Spoštovane kolegice in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 14. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Julijana Bizjak Mlakar, Melita Župevc, Alenka Jeraj od 16. ure, Gvido Kres, Milenko Ziherl, Marijan Pojbič od 15. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O RAVNANJU Z GENSKO SPREMENJENIMI ORGANIZMI, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Prosim za mir v dvorani. Gospod Križman, gospod Bevk, prosim, da ne motita napovedi obravnave zakona. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima dr. Roko Žarnić, minister za okolje in prostor.
Spoštovani gospod predsednik! Spoštovane dame in gospodje, poslanke in poslanci! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi. Spremembe in dopolnitve zakona so potrebne zaradi popolne implementacije direktive 2009 41 ES, ki ureja delo z gensko spremenjenimi mikroorganizmi v zaprtih sistemih in direktive 2001 18 ES o sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in njihovem dajanju na trg, ki ureja dve vrsti aktivnosti, in sicer namerno sproščanje GSO v okolje, za namene instrumentalnega testiranja in dajanje GSO produktov na trg, ter uredbe 1830 2003 ES, ki ureja zahteve glede označevanja in sledljivosti GSO, katerim je treba zadostiti pri označevanju in zagotavljanju sledljivosti skozi celotno tržno verigo, in to v tistem delu, ki se nanaša na označevanje izdelkov, ki imajo dovoljenje skladno s tem zakonom. Vsebinske spremembe in dopolnitve zajemajo štiri področja. Spremembe, ki se nanašajo na izboljševanje upravnih postopkov in zmanjševanje administrativnih ovir in s tem dopolnjujejo skladnost z direktivami in uredbo. Nadalje, spremembe, ki se nanašajo na razširitev sestave in področja dela znanstvenih odborov za delo v zaprtih sistemih in za sproščanje GSO v okolje. Dopolnitev registra GSO s podatki o gojenju ali vzreji GSO je nujno zaradi nadzora na izvajanjem monitoringa pri dejanju GSO na trg. Četrto, zagotavljanje učinkovitega inšpekcijskega oziroma carinskega nadzora na področju ravnanja z GSO. Z novo ureditvijo inšpektorji, pristojni za okolje, nadzorujejo izvajanje določb v zvezi z zaprtimi sistemi in namernim izpuščanjem GSO v okolje in dajanjem na trg. Kot iz tega sledi, gre pri tej spremembi v smeri boljše kontrole, večjega nadzora in urejenosti na tem področju. Amandmaji, ki jih je na svoji seji obravnaval in sprejel Odbora za okolje in prostor, še dodatno prispevajo k izboljšanju jasnosti predlaganih sprememb in dopolnitev zakona. Nekaj amandmajev tukaj dejansko te zadeve še bolje definira. Ker se čas izteka, bi raje o teh amandmajih, če želite, jih lahko preberem, ali pa mogoče kasneje [[...]]
Ni potrebno. Amandmaji so bili sprejeti.
Hvala lepa. Glede detajlov lahko še kaj povemo. Tukaj se z menoj tudi kolegi strokovnjaki.
Gospod minister, ne bo možno, ker amandmajev ni in se bo obravnava po predstavitvi stališč končala. Tako da, amandmaji so vključeni. Gospod minister se bo navadil na poslovnik, ni problema. To je treba razumeti. Hvala lepa, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval Odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo. Besedo dajem, predsednici Bredi Pečan za predstavite poročila odbora. Prosim.
Dober dan in hvala za besedo, gospod predsednik. Pozdravljen, gospod minister s sodelavcema, in dober dan vsem kolegom in kolegicam v dvorani! Odbor za okolje in prostor je na svoji 14. seji 17. februarja letos obravnaval. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi, ki ga je v redni postopek Državnemu zboru poslala Vlada. Na seji so sodelovali predstavniki Ministrstva za okolje in prostor, Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Državnega sveta ter Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. S predlaganim predlogom zakona se temeljna načela veljavnega zakona ne spreminjajo. Z njim se v naš pravni red samo implementira direktiva 2009/41 ES o uporabi gensko spremenjenih mikroorganizmov v zaprtih sistemih in direktiva 2001/18 ES o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje ter ureja izvajanje uredbe 1830/2003 ES o delu, ki se nanaša na označevanje izdelkov, ki imajo dovoljenje skladno s tem zakonom. Predlog zakona uvaja tudi pojem izrednega dogodka z namenom ločitve takšnih primerov od nesreč. Ločevanje je potrebno zaradi nujnega razlikovanja med situacijami, pri katerih lahko povzročitelj zadostno ukrepa sam, in situacijami, kjer ukrepanje zahteva potrebno usposobljenost. S predlogom zakona se spreminjajo tudi določbe nadzora z namenom zagotovitve učinkovitega inšpekcijskega in carinskega nadzora ter njihovega ukrepanja. Na osnovi pripomb Zakonodajno-pravne službe so Poslanske skupine Socialnih demokratov, Zares in poslanski klub LDS vložile 13 amandmajev, ne bom naštevala členov, ker je preveč časa za to potrebno. Odbor je vse amandmaje poslanskih skupin sprejel, obenem pa je sprejel tudi svoja amandmaja k 41. in amandma na amandma k 43. členu, tako da je s tem spremenil 15 členov in tudi glasoval o vseh neamandmiranih členih skupaj. Tako je odbor po opravljeni razpravi o posameznih členih predloga zakona ter po opravljeni razpravi in glasovanju o amandmajih v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Tako je potem na osnovi tega bilo pripravljeno besedilo dopolnjenega Predloga zakona v spremembah in dopolnitvah Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Danes bomo po zelo kratkem postopku o tem zakonu glasovali in upam, da ga bomo tudi sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Zares bo predstavila Cvetka Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovani kolegi in kolegice! Spremembe in dopolnitve Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi bomo v poslanski skupini Zares podprli, saj menimo, da prinašajo pozitivne spremembe na področju urejanja gensko spremenjenih organizmov. Predvsem nas veseli, da se zadeve urejajo ostreje, predvsem pri inšpekcijskem in carinskem nadzoru ter njihovem ukrepanju in menimo, da je to dobro. Prav tako pozdravljamo pojem in definicijo pojma izrednega dogodka. Še posebej pa smo veseli, da prihaja do udejanjenja tistega, za kar smo se v Poslanski skupini Zares vseskozi zavzemali, to pa je za spremembo sestave obeh znanstvenih odborov, ki pokrivata to področje, torej znanstvenega odbora za sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje in dajanje izdelkov na trg ter znanstvenega odbora za delo z GSO v zaprtem prostoru. Kot veste, se v Zaresu zavzemamo za to, da bi Slovenija uveljavila varnostni pridržek in predvsem, da bi Evropa zmogla dovolj moči in poguma, da bi se uprla prodoru gensko spremenjenih rastlin tudi na evropsko tržišče, tako ali drugače, saj so tu prisotni veliki pritiski zlasti Združenih držav Amerike in nekaterih velikih korporacij, ki gledajo izključno na zaslužke, medtem ko vsi vemo, da v tem trenutku ne moremo zatrditi, da je vse, kar je povezano z gensko spremenjenimi rastlinami, uživanjem tega in podobno, samo pozitivno. Praksa je pokazala, da oba znanstvena odbora, ki sta doslej delovala, nista imela znotraj zastopanih dovolj znanstvenih področij. Zato smo veseli, da se to širi in da bodo prisotni v odborih tudi strokovnjaki s področja ekologije, toksikologije, varstva rastlin in prehrane živali. S tem bosta odbora bolj uravnotežena in upamo, da bo prisotna tudi ustrezna zastopanost nevladnih organizacij ekoloških kmetov in ne le zagovornikov gensko spremenjenih organizmov, kot smo bili soočeni s tem doslej. Znanstvena odbora sta bila pri nas prej promotorja gensko spremenjenih rastlin, ne pa institucije, kjer bi uveljavljali tudi previdnosten in kritičen odnos do gensko spremenjenih rastlin. Dovolite mi, da to priložnost izkoristim tudi za to, da izrazim presenečenje in razočaranje nad odločitvijo Evropske komisije, Barrosove Evropske komisije, ki je predvčerajšnjim odobrila novo gensko spremenjeno rastlino, tako imenovani krompir "amflora". Mislim, da gre tu za izjemno pomembno negativno dejanje Evropske komisije, kajti prvič po letu 1998 je Evropa ponovno odprla vrata novi rastlini. Veste, da je doslej dovoljena ena od vrst koruze, zdaj je dovoljen tudi krompir, ki ima gen, ki daje odpornost na antibiotike. Mi smo silno nezadovoljni s tem, predvsem se vidi, da je bilo to treba speljati na nenavaden način, kajti to ni bil postopek, kjer bi se razvila kakršnakoli resna razprava, pač pa je predsednik Evropske komisije to speljal s pisnim postopkom odobritve, brez razprave, kar se nam zdi slabo. Mi si želimo, da bi Slovenija še vnaprej v Evropski komisiji zastopala negativno stališče, stališče ki temelji na previdnostnem načelu v zvezi z uvajanjem gensko spremenjenih rastlin, da bi se Slovenija uvrstila med tiste države, ki nasprotujejo uvajanju gensko spremenjenih rastlin, predvsem pa, da bi si uspele tiste evropske države, ki želijo avtonomijo in samostojnost pri odločanju o tem, kakšne gensko spremenjene rastline naj bi se sploh uvajale, da bi tu države bile samostojne, da bi lahko samostojno odločale o tem, ne da bi jim te stvari diktirala Evropska komisija. Število teh držav se iz dneva v dan povečuje in upam, da bo Slovenija tu zastopala stališče, ki je tudi stališče slovenskih državljank in državljanov.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavko in sodelavcem, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi, saj gre predvsem za implementacijo direktive o uporabi gensko spremenjenih mikroorganizmov v zaprtih sistemih, popolno implementacijo direktive o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in izvajanje uredbe o sledljivosti in označevanju gensko spremenjenih organizmov ter sledljivosti živil in krme, izdelane iz gensko spremenjenih organizmov. Glede na to, da je praksa pokazala, da znanstveni odbori pri oceni tveganja potrebujejo znanje širših znanstvenih področij, podpiramo, da se v pristojnih odborih razširijo strokovna področja s področjem toksikologije, ekologije, alergologije, živilstva, varstva rastlin in prehrane živali. Prav tako podpiramo uvajanje pojma "izredni dogodek", ki za razliko od pojma "nesreče" pomeni, da lahko povzročitelj sam zadostno ukrepa. Republika Slovenija sicer ni uveljavila varnostnega pridržka do gensko spremenjene koruze, ki je edina gensko spremenjena kultura, katere komercialna uporaba je dovoljena v EU, je pa dejstvo, da so pogoji, ki jih mora zagotavljati pridelovalec gensko spremenjenih rastlin, zelo strogi in da je pridelava le-teh omejena. V Poslanski skupini SLS se v zvezi s tem strinjamo s spremembami, ki zdaj jasno, natančno in nedvoumno opredeljujejo pristojnosti in organe inšpekcijskega in carinskega nadzora ter njihove ukrepe. Predlog zakona bomo podprli tudi zato, ker predvideva vzpostavitev nove evidence o lokaciji gojenja in vzreje gensko spremenjenih organizmov, kar se nam v Poslanski skupini SLS zdi zelo smiselno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Franc Jurša.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav ministru in sodelavcu ter sodelavki. Kolegice in kolegi. Pred nami je predlog zakona, ki naj bi zagotovil bolj učinkovito izvajanje zakona. Spremembe in dopolnitve se nanašajo predvsem na ureditev in jasno zamejitev pristojnosti na področju nadzora, razširitev znanstvenega odbora za zaprte sisteme in znanstvenega odbora za namerno sproščanje gensko spremenjenih organizmov v okolje in dajanje izdelkov na trg ter na obveznosti vodenja obratovalnega dnevnika pri namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje. Predlog zakona v pogledu večje učinkovitosti tudi celovito ureja primere izrednih dogodkov in nesreč vzpostavljanja, povezovanja z okoljsko odgovornostjo, kar je tudi eden od glavnih razlogov, zakaj v Poslanski skupini DeSUS podpiramo ta predlog zakona. Nekatere spremembe predstavljajo odpravo administrativnih ovir, saj je uvedena možnost dopolnjevanja in sprejemanja prijave. Dodatno pa sprememba uvaja zaračunavanje dejanskih stroškov pravnih postopkov o tem zakonu, in sicer za primere izdaja potrdila ali dovoljenja kot tudi za podaljšanje dovoljenja. Predlog zakona v slovenski pravni red popolnoma implementira direktivo 2001/17 Evropske skupnosti in direktivo 2009/41 Evropske skupnosti in izboljšuje nekatere veljavne zakonske rešitve. Predlog zakona je bil v okviru medresorske delovne skupine, v kateri so sodelovali predstavniki resorskih ministrstev, strokovnih institucij, nevladnih organizacij, popolnoma usklajen z vsemi deležniki. Glede predlaganih rešitev o inšpekcijskem nadzoru in carinskem nadzoru na področju ravnanja z gensko spremenjenimi organizmi v Poslanski skupini DeSUS pričakujemo, da bo jasnejša opredelitev pristojnosti in organov inšpekcijskega in carinskega nadzora ter okrepitev odgovornosti inšpektorata Republike Slovenije za okolje vplivala na učinkovitejši nadzor ravnanja z gensko spremenjenimi organizmi in preprečevanje oziroma zmanjševanje možnih škodljivih vplivov na okolje. V naši Poslanski skupini želimo, da bomo v Republiki Sloveniji čim prej pristopili k pripravi strategije o varni zdravi prehrani in v njej osvetlili vprašanje prisotnosti gensko spremenjenih organizmov v prehrani z vidika vseh možnih škodljivih vplivov na zdravje ljudi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli ta predlog zakona. Pa ne zato, ker bi bil tako zelo dober, ampak zaradi tega, ker je pravzaprav prvi korak v smeri, da bi se te zadeve uredile. Zavedati se je treba, da gensko spremenjeni organizmi le niso tako neškodljivi, kot bi kdo rekel. Predvsem pa gre tukaj za fantastične zaslužke določenih firm, svetovnih multinacionalk, ki iz tega kujejo ogromne dobičke. Firma Monsanto ima geslo "Mi ustvarjamo življenje". Ja, v redu, da ustvarjajo življenje, samo naj ustvarjajo življenje, ki ne bo uničevalo drugega življenja, tistega, ki ga je ustvarila narava. Danes lahko razne firme tako močno posegajo v gensko strukturo organizmov, tako rastlinskih kot živalskih, do te mere, da se lahko spremeni pravzaprav vse. To dovoljenje Evropske unije, da bodo dovolili gensko spremenjeni krompir, ni tako enostavno. Prišlo bo do tega, da krompir niti ne bo več cvetel, da bo firma Monsanto in kakšne druge lahko prodajale vsako leto novo seme. To je hud poseg v naravo. Vendar mislim, da se bo treba s tem ukvarjati še malo bolj. Podobno kot farmacevtske firme, ki so ustvarile to tako imenovano svinjsko gripo, kjer se je pokazalo, da je šlo samo za milijardni zaslužek določenih firm, se nadaljuje tudi v firmah, ki proizvajajo gensko spremenjene organizme. Tako kot farmacevtske firme stigmatizirajo določene neškodljive preparate zato, da bi več prodale svojih preparatov, se bo to dogajalo tudi na področju gensko spremenjenih organizmov. Vzemimo primer baldrijanove kapljice, ki so jih naše stare mame uporabljale za pomiritev, to je navadna rožica, ki raste tudi tukaj po Barju, Veleriana Officinalis ali navadni baldrijan, nima kakšnih škodljivih posledic, pa vendar je strogo prepovedana v preparatih in jo je treba uporabljati kot zelo strupeno sestavino. Po drugi strani pa je viagra potolkla že veliko število malo starejših državljanov, te ali one države, pa je vse v redu. Vedeti je treba, da zaslužki so tisti, ki delajo v teh zadevah. Evropska unija ni imuna za podkupovanje, za goljufije in v bistvu je Evropska unija neka trgovska organizacija, ki vedno bolj kaže svoj namen in svoj način delovanja. Ta način delovanja je, dajte mi kaj denarja v žep, čim več, pa bom tiho, pa bom pristal na karkoli, saj bodo to jedli drugi ali pa uporabljali drugi. Žal mi je, da Slovenija ni upoštevala in ni uporabila varnostnega pridržka, kajti v tem varnostnem pridržku bi lahko Slovenija storila marsikaj. Lahko bi dala tudi tej, po mojem mnenju, gnili Evropi kakšen namig, kaj je treba še narediti in kje je treba še posebej paziti. Žal se slovenska vlada ne obrača na znanstvene institucije v Sloveniji, kjer bi lahko izvedela marsikaj več. Konec koncev, farmacevtska fakulteta v Ljubljani ima kar nekaj patentov, svetovnih patentov tudi na področju genskega inženiringa in gensko spremenjenih organizmov, pa ne vem, če to gospod minister ve ali pa če vedo to njegovi uslužbenci na ministrstvu. Kot kaže, ne ravno. Kajti v nasprotnem primeru bi varnostni pridržek uporabili in vanj zapisali določene usmeritve, ki naj bi jih Evropska unija implementirala v nadaljnjih aktih. Ampak kot sem že povedal, glede na to, da gre za bolje nekaj kot nič, bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Miran Jerič. Prosim.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani gospod minister za okolje in prostor s sodelavko in sodelavcem, cenjene poslanke, kolegi poslanci! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi podprli. Po našem mnenju se s predlaganimi spremembami zakona ne posega v temeljna načela veljavnega zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi, temveč se v veljavni zakon le implementirata dve evropski direktivi in ena uredba na tem področju. Gre za implementacijo direktive o uporabi gensko spremenjenih mikroorganizmov v zaprtih sistemih in za direktivo o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje ter za uredbo, ki se nanaša na označevanje izdelkov, ki imajo dovoljenje skladno s tem zakonom. Na podlagi ugotovitev, ki so nastale na podlagi dosedanjega izvajanja zakona, se uvajajo tudi nekatere izboljšave. Omeniti velja, da se denimo uvaja pojem "izrednega dogodka" z namenom ločitve takšnih primerov od "nesreč". Ločevanje je potrebno zaradi nujnega razlikovanja med situacijami, pri katerih lahko povzročitelj zadostno ukrepa sam in ni posledica zdravje ljudi in okolja ter med situacijami v primerih nesreč, ko ukrepanje zahteva posebno, ne samo usposobljenost, ampak tudi opremljenost reševalnih enot. Poleg tega so nesreče sedaj enovito urejene skladno s predpisi o varstvu okolja, vključno s povezavo z odgovornostjo za preprečevanje oziroma sanacijo škode za področje ravnanja z gensko spremenjenimi organizmi. Učinkoviteje se določa tudi inšpekcijski in carinski nadzor nad izvajanjem določb tega zakona in na njegovi podlagi tudi izdanih predpisov. Prav tako pa je po našem mnenju dobrodošla sprememba o povečanju števila članov v obeh znanstvenih odborih, iz sedanjih 7 na 9 članov, tako da se v delo teh odborov uvede čim večje število strokovnjakov iz različnih znanstvenih področij. Kot že rečeno v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog sprememb zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljen minister s sodelavci. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli, saj predstavlja uskladitev z evropsko zakonodajo in na tem področju z direktivo o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje ter direktivo o uporabo gensko spremenjenih organizmov v zaprtih sistemih ter še z uredbo o sledljivosti in označevanju gensko spremenjenih organizmov ter sledljivosti živil in krme, izdelanih iz gensko spremenjenih organizmov. Hkrati pa prinaša tudi praktične rešitve za večjo varnost na področju ravnanja z gensko spremenjenimi organizmi, razen izjem, ki so predmet urejanja po drugih predpisih, teh pa ni malo. Najbrž bi bilo potrebne proučitve in dopolnitve, a so izjeme, in niso predmet te, že druge, novele zakona. V Poslanski skupini Socialnih demokratov pozdravljamo zlasti pomembne spremembe glede števila članov in strukture znanstvenega odbora in znanstvenega odbora za namerno sproščanje GSO in dajanje na trg. Ta širitev je bistvenega pomena predvsem pri nadzoru nad sproščanjem gensko spremenjenih organizmov v okolje, saj se v razvitem svetu pojavljajo vse številnejši sumi in škodljive posledice uporabe gensko spremenjenih organizmov, ker je mogoče določiti s pomočjo znanj toksikologije, algerologije ter ocenitve njihovih vplivov na okolje, rastline, živali in posredno na človekovo zdravje. To slednje je zlasti zelo pomembno, saj vemo, da imamo v Sloveniji in tudi po svetu številne alergije in mutantne oblike alergij, ki dejansko zelo moteče vplivajo na življenje posameznikov. Ob tej priložnosti v Poslanski skupini Socialnih demokratov tudi pričakujemo, da bo strategija o varni hrani in zdravem življenju čim prej sprejeta in da bo dejansko na tem področju tudi uvedla neke novosti. Za potrebe doseganja boljše preglednosti in večje informiranosti se nam zdi njen register gensko spremenjenih organizmov, dopolnjen z evidenco o lokaciji gojenja in vzreje gensko spremenjenih organizmov, gojitelju pa se nalaga obveznost poročanja o lokaciji gojenja GSO, o obdobju, v katerem se bodo GSO gojili, o načinu gojenja in celo o grafični enoti rabe kmetijskega zemljišča, ki je del lokacije. Vsi ti podatki so nujni za nadzor nad izvajanjem monitoringa in sproščanja GSO na trgu, saj smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov ugotovili, kako moteča so bile nekatera gensko spremenjena semena v Ameriki in zaradi tega tudi različne sodne posledice in pregoni. Večja informiranost je potrebna tudi pri ločevanju nesreč z gensko spremenjenimi organizmi od nepredvidenih dogodkov manjšega obsega in manjšega pomena, ki jih je zmožen gojitelj gensko spremenjenih organizmov sam obvladati, ki nimajo posledic za zdravje ljudi in okolje, da se v obratovalni dnevnik zabeleži kot izreden dogodek, zaradi katerega ni treba vznemirjati širše javnosti. Tu posebej poudarjam, da nevznemirjanje javnosti ni mišljeno kot prikrivanje informacij javnosti, vendarle pa pomeni nekaj podobnega. V naši državi je zelo pomembno zagotavljanje učinkovitega inšpekcijskega nadzora na vseh področjih, in tudi na tem. Zato so spremembe v poglavju, ki se nanaša na to, nedvomno zelo pomembne in dobrodošle. V predlogu zakona so zdaj natančno nedvoumno opredeljene pristojnosti organov nadzora in njihovi ukrepi, ker v Poslanski skupini Socialnih demokratov ugotavljamo, da je to bilo dokaj pomanjkljivo na vseh področjih, pa tudi na tem. Ta pričujoči zakon je izrazito eksperten zakon in upamo in pričakujemo, da bo doživel ustrezno in učinkovito implementacijo, saj je njegova implementacija izrazito zahtevna. Zavzemamo pa se za izpolnjevanje vseh standardov na področju varovanja zdravja in zato bomo predlog [[..]] [[znak za konec razprave.]] [[..]]sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Robert Hrovat. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi, ki jih narekuje direktiva Evropskega parlamenta ter Evropskega sveta, je vsekakor pomembna zadeva, o kateri se v zadnjem času precej govori tako v strokovni tudi v laični javnosti. Zato v Slovenski demokratski stranki pozdravljamo rešitev, da se poveča število članov znanstvenega odbora za delo z gensko spremenjenimi organizmi v zaprtem sistemu in znanstvenega odbora za namerno sproščanje GSO v okolje in dajanje izdelkov na trg, tako da se v obeh primerih razširjajo strokovna področja. Število članov se tako povečuje s sedanjih 7 na 9, s tem da se uvedejo strokovnjaki s področja toksikologije in ekologije. V primeru znanstvenega odbora se za odprt sistem število članov povečuje s sedanjih 7 na 13 in dodatno se uvajajo strokovnjaki s področja toksikologije, algerologije, živilstva, varstva rastlin, prehrane živali in ekologije. Kot dobro ocenjujemo tudi uvedbo pojma "izrednega dogodka", in sicer z namenom ločitve takšnih primerov od nesreč. Ločevanje je potrebno zaradi nujnega razlikovanja med situacijami, pri katerih ni posledic za zdravje ljudi in okolje in lahko povzročitelj zadostno ukrepa sam, od situacij v primerih nesreče, kjer ukrepanje zahteva posebno usposobljenost. Nesreče so sedaj enovito urejene skladno s predpisi o varstvu okolja, vključno s povezavo z odgovornostjo za preprečevanje oziroma sanacijo škode za področje ravnanja z gensko spremenjenimi organizmi. Posebna pozornost velja tudi spremembam in dopolnitvam sedmega poglavja, v katerem se podrobneje opredeljuje zagotovitev ustreznega inšpekcijskega oziroma carinskega nadzora na področju ravnanja z gensko spremenjenimi organizmi. Zdaj predlagane določbe jasno, natančno in nedvoumno opredelijo pristojnosti in organe inšpekcijskega in carinskega nadzora ter tudi ukrepe. Kot dobro ocenjujemo tudi obveznost vodenja obratovalnega dnevnika pri namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje. Ker tudi v pravnosistemskem smislu predlog zakona ne spreminja temeljne zasnove obstoječega zakona, prinaša pa nekatere spremembe in dopolnitve rešitev oziroma dobro nadgradnjo obstoječega zakona, bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 25. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI V ŽELEZNIŠKEM PROMETU, redni postopek. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima dr. Igorju Jakomin, državni sekretar na Ministrstvu za promet.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Osnovni cilj Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu je implementacija direktiv Evropskega parlamenta in Sveta v pravni red Republike Slovenije. Direktive, ki bodo s tem zakonom implementirane, so: Direktiva o izdaji spričeval strojevodjem, ki upravljajo lokomotive in vlake v železniškem omrežju Skupnosti, Direktiva o spremembi Direktive o varnosti na železnicah Skupnosti, Direktiva o interoperabilnosti železniškega sistema Skupnosti in Direktiva o spremembi Priloge 7 k Direktivi o interoperabilnosti. Pri pripravi Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu se je sledilo načelu, da se zaradi implementacije navedenih direktiv zakon le ustrezno dopolni in spremeni glede na zahteve iz direktiv. Na osnovi tega se vsebinsko v pravni red Republike Slovenije vnaša spremembe in dopolnitve na področju železniške interoperabilnosti in varnosti. Ker so se pri implementaciji direktiv pokazale tudi nekatere nejasnosti in nedorečenosti veljavnega zakona, predlog sprememb vključuje tudi dopolnitve za odpravo takšnih praznin, predvsem tistih, ki so bile z vidika varnosti prometa nujno potrebne. Na področju interoperabilnosti spremembe in dopolnitve izhajajo predvsem iz dejstva, da sta bili direktivi, ki sta poprej samostojno obravnavali interoperabilnost konvencionalnih in interoperabilnost prog za visoke hitrosti, združeni v eno. Pri tem je potrebno poudariti, da so bila v tako nastalo direktivo poleg sprememb, ki so bile potrebne zaradi združitve, dodana še določila, ki se nanašajo na obratovalna dovoljenja za železniška vozila, ki so bila prej vključena v direktivo o varnosti. Z implementacijo direktive o varnosti in direktive o izdaji spričeval strojevodjem se na področju železniške varnosti v slovensko zakonodajo vgrajuje naslednje: določila s področja uporabe vzorca spričeval strojevodij, ozemeljske veljavnosti in minimalnih zahtev za pridobitev dovoljenj in spričevala. Nadalje, vgrajuje se postopek za pridobitev dovoljenja in spričevala kot dokument, iz katerega je razvidna praktična usposobljenost delavca, redno preverjena in zdravstveni pogoji ter naloge delodajalca, da vzpostavi in sproti vodi register spričeval. Vgrajujejo se določila o vzdrževanju vozil in na novo so bili opredeljeni strokovna usposobljenost, zdravstveni in drugi pogoji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Janku Vebru za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Odbor za promet je kot matično delovno telo obravnaval zakon na 8. seji 4. 2. 2010 in v tej obravnavi je uvodno predstavitev imel mag. Ljubo Žerak, ki je v imenu predlagatelja predstavil razloge za spremembo in dopolnitev predloga zakona, ki se nanaša predvsem na pravočasno implementacijo direktiv in s tem uskladitev s pravnim redom Evropske skupnosti na dveh bistvenih področjih: na področju uvajanja interoperabilnosti in na področju varnosti. Poglavitne rešitve in načela na področju interoperabilnosti, je poudaril, se nanašajo na opredelitev železniškega sistema in njegovih podsistemov, ki se delijo na strukturne in operativne in so vključeni v zakon tako, da je usklajen z določili v direktivi na vseevropski železniški sistem, ki je opredeljen skladno z direktivo, po kateri obsega proge za konvencionalne in proge za visoke hitrosti. Poleg tega so v ta sistem vključena še železniška vozila, namenjena za mednarodni promet, za katerega veljajo pogoji interoperabilnosti, ter z obveznostjo, da se pogoji za zagotovitev interoperabilnosti postopno razširjajo tudi na regionalne proge. K zakonu je dala svoje mnenje tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki ugotavlja uvodoma, da so v predlaganem zakonskem besedilu predlagane spremembe v takšnem obsegu, da je uvedenih več novih členov Zakona o varnosti železniškega prometa, zato so celo menili, da bi pravzaprav morali pripraviti celotno besedilo zakona ne pa predlog sprememb in dopolnitev. Procedura se je nadaljevala na ta način, da smo vključili pripombe in stališča Zakonodajno-pravne službe v že predloženo besedilo zakona. K temu smo potem tudi poslanske skupine koalicije oblikovale amandmaje, ki so bili vloženi k predlaganim spremembam na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe. K zakonu je amandmaje vložila tudi Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, in sicer k 4., 14., 29. in 69. členu. Odbor je sprejel vse vložene amandmaje poslanskih skupin, ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Tudi člani odbora so v razpravi menili, da o tem predlogu zakona ni možno urejati rokov, ki jih predpisuje drug zakon. Agencija za železniški promet Republike Slovenije pa v postopkih, ki jih vodi, upošteva zakonsko predpisane roke za izdajo uporabnega dovoljenja. Po razpravi je bil izražen tudi predlog, da je treba preveriti določbo 14. člena zakona, ki se nanaša na nov 16.b, člen in po potrebi pripraviti amandma za drugo obravnavo do seje Državnega zbora. Odbor za promet je po končani razpravi o členih predloga zakona in glasovanjem o vloženih amandmajih glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti v železniškem prometu, v katerega so vključeni že prej navedeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je tudi sestavni del poročila, ki ga imamo danes na seji. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo sicer podprla predlog sprememb in dopolnitev Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki prinaša v naš pravni red direktive Evropskega parlamenta in Sveta na dveh pomembnih in bistvenih področjih, to je na področju uvajanja inteoperabilnosti in na področju varnosti. Strinjamo pa se z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, da bi zaradi tako obsežnih sprememb - spreminja se več kot tretjina členov zakona - Vlada morala pripraviti nov zakon. Spremembe podpiramo predvsem zaradi tega, ker podpiramo predlagano rešitev v 32. členu novele zakona, s katero se zmanjšuje širina varovalnega pasu proge na 100 metrov, v katerem je za določene posege potrebno soglasje upravljavca javne železniške infrastrukture, saj je sedanji 200-metrski varovalni progovni pas neživljenjski, še posebej v mestnih okoljih. Pozitivno ocenjujemo tudi rešitev v 35. členu novele zakona, na podlagi katere bo namesto upravljavca ceste upravljavec javne železniške infrastrukture poskrbel za zaščito in upravljanje križanja železnice in ceste v tem primeru. Menimo, da je prav, da za varnost skrbi upravljavec javne železniške infrastrukture in se občine razbremenijo tega bremena, odgovornosti in stroškov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli tiste vložene amandmaje, ki so potrebni in izboljšujejo tekst predloga zakona, in tekst predloga zakona v celoti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Anton Urh.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini DeSUS podpiramo predlog zakona, ki je pred nami in katerega osnovni cilj je implementacija evropskih direktiv s tega področja v slovenski pravni red. Zakonska novela tako posega v tri področja: interoperabilnosti, varnosti in druge spremembe. Poglavitne rešitve in načela na področju interoperabilnosti izhajajo iz dejstva, da sta bili direktivi, ki sta poprej samostojno obravnavali interoperabilnost konvencionalnih in prog za visoke hitrosti, združeni v eno. Ob tem so bila v novo direktivo dodana predvsem določila, ki se nanašajo na obratovalna dovoljenja za vozila. Poglavitne rešitve na področju varnosti so določila s področja uporabe vzorca spričeval strojevodij, ozemeljske veljavnosti in minimalnih zahtev za pridobitev dovoljenja in spričevala. Na novo so opredeljeni tudi strokovna usposobljenost, zdravstveni in drugi pogoji. Med spremembami lahko izpostavimo tudi varovalni progovni pas, ki namesto dosedanjih 200 metrov predstavlja 100 metrov širok zemljiški pas, ki poteka od meje progovnega pasu na obeh straneh proge. Z napredkom tehnologije in hitre urbanizacije se je v praksi izkazalo, da za zagotavljanje varnosti železniške proge zadostuje 100 metrov varovalnega pasu. Pomembna sprememba v predlogu zakona je tudi začasna prepoved opravljanja dela na kraju samem, ki v primerjavi z veljavnim besedilom celoviteje in enotno ureja primere, v katerih se delavcu začasno prepove opravljanje dela, in je dopolnjen v primerih, ki so prej izhajali iz drugih določb zakona. Kot rečeno, v Poslanski skupini DeSUS podpiramo predlog zakona, ki je pred nami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar, direktor direktorata. Lep pozdrav. Vlada predlaga Državnemu zboru spremembo zakona o varnosti v železniškem prometu. V Slovenski nacionalni stranki to spremembo podpiramo, čeprav je po opozorilih Zakonodajno-pravne službe kar obsežna. Gre za menjavo več členov tega zakona in, kot že rečeno, bi bilo mogoče bolj smotrno, če bi zakon v celoti spremenili. Pri implementaciji direktiv so se pokazale tudi nekatere nejasnosti in nedorečenosti obstoječega veljavnega zakona, zato ta nuja danes, da sprejemamo v bistvu ta zakon. Zakonske spremembe tako odpravljajo te praznine in na nek način določajo tudi postopke glede urejanja varnosti prometa in določajo postopke na področju interoperabilnosti. To so nujni postopki, če želimo biti seveda evropsko primerljivi in evropsko enaki. To nam nalaga tudi evropska direktiva, ki je tukaj omenjena dvakrat. Na nek način tudi moramo poskrbeti, da lahko postanemo ponudniki evrotranzitnih tras. Določila na področju vzdrževanja vozil je potrebno tudi prevetriti in prav bi bilo, da se dodeli tistemu, ki je tudi vzdrževalec, subjekt, da vemo na nek način skozi historiat vagona, kdo za kaj skrbi. In to tudi ureja ta zakon o varnosti v železniškem prometu. Vse lepo in prav. Ta zakon je na nek način nujen, vendar če mi dovolite, jaz bi spregovoril nekaj tudi o tem, kar bi lahko naredili, pa nismo. Vlada Republike Slovenije se trudi, da bi uredila na področju železniškega prometa sistemsko prenovo in da bi na nek način tudi začeli z investicijami, ki so prepotrebne. Ta trud je viden tako s strani ministra kakor tudi s strani predsednika Vlade in lahko rečemo, da je končno nekdo v Vladi, ki je videl potrebo po sistemskem prenavljanju železniškega infrastrukturnega sistema. Mi imamo na državnem nivoju sprejet poroštveni zakon že več kot dve leti. Ta zakon dovoljuje investicije v železniškem infrastrukturnem sistemu, pa vendar se do danes še nič ni zgodilo. Jaz sem zelo žalosten, ko govorimo o varnosti, hkrati pa imamo v uporabi še vedno likovne signale. Zelo žalosten sem, ko ugotavljam, da imamo nove lokomotive, pa ne morejo voziti od Zidanega Mosta proti Mariboru, ker spodnji ustroj proge ni tako trden, da bi dovoljeval vožnjo teh lokomotiv. Nimamo namreč proge v režimu D4 in trdnost proge ne zdrži 22,5 tonski osni pritisk. To so zadeve, ki jih lahko takoj odpravimo. In nihče me ne more prepričati, da ne moremo posodabljati obstoječih varnostnih sistemov na tak način, da odpravimo desetletno poizkusno obratovanje nekih zapornic, ki smo jih zaupali v razvoj in montažo Siemensu. Siemens je podjetje, ki je zapustilo Slovenske železnice takoj, ko je stekla pogodba, ki jih je vezala, da sodelujejo z nami po izdobavi potniških garnitur in zaprli so tudi tovarno v Mariboru. Iskra je prej izdelovala mnogo boljše varnostne sisteme, pa smo jih nekako odslovili. In to so zadeve, ki me motijo. Upam, da bo gospod Patrick Vlačič videl tudi komparativne prednosti našega gospodarstva in vključil v to prenovo železniškega infrastrukturnega sistema tudi naše domače znanje. Tega seveda ne smemo zanemarjati. Imamo izkušnje in te izkušnje s pridom uporabljamo v drugih državah. Naša podjetja lahko tam opremljajo z varnostnimi sistemi tuje železniške proge, pri nas doma pa niso zaželena. To seveda ni dobro. In še nekaj, na koncu bi rad poudaril, da tisto, kar lahko naredimo danes, ne odlašajmo na jutri, kajti tovor nas "obvaža" in jaz se bojim, da bomo imeli pojutrišnjem progo, ki bo zmogljiva, vendar ne bomo imeli tovora, ker bomo postali enostavno tranzitni otok sredi Evrope. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Miran Jerič.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovani državni sekretar, direktor Direktorata, cenjene poslanke, kolegi poslanci! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti v železniškem prometu podprli. Materija zakona o varnosti v železniškem prometu ureja izredno pomembno področje zagotavljanja varnosti v slovenskem železniškem sistemu in njegovo interoperabilnost. Obravnavana novela pa obstoječi zakon dograjuje, in sicer tako, da zakonsko besedilo implementira štiri direktive Evropske unije v slovenski pravni red. Za področje interoperabilnosti je potrebno povedati, da so poglavitne rešitve novele pogojene z dejstvom, da sta bili direktivi, ki sta prej samostojno obravnavali interoperabilnost konvencionalnih prog in prog za visoke hitrosti, združeni v eno. Ob tem pa so bila v novo direktivo dodana predvsem določila, ki se nanašajo na obratovalna dovoljenja za vozila. Na področju varnosti, ki implementira dve direktivi Evropske unije, je treba posebej izpostaviti naslednje rešitve: določila s področja uporabe vzorca spričeval strojevodij, ozemeljske veljavnosti in minimalnih zahtev za pridobitev dovoljenja in spričevala, na novo je opredeljena strokovna usposobljenost ter tudi zdravstveni in drugi pogoji. Ob teh dveh glavnih področjih novele je pomembna tudi rešitev, ki zožuje varovalni progovni pas dosedanjih 200 na 100 metrov širok zemljiški pas. Sprememba je življenjska, dobrodošla ter potrebna. Ob vsebini pa v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne moremo mimo dejstva, da ponovno zamujamo rok za implementacijo. Tokrat zamujamo rok za implementacijo direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izdaji spričeval strojevodjem, ki upravljajo lokomotive in vlake na železniškem omrežju skupnosti. Ostale tri direktive bomo s sprejetjem tega zakona implementirali pravočasno, kar je treba za pohvaliti in kar je tudi spodbudno. V Liberalni demokraciji Slovenije se zavedamo, da gre za zahtevno strokovnotehnično zakonsko besedilo in zato menimo, da mora kot tako biti predvsem predmet kompetentne strokovne javnosti. Kolikor nam je v LDS znano, je pri pripravi novele zakona sodelovala strokovna javnost ter Slovenske železnice kot operater. Ob tem se strinjamo s stališčem predstavnika Slovenskih železnic na seji matičnega odbora, da gre pri sprejetju novele zakona šele za prvi korak. Drugi korak bo pomenil sprejem ustreznih podzakonskih predpisov. Tretji, po našem mnenju pa najpomembnejši, korak pa njihovo uveljavitev v praksi. Zagotavljanje varnosti takšnega sistema, kot je železniški, je kompleksna, zahtevna in permanentna naloga, kjer mora biti pravni okvir zagotavljanja varnosti jasen in logičen in kjer mora vsak del sistema absolutno spoštovati pravila in delovati brez napake. V nasprotnem primeru se močno poveča verjetnost izrednih dogodkov in nesreč. Zadnja železniška nesreča v Belgiji je žal več kot poučni primer tudi za vse, ki urejajo, upravljajo in sestavljajo slovenski železniški sistem, predvsem pa za Slovenske železnice. V Liberalni demokracije Slovenije bomo Predlog zakona o varnosti v železniškem prometu podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Matjaž Han.
Predsednik, hvala lepa. Spoštovani sekretar, direktor direktorata, spoštovani kolegi in kolegice! V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je moderna železniška infrastruktura ena od osnov za konkurenčnost in ekonomsko učinkovitost države, saj vemo, da s tem znižuje transakcijske stroške poslovanja. S temeljito reorganizacijo in sanacijo Slovenskih železnic, ki je ta trenutek v teku, pa mislim, da Slovenija postaja pomemben dejavnik na evropskem prometnem zemljevidu. Osebno sem tudi zadovoljen, da se Vlada tega zaveda, da se predsednik Vlade tega zaveda in tudi minister za promet. Samo novela Zakona o varnosti v železniške prometu v slovenski pravni red vnaša direktive Evrope in s tem usklajuje slovenski pravni red s pravnim redom Evropske skupnosti na dveh bistvenih področjih, ker so že tudi kolegi pred mano povedali, to sta na področje interoperabilnosti in področje varnosti. Obenem pa v Poslanski skupini Socialnih demokratov upamo, da bo ta novela pripomogla tudi k zapolnitvi mozaika pri sanaciji in modernizaciji Slovenskih železnic. Seveda same direktive in sami zakoni ne bodo pomagali, če ne bo prišla tudi kar ena kopica denarja. Konkretno na področju varnosti predlog zakona vnaša določila s področja uporabe vzorca spričeval strojevodij, ozemeljsko veljavnost in minimalne zahteve za pridobitev dovoljenja in spričevala, na novo pa so bili opredeljeni tudi strokovna usposobljenost, zdravstveni in tudi drugi pogoji. Zakon predstavlja šele prvi korak pri operacionalizirali v železniškem prometu, zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov upamo, da bo Vlada Republike Slovenije čim hitreje pripravila tudi vse podzakonske predpise, ki bodo tudi zakonske določbe operacionalizacije. Tukaj vidim predvsem dva podzakonska predpisa, ki urejata področje tako imenovanih vzdrževalnih del v javno korist in dovoljenje za gradnjo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo Predlog zakona o varnosti v železniškem prometu seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil dr. Peter Verlič. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovana predstavnika Vlade, spoštovane poslanske in poslanci. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki ga predlaga Vlada, je posledica prenosa evropskega pravnega reda v slovenski železniški sistem. Gre za tehnično sicer zelo zahtevno besedilo, čeprav je namen zakona povsem enostaven. Z zakonom se želijo poenotiti tehnični standardi in načini pridobivanja dokumentacije za železniško infrastrukturo in vseh potrebnih dovoljenj za vse države članice Evropske unije pod enakimi pogoji. Cilj zakona je torej doseči povezljivost, ali s tujko interoperabilnost slovenskega železniškega sistema, z železniškimi sistemi ostalih držav članic v enoten železniški sistem Evropske unije. Z drugimi besedami: vlaki bodo lahko vozili brez ustavljanja po vsej Evropi. Tako bo tovorni vlak Slovenskih železnic z eno lokomotivo brez ustavljanja lahko vozil od Kopra do Hamburga, hitri francoski vlak TGV pa bo lahko, na primer, imel končno postajo namesto v Lionu kar v Ljubljani. Sanje ali resnično? Upajmo, da resničnost. Vlada Janeza Janše je v prejšnjem mandatu sprejela Resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih, v katere je kot pomembno prioriteto zapisala modernizacijo slovenske železniške infrastrukture v višini 8,8 milijarde evrov do leta 2023. Potem pa je sedanji aktualni prometni minister praktično celo prvo leto svojega mandata ugotavljal, da je prejšnja vlada pretiravala in da je treba manj denarja. Očitno pa je sedaj predsednik Vlade Borut Pahor končno ugotovil, da bo res treba vložiti 9 milijard evrov, kar je javno povedal tu v Državnem zboru včeraj, ko je predstavil Deklaracijo o delovanju Slovenije v evropskih institucijah za naslednje leto in pol. Upam, da ga je prometni minister dr. Vlačič slišal. Predvsem pa, spoštovana predsednik Vlade in prometni minister, če sedajle poslušata Državni zbor, upam, da bosta vsaj sposobna priznati, da je bila ocena investicijskih vlaganj v posodobitev železniške infrastrukture, ki jo je napravila prejšnja vlada, korektna; saj na koncu koncev so ocene pripravljali isti strokovnjaki. No, očitno je, da smo vas enkrat le uspeli prepričati, zato predlagamo, da nam še kdaj prisluhnete. Sprejetje zakona bo torej omogočilo nastanek konkurenčnega enotnega železniškega trga. Upamo tudi, da bo zaradi tega poenotenja prišlo do večje konkurenčnosti na mednarodnem trgu ponudbe železniških storitev, proizvodov in opreme, kar naj bi končno znižalo tudi vrednost javnih naročil, tudi ko bo šlo za gradnjo novih prog v Sloveniji. Upamo, da tudi in predvsem na škodo kakšnih lobijev, da se ne bi ponovile avtocestne zgodbe. V poslanski skupini menimo, da bo zakon uporaben šele za nove železniške proge v Sloveniji, ki so zaenkrat šele v načrtovanju. Zato menimo, da bi bilo bolje, da bi Vlada namesto tega zakona raje pripravila nov zakon o interoperabilnosti slovenskega železniškega sistema. Posredno je na to dejstvo opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki ugotavlja, da je s temi spremembami spremenjenih več kot tretjina členov osnovnega zakona, kar bi z nomotehničnega vidika narekovalo pripravo novega zakona. Skrbi nas, da se je zaradi tega zmanjšala preglednost zakona, saj se nova pravila evropske interoperabilnosti mešajo z obstoječimi nacionalnimi predpisi za obstoječe proge, kar bo lahko privedlo do prevelikega administriranja in zavlačevanja postopkov pri izdajanju dovoljenj, kar se je v preteklosti že dogajalo. Spomnimo se samo nesrečnih zapornic v Prekmurju, ko so se soglasja za njihovo postavitev vlekla več let, čeprav je bila že vsa oprema na terenu. Poslanska skupina je vložila tudi amandmaja k 4. in 14. členu zakona, s čimer želimo vsaj nekoliko izboljšati predlagani teks. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zakonu sicer ne bomo nasprotovali, saj gre predvsem za prenos evropskega pravnega reda v slovensko zakonodajo.
Hvala lepa. Končali smo predstavitve stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 3.3.2010. V razpravo dajem 4. člen ter dva amandmaja Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Bom dal predlog za prijavo k razpravi. Gospod Marinič, potem dr. Verlič in Srečko Prijatelj. Prosim, gospod Marinič.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Prej, preden bi spregovoril konkretno o vsebini amandmaja, ki smo ga predlagali, mi dovolite, da nekako izrazim občutek, da se z železnico vse preveč ukvarjamo, nekje znotraj, v zaprtih prostorih: bodisi na Kolodvorski 11, bodisi na Šubičevi 4, bodisi na sedežu, kjer je prometno ministrstvo in tako dalje. Vse premalo pa pogledamo, kaj se dogaja na tirih Slovenskih železnic, na železniških postajah, na industrijskih tirih in tako dalje, o čemer je tudi govora v predlogih nekaterih amandmajev. V 4. členu smo v Slovenski demokratski stranki skušali predlagatelju nekoliko pomagati, kajti 4. člen je namenjen predvsem obrazložitvi nekaterih specifičnih pojmov, ki se uporabljajo v železniški stroki, in je zaradi tega potrebna dodatna obrazložitev. In prav v 4. členu najdemo kar 44 takih pojmov, ki jih zakon opredeljuje in podrobneje definira, obrazloži, kaj pomenijo. Predlagatelji smo za 1. točko želeli, da bi dodali tudi pojem, ki ga pozna evropska zakonodaja oziroma direktive, ki jih uvajajo kot novost v predlog zakona. Kaj smo želeli? Želeli smo, da bi dodali bistvene zahteve in dodatno obrazloži pojem, kaj pomeni. S tem smo želeli, da bi predlagatelj tudi v nadaljnjih vsebinskih obravnavah upošteval naš predlog, kar pa se žal ni zgodilo niti na odboru, čeprav smo tudi tam povedali, da ne nasprotujemo vsebini samega predloga zakona, ki, kot rečeno, skuša povzeti in strniti vse direktive, ki jih zahteva evropska zakonodaja, ko obravnava kompletno železniško tematiko v skupnosti EU. Prepričani smo namreč, da bi s to definicijo dosegli tudi lažje razumevanje za tiste, ki se bodo v prihodnje ukvarjali s to zahtevno tematiko. Še enkrat poudarjam, da je terminologija res specifična, saj je izredno strokovna in jo je težko razumeti, kar je treba upoštevati, ko o tem govorimo, predvsem tisti, ki se morda malo bolj spoznamo na železnice oziroma na specifično terminologijo, ki je kot strokovni jezik prisotna med železničarji. Predlagamo torej, da podprete ta naš predlog amandmaja k 4. členu pod številko 2 - bistvene zahteve, ki jih definiramo v nadaljevanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Peter Verlič.
Hvala lepa. Rad bi samo dopolnil poslanskega kolega. Ni nam razumljivo, namreč, ravno osnovno besedilo zakona vpeljuje te nove definicije iz direktive. Gre samo za to, da se tekst iz direktiv, kaj so bistvene zahteve, kaj je interoperabilnost - ne nazadnje se prenaša direktiva o interoperabilnosti železniškega sistema, definicije o interoperabilnosti pa v zakonu ni. Pomembna komponenta interoperabilnosti je ravno tehnična specifikacija za interoperabilnost. Skratka, ne vidimo nobenega razloga, da se tekst, definicije, ki so verjetno pomotoma izpadle iz besedila zakona in so v direktivi, prenesejo v zakon. Namreč, osnovno ogrodje teh sprememb Zakona o varnosti v železniškem prometu je ravno prenos interoperabilnosti, tehničnih specifikacij za interoperabilnost in bistvenih zahtev v ta zakon. Zato je prav, da je to zapisano v zakonu, ker gre za ključne definicije, ki so verjetno pomotoma izpadle. No, pa še glede drugega amandmaja, projekt v poznejši fazi razvoja. Menimo, da je ta prevod nekoliko čuden. Preprosto, tako kot je napisano v obrazložitvi, gre za projekte, ki so se začeli prej, kot pa se je uveljavila tehnična specifikacija z interoperabilnostjo, ki je nastala kasneje. To bi pomenilo, da bi bilo vse postopke ali projekte, ki so bili vodeni po nekem drugem zaporedju, treba spremeniti, vendar je to prevelik strošek za državo. Zato se nam zdi, da bi bilo primerneje in lepše opisano, če se napiše "projekt v nadaljevalni fazi razvoja," kar pomeni, da je projekt že nekoliko napredoval. Mislim, da si ta dva amandmaja zaslužita podporo. Hvala.
Besedo ima Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kar nekaj razpravljavcev je bilo, ki so danes omenjali besedo "interoperbilnost". Pa verjamem, da malokdo ve, kaj to res pomeni. Predlagani amandma je sicer dobronameren, saj na nek način razjasnjuje določene pojme, ki so več ali manj navedeni v spremembah zakona. Toda če govorimo o tem zakonu, ki naj bi temeljno urejal varnost železniškega prometa, je nujno poudariti tudi naslednje. Varnost danes je prepuščena tako domačim kot tujim operaterjem v presojo in vsak lahko sam določa, kakšne kriterije zavarovanja tovora bo zavzel in - niso nadzorovani ti tuji operaterji, kar je za mene zelo slabo. O tem sem govoril že tudi z dr. Jakominom, kakor tudi z direktorjem direktorata in bili smo tudi na obisku. Velika nujnost je, da se to uredi. Ne more, recimo, nek RCA sam sebi odrejati način zavarovanja tovora in prevažati v nekih slabo vzdrževanih vagonih tudi 100% pretežno nekega tovora, tega nihče ne nadzoruje danes! Jutri, ko bo prišlo do izrednega dogodka, bomo imeli seveda vsi polna usta skrbi, zakaj se je to zgodilo. Pa vendar se to dogaja. Torej, na področju varnosti moramo tudi biti evropsko primerljivi in pozdravljam to, kar je Vlada Republika Slovenije oziroma ministrstvo pripravilo v tej izhodni strategiji, in pozivam ministrstvo, da to čim prej uredi, tako kot smo se dogovorili tudi na Odboru za promet. Drugo, na kar bi želel opozoriti, je to, da izgubljamo bitko s časom; jaz upam, da ne bomo izgubili vojne. Če pogledamo načrtovano dinamiko dela, recimo Koper-Divača, bomo v enem mesecu izgradili 0,45 km proge. Tako je po izračunu to zapisano, to pa naj bi stalo, en kilometer proge namreč 26 milijonov evrov. Če primerjamo to z južno železnico, ki jo je gradil Franc Jožef, lahko ugotovimo, da so takrat naredili tri kilometre proge, in če pa primerjamo cenovno naših 26 milijonov evrov za km proge s tibetansko progo, pa ocenjevalci razmer tukaj predpisujejo - v Tibetu smo 2,4 milijona ta kilometer stane. Zakaj taki razkoraki, zakaj lahko tam na mesec zgradijo 23 km proge, pa vemo, kakšen teren je, pri nas pa bo zahtevnost velika, poseg v prostor tudi. Ampak verjamem, da so tu ogromne rezerve in tu je treba prevetriti, kajti mi bomo seveda razpolagali z velikimi sredstvi iz državnega proračuna, zadolžili bomo tudi prihodnje generacije in prav bi bilo, da tudi odgovorno ravnamo s temi sredstvi. Ni videti velikega intenzivnega dela na tem, da bi se dela začela izvajati, tako tista, ki bi se že lahko - recimo iz Zidanega Mosta proti Mariboru bi takoj lahko začeli obnavljati progo za, v bistvu zmožnost 22,5 tonskega osnega pritiska, ker ne vidim razloga, da ne bi. Pa se to še ni zgodilo. Tudi prejšnja vlada je na tem spala. In ko govorimo o tem, da izgubljamo možnosti in priložnosti, da bi dobili nove tovore, je treba povedati, da imamo samo eno cesto in samo eno železnico in da ta pretočnost je iz dneva v dan manjša. Naša komercialna hitrost v tovornem prometu je zgolj nekaj več kot 30 km/h, medtem ko Evropa vozi v režimu 160 km/h. To je treba tu jasno povedati. Počasne vožnje, ki se vrstijo zaradi slabe železniške infrastrukture, teh je iz dneva v dan več, ker najlažje je izdati odredbo, da na nekem odseku mora biti počasna vožnja, ker tam se je nekaj zgodilo v premiku, ne vem, tektonski premiki in proga "plava", ker je spodnji ustroj slab itn. In seveda, nevarno se je voziti po železnicah. V takih varnostnih pogojih, ki jih imajo železnice, je to nevarno. O tem govorim sedaj s tega mesta. In čim prej je treba pristopiti k temu, da začnemo posodabljati ta železniški infrastrukturni sistem. Če govorimo o tem, da imamo v veljavnosti še likovne signale, veste, ko Evropa že govori o avtomatskem vodenju prometa od postaje do postaje, je to dokaj žalostno. In seveda, taki zakoni nam ne bodo nič drugega pomagali kot to, da bomo naredili nek predpogoj za začetek nekih del, ki pa jih že vrsto let odlagamo. Tudi če pogledamo nacionalni razvojni projekt iz 90. let ugotavljamo, da je le nekaj procentov izkoriščenega oziroma realiziranega. Tam smo zapisali, nekako v 90. letih tudi, da je prioriteta drugi tir. In kar me pa najbolj žalosti, spoštovane gospe in gospodje, mi imamo razvojni projekt Koper - Divača uvrščen med prvih deset prioritetnih projektov v Evropi, pa ga nismo začeli izvajati. Celo Evropa nas je pozvala, da vrnemo denar, ki smo ga že dobili, 4 milijone evrov, zato ker nismo zagotovili v prejšnji vladi lastne udeležbe v proračunu za koriščenje teh sredstev. Zbudimo se! Tudi nadzornemu svetu sem predlagal, z gospodom Godcem smo se usedli, da se sestavi nek svet ljudi, ki imajo možnost, znanje, hotenje začeti takoj. Ne odlagati to na jutri. In gospodarska škoda, še to želim povedati, ki se iz dneva v dan na tem področju veča - seveda tudi ta račun ne bo izstavljen nikomur. Kaj se bo zgodilo, če ne bomo evropsko primerljivi? Verjetno tudi strateškega partnerja ne bomo dobili. Vlada se zelo prizadeva, da bi ga, ampak če se te zadeve ne bodo uredile tako, da bodo lahko v komercialni sestavi vozili vlaki po naših tirih, seveda strateški partner v Slovenijo ne bo prišel. Zato s tega mesta pozivam, seveda izven konteksta tega amandmaja, naj mi bo oproščeno, spoštovani predsednik, da se seveda takoj pristopi k temu. Naj se imenuje nek svet, ki bo dal pospešek, kajti ni razlogov, da ne bi začeli. denar imamo, poroštveni zakon, kot rečeno, je bil že v prejšnjem mandatu sprejet, za najem kreditov, projekte nekatere imamo. Ministrstvo je naredilo tudi razumen korak v tem smislu, da je pospešilo izgradnjo drugega tira zaradi tega, ker smo ugotovili, da prostorski akti za tako imenovano enotirno progo so že sprejeti in da načrti obstajajo in tako naprej. Prej bomo tu pridobili nekaj časa. In ne vidim razloga, da ne bi začeli s temi deli takoj, zlasti pa zagotavljati normalne varnostne pogoje in normalne eksploatacijske pogoje za vožnjo vlakov v komercialni sestavi. Sedaj tega nimamo. Poziv Vladi: prosil bi, da pristopimo k temu jutri.
Hvala lepa. Opozoril bi, da se sicer tehtne pripombe, ocene in predlogi, ki so bili dani, da se pri tej razpravi osredinimo na oba amandmaja k 4. členu, ker bo še prilika, da se o teh, drugih pomembnih vidikih razpravlja. Čeprav, kot sem rekel, ne zanikam aktualnosti in vsebinske tehtnosti razprave. Torej, se osredinimo bolj na amandmaje. Želi še kdo razpravljati? Državni sekretar, gospod Jakomin.
Hvala lepa. Zahvaljujem predlagateljem amandmajev za to iskreno pomoč, ki so jo nam želeli dati pri izboljšanju Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu, pa vendar moram povedati, da stališče predlagatelja je, da se amandmaje zavrne. Predlagatelji amandmaja menijo, da bi bilo treba med definicijo uvrstiti tudi to strokovno terminologijo [[...]]kot so: bistvene zahteve, interoperabilnost, komponente interoperabilnosti, tehnično specifikacijo interoperabilnosti, ki jih zakon tudi v nadaljevanju uporablja. Uvršanje teh pojmov med definicije bi pomenilo podvojevanje, saj so bistvene zahteve opredeljene v 10. členu novele zakona oziroma v 12. členu zakona, ki se spreminja. Nadalje, interoperabilnost je opredeljena v 6. členu v prvem odstavku zakona, ki se spreminja. Komponente interoperabilnosti so opredeljene v 10. členu in tehnična specifikacija je opredeljena v 7. členu zakona, ki se spreminja. Glede besede "poznejši". Uporaba, prevedena, v direktivi o interoperabilnosti se kot taka tudi uporablja v noveli zakona. Menimo, da tudi iz besede "nadaljevalni" ni mogoče razbrati, da gre za frazo projekta, ki pri uporabi novih tehnologij in specifikacij ni smiselna. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o obeh amandmajih k 4. členu? Ugotavljam, da ne želi. Zato zaključujem razpravo o tem členu in dveh amandmajih. V razpravo dajem 14. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo o tem razpravljati? Dr. Peter Verlič.
Hvala. Bistvo predlaganega amandmaja je pač to, da se pri vseh odločitvah, ki jih varnostni organ sprejema in ki se zaključijo z nekim dovoljenjem, kakorkoli že, da se v zakon zapiše nek rok, v katerem je to treba določiti. In to je, mislim da, smiseln predlog. Na Odboru za promet so predstavniki Agencije za železniški promet dejali, da oni vsa dovoljenja izdajo že v bistveno krajšem roku, v 14 dneh. Če pa vendar imamo neko zakonsko varovalko, ki je zdaj z našim predlogom celo podaljšanja na en mesec, pa s tem pravzaprav vsi imamo pred seboj nek časovni potek, do kdaj morajo dovoljenja biti izdana. Mislim, da tukaj ni v tem nobena težava. Izognili bi se radi, da se bi kakšni postopki vlekli predolgo časa in bi prišlo do sklicevanja različnih organov drug na drugega, kar se je v preteklosti že dogajalo. Na koncu pa trpi tehnična rešitev. Recimo, lahko se zgodi, da nek varnostni sistem ali pa gradbeni, nek odsek proge, neka varnostna naprava, zapornice, karkoli pač že, sploh pa, če bo šlo za nove tehnične rešitve, da se bodo ti postopki vlekli predolgo časa. In predlog je pravi. Ne vidimo nobenega problema, da bi to ne bilo mogoče storiti v nekem primernem roku, to pa je po naši oceni 30 dni, en mesec. To, seveda, tudi predlagamo, da se za te primere, ki so v tem členu opredeljeni, tudi zapiše, pa potem ne bo nobenega arbitriranja med organi. Imeli bodo zakonsko normo, do kdaj je treba kakšno dovoljenje izdati. V nasprotnem primeru pa seveda lahko pridemo do tega, da se bodo postopki na račun tega, ker roki niso predpisani, vlekli in da bo na koncu to šlo na škodo, ne nazadnje, tudi varnosti v železniškem prometu. Če pa celo predstavniki Agencije za železniški promet trdijo, da so to sposobni narediti v 14-ih dnevih, potem pa sploh ne vidim razloga, da v zakon tega 30-dnevnega roka ne bi zapisali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi o tem amandmaju k 14. členu še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes, v okviru glasovanja, najmanj pol ure po zaključeni 25. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na drugo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O PREJEMKIH POSLOVODNIH OSEB V GOSPODARSKIH DRUŽBAH V LASTI REPUBLIKE SLOVENIJE IN SAMOUPRAVNIH LOKALNIH SKUPNOSTIH v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnem zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima mag. Darja Radić, državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarstvo. Prosim.
Spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Predlog zakona o prejemkih poslovodnih oseb v gospodarskih družbah v lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnostih ureja prejemke direktorjev v družbah, v katerih je večinska lastnica država Republika Slovenija ali pa samoupravna lokalna skupnost. Zakon predpisuje načela in omejitve, ki jih morajo upoštevati člani nadzornih svetov pri določanju prejemkov in pravic direktorjev. Predlog zakona je pravzaprav nadgradnja že v prejšnjih letih sprejetih aktov Vlade Republike Slovenije, s katerimi je Vlada želela urediti prejemke direktorjev v družbah, kjer je večinska lastnica država ali samoupravna lokalna skupnost. Prvič je bilo to že leta 1998, potem leta 2002 in kot verjetno veste, zadnja priporočila je Vlada sprejela v začetku leta 2009. Dejstvo je, da je Vlada do sedaj za to področje sprejemala predvsem priporočila, ki, kot veste, niso obvezna. Dosedanja praksa je pokazala, da ta priporočila niso vedno upoštevana, zato se je Vlada odločila, da to področje uredi z zakonom. Predlog zakona pa ima tudi cilj, da z upravljavskega vidika uredi enotna pravila za nagrajevanje direktorjev, kjer nastopa Republika Slovenija ali lokalna skupnost kot večinska lastnica. Glavna rešitev predloga zakona je v tem, da bodo člani nadzornih organov morali pri določanju prejemkov in tudi drugih pravic upoštevati enaka pravila, seveda pa je odgovornost za sestavo in sklenitev pogodbe še vedno na nadzornem svetu. Predlog tako omogoča direktorju fiksen in variabilen prejemek. Fiksen prejemek bo določila Vlada Republike Slovenije z uredbo, in sicer v skladu z razmerji povprečnih plač v družbi oziroma v skupini. Poleg tega pa bo direktor upravičen tudi do variabilnega dela, če bo dosegel zastavljene cilje, ki mu jih bo postavil nadzorni svet. Z zakonom je določena le zgodnja meja variabilnega prejemka, in sicer v višini 30% fiksnega prejemka. Zakon omejuje tudi izplačilo odpravnin. Tako direktorji, ki bodo ostali zaposleni v družbi, ki so jo prej vodili, ne bodo upravičeni do odpravnine, bodo pa upravičeni do drugih pravic, ki so pomembne za normalno opravljanje njihove funkcije, kot je na primer uporaba službenega vozila, reprezentanca in tako naprej. To pa seveda v okviru pravil, ki jih mora oblikovati nadzorni svet. Predlog zakona tudi predvideva kazenske sankcije za člane nadzornih svetov, če ne bodo upoštevali določbe tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Matjažu Hanu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Še enkrat lep pozdrav, predsednik. Spoštovana državna sekretarka. Spoštovane poslanke in poslanci! Odbor za gospodarstvo je 3. februarja 2010 kot matično delovno telo obravnaval Predlog Zakona o prejemkih poslovodnih oseb v gospodarskih družbah v lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnosti. Seji odbora so prisostvovali predstavniki predlagatelja, to je Ministrstvo za gospodarstvo in Zakonodajno-pravna služba. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, na podlagi katerega so poslanske skupine koalicije tudi vložile amandmaje ter z njimi upoštevale pretežni del pripomb Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Državnega sveta, ki predlog zakona podpira ter predlaga dve konkretni spremembi predloga zakona, ki pa ju odbor ni upošteval. Ker je bil v skladu s 145. členom poslovnika Državnega zbora predlog zakona poslan v mnenje lokalnim skupnostim, so bila odboru posredovana mnenja treh občin, in sicer občine Trbovlje, občine Izola in mestne občine Maribor. Iz teh mnenj izhaja, da je vzpostavitev enotnega sistema prejemkov in pravic direktorjev v družbah [[...]]
Prosim za posluh v dvorani.
[[...]]v večinski lasti države oziroma lokalnih skupnosti tudi potrebna. Seja je potekala tako, da je uvodoma, tako kot danes državna sekretarka z ministrstva za gospodarstvo, mag. Darja Radić, na kratko predstavila zlasti temeljne razloge za sprejetje predloga zakona, pa tudi njegove poglavitne rešitve. Ob zaključku uvodne predstavitve pa je poudarila, da Vlada amandmaje poslanskih skupin koalicije podpira. V okviru razprave o posameznih členih je večina razpravljavcev podprla predloženo zakonsko besedilo, saj so poudarili, da ga iz različnih razlogov dejansko potrebujemo. So pa posamezni razpravljavci opozarjali na nekatera vprašanja, ki se odpirajo ob njegovi obravnavi. Vzpostavljeno je tako bilo, da se je treba zavedati dejstva, da se v zakonodajni proceduri istočasno nahaja tudi Predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, s katerim bo na sistemski način urejeno upravljanje kapitalskih naložb v lasti Republike Slovenije in lokalnih skupnosti. Temeljito bi zato kazalo razmisliti, ali bi bilo pametneje ali primerneje tudi urejanje prejemkov direktorjev teh podjetij urediti v njegovem okviru. Podan je bil tudi proceduralni predlog, da se z obravnavo predloga zakona prekine, dokler se ne ugotovi, kako je obravnava vprašanja prejemkov in direktorjev urejena v Predlogu zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije. Ta predlog ni bil sprejet. Pretežni del razprave pa se je nanašal na določbe 4. člena, ob katerih so bile vzpostavljena naslednja vprašanja. Variabilnemu delu prejemka bi kazalo dati večji poudarek in ga ne tako rigorozno opredeliti, saj bi na ta način lahko direktorje resnično motivirali. V zvezi z določbo petega odstavka 4. člena teh določb ter določbami 7. člena je bilo opozorjeno na vprašanje o suverenosti lokalnih skupnosti oziroma ustreznosti predlagane rešitve, po kateri bo Vlada tista, ki bo z odredbo določila višino sprejemljivega prejemka tudi za družbe, ki so v večinski lasti lokalnih skupnosti, ter rešitev, da bodo morali organi nadzora tudi teh družb pogodbeno posredovati Ministrstvu za gospodarstvo. Izraženo je bilo mnenje, da bi bilo glede na delitev pristojnosti med državo in lokalnimi skupnosti primerneje, če bi o plačah direktorjev družb, ki so v večinski lasti lokalnih skupnost odločali na primer občinski sveti teh skupnosti. Nejasno je bilo razmerje med določbo pete alineje prvega odstavka 4. člena in določbo drugega odstavka istega člena. Po eni strani je namreč nagrajevanje direktorjev z delnicami prepovedano, po drugi strani pa, kot izjema, dovoljeno, kar je zelo nenavadno. Predstavnice in predstavniki Vlade so v zvezi z izpostavljenimi vprašanji podali tudi določna pojasnila in so zelo jasno povedali svoje odgovore. Odbor je po končani razpravi sprejel vse amandmaje poslanskih skupin: SD, Zares, DeSUS in LDS, v skladu s tem pa je bilo tudi pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je tudi sestavni del poročila odbora. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališče poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Matjaž Zanoškar. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice, kolegi. Predstavljam stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o prejemkih poslovodnih oseb v gospodarskih družbah v večinski lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnosti. V Poslanski skupini DeSUS bomo z veseljem podprli predlog zakona o prejemkih poslovodnih oseb, ki je pred nami. Po naši oceni zakon dokaj zadovoljivo omejuje višino prejemkov direktorjev državnih služb, predvsem glede na pričujočo finančno krizo in gospodarsko recesijo, ki jo zelo intenzivno občutimo tudi v naši državi. V takšni krizi še posebej bodejo v oči razlike v višini prejemkov delavcev in poslovodnih oseb predvsem v družbah, ki so v večinski lasti države in lokalnih skupnosti. Vlada do zdaj ni imela zakonske možnosti, da višino prejemkov omeji, temveč je lahko dajala zgolj priporočila, ki so se izkazala, bolj kot ne, za neučinkovita. Žalosti pa nas, da Vladi ni ostalo drugega, kot da menedžerje na tak način prisili, da ravnajo gospodarno ter da se zaradi variabilnega dela plače, ki bo odvisen od uspešnosti poslovanja družbe, resnično trudijo za uspešno delo družbe, ki jo vodijo. Tako je Vlada pripravila predlog zakona, s katerim se vzpostavljajo enotna pravila pri določanju prejemkov in odpravnin članov uprav, izvršilnih direktorjev, poslovodij in prokuristov v teh družbah. Predlog zakona vsebuje načela in omejitve, ki jih morajo upoštevati člani nadzornih svetov pri določanju prejemkov in pravic direktorjev. S tem je država kot večinska lastnica, izkoristila pravico poseganja v družbo, obenem pa ni odvzela pooblastil nadzornim svetom. Bruto plača vodilnih delavcev bo določena v razmerju s povprečno bruto plačo v družbi oziroma skupini. Direktorjevi prejemki bodo sestavljeni iz bruto plače ter [[...]]prejemka. Za sestavo in sklenitev pogodbe bo še vedno odgovoren nadzorni svet. Predvidene pa so tudi kazni za nadzornike, ki zakona ne bodo upoštevali. Vse pogodbe in določila, ki bodo v nasprotju s tem zakonom, bodo nični. V Poslanski skupini DeSUS še posebej pozdravljamo omejitev odpravnin na višino največ šestih bruto mesečnih plač direktorja. Posamezna poslovodna oseba bo upravičena do odpravnine le v primeru, da zapusti podjetje, kar je pravzaprav tudi smisel odpravnine. Glede na povedano ter v upanju in prepričanju, da bomo zmanjšali nezadovoljstvo državljank in državljanov glede enormnih plačil poslovodnim strukturam v podjetjih v državni lasti, bomo v Poslanski skupini DeSUS ta predlog z veseljem podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnica Vlade! Danes je prišel v javnost podatek, da je z 31. januarjem zabeleženo v državi Republiki Sloveniji 99.783 brezposelnih. V preteklosti se nihče nikdar ni vprašal, kako je mogoče, da ima predsednik Vlade države Republike Slovenije plačo približno 6 do 7.000 bruto evrov, medtem ko so imeli, brez nadzora, različni direktorji, člani nadzornih svetov podjetij, ki so poslovala celo z rdečimi številkami, plače, ki so se sukale v petmestnih številkah; 2-, 3-, 4-krat večje plače od predsednika Vlade. In to sramoto smo prenašali dolgo, dolgo časa. Hvala bogu, da se je Vlada spomnila predlagati zakon o prejemkih poslovodnih oseb, čeprav ta zakon zagotavlja zgolj enaka merila za določanje prejemkov in odpravlja dosedanja nesorazmerja, čeprav še vedno prepušča članom nadzornih organov, da odločajo o višini prejemkov direktorjev družb, ki so v državni lasti, in družb, ki so v lasti občin, samoupravnih lokalnih skupnosti, je vsaj korak. Z velikim veseljem bi vsem poslankam in poslancev privoščil ob obravnavi in sprejemanju tega zakon, ki bo začel veljati čez tri mesece, tudi primerjalne podatke, kakšna je bila ta zgodba do sedaj v vseh podjetjih, ki so v lasti države. Prav rad bi enkrat videl te številke, koliko plače je imel direktor tega, tega, tega podjetja, predsednik nadzornega sveta, člani nadzornih svetov in odborov. Milijarde evrov so šle na ta račun, ker je bila na tem področju čista anarhija, rezultat tega, med drugim, pa je 99.783 brezposelnih! Mi bomo ta zakon podprli v Slovenski nacionalni stranki, ob tem da še enkrat opozarjam, kot sem opozoril na matičnem delovnem telesu, pa to opozorilo ni naletelo na preveč posluha, da je določilo pete alineje prvega odstavka 4. člena v nasprotju s petim odstavkom 4. člena. Namreč, najprej govori o tem, da direktorjem ni mogoče oziroma se jim ne sme odpravnine izplačevati z vrednostnimi papirji, kasneje pa v petem odstavku govori, da se jim lahko odpravnina plača v 50% z vrednostnimi papirji. To je prva nejasnost oziroma zame je to nasprotje v zakonu. In drugič, zakaj me to moti? Če je določen znesek odpravnine, na primer Bogdan Barovič bo dobil 2000 evrov odpravnine, je zgodba jasna. Če bo Bogdan Barovič dobil 50% vrednostnih papirjev, so ti lahko vredni 500 evrov ali pa 7000 evrov, pomeni, da nisem dobil določene odpravnine, zato me moti. Še bolj pa nas moti 8. člen, ki govori o kazni, ki jo prejmejo člani nadzornega sveta oziroma odborov, ki so ravnali v nasprotju z zakonom. Prav je, da se jih kaznuje, ampak, logično vprašanje, kako vendarle lahko član nadzornega sveta dela v nasprotju z zakonom: saj ja ne sme, saj ja ne more! Kaj ga bomo kaznovali! Sploh ne sme biti član nadzornega sveta, če dela v nasprotju z zakonom! In kot tak za dobro plačilo do sedaj bi moral zakone poznati. Mi bomo podprli ta zakon o prejemkih in upam, da se bo ta zakon še razvijal. Hvala lepa.
Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo podprli Predlog zakona o prejemkih poslovnih oseb v gospodarskih družbah v lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnosti. Gre namreč za enega v nizu ukrepov v času pričujoče globalne krize. Glavna rešitev, ki jo prinaša zakon, je omejitev plač [[...]]
Prosim, mir v dvorani!
[[...]]enotnega sistema nagrajevanja. Že na začetku krize je Vlada sprejela sporočilo o nagrajevanju uprav in nadzornih svetov. Kmalu pa smo se znašli v težavah, saj nekatera podjetja teh priporočil niso dosledno upoštevala. Ne glede na problematiko nagrajevanja in podporo zakona, pa želimo v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov Slovenije še posebej izpostaviti temeljni problem, ki je sploh vzrok temu zakonu, ki je danes pred nami, namreč, da naš sistem korporativnega upravljanja podjetij v državni lasti očitno ne deluje. Zakaj je temu tako, je lahko kompleksno, a hkrati enostavno vprašanje. Gre namreč za dejstvo, da država že danes ima vzvode, da preko imenovanja nadzornikov lahko postavlja usmeritve za delovanje uprav, kljub temu pa so nadzorniki neodvisni od lastnikov. Zato se v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov Slovenije v povezavi z zakonom o upravljanju kapitalskih naložb nadejamo in pričakujemo, da bo predlagani zakon prispeval h končni vzpostavitvi preglednega sistema korporativnega upravljanja, kjer bodo relacije urejene in transparentne ter kjer bo znana predvsem odgovornost tistih, ki upravljajo s podjetji. Dokler pa ta cilj ne bo dosežen, pa velja podpreti zakon, ki bo uredil vsaj področje plač. Ne nazadnje gre tudi za pomembno simbolno potezo, da morajo poslovodstva deliti usodo globalne krize z drugimi državljani. Iz zakona izhaja rešitev v smeri vzpostavitve enotnih pravil pri določanju prejemkov in odpravnin članov uprav, izvršnih direktorjev, poslovodij in prokuristov v teh družbah. V tem trenutku v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov Slovenije tako rešitev ocenjujemo kot ustrezno, velja pa opozoriti na nevarnost morebitnih izigravanj zakona z drugačnimi inovativnimi rešitvami. Namreč, poskrbeti moramo, da s takimi ukrepi ne bo, tako kot pravi Vlade, ogrožena prav dolgoročna vzdržnost družbe. Še posebej v teh časih si v najpomembnejših podjetjih ne smemo dovoliti, da teh podjetij ne vodijo najsposobnejši in najkvalitetnejši kadri. Glede na navedeno bomo v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov Slovenije glasovali za sprejetje zakona z obžalovanjem, da tega zakona nismo sprejeli že v preteklosti, saj zakonov ni mogoče sprejeti za nazaj.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Matevž Frangež. Prosim.
Spoštovane in spoštovani! Socialni demokrati smo zavezniki skladnega socialnega razvoja naše družbe. Slovenske skupnosti ne vidimo kot skupnosti velikih socialnih razlik, ampak svoje zglede prepoznavamo v pristopih, ki sistemsko urejajo razmerje med najvišjo in najnižjo plačo. Po dvigu minimalne plače zato sedaj pristopamo k urejanju druge strani te premice in jo spreminjamo v daljico v tistem delu gospodarstva, v katerem je kot lastnik prisotna Republika Slovenija. Z ureditvijo korporativnega upravljanja podjetij v državni lasti, ki je prav tako v postopku sprejemanja v Državnem zboru, si Socialni demokrati obetamo, da bomo z odgovornim in strateških upravljanjem podjetij v državni lasti končno dokazali, da je država lahko dober lastnik podjetij in da imajo ta podjetja pomemben razvojni, ekonomski in socialni učinek na skladen razvoj celotne skupnosti. Zato kot jedro te razprave razumemo naše skupne napore, da uredimo korporativno upravljanje državnih podjetij ob hkratnem premisleku o tem, kje država nastopa kot strateški lastnik in mora to vlogo ohraniti tudi v prihodnje, kje pa je mogoč umik države iz lastništva podjetij. Že večkrat smo poudarili, da mora ta umik biti premišljen in selektiven in nikakor ne sme slediti ambicijam po razprodaji državnega premoženja. Nedvoumno je, da je še posebej v času gospodarske in socialne krize pozornost javnosti na plače menedžerjev v državnih podjetjih še posebej občutljiva. Urejanje tega področja pa javnost še dodatno pozdravlja zaradi ogorčenja, zaradi nesprejemljive tajkunizacije v minulem obdobju, ki je očitno pokazala na kopičenje premoženja v rokah peščice. To je za mnoge izmed nas še toliko bolj boleče, ker so to premoženje ustvarjale mnoge generacije vseh naših ljudi. Socialni demokrati v Sloveniji prepoznavamo mnogo dobrih podjetij. Dobro podjetje ja za nas tisto podjetje, v katerem delajo dobri in zadovoljni delavci, ki so pošteno plačani za dobro opravljeno delo in ki imajo predane in prodorne menedžerje, ki s svojim vodenjem zasledujejo najboljše interese teh podjetij, zaposlenih, lastnikov, okolja in skupnosti. Kako pomemben je dober in motiviran menedžer, ki ima ob svojih znanjih še ustrezen etični odnos do podjetja, ki ga upravlja, je še posebej jasno, ko pogledamo na nekatere izmed slovenskih podjetij, ki so zaradi slabega vodenja in izčrpavanja podjetij ta podjetja resno ogrozili ali pa vsaj zapravili tiste strateške prednosti, ki so si jih pred tem ustvarili na slovenskem, evropskem in svetovnem trgu. Izkušnja prejšnjega mandata je pri nekaterih izmed teh podjetji še posebej boleča. Ekscesni primeri v preteklosti so jasno pokazali na neprimerno ureditev višine plač in variabilnih prejemkov poslovodstev podjetij, ki so v lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnosti. Prav zaradi teh primerov se je pokazala potreba, da se to področje sistemsko uredi. Prav tako lahko rečemo, da je podlaga za predlagani zakon koalicijska pogodba, ki jasno navaja, da se bo koalicija zavzela za zgornjo mejo menedžerskih plač, nagrad in odpravnin, in sicer na način, da bodo ti prejemki vezani na zagotavljanje dolgoročne stabilnosti družb, ki jih menedžerji vodijo. Posledica je obravnavani predlog zakona, ki bo uredil praktično vseh prejemke teh poslovodnih oseb, od bruto plač do variabilnega dela plač in ne nazadnje tudi vprašanje odpravnin z omejitvijo na maksimalno 6-kratnik bruto plače. V poslanski skupini menimo, da je urejanje področja prejemkov poslovodnih oseb dobrodošlo, v nekaterih pogledih tudi nujno, zato bomo v interesu skladnega in povezanega razvoja slovenske skupnosti v interese družbe majhnih socialnih razlik predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Danijel Krivec, prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Cenjene kolegice in kolegi, državna sekretarka. Lepo pozdravljeni. V koalicijskem sporazumu so se koalicijski partnerji, skupaj z Združenjem delodajalcev Slovenije in Gospodarsko zbornico zavzeli za pripravo priporočila o zgornji meji za menedžerske plače, nagrade in odpravnine ter za sejnine in nagrade nadzornih svetov v vseh podjetjih. Urejanje prejemkov direktorjev v gospodarskih družbah doslej ni bilo v pristojnosti Vlade Republike Slovenije, tudi če so bile v neposredni ali posredni večinski lasti države. Vlada Republike Slovenije ne odloča o pogodbah s poslovodnimi osebami gospodarskih družb in pogodb z njimi tudi ne sklepa, razen v izjemnih primerih, na primer pri družbi Sodo, pri družbi Borzen d.o.o, v katerih kot edina ustanoviteljica imenuje in razrešuje direktorja ter odloča tudi o njegovi plači. To je po Zakonu o gospodarskih družbah pristojnost nadzornega sveta. Vlada Republike Slovenije je doslej lahko članom nadzornih organov v gospodarskih družbah, ki so v večinski lasti države, zgolj priporočala, kako naj ravnajo pri določanju plač direktorjem. V primeru, da bo predlog tega zakona sprejet, se bo to spremenilo, in bo vlada določala enotna pravila pri določanju prejemkov in odpravnin članov uprav, izvršnih direktorjev, poslovodij in prokuristov v družbah v večinskem državnem lastništvu. Predlagatelj zakona tako navaja, da se s predlogom zakona uresničuje cilj po vzpostavitvi enotnega sistema prejemkov poslovodnih oseb v družbah, v katerih je Republika Slovenija ali samoupravna lokalna skupnost neposredno ali posredno imetnica večinskega deleža družbe ali pa sta to obe skupaj. Po novem bo direktor tega predloga zakona upravičen do bruto plače, ki jo določil Vlada z uredbo. Predviden naj bi bil 5-kratnik povprečne bruto plače. Direktor je tudi upravičen do spremenljivega dela plačila za uspešnost poslovanja, ki lahko znaša največ 30% bruto plač direktorja v poslovnem letu. Ravno tako je upravičen do odpravnine, ki se določi v višini največ 6-kratne bruto mesečne plače direktorja. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ocenjujemo ta korak v pravo smer in ne bomo nasprotovali temu zakonu.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojz Posedel. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares bomo predlog zakona podprli. Več je razlogov, zakaj soglasna podpora temu predlogu in tudi veselje, da so vse do sedaj predstavitve poslanskih skupin potrdile, da je ta predlog zakona dober in nujen. Urejanje izplačil prejemkov do sedaj ni bilo urejeno na takšen način, da bi lahko Vlada urejala višino izplačil v podjetjih, tudi kjer je večinski ali delni lastnik v neposredni ali posredni lasti, ker je bila to pristojnost po zakonu o gospodarskih družbah nadzornih svetov. Pokazalo se je, veliko je bilo primerov, ki so pokazali na nevzdržnost dosedanje ureditve, in da je na te pojave Vlada že v lanskem letu, v letu 2009, reagirala in sprejela priporočila, kako naj ravnajo posamezni nadzorni sveti, vendar je to lahko bilo upoštevano ali pa ne. Še bolj pa so bili primeri, ki so se pojavljali v času, ko je nastopila finančna in gospodarska kriza. Pokazala je oziroma bolje rečeno razgalila je načine, oblike in pa višino nekaterih prejemkov vodilnih zaposlenih in da so bili ta izplačila posledica kratkoročnih ciljev, ker so bili osredotočeni samo na doseganje kratkoročnih ciljev, ki so pokazali na kratek rok celo izredne rezultate, na dolgi rok pa so pomenili celo lahko začetek konca tudi uspešnega podjetja. In tukaj se je pojavil v delu menedžerjev tudi pojav, lahko imenovan moralni hazard, ko se je praktično s samo nagrajevanjem uspeha - s tem da neuspeh na dolgi rok pa s tem ni bil kaznovan - prišlo do enormnih izplačil in do pojavov, ki so bili nesprejemljivi. Zato tudi odločitev in predlog Vlade, da z zakonom uredi izplačila na vseh področjih, tako da bo izplačilo povezano direktno z uspehom poslovanja, ki ne bo merjen samo na kratek rok, ampak bo zagotavljal dolgoročno razvojno sposobnost podjetja in pa vzdržnost izplačil. Ob tem v Poslanski skupini Zares opozarjamo tudi, da s takšnim zakonom ne gre za nobeno kaznovanje menedžerjev, ki vemo, da so v prvih vrstah za uspeh in za delo podjetij, da so takšne rešitve v zakonu sprejete in predlagane zaradi posameznikov, ki so izkoristili situacijo, in da so samo nekateri takšni, ki niso spoštovali tistega osnovnega, moralnega temelja, kako ravnati in si ne izplačevati enormnih prejemkov ob tem pa celo odpuščati delavce. Zato je ta zakon dober in bomo v Poslanski skupini Zares podprli ta zakon, ker bo omejil prejemke v okviru družbene sprejemljivosti. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Franc Bogovič. Prosim.
Lep dober dan. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani predsednik, državne sekretarka. Priporočila, kako naj se uredijo prejemki vodilnih v družbah v večinski lasti Republike Slovenije ali samoupravnih lokalnih skupnostih, so bila sprejeta prvič že leta 1998, potem tudi leta 2002 in nazadnje leta 2009, vendar se je v praksi pokazalo, da dana priporočila predstavnikom nadzornih svetov niso zadostovala. V času gospodarske krize in vse bolj očitne in prisotne krize moralnih, etičnih vrednot je več kot očitno nujno potrebno to družbeno razmerje urediti z zakonom. Očitno je, da kot družba in posamezniki nismo dovolj zreli, da bi se tisti, ki so za to odgovorni, obnašali in ravnali času in situaciji primerno. Vse prevečkrat se predvsem v javnem sektorju oziroma, če gremo tokrat še širše, tudi v družbah v večinski lasti države ali občine ne morejo upreti skušnjavi in zaradi pomanjkanja splošne odgovornosti do države Republike Slovenije in njenih državljank in državljanov neracionalno, predvsem pa v korist ozkega izbranega kroga ljudi zlorabljajo priložnosti in položaj predvsem v lastne finančne, materialne koristi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zatorej podpiramo predlog, da se ta problematika uredi z zakonom in na ta način tudi postavijo enotna pravila delovanja in uresničevanja funkcije upravljavca Republike Slovenije oziroma lokalne skupnosti v teh družbah. Še enkrat, predlog zakona bomo podprli.
HvalaKončali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 25. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.10. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na drugo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O STORITVAH NA NOTRANJEM TRGU, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Mag. Darja Radić, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci. Predlog zakona o storitvah na notranjem trgu delno prenaša v slovenski ravni red direktivo o storitvah na notranjem trgu Evropske unije. Ta direktiva je izredno horizontalne narave. Nanaša se na vse storitve, razen na tiste, ki so posebej izvzete iz te obravnave. Poleg splošnih zahtev v zvezi z dovoljenji za opravljanje storitev preko sedeža gospodarske družbe in za prosto čezmejno opravljanje storitev predlog zakona opredeljuje tudi upravno poenostavitev, opredeljuje tudi način zagotavljanja kakovosti storitev in vključuje tudi poglavje o pravnem sodelovanju pristojnih organov držav članih. Glede upravne poenostavitve je mogoče pomembno izpostaviti, da je v tem okviru v zakonu opredeljena tudi zahteva po vzpostavitvi elektronske enotne kontaktne točke, katere ustrezno delovanje je pogoj za pravilen in uspešen prenos direktive o storitvah na notranjem trgu v pravni red Republike Slovenije. Preko te enotne kontaktne točke, ki jo tudi pripravljamo v Sloveniji in ki bo povezana s pristojnimi organi, bodo lahko vsi ponudniki storitev v Evropski uniji opravili vse postopke in formalnosti za začetek opravljanja storitev v Republiki Sloveniji na daljavo in po elektronski pošti, in to tako od vloge do pridobitve dovoljenja. Poleg tega bodo preko enotne kontaktne točke tudi ponudniki in prejemniki lahko pridobili ažurne in jasne informacije v zvezi z vsemi storitvami v Republiki Sloveniji. Kar se tiče prostega ustanavljanja, bi rada poudarila, da to poglavje ureja vprašanja, ki se nanašajo na dovoljenja, potrebna za opravljanje določene storitve preko sedeža gospodarske družbe, natančneje pa opredeljujejo posamezne postopke sektorski predpisi. Mogoče poudarek iz tega poglavja. V tem poglavju zakon opredeljuje postopke, roke, izdajo in pravna sredstva, njihovo veljavnost, možnost izbire med več kandidati. Bistvena novost v tem poglavju je ta, da na področju izdaje dovoljenj velja, da molk organa pomeni izdajo dovoljenja, ne pa možnosti pritožbe, kot to, recimo, generalno določa Zakon o upravnem postopku. Pristop, da je z molkom organa dovoljenje podeljeno, pozna pa seveda tudi izjeme, in sicer v primerih, ko gre za pomembne naloge javnega interesa, kot so varnost, javni red, zdravje, varstvo okolja. Poglavje o prostem opravljanju storitev zajema pogoje za ponudnike storitev, pod katerimi se lahko začnejo opravljati storitve v Republiki Sloveniji. Kot sem že omenila, zakon ureja tudi vprašanje kakovosti storitev, ki bo dosežena z zagotavljanjem informacij o ponudnikih in njihovih storitvah, zavarovanjem tudi poklicne odgovornosti in garancijami, vsebuje tudi pravila o preprečevanju nezdružljivosti nekaterih dejavnosti in o reševanju pritožb v primeru nepravilne opravljene storitve. Potem imamo še poglavje o upravnem sodelovanju držav članic Evropske unije, ki postavlja pravila za obvezno sodelovanje pristojnih organov s pristojnimi organi drugih držav članic z namenom, da se zagotovi nadzor nad ponudniki storitev. No, in za izmenjavo informacij o ponudnikih in za opozarjanje v primeru storitev, nevarnih za zdravje, varnost ali okolje, pa tudi za postopke pri posamičnih izjemah glede prostega opravljanja storitev, se v primeru dvoma o verodostojnosti ponudnikov uporablja tako imenovani elektronski informacijski sistem tako imenovani e-VEM sistem. No, zakon opredeljuje na splošno tudi nadzor, ki ga opravljajo pristojni inšpekcijski organi, ti sicer v tem zakonu niso natančno navedeni, ker gre za vse pristojne organe po področjih, ki so urejeni v področnih zakonih. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakon je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Matjažu Hanu za predstavitev poročila.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Še enkrat lep pozdrav državnim sekretarjem, vam poslankam in poslancem! Odbor za gospodarstvo je tako kot prejšnjo točko 3. februarja 2010 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o storitvah na notranjem trgu. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki predlagatelja, se pravi Ministrstvo za gospodarstvo in Zakonodajno-pravna služba, na seji pa so bili prisotni tudi predstavniki Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, na podlagi katerega pa so tako kot po navadi poslanske skupine koalicije tudi vložile amandmaje ter z njimi upoštevale pretežni del pripomb Zakonodajno-pravne službe. Seja je potekala kot po navadi, najprej je uvodoma državna sekretarka Ministrstva za gospodarstvo mag. Darja Radić na kratko predstavila temeljne razloge za sprejetje predloga zakona ter zlasti njegove poglavitne rešitve. Pri tem pa je poudarila, da se s predloženim zakonskim besedilom v slovenski pravni red delno prenaša določbe direktive Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu. Ob zaključku uvodne predstavitve pa je opozorila, da Vlada amandmaje poslanskih skupin koalicije podpira, ker so nomotehnične narave, tako da prispevajo k izboljšanju zakonskega besedila. Člani odbora v okviru razprave o posameznih členih o predlaganih rešitvah niso razpravljali. Razpravljali so le o 7. členu, kjer je bilo opozorjeno na vprašanje problematike regularnih oziroma dereguliranih poklicev in težav, ki se v zvezi s tem v praksi pojavljajo. Odbor je po končani razpravi sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS, v skladu s tem pa je bilo pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora. Najlepša hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Nedvomno lahko trdim, da smo vsi, vseh 90 poslank in poslancev, enotnega mnenja, da je v tem času tako delo Državnega zbora, še posebej pa Vlade in znotraj Vlade delo Ministrstva za gospodarstvo eno najpomembnejših vsebin in ustanov. Zato z vsem spoštovanjem do vašega truda in na vašem ministrstvu, se mi zdi čudno in velika škoda, da se ukvarjate in izgubljate čas ter trud s takšnim zakonom, kot je ta - Zakon o storitvah na notranjem trgu, ko je toliko pomembnih zakonov pred nami, ki izvirajo iz izhodne strategije. Povedal bom, zakaj, da boste pravilno razumeli, in s tem bom povedal tudi stališče Slovenske nacionalne stranke, ki je absolutno proti in prosi poslanke in poslance, da nasprotujejo temu zakonu. Poglejte, zakaj. Po razpoložljivih podatkih nobena od držav članic Evropske unije nima področja prostega opravljanja storitev urejenega tako, da bi to pomenilo izvedbo te direktive. Nobena! Glede na dejstvo, da je ta direktiva nastajala dlje časa, je bilo pričakovati, da bodo države članice čakale, kakšna bo ureditev po tej direktivi, ali bo sprejeto načelo izvora sedeža ponudnika, ali se bo nanašala na storitve v javnem interesu in tako dalje. Zato tudi države članice niso urejale tega področja. In nobena članica nima sprejetih predpisov. Zdaj mi pa, lepo prosim, povejte en pameten razlog, zakaj bi ga morala imeti ravno Slovenija! V tem času krize, ko moramo toliko pomembnih zakonov sprejeti, se ukvarjamo z vsebino nekega zakona, ki ga nihče v Evropi nima! Kar je pa najbolj žalostno, je pa to, da bomo edini 27-im članicam držav omogočali prosto opravljanje storitev v državi Republiki Sloveniji in celo tudi prosto ustanavljanje in z njim povezano področje v pravno sodelovanje. Mi, edini, v celi Evropi smo zveličani in bomo drugim ponujali, da bodo prišli, prosto trgovali pri nas, prosto ustanavljali tržne niše v državi Republiki Sloveniji, se obnašali kot gospodar v državi Republiki Sloveniji. Ko bomo mi prišli v Avstrijo, Nemčijo, Francijo, Italijo, Španijo, Grčijo, Malto - kamorkoli, 27, ne bom jih naštel, - bodo rekli: "Opa", ne može. Nimate tu kaj delati, ker nimamo še sprejete direktive o storitvah na notranjem trgu." To dejstvo je razbrati iz obrazložitve predloga tega zakona. Mislim, da toliko pošteni pa moramo biti poslanci, ne glede na koalicijo, opozicijo, ne glede na politične barve, da bomo enkrat enotno rekli temu: "Ne!" Komu smo sužnji v tej državi Republiki Sloveniji? Saj je lepo in prav, da pokažemo vzor in da spoštujemo neke direktive. Vendar, zakaj mi, ko jasno priznamo, da drugi razmišljajo in čakajo - poudarjeno - čakajo! Zakaj ne bi mi čakali in potem od drugih pobrali tisto, kar je dobro, v tem času - ob vsem spoštovanju, jaz vem, da ministrstvo dela, jaz ga cenim, tudi ministra za gospodarstvo zelo cenim, se mi pa res zdi škoda časa, škoda energije za to, da se mi ukvarjamo z direktivo o storitvah na notranjem trgu, medtem ko druge razvite države, vodilne - Nemčija, Francija, Italija čakajo. Res bi rad slišal pameten razlog, zakaj moramo biti že spet bolj papeški od papeža in zveličani nad vsemi. Absolutno bomo v Slovenski nacionalni stranki predlogu zakona nasprotovali. Brez zamere, predstavniki ministrstva, z velikim veseljem bom podprl - vesel bom, če bodo storili enako drugi, da boste vi imeli malo več časa tudi zase in za oblikovanje tistih zakonov, ki so potrebni za to, da ne bomo čez en mesec dosegli 100 tisoč brezposelnih. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi zbrani v dvorani. Pred nami je predlog zakona, s katerim se v slovenski pravni red delno prenašajo določbe direktive Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu. V zakonu bodo tako poleg splošnih zadev glede dovoljenja za opravljanje storitev izven sedeža gospodarske družbe in za prosto čezmejno opravljanje storitev na notranjem trgu, opredeljena še pravila glede poenostavitve upravnih postopkov, med drugim tudi odpravljanje, lahko rečemo, odvečnih ali nepotrebnih težav, s čimer se uvaja možnost za popolno ali pa delno odpravljanje nekaterih dovoljenj in s tem deregulacija storitev. Zakon vsebuje tudi pravila glede zagotavljanja kakovosti storitev in posebno poglavje, ki se nanaša na upravno sodelovanje pristojnih organov v državah članicah. Ko govorimo o kakovosti, ki je pomembna tudi z vidika zagotavljanja varnosti in obveščenosti uporabnika storitev, bo le-ta dosežena z zagotavljanjem vseh relevantnih informacij o ponudnikih in njihovih storitvah tako glede zavarovanja poklicne odgovornosti kot tudi garancij. V delu zakona, ki se nanaša na upravno poenostavitev, gre za opredelitev in poenostavitev postopkovnih in formalnih zahtev, naj izpostavim zahtevo po vzpostavitvi enotne kontaktne točke, katere ustrezno delovanje je pogoj za pravilen in uspešen prenos direktive o storitvah na notranjem trgu v slovenski pravni red. Pri vzpostavitvi enotne kontaktne točke smo v zamudi, saj se vzpostavitev vleče že od leta 2006, in to ministrstvo rešuje z vzpostavitvijo začasnega informacijskega portala, ki bo omogočal podjetjem v Evropski uniji, da pridobijo osnovne informacije o pravilih za opravljanje storitev v Sloveniji, vzporedno pa se nadaljujejo aktivnosti za vzpostavitev enotne kontaktne točke, pripravljen je tudi že akcijski načrt. In zadnje, kar bi rad izpostavil, zakon ureja tudi nadzor nad ponudniki storitev. V ta namen je opredeljen način obveznega sodelovanja držav članic pristojnih organov z namenom in v tem okviru tudi enotni elektronski informacijski sistem za ažurno izmenjavo informacij. Gre torej za pomemben in koristen zakon, tako z vsebinskega vidika kot tudi z vidika poenostavitve postopkov, kar pomeni manj stroškov - za zakon, ki torej ureja in odpravlja kar nekaj preteklih in trenutnih težav ter vprašanj s področja opravljanja storitev na notranjem trgu EU. V poslanskem klubu liberalnih demokratov bomo predlog zakona o storitvah na notranjem trgu podprli.
Hvala. Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Spoštovani! Glede na eno od predhodnih razprav velja poudariti, da naše članstvo v Evropski uniji ne pomeni samo možnosti za to, da pridobivamo evropska sredstva, za to, da dinamiziramo svoj razvoj, ampak pomeni. Tudi da moramo spoštovati skupno dogovorjena pravila, tudi skupno dogovorjena pravila o tem, na kakšen način bomo uveljavljali in v svoj pravni red prenašali skupno evropsko zakonodajo. Direktiva je sprejeta s strani Evropskega sveta in nacionalni parlamenti pri prenosu direktiv v svoj pravni red nimajo veliko manevrskega prostora, ampak je te direktive, skladno s sprejetimi odločitvami, pri katerih je že sodelovala na ravni Evropskega sveta tudi Slovenija, sprejeti v svoj pravni red. In točno to danes delamo z direktivo Evropskega sveta o storitvah na notranjem trgu. Pri tem ne drži informacija, da to delamo prvi, nasprotno, v desetih državah članicah - Avstrija, Italija, Litva in drugih državah - so že sprejeli ta horizontalni predpis v svoj pravni red, v drugih državah je to v postopku sprejemanja v nacionalnem parlamentu. Direktiva o storitvah predvideva tudi enotno kontaktno točko, večina držav članic je poskrbela za pravočasen prenos in izvajanje le-te. Vse pa tega niso storile in med temi državami se omenja v krogu šestih držav tudi Slovenija. Ta direktiva in uveljavitev te direktive z zakonom, ki je danes pred nami, naprej izboljšuje položaj slovenskega potrošnika, saj mu bo omogočen vpogled v vse informacije glede ponudnikov določene storitve na našem trgu. Zaradi zahtev o obveznem dajanju informacij o kakovosti storitev se bo posledično izboljšala tudi kakovost izvajanja le-teh. Torej, na enem mestu kakovostna primerjava ponudnikov storitev na enem mestu. Poleg tega se bo v določenem obsegu povečala konkurenca na našem trgu, saj bodo tuja podjetja preko enotne vstopne točke lahko pridobila informacijo o stanju konkurence preko točke za zvezo in preko točke za zvezo in preko točk e-VEM pa bodo lahko prosto ustanavljala podjetja, s tem pa izjemno olajšujemo postopek glede na obstoječe stanje. Pri tem velja poudariti, da ta direktiva ne prinaša samo možnosti tujih podjetij, da tak postopek izrabijo v Sloveniji, ampak - in upam, da bomo v slovenskem gospodarstvu znali izkoristi te priložnosti - enake priložnosti tudi za slovensko gospodarstvo v nastopu na enotnem evropskem trgu; torej, na trgih 27-ih držav članic. Zaradi vsega omenjenega smo prepričani, da bo zakon pozitivno vplival na razvoj konkurence na slovenskem trgu, pozitivno bo vplival na zavest potrošnikov in zato ga bomo Socialni demokrati brez zadržkov podprli.
Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Lep pozdrav vsem! Po navedba predlagateljev Predlog zakona o storitvah na notranjem trgu v ciljih, načelih in poglavitnih rešitvah sledi direktivi Evropske skupnosti o storitvah na notranjem trgu, ki določa splošna pravila, ki urejajo izvajanje pravice do svobode ustanavljanja in prostega čezmejnega opravljanja storitev. Cilj zakona je pravilno in dosledno izvesti prenos direktive. Namen direktive o storitvah na notranjem trgu ni popolna liberalizacija trga storitev, temveč zagotavljanje slednjega skozi tista načela in pravila, ki jih je izoblikovala sodna praksa Sodišča Evropske skupnosti. Te prakse na novo uvaja direktiva o storitvah na notranjem trgu, z upravnim sodelovanjem med državami članicami, s poenostavitvijo postopkov ter vzpostavitvijo enotne kontaktne točke. Cilj direktive je med drugim zagotoviti upravno sodelovanje, ki je nujno za izmenjavo informacij, za vzpostavljanje učinkovitega mehanizma nadzora ter ukrepanja v primeru kršitev med državami članicami. Direktiva zahteva tudi vzpostavitev enotne kontaktne točke s strani posamezne država členice. Enotna kontaktna točka je namenjena ponudnikom in prejemnikom storitev in ne upravam držav članic. Cilj direktive je, da s pomočjo elektronskega poslovanja pridobivajo informacijo, opravljajo postopke in formalnosti za pridobitev dovoljenj ter registracij. Vsi tovrstni opravki in postopki pa morajo biti izvedljivi s kraja in države sedeža ponudnika storitev v drugo državo članico. Pomemben cilj je med drugim tudi doseganje kakovosti ponujenih opravljenih storitev ponudnikov. To načelo je konkretizirano skozi vrsto določb v sami direktivi in pomeni nadgradnjo prepovedi diskriminatornega obravnavanja posameznih ponudnikov. Ker ta zakon prenaša direktivo v naš pravni red, bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ta zakon podprli.
Hvala. Gospod Radovan Žerjav bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana sekretarka, kolegice, kolegi. Namen zakona, ki je pred nami, je pravna ureditev opravljanja storitev na notranjem trgu Evropske unije. Na področju prostega opravljanja storitev lahko prihaja do zelo različnih načinov diskriminatornega obravnavanja predvsem posrednih ovir, ki na prvi pogled niso očitne, vendar vseeno ovirajo ali povzročajo, da je opravljanje storitev manj privlačno za tuje ponudnike storitev. Direktiva v tem pogledu poskuša zgraditi notranji trg za storitve, ki bo prost tovrstnih ovir in kjer bo prosta ustanovitev in prosto opravljanje storitev enakovredno opravljanje storitev znotraj določenega nacionalnega trga. Slovenija nima posebnega predpisa o storitvah na notranjem trgu. V slovenski zakonodaji med splošnejšimi predpisi obrtni zakon izvaja tista pravila 49. člena Pogodbe o Evropski skupnosti, ki so bila potrebna za nediskriminatorno obravnavanje tujih ponudnikov storitev na ozemlju Republike Slovenije, ko gre za storitve obrti. Sicer na področju opravljanja storitev posredno vplivajo številni področni predpisi, ki urejajo posamezne storitve, do določene mere tudi Zakon o gospodarskih družbah, ki med drugim ureja tudi poslovanje tujih podjetij, Zakon o tujcih, ki ureja formalnosti glede možnosti bivanja izvajalcev storitev v Republiki Sloveniji, Zakon o postopku priznavanja kvalifikacij državljanov držav članic EU za opravljanje reguliranih poklicev oziroma dejavnosti v Republiki Sloveniji. Rdeča nit določb o prostem opravljanju storitev in prostem ustanavljanju in z njim povezanih področij v upravnem sodelovanju, enotnih kontaktnih točkah in tako dalje je, kot že rečeno, predvsem prost dostop in nediskriminatorno obravnavanje ter odprava vseh drugih ovir, ki neposredno ali posredno, čeravno tudi nediskriminatorno, omejujejo obe svoboščini ali povzročajo, da so tem manj privlačne za tuje ali domače ponudnike storitev, za domače ali tuje prejemnike storitev in za pravne in fizične osebe, ustanovljene v drugi državi članici, ter želijo opravljati dejavnost v Republiki Sloveniji smiselno, določiti pogoje za eno in drugo v istem aktu in upoštevati nomotehniko direktive. V Poslanski skupini SLS bomo ta predlog zakona vsekakor podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Matjaž Zanoškar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev.
Spoštovani. Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede predloga zakona o storitvah na notranjem trgu. Naj na začetku povem, da v poslanski skupini nas ne skrbi, da je Slovenija ena izmed prvih držav, ki usklajuje ta pravni red in usklajuje pravno zakonodajo z evropsko zakonodajo. Prej ko slej bodo vse evropske države to storile in s tem bo dana možnost za normalno delovanje na področju storitev na notranjem trgu. Do leta 2006, ko je bila sprejeta direktiva o storitvah na notranjem trgu je bilo opravljanje storitev podvrženo neposredno 49. členu pogodbe o ustanovitvi Evropske unije. Ker je bila ta konkretna določba večkrat presojana s strani Evropskega sodišča, ki je od primera do primera kršitve prava Evropske unije presojalo tudi zelo različno, je Evropska unija končno sprejela splošni akt, ki povzema že izoblikovana pravila v sodni praksi. Direktiva o storitvah na notranjem trgu torej splošno, pravnosistemsko enotno in celovito ureja področje opravljanja storitev na notranjem trgu in od držav članic zahteva, da svojo notranjo zakonodajo prilagodijo po vsebini tako, da bo skladna z direktivo. Nacionalni izvedbeni predpisi naj bi poleg določb o opravljanju storitev vsebovali tudi določila o prostem ustanavljanju, pravila o poenostavitvi postopkov, pravila o enotni točki za stike in pravila o upravnem sodelovanju med državami. Vse navedeno doslej pri nas še ni urejeno. Se pa področje opravljanja storitev vsebinsko nanaša oziroma posredno vpliva na številne področne predpise. Prenos direktive se po predlagateljevi presoji ob upoštevanju priporočil Evropske komisije realizira po krovnem splošnem predpisu. Ob tem bo vsekakor treba ustrezno sprejeti še tiste področne predpise, ki urejajo posamične storitve, če ti ne bodo ustrezali sprejemanju zakona o storitvah na notranjem trgu in s tem direktivi. Poslanska skupina DeSUS bo zakon podprla, saj bo z njim omogočeno pravilno in dosledno izvajati zavezujoč evropski pravni akt, ki zagotavlja svobodo prostega trga storitev, pri čemer se bo to v največji možni meri dogajalo skozi izoblikovano sodno prakso Evropskega sodišča, upravnem sodelovanju med državami članicami, s poenostavitvijo postopkov in vzpostavitvijo enotne kontaktne točke. Seveda je pričakovati, da se bo dogajala tudi večja konkurenca domačih ponudnikov storitev, pri čemer pa se z zakonom poskuša doseči, da ne bi prihajalo do obrnjene diskriminacije. Po drugi strani pa bo olajšan dostop naših, slovenskih ponudnikov na trge držav članic Evropske unije in Evropske gospodarske skupnosti. Prav tako pa lahko zaradi odpiranja trga pričakujemo tudi več tujih investicij, konkurenčne cene storitev in povečanje možnosti za rast in zaposlovanje. To so tisti glavni argumenti, ki vodijo nas v Poslanski skupini DeSUS, da bomo ta predlog zakona tudi podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 25. točki dnevnega reda oziroma najkasneje bo 21.10. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ENERGETSKEGA ZAKONA v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa Radić, državna sekretarka, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Zadnje spremembe energetskega zakona je sprejel Državni zbor Republike Slovenije leta 2000. Zakon je bil dotlej spremenjen trikrat in tokratni razlogi za spremembe zakona so povezani s posamičnimi neučinkovitimi obstoječimi rešitvami, povezanimi predvsem z gradnjo in vzdrževanjem energetske infrastrukture, izvajanjem javnih služb na področju energetike in z zmanjševanjem administrativnih ovir. Če na kratko povzamem glavne rešitve ali pa novosti predloga sprememb zakona. Najprej se poenostavlja procedura za obratovanje malih elektrarn na objektih. Tako občanom za manjše elektrarne do 50 kilovatov ne bo treba več registrirati dejavnosti proizvajanje elektrike v obliki samostojnega podjetnika, kot je bil to do sedaj. Predpisujemo tudi, da morajo občine v svojih aktih zagotoviti oskrbo s toploto z uporabo obnovljivih virov energije in energetsko učinkovitejšimi rešitvami; uvajamo možnost komercialnih omrežij oskrbe s toploto za manjše skupine stavb, kjer skupni toplotni odjem ne presega 1 megavatno uro na uro. Uvajamo tudi tako imenovano učinkovitostno dividendo pri varčevanju z energijo v javnem sektorju, predpisujemo energetsko knjigovodstvo in letne cilje energetske učinkovitosti v javnem sektorju. Nadalje, določamo ukrepe za učinkovito izvajanje nadzora nad delovanjem trga z energijo, ki ga ima Agencija za energijo po že sedaj veljavnem energetskem zakonu, kar pa je neposreden odziv na pred kratkim uveden postopek Evropske komisije proti 25 državam članicam Evropske unije zaradi netransparentnosti pri dostopu do čezmejnih kapacitet elektroenergetskega in plinovodnega omrežja. Uvajamo tudi obvezne rezerve, tudi za sisteme daljinskega ogrevanja s toploto. Uvajamo tudi vrstni red odklopov elektrike v primeru krize, tako kot je to do sedaj bilo že predpisano za plin. Znižujemo pretirano zahtevo po toplotnem izkoristku pri sosežigu lesne biomase in s tem omogočamo nadaljnje obratovanje nekaterih kogeneracij na lesno maso tudi po letu 2009. Odpravljamo nejasnosti pri umeščanju energetskih objektov v prostor in pri urejanju lastniških, služnostnih razmerij pri že obstoječi energetski infrastrukturi in odpravljamo še vrsto drugih nejasnosti, administrativnih ovir pa tudi nelogičnosti, ki so se pokazale pri izvajanju obstoječega zakona v praksi. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem gospodu Matjažu Hanu za predstavitve poročila.
Hvala, gospod podpredsednik. Upam, da ni treba večkrat pozdravljati, ker sem vas danes že trikrat pozdravil, pa vendarle še enkrat lep dober dan. Odbor za gospodarstvo je predlog zakona obravnaval na 18. seji, in sicer 18. 2. 2010. Odbor je bil seznanjen z naslednjim gradivom: z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, z mnenjema Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance in Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, ki sta predlog zakona tudi podprli. S predlogom za amandmaje, ki so jih posredovali Gospodarsko interesno združenje za distribucijo zemeljskega plina, Trgovinska zbornica Slovenije in podjetje Elektro Slovenija d.o.o. V skladu s 145. členom Poslovnika Državnega zbora je bil predlog zakona poslan tudi lokalnim skupnosti za njihovo mnenje. Odboru so bila posredovanja mnenja tako Mestne občine Celje, Oddelka za varstvo okolja Mestne občine Ljubljana, Skupnosti občin Slovenije, Združenja občin Slovenije ter občin Izola, Ormož in Vrhnika. Amandmaji k predlogu zakona so vložili poslanec gospod Vili Rezman in poslanske skupine koalicije. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je med pripombami, ki v vloženih amandmajih niso upoštevane, na seji odbora izrecno izpostavila opozorila pri 14., 16. in 23. členu. Odbor je v okviru razprave o posameznih členih največ pozornosti namenil določbam 15. člena in vloženim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin ter poslanca gospoda Vilija Rezmana k temu členu. K navedenemu členu je pripombe podal tudi največji del zainteresirane javnosti, in sicer GIS, Združenje občin Slovenije, Skupnost občin Slovenije in mestni občini Ljubljana in Celje. Z določbo 15. člena se namreč lokalnim skupnostim nalaga, da v svojih splošnih in posamičnih pravnih aktih določajo način ogrevanja le z uporabo obnovljenih virov energije ali s proizvodnjo toplote in električne energije z visokim izkoristkom. Večina razpravljavcev je sicer izrazila podporo amandmaju koalicijskih poslanskih skupin, a v zvezi s tem amandmajem je predstavnica Zakonodajno-pravne službe opozorila na nekaj vprašanj, ki terjajo dodaten razmislek. Po oceni generalnega direktorja direktorata za energijo mag. Kopača, ki je na seji odbora sodeloval kot predstavnik predlagatelja zakona, bi bilo 15. člen smiselno dopolniti z navedbo enakih razlogov, ki jih vsebuje 36. člen veljavnega zakona in se nanaša na smotrnost ministrove odločitve. Gre pa za ekološke, energetske in tehnološke razloge. Morebitni amandma k 15. členu dopolnjenega predloga zakona naj bi predlagala Vlada. Odboru je bil predložen tudi pisni amandmajski predlog Gospodarske zbornice k 35. členu, in sicer dopolnitev prvega odstavka 66.b člena z določbo, da obvezno zagotavljanje prihrankov energije in zbiranje dodatkov k ceni goriv po tem zakonu ne velja za goriva, ki jih porabijo končni odjemalci, ki so vključeni v sistem trgovanja s pravicami do emisije toplogrednih plinov Evropske unije. Ob tem je predstavnik Ministrstva za gospodarstvo opozoril na dejstvo, da je predvideni datum vključitve podjetij v tovrstno shemo šele 1. januar 2013, zato bi bil takšen predlog sprejemljiv le v primeru, če bi veljal od takrat dalje. Glede na to je predstavnica zbornice predlagala ponovno preučitev obravnavanega predloga, da bi Vlada na tej podlagi lahko predlagala morebitni amandma k 35. členu dopolnjenega predloga zakona. Ker pripombe zainteresiranih subjektov k ostalim členom v medresorskem usklajevanju niso dobile podpore, nekatere pa je zavrnila tudi Služba Vlade za zakonodajo, odbor na njihovi podlagi ni sprejemal svojih odločitev. V okviru obravnave vloženih amandmajev je odbor sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, ni pa se opredelil do amandmaja gospoda Vilija Rezmana k 15. členu. Zaradi sprejetja amandmaja koalicijskih poslanskih skupin ta amandma gospoda Rezmana ostal tudi brezpredmeten. Odbor je v nadaljevanju glasoval o vseh členih in jih tudi sprejel. Sprejeti amandmaji, tako kot poslovnik veleva, pa so vključeni v dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del poročila. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupi. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni ponovno! Kot je bilo že uvodoma povedano, predlog sprememb in dopolnitev energetskega zakona prinaša naslednje najbolj pomembne rešitve, in sicer: poenostavitev procedur za obratovanje malih elektrarn, daje se poudarek pri prednostni obravnavi obnovljivih virov energije in energetsko učinkovitim rešitvam, uvaja se učinkovita dividenda pri varčevanju z energijo, ter še nekatere druge stvari. S temi spremembami in dopolnitvami energetskega zakona se bodo tako odpravile posamezne ne več ustrezne določbe obstoječega zakona, ki so povezane z gradnjo energetske infrastrukture, izvajanjem energetske politike države in izvajanjem gospodarskih javnih služb na področju energije. Pomembno je izpostaviti, da se zmanjšuje administrativno breme za proizvodnjo električne energije predvsem manjših elektrarn, kjer ne bo več potrebe po registraciji dejavnosti. Rešujemo tudi problem pri izvajanju regulatornih nalog pristojne agencije, ker smo prejeli opomin Evropske komisije na področju plina in električne energije. Pomembna novost zakona je tudi tako imenovana uskladitev nacionalne energetske politike z lokalnimi skupnostmi na področju obnovljivih virov energije za proizvodnjo toplote. V ta namen bodo morale - po predlogu zakona - občine, ki nimajo sprejetega lokalnega energetskega koncepta za območja delov naselij, kjer se ne izvaja gospodarska javna služba distribucije zemeljskega plina ali drugih energetskih plinov iz omrežja, v svojih splošnih in posamičnih aktih določiti način ogrevanja le z uporabo obnovljivih virov energije ali s soproizvodnjo toplot [[...]]in električne energije z visokim izkoristkom. Taka rešitev po mnenju Poslanskega kluba Liberalnih demokratov pomeni nek kompromis med jasno zavezo k spodbujanju uporabe obnovljivih virov energije ter učinkovitim načrtovanjem energetske infrastrukture posameznih občin. V Poslanskem klubu Liberalnih demokratov bomo predlagani zakon podrli, prav tako bomo podprli tudi vložene amandmaje koalicijskih strank.
Hvala. Gospod Anton Colarič bo predstavil stališče Poslanke skupine Socialnih demokratov, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade. Razlogi za sprejetje novele energetskega zakona so jasni, naštela jih je že državna sekretarka, kot poenostavitev obratovanja majhnih elektrarn za odpravo zahteve za registriranje te dejavnosti, možnost komercialnih omrežij oskrbe s toploto za manjše skupine stavb, uvedba obveznih rezerv za sisteme daljinskega ogrevanja s toploto, večji pomen obnovljivih virov energije in tako naprej. Poleg tega novela odpravlja nekatere nejasnosti, ki so se pokazale v nejasnosti, ki so se pokazale v izvajanju obstoječega zakona, daje pa tudi nove pristojnosti Agenciji za energijo in s tem jasneje opredeljuje njene pristojnosti in obveznosti. Obenem pa tudi odpravlja nejasnosti glede umestitve energetskih objektov v prostor. Poslanska skupina SD pa ob vseh omenjenih spremembah v noveli vidi jasno stremljenje Vlade k zavezam 25-25-25, saj v določbah 15. člena novele, ki občinam nalaga nujnost dajanja večjega pomena obnovljivim virom energije in z uvedbo učinkovitostne dividende v stavbah, ki jih ima v uporabi državna uprava, te cilje resnično jasno zasleduje. Prav 15. člen je sicer naletel na največje polemike, saj je prvotna oblika v popolnosti omejevala lokalne skupnosti le v uporabo obnovljivih virov energije. Amanda, sprejet na odboru, dopolnjen z amandmajem, ki ga imamo na mizi, pa je po našem mnenju optimalna rešitev izrabe trenutne infrastrukture in planov in obenem stremljenje k uporabi obnovljivih virov energije. Ker, kot navedeno, zakon jasneje opredeljuje cilje na energetskem področju, predvsem pa spodbuja povečano rabo obnovljivih virov energije ter energetsko učinkovitost, bomo Socialni demokrati novelo podprli, prav tako pa tudi amandma k 15. členu, ki smo ga predložili koalicijski partnerji.
Hvala. Mag. Andrej Vizjak bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka na Ministrstvu za gospodarstvo! Kolegica in kolegi, dober dan! V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da so praktično vse določbe te novele energetskega zakona koristne in potrebne in da so posledica določenih težav pri izvajanju energetskega zakona v praksi in zaradi tega seveda jih je praksa nanesla kot potrebne in prav je, da jih je Ministrstvo za gospodarstvo elaboriralo v okviru novele zakona in predložilo parlamentu. Zato jih bomo v Slovenski demokratski stranki tudi podprli. Vendar bi seveda ob podpori temu zakonu rad podčrtal tudi, kaj pa pogrešamo v tem zakonu oziroma v energetski politiki širše. Namreč, zelo pomembna določila te novele zakona se nanašajo na obnovljive vire energije. Obnovljivi viri energije so neka prioriteta energetskih politik, poleg seveda učinkovite rabe energije in poleg zmanjševanja emisij CO2-ja. Zato je bil sprejet tudi paket podnebno-energetskih direktiv, ki nima namen samo kozmetično ali pa obrobno spremeniti pogleda evropskih držav na energetsko področje in okoljsko področje, ampak ima namen drastično zarezati v spremembo energetskih politik držav, da bodo lahko dosegle seveda cilje, ki so izjemno ambiciozni in nalagajo tudi državam članicam, nacionalne cilje in s tem resno postavljajo te države članice pred spremembo konceptov, ki pa morajo najprej biti absolvirani v glavi odgovornih kreatorjev teh politik. Moramo ugotoviti, da se ta v Sloveniji še ni zgodilo, in upam, da se bo. Kako si drugače razlagati dejstvo, da je junij leta 2010 rok, ko mora Slovenija predložiti nacionalni akcijski načrt za obnovljivo energijo v Bruslju oziroma Evropski komisiji, mi pa še danes nimamo niti osnutka pred seboj, pa je marec 2010. Kaj šele, da bi bila takšna izjemno pomembna nacionalna politika spodbujanja obnovljivih virov energije predmet neke širše strokovne, javne diskusije, ne nazadnje tudi politične diskusije v tem parlamentu - še danes nimamo niti osnutka! Mi pa bomo morali čez nekaj mesecev to poslati na ključne evropske institucije in potem nas bodo spremljali po izvajanju tega nacionalnega akcijskega načrta, kako bomo dosegli cilje do leta 2020. In če bo to nek zmazek, ki bo na hitro nastal brez sodelovanja s tistimi, ki bodo morali aplicirati projekte v naravi - kako bomo potem dejansko izpolnili te cilje in kako se bomo izognili potem tudi plačevanju drastičnih kazni zaradi neizpolnjevanja teh ciljev? Še več in še huje? Ključni nacionalni projekt investiranja v obnovljive vire energije je zastal, je na mrtvi točki, se ne premakne; to je izgradnja hidroelektrarn na Spodnji Savi. Ta projekt se je ustavil. Kljub temu da smo poslušali očitke sedanjega generalnega direktorja direktorata za energijo, češ, kaj ste pa naredili za srednjo Savo, zakaj niste pospešili dogodkov na srednji Savi. V mandatu te vlade se je projekt, ki je bil v izvajanju, ustavil. To pa zaradi tega, ker Vlada ni sposobna skoordinirati nekaterih operativnih nalog v okviru medresorskih usklajevanj. Zaradi tega, ker ni sposobna zagotoviti finančne konstrukcije za izgradnjo vodne infrastrukture, to traja že eno leto. Namreč, po sklepu Vlade bi moralo Ministrstvo za okolje pripraviti finančno konstrukcijo za izgradnjo vodne infrastrukture do sredine prejšnjega leta, pa to ni storilo še do danes ne in ni videti sploh, kdaj bo to storilo. Kaj želimo povedati? Želimo povedati, da imamo določene dokumente v parlamentu, ki so potrebni in koristni, so pa bistveno bistveno premalo, da se bomo soočili z izzivi energetskih politik ne le Slovenije, tudi Evrope in širše. Zato si ne morem kaj, da ne bi tega grenkega priokusa k tej noveli pridodal v tej razpravi.
Hvala. Gospod Alojz Posedel bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnika Ministrstva za gospodarstvo, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Zares bomo podprli predlog sprememb in dopolnitev energetskega zakona. Žal mi je, da je predstavitev stališč omejena samo na stališče in ne tudi na razpravo ali repliko, ker bi resnično želel predhodniku povedati marsikaj glede na njegovo izvajanje. Dober predlog je pripravila Vlada, s katerim uvaja mnoge prepotrebne stvari, je pač treba pohvaliti. Vse ostale spremembe in opozorila s področja energetike, pa sem prepričan, da se Vlada zelo dobro zaveda, da je direktor direktorata gospod Janez Kopač na energetski konferenci označil letošnje leto kot leto velikih sprememb na področju energetike, kar pomeni, da se Vlada tega problema zelo zaveda. Da pa je do odločitev odgovorna, kaže tudi ta predlog sprememb zakona, ki ga danes obravnavamo, ki kaže na to, kako se zadeve pravilno rešujejo. Uvajajo se pozitivne spremembe, predvsem v tistem delu, ki je tako boleč v Sloveniji, se pravi, administrativne ovire, prezapleteni in predolgotrajni postopki, tako za, na primer, izgradnjo malih elektrarn kot tudi postopki umeščanja energetskih objektov v prostor. Glede tega smo tudi v razpravi na matičnem odboru opozorili, da je treba za možnost hitrejšega umeščanja objektov v prostor opozoriti na morebitne negativne vplive na ljudi, se pravi, na varnostne odmike, ki so potrebni, da zaradi umeščanja teh objektov v prostor ne bi prišlo do negativnega vpliva na okoliške prebivalce, da je treba skrbeti za varnostno razdaljo in da je ta skrb za energetsko oskrbo državljank in državljanov povezana tudi z usmeritvami, da vsaka lokalna skupnost s svojim lokalnim energetskim konceptom zagotovi pravilno razmerje pri oskrbe in porabi energije. Dobro je, da je to usmeritev, ne pa predpis, ker je v določenih primerih ob sicer veliki potrebi in želji nemogoče uvajati obnovljive vire energije ali pa bi bilo to ekonomsko nesmotrno. Tako bomo vse predloge sprememb, ki jih prinaša ta predlog zakona, ki ga je pripravila Vlada, skupaj z amandmaji, ki so bili sprejeti na Odboru za gospodarstvo, v Poslanski skupini Zares soglasno podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Franc Bogovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Zakon, ki ga danes obravnavamo, se pravi, spremembe in dopolnitve energetskega zakona, uvaja kar nekaj sprememb, s katerimi se tudi naša družba počasi preobraža in spreminja v smer, ki je prava; se pravi, v smer uporabe čim več obnovljivih virov, pa tudi vzpostavitev pogojev za to. V okviru razprav tako na odboru kot tudi ob pregledu tega zakona v okviru poslanskih skupin se z večino določb v tem zakonu strinjamo. Bilo je že nekaj popravkov, k sreči, narejenih v okviru obravnave na odboru, predvsem v tistem delu, kjer se je distribucija zemeljskega plina dopustila, saj bi sicer imele občine lahko zelo velike težave, če so s koncesijskimi akti že predhodno podelile to pravico distributerjem za nekaj deset let in bi takšen zakon potem to onemogočil. Zato ta del rešitev pozdravljamo. Še vedno pa v 15. členu nekatere rešitve, ki govorijo o izključni rabi obnovljivih virov oziroma rabi energije iz kogeneracije, soproizvodnji toplote in električne energije z visokim izkoristom v nekaterih delih zdijo zelo trde. Sam sem v tej smeri razpravljal tudi v okviru razprave na odborih. Z amandmaji, ki se počasi sprejemajo, upamo, da prihajamo tudi v tem določilu do takšne faze, da bomo na eni strani resnično zaostrili to zadevo in da bomo omogočili in tudi uzakonili takšne določitve, da bodo investitorji v prihodnje težili k čim večji uporabi obnovljivih virov energije, zmanjševanju rabe fosilnih goriv, paziti pa moramo, da le ne bodo te dikcije tako trde, da bo na koncu onemogočen tudi nek investicijski ciklus ali pa tudi, da bi se zaradi trših dikcij investicije bistveno podražile. Zato upamo, da bodo v zakonu do konca obravnave sprejete takšne rešitve, ki bodo to omogočale. Po drugi strani tudi pri obravnavi tega zakona in splošni energetski politiki in tudi usmeritvah, kjer se Slovenija prilagaja in se bo še toliko bolj morala prilagajati usmeritvam, ki so danes uzakonjene v Evropski uniji. Upajo, da jih bo uzakonil še čim večji del ostalega sveta. Čim prej pa da ciljamo h ukrepom, ki bodo pač ti zeleni ukrepi. Po našem prepričanju bi mogoče tudi pri razmerjih med spodbujanjem učinkovite rabe oziroma pri obnovljivih virih bili zelo pozorni tudi na učinkovito rabo energije, kajti marsikateri od obnovljivih virov ima to težavo, da je sonce v enem delu leta bolj uporabno, v drugem manj, da imamo pri vetrni energiji to težavo, da enkrat je, drugič je ni. Zagotovo pa imamo v Sloveniji energetsko potratne objekte in s tem, ko bi velik napor vlagali v učinkovito rabo, se pravi, urejanje zastarelih objektov, da so ti prihranki mogoče še celo večji in efekt iz teh prihrankov, kot na drugi strani samo s proizvodnjo obnovljivih virov, ki so v nekaterih segmentih tudi še zelo dragi in tudi rabijo veliko subvencijo države, da se danes lahko uvajajo. Da skrajšam, upamo, da bodo ta vprašanja, ki so nam ostala še odprta, še do konca obravnave korektno urejena in potem tudi najavljamo podporo tej spremembi, dopolnitvi energetskega zakona.
Hvala. Gospod Matjaž Zanoškar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona. Mnogo sprememb, mnogo novih stvari se nahaja v tem predlogu, vse te so s stališča Poslanske skupine DeSUS pozitivne, tako bomo tudi v celoti podprli predlog zakona Predlagane rešitve in cilji novele so usmerjeni k odpravi posameznih neučinkovitih veljavnih rešitev, ki so se kot takšne pokazale po desetletni veljavi energetskega zakona, kljub temu da je že bil nekajkrat noveliran. Nekaj težav je v izvajanju zakona v praksi nastopilo celo v zvezi z zadnjim noveliranjem. Prav tako pa je zakon treba nujno prilagoditi spremembam predpisov glede stvarnopravnih razmerij na področju javnega sektorja in evropske energetske politike. Ključne spremembe, zaradi katerih bo področje energetike v splošne bolje urejene, so tudi h odpravi administrativnih ovir. Novela prinaša pomembne premike h komercializaciji omrežij, sistemov daljinskega ogrevanja in oskrbe z energetskim plinom iz omrežja za manjše skupine stavb. Učinek te rešitve se bo pokazal v razumevanju oskrbe z energijo kot tržne dejavnosti in pričakovati je, da se bo spodbudila tehnična in poslovna inovativnost na tem področju. Meja za največjo zmogljivost je postavljena na 1 megavat, kar je za zdaj v prvi in začetni fazi razvoja tudi ustrezno. Pozdravljamo tudi uredbo tako imenovane učinkovitostne dividende pri varčevanju z energijo v javnem sektorju in težnjo pri večji preglednosti in učinkovitejšem nadzoru delovanja trga z energijo. Novost tega predloga je tudi prepričanje, da je energetska politika po svoji vsebini tudi prostorska. Novela med več prostorskimi ukrepi tako uvaja obvezno prednostno usmeritev v energetsko učinkovitejše rešitve in v obnovljive vire energije za ogrevanje pri načrtovanju novih prostorskih aktov v občinah. Takšne usmeritve v prostorskem urejanju so pozitivne, upravičeni in vsekakor imajo svoj namen, še zlasti, če vemo, da v letošnjem letu v obnovljive vire energije namenjamo 70 milijonov evrov. Da je bilo, na primer, lani porabljenih za ta namen 32 milijonov evrov in da je bilo leta 2009 porabljenih 11 milijonov evrov za učinkovito rabo energije. S predlaganimi rešitvami smo zadovoljni, saj se z njihovim sprejetjem po naši oceni omogoča pospešen razvoj obnovljivih virov energije in učinkovite rabe energije, prav tako pa je mogoče pričakovati pospešen razvoj energetskih trgov. Učinkovito delovanje energetskega trga in infrastrukture ter ustreznih pogojev za izvajanje javnih in drugih služb na področju energetike so namreč ključnega pomena za elektroenergetski sistem in s tem ne nazadnje za delovanje gospodarstva. Seveda ne smemo pozabiti na ugodnejše vplive na okolje in prijaznejše, spodbudnejše ter ugodnejše sisteme energetske oskrbe tudi pri uporabnikih samih. Torej gre za veliko sprememb in veliko dobrih rešitev v tem zakonu, zato ni razloga, da ga Poslanska skupina DeSUS ne bi v celoti podprla. Hvala.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa. Tako pri prejšnjem zakonu kot tako tudi pri zdajšnjem malo za uvod. Vsebina je očitno zanimiva, še predvsem za župane ali podžupane in hkrati poslance. Namreč, ugotovil sem, da smo danes kar najbolj pridni, aktivni in nastopajoči v glavnem župani in podžupani, pri prejšnji vsi pri zdajšnji, in samo še gospo Brunskole bi zamenjali z gospodom Frangežem pa bi bili res celotna podoba. Malo več kot polovica navzočih nas je tukaj in očitno to pomeni, da je tudi skrb za dopolnitve energetskega zakona velika skrb na nivoju lokalnih skupnosti. Glede na to, da predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah zakona odpravlja pomanjkljivosti obstoječe ureditve na področju gradnje energetske infrastrukture, na področji izdaje energetskih dovoljenj, na področju učinkovite rabe energije, na področju uporabe obnovljivih virov, na področju zagotavljanja zanesljive oskrbe z energijo in odpravlja določene pomanjkljivosti na področju delovanja trga z električno energijo, bomo v Slovenski nacionalni stranki Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona podprli. Res, da je, če človek gre potem v natančno analizo in pregled tega zakona, vsebino katerih bi, če bi imeli nekoliko več časa in bi se bolj poglobili, ki bi jih lahko ali tudi morali spremeniti. Tako mislim, da poslanci sami vedo, da je bilo veliko govora o 15. členu, kar pričajo tudi amandmaji. Nekaj govora pa je bilo tudi o 20. členu dopolnilnega predloga o katerem še osebno menim, da bi se bilo še treba pogovarjati, in sicer je to člen, ki govori o povečanju predpisanih varnostnih razdalj za daljnovode od naselij. Namreč, res da je vpliv daljnovodov na ljudi, ki živijo v okolici, da ima določen vpliv na njihovo zdravje in da je seveda res tudi to, da je naš nacionalni interes predvsem zdravje in varno življenje Slovenk in Slovencev. Moramo biti pa toliko pošteni, da moramo reči, da je naš tudi velik nacionalni interes zadostna energetska oskrba in tudi zadostna energetska samooskrba, tako da je vsebina 20. člena zelo tehtno in močno strokovno področje, ki bi ga bilo, po mnenju Slovenske nacionalne stranke, dobro strokovno bolj proučiti in si zanj vzeti več časa. Sicer pa, ko bo zakon stopil v veljavo, pa bomo videli tudi posledice teh dvomov. Slovenska nacionalna stranka Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona torej ne nasprotuje in ga bo v drugi obravnavi podprla. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki je bil vložen 3. 3. 2010. V razpravo dajem 15. člen ter amandma poslanskih skupin: SD, Zares, DeSUS in LDS k temu členu. Odpiram prijavo za razpravo. Gospod Zanoškar, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Zelo pomembno se mi zdi, da je korekturo dosegel 36. člen osnovnega zakona in s petnajstim amandmajem, vložen s strani koalicijskih strank. Seveda lahko menimo, da so lahko lokalne skupnosti v Sloveniji, v naši državi eden od pomembnih tudi varčevalcev energije in umnega gospodarjenja z energenti. Tako se mi zdi, da je vložitev amandmaja k 15. členu, zelo dobra, saj zadeva konkretno lokalne skupnosti, tiste, ki nimajo izdelanega energetskega koncepta in nimajo ustanovljene javne službe za distribucijo bodisi toplotne energije ali distribucijo zemeljskega plina. V takšnih primerih gre za pospeševanje izkoriščanja obnovljivih virov in, tako kot vemo, naša država tudi v letošnjem letu namenja kar precejšnja, izdatna sredstva za takšne posege. Pomembno se mi zdi tudi to, da je v vseh tistih lokalnih skupnosti, torej občina, kjer ni izdelanega akta o varčni rabi energije oziroma o novih energentih oziroma prostorskih planih treba to predvideti. In še bolj pomembno je to, da nima odredba retroaktivnega značaja, tako da bi morale občine po sprejetju te odredbe spreminjati že obstoječe prostorske plane, pač pa se to upošteva samo za tiste, ki se izdelujejo na novo. Na koncu je pomembno tudi to, da vemo, da tudi nekatere lokalne skupnosti včasih ne sledijo vsem pravnim predpisom na tem področju; pomembno je to, da tudi pri tistih, ki temu ne bi sledile, je dana možnost ministrstvu konkretno, da te stvari z direktivo ureja na način, ki je skladen z našimi pravnimi akti. Hvala.
Hvala. Gospod Veber, izvolite.
Hvala. V povezavi z lokalnim energetskim konceptom bi želel opozoriti samo na tisti del, ki se tudi vključuje v lokalno energetski koncept, nanaša se pa na kotlovnice v skupni etažni lastnini, v skladu s 23. členom stanovanjskega zakona. Ali je mogoče razumeti - to se tudi navezuje na 14. člen, ki sicer ni amandmiran - da postanejo tudi te skupne kotlovnice na podlagi 23. člena stanovanjskega zakona, ki imajo moč več kot 1 megavatno uro, gospodarska javna služba. Do sedaj se to upravljanje ni izvajalo kot gospodarska javna služba. Po tem zakonu pa je mogoče razumeti, da bi kotlovnice, ki so opredeljene kot take v skupni etažni lastnini, pa postale gospodarsko javna služba. Tukaj je eno vprašanje, kako to zapisati tudi v lokalni energetski koncept, da ne bi bilo ali narobe razumljeno, če se lahko dobi mogoče kakšno pojasnilo, kakšen status bo pri teh skupnih napravah, kotlovnicah, ki imajo moč večjo, kot je en megavat. Hvala.
Hvala. Še vedno govorimo o 15. členu in amandmaju k temu členu iz pregleda, ki je bil dan 3. 3. 2010. Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati. [[Ne.]] Ali želite? Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Najprej bi se zahvalila za podporo temu zakonu, bi pa rada vseeno odgovorila na nekaj vprašanj. Kar se tiče priprave nacionalnega akcijskega načrta za spodbujanje obnovljivih virov energije, tukaj lahko obvestim spoštovani zbor, da priprava akcijskega načrta teče. To je zahteven dokument prav gotovo. Za večino področij imamo predloge že dobro pripravljene, na področju prometa, ki je precej težavno, kar se tega področja tiče, rešitve še niso znane, ampak se pripravljajo. Akcijski načrt za spodbujanje obnovljivih virov energije bo sestavni del nacionalnega energetskega programa, ki ga bomo predvidoma dali v javno obravnavo aprila. Tako da tu ni nobene dileme, bo tudi priložnost za razpravo o tem akcijskem načrtu in verjamem, da bomo tudi skozi javno razpravo prišli do optimalnih rešitev pri spodbujanju rabe obnovljivih virov energije, ki bo prav gotovo ena pomembnih nalog našega ministrstva in Vlade v prihodnjem obdobju. Kar se tiče projektov hidroelektrarn na spodnji Savi, poslanec gospod Vizjak zelo dobro pozna problematiko. Tudi ve, zakaj pravzaprav ta projekt ne teče tako, kot bi si vsi skupaj želeli. Na tem mestu niti ne bi razpravljala o tem, bi pa samo poudarila, da si na našem ministrstvu in v okviru Vlade prizadevamo, da bodo ti projekti stekli čim prej, tako kot je treba. Kar se tiče predpisane razdalje oddaljenosti daljnovodov od naselij, bi rada dala odgovor poslancu gospodu Baroviču. Te spremembe zakona ne urejajo tega področja. Oddaljenost daljnovodov od naselij je opredeljena že v prejšnjem energetskem zakonu. Seveda te določbe ostajajo, niso nič spremenjene. Na tem mestu bi rekla, da imamo v Evropski uniji najstrožjo ureditev. Se pravi, da so ti odmiki po že sedaj veljavnem energetskem zakonu največji. Seveda pa je to vprašanje, ki ga je treba predvsem z vidika zdravja prebivalcev, ki živijo ob daljnovodih, upoštevati in bo to še naprej deležno podpore. Kar se tiče vprašanja poslanca, gospoda Vebra, pa prosim predsedujočega, če lahko strokovni direktor, gospod Janez Kopač, poda obrazložitev. Ne sme dati obrazložitve? [[Ne.]] [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]] Imam pa še eno prošnjo za predsedujočega, če bi lahko na tej seji opravili tudi tretjo obravnavo tega zakona. Hvala lepa.
Hvala. To bo možno. Sprašujem če želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po zaključeni 25. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.10. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA AKTA O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV IN OCENO DEJANSKEGA STANJA V ZVEZI Z USTANOVITVIJO IZDAJATELJEV, IZDAJANJEM IN FINANCIRANJEM BREZPLAČNIH TEDNIKOV SLOVENSKI TEDNIK IN ESKPRES ZARADI OBSTOJA SUMA, DA STA BILA IZDANA Z NAMENOM VPLIVATI NA VOLITVE POSLANCEV V DRŽAVNI ZBOR LETA 2008, IN SICER V KORISTI POLITIČNIH STRANK TAKRATNE VLADAJOČE KOALICIJE OZIROMA ZARADI OBSTOJA SUMA, DA GRE ZA NJIHOVO PRIKRITO PREDVOLILNO KAMPANJO OZIROMA FINANCIRANJE POLITIČNIH STRANK. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije Državnemu zboru predložila skupina 45-ih poslank in poslancev, s prvopodpisano Melito Župevc. Besedo dajem predstavniku predlagateljev Tadeju Slapniku za dopolnilno obrazložitev. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlagatelji, skupina 45-ih poslancev iz poslanskih skupin SD, Zares, LDS in DeSUS, predlagamo, da Državni zbor odredi parlamentarno preiskavo za ugotovitev in oceno dejanskega stanja v zvezi z ustanovitvijo izdajateljev, izdajanjem in financiranjem brezplačnih časopisov Slovenski tednik in Eskpres. Preiskavo predlagamo zaradi obstoja suma, da so brezplačnika izdajali z namenom vplivati na volitve poslancev v Državni zbor leta 2008 v korist političnih strank takratne vladajoče koalicije in zaradi obstoja suma, da je predstavljalo izdajanje omejenih brezpalčnikov prikrito predvolilno kampanjo oziroma nedovoljeno financiranje političnih strank. Od parlamentarne preiskave pričakujemo, da bo omogočila Državnemu zboru odločiti o politični odgovornosti posameznih nosilcev javnih funkcij zaradi obstoja suma, da so bili posamezni nosilci javnih funkcij vpleteni v ustanovitev izdajateljev, njihovo poslovanje in izdajanje brezplačnikov, da so bili posamezni nosilci javnih funkcij v zvezi z izdajo brezplačnikov vpleteni v domnevno kršitev določil veljavne zakonodaje s področja medijev, volilne kampanje in političnih strank oziroma domnevno opustitev dolžnih ravnanj in da so bili posamezni nosilci javnih funkcij vpleteni v financiranje brezplačnikov, in sicer tako, da naj bi zlorabili svoj politično vpliv za sodelovanje z izdajatelji, z gospodarskimi družbami, v katerih ima država neposredno ali posredno več kot 25% delež v kapitalu, in družb, v katerih imajo te družbe večinski delež, to je gospodarskih družb v neposredni ali posredni pretežni državni lasti z izdajateljema brezplačnikov. Odredbo o parlamentarni preiskave zahtevamo z namenom ugotovitve in ocene dejanskega stanja v zvezi z ustanovitvijo izdajateljev, izdajanjem in financiranjem brezplačnih tednikov Slovenski tednik in Ekspres. Prepričani smo namreč, da je treba ugotoviti, kdo in kako je pred zadnjimi volitvami izigral medijsko in volilno zakonodajo, kdo je vplival na njuno financiranje in izdajanje ter kdo in kako je izkoristil svoj politični vpliv. Prepričani smo, da ni bilo naključje, da sta se dva brezplačnika, ki sta diskriditirala politične nasprotnike, s skupno zelo visoko naklado preko 700.000 izvodov, na medijskem področju pojavila ravno v predvolilnem času v letu 2008. Zato želimo v parlamentarni preiskavi ugotoviti, ali je v primeru brezplačnikov šlo za domišljeno politično propagando in diskvalifikacijo, domnevno podprto s sredstvi s strani gospodarskih družb v posredni ali neposredni pretežni državni lasti. V skladu z zakonom o medijih bi morala dejavnost omenjenih medijev temeljiti na svobodi izražanja in na svobodnem pretoku informacij in odprtosti medijev za različna mnenja, prepričanja in za raznolike vsebine. V primeru obeh brezplačnikov pa obstaja sum, da sta bila brezplačnika de facto zgolj predvolilna propaganda in ne medija, da se je veljavna zakonodaja kršila oziroma izigravala in da so pristojni državni organi to dopuščali oziroma niso ukrepali skladno s svojimi pristojnostmi. Poročanje v omenjenih brezplačnikih je bilo izključno v prid takratne vladajoče koalicije, še posebej največje vladne stranke SDS. Izdajatelji obeh časopisov pa naj bi bili oziroma so še povezani s posameznimi nosilci javnih funkcij v mandatu 2004-2008, s politično stranko SDS in s posamezniki iz te stranke. Za oba brezplačnika je bilo tudi značilno, da so se pod prispevke podpisovali tudi neznani avtorji, najverjetneje s psevdonimi, pri čemer se vse do sedaj ni razkrilo, ali je sploh šlo za novinarje. Avtorji, ki so se zaradi izogibanja odgovornosti skrivali za psevdonimi, so pri tem brezobzirno napadali in brez oprijemljivih dokazov pogosto obtoževali ljudi s politične strani, s katero se niso strinjali. Prizadetim pa ni bilo omogočeno, da bi se pred obtožbami branili. Takšno dejanje je neetično in neprofesionalno in kot takšno prakso je ocenilo tudi novinarsko častno razsodišče, ki je poleg tega ugotovilo, da je obstajalo tudi plagiatorstvo med Slovenskim tednikom, Ekspresom in tednikom Demokracija, saj so bile vse vsebine oziroma prispevki v njih medsebojno usklajeni. Navkljub popustom pri distribuciji in oglaševanju gospodarskih družb v neposredni ali posredni, pretežni državni lasti, sta podjetji Progresija in Zame-tek, ki sta brezplačnika izdajali, leta 2008 končali z izgubo. Progresija je po poročanju medijev ustvarila tudi zelo nizke prihodke oziroma nekajkrat več odhodkov kot prihodkov. Podobno velja tudi za izdajatelja Ekspresa. Pričujoči podatki kažejo na to, da obstaja sum, da izdajatelja iz lastnih oziroma sredstev iz poslovanja nista mogla izdajata obeh brezplačnikov. Vse to napotuje k predpostavki, da sta izdajatelja potrebna poslovna sredstva za izdajo brezplačnih tednikov pridobivala tudi s strani drugih poslovnih subjektov. Komisija za preprečevanje korupcije je pri poslovanju podjetij Progresija in Zame-tek ugotovila možnost suma storitve kaznivih dejanj in davčne utaje, saj omenjena sredstva še zdaleč niso zadoščala niti za pokrivanje osnovnih stroškov za izdajanje brezplačnikov. Komisija je zadevo odstopila državnemu tožilstvu, policiji, davčnemu uradu in uradu za preprečevanje pranja denarja. V tem primeru namreč obstaja sum, da bi lahko šlo za kršitev določil in izigravanja veljavne zakonodaje s področja medijev, volilne kampanje in političnih strank, saj morajo v času volilne kampanje politične stranke denar za volilno kampanjo zbrati na posebnem transakcijskem računu, iz katerega morajo poravnavati vse stroške volilne kampanje. Brezplačniki so se izdajali v okviru posebej za njihovo izdajo ustanovljenih gospodarskih družb, ki so danes že izbrisane iz sodnega registra, financirani pa naj bi bili s strani gospodarskih družb v posredni ali neposredni pretežni lasti države. Pri tem je treba poudariti, da zakon o političnih strankah nedvoumno in jasno prepoveduje financiranje političnih strank s strani gospodarskih družb, v katerih ima država ali samoupravna lokalna skupnost več kot 25% delež v kapitalu, in družb, v katerih imajo te družbe večinski delež. Predlagatelji preiskavo predlagamo z namenom pojasniti in razjasniti vsa dejstva in okoliščine ter oceniti dejanska stanja ustanovitve izdajateljev, izdajanja in financiranja brezplačnikov. Ugotoviti, čigavi in kakšni interesi so pripeljali do tega, da sta bila brezplačnika izdana, in ugotoviti stopnjo morebitne vpletenosti posameznih nosilcev javnih funkcij v ustanovitev izdaje, izdajanje in financiranje brezplačnikov in oceniti njihov politični vpliv. Nadalje, ugotoviti povezave med posameznimi nosilci javnih funkcij in osebami, ki so bili poleg izdajateljev vpleteni v ustanovitev izdajateljev, v izdajanje in financiranje brezplačnikov. Ugotoviti, ali obstajajo politični razlogi, zaradi katerih naj bi predstavniki Republike Slovenije kot lastnika v nadzornih organih, gospodarskih družb, v neposredni ali posredni pretežni državni lasti, ki so ali še vedno delujejo v nadzornih organih dopustili sodelovanje z izdajateljema brezplačnikov oziroma naj bi ukrepali skladno s svojimi pooblastili, saj obstaja sum, da izdajatelja brezplačnikov nista premogla zadostnih sredstev za izdajanje obeh brezplačnikov. Ugotoviti, ali so na organe gospodarskih družb v neposredni ali posredni pretežni državni lasti, ki so sodelovali z izdajateljema brezplačnikov, vplivali posamezni nosilci javnih funkcij oziroma ali so za odobravanje sodelovanja zlorabili svoj politični vpliv. In ne nazadnje, ugotoviti, ali in zakaj naj bi posamezni nosilci javnih funkcij dopustili domnevno kršitev določil veljavne zakonodaje s področja medijev, volilne kampanje in političnih strank oziroma domnevno opustitev dolžnih ravnanj, saj obstaja sum, da sta bila brezplačnika izdana z namenom vplivati na volitve poslancev v Državni zbor leta 2008, in sicer v korist političnih strank takratne vladajoče koalicije oziroma obstaja sum, da gre za njihovo prikrito predvolilno kampanjo in financiranje političnih strank. Predlagamo, da se parlamentarna preiskava osredotoči na časovno obdobje od ustanovitve izdajateljev obeh brezplačnikov, gospodarskih družb Zame-tek d.o.o. in Progresija d.o.o. in prve izdaje brezplačnikov Slovenski tednik in Ekspres in do prenehanja izdajanja oziroma dne, ko sta bili gospodarski družbi oziroma izdajatelja obeh brezplačnikov izbrisana iz sodnega registra. Preiskava naj zajame: ustanovitev izdajateljev obeh brezplačnikov, gospodarskih družb Zame-tek in Progresija, izdajo brezplačnikov ter sodelovanje gospodarskih družb v neposredni ali posredni državni lasti z izdajateljema in ravnanje ter neravnanje pristojnih državnih organov, glede ustanovitve in izdajanja obeh brezplačnikov za uveljavljanje veljavne medijske in volilne ter zakonodaje o političnih strankah. Od dogajanj in zaključkov parlamentarne preiskave za ugotovitev in oceno dejanskega stanja v zvezi z ustanovitvijo izdajateljev, izdajanjem in financiranjem brezplačnih časopisov Slovenski tednik in Ekspres tudi pričakujemo, da bodo podlaga za spremembe veljavne zakonodaje s področja medijev, volilne kampanje in političnih strank, predvsem v izogib morebitnim nadaljnjim kršitvam, manipulacijam in izigravanjem veljavne zakonodaje, z namenom organiziranja in financiranja prikrite politične propagande in političnih strank. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Bojan Kontič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi tokrat smo v postopku odločanja za preiskovalno komisijo soočili v Poslanski skupini Socialnih demokratov argumente za in proti, ob sicer našem resnem zadržku do ustanavljanja preiskovalnih komisij v času, ko poslanska skupina tvori del vladne koalicije. Mnogokrat so vladne poslanske skupine namreč deležne očitkov, da ima koalicija drugačna orodja za dosego cilja ugotovitve odgovornosti posameznikov ali skupin v določeni zadevi. Hkrati pa je pri tem nujno dodati, da z ustanovitvijo preiskovalne komisije sledimo cilju ugotoviti politično odgovornost. In ko govorimo o politični odgovornosti in vzrokih, ki so vodili poslanke in poslance Socialnih demokratov, da sopodpišemo to zahtevo, je prav, da poudarim, da je naša ugotovitev, da je treba ugotoviti, kakšno je pravo ozadje brezplačnikov Slovenski tednik in Ekspres, da je prav, da ugotovimo, kdo in kako je pred zadnjimi volitvami izigral, tako medijsko kot volilno zakonodajo, da je prav, da ugotovimo, kdo je vplival na financiranje in izdajanje ter kdo in kako je izkoristil v tem primeru svoj politični vpliv. Prav je, da ugotovimo, kaj je s financiranjem gospodarskih družb v neposredni ali posredni državni lasti in sodelovanjem teh družb v teh dveh brezplačnikih. In ne nazadnje je prav, kot sem že dejal, da ugotovimo morebitno politično odgovornost nosilcev javnih funkcij v tej zgodbi. Pri tokratni preiskavi sta nosilna tema dva brezplačnika, ki sta nekaj časa pred državnozborskimi volitvami priromala v naše poštne nabiralnike - na kratko bi jo lahko poimenovali kar "koalicijsko trobilo" oziroma sredstvo za ohranitev oblasti. Sicer dvomim, da so to bralke in bralci teh tednikov spregledali. Vsekakor pa za to početje nekdo nosi odgovornost. Nas v tem trenutku in v tem parlamentu zanima predvsem politična odgovornost. Kazensko odgovornost bodo, če se bodo tako odločili, ugotavljali za to pristojni organi. Mi bomo ugotavljali torej politično odgovornost. Zelo naivno bi bilo namreč razmišljati, da so se lastniki odločili za to početje brez pravega vzroka ali brez pravega povoda. Vsekakor to ni verjeti tistim mojstrom, ki dnevno rišejo mreže raznih povezav in se pri tem ustavijo vedno na mestu, poudarjam, vedno na mestu, ko bi v to mrežo morali vpisati njim naklonjene, če že ne njih samih. Gre za obstoj suma, da so bili posamezni nosilci javnih funkcij vpleteni v ustanovitev izdajateljev, njihovo poslovanje in izdajanje brezplačnikov. Prav tako bi bilo zelo naivno pričakovati, da so v teh brezplačnikih oglaševale gospodarske družbe, v katerih ima država neposredno ali posredno več kot 25% delež v kapitalu, in družbe v katerih imajo te družbe večinski delež, ne da bi bil tukaj prisoten nek interes. In ta interes je bil ohraniti oblast za vsako ceno. V tem primeru je šlo torej za sum prikritega financiranja politične kampanje, kot sem dejal, z namenom ohraniti vladno koalicijo za vsako ceno. Tudi z brezplačniki, ki so brezplačniki samo za nas, bralke in bralce, sicer pa dobro plačani in vsebinsko ciljno usmerjeni. In če bi mojstre mreženja prosili za shematski prikaz povezanosti, bi lahko prišli tako do interesa in s tem cilja, ki je vodil tiste, ki so pri tem sodelovali, kot tudi do samih virov financiranja. Povsem logično je, da se tako prozornega navijaštvani ni lotila nobena že ustanovljena družba. Ustanovili so gospodarske družbe, ki so danes že izbrisane iz sodnega registra. Pri tem je treba opozoriti na zakon o političnih strankah, ki prepoveduje financiranje političnih strank s strani gospodarskih družb, v katerih ima država ali samoupravna skupnost več kot 25% delež v kapitalu. Odgovor bo vsekakor, da te gospodarske družbe niso financirale političnih strank. Res je. So pa financirale nek tiskani medij, ki je agitpropovsko navijal za določeno politično opcijo. Bistvo dveh brezplačnikov, Slovenski tednik in Ekspres, je seveda mogoče združiti v nekaterih točkah. Šlo je za politično diskreditacijo, šlo je za skrivnostne botre, šlo je za skrivnostne financerje, šlo je tudi ali predvsem za skrivnostne pisce, pa skrivnostne oglaševalce, za zlorabo medijske in volilne zakonodaje, za zlorabo etičnih meril javne besede in, kar je za nas v tem prostoru najpomembnejše, šlo je za zlorabo političnega vpliva. Za oba brezplačnika je bilo značilno, da so se pod prispevke podpisovali neznani avtorji, najverjetneje s psevdonimi. Pri čemer se do sedaj ni razkrilo, ali je sploh šlo za novinarje, ali pa so se za številnimi imeni skrivali predstavniki političnih strank. Avtorji, ki so se zaradi izogibanja odgovornosti skrivali za psevdonimi, so pri tem brezobzirno napadali in brez oprijemljivih dokazov pogosto obtoževali ljudi s politične strani, s katero se niso strinjali, prizadetim pa ni bilo omogočeno, da bi se pred obtožbami branili. Novinarsko častno razsodišče je takšna dejanja ocenilo za neetično in neprofesionalno prakso. To smo danes že slišali v uvodni obrazložitvi, dopolnitvi predloga za parlamentarno preiskavo in tudi v zapisu oziroma obrazložitvi, pisni utemeljitvi te zahteve za parlamentarno preiskavo. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov smo podpisali zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave. Prepričani smo, da bo komisija uspešna in bo ugotovila politično odgovornost. Ne zadnje, spoštovane kolegice in kolegi, morda pa bo to tudi prispevek k razmisleku o spremembi zakonodaje, ki bo ta odstopanja onemogočila na vseh naslednjih volitvah v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Aleksander Zorn bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani! Tem trdim besedam bom dodal nekaj svojih, še trših. Spoštovani predlagatelji, popolnoma se strinjam z vami. Brezplačniki so deviacija slovenskega novinarstva, zavržno dejanje izdajateljev časopisov, ki svojega dela niti toliko ne cenijo, da bi ga zaračunavali. Zato so tudi njihovi izdelki takšni, kakršni so. In se tudi povsem strinjam z vami, da jih je treba podvreči temeljiti preiskavi kriminalistične vrste, da bomo lahko vrnili ugled profesionalnemu, razsodniškemu, nadstrankarsko dvignjenemu in moralno visokemu slovenskemu novinarstvu in izdajateljstvu, ki ne služi nobeni ideologiji, nobeni politiki in, kar je še posebno zavržno, nobeni stranki, kaj šele kakšni vladi. Zato bomo podprli vašo preiskavo. In da bi vam zaradi omejenega izbora preiskovalne tiskarske sramote ne zmanjkalo preiskovancev, vam dajem odličen primer takšnega dvomljivega, pristranskega, strankarsko servilnega in sploh agitpropovskega lista, ki je seveda brezplačnik in se brez sramu imenuje Dobro jutro. Njegova natisnjena tvarina namreč ni samo rumeno blede strokovne kvalitete, ampak je v svojih vsebinskih modrovanjih povsem v senci premišljene vladne politike. Naštejmo nekaj njegovih naslovov, na primer: "Vlak bo prevozno sredstvo prihodnjega stoletja." Nadvse luciden intervju podpredsednika stranka SD in ministra za promet, kakor kaže že naslov, ki mu zagotavlja službo za celo naslednjo dekado. "Nove jedrske elektrarne še dolgo ne bo," naslov. Intervju z gospodom Janezom Kopačem, ki nam pronicljivo dokazuje, zakaj namerava Vlada umazati zrak nad Slovenijo tako zelo, da se bo skoraj stemnilo in bomo potem nujno potrebovali njeno elektriko, da si bomo svetili. Zanimivo. Naslov, "Blokovska delitev medijev," ki nam prepričljivo dokazuje, da moramo Kazenski zakonik, kar smo danes že slišali, ki še vedno omogoča, da novinarji čiste vesti ne smejo žaliti državnih funkcionarjev, ker so lahko za to celo kaznovani, nujno spremeniti. Kajti ta anomalija je posledica, da se mediji spet smejo politično blokovsko deliti, kar smo v preteklosti že presegli. In slednjič, naslov "V vsakem človeku je nekaj drugega spola," kjer v intervjuju znani strankarski psihiater moderno in postfreudovsko naznanja novo ero civilizacije, v kateri se spoli ne bodo več blokovsko, da ne rečem politično, delili na moške in ženske, ampak bodo čisto pomešani. In ko bo tudi živalim dovoljena svobodna izbira spolnega partnerja, če sem pravilno razumel, ker gre za znanost. In to še ni vse. Poleg tega so v njem vsiljeni celostranski oglasi velikih firm, ki se jim ne moremo izogniti, da bi jih spregledali, saj so to Siol, Mobitel, Pošta pa neka banka NKB, v katerih ima država znaten delež, kar se mi zdi sicer prav, saj morajo državna podjetja podpirati pravo usmeritev. To je navsezadnje preseganje medijske blokovske delitve in doseganje stabilne enotnosti. Ostaja pa neko nenavadno vprašanje. Lastnik brezplačnika je firma, ki je doma nekje v sosednji Avstriji, za katero vemo, da je politično civilizirana in demokratična, tukaj pa ima kolonialistični tednik, ki močno podpira neblokovsko delitev slovenskih medijev, zraven pa objavlja oglase podjetij tuje konkurenčne države na nižji stopnji demokracije, od katerih ne zasluži kaj prida denarja, saj deli svoj slavni časopis čisto zastonj, razen če s tem ne vlaga v karitativne namene poenotenja slovenske prepirljive politike. A vendar je to nekoliko čudno. Ta avstrijski interes za en napreden blok slovenske politike. Najbrž bo treba ta karitativni poslovni interes razumeti drugače, kot smo navajeni pri nas, in bomo morali tudi biti veseli, da imamo na svojem zatohlem medijskem trgu tuji zastonjski list, ki bi nas sicer davkoplačevalce preveč stal. Zato se zanj žrtvuje naprednejša sosednja država, ki močno podpira pravo, zdravo smer naše politike in skuša v številnih slovenskih domovih vplivati na to. In to je samo v civilizacijsko uteho, če že poslovne in zaslužkarske ne more biti preveč. Zato bi ga smeli ta tednik, ker je politično in kapitalsko čist in gol pred nami in nič grdega ne skriva, imenovati Brezhlačnik. Za vsak slučaj pa ga bo kljub temu treba pretresti v preiskavi, nekatere zadeve z njim so vendarle nenavadne, zato se bomo zavzemali, da ga priključite med svoje maloštevilne preiskovance, spoštovana bodoča preiskovalna komisija. Ampak nadaljujemo. Na slovenski medijski sceni obstaja še nek fenomen, ki se zavzema za ukinitev blokovske medijske politike, to je STA, Slovenska tiskovna agencija. Ta se nam z najvišjega mesta svojega direktorja oglaša na spletnem naslovu stranke SDS. Res ne, ker bi ga za to prosili, pač pa kar tako brezplačno in nam deli karitativne nauke, kako naj se branimo pred političnimi nasprotniki, nesmotrno razdeljeni na dva bloka, se pravi pred nepotrebno opozicijo pri ustavni obtožbi in pred napadi bulmastifov. On je sicer zaposlen v podjetju, ki je plačnik in ga kreditiramo za njegove poštene namene mi vsi, saj gre za od Vlade ustanovljeno državno agencijo, zapriseženo za objektivnost čezstrankarsko, nadkoalicijsko in strokovno neoporečnost. Se pravi, če je za takšno svoje delo plačan, pomeni, da je brezplačnik v svobodnem času, ko se posveča brezplačni politiki humanitarne usmerjenosti. Pri tem je tako uspešen, da predlagamo Vladi, naj ga nemudoma uvrsti med brezplačnike, kjer se bo lahko nemudoma razvijal, nam vsem v blagosti in mir. Naš strankarski predlog pa je, da tudi njega vaša spoštovana preiskovalna komisija uvrsti med svoje preiskovance, saj povsem ustreza definiciji političnega brezplačnika. Tako je torej, spoštovani predlagatelji preiskovalne komisije in takšen je predlog naše poslanske skupine. Pozdravljamo ustanovitev preiskovalne komisije, v vaše dobro pa vam predlagamo še več dela in več preiskovancev. To pa bi morali biti vsi brezplačniki, z vsemi svojimi političnimi usmeritvami in fobijami, kot je to vsekakor Dobro jutro, pa morda zaradi reda še Žurnal, in tudi postransko brezplačno delo STA, Slovenske tiskovne agencije. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Tadej Slapnik bo prestavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Brezplačna časopisa Slovenski tednik in Ekspres sta se oba pojavila v letu volitev in evidentno poročala v prid aktualne oblasti in še posebej v korist SDS. Istočasno sta obračunavala s takratnimi opozicijskimi strankami, z izjemo Slovenske nacionalne stranke. Pri obeh brezplačnikih je bilo tudi evidentno, da so se njuni izdajatelji izrazito trudili prikriti njihove avtorje, ustanovitelje, predvsem pa, kako je bilo njuno izdajanje financiranje. Oba časopisa sta izhajala v izredno visoki nakladi, Ekspres v 340 tisoč izvodih, v pretežno mestnih okoljih, Slovenski tednik v 375 tisoč izvodih pa predvsem na podeželju. V obdobju, ko sta izhajala istočasno, to je v zadnjih dveh mesecih pred volitvami, sta dosegla kar 715 tisoč domov v Sloveniji. V javnosti je znano, da je Slovenski tednik izdajalo podjetje Progresija d.o.o., v lasti Andreja Lasbaherja, bivšega direktorja SDS-ovega tednika Demokracija. Potem je Andrej Lasbaher vodil Agencijo 25, ki je organizirala tudi volilno kampanjo Gregorju Pivcu, kandidatu SDS na zadnjih županskih volitvah v Mariboru in sedanju članu izvršilnega odbora SDS. Povezava SDS in podjetja Zame-tek, ki je izdajalo brezplačnik Ekspres, je nekoliko bolj zavita, a toliko bolj pomembna. Podjetje Zame-tek je julija 2009 ustanovilo podjetje Nova firma, ki se ukvarja z ustanavljanjem podjetij, njegov direktor pa je postal Robert Teršek. Glavna odgovorna urednica brezplačnega časopisa Ekspres, ki je prvič izšel 30. julija 2009, pa je postala Barbara Smisel. Ista Barbara Smisel, ki je bila takrat v razvidu medijev vpisana tudi kot urednica portala Usekaj.si. Ta portal pa v lasti podjetja Unimedis, katerega soustanovitelj in direktor je Jernej Strnad, član SDS, sin glavnega tajnika SDS Dušana Strnada. Podjetje Unimedis je poleg tega povezano tako z izdajanjem časopisa Ekspres kot tudi z izdajanjem Slovenskega tednika, saj je v njem tudi oglaševalo. V Slovenskem tedniku je bilo podjetje Jerneja Strnada, člana SDS in sina glavnega tajnika SDS po bruto oglaševanju tudi največji posamezni oglaševalec. Po nekaterih ocenah naj bi za oglaševanje v njem namenilo kar 70 tisoč evrov, kar je ob 100 tisoč evrov prometa v letu 2008 kar 70% vseh prihodkov tega podjetja. Dušan Strnad, glavni tajnik stranke SDS, odgovoren za finančno poslovanje stranke, je najtesnejši sodelavec predsednika stranke SDS Janeza Janše. O tajništvu stranke, ki ga vodi, je na spletnih straneh te stranke zapisano, da opravlja vse dejavnosti, potrebne za izvajanje dejavnosti stranke, da zagotavlja usklajeno delovanje vseh organov, skrbi za izvajanje težiščnih aktivnosti SDS, sodeluje pri pripravah na volitve in skrbi tudi za boljše informiranje. Dušan Strnad pa ni samo desna roka predsednika stranke Janeza Janše, ampak v izvršilnem odboru SDS tesno sodeluje tudi z bivšimi ministri: Dragutinom Matejem, Zofijo Mazej Kukovič, Žigom Turkom, Vaskom Simonitijem, Milanom Zverom in tudi s poslanci: Jožetom Tankom, Zvonkom Černačem, Brankom Grimsom, Alenko Jeraj ter z bivšim mariborskim županskim kandidatom Gregorjem Pivcem. Poleg dejstva, ki kažejo na to, da so člani SDS in z njimi povezane osebe sodelovale z izdajatelji brezplačnikov, obstajajo tudi indici in sum, da naj bi sodelovali tudi pri pripravi njihovih vsebin. Dovolite mi, da vam predstavim enega izmed njih in vas s tem namenom spomnim na prvo televizijsko soočenje na televiziji Slovenija, Janša-Pahor, pred parlamentarnimi volitvami v sredo, 20. avgusta 2009. Razpravo o medijski svobodi v Sloveniji je takrat Janez Janša končal s stavkom: "Star italijanski pregovor pravi, da mafijski časopisi ne bodo nikoli pisali o mafiji." Istega dne, torej v sredo, 20. avgusta, je izšla tudi četrta številka časopisa Ekspres, v katerem je uvodnik z naslovom "Berlusconijevi novinarji" napisala avtorica Nika Albreht in zaključila z besedami: "V mafijskih časopisih je namreč jasno, da nihče ne sme pisati zoper mafijo." Nepozoren poslušalec ali bralec bi iz tega sklepal, da je Janez Janša v soočenju uporabil stavek, ki ga je ta dan prebral v omenjenem časopisu. Kot pa vemo, pa ni bilo tako, saj je bilo televizijsko soočenje posneto dan pred izidom časopisa, to je v torek, 19. avgusta. Tudi v časniku Delo so pisali o tem, da naj bi se v predvolilnem času na sedežu stranke SDS sestajali direktor podjetja Progresija, d.o.o., ki je izdajalo Slovenski tednik, Andrej Lasbacher, Metod Verlec, glavni in odgovorni urednik SDS-ovega tednika Demokracija, Alenka Pavlin, takratna vodja STA, Borut Petek in Janez Janša, in sicer z namenom dogovarjanja o vsebini brezplačnikov za prihodnji teden. Pred volitvami je takratni SDS-ov minister Gregor Virant izdajanje omenjenih brezplačnikov branil z besedami, da jih ni mogoče šteti za del volilne kampanje, saj da ne gre za politične oglaševalske vsebine in druge oblike politične propagande, katerih namen je vplivati na odločanje volivk in volivcev pri glasovanju na volitvah, ki bi bile opredeljene v Zakonu o volilni in referendumski kampanji. Dodal je tudi, da bi lahko omejevanje brezplačnikov celo posegalo v ustavno pravico do svobode izražanja, ki velja v demokratični družbi, saj je pod pogoji, ki jih določa Zakon o medijih, izdajatelj medija lahko vsaka pravna oseba, izdajanje medijev pa po njegovem predstavlja tudi pravico do svobodne gospodarske pobude. Gregor Virant je torej kot minister branil izdajatelje brezplačnikov in kot minister ni ukrepal. V Poslanski skupini Zares pričakujemo, da bo preiskovalna komisija odgovorila na vprašanje, od kod sta slamnati podjetja, ki sta izdajali brezplačnike, dobili finančna sredstva za to dejavnost. Po v javnosti znanih podatkih naj bi podjetje v posredni ali neposredni pretežni državni lasti, to so Mobitel, Zavarovalnica Triglav, NKBM, Petrol, Banka Celje, Telekom, Zavarovalnica Maribor, Pozavarovalnica Sava in druga, v sklopu oglaševanj v obeh brezplačnikih porabila nekaj sto tisoč evrov. Po veljavni zakonodaji podjetja, v katerih je država več kot 25% lastnica, ne smejo financiranje stroškov volilnih kampanj niti z enim centom. Je naključje, da so podjetja v posredni ali neposredni pretežni državni lasti v katerih bi Vlada preko predstavnikov v nadzornih svetih lahko vplivala na njihovo poslovanje, oglaševala v dveh brezplačnikih, ki so tedensko poveličevali njeno delo in dosežke njenih ministrov? V javnosti ocenjena vrednost izdajanja in poštne distribucije obeh brezplačnikov znaša okoli dobrih 2 milijonov evrov. S sredstvi, ki so jih zagotavljali oglaševalci, naj bi izdajatelji brezplačnikov pokrili slabo četrtino vseh stroškov izdajanja distribucije. Zato bo poleg izpostavljenih vprašanj preiskovalna komisija morala odgovoriti tudi na vprašanje, od kod izdajateljem preostala sredstva v zneski dobrega milijon in pol evrov. V Poslanski skupini Zares pričakujemo,da bo preiskovalna komisija raziskala, v kolikšni meri so v financiranje izdajanja brezplačnikov povezana druga podjetja, ki so poslovala z državo, in podjetja v njeni lasti. Najpomembneje pa je, da preiskovalna komisija razišče morebitno vpletenost nosilcev javnih funkcij pri tem. V demokratični družbi je izredno pomembno, da je volilna tekma poštena in da imajo v njej pod primerljivimi pogoji možnost sodelovati predstavniki različnih političnih pogledov. Državljanke in državljani od kandidatov in njihovih strank pričakujejo politično propagando, od medijev in njihovih novinarjev pa nepristranska poročanja in predstavljanje političnih programov in kandidatov v sklopu volilne kampanje. Brezplačniki pravzaprav niso brezplačniki, saj jih bralci ne dobimo brez plačila. To trditev je Sandra Bašič Hrvatin utemeljila, citiram: "Papir, na katerem so tiskani, ima svojo ceno. Novinarji in novinarke, ki ustvarjajo vsebine, so za svoje delo plačani. Nekdo je plačan tudi zato, da jih dostavi v naše poštne nabiralnike. Vse to plačujejo oglaševalci v zameno za to, da jih v roke vzame čim večje število ljudi. Takrat, ko jih berete v svojem prostem času, delate za oglaševalce. Plačilo pa je vaš čas in pozornost. V tem informacijskem supermarketu dobite vse od politike in prehrane do osebne higiene." Konec citata. V želji, da državljanke in državljani izvedo, koliko so dejansko plačali za brezplačnike, ki v resnici nikoli niso brezplačni, bomo v Poslanski skupini Zares podprli predlog parlamentarne preiskave.
Hvala. Gospod Joško Godec bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev.
Hvala lepa za besedo. Stališče poslanske skupine DeSUS glede akta o odreditvi parlamentarne preiskave o brezplačnikih Slovenski tednik in Ekspres. Sopodpisniki akta o odreditvi parlamentarne preiskave o brezplačnikih Slovenski tednik in Ekspres smo tudi poslanci poslanske skupine DeSUS. Zakaj? Preprosto, ker je bilo in je še vedno v javnosti vse preveč ugibanj in sumničenj glede financiranja teh brezplačnikov in morebitne zlorabe političnega vpliva pri poslovanju gospodarskih družb v posredni ali neposredni državni vse to s strani prejšnje vladajoče koalicije. To je glavni razlog, da se tudi v naši poslanski skupini strinjamo, da se ustanovi preiskovalna komisija, kateri namen je ugotoviti, kdo je v ozadju obeh brezplačnikov, kdo je pred volitvami izigral medijsko in volilno zakonodajo ter ali je kdo iz bivše vladajoče garniture izkoristil svoj vpliv za njuno financiranje. Vsem je znano, da so izredno veliko pozornosti javnosti, medijev in politike že pred volitvami pritegnili prav tako nepojasnjeni viri in financiranje obeh brezplačnikov. Vprašanje, ki še danes ostaja odprto in nepojasnjeno, je, kje so izdajatelji dobili denar za financiranje brezplačnikov s tako visoko naklado 250 tisoč izvodov, saj ni šlo za financiranje preko, na primer, oglasov, ker slednjih sploh ni zaslediti v teh brezplačnikih. Tudi protikorupcijska komisija je glede poslovanja več državnih služb s podjetji Progresija in Zame-tek, ki sta izdajali oba brezplačnika, ugotovila možnost suma storitve več kaznivih dejanj. V okviru teh državnih podjetij se omenjajo Poštna banka Slovenija, Zavarovalnica Maribor, Mobitel, Pozavarovalnica Sava ter Pošta Slovenije, ki je tudi opravila to distribucijo. Dodaten razlog za sum je tudi dejstvo, da sta se oba brezplačnika pojavila tik pred zadnjimi parlamentarnimi volitvami, eden januarja 2008, drugi pa le osem tednov pred volitvami, takoj po volitvah pa sta tudi ugasnila, pa tudi dejstvo, da je bilo poročanje v obeh medijih izključno v prid takratne vladajoče koalicije, ni zanemarljivo. Poslanci DeSUS-a se zavedamo, da je to že šesta parlamentarna preiskava, ki ima ugotoviti sum politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij v tej zgodbi. Pri tem pa upamo in pričakujemo, da ustanovljena preiskovalna komisija ne bo postopala kot brezzobi tiger, brez končnih zaključkov, temveč da bo njeno delovanje rezultiralo v smeri ugotovljenih in argumentiranih sklepov, torej možno tudi vložitvi kazenskih prijav, če se bo to izkazalo za upravičeno na podlagi dokazljivih dejstev. Poslanci DeSUS-a se strinjamo z uvedbo parlamentarne preiskave glede spornega financiranja obeh brezplačnikov. Upamo pa, da bo zadeva zaključena in da bodo sprejete tudi končne ugotovitve, na podlagi katerih bo lahko sledilo določeno postopanje drugih organov, če se bo to izkazalo kot upravičeno in dokazljivo.
Hvala. Gospod Zmago Jelinčič oziroma gospod Györek Miran, izvolite, ki bo predstavil stališča Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite mi, da tudi v imenu Slovenske nacionalne stranke predstavim naše stališče in mnenje v zvezi s predlaganim aktom za ustanovitev komisije. Me veseli, da se je nekaj poslancev končno zbudilo in predlaga sprejetje aktov o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev in oceno nekega dejanskega stanja. Torej, da se ustanovi zopet ena parlamentarna komisija, kajti dejansko stanje je res porazno. Že nekaj dni nismo ustanovili nobene komisije, ki bo vsekakor rodila sadove in učinkovito prispevala k razreševanju gospodarske, politične, socialne in, kot opažamo zadnje čase, tudi moralne krize, ki vladajo v naši družbi. Mislim, da v pričujočem primeru ne bo držal stari pregovor, ki pravi, da ko problema določenega vprašanja ne želiš rešiti oziroma razčistiti, moraš ustanoviti kakšno komisijo ali odbor. Prepričan sem, da bo ta komisija odkrila se zločince, nepridiprave, kriminalce, ki so s tema dvema brezplačnikoma pomagali priti vladajoči koaliciji na oblast. Kajti res obstajajo indici, kot piše v predlogu zahteve, da sta bila ta dva brezplačnika izdana z namenom vplivati na državnozborske volitve leta 2008 in sta bila očitno tudi zelo uspešna. Zmagale so stranke sedanje vladajoče koalicije. Verjamem, da sta učinkovito prispevala k volilnemu rezultatu. Prepričani smo v Slovenski nacionalni stranki, da bi bil volilni rezultat brez teh dveh brezplačnikov popolnoma drugačen. Torej gre očitno za manipulacijo slovenskih volivk in volivcev, in je nujno treba ugotoviti dejansko stanje, v primeru dokazane manipulacije pa razveljaviti rezultate državnozborskih volitev 2008, kaznovati izdajatelje, novinarje, morda tudi bralce, kajti ne nazadnje so tudi bralci sokrivi pri takšnem kriminalnem dejanju, kajti brez bralcev brezplačniki sigurno ne bi izhajali in vzročno ne bi moglo priti do takšnega kriminalnega dejanja in manipulacije volivk in volivcev. V razmislek dajemo predlagatelju aktov o ustanovitvi komisije tudi, da vključi v obseg aktivnosti komisije preiskavo, koliko sta ta dva brezplačnika sokriva za takšno porazno gospodarsko stanje v naši domovini Sloveniji. Verjetno sta tudi vplivala na porast brezposelnosti. Brez njiju verjetno ne bi bilo 100 tisoč Slovenk in Slovencev brez službe in dela. Prepričani smo, da bi tudi upokojenci že zdavnaj imeli penzijo, najmanj v višini tisoč evrov. In to še ni vse. Tudi vseh ostalih tegob, ki tarejo nas vse Slovence, sigurno ne bi bilo. Ne bi bilo korupcije, ne klientelizma, mislim da se ne bi zgodili niti bulmastifi. Da se razumemo, v Slovenski nacionalni stranki vsekakor podpiramo preiskavo ozadja, nastanka, financiranja in izdajanja takšne "šund" literature oziroma časnikov, vendar predlagamo, da se preiskava razširi tudi širše na vse vrste brezplačnikov. Tudi tiste, ki še izhajajo. Kajti, kar možno je, da tudi drugi niso popolnoma čisti. Ne bi smeli zanemariti tudi vseh ostalih informacijskih materialov, pamfletov, brošur, reklamnih listov in letakov. Morda pa tudi le-ti vplivajo na volilne rezultate, nikoli ne veste. Sploh smo Slovenci nagnjeni k brezplačnikom. Kot vemo, so prvi izhajali že 2002. leta. To je bilo Dobro jutro. Okoli tega sicer obstajajo polemike, Žurnal trdi, da je bil prej, da si lasti ta prvenec Žurnal. Eni pa pravijo, da je začel izhajati leta 2003, pa so dosegli kar veliko, od 200 tisoč, kar jim lahko zavida marsikateri časnik. Kasneje so se tema dvema brezplačnikom pridružili še drugi, City magazine, Avenija pod Golovcem, Mariborski utrip, V času, Total tedna in tako dalje, da ne naštevam. Se pravi, Slovenci imamo radi brezplačnike in ne nam tega jemati. Ne jih sedaj kriminalizirati, ker ne bi bilo pošteno. Ampak preiskavo bi bilo morda smotrno razširiti tudi na ostale oblike promocije političnih strank, njihovih političnih programov, na 100 tisoče posterjev, letakov, jumbo plakatov, TV oddaj, radijskih predstavitev, 100 tisoče brezplačnih golažev, da ne govorim o hektolitrih brezplačnega vina in piva. Vse to je vplivalo na rezultate državnozborskih volitev. In jaz mislim, da bi lahko še naštevali, kaj vse je vplivalo na rezultate volitev. Zakaj zdaj omejiti to samo na dva mala brezplačnika, ki sta mimogrede tudi propadla. Dajmo se lotiti tega dela temeljito. Raziščimo ozadje vplivov na državnozborske volitve, na financiranje teh reklamnih materialov in potem sem siguren, da bodo naslednje volitve popolnoma drugačne. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik za besedo. Lepo in prijetno se je tudi nasmejati v parlamentu in si ob tem misliti vse najboljše. Predlog stališča. V naši Poslanski skupini Liberalne demokracije imamo o tem povedati naslednji. Zagotovo sta bila Slovenski tednik in Ekspres nedvomno fantomska medija. Ne vemo, kdo jih je financiral, niti kdo so bili uredniki in pisci. Pošteno bi bilo, da to izvemo, kajti večji del politike v Sloveniji se obvladuje z anonimkami, takimi in pa drugačnimi. Nič ni narobe, če nekdo želi povedati karkoli, kar seveda stoji in drži, in to pove odkrito, javno, lahko tudi napiše in se pod to podpiše. Namen parlamentarne preiskave je razkriti vse te skrivnosti njunega politične propagandizma, več kot očitnega razloga, zaradi katerega sta nastala. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije menimo, da je treba raziskati, kdo so bili financerji teh brezplačnikov in tudi kdo so bili avtorji tekstov, kajti Komisija za preprečevanje korupcije je namreč že podala mnenje, da se z oglasi, ki so bili objavljeni v njih, stroški izdajanja sami niso mogli pokriti. To kaže in potrjuje, da so obstajali skriti viri. Raziskati je treba tudi, kdo so bili uredniki in novinarji oziroma kdo so bili pisci v brezplačnike, ker je novinarsko razsodišče jasno razkrilo, da podpisani pisci v te brezplačnike sploh ne obstajajo. Obstajajo pa indici, da so bili pisci v te brezplačnike, ki so se skrivali za neobstoječimi imeni, realno obstoječi uredninarji, novinarji in uredniki. Slednji so v predvolilnem času leta 2008 pisali tekste z enim samim namenim: diskreditirati politične nasprotnike, te in one, naše ali vaše. Zadeve je treba razkriti tudi zato, da v bodoče preprečimo sleherne manipulacije z medijsko in drugo zakonodajo, do katere je precej očitno prišlo v primeru omenjenih dveh brezplačnikov. Obstoj teh brezplačnikov pomeni konec medijske svobode in avtonomije in zagotovo hudo posredno grožnjo medijski avtonomiji in demokraciji. Zato je treba do konca vztrajati, da se z vsemi pravnimi in političnimi sredstvi razišče, kdo stoji oziroma je stal za temi brezplačniki. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo to preiskovalno komisijo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospa Janja Klasinc.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Večkrat v zadnjem času povem, da sem več kot 20 let opravljala delo novinarke in urednice, ker je to povezano s tem, o čemer govorim. Govorim o predlogu, da se uvede parlamentarna preiskovalna komisija za izdajanje brezplačnikov, in to ne vseh brezplačnikov, kot smo danes v uvodu nekaterih razpravljavcev poslušali. Naših strank, strank koalicije, nikakor ne motijo brezplačniki, ki izhajajo po normalni veljavni medijski zakonodaji, ki to omogoča, ki jih urejajo odgovorni uredniki, ki so novinarji, ki jih pišejo novinarji, ki imajo za to certifikat. Ne, motijo pa nas pamfleti, ki izhajajo na papirju, tiskanem, ki mu nekateri pravijo časopis. Pa si poglejmo dejstva. Prva številka tako imenovanega časopisa Ekspres je izšla julija 2008. Državljani smo dobivali v nabiralnike ta, v navednicah, "časopis" do 17. septembra, volitve so bile 21. septembra. Potem pa je ta časopis poniknil. Brezplačni tednik je izdajalo podjetje Zame-tek iz Radeč. Na registriranem naslovu v Radečah ni bilo ne duhe ne sluha o kakšni tabli tega časopisa. Verjamem, da če bomo danes po Ljubljani, ni treba iti v druge kraje, pogledali, kje je sedež Dela, Dnevnika, Žurnala, Dobro jutra, bomo zlahka našli te časopise, ker so registrirani, ker imajo table, ker so v telefonskem imeniku. In kdo je distribuiral ta časopis? Pošta Slovenije. Tista Pošta Slovenije, ki je tik pred volitvami imela na svojih okencih, ko ste prišli na okenca, posebne plastične podlage z znakom SDS. Nevtralni časopisi, nevtralna pošta. To pa seveda niso vsi stroški. Povsem jasno je, da je treba časopise tiskati, da je treba plačevati tiste, ki jih pišejo, in po nekih izračunih, kot bi jih jaz kot dolgoletna novinarka, in tudi kolegi, ki še danes izdajajo časopise, izračunala, bi rekla, da je ena številka vsakega takega brezplačnega tednika stala, z vsemi stroški seveda, okoli recimo 100 tisoč evro. 100 tisoč evrov je eno malo manjše stanovanje v Ljubljani, na Obali recimo. In to je malenkostni zalogaj za nekoga, ki je recimo direktor podjetja Ekspresa, lokostrelec in učitelj telovadbe na osnovni šoli. Verjetno si je dobro opomogel ob kakšni priložnosti. Poglejmo, kdo je pisal te časopise. Odgovorna urednica je bila, kot smo že slišali danes, gospodična Barbara Smisel, članica najstniške skupine BBT. Verjetno je zelo usposobljena za odgovorno urednico nekega časopisa. Med avtorji v Slovenskem tedniku in tudi v drugih pa najdemo imena: Vid Videc, Anej Jalen, že omenjena danes Nina Albreht. To je tista Nina Albreht, ki je napisala dan prej, preden je Janez Janša to ponovil na državni televiziji, "star italijanski pregovor pravi, da mafijski časopisi ne bodo nikoli pisali o mafiji, in mi smo zelo blizu tega." Skratka, ti mafijski posli so se dogajali v obdobju, ko smo se vse ostale stranke pripravljale na volitve v skladu z volilno zakonodajo. In zato je treba imeti to komisijo, da bo raziskala, od kod denar za take zadeve, ker vsi ostali smo bili financirani v skladu z zakonodajo, in od kod SDS-u tudi denar, da so objavljali, recimo, v Slovenskem tedniku svoje oglase. Ker maloprej smo slišali, da se v drugih brezplačnikih pojavljajo oglasi firm. Ja, normalno, s tem se tudi financirajo, tako tudi izhajajo. Kar pa zadeva pomisleke glede dela sedanjega STA. Veste, takratna urednica STA gospa Alenka Pavlin, ki je pred tem bila direktorica Urada za informiranje ali, kot danes temu rečemo, Urada za komuniciranje, je pred pričami pomagala urejati časopis Ekspres. To pa je nevtralno, to pa je objektivno novinarstvo. No, znani avtorji, ki sem jih že prej navedla, neki "Vidci" pa "Jaleni", "Jeleni" in ne vem kaj še vse, so objavljali članke, kjer so bili tako zelo nespretni, tako slabo so pisali, tako nenovinarsko izobraženi so bili, da so bili, prvič, težko berljivi, zato so tudi nehali potem izhajati, ker ne samo, da je zmanjkalo denarja, ampak tudi nihče jih ni bral, ampak celo prepisovati niso znali. Kajti, kolegice in kolegi, v obeh časopisih, tako v Ekspresu kot v Slovenskem tedniku, so se pojavljali skoraj identični članki. Če ti hočeš objaviti kot novinar nek članek, nek prispevek še v drugem časopisu, se boš pa ja potrudil, da ga boš vsaj malce spremenil. Zaradi tega so se znašli tudi na častnem novinarskem razsodišču. Rada bi prebrala samo en delček sklepa tega razsodišča, ki pravi: "Novinarsko častno razsodišče je ugotovilo, da so si deli besedil v Slovenskem tedniku in Ekspresu zelo podobni, ponekod so skoraj identični, z morda obrnjenim vrstnim redom besed v stavkih. Tudi sosledji delov besedil se pogosto ujemata. Novinarsko častno razsodišče ugotavlja, da je članek v Slovenskem tedniku, objavljen 12. septembra 2008, sestavljen na osnovi tistega v Ekspresu 10. septembra 2008, to se pravi dva dni prej. Novinarsko častno razsodišče besedilo v Slovenskem tedniku ocenjuje kot plagiat, ki ga 9. člen kodeksa ne dopušča. Na poziv Jerneju Novaku, ki je podpisan pod prispevek, je Novinarsko častno razsodišče dobilo le odgovor odgovornega urednika Andreja Lasbaherja, na podlagi česar sklepa, da je podpis Jerneja Novaka pod omenjenim prispevkom psevdonim." In tako dalje. Rekli bi lahko; sramota za slovensko novinarstvo. Pa toni. Ker to ni novinarstvo, to je politična propaganda, ki je zkorabila medijsko zakonodajo za izdajanje svojih pamfletov pod firmo časopisi. Na koncu bi rekla samo še to. o tem lahko razpravljamo na dolgo in široko, in v prihodnjih mesecih, sem prepričana, da bomo. Škoda je zapravljanja denarja, kolegi iz SDS-a, za takšne primitivizme in neumnosti, kot ste si jih privoščili pred volitvami, saj ste videli, da vam ni nič pomagalo.
Besedo ima gospod Alojz Potočnik.
Hvala. Spoštovani! Seveda v tem trenutku ni mogoče v zvezi s predmetom izreči nobene sodbe. Za začetek obstaja sum, ki ga je treba preiskati, zato parlamentarna preiskava. O konkretni zadevi samo toliko. Razpravo tako podajam brez upiranja prsta in docela na splošno. Politični brezplačniki zaradi vplivanja na volitve, za katere bi se mimo predpisov uporabljal javni, državni in neznani denar, so nespodobni - v kateremkoli času, kadarkoli, za katerokoli korist, za katerokoli stranko. Takšno početje, po mojem mnenju, ne sme nikoli brez premisleka na smetišče zgodovine. Če se zgodovine ne spominjamo, tudi v njenih najbolj neprijetnih in zagonetnih trenutkih, deluje sama naprej in se iz nje nič ne naučimo. In potem tisti, ki s tem početjem in dogodki navadno niso imeli nič, plačujejo visoko ceno tistih in tistim, ki si upajo vse. Brez zadrege in omejitev. In je resnica, kot dobro veste, prva in ne zadnja žrtev. Gre za posebno, sam mislim, preteče stanje duha, ko družbena moč zgolj posameznih skupin posrka nesorazmerno veliko politično oblast. In v tem kočljivem neravnotežju se ustvarjajo pogoji, ki nihajo demokracijo, da bi vendarle pada s svojih tečajev. Naša dolžnost ni molk! Zgodba ki je pred nami, je izšla iz politike in se nazaj v politiko vrača. Politični brezplačniki so tako na videz mehko področje, vedno vodeni s trdo roko - v vseh časih in kadarkoli. Hvala.
Besedo ima gospod Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Brezplačnike in velike reklame so si pred volitvami v glavnem privoščile velike stranke, stranke, ki so obvladovale kapital in medije. Takšnega razkošja si ni mogla privoščiti Slovenska nacionalna stranka. Pa četudi bi imeli možnost, takšnega nasilja nad prebivalstvom ne bi izvajali. Tudi ostale stranke, ki niso imele brezplačnikov, so za oglaševanja, kot smo videli, iz porabljenega denarja uporabili primerljivo vsoto denarja. Ne bi se fokusiral samo na zadnje državnozborske volitve, ampak je prav, da se spomnimo vseh dosedanjih volitev, ko so se posamezne stranke kazale v vsej svoji veličini, pa se ni zgodilo nič. Ostali so le dolgovi strank, ki so jih kasneje pokrili bogati, seveda za protiusluge v časih, ko so ti prevzeli oblast in imeli možnost se oddolžiti za usluge pred volitvami. To se je dalo čutiti v vseh vladah. In tak občutek so imeli preprosti ljudje, volivci. Komisija se po navadi ustanavlja zato, da se kaj prikrije. Po dosedanjih izkušnjah nobena komisija ni opravila namena ustanovitve, tako da dobiš občutek, da se te parlamentarne komisije ustanavljajo zgolj zato, da se nekoga diskreditira, da se v medijih veliko govori in piše ter se na tak način pokrije tisto izgubljeno, kar bi sicer pisalo v brezplačnikih. Mislim, da se parlamentarne komisije ustanavljajo zgolj zato, da se poviša plača predsednikom teh komisij, ki do zdaj še niso imeli funkcije in prinaša dodaten zaslužek k plači. Kot sem rekel, nič se ne bo zgodilo, le država bo prikrajšana za zajeten kup denarja. Za nazaj se ne bo nič spremenilo. Če pa bi to kaj pomagalo za vnaprej pa bi z veseljem to podprl. Hvala.
Gospod Ljubo Germič. [[Ga ni.]] Gospod Dejan Levanič.
Hvala lepa, za besedo, gospod podpredsednik. Mislim, da je pri zadevi te preiskovalne komisije zgolj en in edini namen to, da razčistimo, kaj se je s temi brezplačniki v predvolilnem, predvsem v predvolilnem času dogajalo. To pa zaradi tega, ker je bilo veliko besed o tem, da ti brezplačniki res niso namenjeni zgolj za volilno kampanjo, ampak da se bodo uporabljali tudi za namene po volitvah, torej za obveščenost ljudi in da bodo izhajali zato, ker je pač v slovenskem prostoru neka potreba po teh brezplačnikih. Kot smo videli, ni bilo tako. Takoj po volitvah so ti brezplačniki ugasnili. Kakorkoli je, tisti, ki menimo ali menijo, da v teh zgodbi nekaj ni bilo v redu, da so bili mali in veliki igralci, ki so sestavljali del te predvolilne zgodbe, ki se v Sloveniji po mojem mnenju ne sme več ponoviti. In to je, da bomo pred vsakimi volitvami priče takšnemu izigravanju sistema, kakršnemu smo bili priča pred zadnjimi volitvami. Torej, da bi bilo nekomu, ki je na oblasti, moč proti nekomu, ki mu ni všeč, narediti veliko medijsko kampanjo in gonjo. Nič nimam proti tem, da se v slovenskem medijskem prostoru piše o objektivnih dejstvih, tisto, kar je res. Da pa se skuša diskreditirati politične tekmece zaradi tega, ker imaš ta trenutek, ko si na oblasti, nek kapital in moč in vpliv, in to uporabiš proti tistim, ki uporabljajo argumente proti tebi na volitvah, pa se mi zdi nesmiselno. Lahko se tu pogovarjamo, kaj je bil namen teh brezplačnikov in kakšna je bila njihova vsebina, vendar se skupaj moramo zavedati, da če preletimo samo vsebino brezplačnikov, da lahko kar hitro ugotovimo, da je šlo zgolj za diskreditacijo takratne opozicije. Torej, levice ali liderjev teh političnih strank, ki so želeli nastopiti na volitvah. Če gremo čez nekatere vsebine, vidimo, da v veliki meri v njih nastopajo voditelji levih strank, s takšno ali drugačno diskreditacijo. Recimo, tudi bivši predsednik Republike Slovenije Milan Kučan nastopa v teh brezplačnikih z majico komunistične partije Jugoslavije, navajajo se različne skorajda laži, kdo vse financira politične stranke na levici, kakšne so te povezave. Konkretno, recimo, laž je, da si je predsednik Socialnih demokratov Borut Pahor kupil prestižnega terenca BMW. Vse to so preverljiva dejstva, ki pa jih mogoče ljudje ne preverjajo, ker preberejo v nekem časopisu. In prav je, da če se že diskreditira koga, da se ga diskreditira na podlagi argumentov, torej vsebinskih argumentov, kaj je prav in kaj ni prav, ne pa, da se pišejo stvari, ki ne držijo. Ampak ljudje nekatere stvari, ki so zapisane v medijih, vzamejo "zdravo za gotovo". To pomeni, da je treba paziti, kaj se napiše. Navsezadnje je o tem govorila že kolegica Klasinčeva, predvsem o upoštevanju novinarske etike. Potem je tu, recimo, veliko člankov na temo ekipe Socialnih demokratov, kdo bo vse minister. Vsa ta imena, ki so v teh brezplačnikih zapisana, nobeden od teh ljudi danes ni minister, samo gospod Svetlik, ki pa je bil v brezplačniku predviden za ministra za visoko šolstvo, pa je danes minister za delo. Veliko nekih informacij, ki niso bile točne, zgolj zaradi tega, da se pri ljudeh ustvari neko negativno mnenje. Da ne govorim o tem, v kakšnih povezavah so stranke levice z mediji, katere medije imajo v lasti in tako naprej. Velika večina teh člankov, ki so bili negativno nastrojeni proti strankam takratne opozicije, ni vsebovala nekih dejstev in argumentov. Bile so diskreditacije, tudi osebne diskreditacije političnih nasprotnikov, kar pa se mi zdi, da ni prav. Na drugi strani smo pa bili priče temu, da je v teh časnikih bilo veliko samohvale podarjene ali namenjene takratni vladajoči koaliciji, brez nekega kritičnega pogleda na to, kaj se v državi dogaja in kaj Slovenija potrebuje. Mislim, da je prav, da se ustanovi ta preiskovalna komisija, da se pride do konkretnih zaključkov, kdo, če sploh, je v ozadju, na kakšen način so bili ti časniki financirani in predvsem, zelo pomembno, ali so državna podjetja, ki so morala oglaševati v teh brezplačnikih, to bila primorana, ali so si to lahko privoščila, ali je to bilo v kakršnikoli povezavi s stanjem, v katerem so se znašla danes. Veliko je neznank in upam, da bo preiskovalna komisija prišla do konkretnih odgovorov. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani kolegi in kolegice! Danes se ukvarjamo z eno najbolj intrigantnih tem zadnjih let. Ni medijska tema, kajti ni govora o medijih, ni govora o časopisih, temveč govorimo samo o nekem izrazito predvolilnem političnem manevru, ki je vsebinsko zelo neuspešen, ki je bil na tako nizki ravni, da ga je težko opredeliti celo kot mafijski manever; mafija ponavadi deluje bolj inteligentno, bolj prefinjeno. In do takih eklatantnih zlorab in tako neokusnih poskusov diskvalifikacije ene politične strani zato, da bi določena oblast - saj govorim o obdobju, ko je domnevni, skoraj zelo verjetni sponzor, teh brezplačnikov bil na oblast in je skušal na zelo nizkoten način to oblast obdržati. Ker pri tem ni uspela, se danes soočamo z eno čudno situacijo, ki jo je izpostavil kolega Györek, ko je rekel "o čem govorimo, saj niso dobili volitev". Saj res niso dobili volitev, saj narod je prepoznal poskus zavajanja, ki se ni obrestoval. Ampak dane razpravljamo tudi v luči zadnjega primera brezplačnika, ki smo ga dobili predvčerajšnjim, in to zelo neotesano, med samim govorom predsednika republike smo se na enkrat znašli s to razkošno publikacijo, ki se imenuje Predsednikovo simbolno odlikovanje zločina - Ustavna obtožba proti Danilu Türku. In kaj smo našli notri? Spet kup enih dokumentov, verjetno zelo selektivno pripravljenih dokumentov, na zadnji strani pa piše: Demokracija, 15 evrov. Veste, jaz sem dobil to brezplačno, jaz nisem plačal 15 evrov. Sprašujem: ali je bilo to darilo vsem poslancev s strani SDS-a ali časopisa Demokracije? In kaj je časopis Demokracija? Časopis Demokracija najdemo na seznamu tistih medijev, ki so uživali in ki so porabniki javnih sredstev. Torej eden tistih medijev, ki so najbolj učinkovito črpali iz sklada za medijsko pluralizacijo kulturnega ministrstva. Na koncu vidimo, kakšni so rezultati. Ampak se ne bomo ustavili pri tem, ker govorimo o drugih brezplačnikih, čeprav je zelo verjetna povezava med tem brezplačnikom, ki je bil izrazito ideološko naravnan in v službi oziroma v interesu ene od strank Državnega zbora, SDS, in temi brezplačniki, ki so začeli izhajati julija 2008 in končali takoj po volitvah, kar je bilo zelo jasno, čemu so bili namenjeni. Še nekaj zanimivega smo danes doživeli. Ta obramba SNS, edine stranke opozicije, tudi takratne opozicije, ki ni bila predmet ožigosanj, diskvalifikacij ali negativne propagande v teh brezplačnikih. Jasno, gospod Makarovič je v enem Ekspresu SNS označil kot "stranka konstruktivnega protesta" in potem napisal lep samospev nacionalni stranki. V enem Ekspresu pa se pojavi kolumna, brez podpisa, naslovljena "Familija Juri", kjer lahko zasledimo teze, ki jih stalno ponavlja cenjeni kolega iz Slovenske nacionalne stranke in bi mu lahko pripisal ta članek, ki je sicer anonimen, ne vem, če ga je on napisal, ampak ga on stalno ponavlja v svojih nastopih v Državnem zboru. Cel splet enih zelo čudnih slučajev in čudnih povezav. Takrat je prišlo očitno do ene sinergije med dvema strankama, ki sta si razdelili ta posel v smislu: dajmo očrniti, dajmo blatiti vse ostale, da bomo mi ostali nekje na oblasti. Se ni izteklo ali vsaj delno, kajti danes se ta zgodba z brezplačniki očitno nemoteno nadaljuje. Za tem stojijo nekateri mediji, ki so tesno povezani z najmočnejšo opozicijsko stranko. Ampak vse to je sicer lahko del legitimnega političnega boja. To, kar je zelo čudno in je treba pojasniti, ne zato, da bi za nazaj, kot želi SDS za 50 ali 60 let nazaj razčiščevati nekaj, ampak da bi razčistili, kakšen je odnos med politiko in zlorabo medijev - čeprav o medijih ni govora, je govora samo o nekih biltenih, ki so bili po enih čudnih poteh, in vsi indici, vsi dokazi peljejo k SDS-u, smo slišali, koliko navezav in koliko fantomskih firm, ki so tako ali drugače povezane s Slovensko demokratsko stranko - oziroma kaj se pravzaprav dogaja v slovenskem političnem prostoru. Ne samo nizki udarci, ampak dejansko to, kar v italijanskem medijskem prostoru označujejo kot "piovra" - kot hobotnica. Prav te stranke, ki stalno govorijo o nekih zarotah, so tiste, ki te zarote - ne samo najbolj poznajo, ampak jih izvajajo. In so edine, ki jih zares izvajajo. In vse lovke, ki smo jih danes zasledili v teh indicih, ki bodo potrjeni ali zavrženi prav pri delu nastajajoče komisije, vodijo v eno samo glavo. In ta glava je po navadi zelo znana, saj ponavlja stvari, ki so se potem objavljale v samih brezplačnikih. To je žalostna zgodba politične zlorabe propagande, ki bi bila še sprejemljiva, če davkoplačevalci ne bi tega plačali. Ampak so. Veste, koliko je stal ta projekt? 2 milijona evrov. 2 milijona evrov, ki so končali v smeteh, kajti večina mojih sosedov, jaz živim v bloku, kjer je 20 družin, in skoraj 20 Ekspresov sem videval v košu takoj. Nekvaliteta tistih publikacij je bila takšna, da navaden državljan ni izgubljal časa s prebiranjem tovrstnih pamfletov in diskvalifikacij. Ampak 2 milijona evrov za to, kolega Györek, ko vi pravite: "Čemu zdaj razkrivati?!" To je treba preprečiti, da se na tak način porabljajo sredstva, ki so zelo verjetno sredstva, tako ali drugače, ki prihajajo iz javnih proračunov. In če bo to dokazano, bo to že na meji kriminalnega dejanja. 2 milijona evrov je bilo pokritih z oglaševanjem iz firm z državnim kapitalom samo četrtinsko. 500 tisoč evrov je prišlo iz oglaševanj, milijon in pol je ostalo nepokritega. Od kod, gospodje iz SDS, so/ste, morda ste dobili tisti milijon in pol? To bo zanimivo razkriti. Govorilo se je tudi o patriji. Morda je en del iz patrij. Morda. Tega ne vemo, ampak ko se je pojavila ta teza, je bilo čutiti nervozo pri SDS-u. In danes tudi. In ta komisija je zanimiva tudi s tega vidika, ker bo počasi prišla do virov financiranja teh sredstev. Vidim, da so kolegi z desne strani malo živčni in tudi kolega iz SNS-a je živčen, zato se smeje. Smeh pomeni sprostitev in smeh je zdrav. Dajmo se smejati. Jaz se strinjam. Se lahko vsi danes smejemo in se bomo še bolj smejali na koncu dela te komisije, ker ta zgodba je ena najbolj zanimivih zgodb političnih zarot v Sloveniji. Ni aktualna. Jaz mislim, da je zelo aktualna, ker če se bo ponovila, ne glede, kot je povedal kolega Potočnik, na barvo botrov, ki uporabljajo take metode, bo to izguba za slovensko demokracijo. In zanimivo je, da se demokracija pojavlja celo kot naslov nekega časopisa, ki je verjetno, domnevno zelo povezan s temi metodami, kar je bilo dokazano tudi s to publikacijo, ki jo reklamira na zadnji stani. Zanimiva zgodba, vsekakor zanimiva zgodba, ki jo je treba pripeljati do konca, da se ne bi več ponavljalo. Če bomo šli tako naprej, potem pa diskreditacija posameznikov ali političnih strank, anonimnih diskreditacij, torej člankov, kjer človek ni vedel, kako naj se brani. Kako naj se jaz branim, ko preberem, recimo, da je priimek Juri nastal iz Juriča, kar bi pomenilo, da je prednik prišel iz južnih balkanskih predelov v Slovenijo in se je tukaj razglasil za pripadnika italijanske manjšine, kar je sicer v povojnem obdobju bila običajna praksa, pa tudi danes ni tako redka? Brez avtorja. Ali pa je kolega iz SNS napisal? Te teze namreč sestavlja. Verjetno si prebral ta članek. Ta članek, ki ga je prebral, sedaj stalno ponavlja. Ampak je zanimivo. To je bila kultura poročanja teh medijev. In kaj se je zgodilo? Da so preživeli od julija do septembra in potem konec. Dva milijona evrov verjetno javnega denarja. Takrat so bili razni skladi za to rprularizacijo medijev, takrat se je dogajala afera Patria, takrat je država, Vlada obvladovala nekatera podjetja, podjetja so nastajala, so izginjala in seveda nekatera so bila celo nosilci teh brezplačnikov. Tako da, komisiji zaželim uspešno delo in verjetno, gospodje iz opozicije, na koncu dela te komisije se bomo še lahko smejali. Hvala.
Besedo ima gospa Eva Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Najprej moram povedati, kolega Juri, da je zame danes zelo fantastičen dan, kot bi se izrazil predsednik Socialnih demokratov Borut Pahor in nič ne meji na ne vem kakšno živčnost. Jaz sem zelo sproščena, super se počutim. Nisem razumela tega, kje vi pravzaprav zaznavate živčnost na moji strani, ampak vendarle. Vesela sem tudi, da sem končno lahko izvedela, od kod izvira vaš priimek, od kod izhajate. Gre za pravi izobraževalni časopis. Tudi to je nekaj za slovenski, tudi politični, prostor. Sicer pa je kolega Györek na začetku zelo dobro opisal, kaj pomeni ta preiskovalna komisija brezplačnikov. In to dveh brezplačnikov, ki ju pravzaprav danes več ni. Mi se pogovarjamo o stvareh, ki jih ni, ki ne obstajajo, imamo pa kup problemov, ta država ima kup velikih problemov, o katerih pa nič. Se pravi, koalicija se mora ukvarjati, uboga, s stvarmi, ki ne obstajajo več. Se pa strinjam, če menite, da je tukaj kaj narobe, potem je treba to raziskati. Ampak treba je raziskati še marsikaj drugega. V svojem zapisu za ustanovitev te preiskovalne komisije v zvezi o brezplačniki ste med drugim zapisali tudi, da je v tem primeru šlo za prikrito kampanjo, ki je favorizirala eno politično opcijo. Zanimivo, res zanimivo, ko pa vemo, da v slovenskem prostoru že od osamosvojitve dalje se večina medijev oziroma časopisov favorizira z zgolj eno samo politično opcijo. In te ne favorizira prikrito, ampak zelo odkrito. Zelo močni so tukaj marsikateri navijaški članki s strogo samocenzuro, ko gre za ocenjevanje dela te vlade. Celo več, ob zadnji aferi Baričevič se je izkazala vsa moč in vpliv na medije s strani leve politične opcije, ki je dokazano pritiskala tako na novinarje kot na to, da se marsičesa v medijih v zvezi s to afero ne sme zapisati. Da ne govorim o tem, da so forume povsod, kjer se je le dalo, preprosto ukinili. Resno se sprašujem, kaj je za vas bolj pomembno: dva brazplačnika, ki ju ni več, ki sploh ne izhajate več, ni ju na obzorju, ali to, da se pritiska na novinarje, da ne smejo pisati stvari, ki so evidentne, ki se dogajajo v naši družbi, in zaradi tega, ker gre to nekomu v nos, jih je treba onemogočiti pri njihovem delu, ki mora biti sicer avtonomno. To mene bolj zanima. Ali se vam zdi to pa prava pot? Seveda to kaže pravzaprav na dve stvari. Prvič, da je ta zgodba, ki se je odvila oziroma afera Baričevič ali bulmastifi zelo močno zarezala v levo politično opcijo, še posebej v stranko LDS in ministrico za notranje zadeve Katarino Kresal. In drugič kaže, na to, kako medijska svoboda v Sloveniji še zdaleč ni nedotakljiva in je pod velikim vprašajem. Pa ne zaradi dveh brezplačnikov, o katerih boste vi govorili in ki ju boste raziskovali. Medijska svoboda je vprašljiva zaradi drugih stvari, ki so bistveno bolj pomembne za ta prostor in to družbo, v kateri se nahajamo. Da ne govorim o tem, da večina odgovornih urednikov, ki je pripadna tako ali drugače levi politični opciji, že natančno ve, česa ne sme zapisati. To je vgrajeno v sistem. Natančno ve, česa ne sme zapisati, in tudi natančno ve, česa ne sme objaviti. Jaz osebno sem absolutno za to, da se pogovarjamo o brezplačnikih, da jih preiskujemo, vendar pa predlagam, da raziščemo, tako kot je že kolega Zorn v začetku dejal, tudi ozadje nekaterih drugih brezplačnikov. Na primer brezplačnika Dobro jutro, ki je po svoji vsebinski naravnanosti prava navijaška zlepljenka, najprej stranke Zares, potem pa še LDS-a in Socialnih demokratov. SDS pa se omenja navadno le v primerih, ko je potrebno nekoga diskreditirati. Le takrat se jih omenja. Da ne govorim o tem, kako je Nedeljski dnevnik, ki sicer ni brezplačnik, to drži, ampak mogoče je to še huje. Kako Nedeljski dnevnik skupaj z ustvarjalcem javnega mnenja in ne z merilcem javnega mnenja, gospodom Damjanićem, redno odkrito reklamira stranko Zares in ostale leve stranke. Redno bruha po tistih, ki pripadajo desni politični opciji. To se vam pa ne zdi vprašljivo. To se vam pa ne zdi vprašljivo. Da ne govorim o tem, da je vaš predsednik, kolega Juri, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo gospod Gregor Golobič pred leti po navedbah nekaterih medijev določenemu novinarju, ne bom povedala kateremu, po telefonu narekoval članek o Vzajemni. Zelo zanimivo. Vi pa se razburjate zaradi dveh brezplačnikov, ki sploh ne obstajata več. Tukaj ne gre samo za to, da so ti časopisi naklonjeni levi politični opciji. Celo politiki iz te opcije ustvarjajo njihovo vsebino preko njim podložnih novinarjev. To se vam tudi ne zdi vprašljivo. Koalicija želi preiskati ozadje brezplačnikov, ki, še enkrat ponavljam, ne obstajajo več. Pa bi bilo recimo dobro, da bi obstajali tudi takšni časopisi, ker potem bi lahko necenzurirano pisali na primer o vsestransko povezani Liberalni demokraciji Slovenije v aferi bulmastifi. Prav bi bilo tudi da ugotovimo morebitno politično odgovornost nosilcev političnih funkcij pri vplivanju na večino slovenskih časnikov in revij, ki izhajajo iz dveh velikih medijskih hiš, Dnevnika in Dela. Prva je pod vodstvom gospoda Petana, ki zelo intenzivno spada v krog LDS-a, in druga je pod vodstvom tistih, ki so pred volitvami v Državni zbor ukazali novinarjem, da morajo čim bolj blatiti Janeza Janšo in hvaliti in čim bolj lepo pisati o bodočem mandatarju gospod Borutu Pahorju, vse zato, da pride na oblast. Ampak, to se vam, kolegi iz koalicije, ne zdi popolnoma nič problematično. Tu res ne gre za brezplačnike, gre pa za odkrito simpatiziranje z določeno politično opcijo in za umetno gradnjo politikov z leve strani političnega pola. Kako pa naj si drugače potem predstavljamo osvojitve vseh nazivov predsednice stranke, ki je na volitvah v Državni zbor dobila bistveno manj glasov, kot je imela izobešenih plakatov? To je tudi zavajanje slovenskega ljudstva, državljank in državljanov in o tem bi morali tudi razpravljati. In to bi morda lahko tudi vključili v svojo preiskavo in tudi to raziskali. Jaz osebno podpiram to preiskavo, mislim, da bomo prišli lahko do zanimivih odkritji, vam pa predlagam, da najprej počistite tudi pred lastnim pragom. Hvala.
Besedo ima gospod Dušan Kumer. Oprostite, gospod Kumer. Izvolite. Gospod Franco Juri, želite?
Repliko.
Repliko, lahko.
Sem bil dvakrat omenjen, pa mislim, da imam do te replike pravico. Najprej se zahvaljujem kolegici Irglovi, ker je ugotovila, da nismo živčni. Saj je jasno, da nismo živčni, vsak govori kar misli, da je prav. In o samem poreklu svojega priimka se lahko pogovarjava tudi na kavici, mirno in znanstveno. Vi verjamete člankom v Ekspresu, ne misliti, da je to znanstveno novinarstvo, ampak problem je, da ni podpisa, in v tem je ključni problem navajanja vašega navajanja nekaterih domnevno pristranskih komentatorjev. Vse, kar ste vi navedli, kolegica Irgl, v zvezi z nekaterimi časopisi, ki obstajajo, že leta obstajajo in obstajajo zdaj, imajo naslov, imajo uredništvo, in bodo ostajali še naprej, je, da se pod tistimi neobjektivnimi kolumnami novinar, komentator, podpiše. Se podpiše. V vaših biltenih ni bilo podpisov, je bil samo gnoj, brez avtorjev. In to je problem. Tu se pogovarjamo o dveh etičnih nivojih. Za vas je to vse legitimno, je v redu, ni problematično, ker je trajalo zelo kratko, ampak je stalo 2 milijona evrov, ne pozabimo tega. Za nekaj mesecev blatenja nekaterih posameznikov in nekaterih političnih opcij so, ste, morda, zapravili 2 milijona evrov. In to je treba povedati javnosti. Medtem ko drugi časopisi, veste, oni živijo profesionalno. In tudi tako imenovani brezplačniki, ki ste jih omenjali, delujejo po principu, ki je oglaševanje, ki temelji na oglaševanju. In so, kakorkoli že, bolj profesionalni kot pa - ne vem, kako imenovati. Saj zgodba ni o medijih, mi se danes ne pogovarjamo o medijski politiki. O medijski politiki je govoril vaš šef, in to kar nekaj ur v Državnem zboru, ko je napadel vse novinarje, podpisnike znamenite peticije. Doživeli smo precedens v evropski politiki, da je nek premier posvetil napadom na novinarje kar nekaj ur lastnega govora. Tako je bilo. In to je samo nadaljevanje tistega odnosa do medijev. To je žalitev za medije, žalitev za novinarje. In to so novinarji tudi povedali. Lepo prosim! Hvala.
Besedo ima gospod Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ja, danes pa imamo pred seboj, mislim, da pravo politično zgodbo. Čisto politično zgodbo o nas samih, o politikih in o političnih strankah, ki smo sodelovali na volitvah. In v tem kontekstu razumem smeh in nekatere ironične nastope ali trditve in ocene nekaterih v tej dvorani, ki znajo veliko povedati o nekih mrežah, tudi jeklenih mrežah, ki so začutili tak strah, da se bodo v kakšni taki mreži v bodoče, ko bo ta komisija delovala, znašli. Morda. In zato ta smeh in ta ironija danes. Sam pa mislim, da gre za dva časopisa, in bom imenoval brezplačnika, ki pa nista podobna brezplačnikom, ki jih lahko dobivate v poštne nabiralnike vsak dan ali občasno ali pa jih lahko sami dvignete na mestih, ki so za to namenjena in je v njih veliko veliko reklam in oglasnega prostora, namenjenega pravnim subjektom in posameznikom za oglaševanje. V tem primeru gre za dva časopisa-brezplačnika, v nakladi več kot 700 tisoč izvodov, katerih vsebina je bila ekskluzivno politična propaganda za eno stranko, ne bom govoril za eno politično opcijo, in njene liderje, in antipropaganda in umazana volilna kampanja za večino drugih strank in osebnosti. Tudi za eno od strank iz tako imenovanega, če govorite o političnem polu, desnega političnega pola. Ker se brezplačniki v načelu financirajo iz prihodkov oglasov in reklam, je logično, da obstaja sum, da sta se ta dva časopisa brezplačnika, ki teh komercialnih reklam nista imela v izobilju, financirala drugače, na drugačen način. Morda, in tukaj obstaja sum, s pomočjo tistih, ki sta jih v teh dveh časopisih ta mesec, dva meseca, propagirala in poveličevala. Zato je med drugim lahko resnica o brezplačnikih Ekspresu in Novem tedniku, tudi resnica o Patriji. O tem je bilo v drugih medijih v zadnjem letu in pol, v dveh letih veliko napisanega. V javnosti smo lahko zasledili veliko namigov, indicev in tudi nekaterih dokumentov, da bi naj bil del provizij pri oklepniškem poslu namenjen tudi pomoči pri izhajanju teh dveh časopisov. In zopet smo pri mreženju. In zopet boste veliko znali povedati o tem mreženju. In mogoče bo tudi takrat smeh in pa ironija. Zato je prav, da ugotovimo v parlamentu, kakšno je pravo ozadje izhajanja teh dveh časopisov in kdo je vplival na financiranje in izdajanje teh dveh časopisov ter da ugotovimo morebitno politično odgovornost nosilcev javnih funkcij v tej zgodbi, če se bodo v tej mreži znašli in bo to komisija ugotovila. In tudi zato, ker je veliko, veliko informacij in sumov, da sta se ta dva časopisa financirala iz domnevno koruptivnih poslov, pa tudi vprašanj, da naj bi nekatera državna podjetja, o čemer je bilo danes veliko govora, zakupila v teh dveh časopisih oglasni prostor s pogodbami, ki bi jih kasneje prekinjali in plačevali visoke kazni zato, ker so prekinjali te pogodbe. Ti indici, ti sumi ne morejo in ne smejo ostati neodgovorjeni, kajti gre za podjetja, kjer je solastnik ali pa večinski lastnik država Slovenija. Čas je, da se karte položijo na mizo. Nepravilnosti je bilo očitno preveč, da bi jih lahko spregledali in pometli pod preprogo. V strankah sedanje koalicije smo leto in nekaj čakali. Danes je bilo omenjeno v nekaterih drugih časopisih, da bi mogoče kdo z vaše strani sprožil tako preiskovalno komisijo, kot opozicija, v zvezi s tem, pa tega niste storili. Zato seveda nima smisla razširjati sedanje preiskave. Mi smo se odločili za ta dva sumljiva brezplačnika in o tem bomo izvedli to parlamentarno preiskavo. Dejstvo je, da sta brezplačnika, ki sta vzniknila tik pred volitvami in ugasnila takoj po volitvah, nobene številke več po volitvah ni bilo, le dokaz, da sta bila politično motivirana. Ta dokaz ali pa to politično motiviranost si zna ustvariti v svoji glavi tudi osnovnošolec, ki končuje deveti razred osnovne šole. Samoukinitev obeh časopisov takoj po volitvah je le amaterska in to poudarja, amaterska potrditev tega dejstva in pokazatelj, kakšen je bil dejansko namen in cilj teh dveh brezplačnikov: vplivati zgolj in le v volilni kampanji na izid volitev, pa kakršenkoli je ta bil. Strategi, politični analitiki tistih, ki so koncept te medijske strategije naredili, so se očitno pri teh dveh brezplačnikih ušteli, glede na rezultat, ki bi jo naj dala. Ne verjamem v zgodbe, da gre v tem primeru za popoldansko prostočasno dejavnost, za hobi simpatizerjev ene od političnih strank, ki bi bili pripravljeni vložiti nekaj milijonov evrov lastnega denarja v poraz na volitvah. Prej bo držala ocena, da so se politični analitiki in strategi ter vsebinski uredniki načrtovalcev medijske volilne kampanje ušteli in precenili v svojih zmožnostih kreiranja volilnih rezultatov. To je ocena, ki jo je vaš predsednik v zadnjih 20 letih izrekel nekajkrat, prvič leta 1992 v tem visokem zboru. Zato je treba s parlamentarno preiskavo ugotoviti, kako in koliko prstov politike in politikov je bilo zraven pri tem poslu. Drugo vprašanje pa je, kako in na kakšen način sta se ta dva brezplačnika financirala. To bi morala biti že davno stvar tožilstva, policijske preiskave, kajti namigov in sumov, kot sem prej rekel, je v zadnjem letu in pol bilo že zelo veliko. Če nič drugega, bi za te organe morali biti zanimivi prispevki v zvezi z afero Patria, kjer je bila razgrnjena trdna oklepniška mreža, v kater so bili nakazani tudi indici in sumi financiranja teh dveh brezplačnikov. In kako sem v času volilne kampanje izvedel za obstoj enega od teh brezplačnikov, kajti nobenega - ne enega ne drugega - nisem prejemal v poštni nabiralnik? Stanujem v takšnem delu Ljubljane, kjer me slučajno teh več kot 700 tisoč izvodov ni doseglo. Nekega dne je prišel moj najmlajši sin, ki je obiskoval 9. razred osnovne šole in mi zaupal, da nimam veliko šans na volitvah, ki bodo na volitvah 21. septembra. Na vprašanje, iz česa to sklepa, mi je odvrnil, da izdaja njegov profesor za telovadbo časopis, v katerem se o moji stranki, mojem predsedniku in še kom, ne piše lepo. Ugotovil sem, da gre za Ekspres in učitelja telovadbe, ki je bil direktor podjetja, ki je izdajal ta časopis, torej zaposlenega v javnem sektorju, ob tem je imel d.o.o. kjer je bil direktor, v registru Ministrstva za kulturo pa je bil celo vpisan kot urednik časopisa Ekspres. Samo po sebi se zastavlja vprašanje, kakšne genije imamo pri nas v izobraževalnem sistemu, pa čeprav smo tako kritični do profesorjev in učiteljev. Na osnovni šoli učijo telovadbo, "furajo" zasebno podjetje, "furajo" celo časopis v nakladi več kot 300 tisoč izvodov, uredniške sestanke imajo po vsej verjetnosti kar v telovadnici, tudi morda ob kakšni dobrodelni nogometni tekmi prejšnje vlade bi lahko bil kakšen uredniški sestanek, članke pa jim lahko pišejo, če se za to pokaže potreba, tudi učenci, otroci. In za financiranje takšnega obsega jim zadostuje, govorim o tem konkretnem časopisu, 3X5 centimetrov velik oglas vedeževalke Dolly, ki bi naj pokrila stroške v velikosti nekaj 100 tisoč evrov. Čas za šale je mimo, je bilo rečeno ob razpravi ob ustavni obtožbi od enega od današnjih razpravljavcev v tej dvorani. Na delu je spet Udba. Morda je res tudi v primeru teh dveh brezplačnikov na delu Udba.
Besedo ima gospod mag. Andreja Rihter. [[Je ni.]] Gospod Joško Godec.
Besedo ima gospod mag. Andreja Rihter. [[Je ni.]] Gospod Joško Godec.
Hvala lepa za besedo. Ko sem dobil možnost za podpis tega akta o uvedbi parlamentarne preiskave o brezplačnikih, sem se z veseljem podpisal. Zakaj? Spomnim se, ko sem dobil v poštni nabiralnik ta brezplačnik in ko sem šel sam preverjat, kdo je lastnik založniškega podjetja, ki to izdaja, sem ugotovil po registru, da je to telovadni profesor, njegova življenjska sopotnica pa je bila direktorica tega brezplačnika. Lepo sta se prekrivala Slovenski tednik in Ekspres. Nisi dobil nikoli oba naenkrat, ampak je bilo časovno lepo pokrito. Tako smo bili dobro zbombardirani. Zakaj sem se z veseljem tukaj podpisal? Zaradi tega, ker menim, če bi morali imeti zopet v tem širokem spektru dela vse variante oglaševanja, vseh tistih sto tisoč letakov, kot smo danes slišali, in sto tisoč brezplačnih golažev, sto tisoč kranjskih klobas, sto tisoč vžigalnikov, sto tisoč kemičnih svinčnikov, potem kap. Prihajam iz Litije, in tistih nekaj sto evrov, ki so mi jih namenili za mojo kampanjo, sem se odločil, da bom postavil stojnico, kjer je bilo določeno, sem šel vprašat in so rekli, da ne morem dobiti, ker je zasedeno, SDS ima vse v zakupu. Potem smo poslušali estradne umetnike, ki so peli, nastopali so ansambli. Konec koncev z veseljem sem se podpisal, ker vem, da preiskujemo samo dve stvari, in to bo tako kratko delo, da bomo prišli do konca in ugotovili, kaj in kam so šli ti denarji. Če bi bila pa ta širina, se ne bi podpisal. Tukaj pa vem, da smo blizu. In tisti, ki govorijo, da je ta časopis ukinjen, sigurno so ga morali ukiniti, saj so izgubili na volitvah, saj ga niso mogli naprej izdajati. Hvala, da ste jih izdali v taki obliki, da smo tudi drugi zaradi tega nekaj notri dobili. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic. [[Ga ni.]] Gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Najprej odgovor gospodu Francu, ne bom s priimkom, ker lahko narobe izrečem. Mi marsikaj napišemo v Slovenski nacionalni stranki in se upamo tudi pod to podpisati. Je pa res, da je to, kar je pisalo, italijanska manjšina oporekala. In ob priliki, ko se je iztekel mandat njegovemu bratu, sam je hotel kandidirati na tej listi, je povedala, da to ni italijanski priimek in da oni ne morejo biti Italijani. Po nas pa pljuvajo tudi takšni, za katere se ne ve, ali je njih naredil oče ali kakšen drug svinger. To pa je dejstvo, to pa gre tudi njemu. Danes predlagateljice te komisije ni v dvorani. To me moti. Ta predlagateljica bo imela čast, da vodi to komisijo, to častno komisijo, in bo imela kar 1000 evrov pribitka na plačo. Želel pa bi povedati nekaj drugega. Zakaj ne ustavimo komisije, ki bo skrbela za to, kako živijo Slovenci? Slovenci danes nimajo niti za kruh, niti za mleko, niti za račune, več kot 100 tisoč jih je nezaposlenih. In to nikogar ne zanima. Ti Slovenci so šli tudi na referendum, ko smo odločali o samostojni Sloveniji, z upanjem in željo, da bodo živeli boljše, pa živijo kot podgane, kot miši nekateri. S poštenim delom za 182, 186 ur dela ne zaslužijo toliko, da bi plačali račune, si nabavili pošteno košarico življenjskih stroškov. In tako komisijo bi morali ustanoviti ali pa komisijo, jaz bi bil kar za to, da se ugotovi v bistvu vpletenost zlorabe za te uboge kužke, pa da vidimo, koliko politikov je bilo tukaj zraven še pri teh umazanih igricah. Zanimivo bi bilo. Tudi Vlada [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]bi bila v marsikateri od njih preiskovanec. Zelo žalostno, da ustanavljamo komisijo zgolj zaradi tega, da bomo ugotavljali, zakaj so se neki časopisi pred dvema letoma [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Besedo ima gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa za besedo. Moram priznati, da jaz ravno nisem naklonjena parlamentarnih preiskovalnim komisijam. Razlogov je kar več. Če pogledamo najbolj navadno statistiko, in kot bi rekel moj kolega, izplen vseh dosedanjih preiskovalnih komisij ni ravno bogat, razen zelo veliko razprav in objav v medijih. Moram priznati, da v času nastajanja in izdajanja teh brezplačnikov, o katerih danes govorimo in o ustanovitvi preiskovalne komisije v času nastajanja jih nisem videla, sem jih pa videla sedaj. Nekateri moji mladi kolegi in kolegice so mi dali fotokopije in moram priznati, da sem bila začudena, presenečena, tudi ne nazadnje razočarana. In zaradi tega, zaradi vsebine, ki so jo nekateri že danes prebirali, bom to komisijo podprla. Podprla jo bom zaradi tega, ker mislim, da, dragi moji kolegi in kolegice, moramo zaustaviti laži. Nekoč je Spomenka rekla, "zaustavite levico, desnico, Janeza in ne vem koga še". Ampak mi moramo res, kolegi, zaustaviti laži in zaustaviti hiperprodukcijo laži, manipulacij, polresnic in zlorab, takih in drugačnih. Ko sem prebrala sestavke iz teh brezplačnikov, sem ugotovila, da so tako napisani, tudi če bi hotel uporabiti vse institute pravne države, enostavno ne moreš reči ne tako ne drugače ali se lotiti kakšne normalne tožbe. In zato mislim, da bo izplen te preiskovalne komisije dograditev zakonodaje, regulacija takšnih in podobnih pojavov, ki ne morejo biti v ponos nobenemu. Nekateri govorijo, da s takšno in podobno preiskovalno komisijo hočemo zamegliti oziroma preusmeriti pozornost. Imeli pa smo primer v tej dvorani pred dvema dnevoma, ko so z ustavno obtožbo kolegi in kolegice preusmerjali pozornost na neka minula obdobja. In ta komisija, mislim, da bo v sklopu medijskih zadev in priprave zakonodaje vendarle prišla do nekaterih novih spoznanj in verjamem, da bomo z zaustavitvijo laži in zaustavitvijo vseh manipulacij, ki jih je, žal, mnogo preveč, pa ne bom rekla, da samo s te ali one strani, kar vsak lahko nekako pogleda pred svoj prag in počisti in vidi, kaj in kako. Za univerzalne zadeve sem vedno bila in verjamem in upam, da bo ta komisija uspela. Vladati, obvladovati, manipulirati in biti na oblasti, pa ne glede na to, kako, na kakšen način in za kakšno ceno je seveda zgodovinsko gledano daleč nazaj, želja vsakega posameznika, ki se tako ali drugače loti politike. Ampak politika mora biti v javno dobro, politika mora biti za tiste, ki so te politike izvolili. Ko sem listala te brezplačnike, sem ugotovila, da so med ostalim tudi preiskovalno komisijo, ki je obravnavala, recimo, Patrio, kar dosti blatili. In zakaj blatenje? In zakaj blatenje v takšnih količinah?! Jaz mislim, da lahko dejansko te laži in vse ostalo, kar sodi zraven, ustavimo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Branko Grims.
Hvala. Vsem prav lep pozdrav. Danes je res dobra tale razprave, kar je odlično nadaljevanje včerajšnje in jo celo v celoti potrjuje. Da je nekoč agresivno geslo tranzicijske levice Ustavite desnico! zamenjalo sedanje očitno depresivno geslo tranzicijskih levičarjev, ki ga izkazujete v vseh svojih govorih, Ustavite resnico. In potem to seveda pospremite z vsemi mogočimi in nemogočimi traparijami. Problema namreč ni mogoče obravnavati izvzeto iz konteksta stanja na področju medijev v Sloveniji. To je bistvo te zgodbe, ki se mu seveda izogibate kot mačka vreli kaši. Kakšno pa je to stanje? To sami bolje veste od vseh nas na demokratični politični strani in ste to lepo izrazili nekoč tudi v nekih pismih, Dragi Borut, dragi Tone. Gre za dolgoletno agresivno podrejanje medijev, medijskega prostora s strani tajkunskega kapitala, navezanega s tranzicijsko levico. Zato je pač sedanje medijsko področje izrazito enostransko, tega nihče ne more zanikati, in to se vidi celo, ko gre za solidarnost med novinarji. 571 se jih je bilo pripravljeno angažirati, da so pisali dvakrat v Svet, da bo nevarnost za Evropo, če jo bo vodila Slovenija, ker je šlo za pač nek političen angažma; ko gre za njihovega kolega, ki je nedavno prosil za podporo, je bila pa ta medla ali pa je sploh ni bilo. Tako pač je realno stanje v Sloveniji. To je stanje na področju medijev. To bi res morda zahtevalo kakšno preiskovalno komisijo; ampak, zato da bi prikrili, to kar je sicer po teh dveh dneh, pa tudi po zadnjem že, očitno, da je vaše nekdanje geslo "ustavite desnico" nadomestilo le še vaše sedanje geslo "ustavite resnico" in je to zelo žalostno za vsako državo, kjer se to pač zgodi. Dejstvo je, da ste šli na staro pravilo tranzicijskih levičarjev: napad je najboljša obramba. Namreč, če greste s tako gromoglasnostjo, kot ste se tega lotili, potem verjetno ne bo nihče opazil, da je gospa Širca kot ministrica financirala neko prilogo nekega brezplačnika, ki je kot celo v vaših krogih vsi pravijo, nihče nikoli ni videl, pa je šlo za nekaj deset tisoč evrov, da je šlo za letno plačo ene delavke v Muri denarja iz Ministrstva za kulturo iz sredstev za pluralizacijo medijev za silno pomemben kulturni projekt, citiram, "snemanja pornofilma z medvedom". 3 tisoč evrov za to, da nekdo z eno lutko oziroma dvema "telovadil" nekaj po ekranu. To je nekaj, kar financirate vi iz denarja davkoplačevalcev, iz tega se vidijo tudi vaše prioritete. In seveda, da ne bi do tega prišli, je potem treba s prstom kazati na druge, celo na tiste, ki jih ni več, kajti žal sta ta dva medija, o katerih danes govorimo, prenehala izhajati. V takšnih medijskih razmerah je vsak medij izjemno dragocen, če odstopa od uveljavljanega ideološkomedijskega vzorca v Sloveniji. Vsak medij! In najbolj dragocen medije v tem trenutku je zagotovo internet. Če ne bi bilo gospoda Požarja in njegove strani, sploh ne bi nikoli izvedeli za resnico o tranzicijski levici in neki garaži, ne bi vedeli za to, kaj se je dogajalo s tistimi psi in zadeva bi verjetno zamrla in ostal bi nek vtis, da so tam neki grozni psi razmesarili svojega gospodarja. Uradna varianta, ki se jo je hotelo prodajati prve ure. Pa je opravil svojo dragoceno dolžnost kot modern medij in lahko smo samo vsi v Sloveniji veseli, da takšni mediji sploh obstajajo. So pa takšni mediji, ki odstopajo od uradnega procesa, redki in zato se marsikdo v teh etabliranih medijih, ker je očitno pod pritiskom neke uredniške politike, verjetno navezane ali pa dirigirane - če želite - s strani tajkunskega kapitala in tiste politike, ki za njim stoji, zelo redki in zato se marsikdo zateka v prikrita sporočila. Recimo, s tega vidika, ki sem ga prej omenil, bi spomnil, da smo pred časom lahko brali - še v času ene od prejšnjih vlad tranzicijske levice -, kako "psi lajajo, karavana pa gre dalje". In smo se vsi čudili, kako je mogoče nekaj, kar je v bistvu sovražni govor, saj je bilo očitno, da gre kot karavana tranzicijske levice, to objaviti. Ampak, danes v tem kontekstu tega, kar so razgalili prav ti moderni mediji, se lahko samo vprašamo, ali je morda ta novinar hotel med vrsticami opozoriti na lajanje Baričevičevih psov in na tranzicijsko levico, ki se je kot karavana vrstila v tisti garaži. To so ta prikrita sporočila, h katerim se zatekajo in ki morda razgaljajo marsikaj; včasih tudi, recimo, da se na kakšen novejši primer navežem, ko gre za kakšen časopis, recimo v danem primeru Katedro, ko razgaljajo prav vizionarstvo nekaterih, pa v tistem trenutku nimamo tega vtisa. Poglejte, gospod Golobič je leta 2008 govoril o tem, da je "mandat sedanje vlade nasedla investicija". Kako vizionarsko, z vidika totalne katastrofe, ki jo pomenita sedanja vlada in koalicija za Slovenijo, zvenijo njegove besede! Človek je vizionar, to se vidi iz tega medija, ki je - kot zanimivost naj omenim - bil delno tudi sofinanciran s strani ministrstva za pluralizacijo medijev. Glede na to, da je v okviru sicer morda prikritega sporočila opozoril na nekaj pomembnega, je tudi to zagotovo upravičeno. So pa seveda tudi drugi rumeni mediji v Sloveniji, ki razkrijejo pomembna dejstva, recimo, na ta način smo se lahko seznanili s svingerstvom v družini Juri, to omenjam posebej zato, ker je bil gospod prej izjemno glasen, najbrž na osnovi ponosa, zaradi tega ker se tudi o njem več ve oziroma o širši družini [[...]]in seveda zaradi tega, ker se na ta način odpirajo tudi tabu teme. In tukaj pridemo do področja, ki bi se mu veljajo zares posvetiti, gospe in gospodje. Še danes v tej družbi obstajajo tabu teme. Recimo, tipičen primer: sovražni govor, stalno prisoten, tranzicijskih levičarjeva. A o tem se ne govori in ne piše. Če eden na katerikoli politični strani samo v en neroden stavek vstavi kakšno besedo, kot recimo homoseksualec, se bo o tem razpisalo vse časopisje, spregovorila bosta liberalna akademija, pa še kdo se bo oglasil. Če kakšna poslanka SD-ja opsuje opozicijo, pa še tisto, če eventualno kakšen novinar napiše, se mora že skoraj opravičiti, kaj šele, da bi kdo opozoril na to, da je bil v kakšnem časopisu objavljen cel komentar, kot recimo v Oni komentar z naslovom Luknjači, ki je izzval direkten fizični napad name. O tem sem obvestil sodišče, ker sem moral na sodišče zato, da je objavilo sploh popravek. In ko sem nato obvestil sodišče, so tam pristali, ne samo da so objavili popravek - prej pa se niso hoteli pogovarjati -, ampak so še oni plačali vse stroške, in tam so bili novinarji. Pa ne boste verjeli, kakšna tabu tema! O tem nihče ni napisal nič, ker potem bi se vprašali, kdo v resnici v Sloveniji širi sovražni govor. Mimogrede, pri celi zgodbi je najbolj žalostno, z mojega osebnega vidika, da sem fizični napad doživel tako, da sem še za roko peljal svojo malo hčerko. To moram reči me je pri celi zgodbi še najbolj prizadelo. No, ampak zanimivo je, da je ravno gospod Kumer, ki je prej imel izjemno veliko povedati, lahko oseba, ki bi jo veljalo obravnavati kot simbol, ko gre za pritisk tranzicijskih levičarjev na neodvisno novinarstvo. Spomnil bi na njegove besede, izrečene v tej dvorani, v zvezi z enim od urednikov na RTV Slovenija, ki ga je, kolikor je bilo možno razbrati iz časopisov, potem celo tožil. In domnevam, da je ta tožba še vedno aktualna. Namreč, to je spet ena od tistih tabu tem. Javna skrivnost je, da se je eden od zelo znanih voditeljev sedanje koalicije že pred meseci širokoustil, kako pa zdaj že imate podrejene vse medije in da zdaj ni nobenega problema za to koalicijo. To je zelo zanimivo, ampak o tem se ne govori in se ne piše. Ko se nekoga vrže na cesto, se vi smejete. Kaj? Ta človek je zdaj v onkološki bolnici. Dobro veste, o kom govorim. Ko se postavi na čelo ene od ključnih institucij, zadolženi za informiranje, osebo, ki zlorablja svoj položaj za to, da deluje kot svetovalec predsednika Vlade, se to razgali, se temu posmehujete. To je realno stanje glede teh tabu tem. In v takšnem primeru, ko se celo [[...]]
Gospod mag. Grims. Jaz bi vas lepo prosil. Ne vem, poslušam ta vaš ekspoze in ne vem, katero točko obravnavamo. Lahko ga razširimo preko vseh meja, ampak lepo vas prosim, da se omejite na točko, o kateri razpravljamo. Lepo prosim. Prav tako pa tudi takšne zadeve, kot sem jih zdaj poslušal, o neki bolezni, o nekem onkološkem bolniku in tako dalje, prosim vas, ne omenjajte! Prosil bi vas tudi, da ne omenjate več v tej diskusiji tragedije, ki se je zgodila pred časom in o kateri govori cela slovenska javnost nepretrgoma. Neokusno! Meni neokusno kot človeku in zdravniku. Lepo prosim, držite se tega, kar sem rekel! Ukradel sem vam nekaj časa, ga bom podaljšal.
Hvala, gospod podpredsednik, da ste dodatno potrdili, kako zelo prav imam, da je vaše geslo -Ustavite desnico - nadomestilo samo še geslo Ustavite resnico in tako pač [[...]]
Gospod Grims, [[...]]
[[...]]mislim [[....]]
[[...]]ne polagajte mi nobenih besed v usta, ker [[...]]
Ne, ne, hvala ker ste [[...]]
[[...]]jih nisem [[...]]
[[...]]potrdili [[...]]
[[...]]izrekel jaz!!
[[...]]to s svojim dejanjem. Res, prosim, kar nadaljujte! Tako, da celo ko gre za vprašanje kulturne dediščine, se zgodi, da danes na tiskovno konferenco, ki jo organizirata dve stranki opozicije, komaj upa še priti kdo od novinarjev, pa gre za Plečnika, za nekaj, kar je najbolj dragoceno, kar smo dolžni dati našim zanamcem. In za dejstvo, da se očitno v času sedanje oblasti vse, celo kulturna dediščina, podreja interesom kapitala. Ampak, o tem se ne govori in ne piše. In zato, gospe in gospodje, je vsak medij - in se vračamo v kontekst te zgodbe - ki odstopa od tega ustaljenega vzorca, žal večine, hvala bogu pa ne vseh medijev v Sloveniji, tako izjemno dragocen. In zato je tako dragoceno, če se najdejo avtorji in novinarji, ki pišejo tudi drugače. Tudi če jih včasih zanese, saj zanese tudi tiste v etabliranih medijih - nekaj primerov sem vam malo prej naštel. In zaradi tega je obstoj vsakega takega medija ne samo pomemben, ampak je celo prispevek k uresničevanju ustavne pravice do informiranosti. Kajti po ustavi, gospe in gospodje, ima vsak pravico do informacij o kateremkoli področju družbenega življenja osvetljenem z različnih vrednostnih zornih kotov. In logično je, če je z ene strani izrazito nek kartel, če želite, medijski kartel tranzicijske levice, ki to izrazito enostransko osvetljuje, ki ima celo vrsto tabu tem, da se potem pojavi nekdo, ki na nek način zasede tisto, kar je v medijskem smislu tržna niša; in lahko samo obžalujemo, da ni takih več. Če bi jih bilo več, bi bil prostor namreč bolj uravnotežen, manj bi bilo ekscesov na eni in drugi strani in imeli bi bolj kvalitetno informiranje. To pa je temeljni pogoj, da bi demokracija delovala v polni meri. Dokler pa je kakršnakoli izkrivljenost, dokler ni ravnotežja, potem je normalno, da prihaja do pojavov, iz katerih ste se prej poskušali precej neuspešno norčevati. Zaradi tega, ker je to reakcija na tisto, kar se dogaja v preostalih. In zaradi tega, upam, da ko bo ta komisija oblikovana, da bo tudi temu vprašanju posvetila pomemben vidik, ker gre za mnogo bolj dolgoročno usodno vprašanje. Kajti, gospe in gospodje, dokler ni pravica do informiranosti kot ustavna pravica polno uresničena, da je vsakomur vsak trenutek dostopna informacija o katerikoli zadevi, osvetljena različnih vrednostnih zornih kotov, je demokracija samo farsa. Zaradi vas javno pozivam, pojdite raje na geslo, ki ste ga imeli celo desetletje nazaj, in odstopite od gesla, ki mu sledite zadnje mesece. Nehajte ustavljati resnico. Resnico v modernem svetu nihče ne more več ustaviti. Tudi vi je ne boste!
Besedo ima gospod mag. Franc Žnidaršič.
Hvala lepa.
Oprostite. Gospod Kumer, imate repliko.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Rad bi že drugič ali pa tretjič zavrnil insinuacije s strani kolega Grimsa, da sem vršil pritisk na novinarje. Jaz nobenega novinarja - na to konkretno zadevo, o kateri midva veva, za kaj gre - nisem ne klical ne pritiskal. Je pa res, da sem v Državnem zboru povedal resnico, za katero se vi zavzemate. Da ste pa vi pritiskali na urednika Studia ob 17, zakaj vas ni povabil v oddajo. In da ste vi izsili, da ste v tej oddaji bili. In sankcija šefa Radia je bila, da je ta človek, ki ni pristal na vaš pritisk na novinarje, bil sankcioniran. To je vsa resnica! In o tem, da sem v nekem kazenskem postopku -tretjič slišim to od vas. Jaz tega sploh ne vem: nič nisem dobil, nič ne vem. Od kod pa vi to veste? Od kod?!
Gospod Juri, replika.
Hvala, gospod predsedujoči. Kolega Grims je očitno v veliki stiski, če se zateka v takšne ugotovitve, ki nimajo nobene zveze z današnjo razpravo. On govori o rumenem tisku, ki razkriva določene afere nekaterih družin - mene družina Grims sploh ne zanima, ampak mene zanima, kaj se dogajalo okoli teh dveh brezplačnikov. Rumeni tisk je pomemben, seveda naj razkriva, naj piše, nihče ne problematizira rumenega tiska danes. Mi problematiziramo - ne tiska, ampak dva vaša biltena, ki sta nastala, odšla in sta zahtevala dva milijona evrov. Od kod? 700.000 izvodov razmetanih, razmetan denar; in to je tisto! Vi zavajate, vi skušate odpirati nove fajle, nove scenarije, ki nimajo nobene zveze s tem, gospod Grims; in to dobro veste! Vi ste dober retorik na tisti točki, ko skušate zamegliti bistvo problema; in bistvo problema je to, kaj se je dogajalo okoli dveh brezplačnikov: ali so tukaj vpletene druge kategorije ali je tukaj afera Patria s tem povezana. To je ključno, pa dajte se lepo smejati še enkrat, ste lepi, ko se smejete.
Besedo ima gospod mag. Fran Žnidaršič. Prosim.
Lepa hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Strošek za brezplačnike je bil nesorazmerno visok in bi si ga tisti, ki so se navajali kot uredniki in lastniki, ne mogli privoščiti. Članki niso bili hvalnice kogarkoli, pač pa vedno znova napisani z namenom diskreditacije predvsem možnih levih kandidatov na naslednjih volitvah. Zato sem prepričan, da so bili neke vrste predvolilne zloženke, ki bi v času, ko so izhajali pred kampanjo, sploh ne smeli izhajati. Če ne bi bilo predvolilnega motiva, sem prepričan, da teh brezplačnikov ali ne bi bilo ali pa bi trajali dalj časa prej in kasneje. Primerjava z drugimi mediji ne zdrži kritike, ker tu ni tu in tam, ker so drugi lahko tu in tam navijaški, ti pa so bili v glavnem destruktivni, diskreditivni, operirali so z insinuacijami, lažmi in konstrukti, z namenom diskreditirati posamezne ljudi, ki so jih tam navajali, predvsem s strani nekdnje opozicije. Med njimi sem se znašal tudi sam in dejstvo, da je predsednik največje sedanje opozicijske stranke menil, da nisem bil del takratne pozicije, je zgolj slučajno povezano s tem, da so me napadali z lažmi. Denimo kot je bila tista, da vabim enega aretiranega v akciji Čista lopata, da bi kandidiral za DeSUS, ali pa da sem botroval spremembi usklajevanja pokojnin v letu 2000, ko nisem bil ne poslanec in ne državni sekretar, svojo funkcijo na ministrstvu sem namreč začel 9. januarja leta 2001. Tako so ti brezplačniki imeli brez vsakega dvoma predvolilni in volilni motiv takratnih bližajočih se volitev v Državni zbor in zaradi tega kot takšni neke vrste prikrita kampanja, kakor jo sam vidi. Moram povedati tudi to, da so nekateri rekli, da nekateri današnji časopisi hvalijo, denimo, predsednika Vlade in da so trobilo. Naš predsednik Vlade si zasluži hvalo, on je tako dober človek, da molče prenaša žalitve, obtožbe in ponižanja in se ne upira. Je pač tak, je dober in zato so takšni očitki, da mu kdo preveč hvale poje, prazni, ker boljšega v tem smislu sploh ne bi našli. Kar pa zadeva tisto, kako nekaterih hvalijo odkrivanje raznih afer in podobno, pa moram reči, da je z vsemi tistimi, ki so jim bili všeč vsi članki v zvezi z nesrečno zgodbo o smrti nekoga zaradi napada psov, da je z vsemi tistimi, ki jim je bilo všeč, kako se o tem piše, pa nekaj hudo narobe. Po svoje se mi smilijo, ker razumejo tisk kot tisto, ko naj negira pieteto, zdrav razum in način medčloveškega odnosa do tistih, ki so nesrečno končali, do njihovih svojcev in podobno. Tega, kar se je dogajalo v zvezi s tem pisanjem, ne obsojam, ker se na pisanje ne spoznam dovolj, povedal sem, s katerega vidika; ampak tudi z vidika pisane besede - kar so pa eminentni ljudje v tej državi napisali, da to ni način in da takšnega načina ne bi smelo biti. Brezplačniki pa so bili dno neke kulture pisanja in s takšnimi se ne morem strinjati, zlasti zaradi tega ne, ker so odsevali jasno smer prizadevanj določenih sil v tej državi in ki so za to porabili nesorazmerno veliko denarja, ki si ga niti bogati ljudje - v milijonih evrov bogati - ne bi privoščili kar tako, brez nekega resnega namena in brez nekega oprijemljivega cilja; kar seveda priti ponovno na oblast sploh ni izjema. Hvala lepa.
Beseda ima gospa Cveta Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Reči moram, da danes za razliko od večine, ki pravi, da so zelo veseli in da je tole lep dan, jaz ne delim tega z njimi. Mislim, da je žalostno, da moramo in smo prisiljeni pravzaprav na nek način tu v Državnem zboru govoriti o brezplačnikih, ki bi jih lahko mirno poimenovali pritlehniki. In tudi žal razprava, ki danes poteka tukaj, na določenih točkah meji na zelo pritlehno in prav zaradi tega moram reči, da smo težko prav dobro razpoloženi. Večkrat se je želelo danes enačiti časopise, za katere predlagamo poimenovanje pritlehniki, za katere predlagamo, da bi raziskali način njihovega iskanja, financiranja, način pisanja, avtorje in podobno, z nekaterimi drugimi brezplačniki. Tega ni moč primerjati in to je, bom rekla, navaden cinizem oziroma neka obramba, ki je polna sprenevedanja. Zakaj in kje je razlika? Slovenski tednik in Ekspres sta časopisa, za katera pravzaprav nismo mogli ugotoviti nikoli, iz česa sta financirana, kje so dobili učitelji telovadbe - in podobni - dva milijona evrov, kot je bilo na nek grob način izračunano, za njihovo izhajanje. Uredniki so bili ljudje, ki se nikoli in nikdar niso pojavljali v novinarstvu. In tudi časopisi so bili za razliko od brezplačnikov, kot sta Žurnal in Dobro jutro, polni - časopisi so polni oglasov in človek vidi, kdo financira in kdo stoji za tem in to je tisti način, ki je bil danes tudi popisan. Nekdo objavi oglase in to je tisti način, s katerim se financira. Pri teh časopisih oglasov tako rekoč ne boste našli, razen že omenjene vedeževalke Doli, avtomobilov Kia in pa sveč za Pošto Slovenije. To je nekaj stvari, ki sem jih jaz našla, več pa skoraj ni bilo moč najti oglasov. In to je velika razlika, kajti potem se človek vpraša, od kod denar za to silno izhajanje v 730 tisoč izvodih. Nadalje, avtorji. Avtorji v teh fantomskih časopisih so neznani, so skriti, so anonimne osebe. Človek ima občutek, da je marsikdo, ki je danes tu govoril, zelo blizu tem avtorjem, prav govorec malo pred mano. To so bili avtorji z imeni: Vid Videc, Jernej Novak, Anej Jalen, nek Oblak, Kranjc, Črt Jerman in podobno. Ko pogledate na internet, od teh ljudi nobeden nima bibliografije, nimajo nobenih člankov, niso nikoli nikjer objavljali. Samo tu. In tudi, ko so jih pozivali ali na sodišče ali pa na novinarsko razsodišče, teh ljudi ni bilo in je urednik odgovarjal, da so neznani oziroma so fantomski in so psevdonimi. Skratka, v časopisih, ki ste jih danes želeli primerjati s temi, so avtorji znani, so novinarji definirani. Vsi vemo, kdo je urednik Žurnala, pojavlja se kot komentator. Tu pa so avtorji, ki jih nikoli in nikjer ne boste našli med znanimi. No, in to spominja na nekaj, kar je zelo podobno članku, ki se je pred nekaj dnevi pojavil na spletni strani SDS-a in je govoril o odstranitvi direktorja finske televizije. No, in tam je bil celo nek fantomski finski novinar, Vani Vanti ali Vanti Vani - saj ne vem. Skratka, tudi tu je bila domišljija velika. No, in tudi za tega novinarja se je kasneje izkazalo, da ga ni. Skratka, metode se pri nekaterih stvareh zelo, zelo ponavljajo. In še tretja razlika. Ti časopisi so nastali pred volitvami, so opravili to svojo politično nalogo in politični namen in potem tudi takoj ugasnili, medtem ko časopisi, kot sta Dobro jutro in Žurnal, izhajajo redno in nimajo niti pod razno izključno politične naloge in političnega namena. Mislim in upam, da bo komisija, ki bo to raziskovala, uspešna; da bomo ugotovili, ali so bili zraven in na kakšen način politiki s svojimi prsti; kako so politiki pripravljali teren za to; kako so bili pravzaprav idejni vodje, usmerjevalci teh časopisov, financerji, vodili so finance, morda celo avtorji; skratka, ti časopisi so imeli politične botre, ki so se pa skrivali za, bom rekla, očitno temi Oblaki, Vici in podobnimi obče znanimi priimki. Tisti, ki pa so nastopili ali pa so bili izkoriščeni in po moji oceni tudi izrabljeni za to, so pa neki mali igralci, ki so bili izrabljeni za velike cilje. Žal seveda neuspešno. Skratka, tukaj gre za gromozanske razlike in te primerjave bi bile popolnoma neprimerne. Mislim, da ima komisija, ki bo imenovana, dovolj nalog in da je treba to raziskati zato, ker si ne smemo nikoli več v Sloveniji privoščiti, da bi se tako vzporedno lahko vodile volilne kampanje oziroma gre za izkoriščanje volilne in medijske zakonodaje. Kajti definitivno je lahko prišlo do situacije, ko pravzaprav stroški za te pritlehnike, volilne pritlehnike nikoli, nikjer in v nobeni stranki jih ni bilo treba prikazati kot stroške za volitve, ampak so bili to, bom rekla, stroški, ki so jih plačali najbrž v raznoraznih državnih podjetjih, v Mobitelih, Telekomih, bankah, zavarovalnicah in podobno, kjer so sedeli ljudje, ki so bili na nek način prisiljeni te pritlehnike financirati. Tako upam in sem prepričana, da bo komisija to preprečila, mi bomo ugotovili, kako je treba tudi spremeniti zakonodajo, da do takih anomalij, takih, bom rekla, pritlehnih predvolilnih kampanj na takšen način enostavno ne sme več priti. To smo dolžni urediti in pripraviti tako, da bodo stvari transparentne. Tisto, kar kdo potroši - kar je bilo prej rečeno - za golaže, svinčnike, zgibanke in podobno, naj tudi stranke prikazujejo in naj se tudi vidi, kdo za tem stoji in kdo tudi to plačuje. Tu pa pravzaprav nobenega od teh odgovorov pri pritlehnikih nismo vedeli in ga še danes ne vemo.
Besedo ima gospa mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Pod zahtevo za preiskovalno komisijo sem se podpisala takrat, ko so bili podpisi že zbrani in bi se lahko izognila temu, ampak sem se hotela podpisati zato, ker soglašam s tem, da je treba pogledati, kaj se je dogajalo s tem dvema konkretnima brezplačnikoma, ne brezplačniki kar poprek, ampak tema dvema; to sta Slovenski tednik in Ekspres, ki sta izhajala v časovno omejenem, zelo kratkem izseku. Z dveh vidikov se bom v svoji razpravi tega vprašanja dotaknila: s stališča upoštevanja medijske zakonodaje in s stališča upoštevanja zakonodaje o volilni kampanji. Če najprej s to drugo stvarjo opravim. Dejstvo je, da je volilna kampanja časovno omejena in da morajo stranke, ki gredo v volilno kampanjo, prikazati porabo sredstev. Brezplačnika sta izhajala zunaj tega časovnega roka. Ni pa mogoče spregledati političnih konotacij in stališč čisto določene stranke, ki so se sicer tudi oglašala in jim je bilo mogoče prisluhniti. Ne nazadnje je o tem govoril tudi lastnik slovenskega tednika, ki je rekel takole - jaz ne bom brala celega citata, ampak tistega, ki vam bo pokazal, kam merim -: "A povem vam, da že vrsto let ne berem, gledam, poslušam, kaj je zapisano, prikazano, povedano, temveč tisto česar ni. Molk je tisto, kar boli, in zamolčane stvari bolijo tiste, ki zanje vedo. Drugi tega ne opazijo, zato Slovenski tednik, zato teme, ki jih doslej niste prebrali nikjer, ker jih niste smeli. Vem vsaj za 571 novinarjev, ki so vam jih prepovedali." Pustimo sedaj ob strani, da je te besede izrekel o 571 novinarjih in podpisnikih pisma večkrat tedanji premier, da smo jih tudi danes ponovno slišali. Ampak gre za osnovno profesionalno etično držo do 571 novinarjev, ki jim nekdo, ki je lastnik Slovenskega tednika, oporeka profesionalno držo in meni, da ne ravnajo v skladu z zakonom o medijih, ki poudarja svobodo izražanja, svoboden pretok informacij in odprtost medijev zato, ker imajo drugačna mnenja od tistih, ki jih je bilo mogoče brati v Ekspresu in v Slovenskem tedniku. Zato, ker so to pač drugačne vsebine. No, in vidite, tu je sedaj temeljni problem. Slišati je marsikaj. Ustavil je ta dva tednika tisti, ki ju je tudi začel izdajati. Slišali smo o resnici marsikaj, ampak moram reči, da ima eden od poslancev res veliko domišljije in res veliko vztrajnosti, ko neprestano ponavlja neke laži, ki so bile zanikane, vendar sem prepričana, da jih bo ponavljal tudi še naprej. Ima nekoliko več domišljije kot tisti pisec v Slovenskem tedniku, ki se je podpisoval Vid Videc. Vsak, ki je že kdaj v kakšno literarno teorijo pogledal, ve, na kak način je to ime narejeno. In slišali smo, da sta ta dva tednika izpolnjevala pravico do obveščenosti, do informiranosti. No, pa poglejmo, kaj je Slovenski tednik pomembnega povedal o Majdi Potrata. Na tričetrt strani je razglabljal o tem, da ni prišla na sejo sveta II. Gimnazije v Mariboru. In pod fotografijo, na kateri je bilo videti poslanskega kolega Mirana Potrča in Majdo Potrata, za njima pa enega od uslužbencev Državnega zbora, s te fotografije je bilo jasno videti, da se pogovarjajo o amandmaju, ker je bil list papirja, in je spodaj pisalo: "Majda Potrata najde čas za klepet z Miranom Potrčem, ne najde pa časa za to, da bi se udeležila seje sveta šole." In nikogar ni zanimalo, da sem se jaz takrat za tisto sejo sveta šole opravičila, zato ker sem bila na seji Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide, ki je takrat razpravljal o investicijah in problemih, s katerimi so se ukvarjali centri za tiste, ki ne morejo biti zaposleni v običajnih delovnih organizacijah; gre za ljudi s posebnimi potrebami ali za invalide. To pa je resnica. Ampak ta resnica ni nikogar zanimala. In meni je bila kršena možnost uveljaviti po 26. členu Zakona o medijih pravico do popravka. In to je tisto, kar je treba povedati in proti čemur se je treba boriti! Zato, da če imamo neke zakone postavljene, nekateri se kar naprej nanje sklicujejo, tiste zakone tudi upoštevamo, spoštujemo, uresničujemo. In če bi se ravnala po mnenju enega od naših poslanskih kolegov, bi verjetno celo morala plačati Slovenskemu tedniku kak dobrodelen prispevek zato, ker so me volivci kljub temu izvolili. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Jedro te razprave danes je vprašanje politične kulture in transparentnosti politike ter političnih strank. Po vsej tej današnji razpravi in še posebej potem, ko sem prisluhnil 15 minutam gospoda Grimsa, si res mislim, da očitno v tej dvorani ni mogoče nek temeljni ferplej o tem, na kakšen način bomo politično tekmovali. Politična tekma je del demokracije in s tem delom ni nič narobe. Vprašanje pa je, če je v tej dvorani in še posebej na desni strani političnega spektra, dovolj dostojanstva, temeljnega človeškega dostojanstva za to, da se tekmuje na pošten način, na način, da se spoštuje resnica in neki temeljni medčloveški odnosi, ki bi tudi med nami morali veljati. Sam verjamem v etično politiko, v močno etično podstat politike; politiko, ki bo znala razumeti, da boj za oblat ni vse za, kar gre v politiki, ampak da gre v politiki predvsem to, da odgovorno opravljamo javne zadeve in pri tem naredimo veliko dobrega za ljudi. In tudi z oblastjo je torej treba rokovati etično, ne pa, da jo tisti, ki jo nekoč dobi, zlorablja, največkrat v gole osebne cilje ali cilje politične skupine, ki ji pripada. Zato se strinjam s to preiskavo. Tudi sam sem med tistimi, ki znamo brati sporočilo neuspešnih preiskovalnih komisij. Jaz sem zadržan pravzaprav do vsake, ki smo jo tudi v tem mandatu, v Državnem zboru ustanovili, a pod to preiskovalno komisijo sem dal svoj podpis; zato ker želim, da se ta zgodba razčisti in da upam, da s potekom te preiskave tudi v Državnem zboru in v slovenski politiki dosežemo tisto točko, ko bomo rekli, da tako nizko ta politika več ne gre! Tako nizko ta politika več ne gre! In ko velikokrat v Državnem zboru poslušamo skoraj neverjetne zgodbe, se res vprašam, kje je dostojanstvo. Kje je spoštovanje do državnega grba, ki nas gleda v to dvorano, kje je spoštovanje do slovenske zastave in ljudi, ki stojijo za to zastavo. In se vprašujem, kako daleč ste nekateri pravzaprav pripravljeni iti. In mene ne boli, da lažete, meni, to razumem kot del političnega boja. Ne morem pa verjeti, kako globoko ste pripravljeni lagati sami sebi. Neka razpravljavka je prej dela, zakaj se ukvarjamo s to zgodbo, saj ti brezplačniki ne obstajajo več. In točno to je poanta. Ti brezplačniki so nehali obstajati tisti dan, ko je bil izčrpan njihov namen in to je bil 21. september leta 2008. Za tiste, ki se ne spomnite, kaj je bilo tiste lepe sončne nedelje, ko se je v Sloveniji, upam, ponovno rodilo upanje: to je bil volilni dan, ko so brezplačniki izčrpali svoj namen, s tem da se je preprosto tista umazana in grda volilna kampanja končala. Dovolite mi, da tudi sam malo špekuliram. Kadarkoli govorim v Državnem zboru skušam, govoriti o dejstvih, če pa ne govorim o dejstvih, govorim o zelo osebnih vtisih in pogledih na politiko in politične procese. In pri tem težko razumem, kako lahko nekateri tako zavestno obračajo neka dejstva, zato da jih postavijo v smernice tistega, kar želijo v političnem kontekstu dokazati in kako globoko pri tem varajo sebe in ljudi. Tudi sam menim, in to je del moje špekulacije, ki si jo bom tokrat privoščil, da so brezplačniki samo ena od vej neke druge afere. Dovolite mi, da se pri tem sklicujem na nek medij, ki je nedavno v soboto objavil število 6,7 milijona, ki naj bi jo dobila neka organizacija. Ali je del teh sredstev poniknil v tej umazani, netransparentni in lažnivi kampanji, ki je evidentno bila del volilne strategije in kampanje Slovenske demokratske stranke? Zato sem podprl to preiskavo in upam, da bo to ena od tistih preiskav, ki jih bomo sposobni pripeljati do konca, zato da se razčisti resnica. Hvala.
Gospod Grims, kot sem poslušal, dobro poslušal, vas imenoma ni omenil. Če pa menite, da tisto, kar je povedal, pripada vam, vam dam repliko?
Se pravi, tudi to je na nek sovražni govor, spoštovani predsedujoči. Ko boste prebrali ta magnetogram, boste videli, da me je izrecno navedel s priimkom in omenil, da bi pričakoval ferplaj. Seveda pa je vse moje besede dal v negativen kontekst. O čem sem jaz govoril v resnici? Govoril sem med drugim tudi o obstoju tabu tem, spoštovani gospod kolega Frangež, da vam v tem delu odgovorim. In vam citiram učbenik FDV-ja, ki pravi: tisto, česar ni v nekih medijih, več pove o uredniški politiki teh medijev kot tisto, o čemer se piše in način, kako se piše. In ferplaj v slovenski politiki, spoštovani gospe in gospodje, bo takrat, ko bo zgodba, ki sem jo povedal v Državnem zboru že vsaj dvakrat, doživela, da bo prišla na naslovnice medijev, ker bi si to zaslužila zaradi primera skrajnega sovražnega govora. Za kaj gre? Na enem od zadnjih predvolilnih srečanj v Mestni občini Kranj, ki je bilo formalno organizirano kot regijsko soočenje na temo upokojencev, sem samo citiral gospoda Gasparija iz magnetograma in pokazal ta magnetogram, ko se je skrajno negativno izrazil o lastništvu upokojencev nad skladom nekje v minulem desetletju in se zavzel, da se to ukine, češ, kaj bodo tisti razpolagali s tako velikim kapitalom. Usulo se je skandiranje, "treba ga je ubiti, ubij ga, vzemite mu besedo, ven ga vrzite, še premalo smo jih pobili v Kočevskem rogu, v jamo z njim, zgnije naj pes" in tako naprej. Prič za to je vsaj sedem novinarjev, vam lahko od gospoda Ceneta Zaplotnika naprej naštejem še ostale, če želite. Prič za to je na desestine tistih, ki so bili tam prisotnih, prič za to je, vseh tistih, ki ste bili v tej dvorani, kar nekaj, vendar o tem skrajnem primeru sovražnega govora na srečanju, za katerega me je kasneje eden od odgovornih za njegovo organizacijo seznanil, da je bilo najprej mišljeno kot strankarsko srečanje SD-ja, spoštovani gospod, potem so pa temu dali nadih, da je to bolj srečanje društev upokojencev, zato da bi dosegli večjo širino. Ko bo ta sovražni govor doživel ustrezen odmev javnosti in tudi sankcije, ker bi si jih zaslužil, takrat pa bo ferplaj v slovenski politiki. Dokler pa na take stvari opozarjamo in opozarjamo in nihče o njih ne govori, nihče o njih ne piše, nihče jih ne sankcionira, se pa vsi vedno znova in znova sprevračajo ali pa ustvarjajo neko podobo v javnosti, ki je popolnoma nasprotna temu nespornemu in na sodišču dokazljivemu dejstvu, o katerem govorim [[....]]
Hvala lepa.
[[...]]farsa temu [[....]]
Konec replike. Gospod Grims, jaz sem vam dal v prepričanju, da spoštujete predsedujočega, repliko na to, kar je gospod Frangež govoril, in da boste repliko vrnili tudi v tem smislu. Izrabili ste mojo dobroto, da sem vam dal repliko v tem primeru, in govorili popolnoma nekaj drugega. Besedo ima gospod Matjaž Han.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Res je, Branko je res pravi umetnik, ampak pustimo sedaj to. Mislim, da je pri tej zgodbi o preiskovalni komisiji, ko govorimo o brezplačnikih, vsaka beseda odveč. Vsakemu otroku ali tistemu, ki se ne ukvarja s politiko, je bilo jasno, takrat pred volitvami, za kaj gre in kaj je cilj oziroma kaj imajo izdajateljni teh brezplačnikov cilj narediti. To pa je, da bi se Janez Janša obdržal na oblasti. Hvala bogu, mu tudi ti brezplačniki niso pomagali, da bi obstal na oblasti. In hvala bogu tudi, potem ko je sprejemal, ko je prejšnja vlada sprejemala očitne zakone, ki nam danes delajo težave, mu ni uspelo. Jaz sem vesel, da so se tudi ti brezplačniki ukinili. Sam v nasprotju s kolegi nimam v volilni kampanji nobenih težav, če so protikandidati ostri, napadalni in tako naprej. Tudi ti brezplačniki so bili zelo napadalni in ostri. In če bi namesto Ekspresa pisalo SDS Ekspres ali pa Slovenski tednik SDS, ne bi imel s tem nobene težave. Tako pa ste se, žal, kot reve skrivali za nekimi podjetji. Imate to nesrečo ali pa srečo, da zelo dobro poznam Roberta Trčka, ki je bil moj sošolec v osnovni šoli, bil je tudi državni prvak v metu kopja, športnik v pravem pomenu besede, bom rekel, športnik za "kapo dol", ampak nobene zveze nima z uredništvom, nobene zveze nima v življenju z nobeno firmo. Pa tudi tista tabla, na kateri je pisalo podjetje Zame-tek, vem, kje je bila privita, ker sem bil, žal, sosed v teh Radečah. Sicer sem bil vesel, da se je ustanovilo novo podjetje in da bo veliko zaposlenih, da bodo novinarji po tisti mali ulici frčali sem pa tja, da bodo pisali, da bodo sestankovali. Žal, tudi ko sem si želel, da bi kakšen novinar v Radeče prišel, da bi pokazal, kaj sem jaz naredil za Radeče, ni bilo nobenega novinarja. Tako da tudi Robi, ki je ustanovil podjetje Zame-tek, ki je dnevno izdajal časopise - v Radečah ni bilo enega novinarja v življenju na to temo! Naslednja zadeva. Vsi se sprašujete, kdo so avtorji oziroma kdo so uredniki, Vid Videc in tako naprej. Ne, ne, to so bili občinski odbori SDS. Občinski odbori SDS. Branko - ja! Žal, Branko, se boš moral sprijazniti tudi s tem, ko ti bom pokazal dokument, ko so občinski odbori pisali, si dopisovali s podjetje Progresija in usklajevali članke, kaj je treba napisati. In potem so predsedniki občinskih odborov SDS nazaj pisali, "ne, ne, to ni dobro, je treba malo popraviti." In se je to popravilo. Žal pa imate tudi nekatere predsednike občinskih odborov SDS, ki jim padajo dokumenti iz torbic. Ti dokumenti se potem znajdejo na cesti, ko jih pošteni in pametni ljudje prinesejo nekaterim ljudem, ki jih pač imajo. In to bomo dokazali in pokazali tudi v raznoraznih preiskovalnih komisijah in ne bo težko določiti in pokazati, kaj je bilo v tej zadevi narobe. Še enkrat pa pravim, nimam nič proti tisočem in tisočem letakov, navijaštvu in tako naprej. Ampak poglejmo drug drugemu v obraz in se ne skrivati za nekaterimi zadevami. Jaz ne krivim SDS, ne, jaz krivim direktorje firm, nadzornike firm, še bolj pa verjetno marketinške direktorje, ki so dajali denar za take brezvezne zadeve. Ker če jaz želim, ko iščem sponzorje, pa sem predsednik občinske organizacije Socialnih demokratov Radeče, da dobim kakšnega, da mi bo sponzoriral - sploh pa v tistem času - SD letak, mi ga žal nobeden ni. In to bi bilo treba nadzornike vprašati in direktorje uprav, zakaj so dajali denar prav neki politični stranki. Še enkrat pa povem, da nič ni narobe s takšno volilno kampanjo, čisto nič. Tudi jaz sem bil tukaj notri omenjen, zato imam ta papir doma in ga bom z lahkoto pokazal, ampak dajmo si priznati, da ni bilo vse v redu. Konec koncev pa to tako ali tako ljudje na volitvah opazili, in tudi naredili temu, bom rekel konec in takrat so izgubi. Lahko bomo mi čez dve leti pa pol izgubili, ampak izgubili bomo zaradi dela, ne pa zaradi takšnih iger, ki ste se jih šli vi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Anderlič. Prosim.
Sem mislil, da me bo gospod Barovič dodatno ogrel k tej razpravi, pa nimam te sreče, ker ga ni trenutno. Ampak, kaj bi pravzaprav bilo treba danes ob tej razpravi povedati, če sploh kaj, kajti akt o odreditvi parlamentarne preiskave je dejstvo. Bolj je vprašanje, zakaj se v SD-ju tako bojijo, jih je sram teh preiskav [[...]] [[Opozorilo iz klopi.]] [[...]]V SDS, ja, v SDS! Mogoče, sem drugi S pojedel, ampak mislil sem, verjemite mi, če nič ne verjamete, to pa lahko. Sem mislil na SDS. Zato, ker je naslednje tudi pomembno pri tej moji trditvi, kajti če ste brezplačno objavljali prijavnice za vstop v SDS, bi verjetno to bilo dobro, da se preveri, ali je res to kar ste takrat zapisali, zakaj ne vstopijo v SDS. Vemo - aha! Ni nam vseeno, kam gre naša pot, vemo, kaj smo in kaj hočemo, obzorje je širše od tega, kar vidimo danes - in zdaj je že skoraj dve leti od tega. Verjetno bi imeli kaj povedati o tem, kako se je to obzorje razširilo. Razmere so se spremenile, jaz verjamem, da bo po tem mandatu bolje, kot je pa bilo po tistem vašem in ti brezplačniki pravzaprav - ne vem, novačili so za stranko, verjetno ste tudi plačali te objave. Iz tistega, kar berem, je nemogoče razumeti, da bili stroški, ki so bili zaračunani za objave, taki, da bi pokrili tudi stroške izdajanja teh brezplačnikov. Tukaj je pravzaprav nekaj, kar se tepe tudi s tem, kar je temeljno pri vseh teh zadevah, da nekdo želi neko uslugo, jo naroči, torej naročili ste tem brezplačnikom, da delajo točno tako in tako propagando, zraven objavite še pristopno izjavo in to opravite za svoj račun. Ampak problem je v tem, da nikjer ni mogoče videti, da ste kaj plačali za to, razen to, da tam, kjer so sedeli vaši ljudje, so bili dolžni - govorim o javnih podjetjih, govorim o firmah, kjer seveda je lastnina tudi pretežno v državni lasti in kjer so morali, očitno, del denarja tudi netransparentno, nepregledno, da bi vsaj naročili in dobili za to neko objavo, zato da bi ob tem še določene vaše cilje doseglo s temi brezplačniki. Tega ni. Vi danes govorite, da je parola - hočete ustaviti resnico. To je čisto licemerje. Dajte, vstopite v to komisijo, pridite z vsemi papirji, dokažite, da vse tisto, kar je bilo neštetokrat povedano, laž, da ni resnica. Končno bi v tej družbi že bilo prav, da nekatere univerzalne vrednote obveljajo, kot so: resnica, etika javne besede in tako naprej. Iz vsega tega, kar smo mi lahko zasledili, je mogoče sklepati, da je šlo za zlorabo, tako pozicij v določenih podjetjih, pri upravljanju javnega denarja, da je šlo za zlorabe javnih uslužbencev, ko so morali pisati, recimo, nekateri novinarji tako pišejo v medijih, nekateri novinarji v STA-ju, ki so bili javni uslužbenci, za domnevne naročnike; in naročnik, očitno, tukaj ni znan! Samo ta povezava se najde, ko imate tukaj to svojo prijavnico in kam gredo vaše poti, ki niso prave in da ta obzorja je treba razširiti in tako naprej, ker ne vidite dovolj daleč. Zakaj se ne pogovorimo o tem v tej komisiji in pridemo do resnice? Komu je treba govoriti, gospod Zorn, ustavite resnico? Komu? To, da vas omenjam, nima nobene zveze s tem, da sem vas napačno citiral. To ni replika! To je samo napačna navedba, samo napačna navedba je, če mi boste odgovorili, je vprašanje kar v redu, ampak drugače to z repliko nima nobene zveze, če vas omenim. Samo, če bi vas napačno citiral, ampak vi ste tukaj za govornico danes rekli: "Vaša parola je: Ustavite resnico. Očitno se vi te resnice bojite in nasprotujete, čeprav, kot rečeno na začetku, je vendar ta razprava povsem odveč, ker tistega, kar mora komisija narediti, tako ali tako ne moremo danes tukaj in tudi zaustaviti z glasovanjem ustanovitev te preiskovalne komisije se ne da. Danes je bilo tudi rečeno, kako to lahko razumemo v luči nekatere zakonodaje: Zakon o volilni kampanji, Zakon o političnih strankah, Zakon o volitvah in podobno. Ja, tudi to je treba pogledati! Kajti, tam je nesporno jasno določeno, na kakšen način in koliko denarja se lahko uporabi v volilni kampanji za določene volitve. To so stvari, ki so zakonsko urejene, ampak če vi objavljate v teh časopisih, ki jih ni več, takšna besedila in pristopne izjave, pomeni, da ste del tega denarja, ki ni bil prikazan v času - vsaj jaz nisem videl v poročilu, ki smo ga morali narediti v vseh strankah - kam, za katere namene smo v volilni kampanji in koliko denarja smo namenili. Lahko se danes vprašamo - v nekem mediju sem bral, da je 24. 11. finski denar in brezplačniki, to je 2009 namreč, potem odmotavanje klopčiča, kjer se točno navajajo nekateri ljudje, ki naj bi te posle počeli in tako naprej. Ampak, kot rečeno, preiskovalna komisija je priložnost, da te stvari razčistimo, da slovenski javnosti povemo, kaj je res in kaj ni res in da v prihodnje preprečimo vse stranpoti pri naslednjih volitvah, ki bodo že jeseni, in porabo denarja, predvsem denarja davkoplačevalcev na eni strani, ko gre za plačevanje javnih uslužbencev, ki potem pišejo in delajo kampanjo za eno stranko, kakor tudi, da poskušamo narediti za vse enake pogoje. Za vse, ki bodo šli na volitve: za vsakega županskega kandidata, za vsakega svetniškega kandidata in kasneje na drugih volitvah prav tako. Jaz se zavzemam za to že dolgo časa, da bi v zakonu bilo urejeno to financiranje izključno iz javnega denarja, pregledno in nobenih drugih vzporednih poti, kot so te brezplačne objave v brezplačnikih. Saj to je malo težko razumeti, kajti jaz sem bil vedno naučen, da nič ni zastonj, da na koncu je vsako kosilo treba plačati in vse, kar si človek privošči, ali pa stranka ali kdorkoli, razen če nimaš takšnih vzvodov, kot ste si jih vi zastavili. In ker je v zvezi s tem toliko misterioznosti in nekega nepojasnjenega ozadja, je prav, da s to resnico, gospod Zorn, pridemo na dan. In ni parola Ustavimo resnico, parola je Pridimo z resnico na dan! Vsak, ki kaj ve, je dolžan po svoji vesti in poteh zakonih v državi povedati takrat, ko gre za stranpota. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Tudi pri pseh, gospod Černač, tudi pri pseh. Prej sem se oglasil kot vi v zvezi s tem. Vi ste šele potem ko ste dobili nalogo, da morate kot čreda iti v eno smer in vsi enako napadati, šele takrat ste se pridružili tej zgodbi. Razčistimo vse v tem primeru in v vsakem primeru posebej. Tukaj ni nobene zadrege. Ravno to me skrbi, da vi sprožite neke stvari. Tudi predvčerajšnjim smo tukaj pozno v noč sedeli - ali kaj je še to bilo; dva tri dni nazaj. Še celo več! Afere izpred 30 let je treba vnesti v aktualno diskusijo zato, da se spravi vse tisto, ker bi še mogoče naplavilo na dan. Včeraj ali danes berem: 39 milijonov evrov je v nekem podjetju - kjer je čvrsti zagovornik, tudi kandidiral je na volitvah v Kopru - izginilo. Ne vem, v morju, pesku, v hostah pri Moskvi, v tajgah, ne vem, kje je izginilo. Gospodje in gospa, o tem je govora! To niso stvari, ki bi jih lahko kar tako, z vpitjem o neki aferi spravili pod preprogo. Razčistiti eno za drugo - in tretje. To mora biti naše vodilo in resnica, etika, tudi javne besede. Sam za vsako besedo stojim, mi lahko verjamete, če ne gremo lahko preverjat. Pokažite sedaj to pri tej parlamentarni preiskavi! Res bi rad vedel, ali si je ta reklama, ki najbrž ni mogla biti poceni, ker drugih virov za te brezplačnike ni bilo, ali se je obrestovala ali ne in kako ste razširili obzorje z vsemi temi novimi spoznanji, tudi na osnovi teh dveh časopisov, ki so pisali. Samo ne sedaj kazati s prstom: Žurnal ukinite [[...]] [[Znak za konec razprave.]] , Dobro jutro in še kaj drugega, kajti da se videti - bral sem nek zapisnik, kaj so ugotovili, koliko je kaj kje vrednega in kdo je kaj plačal oziroma prispeval kakšni [[...]] [[Izklop mikrofon.]]
Hvala lepa. Želite repliko, popravek napačne navedbe? Gospod Aleksander Zorn.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, meni eden najljubših nasprotnih poslancev, me je trikrat napačno citiral [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Dvakrat samo, se opravičujem. In to namerno napačno citiral, kajti o resnici sploh nisem govoril, kaj šele o tem, da bi jo ustavljal. To je, recimo, popravek. Druga stvar je malo hujša in je proceduralna. Rekel je takole: Zakaj se poslanci SDS-a upirate preiskavi? Kot glasnik poslanske skupine sem posebej podprl ustanovitev preiskovalne komisije in je to napačno in ne želim, da to ostane. Nihče od drugih poslancev iz moje poslanske skupine se ni upiral ustanovitvi te komisije. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralno. Ampak pazite, proceduralno s proceduralnim predlogom, če ne, vas bom moral ustaviti. Tako da veste vnaprej.
Danes je ta seja, moram reči, res vodena na zanimiv način. Po eni strani se enim stalno sega v besedo - tudi meni je prej predsedujoči trikrat segel v besedo - drugim se dovoljuje neverjetne retorične izpade. Če samo citiram zdaj, zdaj je bilo rečeno [[...]]
Gospod Grims, prvi opomin. To ni proceduralno, to je razprava.
Potem pa predlagam, gospod predsednik, in to je proceduralno, da opomnite tiste, ki na ta način komunicirajo, da so žaljivi do ostalih, do svojih sogovornikov v dvorani. Če ste dobili povelje, da govorite, pomeni, da nekdo nima svoje volje, potem je to žaljivo. Podobno kot prej pri kolegu iz SD-ja, ki je rekel, da so si predsedniki odborov SDS dopisovali in pisali. Oprostite, jaz sem tudi predsednik enega odbora, in sicer mestnega odbora v Kranju. Z nikomer si nisem nič dopisoval, nikomur nisem nič takšnega pisal [[...]]
Gospod Grims, drugi opomin.
[[...]]in ne vem, kaj je kdo drug počel. Če imate kakšno tako stvar, se to lahko razčisti, ampak ne govoriti kar tako in ne vseh stvari metati v "eno kašo". Vaše pokroviteljstvo bi bilo na mestu, če ne bi govorili s tistim, ki je celo to doživel, da je [[...]]
Gospod Grims, odvzel vam bom besedo, ker ste zlorabili proceduralni predlog, institucijo proceduralnega predloga ste zlorabili, zato sem vam odvzel besedo. Hvala lepa. Ni replike na to, proceduralni predlog je bil, ni replike na te zadeve, ne bom vam dal replike. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima Darja Lavtižar Bebler. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sama sem se hotela zahvaliti in mi je zdaj žal, da podpredsednika Državnega zbora dr. Klavore ni več v dvorani. Hotela sem se mu namreč zahvaliti, ker je z govornice predsedujočega obsodil nivo razprave v zvezi s tragedijo, ki se je zgodila 2. februarja letos, in za katerega se zdi, da je v Državnem zboru dobil domovinsko pravico. Ta [[...]]
Prosim, mir v dvorani! Kolega, prosim, da ne motita razprave v dvorani.
Ta nivo razprave v zvezi s to tragedijo, ki se zdi, da je dobil domovinsko pravico v Državnem zboru, je res nedostojen, nedopusten in mi je res v veselje, da je prej predsedujoči prekinil govorca SDS-a v zvezi s tem. Spomnila bi samo na to, da je nedopustno na ta način razpravljati o teh rečeh. Naj samo pomislimo, da je preminuli imel mater, očeta, svoje svojce in da enostavno tako ne gre, pa tudi če ste poslanci v Državnem zboru. Pri tem je bilo celo klicano na pomoč dejstvo, da hvala bogu, da imamo tak medij kot je Požar Report, kajti sicer sploh ne bi mogli o teh stvareh pošteno biti obveščeni. Ja, bog pomagaj, če bog je, klicati na pomoč takšen medij, kot je Požar Report! Potem tega dejstva tudi ni treba komentirati, ker tako sklicevanje in klicanje na pomoč samo po sebi pove vse in seveda preveč. Sama sem podpisnica tudi te zahteva za uvedbo preiskovalne komisije o zadevi, o kateri danes govorimo. Menim, da bo prav ta preiskovalna komisija ena od redkih, ki so doslej zadostile pravemu namenu uvedba instituta parlamentarne preiskave v vseh dosedanjih mandatih Državnega zbora. Mimogrede, doslej je bilo od leta 1992 ustanovljeno 22 preiskovalnih komisij, če ne upoštevam prvega mandata Državnega zbora, kjer je bila tudi predhodnica današnje SDS članica vladne koalicije, je nesporno dejstvo, da je bila večina komisij zahtevana ob sodelovanju poslancev SDS: kar 11 od 16-ih. Kar 11 od 16-ih. Morda bo kdo rekel, da je normalno, saj je bila SDS v dosedanjem slovenskem parlamentarizmu pretežno v opoziciji. In parlamentarna preiskava naj bi bila v principu institut nadzora in ugotavljanja politične odgovornosti funkcionarjev v rokah opozicije. Tokrat res preiskovalno komisijo ustanavljamo koalicijski poslanci. Slišali smo danes nekatere pripombe, ki se zdijo, vsaj meni, povsem deplasirane, o tem, da je glavni namen ustanavljanja preiskovalne komisije to, da bo predsedujoči ali predsedujoča imela pač bistveno zvišan osebni dohodek. Mislim, da tisti, ki so to izrekli, bi se morali pogledati v ogledalo in bi tam, začuda, videli svoje obraze. Toda mi smo prepričani, da nam bo prav preiskovalna komisija dala odgovore na številna relevantna vprašanja o politični in pravni kulturi današnje opozicije in še pomembneje, odgovorila bo na vprašanja, kako je prejšnja oblast zlorabila in demantirala pravno državo, direktno kršila volilno zakonodajo, še posebej zakon o financiranju političnih strank, medijsko zakonodajo. Vse bolj se mi dozdeva, da bomo naposled ob koncu dela te preiskovalne komisije morali poseči oziroma nam bo prav prišla tudi kazenska zakonodaja. Morda bomo celo izvedeli za imena nekaterih imenitnih avtorjev, ki so oglaševali v teh brezplačnikih. In morda se bomo direktno obrnili na kakšnega od avtorjev z vprašanjem, naj nam končno pove, ali bog je ali boga ni. Kajti mislim, da bi vsak od nas pravzaprav rad prišel naposled do tega odgovora. V nekaterih uvodnih predstavitvah smo danes imeli priložnost slišati tudi precej sarkazma, kar pa je mene osebno samo še bolj prepričalo o moji podpori tej preiskovalni komisiji. Sicer je bilo slišati tudi nekaj grenkih in sarkastičnih, po mojem nespodobnih, na račun uglednega psihiatra. Ampak slednji bi vam znal razložiti, kdaj in zakaj se človek v stiski in iz obupa posluži sarkazma. No, iskreno si želim, da bi se ta preiskovalna komisija dokopala do relevantnih podatkov in ugotovitev, od kod torej denar. Morda se bo kot "kolateralna škoda" [[kolateralna škoda v narekovajih]] razjasnilo tudi kaj več o tem, zakaj je zmanjkalo denarja za nabavo ustrezne konfiguracije vojaških oklepnikov, zakaj so bile založene nekatere Interpolove depeše, zakaj smo priče nekaterih izstopov in odstopov v tožilskih vrstah. In tako naprej in tako naprej. Skratka, drage kolegice in kolegi, zelo dobro sem razumela nekatere današnje sarkastične tone. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem! Na začetku bi rada povedala, da podpiram preiskavo, in opozorila vse tiste, ki ste nas obtoževali, da smo proti preiskavi, da niti eden od govornikov do tega trenutka ni rekel, da nasprotuje preiskavi ali ima karkoli proti temu, da se zadeva razišče. Ste pa mnogi govorili o stvareh, ki z vsem skupaj nimajo prav veliko zveze oziroma nas sprašujete, kam smo pripravljeni iti, kako globoko, nam govorite o resnici, hkrati nas pa obtožujete stvari, za katere, kolikor vem, lahko za določeno stvar, za kriminalno dejanje ali karkoli podobnega kogarkoli obtoži samo sodišče. Tu ste navedli toliko nekih obtožb za afere, za ne vem kaj. Pri nas je očitno neka filozofija, da tisti, ki se mu očita, da je nečesa kriv, mora dokazati, da ni kriv, namesto da bi moral tisti, ki obtožuje, dokazati, da je nekdo kriv. Naj preberem samo nekaj naslovov iz brezplačnikov, ki jih omenjate: Šentviški peskovnik, Ljubljanski najboljši sosed, Državna proslava bo v Kopru, Preprečili Šrotove načrte, Inflacija je problem cele Evrope, Izredne razmere zaradi priseljencev, Pijan in brez izpita, Zelena energija, Mesto, vredno obiska [[govori o Parizu]] , Princ Caspisan v Bovcu, Odpisani rešuje Maribor, Poprimite za kolo, sicer je res nekaj kolumen dr. Mateja Makaroviča - to vam najbrž ne dela težav - no, super! - najbrž tudi intervju z Dragom Jančarjem. Potem pa naprej naslovi: Tajkuni niso od včeraj, Privatizacija po meri izbrancev, Vse nared za džamijo, Nedolžna, lepa, pametna [[to ni noben iz naših vrst rekel, pač pa iz vaših vrst o vaši zdajšnji ministrici]] , Rast cen stanovanj se je prepolovila, Julija v Sloveniji brez inflacije, Cilj je, da nam gre vsem bolje [[to je bil intervju z dr. Žigo Turkom, ministrom tedanje vlade, ampak v brezplačniku Dobro jutro lahko vsakič preberem kakšen intervju, še najpogosteje z ministrom za visoko šolstvo Gregorjem Golobičem]] in naprej, Nagrada za informacije, Dežela piva, čokolade in krompirčka [[govori o Bruslju]] , Vitez teme na lovu za rekordi, Kolikor kapljic, toliko kolajn [[o judoistki Urški Žolnar]] , Drugačna hoja [[kjer vabijo na vadbo v naravi]] , Savnanje tudi poleti in tako naprej. Skratka, zelo malo političnih tem, zelo malo problematičnih tem, ki ste jih navajali. Za moj okus lahko v mnogih časopisih to dnevno prebiramo. Nekateri ste govorili o tem, da če že kdo koga obtožuje, naj to dela na podlagi argumentov, in če kdo diskreditira, naj to dela na podlagi argumentov. Omenila sem že kar nekaj stvari, v katerih nas obtožujete ali posameznike, brez da bi kdo predložil kakršenkoli dokument, brez da bi argumentiral tisto, kar kdo navaja. Kolega Franco Juri je pred pol leta rekel: "Če bi delali, če bi usmerjali delo in to energijo, ki jo imamo mi, seveda v prave stvari, ne v takšne predloge in v ustanavljanje takšnih nepotrebnih in dragih komisij." Me veseli, da je zdaj spremenil svoje mnenje in ga skrbi 2 milijona, ki sta bila zapravljena za tako imenovana dva brezplačnika, ki ju želite preiskovati, prav nič pa ga ne skrbi 500 milijonov, ki jih boste letos porabili samo za obresti od kreditov, ki ste jih najeli. Nekateri ste tudi navajali, da so bile navedbe v teh brezplačnikih neresnične. Vemo, da obstaja medijska zakonodaja, ki dovoljuje popravek, vsak lahko napiše popravek. To je tudi nam rečeno vedno, ko se kaj razburjamo zaradi kakšnega članka v časopisu: "Saj imate možnost do demantija, dajte demanti in na svidenje in bo vse v redu!" In tam kjer ni podpisan avtor, bi kolega Franco Juri, ki izhaja iz teh vrst, moral vedeti, da odgovarja odgovorni urednik, če pač ni podpisa pod člankom. Zdaj pa samo še nekaj o tem, kako ste še pol leta nazaj nekateri govorili o ustanavljanju preiskovalnih komisij in kaj ste o tem menili. Kar nekaj žaljivk in raznih nasvetov smo poslušali od raznoraznih, omenila sem že od kolega Jurija - nepotrebne drage komisije. Luka Juri je rekel, da če obstaja dokumentacija z nekimi bolj ali manj jasnimi dokazi glede na to, kar je predstavljeno, nekaj naj bi obstajalo, da bi mi to dokumentacijo odnesli na tožilstvo v obliki ovadbe. In da zlorabljamo funkcijo preiskovalne komisije. Očitno jo sedaj tudi on zlorablja, ker se je podpisal pod to in ni pobral dokumentacije in jo v obliki ovadbe odnesel na tožilstvo. Enako nam je svetoval gospod Borut Sajovic, "pot pod noge, pa na tožilstvo." Ne vem, zakaj tega ne stori sam, ampak se je podpisal pod predlog in povedal je še, da imajo vse te preiskovalne komisije eno in pomembno skupno lastnost, da so zapravile že veliko denarja. Rekel nam je, naj si damo duška, če mislimo, da je v tej državi v času recesije in gospodarske krize to najpomembnejša tema. Očitno si je sedaj dal duška tudi sam in podpisal predlog za ustanovitev. In še prvopodpisana pod predlog za preiskovalno komisijo, torej za ustanovitev preiskovalne komisije. V primeru, ko smo take komisije predlagali mi, nam je očitala oziroma se je posmehovala,da smo imeli težave z dolgim imenom preiskovalne komisije. Tudi njej, žal, ni uspelo kaj zelo krajše napisati naslov svoje preiskovalne komisije. Očitala nam je, da tako ekstenzivno ustanavljanje preiskovalnih komisij pomeni dober biznis in da bomo od osmih predsednikov delovnih teles potem dobili še štiri predsednike preiskovalnih komisij, ki bodo, bodimo pošteni, "v istem rangu, z istimi privilegiji in s podobno plačo. Jaz vam to privoščim." Lepo! Očitno sedaj privošči tudi sebi. Za zaključek, rekla je še, da nam pove, da iz naše moke žal ne bo kruha, tako da se že veselimo, ko bomo videli, kakšen kruh bo iz njene moke. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je javil Melita Župevc kot predlagateljica.
Hvala lepa, gospod predsednik. V teh urah je bilo izrečenih toliko pavšalnih obtožb. Očitno je bilo tudi nam, da dajemo kar tako, povprek neke obtožbe. Morda pa vprašanja povedo največ. Pod to preiskovalno komisijo se je podpisalo 45 poslank in poslancev in ne ena poslanka. 45. Zato 45 vprašanj. Prvič. Čigava ideja sta bila Slovenski tednik in Ekspres? Drugič. Zakaj sta bila dejansko ustanovljena? Tretjič. Kako je mogoče razložiti naključje, da sta izhajala in zatonila pred zadnjimi volitvami? Četrtič. Kdo so bili njuni politični botri? Petič. Kdo je dejansko urednikoval? Šestič. Kdo je dejansko pisal? Sedmič. Kdo in kako je diktiral? Osmič. Kje so se sestajali akterji? Devetič. Koga je bilo strah odgovornosti, da se je skrival za psevdonimi? Desetič. Zakaj je med političnimi strankami oglaševala zgolj SDS? Enajstič. Zakaj najdemo samo pristopne izjave za včlanitev v SDS? Dvanajsto vprašanje. Zakaj so oglaševala nekatera podjetja v posredni ali neposredni državni lasti? Trinajsto. Ali je na ta podjetja kdo izvajal pritisk? Štirinajsto. Ali so imeli oglaševalci iste pogoje oglaševanja? Petnajsto. Kako je imel učitelj telovadbe čas za urejanje brezpčanika, ki je imel naklado več kot 300 tisoč? Šestnajsto. Kdo se skriva za fantomskimi oglaševalci? Sedemnajsto. Po kakšni ceni je, recimo, oglaševala Vsekaj.si? Osemnajsto. Kdo so prave osebe za poštnimi nabiralniki? Devetnajsto. Kdo bo ali je že pokril več sto tisoč evrov neporavnanih obveznosti? Dvajseto. Kdo so akterji v hobotnici brezplačniki? Enaindvajseto. Katere mreže politike in gospodarstva so bili v ozadju? Dvaindvajseto. Kdo je pravi Gregor Kovačič? Triindvajseto. Kdo je zloglasni Vid Videc? Štiriindvajseto. Kdo se skriva za imenom Jernej Novak? Petindvajseto. Kdo se je skrival pod imenom Marko Zupan? Šestindvajseto. Kdo se je sestajal na Titovi 2a v Mariboru? Sedemindvajseto. Kdo je novi lastnik podjetja Progresija, zakaj je kupil podjetje, polno dolgov? Osemindvajseto. Kakšna je bila dejanska naklada brezplačnikov Slovenski tednik in Ekspres? Devetindvajseto. Kako sta podjetji, ki sta ju izdajali, lahko preživeli, če nista imeli zadostnih sredstev? Trideseti. Kdo je fantomski investitor iz tujine, o katerem je govoril gospod Lashbacher? Enaintrideseto vprašanje. Kaj bi morala pokazati revizija na Pošti Slovenije, pa ni? Dvaintrideseto. Kdo vse in kako je v zgodbi Slovenski tednik in Ekspres kompenziral in kako? Triintrideseto. Ali je mogoče res golo naključje, da so bili članki naperjeni izključno proti levi politični opciji? Štiriintrideseto. Zakaj niso v primerih hudih kršitev o medijih, hudih kršitev pač zakona o medijih in medijske zakonodaje, ukrepali pristojni organi? Petintrideseto. Zakaj so se nekateri namenoma napačno sklicevali na veljavne zakone? Šestintrideseto. Kako to, da je bila v razvidu medijev pomotoma navedena napačna urednica? Sedemintrideseto. S katerega elektronskega naslova so prihajala novinarska vprašanja? Osemintrideseto. Kaj je o zadevi Slovenski tednik in Ekspres ugotovila Davčna uprava? Devetintrideseto. Kaj je doslej ugotovila policija? Štirideseto. Kako je lahko nekdo urednik časopisa z naklado več kot 300 tisoč, pa še v življenju ni napisal niti enega časopisnega članka? Enainštirideseto. Zakaj Slovenski tednik in Ekspres nista objavljala popravkov? Dvainštirideseto. Kako lahko brezplačnik izide brez enega samega oglasa? Triinštirideseto. Kako lahko neka vedeževalka predstavlja glavnega oglaševalca brezplačnika? Štiriinštirideseto. Kako lahko predsednik neke stranke dan pred izidom članka v Ekspresu uporablja iste stavke, kot so bili zapisani dan kasneje? Petinštirideseto. vprašanje. Zadnje, a ne najmanj pomembno - zakaj ima SDS pravzaprav težave s to preiskavo, če pa je bilo vse tako lepo transparentno? To so bila vprašanja. Nobenih obtožb. Nobenega pavšalnega sklepanja. Samo vprašanja, banalna vprašanja. Banalna vprašanja. Ampak odgovori na ta banalna vprašanja bodo povedali marsikaj, povedali bodo vse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franci Kek. Prosim.
Hvala za besedo. Zanimiva vprašanja. Malo prej se je kolegica Jeraj sprehodila skozi eno številko Slovenskega tednika, na način, češ, saj niso tako politični naslovi. Tukaj se govori malo o marmeladi, pa ne vem o čem še. Ampak pokazala je na zelo strateško dobro osmišljeno zadevo. Namreč, če se kaj spomnimo, imeli smo en članek ali pa dva, ki je poveličeval SDS, mogoče še koga. Imeli smo tri, ki so udarili po takratni opoziciji, potem smo pa imeli, malega človeka, kuharski recepti, malo športa, kakšnega pevca. Namreč, da bi vsi ti ostali članki dali človeku več mišljena, da so tisti prejšnji toliko bolj verodostojni, ker tisti potem naprej so tudi že bili, verjetno, ampak ni se delalo neumno. Slovenski tednik kot tudi Ekspres sta se pojavila v času pred volitvami in takoj po njih prenehala izhajati. Takratna koalicija, sedaj opozicija, zatrjuje, da s tem nima prav nič. Vsebina je bila kritična, v glavnem zlonamerna do takratne opozicije in bila vsebinsko naklonjena takratni oblasti, posebej SDS. SDS zatrjuje, da s temi brezplačniki nimajo prav nič. Podjetja v posredni ali neposredni državni lasti so v sklopu kakršnegakoli že oglaševanja, tudi na ta način, da ni bilo treba oglaševalca pokazati, obema brezplačnikoma, predvsem Slovenskemu tedniku, namenila nekaj sto tisoč evrov. V SDS zatrjujejo, da s tem nimajo nič. V javnosti ocenjena vrednost izdajanja in poštne distribucije obeh brezplačnikov znaša okoli 2 milijona evrov. Brezplačnika sta bila brezplačna. Denarja od oglasov za pokritje vsega je bilo odločno premalo. Od kod preostali denar za izdajanje? Ali je možno, da bi imel katerikoli gospodarski subjekt, telovadni učitelj, interes to početi z vnaprej pričakovano izgubo? V SDS pravijo, da s tem nimajo nič. V predstavitvi stališč smo slišali, kdo vse, povezan s stranko SDS, naj bi koordiniral pripravo vsakotedenske številke Slovenskega tednika in Ekspresa. V SDS pravijo, da s tem nimajo nič. V SDS so tudi devet mesecev zatrjevali, da so bili krediti podjetja Ultra nezavarovani oziroma slabo zavarovani. Ta in vsi ostali očitki Gregorju Golobiču so se izkazali za netočne, ko so bili na preiskovalni komisiji predočeni dokumenti. Kdo tukaj laže?
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri.
Hvala lepa. V današnji razpravi o ustanovitvi preiskovalne komisije smo lahko slišali v glavnem dve kritiki: zakaj preiskovati le dva brezplačnika, saj obstajajo še drugi, in zakaj oporekati vsebinam člankov, češ da obstaja svoboda tiska, kot konec koncev velja za vse medije, vendar tu pozabljamo na pomembne razlike, ki ta dva argumenta povsem demantirajo. Res je, da obstajajo tudi drugi brezplačniki, ampak ti obstajajo ves čas, imajo resnična uredništva, sedeže in resnične novinarje. Res je tudi, da ne smemo oporekati pravici nekoga, da svobodno izraža svoje novinarsko mnenje. Vendar drugod se ti ljudje podpišejo in za svoje besede odgovarjajo. Svoboda besede je namreč tesno povezana z odgovornostjo za te besede, ki so bile svobodno izrečene. Če bi se temu oporekalo, potem bi že zdavnaj zahtevali preiskovanje tudi, na primer, revije Demokracija, revije, ki je v lasti politične stranke SDS. Ampak deluje transparentno, za svoja pisanja odgovarja in - ne boste verjeli! - celo uredništvo obstaja. In s takšno revijo nimamo nobenega problema. Ekspres in Slovenski tednik pa sta neizpodbitno obstajala le v času predvolilne kampanje in ugasnila takoj potem, pod njihove članke pa so se podpisovali ljudje, ki sploh ne obstajajo, izmišljena imena torej. S tem pa imam problem! V teh dveh grmih tičita dva tako velika zajca, da ni težko opaziti, da jima na uhljih na veliko piše SDS. Velika spornost teh dveh brezplačnikov je tudi način financiranja. Reviji sta stali milijone evrov. Kdo pa je to financiral? Večinoma, če gledamo oglase, državna podjetja. Sklepamo lahko, jaz sklepam, da so državna podjetja, ki so najbrž morala narediti po ukazu njihovih solastnikov Janševe vlade in so tako kršila zakonodajo in posredno financirala predvolilno kampanjo SDS. Sedaj pa se, kolegi, sprenevedate, da temu ni tako. Sprenevedate se, da je zgolj naključje, da sta le nekaj mesecev pred volitvami nastala dva brezplačnika, namenjena praktično vsem gospodinjstvom v državi, ki sta slučajno agitpropovsko pisala za SDS in z neresnicami pljuvala po vsem, kar ni bilo preverjeno desno. Da je slučaj, da so ga financirala državna podjetja, da je slučaj, da pisci člankov sploh niso obstajali in da so slučajno prenehali izhajati dan po volitvah. Seveda, tudi vsi mi verjamemo, da je to le naključje. Veste, kolegice in kolegi, tudi v Kopru imamo občinsko trobilo, ampak tam se župan Popovič vsaj ne spreneveda in odkrito priznava, da gre za časopis, ki piše tako, kot on želi. Vi pa nimate niti hrbtenice, da bi to priznali. Dejstvo, da so časopisi nehali izhajati takoj po volitvah in da so podjetja takoj zatem ugasnila, ima tudi drugo okoliščino. To se je zgodilo zato, da se vse odškodninske tožbe, ki so letele na biltena in bi lahko bile zelo uspešne, ne bi mogle nadaljevati - obnašanje vredno najbolj pritlehnega davčnega utajevalca. Sicer finančna zloraba državnega denarja za potrebe SDS se ni zgodila le v primeru Ekspresa in Slovenskega tednika. Ne pozabimo, da je na zadnjem razpisu za pluralizacijo medijev v času Janševe vlade Simonitijevo kulturno ministrstvo iz tega razpisa dodelilo največ sredstev od vseh medijev v Sloveniji 200.000 evrov - veste komu? Podjetju Nova obzorja d.o.o., ki je v 46% lasti - veste koga? Politične stranke SDS. Neokusno. Škoda, ker ne moremo zavrteti zgodovine v drugo smer in preveriti, kaj bi se bilo zgodilo z dvema brezplačnikoma, če bi na volitvah zmagala SDS. Najbrž bi izhajala še naprej in se razpasla, kmalu bi ostali le še takšni brezplačniki in končno, v stilu Goebbelsove propagande ali pa Orwellovega romana 1984, bi lahko svobodno razsajala le ena resnica, ki bi jo lahko tako kot v srednjem veku učinkovito branila slovenska demokratska sveta inkvizicija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Anton Kampuš.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi. Sem sopodpisnik in seveda podpiram preiskovalno komisijo iz kar nekaj razlogov. Treba je seveda ugotoviti, kakšno je pravo ozadje brezplačnikov. Treba je ugotoviti, kako so vplivali na volitve in kako so vplivali na rezultat. Treba je ugotoviti, kdo je financiral. Treba je ugotoviti, kaj je s tistimi podjetji, ki so v državni lasti in so bile soudeležene v veliki meri pri teh brezplačnikih. Seveda mi je jasno tudi, da je znotraj le-teh bilo izrečenih veliko klevet, veliko laži. Javno lahko zagotovim, da so se znotraj teh sestavkov, tudi glede mene, prezentirale laži, neresnice, ki so jih prepoznali tudi bralci in bralke. Res pa je, da je bilo izdajanje brezplačnikov izključno namenjeno diskvalifikacijam, klevetam in seveda to je bil njihov največji namen. Bi pa glavno sporočilo, ki sem ga danes želel povedati, bilo to: fokus brezplačnikov. Kam je bil usmerjen fokus brezplačnikov? Moram priznati, da je bil predvsem namenjen tistim ali tistemu prebivalstvu na podeželju, ki po mojih podatkih ne premore niti enega časopisa. Torej, družinam, ki ne premorejo nobenega časopisa iz različnih razlogov. Na te družine je bil s strani brezplačnikov velik pritisk in ker so le-te brezplačnike dobivale, so dobivale enostranske informacije, ki so iz teh brezplačnikov prihajale. Ko sem tudi sam želel izraziti protest in demantirati laži, ki so bile znotraj teh brezplačnikov, ne samo kar se tiče moje osebnosti, tudi nekaterih drugih kolegov - niti slučajno nisem mogel naleteti na novinarja, ki bi bil podpisan, nisem naletel niti na odgovornega urednika! In danes mi je zelo žal, da poslušam z nekaterih strani predvsem to, da medijska zakonodaja prinaša zahtevo o nujnem popravku, kar se pri teh brezplačnikih niti slučajno ni zgodilo. Je pa res, da so ti brezplačniki, kolikor sem jih sam prebral, prinašali veliko hvale na račun dobrega dela, veliko pozitivnega, članov SDS-a; oziroma obratno. In bili smo deležni veliko laži in klevet - z drugih strani, drugih strank. Moje mišljenje je pa zagotovo takšno, da teh brezplačnikov niti slučajno niso pisali nobeni novinarji, ampak posamezniki, tudi znotraj lokalnih okoljih. Danes sem celo slišal, da so bili gonilna sila občinski odbori, ne vem, mogoče je celo to res. Seveda se je to dogajalo po celotni Sloveniji. Dobil sem tudi namige in sem prepričan, da se bo tudi ta preiskovalna komisija dokopala do tistih poti financiranja, saj je danes tudi bilo rečeno, da so nekatera podjetja brezplačnikov imele sedež v Avstriji. Je pa veliko tistih naših državnih podjetij, ki na veliko poslujejo z avstrijskimi sosedi, in sem prepričan, da prej ko slej se dokumenti, ki se tičejo transakcije, ne bodo mogli venomer skrivati in verjetno bo prej ko slej tudi prišlo do obelodanjenja - ne samo teh, tudi različnih drugih afer, ki še niso raziskane. Prepričan sem, da prej ko slej bo nekoga bolela glava. Tako se iz tega konteksta veselim te preiskave in jo seveda tudi podpiram.
Hvala lepa. Besedo ima Marijan Križman. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Želel bi najprej Tonetu pojasniti, ker se ni mogel spomniti, kam je šel denar iz Intereurope, ko je bil direktor eden izmed vidnih članov SDS-a in prijateljev od Janeza Janše: Čeprav je imel tisti destinaciji, kamor se je izvažal denar z Obale, pa iz luke Koper in tako dalje in tako bližje. Ob tej priložnost bi bilo zelo modro in pametno, da ta komisija ugotovi, koliko denarja je za take in podobne brezplačnike šlo iz Slovenske Istre, ki so jo izropali in uničili. Drugič v zgodovini je bila tako izropana in uničena kot sedaj, ko je vladal SDS in s svojimi spretnimi menedžerji in direktorji pripeljal podjetja tako daleč, da danes prodajajo nepremičnine in da so znižali plače delavcem. To imate v vseh časopisih, plačanih časopisih. Tako da so to dejstva. In če bi se ta komisija pozabavala tudi s temi finančnimi tokovi, kam vse je šel ta denar, bi bilo zelo lepo vedeti. Bilo bi pa tudi zelo modro in pametno vrniti ga tja, od koder je prišel, da ne bomo odpuščali delavcev, in upam, da bo to tudi dokazano. Ta komisija bi lahko bila kot dober pripomoček v vsej tej zgodbi. Komisija bo ustanovljena, po mojem prepričanju, tudi zaradi tega, ker je bilo tega, kar se je dogajalo, preveč. To je čez rob, to je v posmeh slovenskemu narodu, to je, bi rekel, resnično nekaj neverjetnega, kar ste si privoščili, ko ste bili na oblasti. To je resnično nekaj neverjetnega, tega svet ni videl. Po mojem prepričanju bo treba te stvari resnično pripeljati do konca. Toliko afer, kot ste si jih nabrali v letih od 1990, 1991 do danes, saj to je pošastno! In upam, da se bodo te afere počasi in vztrajno razčistile, da bomo potem imeli pred seboj čisto stranko, ki bo iz tega izšla zdrava, čista, brez afer. Kar ste uprizorili predvčerajšnjim, ko ste se s takim nespoštovanjem grdo obnašali do vseh, do slovenskega naroda, kot njegovi izvoljenci, to pomeni, do predsednika države, ker tu sedimo vsi, ki smo bili izvoljeni, saj nismo dali prošnje za sprejem v službo v Državni zbor. Tak odnos kažete tudi danes, ko se pogovarjamo o brezplačnikih. Vam povem, ko so to dobila gospodinjstva v Kopru, so vsi rekli: "Evo, spet je prišel Janšev časopis." Pa lepo vas prosim! Pa koga, mislite, da boste "barvali" s tem, da se sprenevedate in mislite, da je to pisal, ne vem kdo, neki "avet". Nekdo je to pač počel, mogoče tisti bog, ki ga imate vseskozi po ustih, in vi seveda pri tem niste imeli nič. Čas je, da začnete malo bolj resno razmišljati, in čas bi bil, da združimo moči in začnemo v tej državi pomagati reševati probleme, ne pa jih še naprej ustvarjati. [[Oglašanje v dvorani.]] Seveda, dragi moj gospod, [[...]]
Prosim, mir v dvorani!
[[...]]stare probleme je treba razčistiti, da bi lahko mirne vesti šli naprej. Ne si misliti [[...]]Na tržnici imate vso možnost, ko boste šli v soboto kupovati zelje in krompir, si pripovedovati in govoriti [[...]]
Gospod Križman! [[...]]
[[...]]Tako, se mi zdi, da bi bilo zelo modro in pametno od vas, nekaj tudi zelo dobrih in sposobnih ljudi med vami, da bi pomagali Vladi in nam vsem skupaj, da bi izšli iz te krize.
Prosim, mir v dvorani!
Saj smo na tržnici. Le zakaj bi se komu zmešalo, če govori človek resnico. Jaz sem vas kot pozitiven človek bolj vabim k sodelovanju, vabim vas, da začnete razmišljati pozitivno in da začnete ustvarjati nove vrednosti in da se nehate sprenevedati ter da pomagate tej komisiji razrešiti tudi novo afero, in to so ti brezplačniki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralno, gospod Grims, vendar vas opozarjam, če bo vsebinska diskusija, vam bom vzel besedo.
Lepo prosim, gospod predsednik, če bi samo pozvali spoštovanega poslanca, da pojasni, kako lahko pomagamo, če so na eni sami seji 63 naših predlogov brez ene same izjeme zavrnili, celo tiste, ki ne bi stali niti ne sam tolar. Kako naj vam še pomagam? Zato [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]
Hvala gospod Grims, tega vašega proceduralnega predloga ne bom upošteval. Hvala lepa. Besedo ima Andrej Magajna. Prosim.
Lep pozdrav! Podpiram ustanovitev preiskovalne komisije, ki mora pogledati tudi v ta nabiralnik; "kaselcev", v Sloveniji pa je bilo, verjetno, vse od tranzicije ogromno: takih in drugačnih, velikih, majhnih, rdečih, črnih, belih, resničnih pa lažnih nabiralnikov. Ravno v te lažne nabiralnike je treba pogledati, pa ne zato, da se bomo kaj našli v njih, ampak kdo jih je privil. Pa se strinjam, da bodo tudi novi nabiralniki pojavili in da je to kontinuiteta naše politične scene. Morda bo treba pogledati tudi na Tromostovje v ta nabiralnik nekega podjetja iz Liechtensteina, ki kupuje zdravstveni dom na lokaciji. Vendar, kot pravim, teh nabiralnikov je veliko in so različne barve. Dokazovati, da ni šlo tudi v tem primeru za neko povezavo političnih centrov z operativci in temi, ki so privijali nabiralnike, to je že skoraj neokusno, saj je že z malo zdrave pameti lahko povedati, da je šlo za mrežne povezave. Žal pa teh mrežnih povezav je v Sloveniji več vrst. Po svoje celo razumem, protagonisti, ideologi takšnih metod so izhajali iz prepričanja, da v Sloveniji ni zagotovljenega medijskega pluralizma. Mogoče je ta ocena celo resnična, vendar kako doseči ta medijski pluralizem. Sam sem nasprotoval že ob času tranzicije, da so se glasila, tako imenovane Socialistične zveze, takrat nekako komercializirala, privatizirala in so prišla v roke določenih menedžerskih in tudi političnih krogov. Glasila Socialistične zveze bi morali v bistvu podržaviti, jih ukiniti ali na nek način transformirati v javna glasila, tako pa so kapitalski in politični lobiji jih prevzemali. Tudi prodaja deležev Mercatorja je bila povezana s prevzemom uredništva Dela. Tudi tega verjetno ni treba posebej dokazovati, ker so stvari tako transparentne, evidentne. Namen ne posvečuje sredstva, smo že večkrat slišali v parlamentu in tudi ti, ki se sklicujejo na krščansko etiko, bi morali to vedeti. Za zagotavljanje večjega medijskega pluralizma se ne bi smeli posluževati teh sredstev. Kajti, kako je potem legitimno govoriti o drugih nabiralnikov, ki so danes spet na sceni, če se sam poslužuješ teh metod? Če sam insceniraš takšne dogodke in jih nekako celo zagovarjaš. Končujem s tistim, kar sem vmes tudi povedal: namen ne posvečuje sredstva, da so bila uporabljena nezakonita sredstva, da se je obšlo Zakon o volilni kampanji in še druga zakonodaja, je evidentno, zato mislim, da nihče ne bo nasprotoval, da se opravi temeljita preiskava.
Hvala lepa. Besedo ima Zvonko Černač, prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi. To, s čimer se bo vladajoča koalicija ukvarjala v okviru te preiskovalne komisije, bi se najbolj poenostavljeno lahko povedali, da se bo ukvarjala z lanskim snegom. Očitno je ta panika in bolečina vladajočih res velika, tako velika, da so pri tej zgodbi pripravljeni požreti določena načela, ki so jih še nedolgo tega v Državnem zboru zagotavljali in zagovarjali. Govor je o medijskem monopolu, vendar ne v okviru tega, kar se bo odvijalo preko te preiskovalne komisije. Nikoli ni Slovenska demokratska stranka v tej državi delala medijskega monopola. Ta monopol bodo še naprej ščitili, tudi preko te preiskovalne komisije, ki bo raziskovala majhen poseg v ta medijski monopol, raziskovali tisti, ki so nekako hrbtenica tega monopola. Spomnimo se, nedolgo tega nazaj, en velik del tega medijskega pola je do nedavno obvladoval član Socialnih demokratov - Delo, Večer in vse edicije, ki so v tej zvezi, zdaj ko je ta zgodba prešla pod državno banko, je ta pol nekako razdeljen med SD in Zares. Drugi del, zelo pomemben, Dnevnik, Nedeljski dnevnik in vse ostalo, kar je povezano s tem, pa pripadnik LDS-a gospod Petan. In normalno, da vsak poseg, ki poskuša ustvarjati nek demokratičen prostor tudi na medijskem področju, je za vladajoče, še posebej za te, ki zdaj vladajo, ki predstavljajo neko tranzicijsko levico, zelo moteč. Normalno bi bilo za njih, da bi vsem drugače mislečim in tistim, ki želimo povedati svoja mnenja, na tak ali drugačen način nadeli nagobčnike. Saj veste, kako pravi tista šala o psu, ki je prebežal z vzhodnega v zahodni Berlin preko zidu in so ga tam vprašali: "Pa zakaj si vendar prebežal, ali ti tam niso dali jesti?" "So mi dali." "Ali ti niso dali piti?" "So mi dali." Pa so rekli: "Saj je bilo popolnoma enako na oni strani, zakaj si vendar to storil?" Pa je rekel: "Veš kaj, včasih sem si pa želel tudi malo zalajati." In to lajanje je v tej državi moteče lajanje v tistem smislu, ko želi povedati tisto, on čemer nekdo razmišlja. In ta majhen poseg, ki se je zgodil v ta monopol, je za nekatere izredno moteč. Berlinski zid pa seveda v glavah nekaterih, ki sedijo v Državnem zboru, še vedno stoji, je vedno bolj trden, kar se je ne nazadnje pokazalo tudi v razpravah, ko smo govorili o resolucijah Evropskega parlamenta ob obsodbi totalitarizmov. Takrat smo videli, kako močna je ta struktura, in ne nazadnje tudi nedavno tega, ko smo govorili o ustavni obtožbi predsednika države. Na eni strani gre za preusmerjanje pozornosti, situacija v državni ni enostavna, ni lahka. Padec podpore vladajočim iz tega razloga - enormen. Vsi skupaj ne zberejo več toliko podpore kot samo ena stranka na opozicijski strani in normalno, da je treba to pozornost preusmeriti, preusmeriti nekam drugam, v tisto polje, ki ni oprijemljivo in kjer se da na tak ali drugačen način manipulirati z javnostjo, še posebej upoštevaje relativno zaprtost tega medijskega prostora. Slovenska demokratska stranka, ne glede na vse te okoliščine, z ustanovitvijo te preiskovalne komisije nima nobenih težav. Mi spoštujemo ustavo in spoštujemo pravico 30 poslancev, ki jo ustava določa, in nismo dvolični tako, kot ste nekateri v tej dvorani, ki ste še nedolgo tega v okviru nekih preiskovalnih komisij govorili, da preiskovalne komisije niso stvar vladajočih, ampak so stvar opozicije, da se ustanavljajo za stvari, ki so nepomembne itn. Ustava je jasna in tako kot ustava določa, če so izpolnjeni pogoji, je treba te določbe tudi spoštovati. Bi pa seveda vladajoči pokazali, da jim gre resnično za vsebino, če se ne bi omejili na dve ediciji, ki ju tudi ni več. Zakaj samo na dve ediciji? Pri čemer ste tudi sami s seboj v nasprotju: eni govorite koliko denarja je šlo iz naslova oglaševanja za te edicije, drugi pa govorite, da sploh ni bilo oglasov v teh edicijah. Potem nekdo tukaj govori, da je 2 milijona evrov to stalo in davkoplačevalci so bili oškodovani. Kako? Nobena od teh edicij ni bila financirana iz nobenega proračunskega sklada in nobenega sklada za razvoj medijev, kot je, recimo, s strani Ministrstva za kulturo - pazite, in to v prejšnjem mandatu, ko je bil minister gospod Simoniti - bila izrazito finančno podprla recimo edicija, ki se ji reče Katedra, to je slovenski akademski in študentski časopis, ki je malo pred volitvami 2008 objavila na prvi strani gospoda Gregorja Golobiča in njegov citat, ki je bil danes že citiran, "mandat sedanje vlade ja nasedla investicija". To je veljalo za takratno vlado, ampak vizionarsko je pa gospod Golobič zelo dobro napovedal situacijo za danes. Katedra je to objavila v času Janševe vlade, gospe in gospodje, in to vas seveda ni motilo. Nikoli se v tej ediciji ni znašel nihče od ministrov in ministric, ki so bili za to področje zadolženi! Tako kot se v nekem drugem brezplačniku, Dobro jutro, za intervjuje ne znajde nihče iz opozicijskih vrst. Beremo intervjuje z ministrico za obrambo, z ministrom za pravosodje, beremo in gledamo lepe fotografije premierja itn., ampak preiskava, poglejte, se na ta pol ne osredotoča. In ti časopisi izhajajo. Jaz ne vem kolikokrat, predvidevam enkrat na teden, kar pomeni, da gredo na stotine tisoče evrov, milijone evrov letno denarja za te brezplačnike, lastniki so nekje v Avstriji [[...]]Zdaj mi pa povejte, kakšen motiv pa ima nek Avstrijec, da se ukvarja s politično sceno v Republiki Sloveniji leta 2010? In prav bi bilo, da pokažete vsaj malo verodostojnosti in da omogočite, da se ta preiskava opravi o vseh brezplačnikih, o vseh, predvsem pa o medijskem monopolu. Še več! Izzivam vas, da uresničite tisto, kar ste napovedali v svojih predvolilnih programih, ko ste dajali, da boste ravnali tako, da boste medijske monopole razbili skozi prisilno prodajo lastništev tam, kjer so ti lastniški deleži v posameznih medijih preveliki. Kje je ta zakonodaja danes in kdaj boste to storili? Nikoli. Če so problem brezplačniki, potem je zadeva zelo enostavna. Pridite v Državni zbor z zakonom in prepovejte brezplačnike, če so moteči, če širijo neresnice, če govorijo nekaj, kar ni v skladu z vašimi pričakovanji oziroma če poenostavim, če širijo krivo vero. Ampak, ne! Za vas niso problem brezplačniki, za vas sta problem dve ediciji, ki sta v določenem obdobju izhajali, ki ju niti ni več in ki sta po vašem mnenju pisali drugače, kot so bila vaša pričakovanja oziroma kot naj bi po vašem mnenju pisali. In zaradi tega predstavljajo problem. Tam, kjer pa dejansko odteka davkoplačevalski denar in kjer se dejansko dela škoda, vsak dan večja, pa ni nobene skrbi vladajoče koalicije, da bi se kakršnakoli komisija ustanovila, ki bi to raziskala oziroma bi ugotovila, zakaj samo v letu dni samo na enem primeru, ki se mu reče falcon, so davkoplačevalci izgubili za več kot dva milijona evrov. Pa dejansko davkoplačevalskega denarja! Tukaj, kjer je šlo za neka zasebna podjetja - nobene zveze z javnimi financami - pa trosenje nekih puhlic in neumnosti o tem, na kakšen način naj bi se stvari dogajale. Tisto, kar je pa najbolj sprevrženo, pa direktna etiketa, da je to zgodba Slovenske demokratske stranke. Moram reči, da me ta pobuda ne čudi; ne čudi zaradi tega, ker nekako odraža stanje duha vladajoče koalicije. Mislim, da bi bil skrajni čas, da se zazrete vase in da drugim ne očitate tistega, kar počnete sami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Melita Župevc kot predlagateljica.
Hvala lepa, gospod predsednik. Odgovor je: "Ne!" Nobenega razloga ni, da se ukvarjamo z vsemi brezplačniki. Nobenega! Zakaj? Zaradi zakonitosti tistih, ki danes izhajajo. Če želite - zaradi objektivnosti, če želite - zaradi spoštovanja etičnih in zakonskih pravil. Zato! In očitano nam je bilo, da se pogovarjamo o lanskem snegu. Če je nekdo kršil, zlorabljal medijsko zakonodajo, če je nekdo domnevno zlorabil volilno zakonodajo, če je nekdo zlorabil evidentno etična merila javne besede in če je šlo morda tudi za zlorabo političnega vpliva, potem to ni lanski sneg. Potem nas mora to še kako zanimati. To je letošnji sneg in to bo tudi prihodnje leto isti sneg. O tem snegu se bomo tukaj notri še veliko pogovarjali. Ko govorite o spoštovanju ustave. Mene res veseli, da je opozicija se odločila, da bo spoštovala ustavo, kajti še pomnite neke zahteve za preiskovalno komisijo, ki se ji je reklo Mercator. 30 podpisnikov se je podpisalo pod to zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave. Takratna koalicija je uvedbo te parlamentarne preiskave, čeprav je bila v skladu z ustavo in s poslovnikom Državnega zbora, preprečila. Toliko o spoštovanju ustave. To je navadna dvoličnost. Prej je bilo omenjeno, da sem jaz menda v preteklosti kritizirala Slovensko demokratsko stranko pri ustanavljanju preiskovalnih komisij. Ja, še vedno stojim za vsem, kar sem povedala! Poglejmo zgodovino, poglejmo od prvega mandata do danes. Ali pa, če začnemo, recimo, pri letu 1996 - pet preiskovalnih komisij, 3 na zahtevo opozicije, dve na zahtevo koalicije. Mandat 2000-2004, dve preiskovalni komisiji. Ena na zahtevo opozicije, ena skupna. Mandat 2004-2008, če se ga še spomnite, štiri preiskovalne komisije: ena na zahtevo opozicije in tri na zahtevo koalicije. Če boste sešteli, boste levici zelo težko očitali, da je bila v vsej zgodovini slovenskega parlamentarizma ekstenzivna pri ustanavljanju preiskovalnih komisij. Zelo težko. Poglejte podatke in podatki povedo vse. Ekstenzivna je bila desnica. Zakaj ste ustanavljali toliko preiskovalnih komisij, to veste vi. Ampak, če vprašate mene, ki sem prvopodpisana pod zahtevo za to preiskovalno komisijo, je velika razlika, kakšen je namen podpisnikov, predlagateljev neke preiskovalne komisije. Če je namen en sam, če je namen diskreditacija političnih nasprotnikov, potem je res vprašanje, do kam bo ta preiskovalna komisija prišla. Če pa je namen iskren, to je, da se dejansko ugotovi ozadje določenih zgodb, da se pride stvari do dna, potem pa so preiskovalne komisije lahko uspešne in bom dala konkretni primer. Mojega kolega Milana Martina Cvikla, ki je bil v preteklem mandatu predsednik ene preiskovalne komisije, ki je bil dober predsednik preiskovalne komisije in bi svoje delo tudi končal, če ga ne bi tedanja koalicija onesposobila. Onemogočila. Ta preiskovalna komisija je bila zagotovo ena takšnih, ki bi lahko uspešno končala svoje delo. In še danes poslušamo o zgodbi Patria. Zgodba Patria še zdaleč ni končana. In ta preiskovalna komisija, kot rečeno, je opravila veliko delo in bi ga lahko tudi končala, če se ne bi vladajoča opcija odločila, da ta komisija svojega dela ne sme končati. In v tem je velika razlika. Kot rečeno, mene veseli, da ste se odločili, da vam je tokrat ustava pomembna in da priznavate pravico ne 30, 45 predlagateljem, da ustanovijo preiskovalno komisijo. Ko pa je bilo že nekaj rečeno o stanju duha - ja, res, stanje duha se je jasno pokazalo pred dvema dnevoma, ko smo imeli v parlamentu ustavno obtožbo predsednika republike. Takšne ustavne obtožbe kažejo na stanje duha. In ravnanje opozicije do predsednika republike je tudi pokazalo na stanje duha.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je ta današnja razprava zelo zanimiva. Očitno je zmaga na državnozborskih volitvah dosedanjo koalicijo presenetila, celo tako presenetila, da na semaforju protikriznih ukrepov še vedno, leto in pol že, gorijo rdeče luči. In sedaj ta presenečena koalicija išče krivca, ki jim je omogočil, da so dobili na zadnjih parlamentarnih volitvah. Za vsako ceno je treba za to nevzdržno stanje, ki smo mu priča v tem mandatu, v mandatu te vlade poiskati nekega krivca. In ni ga bolj priročnega, kot da se za to obdolži Slovensko demokratsko stranko, kar takole neposredno. Iz mnogih razprav kolegov poslancev iz nasprotne strani, iz koalicijske strani, je bilo neposredno to izrečeno. Neposredna obtožba. Preiskovalna komisija je tista, ki naj bi preiskovala sum. Tu smo bili priča neposrednim obtožbam, da smo mi, člani naše stranke počeli, ne vem kaj v teh primerih. Gospod predsednik Državnega zbora, izredno čuteča oseba izredno oseba, ki zelo hitro poseže v razprave, ki niso v skladu s Poslovnikom, ni reagiral, najbrž zato, ker je tudi sam podpisnik teh zahteve za preiskovalno komisijo in je na eni strani pustil razprave koalicijskih poslancev brez omejitev, na drugi strani je posegel v mnoge razprave naših poslancev, kolega Grimsa in še koga. Najbrž veliko pove o tem, kakšna je raven te komunikacije danes. Veste, te dni in ta mandat pravzaprav vseskozi poslušamo izjave številnih, vas kolegov iz koalicijskih vrst, da smo v opoziciji tisti, ki kar naprej vznemirjamo in onemogočamo delo koaliciji. Vlagamo neke zahteve za preiskovalne komisije, vlagamo zahteve za nujne in izredne seje. 30% teh očitkov je neposredno takšnih, ki ste jih sami povzročili. Ena tretjina preiskovalnih komisij bo v Državnem zboru odrejena na zahtevo koalicije in ta ista koalicija je potem sposobna na sej Državnega zbora očitati opozicijskim strankam, da jo ovirajo pri izvajanju protikriznih ukrepov. Ta koalicija v Državnem zboru to počne. Skoraj ni za verjeti. Poglejte, koliko izrednih sej je bilo sklicanih na zahtevo Vlade ali koalicije Državnega zbora, pa bomo potem dejansko lahko kvalitetno govorili o tem, ali je opozicija tista, ki ovira delo koalicije, ali ni. Očitno je takrat, kadar je problem največji, kadar so težave v koaliciji najhujše, treba dati v razpravo v Državni z bor neko temo, da se vsa koalicija koncentrira samo na to, da se ukvarja z SDS-m. Mi nismo koalicijska stranka, mi nismo stranka v koaliciji. Koncentrirajte se na ukrepe, na postopke, na zakone, na vsebine, ki bodo sprožili prižiganje zelenih luči na semaforju, ki bodo sprostili prižiganje zelenih luči na semaforju. Očitki, ki jih poslušamo v zvezi s prejšnjim mandatom, v zvezi s preiskovalno komisijo Mercator in tako naprej, če bi gospa Župevc pogledala pravna mnenja, ki so bila takrat narejena in sodeloval je pri tem tudi dr. Cerar, če ne bi bila tedanja opozicija bila tako nerodna, da ni bila sposobna pripraviti niti gradiva za zahtevo za preiskovalno komisijo Mercator in je 19 dni za koalicijo vložila to zahtevo, potem bi bila ta preiskovalna komisija brez problema in brez težav odrejena. Potem smo to po vseh teh pripetijah nekako na silo krpali in tisti Mercator premeščali sem in tja. Dobro bi bilo pogledati tudi ugotovitve te preiskovalne komisije. Kar zadeva zgodbe okoli Patrie, očitki, da smo onemogočili gospod Cvikla. Leto in pol imate večino v Državnem zboru, očitate opoziciji, da ovira delo koalicije, ustanavljate preiskovalne komisije pa v letu in pol niste bili spodobni pripraviti gradiva za odreditev parlamentarne komisije v aferi Patria, ko je bila tako na silo in nesrečno zaključena in preprečena preiskava v prejšnjem mandatu. Pa ste menda ja dobili tistih 30 poslancev od 50, da bodo pripravili to zahtevo in jo podpisali, da se bo zadeva razčistila, da boste dali zadevo na mizo, ki vas tako stalno vznemirja. Tu pa se ukvarjamo s 100 tisoč evri in dvema brezplačnikoma. Najprej, kar zadeva očitke v zvezi s tema dvema brezplačnikoma in zahtevo za ureditev parlamentarne preiskave. Žal se strinjam z vsemi mojimi kolegi, zahteva je nepopolna, ne ukvarja se celovito s področjem, tako kot znate velikokrat povedati. Izpustili ste polovico tiskanih brezplačnikov in vse elektronske brezplačnike. Tudi tiste, ki so financirani iz državnega proračuna. Izpustili ste od tiskanih medijev tiste brezplačnike, ki so morda dobili na kakšen razpisu aktualne ministrice kakšna odobrena sredstva. Žal je to tako. Ko gledam očitke v zvezi z gradivom, ki ste ga dali, glede Ekspresa in Slovenskega tednika, ne vem, v čem je sporno: ko je Kresalova o kršitvah Ustave, korektno poročilo. List naprej, Širca o mandatu Ministrstva za kulturo s kritiko prejšnjega ministra. Anderlič kritično o delu Ministrstva za obrambo. Ljubljanski najboljši sosed, o gospodu Jankoviću itn., potem kakšna križanka. Verjetno ta križanka ni tista, ki je spremenila pogled ljudi na volitvah in njihove odločitve. Pijan in brez izpita. Verjetno ta del kronike ni tisti, ki je odločilno vplival ali kakorkoli vplival na državnozborske volitve itn. Skratka, ko dejansko pogledamo, detajlno pogledamo material, ki ste ga predložili pravzaprav ni argumentacije za tisto, kar zahtevate. Ali je morda zahteva podana samo zato, ker v nadaljevanju pri gospe Kresalovi piše, da je pritožbo zoper Urad za varstvo konkurence v primeru Mercator spisala odvetniška hiša Senica. Ali je to problem v tem primeru? Najbrž je to tisto, kar vas je zmotilo. Ko govorimo o gradivih in o drugih materialih, ki so na razpolago, in o drugih brezplačnikih, pa lahko pogledamo brezplačnik Dobro jutro. Naslovnica, Janez Kopač, direktor direktorata za energetiko, njegov prispevek: Jedrske elektrarne še dolgo ne bo. Ko odpremo list, intervju. Ko listamo naprej, pa bomo najbrž dobili tudi kakšnega državnega sponzorja tega brezplačnika, najbrž se bo kaj našlo. Ponavadi najdemo Slovenske železnice, Ljubljansko Banko, Mobitel, Telekom itn. Imam naslednjo številko častnika Dobro jutro. Evo, Gospod Golobič, intervju. Zares, predsednik stranke, ne boste verjeli, tudi tisti, ki je odgovoren za telekomunikacijo v tej državni, glavni sponzor, na zadnji strani. Na prvi gospod Golobič, na zadnji strani Mobitel. Povejte mi v katero ministrsko sfero spadajo telekomunikacije? In kateri resorni minister pokriva področje telekomunikacij? Najbrž gospod iz naslovnice. Ko gledamo naprej, kdo so glavni sponzorji. Pivovarna Laško, celostranska, v isti številki. Pa gremo naprej, spoštovani gospodje, Nedeljski dnevnik. Zanimivo. Nedeljski dnevnik. Kdo je lastnik Nedeljskega dnevnika? Pa poglejmo naprej naslednji list, Pošta Slovenije, celostranski oglas. Očitno je bilo za to številko, v kateri je imel intervju gospod Golobič, izredno veliko zanimanja. Pa Mercator, najboljši sosed. Poglejte, gospod Anderlič, lahko pogledamo še naprej, samo list naprej Mercator drugič in tako naprej. In sedaj [[...]]
Prosim mir v dvorani!
Zdaj najbrž nam [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Mir v dvorani!
[[...]]pa ne samo nam, ampak tudi tistim, ki spremljajo to sejo Državnega zbora, jasno, zakaj Dobro jutro ni uvrščen med vsebino preiskovalne komisije. Zakaj Dobro jutro ni v preiskavi? Zato ker ima ugledne sponzorje in na naslovnicah ugledne ljudi stranke Zares in koalicije. Kolega Černač je prej povedal, da so tudi nekateri drugi ministri, sponzorji pa državne firme. In kar je še bolj hecno, kar je še bolj čudno, lastnik je pa Avstrijec. Uredniško politiko najbrž vodi uredništvo, kaj pa vem, morda tudi kakšnega propadlega slovenskega časopisa, morda recimo Indirekta, recimo. Če pogledamo drugi brezplačnik, recimo, tukaj nam je številko Dobro jutro, Siol, najbrž, vemo, da je Siol tudi ena od hčera nekoga. In da je resorni minister najbrž tudi eden izmed vidnih funkcionarjev stranke Zares, gospod minister Golobič je to, predsednik stranke Zares. In tudi ko pogledate Žurnal 24, ki je brezplačnik [[...]]
Prosim mir v dvorani!
[[...]]tudi ta ima znamenite državne sponzorje. Prosim vzemite si številke, prelistajte in ugotovili boste, da te brezplačnike prav tako financirajo podjetje v večinski državni lasti ali pa tisti, ki ima več kot 25% v državni lasti. Mislim, da je treba nekatere stvari tudi povedati na tak način, da se morda zadeve bolj razumejo. V uvodu je kolega Zorn povedal, da tudi nekateri državni mediji opravljajo brezplačne svetovalne medijske funkcije za kabinet predsednika republike in najbrž tudi Vlade. Eden takih je najbrž gospod Veselinovič, ki je komuniciral in svetoval, kako naj določeni uradi pristopijo v ravnanju ob določenih aferah, ki so se odprle v zadnjem času. Tako je svetoval očitno iz tega dopisa pri aferi bulmastifi, tudi predsedniškemu uradu in tudi v tej zadevi v zvezi s podelitvijo priznanja. Tudi predsedniškemu uradu, pa morda še komu. Tudi eden izmed elektronskih medijev, Vest.si ima enega izmed avtorjev, primernih avtorjev prispevkov na Vest.si, celo v politični stranki vladajoče koalicije. Tudi to bi kazalo morda odpreti in pogledati. In mislim, da bi bilo zelo dobro te zadeve pogledati, pa še nekatere očitke. Tukaj je bilo rečeno, da je Slovenska demokratska stranka lastnica Demokracije. Veste, tisti, ki malo bolj poznate delovanje političnih strank in ki tudi imate neko spoštovanje do institucije, recimo do Računskega sodišča, bi lahko ugotovili in tudi veste verjetno, da Računsko sodišče vsako leto po zakonu revidira zaključne račune in pa premoženja strank. Tudi če bo Mladina zapisala, da je to tako, da je SDS lastnik nekega medija, to ne drži. Ni, ne drži. Vi govorite o Demokraciji ne o založbi. Vi govorite o Demokraciji. Ne drži to. In v tem primeru Računsko sodišče pri teh revizijah ni ugotovilo nič. Celo več, smo ena redkih strank, ki smo dobili tudi pozitivno mnenje Računskega sodišča. LDS recimo za volilno kampanjo negativno, ampak strašno majhno kazen, neznatno kazen, itn.
Mir v dvorani.
[[...]]in gospod Anderlič bosta verjetno še kaj razpravljala.
Ne, ne bosta.
Ne bosta, škoda, ne, ker njihovih razprav se vedno veselimo, itn. Skratka, vsi tisti, ki razpravljate pri teh zadevah, ki s tako lahkoto govorite o obtožbah, bremenite tiste, ki vam niso po godu, mislim, da si delate zelo slabo uslugo. Če je te koalicije kaj v hlačah, potem je zagotovo bilo treba vključiti Dobro jutro pa še kakšen brezplačnik, tiskani, med preiskovance in tudi marsikaterega izmed elektronskih brezplačnikov. Kajti, v tem primeru gre za zelo enostavno vidno vzročno povezavo med ministrom, ki je minister za visoko šolstvo in ima tudi nadzor nad elektronskimi komunikacijami, kot veste smo zaradi tega spreminjali Zakon o vladi, in večinskimi financerji v tem primeru, Mobitelom, Telekomom in tudi kakšno družbo v državni lasti, recimo, Slovenskimi železnicami. Tudi Slovenske železnice, ki jih s takšno težavo saniramo, so eden od pomembnih sponzorjev slovenskih brezplačnikov. Ne boste verjeli. Predsednik Vlade hodi enkrat mesečno usklajevati rešitve, iskati modele, kako sanirati Slovenske železnice, te pa so eden pomembnih financerjev slovenskih brezplačnikov, recimo Dobro jutro ali, recimo, Žurnala in tako naprej. Zanimivo. Nikogar to ne zbode. Nikogar, ne manjše koalicijske stranke ne največje koalicijske stranke. Najbrž iz odnosa, iz pietete, iz spoštovanja do predsednika Vlade tega ne uvrstite v preiskovalno komisijo. Pa bi bilo dobro. Ni se treba smejati, to so dejstva gospa. Vzemite to številko časopisa Dobro juto iz sobote, 19. decembra 2009, to je že eno leto v času vaše vladavine in preglejte, kateri državni sponzorji so zagotovili sredstva za izdajo te številke, ki je izšla, tako piše, v 350 tisoč izvodih. Dobro in korektno bi bilo, da bi to vklopili v preiskovalno komisijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je prijavila Melita Župevc, kot predlagateljica. Prosim.
Hvala lepa. No, pa smo pri bistvu. Mene veseli, da je opozicija ugotovila, da potrebuješ, če želiš imeti brezplačnik, ekstenzivno oglaševanje, torej, da rabiš oglaševalce, sponzorje. Potem se sprašujem, kako je možno, kako eden od teh dveh brezplačnikov ni imel nobenega oglasa. S čim so potem pokrili tisk, distribucijo, avtorske prispevke in še kaj drugega? nobenega oglasa. Ali razumemo?! Jaz razumem vzročno zvezo. Potem je bila v naslednji številki, ko so mediji začeli pisati, kako je možno, da izhaja brezplačnik, ki nima oglasov, ena vedeževalka. Vedeževalka. Zdaj jaz ne vem, morda je ta vedeževalka res zelo uspešno, ali ima veliko pod palcem, ker ona je bila namreč glavna in edina oglaševalka. Mi smo danes to vedeževalko poklicali, jaz ne vem, na tej številki ni bilo nobene vedeževalke. Morda je tudi ona po volitvah fantomsko izginila, ampak ona je bila ena in edina oglaševalka. Tako je pač to. Ali pa recimo, Usekaj.si, volitve.si. Tudi to so bili oglaševalci. Kakšni oglaševalci so bili to? Ko govorite o oglasih in kako pomembno je, da imajo brezplačniki oglase - ja - potem je pa vprašanje, kaj pa brezplačniki, ki izhajajo brez oglasov. Kdo je pa njih financiral? Kako jih je financiral, iz kje jih je finaciral? Kam je nakazal denar, kdo je dobil kakšno plačilo in kdo je kaj skompenziral? Jaz ne pristajam na to primerjavo, da so vsi brezplačniki v Sloveniji isti. Ne ni res. Ni res. Jaz nikoli nisem imela nobene težnje po tem, da bi urejala kot politik kakšen časopis, da bi posegala v kakšno uredniško politiko. Meni velikokrat ni všeč, kaj piše, ampak ni moja pristojnost, niti moja pravica, da se v to vtikam. Jaz tega ne počnem. Kaj počnejo drugi, bodo pa oni odgovarjali sami zase. Če pa je nekdo, kot rečeno, zlorabil medijsko zakonodajo in v tem primeru so bile dokazane kršitve medijske zakonodaje, dokazane. Če je nekdo domnevno zlorabil volilno zakonodajo in če je morda kdo zlorabil svoj politični vpliv, to pa je druga zgodba. In ni pošteno metati vseh v isti koš. Ni pošteno. Govorimo o Slovenskem tedniku in Ekspresu, o dveh brezplačnikih, ki sta izšla pred volitvami, ki jih po volitvah ni bilo več. Prej, ko ste govorili o nekih kuharskih receptih, da ne bomo šli brati res vseh številk naglas od začetka pa do konca. Pa poglejmo, kaj piše na prvih straneh. Vmes boste pa našli veliko o tankočutnosti, simpatiji, naklonjenosti točno eni politični stranki. To je res. V ozadju mora biti velika zarota. Velika.
Hvala lepa. Besedo ima Aleksander Zorn. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Zgodilo se bo to, da se boste morali navaditi, da bo še naprej izhajal takšen brezplačnik in bo še naprej hvalil stranko SDS. Pa, če bo to še tako blasfemično in še tako v nasprotju s svobodnim novinarstvom. Upam, da bo vaša preiskava prinesla k temu, da boste spoznali, da se bo to še zgodilo. Zgodilo se bo tudi to, da bo kakšen od teh, ki bo hvalil stranko SDS imel prav. Tudi ta blasfemija se bo zgodila. Vse to se bo še dogajalo in prosim, raziščite to. Če sem bil že obtožen sarkazma, naj vam povem nekaj. Moj namen je bil, kar bom zdaj ponovil, in se je izkazalo pri tej razpravi še dvakrat bolj, da je podobnost vsebin še kakšnih drugih brezplačnikov, podobnost oglaševalskih firm in podobnost skrivnostnih lastnikov je zelo skupaj, zelo skupaj z Dobro jutro, kjer je avstrijski lastnik izjemno zainteresiran za eno politično opcijo in za to, da oglašujejo pri njemu državna podjetja, on pa te časopise deli zastonj. Sumljivo, vam moram povedati, sumljivo. Tudi oglaševalska podjetja, ki kar tekmujejo pri tem, da so v tem brezplačniku, tudi novinarji so najbolj zainteresirani za ministre ali druge vidne predstavnike koalicije, tudi zanimivo. Saj to je zelo zanimivo. In podobnost vsebin med inkriminiranimi brezplačniki in temi je popolna. Moram pa povedati, da sem pred nekaj trenutki na mizo dobil še en izjemno zanimiv brezplačnik, reče se mu Info občan. Ima, recimo, devet strani in dvajset slik - dvajset slik gospoda Kontiča, vašega, ki je prej predstavljal stališče stranke SD. Dvajset slik! Med drugim je na sliki tudi v križanki, da bi ga ljudje ja prepoznali, z vprašanjem, kdo je ta človek tukaj v tem časopisu. Prosim, zdaj pa govorimo naprej o brezplačnikih na tak visok, ogorčen način! Kajti potrebno je bilo strašno ogorčenje, da ne rečem srd. Treba je bilo izraziti srd, da je bil užaljen nekakšen psihiater, ki deli moralne nauke celi Sloveniji in celo starosti slovenske politike, da je najbrž moten in v hudi krizi, ker je izrekel nekaj besed spoštovani gospe ministrici velike lepote. Takole je z njim: navaden strankarski aparatčik je, čeprav je psihiater. Tako je to. In naj vas ne moti moj sarkazem, ker to ni, to je satira in moj način humorja je pač resnoba. Se boste že navadili. Hvala vam lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kot zadnji razpravljavec Bojan Kontič.
Replika je, replika.
Ne morem vam dati replike, gospod Kontič, ker niste pred tem govorili.
Ja, predsednik [[...]]
Aja, predstavljali ste stališče. Pardon! Predstavili ste stališče stranke. Prosim, replika.
Če kaj, predsednik, v tem Državne zboru poznam, poznam poslovnik, sem namreč vodil komisijo dva mandata.
Ga poznam tudi jaz, vendar kot se spomnim, ko ste predstavljali stališče, mene ni bilo v dvorani. Torej, prosim.
Tisti, ki jih skrbi moja fotografija - zdaj me lahko vidite tudi v živo, verjetno vam ni najbolj všeč, ampak ni problem v tem. Gospod komunist, bivši, Ivan Janša, pomirite se [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Gospod Kontič, trenutek!
O tem smo razpravljali že pred dnevi [[...]]Izvolite, predsednik. [[Oglašanje v dvorani.]] A to pa ni žalitev, gospod predsednik vaše stranke je rekel, da je ponosen in da ne skriva zgodovine in preteklosti.
Gospod Kontič. Prosim, a se ustavite. Vas moram ustaviti, ker vam moram dati kot repliko, ker je tekel čas. Trenutek. 45 sekund ste že porabil. Nadaljujte, prosim.
Brez skrbi, gospod Ivan Janez Janša, vaših fotografij v našem časopisu ne bomo objavljali, tako da ste povsem brez skrbi, zato ker jih ljudje ne bi brali in bi jih metali po tleh, naše pa prebirajo v Velenju. Nekaj ste močno zgrešili pri tej navedbi, gospod Zorn, namenoma seveda, ker vedno z namenom nekaj poveste s te strani, tudi če je to laž in to je lahko groba laž. Info občan, ki se izdaja v Velenju, je strankarsko glasilo. In na njem piše: Izdajatelj Socialni demokrati. In če na vsaki strani objavimo našo fotografijo to ni nič spornega, ker je naš časopis in mi smo izdajatelji in ve se, kdo ga plača. Kako ga pa prebirajo, je pa druga stvar in je stvar bralk in bralcev. Torej, vedno vi naredite neko zgodbo, neko pol resnico [[...]] [[Oglašanje izklopi.]] Gospod Tanko, kar umirite se, jaz sem navajen na vašo kulturo, bi bil, presenečen, če bi poslušali. Časopis, ki ga izdajamo [[...]]Tako mirno pa ni treba sedeti, ker smešno izgledate, če vam smem povedati.
Prosim gospod Kontič.
Če bi vi počel to, kar počnem jaz, gospod predsednik, se ne bi oglašali. Še enkrat vam povem, gre za čisto zlorabo. [[..]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Prosim mir v dvorani!
Še enkrat, no, ampak se zavežem tu na tem mestu, ko bomo naslednjo številko izdali in ker ljudje niso spremljali prejšnje seje, bomo napisali tudi vaše besedilo. Po poteh Avnoja, gospod Ivan Janez Janša, da ga bodo lahko prebrali tudi v našem časopisu. Jaz sem vam obljubil, da ga bomo večkrat ponavljali in res ga bomo, ker je zanimiv in kaže na vašo dvoličnost, ravno tako, kot kažejo te vaše izjave na vašo dvoličnost. Povejte po resnici, tako, kot je. Ni problem v tem, da nam oporekate izdajate, tudi lahko strankinega časopisa, ampak povejte, da je to strankin časopis in da to ni časopis, ki ste ga vi izdajali pred volitvami, ker še danes ne vemo, kdo ga je plačal, ker še danes ne vemo, ali imamo za to 10 Patrij brez opreme, ker še danes ne poznamo odgovora na vemo nekatere poglavitne stvari. Ampak kolegice in kolegi, izvedeli jih bomo s to preiskavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi, če bi smel, pa ne smem, bi pozdravil redaktorje vseh brezplačnikov, vseh vrst brezplačnikov, ki so v tem trenutku v dvorani. Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan.
Jaz moram reči, da po tem, kar je povedal vodja naše poslanske skupine, je skorajda odveč še kaj reči, pa vendarle. Zanima me, in z velikim veseljem bom spremljala delo preiskovalne komisije, ki bo na koncu koncev prišla do podatkov, do katerih novinarji niso mogli priti. To smo zelo jasno videli. Zelo skrivnostno je, kako je možno, da je podjetje, ki ni imelo ničesar, lahko dobilo milijone evrov kredita. Kdo je jamčil za te kredite? Dve podjetji sta izdajali vsaka svoj brezplačnik. Slišali smo večkrat, da je eno od teh podjetij imelo - morda je to sicer bilo zelo koristno in pomembno, da je vedeževalka financirala reklamo v tem tedniku, brezplačniku, zaradi tega, ker je na ta način morda pričarala kakšen denar, ki pa ni šel mimo ali skozi Urad za preprečevanje pranja denarja. Namreč, če neko podjetje dobi denar oziroma natisne celo vrsto številk nekega brezplačnika brez reklam, pomeni, da je to podjetje bilo zelo skrivnostno financirano in da bi absolutno pri tem skrivnostnem financiranju moral Urad za preprečevanje pranja denarja to preveriti, ugotoviti, od kje je denar, na kakšen način se pere, kakšna nezakonita dejanja so skrita za pridobivanjem tega denarja. Drugo je pa to, da so kredite za tiskanje in distribucijo in pisanje, seveda, Slovenskega tednika morale verjetno dati tudi banke. Če pa niso dale banke, so morali dati neki subjekti, posamezniki ali gospodarske družbe, ki so zagotovo morale zahtevati neko jamstvo za to, da so lahko pričakovali vrnitev denarja. No, nekaj tega denarja je tako ali tako ostalo nepoplačanega, med drugim tudi Pošte. In ko govorite v Slovenski demokratski stranki, da nima ta stranka nobene zveze z brezplačniki, vsebina je bila tako ali tako jasna, mislim, da bolj jasno ne bi moglo biti, ampak pustimo to. Na primer, lahko rečemo, da je neka baraba bila, ki je namenoma pisala ves čas proti tako imenovani tranzicijski levici, o kateri ves čas poslušamo, zaradi tega, da bi pokazala, se pravi, tranzicijska levica je začela izdajati brezplačnike zaradi tega, da bi pokazala s prstom, kako hudobni so v Slovenski demokratski stranki, da napadajo skozi brezplačnike, ki nimajo nobenih gospodarjev, ki nimajo nobenega denarja in so, se pravi, nekaj nezakonitega. In to dela SDS. To smo mi naredili zato, da bi SDS-u podtaknili, kako goljufajo, perejo denar, goljufajo tudi konec koncev dobavitelje, med drugim tudi Pošto Slovenije. Pri čemer smo v medijih lahko prebrali, da je gospa, ki je izvajala revizijo tega posla med Pošto in tema dvema brezplačnikoma, slučajno v tesni povezavi s Slovensko demokratsko stranko. Torej, spet smo podtaknili Pošti neko osebo, ki je izvajala revizijo nad poslom, ki ga je delala njena stranka, to je bilo gotovo namenoma. In morem reči, da bi moral biti direktor Pošte Slovenije bi moral biti posebej okaran zaradi tega, ker dela tako nemogoče poteze. Jaz sem vesela, da bo ta preiskovalna komisija končno oprala ugled in poštenje Slovenske demokratske stranke, da bo dokazala, da je vse skupaj konstrukt, ki ga je naredila Socialna demokracija in zaradi tega menim, da bi nujno morali imeti podpredsednika, ki bi bil iz Slovenske demokratske stranke, zato da bi lahko usmerjal delo in pot te preiskovalne komisije. Namreč, jaz glede na to, kar sem danes poslušala v razpravah, kako naj pometemo pred svojim pragom, kako so brezplačniki v Sloveniji, v njih se pojavljajo reklame Siola, Nedeljskega dnevnika, ne vem česa še vse, ja, to je pa res nemogoče, to so brezplačniki, ki si upajo financirati z reklamami. Moram reči, da je nujno, kolegice in kolegi, da v to preiskovalno komisijo vključimo brezplačnike, ki si dovolijo objavljati reklame zato, da financirajo svoje izhajanje. Jaz mislim, da je tukaj nekaj čisto narobe. V Sloveniji morajo izhajati brezplačniki, ki se financirajo iz dolgov do dobaviteljev in do kreditodajalcev, to je pravi način financiranja brezplačnikov. Ja, za božjo voljo, kje ste pa že videli, da se objavlja v brezplačnikih reklamo zato, da se ga financira? Po celem svetu, veste, zlasti v Združenih državah Amerike, kjer ima ena od strank v tem parlamentu zelo veliko vzorov, zlasti tam izhajajo brezplačniki brez reklam, brez reklam, pomislite. In sigurno je tudi svetovna kriza nastala zaradi tega, ker se nekateri brezplačniki financirajo z reklamami. Jaz mislim, da je to globoko treba raziskati. Ko govorimo pa o brezplačniku Dobro jutri, bi pa še mimogrede rekla to, v eni številki od primorskih časopisov Dobro jutro je tudi intervju z menoj, pomislite, in jaz na žalost nisem mogla najti v tisti številki reklame za nobeno podjetje, v katerem delajo moji prijatelji, sorodniki in tako naprej. Nekaj je narobe. Nekaj je narobe. Pomislite, objavljen je bil moj intervju in ni bilo reklame ne za Luko Koper, ne za Kad, ne za Sod, ne v Sodu nimam nobenega sorodnika, pardon, sem pozabila, ne za Svobodne sindikate Slovenije, tam je neka moja sorodnica, tako da, nenavadno, to Dobro jutro ni dosledno. Reklame objavlja samo takrat, ko je objavljen intervju Gregorja Golobiča. "Čudnog li čuda." Ampak moram reči, da bi moral biti za to [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Čas je potekel poslanski skupini. Želijo besedo še predlagatelji, predlagateljica, predlagatelj? Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Prej nam je bilo očitano, da smo napačno navajali podatke. Verjetno je problem, da je tudi pri AJPES-u neke vrste zarota v ozadju. Jaz nikoli nisem govorila, da SDS izdaja Demokracijo. Ne vem, kdo je to rekel. Ampak, slučajno je tam neko podjetje, neka založba, ki se ji reče Nova obzorja. In vi, ki vem, da znate dobro brati podatke iz AJPES-a, pojdite pogledat na AJPES, kaj tam piše. Kakšen lastniški delež ima SDS. Ja večinski, ne? To pač piše na AJPES-u, jaz ne vem, jaz nimam nobenega prijatelja na AJPES-u. To pač tam piše. In to podjetje, ta založba je čisto slučajno izdala neko knjigo, ki se jo je v tem parlamentu delilo pred dvema dnevoma in to v trenutku, ko je predsednik Republike Slovenije odgovarjal na ustavno obtožbo. Ampak, tega ni naročilo vodstvo Državnega zbora. to ni bilo predvideno gradivo. In ko sem jaz vprašala kolega, pa saj ni važno, kdo je to bil, je rekel: "Moji šefi." In sem ga vprašala: "Kateri šefi?" Pa pravi: "Ja, moji." "Ja, kateri?" Pa pravi: "Tisti, ki sedijo nasproti." Kdo si lahko to privošči, da to počne v Državnem zboru?! Zdaj sem povedala, poglejte na AJPES, če meni ne verjamete. Morda je to zmota. SDS je večinski lastnik založbe Nova obzorja, ta založba čisto slučajno izdaja tudi Demokracijo. Čisto slučajno. Čisto slučajno je izdala tudi tisto knjigo, ki ste jo delili v tem Državnem zboru, pred dvema dnevoma, ko je tukaj govoril predsednik republike, kar je bilo, prvič, nespoštljivo, in če mene vprašate, si kaj takšnega v tem parlamentu ne bi smeli privoščiti, če imate vsaj malo politične kulture. Ko nekdo govori, pa ni ravno nekdo, je celo predsednik republike, s tako pritlehno politično provokacijo pridete na dan. Zakaj niste potem tega razdelili, ne vem, tri dni prej, dva dni kasneje, en mesec prej? Ne razumem tega. Saj so škarje in platno v vaših rokah. Ko je bilo prej rečeno, da so problem drugi brezplačniki z druge strani - glejte, pri drugih brezplačnikih se ve, kdo pije in kdo plača. In osnovna stvar, ki je tukaj, je vprašanje, kaj je zakonito, kaj je nezakonito. Če želite, se lahko pogovarjamo tudi o tem, kaj je etično in kaj je neetično. Ta dva brezplačnika, ki se slučajno imenujeta, ne vem, kdo si je izmislil ti dve imeni Slovenski tednik in Ekspres, njuno bistvo lahko strnemo v 10 točk: politična diskreditacija, fantomski botri, fantomski financerji, fantomski pisci, fantomski oglaševalci, eksces, zloraba medijske zakonodaje, domnevna zloraba volilne zakonodaje, nedvomno zloraba etičnih meril javne besede in zloraba političnega vpliva. V tem je ta pomembna razlika in jaz ne pristajam na to, da govorite, zakaj pa ne tega. Ne. Zato, ker za to ni razlogov. Točno ta dva, točno ta dva, ki sta začela izhajati pred zadnjimi volitvami, ki nista pisala samo o kuharskih receptih, v njih ni bilo samo križank, so bile pa visoke denarne nagrade, za brezplačnik zelo visoke, 300 evrov na eno križanko. V tem je ta pomembna razlika. Nekorektno je do tistih časopisov, če želite, brezplačnikov, ki se borijo na trgu, ki delajo pošteno, ki jim je pomembna objektivnost, če želite, resnicoljubnost. Tam pišejo celo pravi novinarji. Tam ne pišejo neki "Vidi Vidci", pa ne vem še, kdo vse drug. Tam se ljudje, ki se podpišejo z imenom in priimkom. In zaradi mene lahko pišejo o SDS vsak dan. Lahko jih hvalijo do neba, če je to njihov način. Če pač so oni, naj se pod to podpišejo, stojijo za svojimi besedami, OK, v tem ni nobenih težav. Meni, kot rečeno, kakšen članek tudi ni všeč, ampak to je moj problem, za to gre. Gre za zakonitost, gre za objektivnost, gre za etičnost in še za marsikaj drugega, predvsem pa gre za denar.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Prijavljenih je 22 razpravljavk in razpravljavcev, časa je pa še 16 minut. Glede na prakso, ki smo jo uvedli v zadnjih dveh dneh in tudi ker je v 40 sekundah res težko kaj resnega povedati prosim, da soglašate z ugotovitvijo, da je razprava na temo brezplačnikov zaključena. Gospod Grims proceduralno.
Gospod predsednik, tokrat ugovarjam izjemoma, kajti tudi 40 sekund je dovolj, da bi odgovorila gospa Župevčeva, ki je prej dejala, da se nikoli ne bi polaščala medijev in ne bi to njenimi prišlo niti na misel, da bi torej gospa Župevčeva pojasnila pisma: Dragi Borut, dragi Tone, kolegov gospoda Ropa in gospoda Pahorja [[...]]
Gospod Grims to ni proceduralni predlog [[...]]
[[....]]s katerim so bili skupaj v luči te njene izjave. Gre namreč za vprašanje etičnosti, kot se je sama sklicevala in tudi verodostojnosti, gospe in gospodje.
Gospod Grims, to ni proceduralni predlog. Zlorabil ste pravico do proceduralnega predloga. Ugotavljam, da smo zaključili razpravo na temo brezplačnikov. Na podlagi drugega odstavka 4. člena Poslovnika zbor o parlamentarni preiskavi ne glasuje, zato ugotavljam, da je Državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev in oceno dejanskega stanja v zvezi z ustanovitvijo izdajateljev, izdajanjem in financiranjem brezplačnih tednikov Slovenski tednik in Ekspres zaradi obstoja suma, da sta bila izdana z namenom vpliva na volitve poslancev v Državni zbor leta 2008, in sicer v korist političnih strank takratne vladajoče koalicije oziroma zaradi obstoja suma, da gre za njihovo prikrito predvolilno kampanjo oziroma financiranje političnih strank, ki je lahko podlaga, prvič, za odločanje Državnega zbora o politični odgovornosti posameznih nosilcev javnih funkcij zaradi obstoja suma, da so bili posamezni nosilci javnih funkcij vpleteni v ustanovitev izdajateljev, njihovo poslovanje in izdajanje brezplačnikov, da so bili posamezni nosilci javnih funkcij v zvezi z izdajo brezplačnikov vpleteni v domnevno kršitev določil veljavne zakonodaje s področja medijev, volilne kampanje in političnih strank oziroma domnevno opustitev dolžnih ravnanj, da so bili posamezni nosilci javnih funkcij vpleteni v financiranje brezplačnikov, in sicer tako, da naj bi zlorabili svoj politični vpliv za sodelovanje izdajateljev z gospodarskimi družbami, v katerih ima država neposredno ali posredno več kot 25% delež v kapitalu, in družb, v katerih imajo te družbe večinski delež, v nadaljevanju, gospodarskih družb v neposredni ali posredni pretežni državni lasti z izdajanjem brezplačnikov, in drugič, za spremembe veljavne zakonodaje s področja medijev, volilne kampanje in političnih strank in za druge odločitve v skladu z ustavnimi pristojnostmi Državnega zbora. Namen parlamentarne preiskave je pojasniti in razjasniti vsa dejstva in okoliščine ter ocenitev dejanskega stanja ustanovitve izdajateljev, izdajanje in financiranje brezplačnikov. Ugotoviti, čigavi in kakšni interesi so pripeljali do tega, da sta bila brezplačnika izdana in ugotoviti stopnjo morebiti vpletenosti posameznih nosilcev javnih funkcij v ustanovitev izdajateljev, izdajanje in financiranje brezplačnikov in oceniti njihov politični vpliv. Ugotoviti povezave med posameznimi nosilci javnih funkcij in osebami, ki so bili poleg izdajateljev vpletene v ustanovitev izdajateljev, izdajanje in financiranje brezplačnikov. Ugotoviti, ali so obstajali politični razlogi, zaradi katerih naj bi predstavniki Republike Slovenije kot lastnika v nadzornih organih, gospodarskih družb v neposredni ali posredni pretežni državni lasti, ki so ali pa še vedno delujejo v nadzornih organih dopustili sodelovanje izdajateljema brezplačnikov oziroma naj ne bi ukrepali skladno s svojimi pooblastili, saj obstoja slum, da izdajatelja brezplačnikov nista premogla zadostnih sredstev za izdajanje obeh brezplačnikov. Ugotoviti ali so organi gospodarskih družb v neposredni in posredni pretežni državni lasti, ki so sodelovali z izdajateljema brezplačnikov, vplivali posamezni nosilci javnih funkcij oziroma ali so za odobravanje sodelovanja zlorabili svoj politični vpliv. Ugotoviti, ali in zakaj naj bi posamezni nosilci javnih funkcij dopustili domnevno kršitev določil veljavne zakonodaje s področja medijev, volilne kampanje in političnih strank oziroma domnevno opustitev dolžnih ravnanj, saj obstaja sum, da sta bila brezplačnika izdana z namenom vplivati na volitve poslancev v Državni zbor leta 2008, in sicer v korist političnih strank takratne vladajoče koalicije, oziroma obstaja sum, da gre za njihovo prikrito predvolilno kampanjo oziroma financiranje političnih strank. Obseg parlamentarne preiskave je: Preiskava naj se osredotoči na časovno obdobje od ustanovitve izdajateljev obeh brezplačnikov, gospodarskih družb Zametek, d.o.o., in Progresija, d.o.o., od prve izdaje brezplačnikov Slovenski tednik in Ekspres pa do prenehanja izdajanja oziroma dne, ko sta bili gospodarski družbi oziroma izdajatelja obeh brezplačnikov izbrisani iz sodnega registra. Preiskava naj zajame ustanovitev izdajateljev obeh brezplačnikov, gospodarskih družb Zametek in Progresija, izdajo brezplačnikov ter sodelovanje gospodarskih družb v neposredni ali posredni pretežni državni lasti z izdajateljema in ravnanje oziroma neravnanje pristojnih državnih organov glede ustanovitve in izdajanja obeh brezplačnikov za uveljavljanje veljavne medijske in volilne ter zakonodaje v političnih strankah. Parlamentarna komisija je s tem odrejena. Mandatno-volilno komisijo Državnega zbora s tem v zvezi prosim, da pripravi predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave in ga posreduje v odločitev Državnemu zboru najkasneje na prihodnji seji. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 14. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 17.40.
Spoštovane poslanke in poslanci, nadaljujemo sejo. Prehajamo na prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je na drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu v okviru rednega postopka. Ker so v drugi obravnavi vloženi amandmaji, prehajamo na odločanje o amandmajih. Najprej bomo odločali o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 36. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 36.]] Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju, ki ga je prav tako vložila Poslanska skupina SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 41. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 41.]] Amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 14. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 43. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 43.]] Amandma ni bil sprejet. S tem smo zaključili drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziorma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Prehajamo torej na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o varnosti v železniškem prometu. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, 69 za, eden proti. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ravnanju z gensko spremenjenimi organizmi, v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 69, nihče proti. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o prejemkih poslovnih oseb v gospodarskih družbah v lasti Republike Slovenije in samoupravnih lokalnih skupnostih, v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o storitvah na notranjem trgu, v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 66, proti 4. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. Prehajamo na nadaljevanje prekinjen 13. točke dnevnega reda - to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Energetskega zakona, v okviru rednega postopkaK predlogu zakona je k 15. členu vložen amandma. Vložile so ga Poslanske skupine SD, Zares, DeSUS in LDS. Prehajamo na glasovanje k temu amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Zaključili smo glasovanje o amandmajih in drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona in ker je v okviru razprave državna sekretarka Ministrstva za gospodarstvo že predlagala, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo o predlogu, da še na tej seji opravimo tretjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v ponedeljek, 8. marca tega leta, po končanih glasovanjih. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE SVETA EVROPE O PRANJU, ODKRIVANJU, ZASEGU IN ZAPLEMBI PREMOŽENJSKE KORISTI, PRIDOBLJENE S KAZNIVIM DEJANJEM IN O FINANCIRANJU TERORIZMA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prijavila se je najprej v imenu Slovenske demokratske stranke, mag. Branko Grims. Proceduralno, izvolite. Gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsedujoči! K temu aktu, k temu zakonu je Slovenska demokratska stranka vložila amandma, ki ga, tako ugotavljam, poslancem niste razdelili, niti ni nobene obrazložitve, zakaj ta amandma ni predložen. Bi pa rad ob tem povedal, da je ta amandma vložen skladno z drugim odstavkom 132. člena Poslovnika Državnega zbora in tukaj piše, da omejitve vlaganja amandmajev ne veljajo za amandmaje, ki se vlagajo k prehodnim in končnim določbam predloga zakona. Naš amandma, ki smo ga vložili, je bil vložen ravno k prehodnim in končnim določbam, ker se ureja rok. Predlagam, da ta naš amandma razdelite poslancem Državnega zbora, da za ta čas, dokler se amandma ne razdeli, prekinete sejo in potem opravimo razpravo ter glasovanje o vloženem amandmaju. Mislim, da je zelo nekorektno od vodstva Državnega zbora, da poslancev ne obvešča o tem, kaj so pripravile poslanske skupine, in nekdo mimo poslovnika odredi, da se vloženi amandma ne razdeli. In še toliko bolj čudno je, da se niti ne obvesti poslancev Državnega zbora, da je bilo nekaj vloženo, tudi v času, ko ste napovedali obravnavo točke dnevnega reda. Predlagam, da Poslovnik Državnega zbora velja enako za stranke, ki so v koaliciji, in za stranke, ki so v opoziciji, in da ne delate v bodoče več tovrstnih izjem. Predlagam pa, da za čas, dokler se ta amandma ne razdeli, prekinete sejo Državnega zbora. Mislim, da je v 15 minutah to relativno enostavno nalogo možno opraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Tanko. Poslovnik velja gotovo za vse poslanke in poslance, ne glede na to, v katero poslansko skupino spadajo. Jaz sem obveščen, da je amandma vložen, vendar amandma ni vložen v skladu s poslovnikom. V skladu s poslovnikom se lahko k drugi obravnavi vložijo amandmaji le v primeru, če je prišlo do sprememb in dopolnitev zakona v matičnem delovnem telesu, na podlagi 132. člena Poslovnika pa samo takrat, če gre za obravnavo sprememb in dopolnitev zakona, in sicer k prehodnim in končnim določbam. Res ste vložili k prehodnim in končnim določbam, vendar sprejemamo zakon o ratifikaciji, ne pa spremembe in dopolnitve zakona o ratifikaciji, zaradi tega vaš amandma ni korektno vložen. Obvestili so me, da ni bil posredovan poslankam in poslancem, ker o njem ne moremo odločati. Želite besedo? Razprava ni mogoča, to je moja poslovniška odločitev.
Proceduralno, spoštovani podpredsednik. Ne bom razpravljal o tistem, česar niste razdelili. 132. člen se glasi takole. Prvi odstavek: "Pri predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona se amandmaje lahko vlaga le k členom sprememb in dopolnitev predloga zakona." Drugi odstavek: "Omejitev iz prejšnjega odstavka ne velja za amandmaje, ki se vlagajo k prehodnim in končnim določbam predloga zakona." Mi smo vložili k prehodnim in končnim določbam in omejitev za take amandmaje v Poslovniku ni. Pravzaprav je to izjema, ki jo dopušča Poslovnik Državnega zbora. Predlagam, da vodstvo Državnega zbora zagotovi, da se ta amandma, ki je vložen skladno z drugim odstavkom 132. člena, razdeli poslancem Državnega zbora, zato predlaganem prekinitev za ta čas. Predlagamo potem v nadaljevanju tudi razpravo o korektno vloženem amandmaju poslanske skupine. Poslanci boste ali pa ne boste ta amandma potem z glasovanjem podprli. Ni pa, spoštovani predsedujoči, korektno, da se amandma ne razdeli, še manj korektno pa je, da se niti ne obvesti, da je bilo karkoli k tej točki vloženo in niti ni argumentirano, zakaj nekaj ni bilo razdeljeno. Predlagam prekinitev in razdelitev amandmaja. Hvala lepa.
Gospod Tanko, amandma ni bil vložen v skladu s poslovnikom. Poslovnik med sejo tolmačim jaz. Prebral sem vam 132. člen Poslovnika Državnega zbora, ki velja za spremembe in dopolnitve zakona. Mi pa danes sprejemamo zakon o ratifikaciji. Zaradi tega odločam, da se amandma ne bo vložil. Prehajamo na razpravo o vloženem zakonu. Prvi se je v imenu poslanske skupine prijavil mag. Branko Grims.
Spoštovani. Najprej želim posebej poudariti, da Slovenska demokratska stranka izrecno podpira Konvencijo Sveta Evrope o pranju, odkrivanju, zasegi in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, in o financiranju terorizma ter posebej poudarja njen pomen v naših razmerah, razmerah moderne družbe, pa po drugi strani v razmerah tranzicijske države, kjer vsi vemo, da se vsakodnevno srečujemo z odprtim vprašanjem korupcije, z odprtim vprašanjem premoženjske koristi, tajkunskega premoženja, kot mu radi nekateri rečemo, povzročenega z dvomljivi dejanji, včasih lahko tudi z direktnim kriminalom. V tem primeru je še toliko bolj nenavadno, da se soočamo z dejstvom, da je Vlada Republike Slovenije v zakonu o ratifikaciji predvidela izjemo. Izjavila je pridržek glede člena, ki ga citiram: "Vsaka pogodbenica sprejme takšne zakonodajne ali druge morebitne ukrepe, s katerimi zagotovi, da pri težjem kaznivem dejanju ali dejanjih, ki jih opredeljuje nacionalna zakonodaja, storilec kaznivega dejanja izkaže izvor domnevne premoženjske koristi ali drugega premoženja, ki se lahko odvzame, če je takšna zahteva skladna z načeli njene nacionalne zakonodaje." Človek bi rekel, da ta člen v nobenem primeru ne more biti sporen, je logičen, enake rešitve pozna večina demokratičnih držav. Če je nekaj pridobljeno s kriminalnim dejanjem, zlasti če gre za težje kriminalno dejanje, potem je logično, da se takšna premoženjska korist lahko odvzame. Tukaj gre zgolj za načelo, za določbo, da je pogodbenica dolžna predvideti v nacionalni zakonodaji primere, ko lahko do tega pride, in postopek, kako se to izpelje. In do tega je obstoječa oblast izrazila pridržek. To je skrajno nenavadno. Pri tem je bilo izrečeno s strani predstavnika Vlade, ko smo obravnavali to na seji odbora, da bi to lahko pomenilo odstop od ustavnega načela nedolžnosti. Glede na izredno jasen člen, o katerem sem govoril, sem ga prebral, mislim, da je očitno, da je takšen izgovor precej privlečen za lase, še zlasti zato, ker gre prav za to, da se sama resolucija sklicuje na tisto, kar bi sprejeli v svoji zakonodaji in obenem opozarjam, da nekatere tovrstne rešitve slovenske zakonodaja že pozna. Ko gre recimo za vprašanje odmere dohodnine, veste, da po Zakonu o dohodnini ima pravico organ odmeriti razliko, če oceni, da je med trošenjem osebe in med prijavljeno dohodnino očitna velika in izmerljiva razlika. To se pravi, kje pa je potem, če je to odstopanje, kje je potem šele tam načelo nedolžnosti, tukaj pa izrecno govori o težjem kaznivem dejanju ali dejanjih, ki jih opredeljuje nacionalna zakonodaja. Zakaj je tukaj ta pridržek, tega preprosto ni mogoče razumeti drugače, kot da obstoječa oblast namerava še naprej ščititi tajkunsko premoženje, in se tukaj na institucionalni naravni, žal, celo navzven, saj gre za potrditev nekega mednarodnega akta, o čemer bo treba obvestiti tudi druge partnerje v tujini, kaže, da sedanja oblast ne počenja drugega, kot da ščiti kapital. Tudi tistega, ki je pridobljen, še enkrat citiram: "s težjim kaznivim dejanjem, ki ga kot takšnega opredeljuje nacionalna zakonodaja." Zakaj je tu ta pridržek? Tisto, kar je bil naš amandma, je bilo samo to, da če je res kje kakršnakoli nejasnost ali nasprotje obstoječi slovenski zakonodaji, da bi imeli neko prehodno obdobje in bi potem ta pridržek seveda nehal veljati. To je bil naš amandma, da bi ta pridržek nehal veljati. Vendar ste to s proceduralno igro zdaj izigrali še v Državnem zboru, da o tem amandmaju niti ne moremo odločati. Jaz menim, da je sramota za slovensko vlado, da je v tem primeru predlagala pridržek. Če bi bilo karkoli treba storiti na osnovi nacionalne zakonodaje, bi bilo to zagotovo nujno treba storiti - že zaradi slovenskih razmer, zaradi načela poštenosti, zaradi poštenosti kot vrednote in zato, ker Ustava Republike Slovenije določa, da je Slovenija pravna in socialna država.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Franc Bogovič.
Lep dober dan vsem skupaj! Tudi v Slovenski ljudski stranki smo pri pregledu današnjega zakona, s katerim naj bi potrdili to konvencijo, videli neko dvoličnost, kajti trdno smo prepričani, da s tem, ko se želi dati pridržek - konvenciji na ključni člen tega zakona, praktično Slovenija zavrača konvencijo in ne da se ji pridružuje s pridržkom. Pri Konvenciji Sveta Evrope o pranju, odkrivanju in zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivimi dejanji, in financiranju terorizma, gre za dve glavni zadevi - terorizem in velika kazniva dejanja. Svet Evrope, to je v uvodu zapisano v tej konvenciji, želi doseči večjo enotnost med članicami, da je prepričanje Evrope, da je potreben skupen pristop k zaščiti družbe, o tem govori ta konvencija, in da je ob upoštevanju teh težjih kaznivih dejanj treba sodelovati in na mednarodnem nivoju delovati. In v uvodu četrti odstavek govori, da je Evropa prepričana, da je ena od teh metod, da se storilcem odvzamejo premoženjske koristi in predmeti, pridobljeni s kaznivimi dejanji. In celotna konvencija, ki v tretjem poglavju, v katerem je tudi ta 4. člen, ki ga je kolega Grims prej prebral, je namenjena temu, da se izvede tehnika, da se izvede način sodelovanja med državami, kako bi se velikim kriminalnim združbam, tistim, ki se ukvarjajo s terorizmom, pranjem denarja, z učinkovitim ukrepom - odvzemom premoženja - stopilo na prste in konec koncev naredilo red v tej zadevi. Tudi mi smo trdno prepričani, da je v Sloveniji to obrnjeno dokazno breme nujno potrebno, da ga uvedemo v slovensko zakonodajo in ne razumemo, zakaj potem v tej konvenciji izvzamemo ta del. V današnjem slovenskem trenutku se dnevno dogajajo aretacije, tudi danes smo priča eni od takšnih akcij. In velikokrat govorimo o brezzobi policiji in podobno. O brezzobi policiji in o celotnem našem sistemu govorimo tudi, ko je boj z mladimi fanti, ki se ukvarjajo s preprodajo orožja, mamil, lastniki velikih avtomobilov. S takšnim ukrepom pa mislim, da bi se res lahko učinkovito spoprijeli s kriminalom. Prav tako vse velike tajkunske zgodbe in toliko ko je govora z vseh strani o tem boju, nam res ni nejasno, da se v tem primeru, ko Evropa pristopa enotno, urejeno k tej zadevi, Slovenija ta ključni element te konvencije izvzame in potem se ta konvencija "prizna" brez tega osnovnega orodja, ki je uporabljeno za doseganje večje varnosti v Evropi. Tisti, ki se ukvarjamo s politiko tudi na lokalnem nivoju, se soočamo z nekimi principi obrnjenega dokaznega bremena, kot smo občine dolžne pri tistih, ki prinesejo vloge za vrtce, pregledovati tudi njihovo premoženje. Skoraj tako daleč gre zadeva, da bi morali imenovati ekspertne komisije, da bi šle pregledovat vrednost slik po stenah, da bi ocenjevali avtomobile in na tej osnovi zniževali socialne prejemke, kar je razlika v ceni. V drugem delu govorimo danes tudi o spremembi socialne zakonodaje, s področja socialnih transferov, kjer bo ravno tako premoženje tisti predmet, ki bo osnova za to, da se lahko določi višina socialnih primerov. V primeru terorizma, v primeru velikih kaznivih dejanj pranja denarja se pa enostavno temu učinkovitemu inštrumentu odrekamo. In ko opazujemo družbo okoli nas, vidimo, da imamo takšen sistem in ne vem, zakaj tudi takšnega želimo naprej vzdrževati, da se dobijo mali storilci kaznivih dejanj, veliki pa vedno ostanejo zaščiteni. V Sloveniji, kolikor je meni znano, ni noben problem, da tistemu, ki globoko pogleda v kozarec, ga policija dobi trikrat, mu odvzeme avtomobil. Medtem ko nekomu, ki je s permanentnim premetavanjem papirjev prišel do nekega velikega premoženja, na koncu se lahko ukvarja s kaznivimi dejanji, se pa v mednarodni konvenciji tega odrekamo. Zato v Slovenski ljudski stranki nikakor takšnega zakona ne moremo podpreti, če danes takšen zakon, kot je predlagan, podremo, se Slovenija dejansko odreče te konvencije, ne pa da ji daje podporo. In mislim, da bi bilo prav, da jo zavrnemo in tudi zaradi mednarodnega ugleda Slovenije pripravimo takšen predlog zakona, ki tega izvzetka ne bo imel.
Hvala lepa. Predstavitev stališč poslanskih skupin je zaključena. Razprava poslank in poslancev ni predvidena, zato zaključujemo razpravo. Naj mi bo pa kljub temu dovoljeno, da povem dvoje. Prvič. Govori se o kaznivih dejanjih in kazenskem postopku in to ni primerljivo z drugimi postopki. In drugo. Verjamem, da bo tudi današnjo razpravo Vlada razumela in sprejela, in če bo potrebno, bo lahko ratifikacija tudi spremenjena. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja in s tem niso ustvarjeni pogoji za odločanje o amandmajih na seji Državnega zbora, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, 40 za, 6 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO RUSKE FEDERACIJE O SODELOVANJU PRI GRADNJI IN DELOVANJU PLINOVODA NA OZEMLJU REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin [[...]]Prijavljenih k razpravi ni, tudi poslanske skupine ne. Ker matično telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 28. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI GARANCIJSKE POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN EVROPSKO INVESTICIJSKO BANKO ZA OBVEZNOSTI IZ OKVIRNEGA POSOJILA JAVNEMU SKLADU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA REGIONALNI RAZVOJ IN RAZVOJ PODEŽELJA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Zakon je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O SPREMEMBI ZAUPNE VARNOSTNE PRILOGE K SPORAZUMU MED POGODBENICAMI SEVERNOATLANTSKE POGODBE O SODELOVANJU NA PODROČJU JEDRSKIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN KANADO O MOBILNOSTI MLADIH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona in prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 31. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O SPREMEMBI KONVENCIJE O ODGOVORNOSTI TRETJIM NA PODROČJU JEDRSKE ENERGIJE Z DNE 29. JULIJA 1960, KOT JE BILA SPREMENJENA Z DODATNIM PROTOKOLOM Z DNE 28. JANUARJA 1964 IN PROTOKOLOM Z DNE 16. NOVEMBRA 1982. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročalo. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, vsi smo glasovali za. [[Za so glasovali vsi.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 32. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O SPREMEMBI KONVENCIJE Z DNE 31. JANUARJA 1963, KI DOPOLNJUJE PARIŠKO KONVENCIJO Z DNE 29. JULIJA 1960 O ODGOVORNOSTI TRETJIM NA PODROČJU JEDRSKE ENERGIJE, KOT JE BILA SPREMENJENA Z DODATNIM PROTOKOLOM Z DNE 28. JANUARJA 1964 IN PROTOKOLOM Z DNE 16. NOVEMBRA 1982. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročalo. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 33. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je URADNO PREČIŠČENO BESEDILO: A) ZAKON O SKLADU KMETIJSKIH ZEMLJIŠČ IN GOZDOV REPUBLIKE SLOVENIJE. Uradno prečiščeno besedilo je pripravila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in Državni zbor ga potrdi brez razprave. Prehajamo torej na odločanje o predlogu naslednjega sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 1. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je Državni zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 34. TOČKO DNEVNEGA REDA, to so MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Državni zbor bo v okviru te točke obravnaval: - predlog sklepa o imenovanju člana statističnega sveta republike Slovenije - predlog sklepa o imenovanju člana programskega Sveta RTV Slovenija - na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o radioteleviziji Slovenija, - predlog sklepa o spremembi sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov dveh preiskovalnih komisij Državnega zbora ter - predlog sklepa o razrešitvi predsednice Upravnega odbora sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Najprej prehajamo na obravnavo predloga sklepa o imenovanju člana Statističnega sveta Republike Slovenije. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih v imenu poslanskih skupin in poslank in poslancev ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Statistični svet Republike Slovenije za dobo štirih let imenuje Jernej Dirnbek Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 19. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Pod b prehajamo na obravnavo predloga sklepa o imenovanju člana programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Za prijavo v imenu poslanske skupine Slovenske demokratske stranke dobi besedo gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Naša poslanska skupina tega predloga sklepa Mandatno-volile komisije ne bo podprla. Mnenja smo, da je Mandatno-volilna komisija imela možnost boljše izbire, bolj uravnotežene izbire v sestavo programskega sveta Radiotelevizije, to se pravi takšne izbire, ki bi dejansko ustrezala strukturi v Državnem zboru. Žal je koalicija tista, ki je odločala drugače, in je izmed treh predlaganih kandidatov, dva sta bila iz opozicijskih strank, podprla svojega kandidata Mirana Lesjaka. Ob tem se lahko samo sprašujemo kako ni možno, da bi dobila podporo koalicije za kandidiranje, za imenovanje v programski svet Radiotelevizije, Zlata Krašovec, ki je dolgoletna novinarka, izkušena novinarka, dobra poznavalka medijskega prostora, to smo predlagali v naši poslanski skupini, ali pa da ni primeren za člana v programskem svetu Radiotelevizije nekdanji direktor Radiotelevizije Janez Čadež, ki ga je predlagala Slovenska ljudska stranka. Očitno je, da so merila po katerih izvaja kadrovska imenovanja koalicija v Državnem zboru politična. Stranka, ki ima v Državnem zboru 9 poslancev, to je stranka Zares, bo imela v programskem svetu iz kvote Državnega zbora dva člana. SD, ki ima 30 poslancev, prav tako dva člana in SDS, kot največja opozicijska stranka, enega člana. Vse ostale poslanske skupine nimajo članov v programskem svetu, kljub temu da smo v tem primeru, ko je prišlo do odstopa predhodno izbranega kandidata, imeli možnost, da to strukturo, to razmerje v programskem svetu popravimo. Žal se tudi na tem primeru dokazuje, da koalicija kljub temu, da ima dodatno možnost imenovanja za programski svet ljudi, kandidate, ki jih imenuje Vlada, pravzaprav ne pušča nobenega prostora, da bi participirale tudi ostale poslanske skupine, tudi recimo opozicijske poslanske skupine pri delu programskega sveta Radiotelevizije. Da potekajo zadeve dejansko zelo enosmerno, kažejo tudi pristopi pri spreminjanju zakonodaje s tega področja, predvsem recimo spreminjanje zakona o Radioteleviziji, kjer je prišel pravzaprav tako čuden predlog zakona, da se je obrnilo marsikomu celo v koaliciji. In napovedujejo se še nadaljnje spremembe pri zakonu o medijih itn. Celo v organih javnih institucij, ki so javne zato, ker delujejo v interesu vseh državljanov, vseh državljank, tudi tam, kjer je možnost in kjer bi bilo to zelo pričakovati, to pa je v okviru delovanja Državnega zbora, ne zapostavljamo ustrezne strukture iz kvote političnih strank. Mislim, da bi se koalicija le morala pri teh zadevah nekoliko ustaviti, da bi morala razmisliti kaj je zdrava prava mera in tudi te kadrovske postopke, ki pripadajo Državnemu zboru, tudi na nek tak primeren način izpeljati. Še posebej v primerih, ko predlagajo v programski svet ali pa tudi v druge dele javnih institucij tudi Vlada svojo kvoto. Tam je po logiki stvari pričakovati, da bo Vlada predlagala svoje kandidate, svoje ljudi. Vendar v kvoti Državnega zbora pa je zelo upravičeno pričakovanje, da bi Državni zbor imenoval ljudi, ki kar najbolje odražajo strukturo Državnega zbora. In nas je čudilo, da koalicija tudi tega popravnega izpita, ki ga je imela z odstopom prejšnjega imenovanega kandidata Igorja Vidmarja, ni opravila in ni odpravila te napake, ki je storila pri prvem glasovanju na Mandatno-volilni komisiji in v Državnem zboru. Kot rečeno, predloga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Druge poslanske skupine niso prijavile predstavitve stališč, zato smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih poslank in poslancev k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa, s katerim se za člana Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o RTV Slovenija imenuje Miran Lesjak, za čas do izteka mandatnega obdobja Programskega sveta RTV Slovenija, konstituiranega v letu 2010. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 43, proti 23. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet in gospod Miran Lesjak imenovan. S tem zaključujem to obravnavo. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so bili odgovorni za pripravo in izvedbo štetja tako imenovanih "izbrisanih" v letu 2003 in 2009, zaradi suma, da so bili uradno objavljeni izidi prirejeni političnim potrebam nekaterih nosilcev javnih funkcij, za ugotavljanje politične odgovornosti za neustrezno izvrševanje 8. točke odločbe Ustavnega sodišča številka U-1/246/02-28 (Uradni list RS, št. 135/03) v času od začetka leta 2003 do oktobra leta 2004 in v obdobju od 22. novembra 2008 dalje, katerega posledici sta tudi ustvarjanje očitne neenakosti pred zakonom in ogrožanje sistema javnih financ, ter za preiskavo suma o klientelizmu oziroma koruptivnem ravnanju nekaterih državnih funkcionarjev in za preiskavo suma zlorabe Ministrstva za notranje zadeve Republike Slovenije v politične namene v času od začetka leta 2003 do oktobra leta 2004 ter v obdobju od 22. novembra 2008 dalje. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o spremembi sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije s katerim se za člana imenuje Anton Urh, Poslanska skupina DeSUS. Prehajamo na glasovanje. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi investicij ter lizing, najemnih in drugih primerljanih poslih, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana na področju projektov stanovanjske gradnje in nakupov stanovanjskih objektov ter pripadajočih garažnih objektov ali površin v Mestni občini Ljubljana, projektov obnove in dograditve prostorov Univerze na Primorskem, projektov stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, projektov objektov državnega pomena, projektov objektov v javni rabi, projektov gradbenih investicij javnega pomena, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, in projektov gradbenih investicij javnega pomena na področju tako imenovanih visokih gradenj v javne zdravstvene objekte (projekt Pediatrične klinike, projekt Onkološkega inštituta) zaradi suma, da so bili postopki in posli medsebojno politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in negospodarno, ter zaradi suma prisotnosti klientalizma, korupcije in medsebojnih povezav med različnimi nosilci aktivnosti in delovanja povezanih oseb, ki so vključeni v pripravo, javna naročila in izvedbo gradbenih poslov, ter v tej zvezi še posebej za ugotovitev suma o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij in njihovi vlogi pri tem. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. O spremembi sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije, s katerim se za namestnika člana imenuje Anton Urh, Poslanska skupina DeSUS. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo zadnjega predloga Mandatno-volilne komisije, to je Predloga sklepa o razrešitvi predsednice Upravnega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima v imenu Poslanske skupine Zares Cvetka Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi in kolegice! Predlog sklepa o razrešitvi predsednice Upravne odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz te elektrarne, bomo v Poslanski skupini Zares podprli. Menimo, da je to odločitev, ki temelji na nezdružljivosti istočasnega opravljanja dveh funkcij, kajti gospa, ki trenutno opravlja funkcijo predsednice Upravnega odbora, torej gospa Romana Jordan Cizelj, kot veste je bila izvoljena tudi za evropsko poslanko. Državni zbor oziroma Mandatno-volilno komisijo je na nezdružljivost opravljana teh dveh funkcij opozorila protikorupcijska komisija, ki meni, da gre pri tem za dve funkciji, ki nista združljivi. S tako razlago se strinjamo in menimo, da gre za nedvoumne in jasne razloge in zakonsko podlago, ki istočasno opravljanje teh dveh zahtevnih funkcij preprečuje. Seveda pa smo bili v zadnjih dneh priče številnim tiskovnim konferencam, pa tudi izjavam, ki želijo razrešitev predsednice Upravnega odbora Sklada za razgradnjo Nuklearne elektrarne gospe Romane Jordan Cizelj predstaviti kot politično čistko, kot politično obračunavanje in razrešitev, ki ima politično podlago. V Poslanski skupini Zares menimo, da to niso resnične trditve in da pri tem izključno sledimo navodilom oziroma zakonskim podlagam o nezdružljivosti. Ne nazadnje tudi iz nekega higienskega razloga si težko zamišljam, da nekdo, ki opravlja tako pomembno in zahtevno funkcijo, kot je funkcija evropskega poslanca oziroma evropske poslanke, lahko istočasno vodi upravni odbor omenjenega sklada. Zato smo prepričani, da je razrešitev tudi v tem smislu upravičena. Ne nazadnje pa bi želeli povedati tudi to, da je sicer gospa Romana Jordan Cizelj resnično strokovnjakinja s področja jedrske energije, vendar pa je pri svojem delu v upravnem odboru bila soočena oziroma je bil tudi upravni odbor soočen predvsem s tem, da upravlja s sredstvi, financami, in žal, vsaj kar se tiče ugotovitev naše poslanske skupine, menimo, da so bili pri upravljanju s temi velikimi sredstvi izjemno neuspešni. Razprava o tem, ki smo jo opravili na Komisiji za nadzor javnih financ, je bila na nek način, glede na to, da jo vodi predstavnik SDS, gospod Vizjak, preprečena, tako da prave, izčrpne razprave o tem ni bilo mogoče opraviti, pač pa se je opravila samo v krogu tistih, ki razmišljajo na en sam način. Prepričani smo, da je tu prihajalo do številnih nepravilnosti. Ne nazadnje morda tudi kakšna aretacija, ki je bila izvedena danes in smo o njej prebrali, je morda povezana tudi na kakšen način s sredstvi, s katerimi se je upravljalo pri tem skladu. Poslanska skupina Zares meni, da bomo izključno zaradi formalnopravnih razlogov nezdružljivosti opravljanja teh dveh funkcij podprli razrešitev predsednice upravnega odbora.
Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik, za besedo. Kolegice in kolegi! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli razrešitev predsednice upravnega odbora predvsem zaradi preprostih razlogov, ki niso politične, pač pa zakonske podlage. Mnenje Kosove protikorupcijske komisije je nedvoumno in jasno. Prvi odločitvi je sledil trimesečni rok za ukrepanje in za možnost odpovedi ene od dveh funkcij, za kar pa se kandidatka ni odločila. Ker v tem zakonitem roku ni bilo odločitve, je protikorupcijska komisija obvestila Državni zbor, da naj ukrepa tako, kot je v skladu z zakonom. Temu pravnemu tolmačenju zato ni kaj dodati. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije bo to odločitev spoštoval in jo tudi potrdil. Je pa dvojnost takšnih funkcij tako v evropskem kot pa tudi na našem področju tudi politično nesprejemljiva, nehigienična in ustrezno tudi zakonsko podprta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani kolegice in kolegi! Toliko sprenevedanja, kot je bilo ob tej razrešitvi, češ, da gre za spoštovanje Zakona o nezdružljivosti, pa res še nismo slišali v tej hiši. Doslej je bilo mogoče, da je bil v upravnem oziroma nadzornem odboru tega sklada bivši poslanec Brane Janc štiri leta, to ni bilo nezdružljivo. Bili so tudi drugi, tudi ne nazadnje poslanka gospa Silva Črnugelj je sedela v organih tega sklada. To je bilo vse v redu in prav, dokler ni postala gospa Romana Jordan Cizelj na poti nekaterim ambicijam, ki jih ima sedanja vlada, beri Ministrstvo za gospodarstvo oziroma direktor Direktorata za energetiko gospod Kopač, z denarjem tega sklada. Cilj je, kako priti do določenih sredstev tega sklada, kako pripeljati svoje finančne eksperte v drobovje financ tega sklada. Ker se je spoštovana gospa Jordan Cizelj, kot strokovnjakinja na področju energetike, naj omenim, da je bila najposlanka Evropskega parlamenta na področju energetike, temu uprla, ker je v prvi meri sledila strokovnim in načelnim stališčem in je želela imeti stabilnost pri zagotavljanju nalog tega sklada. Naloge tega sklada pa so zagotavljanje sredstev za razgradnjo jedrske elektrarne Krško in za financiranje skladišča radioaktivnih odpadkov. Ta vlada pa si je namenila drugače. Želela je sama določati naložbeno politiko, želela je ne nazadnje tudi sama imenovati direktorja tega sklada. To je tudi jasno sporočila, ker ni dala soglasja na določene akte in zahtevala od sklada, da vnese te spremembe v statut. Temu se je sklad uprl. Zakaj? Zaradi tega, ker je sklad državnozborski sklad. Ta sklad ni običajni sklad. Nad njim bdi Državni zbor, organe imenuje Državni zbor in s tem se zagotavlja neka stabilnost delovanja tega sklada. Tukaj si je pa želela ena vladna garnitura, ki si je tako ali tako že podredila vso slovensko energetiko, to je garnitura okoli Zaresa, stranke Zares, spraviti tudi v teh 145 milijonov evrov, s katerimi razpolaga ta sklad. To je, spoštovani, bistveni razlog za razrešitev gospe Jordan Cizelj. Ker se je vedelo, da bo tudi relekcija novega direktorja sklada in seveda predlog oblikuje upravni odbor sklada in zato je treba upravni odbor prečesati, kadrovsko konsolidirati po meri sedanje oblasti, da se bo postavilo na čelo sklada človeka, ki bo povšeči tej oblasti in da se bo ne nazadnje tudi vplivalo na odločitve, na denarni tok tega sklada in na projekte, ki jih bo ta sklad peljal s političnim klicem in odločitvami. To so dejstva. To so dejstva, ki jih tudi ne nazadnje stranka Zares nikoli ni skrivala in jih je zelo jasno sporočala na vseh svojih ugovorih zoper delovanje tega sklada. Še več, da si želi podrediti finance, je zapisala tudi v strukturnih prilagoditvah za leto 2010 in 2011. To je dokument in akt, ki ga je Vlada sprejela. V njem piše, da se bodo sredstva sklada za razgradnjo, ki so namenska in so ne nazadnje tudi zabetonirana z meddržavno pogodbo z Republiko Hrvaško, namenjala za energetsko učinkovitost javnih stavb in podobne neumnosti. To je zapisano v vladnem gradivu, ki je bil sprejet na Vladi in je v nasprotju z zakonom in meddržavno pogodbo. Torej želim povedati, da je to skrivanje za nekimi formalnostmi in ugotovitvami Kosove komisije, ki jo seveda vladajoča koalicija zmeraj potegne ven, kadar rabi nekoga diskreditirati ali umakniti ali odstraniti, pravzaprav en formalen razlog, ki je v tem primeru prišel prav, čeprav so se funkcionarji Državnega zbora, poslanci tega Državnega zbora vse doslej pojavljali v organih tega sklada. Še enkrat, gospod Brane Janc, poslanec treh sklicev Državnega zbora, celo mandatnih, predsednik upravnega odbora, in ne nazadnje tudi gospa Silva Črnugelj in tudi bivši poslanec Branko Kelemina je bil v teh organih. To da se je želelo kriminalizirati delo tega sklada, je bilo povezano tudi z napadom na poslovanje. Sklad je vseskozi posloval uspešno, vseskozi je imel dobiček, v najbolj katastrofalnem letu za vrednostne papirje, ko je slovenski borzni indeks zdrsnil za 60%, vrednost slovenskega borznega indeksa je padla za 60%, se je skladu znižala tržna vrednost naložb zgolj za 11%. In to je bil edini in ključni očitek. Seveda jasno je, da želite ta denar in da vam je strokovnjak pri tem na poti.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Prvi ima besedo gospod Franco Juri. [[Se odpoveduje.]] Gospod Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Najprej moram povedati, da sem že na seji Mandatno-volilne komisije na nek način skušal opozoriti člane in članice, da naša naloga na Mandatno-volilni komisiji ni, da razpravljamo o poslovanju in delovanju sklada. Naša osnovna naloga je bila v tem, da razpravljamo o sklepu, ki ga je sprejel neodvisni organ, ki je zato v tej državi, na žalost ta Državni zbor je sprejel tak zakon in ta zakon velja, sprejel je neodvisni samostojni organ sklep, ne mnenje, sklep in ga naložil v izvršitev gospe Cizelj. V treh mesecih gospa Cizelj tega sklepa ni uresničila in zato se je obrnil na organ, in to je na Državni zbor, ki je za to pristojen, ker je gospo Cizelj imenoval na to funkcijo. In vsi tisti, ki danes govorite o vsebinski plati, predvsem pa bivši gospodarski minister, bi ga opozoril, mesto o poslovanju tega sklada je tukaj, ampak naj to predlaga Komisija za nadzor javnih financ in bomo o tem razpravljali in soočili argumente. Ampak tega vi ne storite. Jaz bi tudi rad o tem vsebinsko razpravljal in bom razpravljal, če bo do te razprave prišlo. In takrat bomo lahko marsikaj o tem rekli. In tisti, ki govorite, da gre za politično razrešitev. Kaj pa počne nas 90 poslancev in poslank tukaj, ko volimo, imenujemo in razrešujemo?! Politično seveda odločamo o tem, vprašanje pa je, na podlagi katerih kriterijev sprejemamo te politične odločitve. In razlika od prejšnjega mandata do zdaj je, da ste vi v prejšnjem mandatu imeli strankarske kriterije, ne političnih, strankarske kriterije za imenovanja, volitve in tako dalje. Zdaj so pa seveda malo drugačni kriteriji. Zato je izgovarjanje na stroko larifari. In ko govorite, da gre za sklad, ki je parlamentarni, sklad nekaj posebnega po zakonu, uzance veljajo kot za vse ostale sklade. Na žalost je tudi v tem zakonu zelo jasno napisano, vodstvo ima te pristojnosti, upravni odbor ima te pristojnosti in nadzorni ima te pristojnosti. In velja popolnoma enako kot za vse ostale, nič posebnega ni. In tudi ostale zakone smo sprejemali v Državnem zboru. Če kdo politizira in hoče imeti politično diskusijo, so to tisti, ki so to diskusijo na Mandatno-volilni komisiji sprožili. To pa ni bila koalicija, to je bila opozicija. In še enkrat, mi danes razpravljamo samo o sklepu organa, ki se je obrnil na nas, ker pač prizadeta gospa tega sklepa organa ni hotela izvršiti v treh mesecih. Seveda o tem danes ne bi razpravljali na tak način, če bi gospa Cizljeva odstopno izjavo, ki jo je dala leta 2008, pred volitvami, tudi uresničila. Ali pa da bi takratna komisija za mandatno-volilne zadeve to njeno voljo ali željo uresničila. Pa je ni, in gospa Cizljeva je po volitvah, po rezultatu volitev to svojo prvotno odstopno izjavo potegnila nazaj. Zakaj je to storila, lahko odgovori samo ona ali pa v njenem imenu kateri drugi advokat z rdečim telefonom.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, dal vam bom čas za repliko. Ne, v okviru razprave. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Ja, spoštovana koalicija, ne boste nas razočarali, saj vemo, da bo to zopet nek akt v vašem kadrovskem cunamiju, ki se ves čas od konca leta 2008 izvaja in skušate odstraniti vse dosledno, karkoli vam pride naproti, ko delite volilni plen. In tudi tu je povsem jasno, da se želite na ta način dokopati do 145 milijonov evrov, s kolikor sredstvi razpolaga ta sklad. To je več kot očitno. Odstavite želite predsednico dr. Romano Jordan Cizelj, mednarodno strokovnjakinjo, priznano strokovnjakinjo iz jedrske fizike, ki je upravni odbor tega sklada vodila več kot uspešno. Prej je poslanka iz Poslanske skupine Zares skušala diskreditirati, kako je ta sklad deloval katastrofalno. Ni res! Poročilo o delu tega sklada za leto 2009, ki je pregledano in tudi potrjeno, povsem jasno kaže, da v letu 2009, ki je bilo izredno težko leto, tako gospodarsko kot tudi finančno, je ta sklad deloval z 2,6% donosnostjo, kar je več kot je 11-letno povprečje tega sklada od leta 1998 naprej. Kako lahko potem nekdo tako nizkotno skuša diskreditirati osebo, ki je ta sklad tako uspešno tudi vodila? Pomeni,da so argumenti več kot očitni, da gre za politično diskvalifikacijo. V letu 2009, ko smo v Sloveniji bili deležni rekordnega primanjkljaja, sicer v letu 2010 bo dosežen nov rekord, ko smo imeli za skoraj 8% padec BDP predvsem zaradi slabega dela ves koalicije in pa tudi Vlade, je ta sklad deloval dobro. Ampak kot smo že povedali, ker gospa Jordan Cizelj ne želi, da se ta sredstva namenijo po želji gospoda Kopača, pa tudi koalicije oziroma tistih botrov v ozadju, jo boste na ta način odstavili. Pot, ki ste si jo izbrali, na kakšen način jo boste ustavili, je znana: ali uporabljate Kosovo komisijo ali pa Računsko sodišče. Ko gre za vašo korist, si najdete izgovor, pa četudi pravno ne pije vode. Prej je že kolega Vizjak povsem jasno povedal, to ni sklad, ki bi ga enačili z javnim skladom, ampak je sklad, ki ga je ustanovil s posebnim zakonom Državni zbor. Zakaj niste, spoštovani gospod predsednik Mandatno-volilne komisije, ko smo mi želeli, vas prosili, da na ta sklep Kosove komisije dobimo pravno mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Verjetno zato, ker bi ta pravna služba dala povsem drugačno mnenje, kot ga je tvezil gospod Kos. Gospa Jordan Cizelj je to mnenje pridobila od odvetniške hiše, kjer povsem jasno, s sklicevanjem na našo zakonodajo, razlaga, da je takšen sklep protizakonit in tudi ni res, da se ona ni odzvala na poziv gospoda Kosa. Se je odzvala, argumantirano je napisala pritožbo, ki jo je tudi brez argumentov gospod Kos zavrnil in vztrajal pri svojem. To seveda ne drži. Tukaj je več kot jasno, da je cilj odstaviti jo, ne glede na zakonitost. Ko govorite o združljivosti ali nezdružljivosti te funkcije. Zakaj pa je niste odstavili že prej? Že v prejšnjem mandatu je to funkcijo nastopila, ko bi lahko rekli, da je še bolj sporno. Ko je bil gospod Janc poslanec Državnega zbora Republike Slovenije, pa je ta sklad vodil ravno tako kot gospa Jordan Cizelj. Vsa leta nazaj nobenih nezdružljivoti ni bilo. Vse je bilo v najlepšem redu. Zdaj pa, ko se je pojavil nekdo, ki bo prekrižal tiste cilje, kako se bodo ti milijoni evrov prekanalizirali na netransparenten način, kot je tudi zdaj praksa, jo boste pa seveda odstavili. To ni dobro za Slovenijo, to ni dobro za ta sklad in mislim, da bo prej kot slej prišel račun, ki ga boste plačali predvsem vi v koaliciji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tadej Slapnik.
Hvala lepa. Seveda bi takoj zavrnil vsa namigovanja gospoda Vizjaka glede namenov stranke Zares in bi vas spomnil na čase postavljanja aktualnega direktorja, takrat sem bil tudi član upravnega odbora, skupaj s takrat kolegico Jordanovo, kako se je tudi osebno trudil, da je direktor dobil zadovoljivo podporo, tudi z mano, kot takratnim članom, ki me je imenoval v ta organ Državni zbor, ne kot poslanca. Spomnil bi čemu je to sledilo. Temu prvemu koraku postavitve sedanjega direktorja je sledila, mislim, da postavitev vidnega člana SDS gospoda Kelemine za predsednika nadzornega sveta in v naslednjem koraku tudi kolegice Jordanove, za predsednico upravnega odbora sklada. Se pravi, da je stranka SDS jemala ta sklad kot plen. In ne morem drugače, kot da vidim, da točno s to logiko zdaj jemljete in nam kot stranki Zares očitate, da delujemo kot vi. Vse tri funkcije ste torej imeli skoncentrirane v eni stranki in v letu 2008 pridelali cca 30 milijonov evrov zmanjšanja privarčevanih sredstev na skladu. Pri omenjanju, da je to sedaj nekaj novega, in da se šele zdaj gospe Jordanovi s strani protikorupcijske komisije očita, da pa se gospodu Jancu takrat ni, moram spomniti, da je gospod Janc zaključeval mandat do 2006, ko ni bil več poslanec Državnega zbora in da je sama protikorupcijska komisija bila postavljena, mislim, da okrog leta 2003, 2004 in so po tem nastopile določene aktivnosti. Osebno bi ob zaključku povedal, da gospo Jordanovo zelo cenim kot strokovnjakinjo, tudi kot članico upravnega odbora, kasneje tudi kot predsednico. Sem pa bil zelo razočaran, da je v tej vlogi potem precej branila to poslovanje sklada v preteklih dveh letih, mislim, da neupravičeno, kar bo v končni fazi pokazala tudi preiskava Računskega sodišča, ki je, mislim, da na sklad prišel to leto. Takrat bomo lahko resnično ocenjevali te navedbe, kako je ta sklad posloval takrat, ko so ga vodili, nadzirali, in tudi v upravnem odboru soupravljali predstavniki stranke Slovenskih demokratov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan. [[Ne bo razpravljal.]] Gospa Cvetka Zalokar Oražem. [[Ne bo.]] Gospod Vili Trofenik. [[Ne bo.]] Gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Romana Jordan Cizelj je leta 2004 postala evropska poslanka. To je bilo dva meseca po tistem, ko je bil imenovan gospod Kos v Državnem zboru za predsednika protikorupcijske komisije. V tem času je bil predsednik tega upravnega odbora poslanec Liberalne demokracije Branko Janc. In jaz sem tudi prepričan, da je Romana takrat, ko je bila imenovana v upravni odbor in izvoljena, dala gospodu Kosu vse relevantne podatke, tako kot smo jih dolžni posredovati poslanci Državnega zbora. Takrat je veljal Zakon o poslancih in takrat je veljal Zakon o preprečevanju korupcije. In če je bilo karkoli spornega junija leta 2004, potem bi morala Kosova komisija to nesporno in nedvoumno ugotoviti tako za Romano Jordan Cizelj kakor tudi za poslanca Branka Janca in za poslanko Socialnih demokratov Silvo Črnugelj. Ko je bila lani junija izvoljena ponovno za poslanko Evropskega parlamenta, je Romana Jordan Cizelj poslala ustrezne dokumente Komisiji za preprečevanje korupcije, gospodu Kosu. In tudi takrat ta komisija ni ugotovila nič. Prav zaradi tega, ker se je to potem zgodilo na poziv komisije, da se poslanka razreši, smo zahtevali dvakrat na Mandatno-volilni komisiji, v obeh razpravah, da predsednik Mandatno-volilne komisije gospoda Kosa povabi na sejo Mandatno-volilne komisije. Tako kot druge predlagatelje. Kot recimo predstavnika sodnega sveta ali pa recimo predstavnika Urada kabineta predsednika kabineta republike, kadar predlagajo svoje kadrovske predloge. Ni bil povabljen, niste želeli povabiti gospoda Kosa, da bi ga vprašali o teh razlogih, kako je možno, da pet let ni ugotovil ničesar spornega ob tem, da se Zakon o poslancih in Zakon o preprečevanju korupcije v tem obdobju nista spremenila. Gospod Kos bi zlahka ugotovil kakršnokoli kolizijo interesov pravzaprav pri vseh tistih 100 ali 120 funkcionarjih, poslancih slovenskega parlamenta, poslancih Evropskega parlamenta, ministrih. Pa vendarle v tem obdobju tega ni opravil. Ni nič ugotovil. Je pa v tem času zlahka pregledal 6 tisoč občinskih svetnikov in ugotovil pri nekaterih, da nekatere stvari niso poročali ali pa kolizijo interesov. Zanimivo je to. Šele ko je gospe Silvi Črnugelj iztekel mandat, se je sprožila akcija preko Kosove komisije, zagotovo na pobudo stranke Zares, kajti očitno ima ta stranka s tem skladom velike interese. Obeta se nam, s tem kar napovedujejo, podoben scenarij, kot se je zgodil z zakonom o bencinskem tolarju in z namenskimi sredstvi bencinskega tolarja, ker so se zbrana sredstva porabila nenamensko za vse druge namene, razen manjši del samo za financiranje avtocestnega programa. In za to razliko smo morali najemati drage domače in pa tuje kredite in obremeniti tekoče in bodoče generacije. In podoben scenarij se nam obeta tudi tukaj. In namesto da bi stranka Zares zagotovila, ker je vladna stranka in ima na tem področju dobre, močne interese, da bi tudi Hrvati zagotovili partnerski del za sklad, za svoj del, se sedaj obeta pravzaprav poraba sredstev, namenskih sredstev sklada za razgradnjo NEK, za povsem druge namene. Podobna nenamenska poraba. Takrat, ko bo pa treba narediti in uporabiti ta sredstva za investicijo, se bo ponovno pristopilo k zbiranju oziroma zadolževanju, k obveznicam in podobnim finančnim malverzacijam. Mislim, da pristop, ki se ga koalicija loteva na tem področju, ni dober. In mi tudi ne pristajamo na to, da bi kakorkoli, s katerokoli odločitvijo omogočili, da se sredstva, ki se namensko zbirajo za ureditev odlagališča radioaktivnih odpadkov, porabijo za druge namene. Stranka Zares lahko najde znotraj proračuna mnoge druge vire za namene, ki jih pravzaprav želi. In tudi zaradi tega, ker gre za špekulativni pristop, nasprotujem odločitvi Mandatno-volilne komisije in razrešitvi Romane Jordan Cizelj.
Hvala. Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Se opravičujem, gospod Kek. Prosim.
Hvala za besedo. Moram ugotoviti, da je stranka SDS nehote preveč povedala o sebi. Govori o sredstvih javnega sklada kot o plenu, o plenu, ki ga nekdo ima in si ga hoče nekdo prilastiti. Mi sredstva ne razumemo kot plen. Če so jih oni razumeli kot plen, ki so ga imeli, je to njihova težava. Slišali smo tudi, kaj vse se obeta temu skladu. Ne vem, kako se lahko kar ve, kaj se obeta. Mogoče na preteklih izkušnjah. Osnovno dejstvo je, da je nezdružljivost dveh funkcij gospe Romane Jordan Cizelj po Zakonu o preprečevanju korupcije. In to je dejstvo in edino dejstvo in temu sledimo, nič drugega.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak.
Res je. Ta sklad je poseben sklad in ni res, da je ta sklad običajen javni sklad. Poseben sklad je zaradi tega, ker si je parlament in predlagatelji, ki prihajajo iz vrst sedanje koalicije, predlagatelji tega zakona so bili bivši poslanci, Brane Janc tudi med njimi, in namen tega sklada je bil, da se za finančno stabilnost, trdnost, neodvisnost od vladnih politik ustanovi poseben sklad, ki ne bo podrejen Vladi, ampak parlamentu. Zato je to poseben sklad. Zato je to poseben sklad, kjer tudi imenuje Državni zbor ključne organe. In težko in nemogoče se je pri tem izločiti oziroma na nek način onemogočiti vpliv politike na to kadriranje. V Slovenski demokratski stranki smo v prejšnjem mandatu postavili v organe tega sklada ljudi, ki so pošteni, strokovni in ki znajo in se zavedajo poslanstva tega sklada. In prav zaradi namer, ki jih je ta vlada izrazila z dokumenti, se bojimo, ne zaradi tega, ker bi si nekdo razlagal, da je to plen, ker se bojimo, da vi vidite to kot plen. V dokumentu, ki ga je Vlada sprejela, to so strukturne prilagoditve, se pravzaprav namenja, ta denar za povsem druge namene kot so pa osnovni nameni tega sklada tako po zakonu kot po meddržavni pogodbi. Preberite si strukturne prilagoditve, to je vladni dokument, ki je bil sprejet pred kakšnega pol leta. In to je problem. Drugič. Gre za poslovanje sklada. Tu je bilo omenjenih kar nekaj neresnic. Poslovanje sklada je dobro in to je ugotovila tudi Komisija za nadzor javnih financ, spoštovani poslanec. Komisija za nadzor javnih financ je obravnavala na zahtevo poslancev očitke in povabila tudi strokovnjake, ki so odgovorni za strokovno mnenje in so posredovali zelo jasna stališča, da je bilo poslovanje sklada nadpovprečno uspešno vizavi razmer, v katerem se je sklad nahajal leta 2008. Leta 2008 so zgrmele vse delnice vrednostnih papirjev, nekatere za trikrat, nekatere za štirikrat, tudi taki tako imenovani slovenski "bluečipi", na primer Telekom, Petrol. To so dobra podjetja, ki so danes vredna trikrat manj, govorim o tržni vrednosti po delnicah na borzi, kot so bila vredna v letu 2007. In govoriti, da so ta podjetja tudi dejansko trikrat manj vredna danes, ker je pač njihova tržna vrednost, ker so javne družbe na borzi je čisti navaden nesmisel. In zato govoriti, da je sklad, ker se mu je tržni portfelj zaradi sprememb na kapitalskih trgih, svetovnih in domačih, tako spremenil v letu 2008, da je pač to sklad, ki je slabo posloval, je krivično in služi samo temu, da se uporabi kot politična diskvalifikacija za ljudi, ki so tam. Sklad je posloval kljub temu v vseh letih pozitivno, imel je dobiček. Iz poslovnega poročila za leto 2009 tudi izhaja, da je imel že v lanskem letu nadpovprečno donosnost 6,3% in da je to pravzaprav izničil ta upad tržne donosnosti v letu 2008 že pravzaprav praktično v enem letu. Gre za evidentno željo, kako si prilastiti del sredstev, ker jih očitno drugje zaradi gospodarske krize zmanjkuje. Tu se je videla še ena blagajna, kjer se bodo lahko napajala določena podjetja, ki prekupčujejo z vrednostnimi papirji in so blizu stranki Zares. Mene, spoštovani kolegi iz SD skrbi, da tega ne vidite kako si spretno tisti marginalci v vaši koaliciji režejo kar lepe kose pogače, seveda očitek in slab glas pa pada na vse vas.
Ne vem, kaj boste predlagali proceduralno.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bi rada samo predlagala, gospod podpredsednik, da ustavite takšno debato, mislim, da bodo pristojni organi od danes dalje lahko te zadeve, o katerih zdaj poslušamo, razrešili [[...]]
Hvala lepa.
[[..]]samo malo. Mi pa danes govorimo o razrešitvi neke gospe. Prosim, če bi lahko o tem govorili, ne pa o tem, kar bodo policisti reševali.
Hvala lepa. Verjemite mi, da sem med razpravo marsikoga razmišljal, ali bi prekinil ali ne, ampak sem se odločil, da ne prekinjam te razprave, ker bo znal vsak najboljše oceniti, kaj pomeni. Gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, da ne boste prekinili razprave. Če kolegic in kolegov iz SDS-a ne bi poznal, bi človek dobil solzne oči, ko posluša, kako grdo ta koalicija ravna z njihovimi ljudmi, ko menjuje vse tri njihove. Ja, kako so pa ti trije vaši prišli na ta mesta? In ni bilo nič narobe, da so vaši. Zdaj, ko jih menjujemo oziroma nekaterim mandat poteče, zdaj pa strah. Ampak zakaj strah, vas vprašam, in zakaj tako krčevito branjenje tega položaja, se sprašujem. Vendar od danes naprej ne, za denar gre, kot sem videl iz vaših razprav. In ocenjujete nas z očali, ki nosijo vašo dioptrijo, zato vas razumem, da vas je strah, spoštovane kolegice in kolegi, ampak mi bomo ravnali drugače. In ko govorite o tem, zakaj nezdružljivost ni bila opažena prej. To je stvar komisije, ni pa stvar Državnega zbora in naše Mandatno-volilne komisije. Opažena je bila, predsednica je bila opozorjena, ne boste verjeli, da je vmes celo odstopila, pa si potem premislila. Tudi tu je verjetno razlog rezultat volitev leta 2008 in vaš interes, da ostanete na tem mestu. Verjetno gre za to, to zgolj ugibam. Ampak če bi pristali na to vašo teorijo, če prej komisija ni ugotovila nezdružljivosti, je ne sme ugotoviti nikoli več. To seveda ne bi bilo dobro. Za primer naj navedem, ko udeleženec v prometu prevozi rdečo luč, ga policist ustavi, ga hoče kaznovati, pa mu ta oporeka s tem, da je pred tednom dni ravno tako prevozil rdečo luč in ga niso kaznovali, ne ve, zakaj bi ga zdaj. To je vaša logika. Ne gre po tej logiki naprej. Nezdružljivost je ugotovila komisija, ki je za to pristojna. Opozorila je Državni zbor, da je treba nezdružljivost odpraviti. Zaradi česa? Zaradi tega, ker predsednica upravnega odbora tega ni storila sama, čeprav je bila k temu pozvana. Saj je bila še druga možnost. Lahko bi odstopila kot evropska poslanka, če se vam zdi tako pomembno imeti to mesto predsednice upravnega odbora, in bi odpravila nezdružljivost. In še enkrat, ker ste danes briljirali s posredovanjem polresnic ali neresnic. Gospa Silva Črnugelj, naša kolegica, je bila članica nadzornega sveta. Pa dajte že enkrat ločiti upravni odbor od nadzornega sveta! Jaz dvomim, da nekdo, ki je vodil gospodarski resor, tega ne pozna. Mislim, da namenoma zavaja ali pa poskuša zavajati, pa ne nas, ker ve, da mu ne bomo nasedli, želi zavajati slovensko javnost, ampak tudi njo boste težko. Razrešitev bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa, s katerim se funkcije predsednice Upravnega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško razreši dr. Romana Jordan Cizelj. Obrazložitev glasu. V imenu poslanske skupine, gospod Vizjak? V imenu poslanske skupine. Želi še kdo? Mag. Vizjak, v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Poslanska skupina bo tej razrešitvi nasprotovala, ker gre zopet za eno izmed številnih kadrovskih, političnih čistk sedanje politične koalicije in vladajoče garniture. Popravljajo oziroma upravljajo je sedanji politični predstavniki koalicije in zagovarjajo odločitev Komisije za preprečevanje korupcije, ki so jo pravzaprav poklicali, da naj to razrešitev predlaga, da izpolnijo svoje politične cilje s skladom in z denarjem tega sklada, ki je v nasprotju z zakonom in meddržavno pogodbo. Nekateri celo nam replicirajo, da se narobe izražamo, da je bil nekdo razrešen iz upravnega odbora ne pa iz nadzornega sveta, kajti ta sklad sploh nadzornega sveta nima. To bi si lahko že zdavnaj prebrali, če bi prebrali kakšno poročilo. Ima nadzorni odbor. [[...]] [[Nemir v dvorani.]] [[...]]To je zelo pomembno. Torej, spoštovani [[...]]
Prosim, prosim, dajmo končati dostojno to razpravo. Gospod Vizjak [[...]]
Spoštovani kolegi, žalostno je, da podirate in odstavljate strokovnjake s funkcij, ker se upirajo političnim, pristranskim zahtevam Vlade po delovanju tega sklada. Vlada oziroma konkretno gospod Kopač, direktor Direktorata za energetiko, je od sklada zahteval, da spremeni statut, da po novem Vlada določa naložbeno politiko tega sklada in da Vlada imenuje in razrešuje direktorje. Temu se je upravni odbor uprl in zato je morala gospa Romana Jordan Cizelj iti. Iti je morala nekaj mesecev pred imenovanjem novega nadzornega odbora oziroma upravnega odbora, ker je hkrati tudi kandidacijski postopek za novega direktorja. Ta razrešitev ni bila stvar nezdružljivosti, ta razrešitev je povezana s kadrovsko politiko sedanje koalicije, pa ne koalicije - samo ene stranke, to je stranke Zares, v slovenski energetiki in konkretno v tem skladu. To so, spoštovani, korektni in konkretni razlogi za te vaše manevre. Še enkrat. Boli me pa kratkovidnost največje koalicijske stranke, da ne vidi, kako mesari po slovenski energetiki ta nesrečni del [[...]]
Gospod Vizjak [[...]]
[[...]]koalicije.
Veste, da ste uporabljali besede, ki niso korektne. Želi kdo v svojem imenu? Kdor želi razpravljati v svojem imenu, naj se prosim prijavi. Besedo ima gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa. Jaz bom podprla to razrešitev gospe Jordan Cizelj. Danes smo imeli veliko razprav o tem kako in na kakšen način se manipulira in koliko je resnic in koliko polresnic. In danes smo jih imeli, na žalost, možnost poslušati kar nekaj. O tem, da se ne razlikujeta nazorni in upravni odbor in da se manipulira tako in drugače. Ker je vodja poslanske skupine Bojan Kontič dobro povedal, da nisem bila članica upravnega odbora, bi rada še posebej povedala, da sem bila izvoljena in imenovana s strani Državnega zbora v času, ko nisem bila poslanka, kar je bistvena razlika. In če želimo državo narediti transparentno in pravno, je dobro da tudi spoštujemo zakone. Zakon o skladu za razgradnjo NEK-a je sprejel parlament in je kot tak tudi dosti konzervativno postavljen in jaz mislim, da je dobro, da tudi ta zakon spoštujemo in na en način dokažemo slovenskemu narodu in ljudstvu, da to znamo narediti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej.
Hvala lepa. Če se bi moral odločati med tem, ali mora tako pomemben sklad, kot je ta parlamentarni, nalagati v sklade, ki se ukvarjajo z zeleno ekološko energijo, ali pa v špekulativne sklade, katerih upravljavce bom v družbi kriminalistov gledal pri večernih poročilih, bi bila moja odločitev, seveda popolnoma enostavna. Tudi ta odločitev pred katero smo danes tukaj, je, glede na vse dogodke, ki so se odvili v zadnjem času, takšna. Zato je tako zelo enostavna. Glasoval bom za to razrešitev. Hvala.
Besedo ima gospod Anton Anderlič.
Delo tega sklada spremljam od ustanovitve naprej. Žal je vse okrog tega danes in že zadnje leto dobilo tako pomembno težo, da bi kdo mislil, da imamo opravka s kakšnim velikim skladom in s kakšnim skladom, ki bo res rešil tisto, čemur je namenjen. Tragika je, da takrat, ko bo treba elektrarno zapreti, ne bo zbranega niti 10% denarja za zapiranje. Ampak ni problem. Ne pritrjujem vam in vašim argumentom, ko pravim, da tega sklepa ne bom podprl. Podprl ga ne bom zato, kajti zdi se mi preprosto nelogično, nerazumno, nekaj, kar se počne tukaj je tako rekoč nepotrebno. Koliko časa je gospa Jordan Cizelj v tem skladu? Kdaj se ji bo iztekel mandat? Čez nekaj mesecev. Ali je res potrebno stalno prilivati na njihov ogenj, da gori, pa števec šteje te številke ne vem kam. In pa drugo. Če bi bilo res tako, da mi samo glasujemo oziroma formalno potrdimo predlog protikorupcijske komisije, potem danes ne bi glasovali. Ampak če imam jaz glas "za" in "proti", potem se lahko odločim. In v sklopu teh okoliščin, o katerih sem zdaj govoril, ne bom ne "za", ne "proti". Tega predloga podprl ne bom, ker se mi ne zdi smiselno to početje.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa. Tudi sam tega sklepa ne morem podpreti, in to iz preprostega razloga. Če bi bilo res tisto, kar je predlagal gospod Kos, tako jasno, tako transparentno, bi že takrat s prvim predlogom ob predlogu za razrešitev posredoval tudi pritožbo dr. Romane Jordan Cizelj na njegov sklep in tudi njegov odgovor. Pa tega nismo dobili. Ko smo prvič obravnavali na seji Mandatno-volilne komisije smo razpravljali brez ustreznega gradiva in smo zahtevali takrat, da dobimo mnenje Zakonodajno-pravne službe in pravnih strokovnjakov. In tega do druge obravnave nismo dobili. Smo pa dobili potem, ker je bilo povsem jasno, da je s pravnimi argumenti v svoji pritožbi dr. Romana Jordan Cizelj zelo natančno opredelila, da ni nobenih pravnih podlag, da bi se ji očitala nezdružljivost. Te zadeve, ki jih tukaj razlagate, v bistvu sploh niso resnične. Tukaj mešate jabolka, hruške, da bi skušali zavajati javnost. Ni res, da bi bila ta funkcija nezdružljiva. In tisti odgovor ali pa razlaga, da gospod Kos tega ni do sedaj odkril, da to ne pomeni, da ne sme odkrivati za naprej. Zakaj pa je gospod Kos tam? Zakaj moramo vsi funkcionarji pošiljati izpolnjene formularje? To pomeni, da on tam čaka, če se nekaj samo po sebi odkrije. Nevestno opravlja svoje delo oziroma ga ne opravlja. Takrat pa, ko se mu naroči, da mora nekaj poiskati, pa bo poiskal tudi, če to nima pravne podlage. Tako ni tehtnih argumentov in zato ne moremo v nobenem primeru podpreti takšnega predloga za njeno razrešitev.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Franc Bogovič. Prosim.
Ob poslušanju teh razprav sem izredno razočaran, kajti trdno sem prepričan, da drži ravno to, kar je poslanec Anderlič povedal, prav nobene potrebe ni bilo, da bi se v Državnem zboru danes o tem pogovarjali, ampak bi v miru imel toliko potrpljenja, da ljudem poteče mandat in bi potem tudi lahko imenovali svoje ljudi, ker je to politično imenovanje. Razočaran sem tudi zaradi tega, ker sem se kot župan občine Krško in hkrati kot podpredsednik Evropskega združenja mest, ki imamo jedrske elektrarne, zelo ponosno z gospo Romano Jordan Cizelj srečeval v Strasbourgu, v Luksemburgu in pa tudi v Bruslju z najvišjimi predstavniki Detren-a in imel ob sebi evroposlanko iz Slovenije, ki je bila ravno v tistih tednih proglašena za najposlanko v Evropskem parlamentu zaradi njenega dela na področju energetike. S toliko ihte in s toliko neke želje po nekem političnem obračunu s tako eminentnimi strokovnjaki, z zelo velikim ugledom v Evropi, si delamo mačehovsko uslugo tudi na tem evropskem parketu. Na tem parketu je Slovenija prepoznana kot ena od tistih držav, ki ima to ureditev, se pravi, da ima državni sklad za ravnanje z jedrskimi odpadki, ki je ena najboljših rešitev. Tudi evropska direktiva je poskušala sprejeti v to smer, pa je žal velike evropske država niso potrdile. V Evropski komisiji je pa potrjeno, da je to ena najboljših rešitev. In tudi s tega zornega kota me je strah teh posegov v ta sklad. Kot župan občine Krško sem že nekajkrat interveniral tako pri zdajšnjemu ministru za razvoj gospodu Gaspariju kot finančnem ministrstvu in tudi pri tistih, ki v deklaracijo v zadnjem letu pišejo, kako se bo ta denar rabil. Dajemo odgovor iz Krškega zelo enostavno: v lanskem letu je bil sprejet državni prostorski načrt za odlagališče čim manj mesarite vsi skupaj, kdo bo pač s tem denarjem mesaril [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] in ta denar vložimo najprej v izgradnjo odlagališča, kasneje pa tudi v razgradnjo jedrske elektrarne. Glasoval bom proti temu sklepu.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu mag. Franc Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Če bi gledal zgolj časovno komponento, potem bi morda res lahko zamahnil z roko in rekel, saj bo itak potekel mandat. Bom pa vseeno podprl ta sklep, ker gre za ugotovljeno nezdružljivost, pa tudi zaradi tega, ker ne sprejemam razlage, kako naj bi sklad posloval nadpovprečno uspešno samo zato, ker so naložbe tega sklada padle manj, kot so v povprečju druge, in še to zaradi svetovne gospodarske krize. Zanimivo, ko gre za upravljanje tega sklada, kjer je predsednica njihova, je svetovne gospodarska kriza kriva, da je vrednost premoženja padla. Ko gre za težave države zaradi svetovno gospodarske krize, takrat pa je kriva ta politična opcija in ta vlada. Ne sprejemam take dvoličnosti in zaradi tega se bom držal načela, če nekaj ne gre skupaj, je treba spraviti narazen. Podprl bom sklep, ne pa da ostane. Hvala.
Hvala lepa. Je še interes? Prosim za prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Obrazložitev glasu Jože Tanko.
Hvala lepa. V tem primeru se že kaže, da so razlogi za razrešitev privlečeni za lase. Tisto, kar je predlagal gospod Kos po petih letih intenzivnega dela, preverjanj funkcionarjev Državnega zbora, Evropskega parlamenta, ministrskih ekip in tako naprej, kaže, da je to početje, ki nima nobene vsebine, ker pravočasno itak ničesar ne odkrije. V tem primeru se je pokazal podoben scenarij, kot je bil ubran pri razrešitvi ministra Erjavca, le da tokrat kot neodvisna institucija ne nastopa Računsko sodišče, ampak Kosova komisija. In zanimivo pri tem je predvsem to, da je problem pri tej zamenjavi izključno v tem, da gospa Romana Jordan Cizelj ne prihaja iz pravega konca Domžal. Kajti vsi tisti ključni akterji, ki so se zelo zavzemali, da se Romana Jordan Cizelj razreši, prihajajo iz Domžal. In Romana Jordan Cizelj je očitno gospa, ki živi na napačnem koncu. Kar pa zadeva kvaliteto dela, se pravi, portfelj, vlaganje, donosi in tako naprej, pa so ti rezultati bistveno boljši kot v Kadu, kjer imate svoje ljudi, bistveno boljši, kot so v Sodu, kjer imate svoje ljudi, in to delo je bistveno boljše, kot je bilo pri bivšem guvernerju in pri sedanjem ministru za evropske zadeve. Tu ni nastalo ničesar, kar se je izgubilo. Pri portfeljskih vlaganjih bivšega guvernerja in sedanjega ministra vaše vlade pa je izginilo kakšnih 30 milijonov evrov nepovratno. V tem primeru delovanja sklada pa ni šlo za ničesar izgubljenega. Te portfeljske zadeve stojijo in kotirajo bolje, kot je vrednost SBI-20 oziroma tisto, kar je kolega Vizjak rekel, kot je kotacija najboljših slovenskih firm. Hvala.
Obrazložitev glasu, mag. Branko Grims.
Glasoval bom proti, in sicer poleg razlogov strokovnosti, gre tudi za varnost ljudi v končni fazi, tudi iz razlogov preproste matematike, s katero ima očitno koalicija precej težav, glede na razpravo, ki je bila maloprej. Problem sedanje oblasti, torej vaše oblasti, je v tem, da če vzamemo evropsko povprečje, je padec v vašem času dvakrat hujši, kot je evropsko povprečje. Ko pa gre za poslovanje tega sklada, pa je petkrat boljše od povprečja. In če bi ta sklad posloval tako kot vaša oblast, potem bi imeli 120% izgubo glede na 60% izgubo vrednosti, ki smo jih imeli v povprečju, glede na padec, izmerjen statistično z vrednostjo ustreznega indeksa. Ampak v resnici je poslovanje petkrat boljše. To se pravi, je logika, ki ste jo iz tega razvili, popolnoma zgrešena, popolnoma nasprotna in priča zgolj o tem, da smo lahko edino, kar je, hvaležni tistemu poslancu koalicije, sedi točno nasproti mene, ki je eksplicitno in jasno povedal, za kaj gre. Gre za politično razrešitev, nič drugega. Zanimivo pa je, da niti toliko politične modrosti ne zmorete več, da bi počakali tistih nekaj mesecev, ko bi itak ugasnil mandat sam po sebi.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz mislim, da je v tej zgodbi veliko bolj kot politična ali kakšna gospodarska razlaga na mestu tista pravna. Protikorupcijska komisija je 11.9. ugotovila, da je s funkcijo, ki jo opravlja evropska poslanka, nekaj narobe. O tem je obvestila evropsko poslanko in ji dala tri mesece časa, da se odloči. Ker se ni odločila, je pozvala Državni zbor, nas, da opravimo tisto kar je po zakonu naša naloga. In ključno vprašanje ni, kdo je politično tam, kako je gospodaril. Kar se tiče gospodarjenja, naložbena politika takšnega sklada je bila v naprej predvidena in opredeljena. In to ni bil ne sklad tveganega, ne rizičnega kapitala, ne delniškega kapitala, ampak je bil predviden kot obvezniški sklad s konservativno politiko. In tega se upravljavci sklada niso držali. Ključna odločitev nocoj in danes pa je, ali spoštujemo tudi dejansko protikorupcijsko komisijo ali ne. Samo za to gre. Vsi ostali razlogi so brezpredmetni. Samo pravna država je prava država in druge odločitve kot pritrditi zahtevi protikorupcijske komisije o razrešitvi ni.
Hvala lepa. Proceduralno? Obrazložitve glasu še niste imeli. Dobro. Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu, mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Jaz bom nasprotoval temu sklepu, ker je pod krinko: edina pot je prava pot. Gre za eno kadrovsko zamenjavo, ker se nahaja na čelu upravnega odbora človek, ki postavlja stroko pred politiko, ki postavlja korektne odločitve pred političnim diktatom, ki ga zahtevajo, zdaj njegovi, torej z Ministrstva za gospodarstvo. To je problem. Res je, edina pot bi morala biti pravna pot. V tej državi se ne bi smeli dogajati samomori podjetnikov zaradi plačilne nediscipline, ne bi se smelo dogajati, da delavci po več kot eno leto ne dobijo plačila za svoje delo, ko pravzaprav tonejo in padajo številni zaposleni in tudi podjetja, ko se dogajajo čedalje večje socialne stiske ljudi, ki jim prav malo pomeni sklicevanje na pravno državo. Tu, ko pa gre za interes posameznih lobijev v okviru strank koalicije, kako priti do volilnega plena, se pa uporabljajo tudi instrumenti, ko se pokličejo prijatelji v raznih komisijah in sodiščih na pomoč in potem prihaja do argumentov in priročnih izgovarjanj na pravno pot pri kadrovskih, političnih spremembah. V ozadju je samo apetit po tem denarju. To je ta vlada tudi jasno povedala. Pisec je isti, kot je predlagatelj te zamenjave. Pisec teh apetitov po tem denarju je gospod Kopač, sem to tudi večkrat povedal. Govoriti pa, da je poslovanje sklada neuspešno, je seveda demantirano tudi z odločitvami delovnih teles tega parlamenta. Komisija za nadzor javnih financ je ugotovila, da je bilo delovanje in poslovanje sklada nadpovprečno uspešno.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 24. Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 14. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala lepa in lahko noč.