalje, da bi bilo s specializacijo sodnikov na kazenskih oddelkih okrožnih sodišč v Ljubljani, Mariboru, Celju in Kopru mogoče hitreje doseči boljše učinke. Ta predlog, ki je danes pred vami, vsebuje oboje – specializacijo znotraj obstoječih oddelkov in možnost dodelitve dodatnih sodnikov, tistih s področja celotnega teritorija višjega sodišča, ki to želijo. Pogoji so omiljeni v tistem delu, ki se nanašajo na strogo formalne pogoje, kot so letna ocena oziroma ocena sodniškega dela in znanje tujega jezika, ostaja pa vsebinski pogoj usposobljenosti za sojenje v takšnih postopkih. Gospod Anderlič je povedal večino tistega, kar sem želel povedati sam. Nekako je osnovni očitek vladi, da želi spremembo, pri čemer se vi ne strinjate z vsebino te spremembe. Ja, ne vi, ne vem, če se vi strinjate, potem tako razumem tudi vašo poslansko vprašanje, ki je šele v nastajanju in za katerega razumem, da ga boste postavili potem, ko bo zakon sprejet. In če je vaše poslansko vprašanje iskreno, potem meri na to, da želite, da bi bil ta sistem učinkovit. In če je ta sistem lahko učinkovit, potem računam, da boste ta sistem tudi podprli. Ta sistem v resnici želi zasledovati cilj, ki smo ga zasledovali že s prvo novelo. In če je največji greh to, da rešitev iz prve novele ni zaživela, potem mislim, da bi bilo neodgovorno, če ne bi vlada sprejela ukrepov, da rešitev, za katero verjame, da lahko zaživi, izboljša in omogoči pogoje, v kateri bo zaživela. Ta novela, ki je danes pred vami, te rešitve ponuja in te rešitve pomenijo bolj učinkovit boj zoper gospodarski kriminal, zaradi tega je vredna podpore. Hvala lepa.
Še kdo? Jožef Jerovšek, potem dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, v svojem prejšnjem nastopu ste dejali, da so očitki oziroma nameni, ki bi naj bili zadaj, nerazumni. Ne vem, na kakšni osnovi. Vi in gospod minister sta tu obrazlagala pred dvema letoma takratno novelo zakona, ki je ustanavljala specializiran oddelek na Okrožnem sodišču v Ljubljani. Jaz mislim, da je gospod Zalar kot dolgoletni predsednik tega sodišča vedel, kaj počne, kaj predlaga. Ali so bili takratni pogoji, napisani v zakonu, neživljenjski? Potem ste manipulirali z Državnim zborom. Ali vam in gospodu Zalarju ni nelagodno, da z enakimi argumenti, kot ste takrat zagotavljali, da se bo začelo učinkovito soditi zoper gospodarski kriminal in zoper korupcijo, z enakimi argumenti danes zagovarjate spremembo dveh zakonov. Ko bi imeli dokaz, da ste ustanovili tisti oddelek, da je vsaj ena zadeva šla v sojenje preko tistega oddelka, da ne bi to bil prazen, nični zakon, ne vem, kako pravniki rečete takšnim zakonom, potem bi vam nekdo lahko verjel. Na kakšni argumentaciji temelji vaše in ministrstvo zagotavljanje, da sedaj pa bo? Ali se norčujete iz ne vem koliko tisoč slovenskih sodnikov, ki pravijo drugače? Pravijo, da to ni potrebno, ker imamo zakon in naj se znotraj tistega organiziramo, da je intenca zakona, da se bomo z organizacijo ukvarjali ne pa s sojenjem, s sodišči. Ampak jaz vam bi tudi mogoče verjel, če ne bi to dokazovali takrat z enakimi argumenti. Povejte, ali ste takrat manipulirali s poslanci, da bo to učinkovito? In ne iz nas briti norca, da sedaj nerazumno ugotavljamo pa primerjamo argumentacijo, takrat in danes. Pa saj imamo izkušnje tudi iz drugih resorjev, ki delajo te prazne zakone, prazne zakone, s katerim ljudem obljubljajo, sedaj bo pa boljše, kažejo goloba na strehi. Veste, Slovenci so trezni, boljše vrabec v roki kot golob na strehi. In tega goloba na strehi ne rabimo in je zavajanje javnosti, da se bo na podlagi tega zgodil premik. Premik se mora zgoditi v vrednotah te koalicije, da se ne bo pospeševala korupcija znotraj oblasti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Zdaj mi je pa gospod Anderlič pobegnil. Škoda. Rekel je, da sem jaz daljnoviden, res, da na daleč malo slabše vidim, sem bolj slepoviden, ampak dobro, pustimo to. Gospod državni sekretar, rekli ste, vi, ki ste tukaj, poglejte, če jaz pridem na tržnico in prodajalcu rečem: "Kilo krompirja." To pomeni, da bi rad kilo krompirja. Zato mi ne ponujajte paradajza, ker ga imam doma. Jaz sem vas vprašal, katera inštitucija znotraj sodnega sistema podpira organizacijo – takšno, kot jo ta amandma želi ukiniti oziroma takšno, kot jo vi predlagate? Nobena inštitucija znotraj pravosodja ne podpira oziroma vse inštitucije znotraj pravosodja nasprotujejo štirim specializiranim oddelkom. Vse inštitucije pa podpirajo specializacijo. Torej je tisto, kar jaz skušam že pol ure dopovedati, pa že prej nekaj časa, točno to, kar želijo sodniki. Sodniki želijo specializacijo, ampak nočejo imeti štirih organizacijskih oblik, ki se imenujejo štirje specializirani oddelki. Vsi temu nasprotujejo. Prosim, če mi odgovorite na to vprašanje. Nihče torej ne podpira tega vašega predloga. Specializacija v redu, nadzor v redu, ni težave, vse inštitucije znotraj pravosodja pa nasprotujejo štirim organizacijskim oblikam, ki se imenujejo štirje specializirani oddelki. Vsi nasprotujejo. Ne mi prosim odgovoriti s citati, jaz sem vse prebral, kar imate pred seboj. Jaz se zelo dobro pripravim, verjetno ste to opazili, na vsak odbor. Vsa mnenja, ki so bila, tudi tisto dolgo od kazenskega oddelka sem temeljito prebral, tako da vem, kaj pravijo. In nihče, ponovno poudarjam, vidim, da me resno gledajo nekateri iz koalicije, tudi resno govorim, nihče torej ne podpira štirih oddelkov, vsi so pa za specializacijo. Ne gre za to vprašanje, gospe in gospodje, dovolite jim, da delajo. Dovolite jim, da delajo v okviru specializacije, tako kot vsi sodniki tudi želijo in ne jim vsiljevati nekaj, česar oni ne želijo. Gospod Anderlič je rekel, kako jaz vem, da to ne bo učinkovito in kako vem, da bo takšno poslansko vprašanje. Na osnovi izkušenj! Dve leti nazaj je bilo isto, posilili ste sodstvo s specializiranim oddelkom in sodstvo se je odzvalo z "ne". Zato imamo danes še enkrat ta zakon tukaj, ki pa ustanavlja štiri oddelke. To je edina razlika. Amandma bi kazalo zato sprejeti in sodnike ne posiljevati in jim dovoliti specializacijo. To je vse, Nima smisla, da mi razlagate o specializaciji. Vsi smo za: Sodni svet, Vrhovno sodišče, Kazenski oddelek, Sodniško društvo. Vsi. Tudi sam sem za. Vsi pa so proti temu, in tudi jaz, in menijo, da štirih oddelkov ne rabijo. Vi pa vsiljujete štiri oddelke. Zakaj? Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, čez pol ure, to je ob 15.05. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 27. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 15. uri in 5 minut.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 4. 2011. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 1. členu. Želite proceduralno, gospod Kumer? Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Ker se poslanska skupina še odloča o nekaterih odločitvah danes na seji Državnega zbora, predlagam 30 minut pavze, da se dogovorimo še o tem.
To pravico poslanska skupina po poslovniku ima. Prekinjam sejo, ki jo bomo nadaljevali ob 15.36.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno sejo in prekinjeno 6. točko.Smo pri glasovanju. Prosim vas, da zasedete svoja mesta. Na pobudo vodje Poslanske skupine SD smo prekinili sejo. Želi vodja poslanske skupine besedo?
Hvala. Jaz se vam, kolegice in kolegi, zahvaljujem za te pol ure. Mi smo jih koristno izkoristili in predlagam, da nadaljujemo.
Hvala lepa. Pred tem nismo opravili obrazložitve glasu k temu amandmaju. Želi kdo obrazložiti glas? Mag. Vizjak, Poslanska skupina SDS, izvolite.
Mi smo pri Zakonu o gospodarskih družbah in verjamem, da zakon ni sprožil te dileme pri SD. V 1. členu Slovenska demokratska stranka predlaga bistveno blažjo ureditev, vendar bolj omejevalno ureditev, kot jo predlaga vlada. Predlagamo, da poslovodstvo, prokurist in izvršni direktor gospodarske družbe ne smejo skleniti pravnega posla z družbo, v kateri je ta ista oseba ali njegov ožji družinski član tihi družbenik. Mi ne preprečujemo obstoja tihih družb, mi ne preprečujemo tistega potencialnega pozitivnega učinka tihih družbenikov, o katerem vlada govori in vi v koaliciji, ampak mi samo želimo preprečiti evidentno kolizijo interesov, ko je ista oseba poslovodstvo in hkrati tihi družbenik podjetja. Se pravi, da je na eni in na drugi strani pravnega posla ista oseba. Če govorimo torej o podjetjih v večinski državni lasti, lahko več kot evidentno zaključimo, če se pojavlja kolizija interesov, da lahko utemeljeno sklepamo, da gre tudi za potencialno oškodovanje državnega premoženja. Spoštovani, če ste imeli prej zadržke glede podpore črtanju tihih družb, čeprav menimo v Slovenski demokratski stranki, da bi bila to najustreznejša ureditev, smo s tem amandmajem bistveno spremenili oziroma omilili te posledice in želimo preprečiti samo to evidentno navzkrižje interesov. Težko boste zagovarjali, da funkcionarji ne smemo biti a priori v nobenem gospodarskem subjektu, torej poslovodstvu, hkrati pa so lahko direktorji državnih družb in drugih družb tudi tihi družbeniki, s katerim posluje to podjetje. Jaz menim, da je ta amandma pomemben prispevek k izboljšavi teksta, ki ga je predlagala vlada, zato menim, da je vreden podpore. V Slovenski demokratski stranki ga bomo podprli in če ta amandma ne bo podprt, tudi ne bomo podprla zakona.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 39. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 39. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 24. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 19. 4. 2011. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 23. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 6. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. Ugotavljam, da ne. Ugotavljam, da k predlogu za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 3. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o finančnih zavarovanjih v okviru skrajšanega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me je Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o finančnih zavarovanjih. Glasujemo. Navzočih je poslank in poslancev 75, za je glasovalo 70, proti 4. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodniški službi v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandma z dne 20. 4. 2011. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Naš amandma je tesno povezan z zakonom, o katerem bomo glasovali v nadaljevanju. Ministrstvo za pravosodje je leta 2009 prišlo z zakonom, s katerim je ustanovilo posebni specializiran oddelek za najtežja kazniva dejanja pri Okrožnem sodišču v Ljubljani. Minil sta 2 leti, poudarjam, minili sta 2 leti in ta oddelek ni bil ustanovljen. Ni pa bil ustanovljen zato, ker ga ni bilo mogoče ustanoviti, ker ga sodstvo preprosto ni sprejelo. Zakon, ki je danes pred nami, pravzaprav prinaša nekaj, kar je nekdo od koalicijskih poslancev lepo ponazoril, "nadgraditi želimo že narejeno", je rekel. Koalicija želi nadgraditi nekaj, kar ni uspelo. Kar ni uspelo, torej nadgrajujemo z nečim, kar tudi ne bo uspelo. Kaj to pomeni? Da ustanavljamo štiri oddelke za sojenje v takih primerih: v Kopru, v Ljubljani, v Mariboru in v Celju. Tisto, kar kaže pri tem posebej poudariti, pa je naslednje, vsi organi in vse institucije v sodstvu od Sodnega sveta, Društva sodnikov, do Vrhovnega sodišča temu zakonu kot tudi naslednjemu nasprotujejo. Vsi pravijo: "Smo za specializacijo." Vsi pa povedo: "Ne silite pa nas v to, da bi morali ustanavljati nove oddelke. Ustanavljanje novih oddelkov ni potrebno, ker obstoječi zakon daje vse možnosti za to, da bi lahko take primere učinkovito preganjali." Ni torej razumljivo. In tudi s strani državnega sekretarja nisem dobil odgovora, čeprav je še bil čas, zakaj pravosodno ministrstvo ponovno posiljuje sodstvo z nečim, kar sodstvo preprosto ne sprejema. Ne gre samo za to, da sodstvo tega ne sprejema. Gre za to, da je resnično to, kar predlaga ministrstvo, nesprejemljivo. Nobenega razloga ni, kot sem prej pojasnil, da se bo nek sodnik iz Velenja ali pa Belih vod, če želite, moral voziti oziroma da bi se sploh prijavil na tak oddelek v Celje, če pa lahko to svoje delo opravlja v Velenju. Bistvo je v tem, da ga stimuliramo in pripravimo na to – in na to so pripravljeni – zato ni razlogov, da bi ustanavljali nekaj, kar ni potrebno in čemur nasprotuje tudi kompletno sodstvo. Predlagam, da amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 41. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih, z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajih, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Kot je bilo že omenjeno, je v bistvu ta zakon dvojček z zakonom o sodiščih. Ta zakon daje možnost razporejanja sodnikov na specializirani oddelek za sojenje v najtežjih primerih gospodarskega kriminala. Ker pa je skoraj identičen zakon Vlada predložila in je bil sprejet pred dvema letoma, je že vnaprej jasno, da ta zakon ne prinaša učinkov, da povzroča, kot pravijo Sodni svet, Vrhovno sodišče in tudi Sodniško društvo, ogromno notranje organizacije, ki bo blokirala delo, pregon in razsojanje o zadevah gospodarskega kriminala, organiziranega kriminala in korupcije, je zaradi tega popolnoma jasno, da sta ta dva zakona plasirana zaradi blokade, zaradi zavestnega preprečevanja pregona korupcije in zaradi zavestnega zastaranja. Nonsens je, da gospod minister, ministrstvo, državni sekretar, Vlada danes zagotavljajo učinke na podlagi popolnoma enakih argumentih, kot so jih predstavljali pred dvema letoma, čeprav tisto sodišče, tisti oddelek ni stopil v življenje in je pomenil samo zavlačevanje in zadrževanje in blokado. Zato, kolegice in kolegi, mi smo dolžni, da spregledamo, predvidimo takšne namere, ki so v ozadju, da preprečimo splavitev takšnih zakonov oziroma uveljavitev takšnih zakonov, ki ne bodo prinesli nič in s tem tudi zaščitimo digriteto sodstva, katerega skuša pravzaprav Vlada diskreditirati, kajti kaže ljudstvu pred sodstvom goloba na strehi, češ, sedaj bo pa vse veliko boljše, sedaj bomo pa preganjali gospodarski kriminal, sedaj se bodo pa sodniki odločali za ta pregon. Že sedaj imamo zakon, ki po mnenju Sodnega sveta in sodnikov omogoča razvrstitev in specializacijo za specializirana sojenja in so dani vsi procesni pogoji, da bi se to lahko izvajalo. Žal v Vladi očitno ni politične volje, da bi se ravnalo tako. Zato je treba zavrniti ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 30. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodiščih v okviru skrajšanega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 4. 2011. Prehajamo k 2. členu in na odločanje o amandmaju Poslanke skupine SDS k 2. členu. Pri tem vas opozarjam, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem k 36. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma k 36. členu brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Seveda bolj zaradi zgodovine, magnetogramov in vsega ostalega kot zato, da bi uspel koalicijo prepričati. Očitno tudi posvetovanje ni pomagalo. Situacija je preprosto takšna, gospe in gospodje, to lahko povem za javnost, pokrivate s tem amandmajem, ki ga očitno nameravate tudi vreči, tisto, kar si najmanjša vladna stranka privošči. Kar pokrivajte še naprej! Nobenega razloga ni, da sodnike tiščite in rinite v nekaj, česar oni nočejo sprejeti. Po drugi strani pa govorimo o tem, da sodstvo ne deluje. Ja, kako pa bi, če jih še tam, kjer sodstvo samo nakaže, kje vidi rešitve, to pa je v specializaciji in ne v ustanavljanju novih oddelkov, posiljujete z neko novo organizacijo. To pomeni, da se bodo spet pol leta ukvarjali s svojo organizacijo. Jaz sem že prej napovedal državnemu sekretarju poslansko vprašanje, postavil ga bom mesec dni po tistem, ko bo zakon moral biti implementiran. Glasilo se bo pa tako: "Zakaj jih še niste uredili?" Ker bo situacija identična, kot je bila leta 2009. Tudi takrat smo poslušali enake razloge koalicije, enake razloge ministra, zgodilo se ni nič, oddelka v Ljubljani ni bilo. In tudi tukaj smo na dobri poti oziroma je koalicija na dobri poti, da spet nekaj spremeni zaradi javnosti, zaradi nekaj deset izjav, zaradi nekaj deset članov, ki bodo jutri napisani v časopisih, resnica bo pa popolnoma drugačna. Neučinkovitost se bo nadaljevala. Posiljevanje sodstva na tak način – kot tudi posiljevanje ljudi v nekaterih drugih reformah – ni dobro. Treba je vsaj z njimi doseči konsenz. Če ga ni možno doseči na drugih področjih, sem jaz prepričan, da ga je možno doseči s Sodnim svetom in Vrhovnim sodiščem. Ne nazadnje Vrhovno sodišče vodi nekdo, ki je izbran po volji koalicije, po volji ministra. In ta ista oseba, to je gospod Masleša, pravi temu zakonu "ne". Ampak koalicijski valjar ne pozna meja. Gospe in gospodje, ne se čuditi dogajanju, ki ga doživljate te dni. Prehudo je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 41. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem je odločanje o amandmaju k 36. členu postalo brezpredmetno. Končali smo glasovanje o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev v imenu poslanske skupine SDS ima Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Gre za podobno zadevo, ker gre za zakon dvojček. Vlada po neuspelem in klavrno propadlem poizkusu v letu 2009, ko je ustanavljala specializirani oddelek na Okrožnem sodišču v Ljubljani, zdaj malenkostno spreminja zadevo, v obrazložitvi to bolj všečno predstavlja ljudstvu in predstavlja, da bo organizirala štiri takšne specializirane oddelke na štirih okrožnih sodiščih. Ker celotno sodstvo, Sodni svet, Vrhovno sodišče, vsi v en glas trdijo, da bo to samo povečalo organizacijsko delo, blokiralo pa konkretne zadeve, je jasno, kakšen je namen vlade in te koalicije. Blokirati preganjanje gospodarskega kriminala, korupcije, hudih kaznivih dejanj, kajti vaš sklep je logičen, v primeru, če se bo topreganjalo, bo vaša politična opcija trpela, kajti preganjalo se bo vaše ljudi. In seveda se moramo poslanci v tem trenutku, ko smo soočeni z vedno novimi in novimi korupcijskimi zadevami – v zadnjem času zadeva Zoran Thaler, kjer Sunday Times pravi, da ni bil naključno izbran, ker so že znaki, da se je tako obnašal v preteklosti. Morda vi kaj več veste, kaj preprečujete in kaj ščitite. Ta zakon ima slabe namene. Z enakimi argumenti ministrstvo brani in predstavlja koristi tega zakona, kot je predstavljalo koristi novele, ki sploh ni stopila v veljavo, ki je bila kot pesek v oči ljudstvu in kot ovira sodišču vržena pred dvema letoma. V tem je stara propagandna praksa vseh totalitarnih sistemov, da predstavljajo ljudstvu vedno nove rešitve, na podlagi katerih bo sedaj veliko boljše, pa bo vse dobro. Popolnoma enaka praksa je sedaj. Mi imamo sedanji zakon o sodiščih, na podlagi katerega lahko gredo sodniki na specializacijo, lahko se ustanavljajo novi oddelki in ni potreben novi zakon, zato ga je treba ovreči zaradi slabih namenov v ozadju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 31. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. V zvezi s predlogom poslanca Zmaga Jelinčiča Plemenitega, bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje Zmaga Jelinčiča Plemenitega v zvezi z gradnjo aeronavtičnega muzeja Zahodnoevropske unije. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 46. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Vizjaka bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka glede javnega dolga. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani! Javni dolg oziroma dolg širšega sektorja države narašča v mandatu te vlade z izjemno hitrostjo in bo v letošnjem letu presegel 43 % BDP in naslednje leto 45 % BDP. Naj omenim, da je sedanja aktualna vlada začela leta 2008 z javnim dolgom v višini 21,5 % BDP. To je izjemen trend, ki skrbi. Skrbi seveda nas, skrbi pa predvsem davkoplačevalce, ki bodo morali v prihodnje ta dolg poplačati. Ta dolg bo zažrl investicije, zažrl bo ukrepe za izboljšanje kakovosti življenja v tej državi. In zato je treba nemudoma sprejeti ukrepe za zajezitev naraščanja tega javnega dolga. Premierja Pahorja sem vprašal, katere predvsem kratkoročne ukrepe načrtujte za umiritev oziroma zajezitev naraščajočega javnega dolga. Zakaj kratkoročne? Zaradi tega, ker mu ostaja največ leto in pol mandata in prav bi bilo, da postori kaj v tem letu dni in pol, ne pa da prepusti vse kasnejšim vladam v reševanje. V tem mandatu bo vlada Boruta Pahorja povprečno zadolžila slehernega državljana več kot tisoč evrov na leto oziroma štiri do pet tisoč evrov v tem mandatu. Odgovor premierja je bil izredno, milo rečeno, nespodbuden, neinovativen. Odgovor je kazal, da premier nima idej, nima rešitev, kako se spopasti s tem problemom. Rekel je, da je najbolj pomemben kratkoročni ukrep za zajezitev javnega dolga pokojninska reforma in referendum, ki bo v zvezi s tem. Je pa sam pred tedni govoril, in tudi številke tako kažejo, da pokojninska reforma nima bog ve kakšnih kratkoročnih finančnih učinkov, predvsem srednjeročne in dolgoročne po izračunih te vlade. Torej premier nima idej. Nima rešitev. In to je problem! Zato mu pomagajmo, spoštovani kolegi, pomagajmo v tem parlamentu, odprimo razpravo na prihodnji seji o tem in izmenjajmo poglede, kako je mogoče to narediti. Izmenjajmo ideje o tem, da bi spodbudili gospodarsko aktivnost, da bi spodbudili ustvarjanje novih delovnih mest, da bi davčno in administrativno razbremenili gospodarstvo, da bi startali s pomembnimi investicijami, da bi sprejeli varčevalni ukrep te države. Jaz mislim, da je ta diskusija več kot nujna, več kot potrebna. Če vlada nima idej, če ne ponudi ustreznih učinkovitih rešitev, upam, da ji lahko pri tem pomagamo mi poslanci. Zato podprite ta predlog, ker ga bomo v Slovenski demokratski stranki podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 40. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Danijela Krivca bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za šolstvo in šport dr. Igorja Lukšiča na poslansko vprašanje Danijela Krivca v zvezi s pridobivanjem licenc. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Ponovno se srečujemo z mogoče za Državni zbor obrobnim problemom, vendar je takšnih obrobnih problemov v naši državi preveč. Odgovor ministra, ki smo ga bili deležni v Državnem zboru, je nakazoval, da se tega problema zaveda, da je bilo to evidentirano že v lanskem letu, da so potekala dogovarjanja med Ministrstvom za gospodarstvo, inšpekcijskimi službami in Ministrstvom za šolstvo, vendar problem ni rešen. To pa povzroča določenim gospodarskim subjektom na področju turizma velike težave. In ti so res v zadregi pred letošnjo sezono, ali lahko svoje poslovanje opravljajo naprej. In glede na to, da je sam minister ugotovil, da je problem evidenten in da ga je treba razrešiti, apeliram na vas, da podprete ta predlog, da se opravi razprava in s tem na nek način pomagamo ministrstvu, da najde primerno rešitev, ki je sigurno v domeni Ministrstva za šolstvo in šport, ki je krovni za funkcioniranje Olimpijskega komiteja, ki je tudi pooblaščen za izdajanje teh licenc. Jaz mislim, da v državi, kjer posamezniku ne more opravljati neke pridobitve licence, na nek način tudi inšpekcija tega od tega državljana ne bi smela zahtevati, zato bi morala v tem primeru pristojna institucija to tudi na primeren način urediti. In če se to več kot eno leto ne uredi, je tudi Državni zbor pristojen, da opozori ministrstvo, da se takšne stvari v naši zakonodaji ne odvijajo. Zato prosim, da podprete to razpravo.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 40. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Ivana Grilla bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve Katarine Kresal na poslansko vprašanje Ivana Grilla v zvezi nabavo novih radarskih naprav, ki so namenjene merjenju hitrosti pred cestninskimi postajami na avtocestah. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima Ivan Grill.
Hvala lepa. Značilnost te vlade je, da želi državni proračun polniti z namenom, da se višajo davki, trošarine ves čas dviga, tako da so med najvišjimi v Evropi, in ne nazadnje želi tudi dodatno polniti proračun s pobiranjem glob od vseh tistih, ki prekoračijo hitrost. Da se kaže ta namen na tak ne najbolj korekten način kaže dejstvo, da so velikokrat radarske zasede postavljene na odsekih, ki so omejeni z znaki, ki so neupravičeno postavljeni, kjer se dejansko ne ogroža prometna varnost. Še bolj nenavadno ali, lahko rečemo celo, podlo pa je, da se policisti skrivajo in merijo prekoračitelje hitrosti za cestninskimi postajami. Očitno so cestninske postaje postavljene ali stojijo samo še iz tega razloga, da se tam skušajo dodatno oglobiti ljudje, ki za kakšen kilometer prekoračijo hitrost. Še bolj bode pa zadnja informacija, ki je prišla v javnost, da je Ministrstvo za notranje zadeve kupilo dodatne stacionarne avtomatske radarske postaje, ki bodo postavljene ravno na cestninskih postajah. To pomeni, da bodo tam vse tiste, ki bodo za kakšen kilometer prekoračili hitrost, dodatno oglobili. Na to vprašanje ministrica ni znala oziroma ni želela konkretno odgovoriti, da so te nove radarske postaje namenjene izključno za cestninske postaje, ampak je posredno zavila odgovor, da je to predvsem posledica zamenjave obstoječih postaj in da ne bodo namenjene samo za cestninske postaje. Tak odgovor ni zadovoljil, zato je prav, da se na to temo tukaj opravi splošna razprava, kjer bomo res lahko celovito odgovorili na tudi takšne poizkuse, da se te hitrosti merijo tudi na takšnih odsekih, kjer so znaki za omejitev postavljeni neopravičeno, nepotrebno in na tak način nič ne prispevamo k povečanju prometne varnosti. Tudi sama ministrica se je strinjala s tem, da bi bilo treba razmisliti, da se cestninske postaje odstranijo. Mogoče bi skozi to razpravo ugotovili tiste razloge, zakaj in na kakšen način so seveda cestninske postaje še vedno tam, kjer so. Kljub temu da smo v Slovenski demokratski stranki vložili zakon, ki bo dodatno naložil Darsu, da se te cestninske postaje odstranijo, menim, da bo taka razprava lahko temu samo v korist. Zato pričakujem, da bo ta predlog za splošno razpravo tudi podrt. Sam ga bom podprl in tudi Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla predlog za to razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je 33 glasovalo in 41 proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Aleša Zalarja na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s pravno ureditvijo nadzora nad delom sodnikov in tožilcev. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Podobno poslansko vprašanje, ki se je nanašalo na urejanje nadzora v pravosodju, sem postavil tudi januarja. Gre za to, da vsak sistem, katerikoli sistem – tudi pravosodni, potrebuje nadzor. Pri nas je situacija takšna, da ustavna ureditev nadzor, vsaj ministra, omejuje ali ga pa postavlja na nivo, ko ta ni več nadzor. Nadzor znotraj pravosodja pa vsaj po obstoječi zakonodaji poteka na način odpravljanja odločitev sodišč nižje stopnje. Vse pa kaže, da sistem kot tak v tem kontekstu preprosto ne deluje. Naj naštejem samo nekaj primerov. Jaz dnevno ali tedensko, da ne bomo pretiravali, dobivam s strani ministra za pravosodje odgovore glede stečajnih upraviteljev. Sprašujem ga, zakaj je tukaj, zakaj je tam določena neka stečajna nagrada v nasprotju s pravilnikom. Odgovor je vedno enak, "ne moremo vplivati na odločitve sodišča, bodo že razveljavila višjestopna sodišča". Mi smo imeli nazadnje tudi naslednji primer. Nekdo, ki ima licenco stečajnega upravitelja, jo zamrzne. Tri dni preden neha biti direktor v nekem podjetju, jo odmrzne. 24 ur po tem, ko jo odmrzne, dobi enega največjih stečajev v Sloveniji. Stečaj opravi in tri dni preden opravi stečaj, jo zamrzne. Ne mi reči, glede na to, da o tem odločajo sodišča, da to ni dogovorjeno s sodišči. Jaz se sprašujem, za koliko denarja je to dogovorjeno. To je samo eden od primerov. Da ne govorim o vseh drugih primerih, ki jih imamo dnevno pred seboj. Naj vas še enkrat spomnim, 11 milijonov evrov davkoplačevalskega denarja bodo zaradi sojenja, ki je zastaralo, plačali davkoplačevalci. Minister in koalicija se pa še vedno sklicujeta na neodvisnost sodstva. Sodstvo je sistem, ki predstavlja enega od stebrov države. Ta steber je v Slovenijiprhel. Ne deluje, ne drži več, ne podpira države, če želite. In ta sistem je treba reformirati. V tej fazi pa se pogovorimo samo o nadzoru znotraj sodstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 41. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Zvonka Černača bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor dr. Roka Žarnića na poslansko vprašanje Zvonka Černača v zvezi z uresničevanjem Zakona o soglasju in poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Dars iz kreditov in izdanih dolžniških vrednostnih papirjev za realizacije gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima Zvonko Černač.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli razpravo o tem odgovoru, ker se je v odgovoru pojavilo eno bolj pomembno vprašanje, kot ga je nakazovalo samo poslansko vprašanje. V okviru poslanskega vprašanja sem izpostavil neprimerno porabo denarja iz naslova poroštev. Gre za cirka 300 milijonov evrov, ki ste jih sprejeli v Državnem zboru, od katerih je več kot polovica namenjenih uvedbi elektronskega sistema cestninjenja, ob tem da pomembni infrastrukturni projekti na področju prometa stojijo oziroma ne gredo nikamor. Iz odgovora smo slišali v enem konkretnem primeru, gre za avtocestno povezavo do Ilirske Bistrice oziroma do Jelšan, da je bil ta državni prostorski načrt začet že v času prejšnje vlade, junija 2005, da so bile študije izdelane že do leta 2007 in bi se po vseh teh rokih moralo sedaj že nekaj dogajati. Pa se ne. Sedanja vlada je namreč naročila ponovno izdelavo študij, ki pa so bile že izdelane do leta 2007 in so opredelile najprimernejšo traso, in to na tak način, da ne obremenjuje lokalnega okolja in na primeren način umešča to povezavo v prostor z najmanjšimi stroški. Zdaj so bile naročene nove študije, ne vem, s kakšnim namenom in zakaj, ki naj bi očitno ugotovile, da je neka druga trasa primerna. Šest let že poteka postopek od začetka državnega prostorskega načrta in v šestih letih ni bila niti še določena na papirju najprimernejša trasa. To ni primer samo v tem konkretnem primeru, ko ljudje upravičeno pričakujejo ustrezno povezavo, ki je nimajo, kajti na tem območju se nam bo v kratkem zgodila Gornja Radgona, to je primer tudi vseh ostalih območij, ki nimajo ustreznih povezav do avtocestnega omrežja v Republiki Sloveniji in jih v bodoče s takim načinom dela, če 6 let traja samo iskanje ustreznih variant, tudi ne bodo imeli. Potrebna je razprava o tem odgovoru, razprava, v okviru katere naj ministrstvi za okolje in prostor in za promet pojasnita, kako je mogoče, da kljub silni zakonodaji, kljub spremembi zakona, ki ste jo izglasovali v lanskem letu, ki naj bi pospešila umeščanje takih projektov v prostor, ti postopki še vedno trajajo vrsto let. Minister tudi ni znal pojasniti, kdaj naj bi se začela dela na tej trasi, seveda tudi ni znal pojasniti, kdaj naj bi bila ta povezava zgrajena. V enem izmed odgovorov pa je povedal, da naj bi samo umeščanje oziroma dokončanje takega državnega prostorskega načrta trajalo najmanj 6 let. Mislim, da je to v teh razmerah nesprejemljivo, da država potrebuje hitrejši postopek pri izvedbi tako pomembnih infrastrukturnih projektov in razprava naj ugotovi, zakaj ti postopki ne potekajo optimalno.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 37. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Alenke Jeraj bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Gregorja Golobiča ter ministra za finance dr. Franca Križaniča na poslansko vprašanje Alenke Jeraj v zvezi s parkiriščem na zemljišču, ki je bilo predvideno za gradnjo nove Narodne in univerzitetne knjižnice. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS ima Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Oba ministra sem spraševala o zemljišču, ki je predvideno za NUK 2, ki ga očitno pod to vlado ne bomo dočakali. Spraševala sem o tem, zakaj se je ministrstvo odločilo, da sklene pogodbo z Mestno občino Ljubljana, da s tem zemljiščem upravlja. Minister mi je pojasnil, da zato, ker so imeli zahteve pristojnega zavoda Ministrstva za kulturo, da morajo zavarovati izkopanine. Zasutje jame bi predstavljalo strošek 400 tisoč evrov, zato se je Vlada septembra 2009 odločila, da bo sklenila pogodbo z MOL, ki bo uporabnik teh prostorov. MOL je, kot veste, potem to zasul, zelo uspešen župan za neverjetnih 166 tisoč evrov s svojimi znanci iz Gradis skupine G, ki jo srečamo tudi pri nekaterih drugih projektih v mestni občini, in je v letu 2010 iz naslova pobiranja parkirnine zaslužil 365 tisoč evrov. V letošnjem letu pa načrtujejo še nekoliko večji dobiček, 383 tisoč evrov. Pogodba je bila sklenjena do marca letos. Minister je povedal v ponedeljek, da so pogodbo podaljšali za 2 meseca, in to kljub temu, da Mestna občina Ljubljana ni pristala na to, da polovico dobička oziroma pobrane parkirnine deli z državo, z Ministrstvom za visoko šolstvo. Pogodbo so za dva meseca podaljšali, verjetno pa jo bodo tudi za naprej, če smo včeraj prav razumeli ministra. Minister to ocenjuje kot dobro odločitev, za razliko od nas, se pa ob tem niti ni vprašal, če morda parkirišča ne bi potrebovala filozofska fakulteta, ki je v bližini in za katero je kot minister za visoko šolstvo dolžan skrbeti, pač pa ga skrbi za obiskovalce Ljubljane, kje bodo parkirali. Za ministra Križaniča tudi to ni problem, čeprav bi pri praznem proračunu oziroma pri veliki luknji in pri velikih zadolžitvah po našem mnenju 500 tisoč evrov lahko pomenilo kar pomemben prispevek v proračun. Zato predlagam, da o odgovoru obeh ministrov opravimo razpravo. V poslanski skupini SDS bomo za to glasovali in vabim tudi vas, da se nam pri tem pridružite.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 39. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franca Bogoviča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za gospodarstvo mag. Darje Radić ter ministra za finance dr. Franca Križaniča na poslansko vprašanje Franca Bogoviča v zvezi z dokapitalizacijo Nove Kreditne banke Maribor. Obrazložitev glasu ima v imenu poslanske skupine SLS Franc Bogovič.
Spoštovane kolegice in kolegi! V lanskem letu smo v maju sprejeli Zakon o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije in se s tem zakonom zavezali, da bomo tudi v Sloveniji z državnim premoženjem ravnali v skladu z normami OECD in tudi dobrega vestnega gospodarjenja. Na osnovi tega zakona je nastala v Republiki Sloveniji Agencija za upravljanje s kapitalskimi naložbami. Zakon, ki smo pa ga lansko leto sprejeli, pa v 8. členu zelo jasno govori, da strategijo upravljanja s premoženjem sprejme Državni zbor Republike Slovenije na predlog Vlade Republike Slovenije, predlog strategije pa pripravi agencija na podlagi sektorskih politik. V tem slabem letu dni do danes se še ni zgodilo to, da bi bile sprejete sektorske politike, kaj šele, da bi vlada te sektorske politike sprejela in nam predstavila strategijo upravljanje kapitalskih naložb v Republiki Sloveniji. Kot posledica tega, da nimamo sprejetih teh dokumentov, smo se pa dolžni tu v parlamentu opredeliti do te strategije, se nam v zadnjih dneh dogaja to, kar je bilo zelo jasno vidno tudi iz odgovora obeh ministrov, se pravi ministrice za gospodarstvo in ministra za finance, da imamo različna mnenja o gospodarjenju z državnim premoženjem in da se je dejansko v zadnjih dneh tudi razplamtela javna polemika med ministroma, prav tako pa tudi v slovenski stroki, da je takšen način upravljanja z državnim premoženjem, kot ga imamo sedaj, nepravilen. V Slovenski ljudski stranki ves čas trdimo in zagovarjamo stališče, da se mora Slovenija, se pravi Državni zbor v imenu te države na predlog, kot je zapisano v zakonu, sektorskih politik, sprejetih na vladi, opredeliti do vitalnega državnega premoženja, ki ga predstavljajo energetska podjetja, potem tudi infrastrukturna podjetja in bančni sektor. V zadnjih dneh je ravno zaradi neusklajenih politik posameznih ministrov prišlo do dokapitalizacije NKBM na način, za katerega smo trdno prepričani, da se ne bi smel zgoditi. V Slovenski ljudski stranki nimamo težav s tem, kaj se je tu zgodilo in smo prepričani, da je treba z državnim premoženjem odgovorno ravnati in se dolgoročno obnašati, vendar pa mora v skladu z zakonom to narediti Državni zbor. Ker v enem letu nismo dobili teh dokumentov, predlagam, da na naslednji seji v skladu s poslovnikom opravimo to razpravo in tudi slišimo odgovorne, kdaj bodo prišli ti dokumenti ali pa nam te dokumente v tem vmesnem času prinesejo. Zato vas pozivam, spoštovane kolegice in kolegi, da ta predlog podprete in se vsi skupaj odgovorno obnašamo do državnega premoženja v višini 6, 7 milijard, od česa je v veliki meri odvisna tudi prihodnost Republike Slovenije.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev 34, za je glasovalo, proti 37. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Rudolfa Petana bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje Rudolfa Petana v zvezi s kakovostjo mleka. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano sem spraševal v zvezi s homogenizacijo mleka. Živilska industrija uporablja ta postopek zaradi tega, da podaljša rok uporabnosti mleka. Zato se homogenizirano mleko lahko prodaja tudi štiri mesece, ne da bi bilo v hladilniku. Posledica tega pa je, da se v postopku homogenizacije, ko se mleku nič ne dodaja, nič ne odvzema, spremeni kemična struktura maščobnih molekul. In ta nova kemična struktura je takšna, da telo ne more, ne zna predelati te maščobe, ki so zdravilne, koristne za telo, predvsem za otroke, istočasno pa zaradi te strukture telo ne more vsrkati vsega kalcija, ki je v mleku. Minister mi je odgovoril, da ta dejstva homogenizacije pozna, da pa trenutno nima informacij o tem, kakšen je vpliv na telo. In glede na to, da starši v dobri veri, da otrokom koristijo, dajejo otrokom mleko in če te stvari držijo in je že ogromno strokovnih članov, je ljudem treba povedati, kakšne so posledice uporabe homogeniziranega mleka. Do teh rezultatov so prišli tako, ker so v Angliji opazili, da imajo že triletni otroci zamaščene žile. Ker otroci še ne uživajo hamburgerjev, ki bi naj bili vzrok pri odraslih, so ugotovili, da je to homogenizirano mleko. Jaz se ne slepim, da bi se živilska industrija v Sloveniji kar tako odpovedala tej lagodnosti pri prodaji mleka, ker je to res elegantna rešitev. Štiri mesece lahko tako mleko stoji v trgovini na polici in ni nobenih težav, se ne pokvari. Vendar pa je ljudem treba povedati, kaj je resnica o tem. In samo o tem bi želel, da opravimo razpravo, da odraslim povemo, ali se splača uporabljati to elegantno pripravljeno mleko, ki škoduje in otrokom in odraslim, ali pa začnejo zopet uporabljati nehomogenizirano mleko, ki se sicer lahko kupi samo na mlekomatih, ki jih je vsak dan več po Sloveniji, in v specializiranih večjih trgovinah, kjer je imajo tudi v prodaji nehomogenizirano, samo pasterizirano mleko. Zaradi tega predlagam, da se opravi razprava, da ljudem povemo, potem pa naj se sami odločijo, ali bodo uporabljali homogenizirano mleko, ki je zelo elegantno za uporabo, ali pa bodo uporabljali kako drugače pripravljeno mleko, ki je bolj zdravilno in bolj koristno za organizem. Zato predlagam, da podprete ta predlog. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 40. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Milana Čadeža bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor dr. Roka Žarnića na poslansko vprašanje Milana Čadeža v zvezi z vrednotenjem zemljišč, po katerih potekajo kategorizirane lokalne ceste, javne poti in druge javne površine. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS Milan Čadež.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Že pred dvema mesecema sem postavil to vprašanje gospodu ministru. Odgovoril mi je sicer, da pozna rešitve, kdaj bo to, pa niti ni vedel povedati. Povedal mi je, da se bo pozanimal pri sodelavcih na Geodetski upravi. Sicer je pa omenil, da stvar ni komplicirana časovno, ampak da gre bolj za politično rešitev, kar mu pa danes tudi verjamem. Predvsem me ja zanimalo, kakšne so tiste konkretne rešitve, ki se pripravljajo v smeri evidentiranja cest in predvsem na kakšen način se bo lastniku nepremičnine v prehodnjem obdobju lahko določila površina zemljišča, ki je v naravi že cesta. Gre za problematiko, ki se tiče, lahko rečem, kar lepega števila naših državljanov, ki so lastniki zemljišč, kjer potekajo v naravi ceste. Še z večjim problemom se pa srečujejo občine v državi, kajti prav lastniki terjajo od občin, da se te stvari uredijo. Zaradi aktualne situacije v državi, ker je tudi minister v odhajanju, je nujno, da se o tej temi opravi javna razprava. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 43. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za začetek postopka za spremembo Ustave 160., 161. in 162. člena Ustave Republike Slovenije z osnutkom ustavnega zakona. Proceduralno želite? Gospod Anderlič, izvolite.
Spoštovani! Glede na to, da se ta točka nanaša na začetek postopka za spremembo Ustave, to je tako pomembna zadeva, da je treba še nekatere stvari pred glasovanjem uskladiti in zato predlagam, da skladno s poslovnikom to točko prestavimo, glasovanje o tej točki seveda, v tem začetku postopka, na eno od prihodnjih sej.
Hvala lepa. Predlagatelj predloga je dal predlog v skladu s prvim odstavkom 74. člena Poslovnika Državnega zbora. O njem bomo odločali na podlagi desetega odstavka 64. člena zakona, zato po njegovih besedah dajem besedo Vladi, če želi. Tu imamo samo državnega sekretarja. Dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin, na voljo je čas 3 minute, če se želijo izreči o tem predlogu. Jože Tanko v imenu Poslanske skupine SDS, izvolite.
Hvala lepa. Mi tega postopkovnega predloga ne bomo podprli. Menimo, da je obravnava na Ustavni komisiji trajala dovolj dolgo, dovolj izčrpno, da je bil na Ustavni komisiji sprejet sklep, ki kaže na to, da je treba ta postopek čim prej zaključiti, zato je to utrujanje Državnega zbora in tudi poslancev neprimerno. Očitno je koalicija pripravljena izredno veliko časa nameniti temam, ki ne prinašajo nobene dodane vrednosti, ne prinašajo nobenega rezultata, ampak samo tratijo čas poslancem in tudi strokovnim službam in tudi vsem ostalim. Mi tega postopkovnega predloga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo Miran Potrč.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini bomo predlog za preložitev podprli. Ne zaradi tega, ker ne bi bili prepričani, da je razprava opravljena, ampak zaradi tega, ker upamo, da bodo morda opozicijske poslanske skupine, ki nasprotujejo, premislile, glede na svoja stališča, da je pametno na predloge, ki rešujejo vprašanje zakonitosti in ustavnosti, odgovarjati pozitivno, ne jih pa zavračati samo iz kaprice in iz nagajanja tistim, ki so predlog dali. Hvala lepa.
Mag. Vizjak, jaz vodim sejo. Besedo dajem še Francu Juriju iz Poslanskae skupine Zares.
Hvala za besedo. Poslanska skupina Zares ocenjuje, da je predlog kolegov iz LDS utemeljen in legitimen, zlasti ker gre za pomembno vprašanje ustavnih sprememb. Ko gre za takšno vprašanje, se nobenemu ne mudi in ne sme muditi. Če še obstaja možnost, da nekaj uskladimo in da pridemo do boljšega glasovanja, je tej možnosti treba ponuditi priložnost. Tako bomo predlog, ki je bil podan s strani kolega Anderliča, podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanskega kluba LDS ima besedo Anton Anderlič.
Predlog bomo seveda podprli, zato sem ga tudi dal. Po našem mnenju ne gre za zapravljanje časa. Zapravili bi ga, če bi danes glasovali in bi postopek zaključili. Kot je vsem znano, je v zadnjem obdobju kar veliko predlogov, pobud, iniciativ, da bi se vse politične stranke in politični akterji usedli in našli nekatere rešitve, vključno s predlogi za ustavne spremembe. Nam ne gre za prestiž, kdo je vložil kakšen predlog in kakšno pot je prehodil, ampak nam gre resnično tudi v primeru pobud, ki so že bile v preteklosti in ki se napovedujejo tudi s strani največje opozicijske stranke, zato jih bomo z veseljem in z vso odgovornostjo preučili in mogoče najdemo kakšno skupno točko. Z veseljem najbrž ne, ampak iz nuje, da rešimo to državo – hvala gospodu Potrču – ker je to sestavni del našega dela in odgovornosti. Pred tem ne bežimo in nočemo tekmovati in nočemo neko stvar zavrniti samo na način, da se v dvorani preštejemo in če slučajno manjka nek glas na drugi strani, sploh ko gre za vprašanje dvotretjinske večine, je odgovornost še toliko večja, da se ne ujamemo v to past in ne izkoriščamo tega parlamenta za nagajanje in za rušenje nekih stvari samo zato, da bi dokazali, da so predlogi, ki jih pa mi dajemo, boljši in bodo prišli jutri na vrsto, ker so vaši propadli, ker mi nismo bili za njih. To se mi zdi, da so slaba sporočila. Priložnost je, da ob vsem tem, kar imamo na mizi, da tako rečem, do naslednje ali ene od prihodnjih sej tudi to vprašanje proučimo in o tem tudi odločimo. Zato bomo mi glasovali za.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o predlogu preložitve. Prehajamo na odločanje o Predlogu za preložitev odločanja o Predlogu sklepa, da Državni zbor sprejme predlog Vlade za začetek postopka za spremembe ustave. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 30. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato bo Državni zbor o predlogu sklepa odločal na eni od naslednjih sej. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčni službi v okviru skrajšanega postopka Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda to je z obravnavo Predloga zakona o preglednosti finančnih odnosov in ločenem evidentiranju različnih dejavnosti v okviru tretje obravnave. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o obveznem testiranju funkcionarjev na prepovedane droge. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o obveznem testiranju funkcionarjev na prepovedane droge je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima mag. Branko Grims.
Spoštovani! Spomnil bi, da se je včeraj na seji in tudi po njej usul kup očitkov na Poslansko skupino SDS kot predlagateljico tega zakona, da kaj takšnega, da bi uvedli obvezno testiranje na droge, še zlasti da bi to še nekoliko razširili, kar smo predlagali nekateri, če citiram po spominu, "nikomur v demokratični državi ne bi niti prišlo na misel". Zato vam kot argument za to, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, želim predstaviti stanje v državi Missouri, kjer so 4. februarja 2010 sprejeli zakon, gospe in gospodje, ki zahteva od vseh v zakonodajni, izvršilni in tudi sodni veji oblasti, da se, preden nastopijo funkcijo, obvezno testirajo na droge, in še več, da morajo potem vsaki dve leti obvezno opraviti test, ali so bili izpostavljeni nedovoljenim substancam. To se pravi, ne samo, da je bil tak predlog nekje izglasovan, kot zanimivost naj povem, da je bil izglasovan z večino, ki je šla daleč prek strankarskih meja, saj je bilo za to odločitev 144 glasov in samo 8 proti. In tisti, ki ne poznate morda ameriške ureditve, glede na to, kar je bilo vmes slišati, v Ameriki zveza ima samo pooblastila da opravlja nekatere pristojnosti v imenu držav, države pa so nosilke primarne oblasti, taka je pač ameriška zvezna ureditev. Ob tem naj naredim še eno preprosto primerjavo. Ameriška država Missouri je bolj razvita od Slovenije, ima hitrejšo gospodarsko rast in njena zakonodajna in izvršilna veja oblasti v zadnjem obdobju zelo dobro funkcionirata, za razliko od Slovenije, kjer sedanja vlada in vladajoča koalicija v morju neskončnih prepirov razpadata iz dneva v dan. Zato ni čudno, če boste vprašali navadnega človeka, ko edino, kar bo povedal in bo podprl tak predlog o obveznem testiranju, bo dejal preprosto: "Dosti vas imamo." Iz tega razloga, gospe in gospodje, ker gre za razvoj, ker gre za vprašanje nekega vpliva, ki lahko objektivno še kako vpliva na odločitve tistih, ki odločitve sprejemajo, in je torej v javnem interesu, bomo v SDS ta zakon enotno podprli.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD ima Dejan Levanič.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da zakon sigurno ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ker temu besedilu ne moremo po našem mnenju reči zakon, ampak na žalost, če smo iskreni, zgolj eno skrpucalo, ker členi in obrazložitve k tem členom so enaki, tako pa veste, da ste večkrat problematizirali tudi sami, se tako zakoni ne pišejo. Poleg tega členi nimajo nobene zveze z uvodnim delom zakona, kjer govorite eno, v členih pa opisujete drugo. Nihče tukaj ni dejal, da, mogoče res, vsak naj prevzame po lastni presoji odgovornost, se testira, predstavi te rezultate javnosti, ampak to ni stvar zakonske materije, s tem ne morete na tak način nikogar prisiliti, da bi dokazali slovenski javnosti, da bo pa na podlagi tega testiranja boljši razvoj ali kakorkoli drugače, da bo Slovenija hitreje izšla iz krize. To so floskule in navadno metanje peska v oči. Želel bi si, da bi to državo, ki ste jo omenjali sedaj, omenili že prej v zakonu, namesto tega ste tam navajali neke evropske države, ki niso nikoli sprejele takega zakona, toliko za podatek, nobena evropska država takega zakona nima, pa še lagali ste, da je v Avstraliji takšen zakon sprejet. To pa absolutno ne drži. Predlog zakona je, ni pa zakonske ureditve, torej zakon ni sprejet. Ne moremo mimo nekega dejstva, da vedno znova poskušate podtikati nekatere stvari, tako kot je bilo v aferi arhivi, ko ste pač napačno zložili nekatere dokumente, tako se dogaja sedaj očitno tudi pri tem zakonu. Zaradi tega in odgovornosti do te institucije, kakšen naj bo predlog zakona, ki naj roma v proceduro Državnega zbora, Socialni demokrati enostavno ne moremo glasovati za tak zakon. Ko se boste pa potrudili in vložili boljši zakon, pa lahko razmislimo o kakršnikoli drugačni odločitvi. Hvala lepa.
Želi še katera od poslanskih skupin obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Ker je več predlog, pobud za obrazlaganje, odpiram prijavo in vas prosim, da pri obrazlaganju glasu ne polemizirate med seboj, temveč samo predstavite razloge, zakaj nameravate glasovati tako ali drugače. Obrazložitev glasu ima Vito Rožej. Prosim, da spoštujete opozorila, ki sem jih navedel.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, brez skrbi, vaša napotila so, in to bi najbrž sedaj že lahko vedeli, nepotrebna pri mojih obrazlagah glasu. 35. člen slovenske ustave nam govori o pravici do zasebnosti. Pravica do zasebnosti je pravica, ki je pred denimo pravico do veroizpovedi, brez zasebnosti ni svobode veroizpovedi, ni nedotakljivosti stanovanja pa še bi lahko naštevali. Verjamem, da so deli sveta, ki poznajo smrtno kazen, ki ne priznavajo pravice do splava in ki mogoče uzakonjajo tudi take teste. Slovenija ni del tistega sveta, Slovenije je del drugega, bolj civiliziranega sveta, ki je na neke demokratične pridobitve očitno, vsaj pri nekaterih že, pozabil. Kar se mene tiče, jaz na to nisem, zasebnost smatram kot pogoj za avtonomijo, ki je pogoj za svobodo in varnost, če hočete, in za demokracijo. Mislim, da na pravici do zasebnosti pade tudi pravica do zasebne lastnine in še kaj drugega bi lahko naštevali. Kdor to pravico do zasebnosti, ki je ustavno zagotovljena pravica, ruši, ruši cel sistem, zaradi katerega nas sploh tukaj 90 notri sedi. Jaz sem prepričan, da je pravi namen tega predloga enak, kot so bili pozivi v tem parlamentu, ki so govorili o nekih drugih pregledih, pregledih mednožij. In to je prava narava tega zakonskega predloga, ki bi se ga sam sramoval. In zato ga podpreti ne morem. Me pa žalosti, da ste se drugi z veseljem spodaj podpisali, ker mislim, da v zanikanju pravice do zasebnosti tiči kal totalitarizma, ki je očitno nekaterim še vedno lasten, pa čeprav imajo polna usta ravno boja proti nekemu totalitarizmu. Očitno pa premik v glavi še zdavnaj ni bil narejen. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu ima Breda Pečan.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bom glasovala proti temu predlogu, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, ker menim, da poseganje v posebne pravice ljudi z obveznim testiranjem na uživanje prepovedanih drog je najmanj, kar je, poniževalno za nas, ki smo v Državnem zboru, ker smo konec koncev odgovorni ljudje. Argumentacija, da nam je država Missouri lahko za vzor, pa mislim, da sploh ne drži, ker najmanj, kar je, ta država še vedno ohranja smrtno kazen. Mislim, da je problematično na tak način argumentirati obveznost testiranja na uživanje prepovedanih drog v politiki ali v kateremkoli drugem poklicu. Sama menim, da je prav, da se testira na prisotnost prepovedanih drog in alkohola pri vožnji avtomobila, ker ogrožamo življenja drugih ljudi, če pod vplivom mamil ali alkohola vozimo. Vendar to ni vezano na poklic, ampak na neko dejanje in je vezano na to, če ogrožamo druge ljudi, ne pa tako, da v Državnem zboru, v Vladi, župane, seveda tudi vse verjetno po tej logiki naj bi testirali, ne vem, kam bi to pripeljalo. Zrela politična stranka takih stvari pač ne počne, kot je bil ta predlog zakona.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Pri prvi obrazložitvi glasu Poslanske skupine SD smo slišali plejado očitkov in vpitja na gospoda Grimsa. Vi ste gledali v tla, pa prosim, če tudi zdaj gledate [[...]]
Gospod Gorenak, jaz vodim sejo, jaz presodim, kdaj je kdo prestopil mejo, kdaj ne.
Čas mi vrnite. Hvala lepa.
Spominjate me na nogometaša, ki se pritožuje zaradi kartonov. Nadaljujte, prosim.
Ali bi lahko imel jaz dve minuti, tako kot je po poslovniku, brez da bi vi enkrat mene prekinili. To bi bilo tudi dobro. Slišali smo, da je to skrpucalo, slišali smo, da to nima členov in tako dalje. Ja, gospe in gospodje, na tistem stolu je sedel visokošolski minister, ki je rekel interpelacija je skrpucalo, interpelacija ni vredna papirja, na katerem je napisana in tako dalje. To je bilo takrat, ko ste mu podarili 10 milijonov evrov, ki jih poslal Jankoviću za stadion. Kaj se pa danes dogaja? Danes pa ministri odstopajo, NPU to preiskuje in tako dalje. O, to je pa v redu. To pa ni skrpucalo. Gremo naprej. Zakaj je pa do tega zakona prišlo? Zato, ker odgovorni ljudje te vlade niso prepričljivo in dokazljivo zavrnili določenih domnev. To je edini razlog. Naslednja zadeva je pravica do zasebnosti. Pravico do zasebnosti imajo tudi obveščevalci, tudi policisti, tudi piloti, tudi tisti, ki imajo lase do tukaj, pa ne smejo delati za strojem, ker jim lahko lase notri potegne. Pri odločanju, ko je prej nekdo govoril, da na cesti gre za življenje in tako dalje. Dragi moji, pri odločanju v Državnem zboru in Vladi gre pa za 120 tisoč nezaposlenih, pa še kaj. In ne vidim nobenega razloga, da odklanjate to zadevo. Tisti, ki ima čisto vest lahko to podpre. Če pa ima kdorkoli karkoli za bregom, bo pa rekel: "Ne dam, ne upam." To je edini razlog, gospe in gospodje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu ima Ivan Grill.
Hvala lepa. Prosim, da umirite koalicijo, spoštovani predsedujoči. Očitno je takšen zakon za koalicijo neprijetna tema, kajti ve se, da je v njihovih vrstah že večkrat obstajal sum, da so določeni ministri imeli verjetno tudi vsebnost teh prepovedanih substanc. Zagotovo ni možno primerjati z voznikom avtomobila, ki je vedno podvržen testiranju policista na vsebnost alkohola in tudi prepovedanih substanc. In zagotovo je takšen voznik nevarnost v cestnem prometu, ampak zagotovo je bistveno večja nevarnost za državo, če kakšen minister ali visok funkcionar, ne nazadnje tudi poslanec, svojo funkcijo opravlja, če ima te prepovedane substance v sebi. Zakaj se bojite obveznega testiranja, če bi neodvisna komisija od nas to tudi zahtevala? Nobenega razloga ni tukaj žaliti, da je ta zakon neprimeren, da nima členov, da nima pravilnih obrazložitev. Spoštovana koalicija, če ni dovolj to, kar je sedaj napisano, vam lahko še narišemo, da boste potem razumeli smiselnost in tudi potrebo po takšnem zakonu. Ta zakon je lahko za zgled vsem tistim, ki so na odgovornih mestih, in tudi vsem tistim, ki se soočajo s težavami, ki so povezane z uživanjem prepovedanih drog. Zato bom seveda ta zakon podprl. Prav bi bilo, da ste tudi v koaliciji naklonjeni temu predlogu, zato bodimo država v Evropski uniji, ki bo za zgled, da se bodo lahko tudi v drugih državah s takimi zakoni v prihodnje soočali in ne nazadnje jih tudi uvedli. Na droge ni imuna nobena država in tudi Slovenija ne, zato bom ta zakon podprl.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 44. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin in določitvi njihovih območij. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin in o določitvi njihovih območij je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Pardon. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V svojem imenu? Želi katera od poslanskih skupin obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Obrazložitev glasu v svojem imenu? Franco Juri, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Glasoval bom za zakon oziroma za tak sklep, ker menim, da bom s tem potrdil svojo zavezanost pravni državi, Ustavi Republike Slovenije in demokratičnim načelom, v katera verjamem. To je prvo glasovanje o tem zakonu na plenarnem zasedanju Državnega zbora po objavi odločbe Ustavnega sodišča, ki opredeljuje ravnanje tistih, ki niso dovolili ustanovitve občine Ankaran po zakonitem in v Državnem zboru potrjenem referendumu v Ankaranu kot arbitrarno. Glasoval bom za zakon, ker bomo v nasprotnem primeru na naslednji seji obravnavali neko resolucijo, s katero bi predlagatelji želeli obiti Ustavno sodišče in bi poslanci same sebe ponižali do absurda. Glasoval bom za, ker pri mnogih ekstrapoliranih citatih je včeraj nekdo pozabil citirati ključni stavek iz pisma Ustavnemu sodišču, ki je leta 1998 zamrznilo volitve v Kopru. Pismo je nastalo po referendumih, ki jih je velevala odločba Ustavnega sodišča in med podpisniki podpore sem bil tudi sam. Citiram: "Devetdesetodstotni odpor proti vsakršni spremembi stanja obvezuje, da vse dotlej, dokler ne bo tovrstni interes ob drugačnih spoznanjih tu sam nastal in se z večinsko voljo dokazal, ne moremo ravnati drugače." Ta večinski interes v Ankaranu je bil leta 2009 dokazan, zato bom glasoval "za".
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima dr. Luka Juri.
Ker mislim, da nova občina na območju naselja Ankaran nima pogojev, bom glasoval proti.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 48. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 27. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa in nasvidenje.