Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 60. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena, drugega odstavka 60. člena ter 93.a člena Poslovnika Državnega zbora in na podlagi odločitve Kolegija predsednika Državnega zbora, sprejete na 93. seji 3. 2. 2021. Obveščen sem, da se današnje seje ne more udeležiti poslanec Samo Bevk. Do roka, ki ga je na podlagi tretjega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora določil kolegij, sodelovanja na seji izven sedeža Državnega zbora z uporabo aplikacije za seje na daljavo ni najavil noben poslanec. Na sejo sem povabil predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam! V skladu z drugim in četrtim odstavkom 93.a člena Poslovnika Državnega zbora dnevni red seje Državnega zbora na daljavo določi Kolegij predsednika Državnega zbora s sklicem, zato o njem ne bomo glasovali. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DOLOČITVI VOLILNIH ENOT ZA VOLITVE POSLANCEV V DRŽAVNI ZBOR V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 36 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja mag. Branku Grimsu.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav in veselo pustovanje! Zakon, ki je pred nami, je na nek način dokaz tiste Churchillove trditve, ko je nekoč dejal, da »najbolj trajne so v politiki začasne rešitve«. Volilni sistem, kakršnega imamo, je bil namreč leta 1990 in potem 1991, ko se je oblikovala slovenska ustava pa ob sprejemanju same zakonodaje, mišljen kot začasen, zato ker se ob sprejemanju same ustave takratna skupščina ni uspela dogovoriti o vseh točnih elementih volilnega sistema, kakršnega bi vnesli v ustavo. Na tej osnovi je bil potem sprejet z novo ustavo tudi volilni zakon, ki je urejal načela volilnega sistema, in potem Zakon o določitvi volilnih enot in volilnih okrajev; z njim se ukvarjamo danes. O tem zakonu je Ustavno sodišče večkrat presojalo v minulih letih vsaj petkrat in trikrat izrecno zapisalo, da v času, ko je bil sprejet ta zakon – se pravi, v temeljnih, osnovnih rešitvah –, ni bilo nič ustavno spornega. Ravno nasprotno, izrecno je zapisalo, da sam sistem, tak kot je, in načela, kot so veljala v tistem obdobju, ko se je zakon sprejemalo, so nesporno v skladu z ustavo. V zadnji odločitvi, ki je bila sprejeta pred dobrima dvema letoma, pa je bilo drugače. Kaj se je v tem času zgodilo? Volilni okraji, ki so sicer – opozarjam – v proporcionalnem volilnem sistemu samo enote, znotraj katerih se določi procent, medtem ko se celoten izračun opravi drugače – o tem nekaj kasneje –, se zaradi števila prebivalcev spreminja. Ljudje se preselijo, ponekod se naselja večajo, ponekod manjšajo in zato se postopno razlike po številu prebivalcev, o katerih sicer govori zakon, spreminjajo. Nekateri so se po številu prebivalcev povečali, nekateri pomanjšali in s tem so se povečala tudi razmerja. Razmerja v prvotnem zakonu so bila znotraj meja 1 : 3 glede števila prebivalcev v volilnem okraju. Ob zadnji meritvi pa je Ustavno sodišče presodilo, da zato ker so se ta razmerja povečala že na 1 : 3,73, niso več v skladu z ustavo, ker že preveč odstopajo in ima to tudi svoje posledice. Zaradi tega je naložilo Državnemu zboru, da to odpravi. Poti za to bi bili dve; eno bi bilo spremeniti osnovni volilni zakon, seveda v okviru obstoječega ustavnega reda, kakršnakoli resna sprememba volilnega sistema bi namreč zahtevala poseg v ustavo, vendar tak poskus ukinitve volilnih okrajev je dvakrat že bil v tem mandatu poskušan v Državnem zboru, vendar zato ni bilo zadostnega števila glasov. Namreč potrebovali bi skladno z določilom ustave najmanj 60 glasov poslank in poslancev. Zato je sedaj pred nami predlog, da znotraj tega obstoječega ustavnega reda in na osnovi obstoječega zakona spremenimo tisto, na kar je Ustavno sodišče v svoji odločbi najbolj opozorilo, to se pravi največje razlike, največja odstopanja med najmanjšim in največjim volilnim okrajem. Predlog, ki je pred nami, zmanjšuje to razliko bistveno daleč pod tisto mero 1 : 3, o kateri je nekajkrat Ustavno sodišče v minulih letih že presodilo, da je ustrezno, da je dopustna, in sicer je zdaj približno 2,7. Zajema 15 volilnih okrajev, s tem da zajema tiste, ki najbolj odstopajo, to se pravi po številu prebivalcev največje in najmanjše. Nekatere najmanjše združuje oziroma jih dodaja v posamezna območja, nekatera največja pa deli. Rezultat tega je zakon, ki je po našem prepričanju skladen z odločbo Ustavnega sodišča in izpolnjuje tisto temeljno normo, ki jo je Ustavno sodišče naložilo, se pravi, da zmanjšuje te razlike, vendar je v osnovi še vedno tak, da čim manj posega v obstoječi sistem, kajti to v praksi poveča možnost, da je potem tak sistem tudi sprejet v Državnem zboru Republike Slovenije. Nič ne pomaga, če je še tako idealen zakon, če za to ne bi bilo zadostne podpore. Zaradi tega predlagatelji predlagamo, da se končno konča ta saga z odločbo Ustavnega sodišča, za katero je rok je že potekel, in da se ta zakon, ki je pred nami, tudi sprejme.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Mag. Branko Grims bo predstavil tudi poročilo odbora.
Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je dne 11. 2. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o določiti volilnih enot za volitve poslancev v Državni zbor in ga na koncu tudi sprejel. Največji del razprave je bil o tem, kolikšna so dopustna odstopanja, ki bi zadostila odločbi Ustavnega sodišča, in tudi precej je bilo polemike v zvezi s tujimi primeri. Tukaj je v resnici tudi treba vedeti, kako se te pojme obravnava. Namreč zakon, ki je pred nami, je odraz proporcionalnega volilnega sistem. V proporcionalnem volilnem sistemu, kakršnega imamo zdaj po zadnji spremembi volilnega zakona, ki je nekdanji d'Hondt, ki je izhajal iz ostankov sprememb, se danes obravnava drugače. Kako v praksi to izgleda? Da se vsi glasovi za vsako listo ali pa, če želite, vsako politično stranko, seštejejo na ravni celotne države in se potem delijo s količniki – se pravi, ne procenti, ampak število glasov –, naredi se lestvica za vse stranke po velikostnem redu in pri številu 88, kolikor se jih v praksi res voli proporcionalno, se potegne črta in se pošteje, kolikokrat posamezna stranka znotraj tega nastopa. Se pravi, velikost glede na število prebivalcev oziroma volivcev v volilnem okraju na ta izračun v resnici sploh ne vpliva. To se pravi, načelo volilne pravice ali pa enakosti volilne pravice, ki je ustavna norma, sploh ne more biti prizadeta. Tisto, kar je v resnici v igri, je samo proporc, ki je potem rezultat naknadne delitve, ki najprej rotira za vsako stranko med volilnimi enotami, seveda po padajočem vrstnem redu, in potem tudi med volilnimi okraji, kjer je izvoljen tisti, ki doseže največji odstotek. Glede tega je to velika razlika kot tam, kjer so volilni okraji vezani na večinski volilni sistem. Tam gre pa za vprašanje enakosti volilne pravice. Tam je seveda to bistveno bolj pomembno zaradi tega, ker gre za vprašanje enakosti vpliva ali pa učinka glasu posameznika na izvolitev poslanca oziroma poslanke v parlament. Zaradi tega so v večinskem volilnem sistemu dopustna odstopanja mnogo manjša. So v nekaterih državah plus, minus 10 procentov, v nekaterih 12, v nekaterih 15 procentov. Pri proporcionalnem volilnem sistemu, kot rečeno, so zagotovo dopustna odstopanja lahko bistveno večja, še posebej pri sedanji ureditvi v Sloveniji, ker se opravi d'Hondtov izračun na koncu na ravni celotne države. In to na osnovi vseh glasov, ki jih je katerakoli lista prejela. Glede tega, kot rečeno, je bilo še največ polemike. Edini pomislek, ki je bil izražen, je, da so nekatera odstopanja premalo obrazložena, premalo izražena. Pojasnila, ki so bila pa dana, so pa praktično enaka kot ta, ki sem jih povedal v uvodni predstavitvi in jih nima pač smisla ponavljati. Na koncu je bilo glasovanje in na glasovanju je bil predlog, kakršen je danes pred vami, potrjen z 10 glasovi za in 7 proti. S tem je bila obravnava predloga zakona na seji odbora tudi končana.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer Boštjanu Koritniku, ministru za javno upravo.
Spoštovani predsednik gospod Igor Zorčič, spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani državljanke in državljani! Do skupnega cilja vodi več poti. Iskreno pa upam, da tokrat ne boste ponovno izbrali tiste, ki je ni – če si izposodim oziroma nekoliko parafraziram verz iz zimzelene slovenske skladbe. Pri sprejemanju zakonodaje, s katero se uresničuje odločba Ustavnega sodišča iz leta 2018, ste do sedaj prehodili že kar nekaj poti, žal neuspešno. Vendar moram poudariti, da je Ministrstvo za javno upravo ves čas tega procesa tvorno sodelovalo in iskalo skupni imenovalec med političnimi strankami in stroko. Naše službe so pripravile več različic zakonodaje, ukinitev volilnih okrajev in uvedbo prednostnega glasu. Ta predlog dvakrat, žal, ni prejel podpore v tem visokem zboru. Potem pa še več različic sprememb volilnih okrajev. Svoje predlog spremembe volilnih okrajev ste lahko pripravili in posredovali predstavniki vseh poslanskih skupin. Po številnih posvetovanjih in usklajevanjih ter v skladu z dogovorom, sklenjenem pri predsedniku republike, je danes pred vami Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o določitvi volilnih enot za volitve poslancev v Državni zbor, ki so ga v parlamentarno proceduro vložili poslanke in poslanci. Novelo je Vlada Republike Slovenije obravnavala konec januarja in podala mnenje, da predlagane spremembe volilnih okrajev sledijo izreku in obrazložitvi odločbe Ustavnega sodišča, saj so vsi kriteriji za določitev volilnih okrajev, torej geografska zaokroženost, skupne kulture in druge značilnosti, v vsakem volilnem okraju približno enako število prebivalcev, ustrezno naslovljeni. Odstopanje od katerega od meril je stvarno utemeljeno z drugimi merili. Predlog zakona primerno naslavlja dva relevantna vidika: strokovnega, kar se tiče upoštevanja zakonskih kriterijev, in političnega, glede iskanja konsenza med političnimi strankami. Zaradi vsega navedenega Vlada Republike Slovenije podpira Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o določitvi volilnih enot za volitve poslancev v Državni zbor. Ker vem, da bo razprava tekla tudi o stroki in neustavnosti, želim pred koncem, izpostaviti še nekaj stvari. V politiki sem manj kot leto dni, vendar sem se hitro naučil, da je treba marsikdaj iskati kompromise in tako je tudi pri volilni zakonodaji. 88 različnih želja in predlogov je nemogoče upoštevati, ne glede na to, kdo je ministrica ali minister za javno upravo. Še preden sem postal minister, pa sem vedno delal za to, da nekaj naredim, ne zato, da nekaj pospravim v predal in tam čakam oziroma pustim čakati na boljše čase. Ponovno poudarjam, da predlog zakona primerno naslavlja dva relevantna vidika: strokovnega, kar se tiče upoštevanja zakonskih kriterijev, in političnega glede iskanja konsenza med političnimi strankami. Tisti, ki se s tem ne strinjajo, bodo to lahko ponovno preizkusili na Ustavnem sodišču, česar se zavedam in se tega ne bojim. Nekoliko nehigienično pa je, da se že vnaprej stopa v čevlje ustavnih sodnikov in napoveduje njihovo odločitev v primeru, če bo prišlo do ponovne presoje. Poslanke in poslanci ste pred kratkim s skoraj plebiscitarno podporo Zakona o finančni razbremenitvi občin, ki smo ga prav tako pripravili na MJU, dokazali, da znate stopiti skupaj. Zato danes verjamem v konstruktivno razpravo in končno podporo zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, stališče bo predstavil Gregor Perič.
Predsednik, kolegice in kolegi, minister, spoštovani vsi! V Poslanski skupini SMC smo še vedno prepričani, da bi ukinitev volilnih okrajev in uvedba relativnega prednostnega glasu pripeljala do večjega oziroma do odločilnega vpliva volivcev na izbiro kandidatov, ki jih volijo, s tem da bi tudi v celoti zadostila odločbi Ustavnega sodišča iz leta 2018. Ker pa takšen predlog že dvakrat ni dobil ustrezne dvotretjinske podpore, je bilo potrebno napore usmeriti v iskanje druge rešitve, za katero sicer ocenjujemo, da je manj optimalna od ukinitve volilnih okrajev in uvedbe preferenčnega glasu, a še vedno dovolj legitimna, da lahko danes o njej odločamo. V SMC smo ves čas usklajevanj volilne zakonodaje pri predsedniku države zastopali stališče, da če v roku, ki ga je določilo Ustavno sodišče, omenjene spremembe ne bodo deležne zadostne podpore večine glasov vseh poslank in poslancev, bomo podprli tudi drugo možnost za izvršitev odločbe Ustavnega sodišča. Torej preoblikovanje volilnih okrajev s spremembo njihovih meja. Tudi zato, ker je Ustavno sodišče protiustavnost volilne zakonodaje ugotovilo predvsem zaradi sprememb, ki so nastopile glede števila prebivalcev in glede več 10-letne organiziranosti lokalne samouprave. Ustavno sodišče od zakonodajalca ni zahtevalo temeljitejših posegov v volilni sistem, kot je uvedba relativnega prednostnega glasu in odprava volilnih okrajev, temveč zgolj to, da je treba najpozneje v dveh letih od objave odločbe prilagoditi zakonsko ureditev in meje volilnih okrajev novonastalim demografskim razmeram in spremembam v teritorialni organizaciji lokalne samouprave. Še posebej zato, ker se je tako na številnih usklajevanjih pri predsedniku republike, na posvetih v Državnem zboru kot tudi po strokovnem posvetu pri predsedniku Državnega zbora izkazalo, da za odpravo volilnih okrajev in uvedbo relativnega prednostnega glasu žal ni dovolj politične podpore. In to ne po naši krivdi, saj smo pri obeh omenjenih poskusih zagotovili našo podporo. Tako predsednik republike kot tudi predsednik Ustavnega sodišča sta večkrat opozorila, da gre za enega pomembnejših ustavno pravnih in političnih problemov, s katerim se soočamo, ter da je nezmožnost uresničitve odločbe v zadnjem zadanem časovnem roku – in s tem nezmožnost političnega dogovora in prevlada raznolikih interesov – zaskrbljujoča. Glede na navedena dejstva in iztek roka za izvršitev odločbe ni druge izbire, kot da tokrat poskusimo s predlogom za spremembo meja volilnih okrajev. V SMC smo si vseskozi prizadevali za iskanje ustreznega političnega soglasja. Ministrstvo za javno upravo je že leta 2019 poleg predloga za ukinitev okrajev pripravilo tudi spremembe meja volilnih okrajev. Takrat smo razpolagali z dvema predlogoma ureditve meja volilnih okrajev, minister za javno upravo iz vrst SMC Boštjan Koritnik pa je na tej podlagi in na podlagi izhodišč iz posveta, ki so se ga na pobudo ministrstva in predsednika Državnega zbora Igorja Zorčiča udeležili ustavni pravniki, pripravil še tretjo različico. Mnenja stroke in političnih strank na omenjenem posvetu so bila različna, na koncu pa je prevladalo mnenje ustavnih pravnikov, da se pri predlogu za preoblikovanje okrajev ni treba osredotočiti le na število prebivalcev oziroma da je dopustna odstopanja teh do 15 odstotkov, kot je predlagal bivši minister Medved, ampak je treba pri oblikovanju meja volilnih okrajev upoštevati tudi druga merila, kot na primer geografsko zaokroženost in zgodovinske povezave. Zato je bil pripravljen predlog, ki je dopustil odstopanja v višini 25-ih odstotkov, v izjemnem primeru tudi več, torej tudi do 40. V SMC se zavedamo, da ta predlog za volivce ne prinaša nič novega in da zaradi sprememb ne bodo imeli bistveno večjega vpliva na izvolitev poslancev. Zavedamo se tudi, da so nekateri pomisleki oziroma pripombe, da nekatera merila zrelativizirajo druga, da je bistveni poudarek na številu prebivalcev v okrajih, ki najbolj odstopajo, v ostalem delom zakona pa so indeksi odstopanja nesorazmerni, v velikem številu nespremenjenih vlivnih okrajev upravičeni. Kljub temu smo se odločili za to, da predlog zakona večinsko podpremo. Kot smo že omenili, gre za minimalni možni politični kompromis, ki uživa zadostno podporo, da bo sprejet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Matej T. Vatovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala, predsednik. Lep pozdrav vsem! Pred dvema letoma je Ustavno sodišče odločilo o Zakonu o določitvi volilnih enot za volitve poslancev v Državni zbor in ugotovilo bazično tri stvari; črtano je tri četrtine zakona, se pravi vsi členi, ki določajo volilne okraje; določilo je, da morajo biti trije pogoji izpolnjeni, če želimo, da so ti volilni okraji takšni, kot jih zahteva ustava; morajo biti približno številčno enako veliki;morajo biti geografsko zaokroženi in morajo imeti skupne zgodovinske in kulturne lastnosti. Takoj ko je predsednik Pahor začel s posvetovanji o tem, kako uresničiti to odločbo Ustavnega sodišča, nam je bilo jasno, da bo preoblikovanje ali pa novo risanje volilnih okrajev izjemno težka naloga. To se je na koncu tudi izkazalo, ko je Ministrstvo za javno upravo pod prejšnjo vlado pripravilo nekaj osnutkov, kjer smo videli, da ob upoštevanju enega od teh kriterijev se hitro začnemo oddaljevati od ostalih kriterijev. Predvsem gre tukaj za vprašanje razmerja med številom prebivalcev in geografsko-kulturnimi lastnostmi. S tega vidika smo v Levici ves čas vztrajali, da je potrebno narediti korak naprej oziroma korak vstran, če želite; korak stran od lastnih individualnih in strankarskih interesov v korist nekega občega dobra. To obče dobro bi bilo ukiniti volilne okraje, ohraniti volilne enote in dati volivcem odločujoč glas s preferenčnim glasom. Res je, bila sta dva takšna poskusa v Državnem zboru, oba nista bila uspešna. Razloge sem že povedal – ker so prevladali posamični interesi določenih odločevalcev, ki so ocenili, da je bolje, da se volilni okraji ohranijo v takšni obliki, kot so, zaradi tega ker je zelo verjetno ponovna izvolitev zagotovljena. To, kar imamo danes na klopeh, pa ni uresničitev odločbe Ustavnega sodišča. Predlog, ki ga obravnavamo danes, je instrumentalizacija te odločbe Ustavnega sodišča. Kaj dela? Dela to, da navidezno odpravlja prevelika nesorazmerja med najmanjšim in največjim volilnim okrajem tako, da najmanjšega preprosto izbriše oziroma ga pripoji drugemu in velikega razdrobi. Ampak, kaj je konkreten učinek tega novega risanja? To, da si je predvsem stranka SDS. ne glede na to, kdo so ostali podpisniki pod tem zakonom, na tak način izrisala še nekaj dodatnih, politično ugodnih glede na pretekle rezultate volivcev, volilnih okrajev, ki jim bodo zelo verjetno na naslednjih volitvah – če bodo – prinesli več poslanskih sedežev. To je bottom line tega zakona. Zato tega zakona v Levici ne bomo podprli. Menimo, da gre za tipičen primer tako imenovanega gerrymanderinga, se pravi, izrisovanja volilnih okrajev za prirejanje oziroma za prikrajanje volilnih rezultatov volilni bazi in je s tega vidika zgrešen, če izvira dejansko iz tega, da želi odpraviti ustavnopravne pomisleke, ki jih je nanizalo Ustavno sodišče. Mislim, da bi morali kljub vsemu narediti še kakšen napor v smeri tega, da se dejansko volilne okraje ukine. Ne nazadnje so ti bolj primerni za večinske volilne sisteme, v proporcionalnem volilnem sistemu je dovolj, da imamo 8, 11 enot, ali kolikor želite, in na podlagi tega se potem po proporcionalnem sistemu izvoli poslance. To bi moralo biti bistvo razprave. Še enkrat, zaključila pa se je v tem, kaj se bolj komu splača, in rezultat tega je to, kar imamo danes na mizi.
Hvala lepa. Blaž Pavlin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Ustavno sodišče je v svoji odločbi novembra 2018 ugotovilo, da je 4. člen Zakona o določitvi volilnih enot za volitve poslancev v Državni zbor v neskladju z ustavo, in Državnemu zboru naložilo, da mora ugotovljeno protiustavnost popraviti v roku dveh let po objavi odločbe. Ta rok se je decembra lanskega leta že iztekel. Ustavni sodniki so ugotovili, da je razlika med najmanjšim in največjim volilnim okrajem v državi po številu volilnih upravičencev prevelika in se še povečuje. S tem so Vlado in Državni zbor postavili pred politično izjemno težko nalogo. Uresničitev odločbe Ustavnega sodišča se je kazala bodisi v izredno zahtevni spremembi meja volilnih okrajev bodisi v ukinitvi le-teh ter uvedbi preferenčnega oziroma prednostnega glasu. Tudi predsednik republike Borut Pahor se je aktivno vključil v iskanje prave rešitve za uresničitev odločbe Ustavnega sodišča. Vedno pa sta bili na mizi dve možni rešitvi za uveljavitev odločbe Ustavnega sodišča. V Novi Sloveniji smo na teh pogovorih od vsega začetka zagovarjali predlagano rešitev, ki prinaša ukinitev volilnih okrajev in uvedbo prednostnega glasu. Še vedno smo prepričani, da bi na ta način najbolje odpravili ugotovljeno protiustavnost, ki jo je ugotovilo Ustavno sodišče. V parlamentarno proceduro je bil kar dvakrat vložen Zakon o volitvah v Državni zbor, s katerim smo želeli ukiniti volilne okraje, ki pa, žal, tudi v drugo ni dobil potrebne podpore; se pravi, 60 glasov. Poslanci NSi smo, kot smo napovedali, predlog zakona obakrat podprli. Ker predlog ni dobil zadostne podpore, nismo pravočasno uzakonili odločbe Ustavnega sodišča, ki tako pod vprašaj postavlja vse naslednje volitve poslancev do uresničitve odločbe Ustavnega sodišča. Prepričani smo, da bi ob morebitnem tretjem glasovanju predlog za ukinitev volilnih okrajev prejel še manjšo podporo, zato je treba iskati druge rešitve za uveljavitev odločbe Ustavnega sodišča. Nova Slovenija je vedno zagovarjala, da je odločbe Ustavnega sodišča treba spoštovati. Predlog o spremembi območij volilnih okrajev, ki ga je vložila skupina poslancev, je ena od možnih rešitev. S spremembami zakona se spreminjajo območja največjih in najmanjših volilnih okrajev. Prav tako se spreminja območja volilnih enot 4 s sedežem Ljubljana-Bežigrad ter 6 s sedežem v Novem mestu. Tu se zaradi prevelikega odstopanja v številu volilnih upravičencev seli celotni volilni okraj Litija iz 4. v 6. volilno enoto. Prav tako se minimalno spreminjajo območja volilne enote 7 in 8. V Novi Sloveniji smo bili in smo še danes prepričani, da bi morali pri iskanju rešitve iskati široko podporo. Je pa tudi res, da v tem mandatu ne kaže, da bi dosegli potrebno večino 60 poslanskih glasov za spremembo volilnega sistema, s katerim bi ukinili volilne okraje. Če bi volitve izvedli po veljavni zakonodaji, bi vsekakor lahko pod vprašaj dali legitimnost volitev. Morda bi bil sprožen celo kakšen postopek pred sodiščem. Ta dvom je vsekakor treba odpraviti tudi v luči vse manjšega zaupanja državljanov v politiko, ki se kaže v vse nižji volilni udeležbi na zadnjih volitvah. Predlagane spremembe okrajev, ki so jih predlagali poslanci SDS, SMC in Desus, so vsekakor minimalistične, sledijo pa odločbi Ustavnega sodišča in so verjetno tisti minimalni kompromis, ki lahko dobi podporo v tem sklicu državnega zbora. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je bolje, da se danes sprejme ta popravek meja volilnih okrajev kot pa, da še naprej pustimo neustavno stanje in gremo s takim stanjem celo na volitve. Zaradi vsega naštetega bomo poslanci Nove Slovenije predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Ko je Ustavno sodišče pred dvema letoma ugotovilo, da je del zakona, ki določa velikost volilnih okrajev, v nasprotju z ustavo, ker so velikost posameznih okrajev tako različne oziroma število prebivalcev v njih, da volivci niso v enakem položaju, že takrat je samo Ustavno sodišče v sami odločbi Ustavnega sodišča kot tudi številni strokovnjaki nakazali dve možni rešitvi te protiustavnosti. Ena je sprememba volilnih okrajev, pri čemer je Ustavno sodišče v zelo obsežni odločbi natančno obrazložilo, na kakšen način bi se ti volilni okraji morali spremeniti in katera odstopanja bi bila še ustrezna temu, da bi bil zakon potem skladen z ustavo, se pravi, ne bi bil več protiustaven. Po drugi strani je že samo Ustavno sodišče nakazalo, še bolj pa strokovnjaki, da to dilemo rešuje tudi druga rešitev, to je uvedba preferenčnega glasu; uvedba preferenčnega glasu, ki bo pomenila, da se volilni okraji ukinejo in da volivci znotraj iste volilne enote, ene volilne enote, določijo komu, kateremu poslancu želijo nameniti svoj glas. Očitno bo danes prevladala prva rešitev, to je rešitev, ki spreminja volilne okraje, pri čemer je dejstvo, da ta rešitev za volivce ne spremeni popolnoma ničesar. Še vedno bo volivec prišel na volišče, imel samo eno možnost, ko ga znotraj stranke, ki jo podpira, lahko obkroži, ta glas bo oddal ali ne in to ostaja še vedno njegova edina možnost. Vsi tisti, ki ste bili včeraj tako pametni in toliko razlagali, koliko ste dobil glasov, ste isti, ki niste hoteli preferenčnega glasu, da bi se res videlo, ali so volivci podprli točno vas in ali podpirajo točno vas ali pač podpirajo stranko, ki vas je dala na pravi okraj ob pravem času. Mi v stranki SAB smo ves čas podpirali uvedbo preferenčnega glasu; uvedbo glasu in volilnega sistema, ki bi za volivce res nekaj spremenila, ki bi jim dala občutek, da vplivajo na to, kdo sedi v parlamentu, in kaj vemo, mogoče bi se tudi znatno povečala volilna udeležba. Tudi samo Ustavno sodišče je v svoji odločbi – da ne bomo rekli, da nič ni napisalo – povedalo, da še vedno ni zadosti izpolnjeno to načelo, ki določa, da morajo imeti volivci odločilen vpliv na dodelitev mandata. V svoji 33. točki te odločbe je Ustavno sodišče natančno navedlo, da ustava ne govori o vplivu volivcev na to, koliko mandatov bo dobila posamezna lista, to ustave ne zanima v tem delu, temveč o vplivu volivcev na to, kateri kandidat na kandidatni listi bo dobil poslanski mandat. In to je mogoče doseči samo v zaključni fazi glasovanja, se pravi pri izbiri kandidatov. To bi bil edini pravni vpliv volivcev, ki bi ga bilo mogoče doseči samo s preferenčnim sistemom. Dvakrat smo poslušali v Državnem zboru uvesti preferenčni glas, dvakrat so zmanjkali glasovi. Vedno sta bila proti stranka SDS in Desus, vsakič je pa še nekaj poslancev primarno poskrbelo, da glasovanje ni imelo dovolj glasov, celo v strankah, ki so to rešitev načelno podpirali. Tako smo se znašli pred tem predlogom, za katerega bom zelo nehigienična, kot je rekel minister – in si upala že zdaj trditi, da je zelo mogoče, da bo obveljal kot protiustaven. Trditi, kaj bo naredilo Ustavno sodišče, je nemogoče v zadevah, ko Ustavno sodišče še ni odločalo, predvsem bolj možno pa je napovedati, kaj bo naredilo Ustavno sodišče, kadar je v isti ali podobni zadevi že odločalo ali kadar tako zelo natančno napiše kriterije, kot je to storilo v tej odločbi. In v tej odločbi je napisalo, da je dovoljeno odstopanje do 15 odstotkov. Sedaj pa je odstopanje 30 odstotkov, po potrebi tudi več, če to ustreza stranki SDS, ki je pač aktivno sodelovala pri pisanju tega predloga. Spoštovani poslanci, imeli smo zgodovinsko priložnost, dvakrat bi lahko v roku spremenili zakon tako, da bi ljudje res lahko odločali, pa so se nekateri tega ustrašili. Sedaj imamo pač nek minimalen popravek, 15 volilnih okrajev malo popravljamo – za volivce ne bo nič drugače. Nekateri ste si pa zagotovili, da boste ponovno na isti način, kot vedno, lahko zopet izvoljeni. Včasih res zamudimo zgodovinske priložnosti. Vsi tisti, ki se danes izgovarjate, da morate to podpreti, ker drugače bo obveljala protiustavna odločitev, ste imeli že dve možnosti, da bi v roku podprli rešitev, ki bi prav tako odpravljala protiustavnost, pa je niste. V SAB tega predloga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Franc Jurša bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Predsednik, zahvaljujem se za besedo. Lep pozdrav vsem kolegom in kolegicam, kako tudi seveda še posebej ministru! Ker je poslansko stališče ne bom polemiziral s kolegico Mašo, ampak skušala bova med seboj to zadevo mogoče razčistiti. Moram pa tudi povedati to, da od samega začetka, že vrsto let nazaj, Desus zagovarja to, kar bom tudi v stališču povedal oziroma prebral. Ustavno sodišče je v svoji odločbi dne 8. novembra 2018, ki je bila objavljena v Uradnem listu mesec in pol pozneje, to je 21. decembra 2018, odločilo naslednje. Zakon o določitvi volilnih enot za volitev poslancev v Državni zbor je v neskladju z Ustavo Republike Slovenije, ker volilni okraji niso več ustrezni zaradi prevelike razlike v številu glasov volivcev, na primer Hrastnik 8 tisoč, Grosuplje 32 tisoč. Zato so volivci v neenakopravnem položaju, saj je razmerje že približno 1 : 4. Volilni okraji danes ne ustrezajo več nobenemu merilu iz Zakona o volitvah v državni zbor. Približno enako število glasov, geografska zaokroženost, skupne kulture in druge značilnosti po mejah občin. Predlagatelji list, to so predvidoma politične stranke, nimajo odločilnega vpliva na to, kateri od njihovih kandidatov bo poslanec v Državnem zboru. Njihov vpliv je zgolj ta, da določajo, v katerem volilnem okraju bodo kandidirali posamezni kandidati. O izvolitvi posameznih kandidatov tako lahko le ugibajo. Končno in odločilno besedo o tem, kdo bo dobil poslanski mandat, pa imajo volivci. Zato sedaj veljavni zakonski ureditvi volilnega sistema ni mogoče odrekati izpolnjevanja pogojev za odločilen vpliv volivcev na določitev mandatov kandidatom. To so ključne ugotovitve Ustavnega sodišča, ki je določilo tudi rok za odpravo te neskladnosti, dve leti po objavi odločbe. Rok se je iztekel 21. decembra lani, še vedno pa nismo dosegli zadostnega političnega konsenza za odpravo te anomalije. Predsednik Republike Slovenije si je od začetka leta 2019 prizadeval strniti politične vrste v smislu uveljavitve ustavne odločbe, a potreben konsenz ni bil dosežen. Tudi vsi poskusi za uveljavitev večinskega volilnega sistema so padli v vodo. Tudi poslanci Poslanske skupine Desus nismo glasovali za to rešitev, saj ustavni pravniki na nobenem mestu niso problematizirali, kaj šele ugotovili kakršnekoli neskladnosti oziroma neprimernosti veljavne volilne zakonodaje oziroma sistema. Celo več, jasno so izpostavili, da veljavni ureditvi volilnega sistema ni moč odrekati izpolnjevaje pogojev o odločilnem vplivu volivcev na dodelitev mandatov kandidatom. Torej, da je veljavni proporcionalni volilni sistem sladen z ustavo. Naša poslanska skupina ostaja zagovornica proporcionalnega načina volilnega sistema in s tem ohranitev volilnih okrajev predvsem iz enega samega razloga, decentralizacije, ki omogoča izvolitev predstavnikov ljudstva s podeželja oziroma periferije. Slovenija je majhna dežela, zato je nujno, da parlament odseva Slovenijo, kot je. Zato smo poslanci naše poslanske skupine sopodpisniki pod predlog, ki v celoti sledi ustavni odločbi, to pa je preoblikovanje volilnih okrajev, ki upošteva tako število volivcev kot pogoje, kot so geografske, kulturne, funkcionalne in druge povezanosti. Zavedamo se, da prav noben izris meja ne bo po godu vsem nam, potrebno pa je najti toliko politične volje in v končni fazi tudi modrosti, da se naredijo korekcije glede trenutnih mej volilnih okrajev in s tem odpravijo anomalije ter neustavnost trenutnega stanja. Slednjemu predlog zakona o določitvi meja volilnih okrajev sledi v največji možni meri. Predlog v celoti ohranja število volilnih enot, v celoti ohranja tudi število volilnih okrajev. Večina volilnih okrajev pušča nedotaknjene, ker so ljudje bili vsa ta leta navajeni iti tudi na določena mesta na volitve. Predlog posega oziroma spreminja meje 15 volilnih okrajev, tudi nekaj volilnih enot. Sprejem predloga zakona bo omogočil legalno in legitimno izvolitev predstavnikov ljudstva na naslednjih državnozborskih volitvah. Tako oblikovan predlog je za poslance naše poslanske skupine sprejemljiv, zato ga bomo tudi podprli večinsko.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep pozdrav vsem prisotnim. Današnja točka bi morala biti vsaj do 21. 12. 2020 na dnevnem redu, saj je to bil skrajni rok, ki ga je določilo Ustavno sodišče. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke zagovarjamo stališče, da je treba vse volilne okraje črtati. Enostavno jih je treba odpraviti, saj bi se na tak način najbolj pravično izvrševala volilna pravica. Sedanja ureditev in predlagana ureditev omogočata določeno kupčkanje z razrezom Slovenije in tako posredno omogočata vpliv na izid volitev. Vsaka politična stranka bi morala oblikovati svojo listo kandidatov, na katero bi lahko uvrstila le najboljše kandidate. Sedanja ureditev predstavlja podobne izzive kot pri tomboli, saj nikoli ne veš, kateri kandidat bo izvoljen za poslanca. Izključno merilo bi moralo biti sposobnost kandidata. S tem, ko bi politična stranka oblikovala svojo volilno listo, bi lahko na vrh liste uvrstila le najboljše kandidate. Volitve bi tako morale potekati po pravilih, kot sedaj veljajo za evropske volitve. Enostavno se sestavi lista za celotno Slovenijo, s tem da se obkroži stranka in v kvadratek piše zaporedna številka kandidata, ki je na volilnem sedežu, in ne tista zakonodaja, ki je nihče ne bere. Nazadnje želimo opozoriti na to, da je bilo prav glede na te teme že doseženo okvirno soglasje pri predsedniku države, vendar je zaradi njegove neodločnosti oziroma cincanja sam postopek spodletel. Pri njem smo bili že osemkrat na pogovorih, zato je za to trenutno stanje neustavnosti v dobršni meri kriv sam predsednik države, kar je evropsko primerjalno gledano absurd. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Kot rečeno, v tretje gre rado. Vsem še enkrat lep pozdrav! Zakon o volilnih okrajih je sedaj tisto, s čimer uresničujemo odločbo Ustavnega sodišča. Rok za to je že potekel, moral bi se ta zakon sprejeti že do novega leta, vendar ker smo imeli pred tem v postopku dve spremembi Zakona o volitvah v Državni zbor, ki je v bistvu temu nadrejen, se je seveda s tem zakonom počakalo. Zakon, tak kot je, je odraz kompromisa. V volilnem sistemu je vedno potrebno iskati kompromis in v danem primeru, ko gre za oblikovanje volilnih okrajev, je to kompromis med različnimi kriteriji, ki so potrebni pri oblikovanju volilnih okrajev. Se pravi, eden od njih – v danem primeru je bil odločilni –, je število prebivalcev oziroma volivcev. Ostali kriteriji so zgodovinske povezave, pa dnevne migracijske povezave, skupni projekti, vse tisto, kar v zavesti ljudi oblikuje neke enote, ki so v Sloveniji dokaj ostro izražene zaradi same konfiguracije terena in seveda zaradi tega, ker je v Sloveniji od leta 1945 vse do osamosvojitve in še nekaj časa potem bila Slovenija razdeljena na sorazmerno majhno število tako imenovanih kardeljanskih občin, ki jih v določeni meri odraža še današnja ureditev upravnih enot. Vse to seveda je oblikovalo določene povezave, določene skupne interese in vsi ti so tisto, kar je potrebno upoštevati pri oblikovanju volilnih okrajev. V danem primeru, kot rečeno, se je iskalo kompromis, da bi se temu sledilo v kar največji možni meri. To je znotraj obstoječega volilnega sistema, znotraj obstoječe ustavne ureditve. Vemo, da imamo v ustavi kreiran člen, ki zapoveduje proporcionalni volilni sistem. Če bi hoteli res neke velike premike narediti, ki bi šli v smeri bolj stabilnega, kar bi potrebovalo gospodarstvo, bolj razvojnega volilnega sistema, kjer bi na dan volitev bilo tudi jasno, kdo je izvoljen in kdo je opozicija, pa bi bilo potrebno poseči v ustavo. Toda za to je potrebnih vsaj 60 glasov in to je naloga za kdaj drugič. Danes smo vezani na ustavni red in na obstoječ volilni zakon. To se pravi, vse, kar je mogoče narediti, je sprejeti tiste osnovne popravke, ki odpravljajo prav te največje razlike med volilnimi okraji. Zdaj pa samo nekaj besed o tem. Ves čas, ko se je to odvijalo, poslušamo, kako so te spremembe v korist SDS. To lahko reče samo nekdo, oprostite, ki res nima pojma o volilnem sistemu ali pa se dela, da nima pojma, in namerno zavaja. Kajti kateri pa so največji volilni okraji v Sloveniji? Prav tisti, v katerih so bili izvoljeni kandidati SDS; predsednik SDS Janez Janša je bil izvoljen v po številu volivcev in prebivalcev v največjem volilnem okraju, to je bil okraj Grosuplje. Delitev tega okraja, njegovo bistveno zmanjšanje sedaj pomeni, da bo v praksi on kot najbolj ugleden član stranke nagovarjal bistveno manjše število ljudi. Podobno je tudi v drugih velikih okrajih, kar pomeni, da je ta odločba Ustavnega sodišča in seveda na njej utemeljena sprememba, to se pravi delitev teh največjih volilnih okrajev, dejansko v škodo SDS. Kako potem lahko nekateri tukajle vztrajno trdijo, in to sem že enkrat zavrnil tudi na seji odbora, da je to v korist SDS? Oprostite, trditi, da če razdelimo volilni okraj, ki je največji in v katerem bo sedaj lahko, recimo, predsednik stranke nagovarjal bistveno manjše število ljudi in bo zato logično tudi iztržek za stranko nekoliko nižji, da je to v korist SDS – to lahko reče samo nekdo, ki ga vodi ali popolno neznanje ali pa preprosta človeška zavist in, če želite, tudi neumnost. Predlagal bi, da s tovrstno demagogijo nehamo. Okraji, taki kot so, so odraz konfiguracije terena, ki je danost, ki jo je treba objektivno upoštevati. Če daš prednost potem samo številu volivcev, dobiš popolnoma nelogične volilne okraje, ker smo si lahko na nekaterih poskusih, ki ga je pripravilo tudi ministrstvo v preteklosti, tudi ogledali. Pa so bili povezani med sabo deli Slovenije, ki zahtevajo 20-kilometrski ovinek, zato da prideš iz enega konca na drugi. To ni, oprostite, zaokrožen volilni okraj. Ali pa, da je na sredi kraja bila čez dva tisoč metrov visoka gora in podobno. To niso okraji taki, kot bi morali biti. Zato, kot rečeno, je zakon kompromis. Kompromis, narejen po največji možni meri, v dobri veri in predlagam, da ga sprejmemo. Če bo pa kdaj 60 glasov za drugačne, bolj radikalne spremembe, pa verjemite, da bi ob spremembi ustave, ki bi iskala ustrezen kompromis, ki bi bil razvojen, ki bi naredil stabilno ekonomsko okolje v Sloveniji, sam osebno in moja stranka z veseljem pri tem sodelovali. Ampak to je naloga za bodočnost.
Hvala lepa. Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane, spoštovani! Po več kot dveh letih Državni zbor očitno ne bo uspel uskladiti meja volilnih okrajev, tako kot to veleva odločba Ustavnega sodišča. V Listi Marjana Šarca sodimo, da zgolj minimalni popravki nekaj okrajev niso v duhu Zakona o volitvah v Državni zbor, saj v celoti gledano zelo velike razlike med posameznimi okraji, glede na število prebivalcev, ostajajo. Tako izpolnjevanje odločbe Ustavnega sodišča pač vidi stranka SDS, ki meje volilnih okrajev riše po svoji meri. To trdim zato, ker imam nekaj pojma o volilnih sistemih in ker smo to jasno dokazali tudi v razpravi na nedavni seji odbora. In riše okraje mimo strokovnih pravnih mnenj, mimo strokovnjakov s področja volilne geografije in seveda, kot po navadi, mimo usklajevanja z opozicijo. Meje spreminja tako, da skorajda nič ne spreminja, čeprav so pri več kot polovici okrajev odstopanja tolikšna, tudi precej precej več kot 15-odstotna, da to pomeni kršenje volilne pravice in to je povedano tudi v več ločenih mnenjih ob odločbi Ustavnega sodišča. Prikimavajo pa jim tudi nekateri izmed tistih, ki so še do nedavnega zagovarjali ukinitev volilnih okrajev in uvedbo prednostnega glasu. Rešitev, da bi volili poslanke in poslance Državnega zbora, tako kot volimo evroposlance, je bila dvakrat zrela za potrditev v tem parlamentu, žal ste jo nekateri pospremili s figo v žepu. Ampak v Listi Marjana Šarca odločilni vpliv z možnostjo podelitve prednostnega glasu še vedno zagovarjamo kot najbolj pošten način volitev tako za volivce kot kandidate. Prepričani smo, da bo prej ali slej takšna rešitev tudi uzakonjena. Z minimalnimi popravki meja volilnih okrajev snovalci niti ne skrivate svojih namenov utrditi in še povečati vpliv v okoljih, ki so tradicionalna volilna baza stranke SDS. Čeprav način volitev zadeva ves političen prostor in najširši krog državljanov, ste zožili in zaprli krog odločevalcev, saj je za spremembo meja volilnih okrajev dovolj navadna večina v parlamentu, pa se tako doseči širše politično soglasje niti niste trudili, ker pač ni bilo treba. V stranki, ki pokriva petino ali največ četrtino tistih, ki prihajajo na volitve, ste tako pomembno odločitev, kot je ta, kako bomo volili državljanke in državljani, torej vsi, ne samo privrženci SDS, volili, sprejeli skorajda sami ob delni pomoči koalicijskih strank, ki ste se očitno sprijaznile s SDS volilno matematiko. S popravki nas želite prepričati, da je trikrat večji okraj od drugega približno enako velik. Razumi, če moreš! Ne nazadnje je prav na to opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Trditev SDS, da s predlogom sledite sodbi Ustavnega sodišča, je zgolj manipulacija in zavajanje ne samo političnih strank, ampak tudi volivcev. Ne gre za kompromis. Gre za vsiljeno rešitev ene stranke. V Listi Marjana Šarca na logiko namišljenega izpolnjevanja odločbe Ustavnega sodišča, češ, naredimo nekaj, potem bomo pa videli, ne pristajamo. Zato predlaganih sprememb meja volilnih okrajev ne bomo podprli.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Ustavno sodišče je konec leta 2018 ugotovilo neustavnost volilne zakonodaje, saj so razlike v velikosti obstoječih volilnih okrajev prevelike in predvsem ne ustrezajo več merilu, da mora v vsakem volilnem okraju biti približno enako število prebivalcev. Ta različnost voljenih okrajev pa pomeni zlasti neenakost med kandidatkami in kandidati iste liste. Hkrati pa ne smemo pozabiti, da so se v zadnjih 30-ih letih občutno povečale tudi razlike v velikosti volilnih enot, kar predstavlja neposredno neenakost volilne pravice volivcev, vendar se o tem govori zelo malo. Po dveh neuspelih poskusih, da bi z ukinitvijo volilnih okrajev ter uvedbo relativnega, neobveznega prednostnega glasu rešili to vprašanje, imamo danes pred sabo predlog zakona, ki spreminja meje volilnih enot in meje volilnih okrajev. Po ugotovljeni neustavnosti volilne zakonodaje Socialni demokrati nobeni od možnih rešitev odprave neustavnega stanja vnaprej nismo nasprotovali, tudi morebitnim spremembam volilnih enot in volilnih okrajev ne. Ker pa gre pri tovrstnih spremembah volilne zakonodaje za pomembno politično in tudi družbeno vprašanje, je pomembno iskati čim širše soglasje političnih strank, kar pa terja predvsem dobronamernost, medsebojno zaupanje ter enakovredno vključenost političnih strank v iskanju rešitev. Pri snovanju zakonskih rešitev, ki so danes pred nami, slednjega zagotovo ni bilo. Socialni demokrati podobno kot preostali del opozicije nismo bili vključeni v pripravo teh sprememb, temveč je koalicija na čelu z največjo vladno stranko vodenje in pripravo volilne zakonodaje prevzela v svoje roke. Ko je padla koalicijska odločitev, kakšen naj bo predlog sprememb, pa ste k sodelovanju povabili še nas v opoziciji, vedoč, da ne potrebujete naše podpore in si zakon lahko izglasujete sami. Ste ravnali na način, kot si predstavljate sodelovanje, ki je očitno daleč od neke enakovredne vključenosti. Kot rečeno, predlog zakona spreminja meje volilnih enot in meje volilnih okrajev. Socialni demokrati ocenjujemo, da je daleč najboljša rešitev tega zakonskega predloga ta, da se spreminjata meji 4. in 6. volilne enote na način, da bodo volilne enote poslej mnogo bolj uravnotežene in primerljive po svoji velikosti. Praktično nihče ne omenja tega, ampak ni vseeno, če se 11 poslank in poslancev izvoli v volilni enoti, ki šteje 200 tisoč volivk in volivcev, in če se 11 poslank in poslancev izvoli v volilni enoti, ki šteje skoraj 230 tisoč volivcev. Tako občutne razlike v velikosti volilnih enot pomenijo neenako volilno pravico med volivci, saj je moč volilnega glasu volivca v najmanjši volilni enoti občutno večja, kot moč volilnega glasu v največji volilni enoti. Ta del se nam zdi izjemno pomemben, saj gre v kontekstu odločbe Ustavnega sodišča, čeprav ga niti sam predlagatelj v uvodu predloga zakona niti izrecno ne omenja, kar je ironično in samo zase govori, katere spremembe so pravzaprav ključne za predlagatelja zakona. Prioriteta predlagateljev, predvsem iz največje vladne stranke, so zgolj popravki nekaterih obstoječih volilnih okrajev. Zakaj govorimo o popravkih? Ker resnega truda, da bi pripravili predlog, s katerim bi skušali bolj slediti intenci ustavne odločbe ter v večji meri uravnoteženosti velikosti volilnih okrajev, dejansko ni bilo. Tako smo danes priča predlogu, po katerem se volilni okraji po svoji velikosti še vedno zelo razlikujejo in v veliki meri precej odstopajo od neke povprečne velikosti volilnega okraja. Ne moremo se znebiti tudi občutka, da smo poslanke in poslanci dobili predloge volilnih okrajev, ki so jih pripravili v SDS in so ukrojeni predvsem po željah njenih poslank in poslancev. Lahko rečem, da so nove meje volilnih okrajev zapisane v rumeno-modri barvni kombinaciji. Že res, da se razmerje velikosti med najmanjšim in največjim volilnim okrajem nekoliko približuje in je predlagano razmerje 1 : 2,7, vendar tudi v tem primeru težko govorimo o okrajih s približno enakim številom prebivalcev. Po oceni Socialnih demokratov predlagatelji zakona hodite po tankem ledu. Če bo takšen predlog sprejet, je zelo verjetno, da bo posredovan v ustavno presojo Ustavnemu sodišču. Zato je izključno vaša odgovornost, spoštovani predlagatelji, zlasti iz SDS, da je ta zakonski predlog v skladu z ustavo. Očitno je, kljub temu da imate možnost, da bi prinesli pred poslance relativno majhne popravke volilnih okrajev, in da imate danes možnost, da bi tudi to zakonodajo spremenili, tako kot sledi odločbi Ustavnega sodišča, delate ravno drugo. Zato Socialni demokrati takemu predlogu ne bomo dali svoje podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji k prehodni in končni določbi niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VOLITVAH V DRŽAVNI ZBOR v okviru skrajšanega postopka. Predlog zakona sta v obravnavo zboru predložila poslanca Felice Žiža in Ferenc Horváth. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja Feliceju Žiži.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani minister! Egregio Presidente della Camera di Stato, grazie per la parola. Un cordiale saluto a tutti presenti. Tisztet Hölgyeim és Uraim! Pripadnice in pripadniki avtohtone italijanske in madžarske narodne skupnosti imamo v zadnjih letih kar nekaj težav glede uveljavitev naše aktivne in pasivne volilne pravice glede volitev poslanca italijanske in madžarske narodne skupnosti v Državnem zboru. V zadnjih 30-ih letih nam je bližje večinski volilni sistem, ki ga že ves čas uporabljamo za volitve občinskih svetnikov italijanske in madžarske narodne skupnosti ter za volitev članov v svete občinskih samoupravnih narodnih skupnosti na narodno mešanih območjih. Uporabljajo ga tudi v veliko evropskih držav, in to tam, kjer pripadniki avtohtonih narodnih skupnosti imajo enega pripadnika, ki je izvoljen v njihov nacionalni svet. Ta isti zakon oziroma način volitev po večinskem volilnem sistemu uporabljajo tudi na Hrvaškem, kjer pripadniki italijanske in madžarske narodne skupnosti izvolijo po enega pripadnika v Hrvaški sabor. Zato smo poslanci avtohtone italijanske in madžarske narodne skupnosti pripravili predlog zakona oziroma ta zakon je že bil v prvem predlogu priprave zakona pred skoraj 30-imi leti, leta 1992. Takrat je pa seveda pri obravnavi padla odločitev za prezapleteni Borda sistem. Borda sistem, vam bom na kratko obrazložil, kako deluje, da se vidi, koliko je res zapleten. V tem trenutku, torej z veljavnim zakonom, pripadniki, volivci avtohtonih narodnih skupnosti, ko dobijo glasovnico, morajo označiti prednostni vrstni red kandidatov na glasovnici, s številkami seveda, in za vsako prvo mesto, ki ga prejme kandidat, dobi toliko točk, kolikor je kandidatov na sami glasovnici. Za vsako naslednje mesto pa dobi eno točko manj. Nato se točke seštejejo in kandidat, ki je dobil največje število točk, je zmagovalec in je izvoljen kot poslanec. Dogaja se pa to, da večkrat naši pripadniki, volivci italijanske in madžarske narodne skupnosti, zamenjajo izbiranje kandidatov po prednostnem vrstnem redu s kasnejšim točkovanjem samih kandidatov. In kaj naredijo? Svojim kandidatom, tistim, ki jih v bistvu vidijo kot njihovega glavnega izbranega kandidata, dajo kar točke; torej podelijo točke kandidatom, kar učinkuje nasprotno, obratno z njihovo dejansko voljo in s tem uvrstijo svojega zbranega kandidata na zadnje mesto. Zaradi tega smo se potem odločili po dolgih letih debat v naših krogih, seveda italijanske in madžarske narodne skupnosti, da oba poslanca pripraviva Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah v Državni zbor, ki uvaja volitev za poslanca obeh narodnih skupnosti po večinskem volilnem sistemu. Razlika bi bila ta, da bi volivec, pripadnik avtohtonih narodnih skupnosti, glasoval samo za enega kandidata, s tem da bi obkrožil zaporedno številko, ki je pred imenom in priimkom kandidata samega. Zmagal bi tisti kandidat, ki bi zbral največje število glasov, ne pa točk, tako kot je bilo prej v Borda sistemu. V samem predlogu zakona predlagamo tudi spremembo števila podpisov volivcev, pripadnikov avtohtonih narodnih skupnosti. Od sedanjih 30 podpisov, ki so potrebni za kandidaturo za poslanca, bi morali kandidati zbrati najmanj 1,5 odstotka vseh podpisov volivcev, ki imajo pravico glasovanja na volitvah za poslanca italijanske in madžarske narodne skupnosti. Skratka, to je sprememba zakona, kar se tiče volilne zakonodaje za pripadnike avtohtonih narodnih skupnosti. V samem predlogu zakona so pa tudi predlogi, ki jih je predlagala Državna volilna komisija, in predlogi, ki jih je predlagal Varuh človekovih pravic Republike Slovenije. Na tej točki se bi želel zahvaliti ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku za sodelovanje in za pomoč pri pripravi samega zakona. Bi se pa želel zahvaliti tudi predhodniku, torej prejšnjemu ministru za javno upravo, Rudiju Medvedu, s katerim pa smo začeli pripravljati ta zakon. Ne nazadnje bi se želel zahvaliti tudi direktorju Državne volilne komisije Dušanu Vučku in vsem poslanskim skupinam in poslancem, poslankam in poslancem, ki so tekom [[…]]
Hvala lepa, spoštovani kolega Žiža, malo smo že s časom [[…]]
Torej predlagam, da se predlog zakona sprejme. Hvala.
Spoštovani kolegice in kolegi, predvsem vodje poslanskih skupin, če dobim vaše soglasje, pa prosim, da se obrnete na generalno sekretarko, lahko tudi skrajšamo čas med prekinitvijo seje in glasovanjem na primer na 10 ali 15 minut. Naslednji ima besedo mag. Branko Grims, ki bo predstavil poročilo Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo.
Hvala za besedo. Vsem še enkrat prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je tudi ta predlog zakona obravnaval na svoji nujni seji dne 11. februarja 2021. Tako kot je bilo to storjeno že tu danes, je tudi na seji odbora predstavnik predlagateljev poslanec Felice Žiža poudaril, da je volilni sistem, tak kot je sedaj bil za izvolitev predstavnikov narodnih skupnosti, zapleten, da ga ljudje ne razumejo, da je v nekaterih potezah v očeh ljudi nelogičen, in predlagal poenostavitev v enokrožni večinski volilni sistem. Poleg tega smo potem obravnavali tudi predlog republiške volilne komisije, ki je predlagala amandma in en amandma je predlagala tudi Vlada Republike Slovenije. Na koncu smo vsa ta besedila teh predlogov preoblikovali in jih združili v enoten, sporazumno oblikovan amandma, ki sem ga potem predlagal v sprejem in je bil tudi sprejet s podporo velike večine poslank in poslancev, se pravi brez glasu proti. Vse, kar se je sprejemalo, se je sprejemalo seveda z absolutno dvotretjinsko večino, tako kot to zahteva slovenska ustava, in tudi končno besedilo zakona se je sprejemalo po enakem postopku. Se pravi, za sprejem bi potrebovali najmanj 13 glasov, dosegli smo jih 17, dva pa sta bila proti. Se pravi, da je v drugi fazi obravnave bil predlog zakona sprejet. Razloga za to sta dva. Prvi, da se omogoči predstavnikoma narodne skupnosti, da poenostavijo volilni sistem, ki je bil na nek način unikum, tako kot je pravzaprav celoten naš volilni sistem, zapisan v obstoječem volilnem zakonu, unikat na tem svetu. Ta sistem, ki je bil s točkovanjem uporabljen pri volitvah manjšincev, je morda delno primerljiv s tistim single transferable vote oziroma prenosljivim glasom, kot ga pozna irska volilna zakonodaja pa še nekatere zelo eksotične rešitve drugod po svetu imajo nekaj podobnih elementov. Točno takega pa moram reči, da nisem našel nikjer. Ravno tako, kot točno takega sistema volitev, kot ga imamo v Sloveniji, ko imamo volilne enote in znotraj njih še volilne okraje in gre v bistvu za neko obliko kombiniranega volilnega sistema, tudi ne boste našli nikjer. Tisto, kar je poleg obstoječe poenostavitve bil tudi argument za, je bil ta predlog, ki ga je pripravila republiška volilna komisija in je upošteval tudi pripombe informacijske pooblaščenke. Dopolnila ga je potem s svojim amandmajem še Vlada. Gre za to, da se bo sedaj volilno zakonodajo preuredilo tako, da bo omogočena tudi stalna internetna povezava, da bo omogočen stalen nadzor, da bo omogočeno stalno povezovanje baz podatkov in vse to ob spoštovanju, kot veste, v Sloveniji zelo rigoroznih zahtev pač pravnega reda, ko gre za obdelavo občutljivih osebnih podatkov in seveda za njihovo hrambo. Kot rečeno, na koncu je bil sprejet glede tega amandma, ki je povzemal vse najboljše rešitve, ki so bile v prej danih predlogih, in na koncu je bil potrjen tudi zakon v celoti. Predlagam, da ga z ustrezno, se pravi absolutno dvotretjinsko večino, sprejmemo kot najboljši možen kompromis v danem ustavnem redu tudi danes tu.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja Vlade dajem besedo ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku.
Hvala, predsednik. Spoštovani poslanke in poslanci! Vlada je ta predlog obravnavala na svoji seji 21. januarja 2021. Ob vseh predstavljenih pozitivnih oziroma koristnih spremembah dodano pozdravljamo – po našem mnenju – ustrezno naslovitev priporočila Varuha človekovih pravic, ki ga je izpostavil v več svojih letnih poročilih, torej da se tudi osebam, ki jim je manj kot 10 dni pred dnem glasovanja nepredvideno odvzeta prostost zaradi torej zdravljenja oziroma so sprejeti na zdravljenje v bolnišnico in podobno, omogoči učinkovito uresničevanje volilne pravice. V skladu s tem Vlada predlog podpira in nima pripomb. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Dr. Matej T. Vatovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Najlepša hvala, predsednik, še enkrat. Lep pozdrav vsem! V Levici smo tudi o tem predlogu, se pravi, ko so se začela posvetovanja pri predsedniku republike, želeli dobiti nekako informacijo tudi iz prve roke in se o tem posvetovali oziroma jaz osebno sem se posvetoval s številnimi pripadniki avtohtone italijanske narodne skupnosti kot prebivalec dvojezičnega območja oziroma območja, kjer ta avtohtona skupnost živi. Na podlagi teh pogovorov smo ugotovili, da se absolutno vsi strinjamo, da je Borda sistem zastarel, okoren in da ga je potrebno zamenjati. Da pa ima tudi enokrožni večinski sistem svoje težave. Lahko privede do paradoksov, vsekakor pa lahko privede do tega, da ima izvoljeni predstavnik, bom rekel, ne ravno prepričljiv delež glasov. Za podkrepitev teh kritik, namreč ta predlog zakona smo obravnavali že na dveh delovnih telesih v preteklih tednih, na Komisiji za narodni skupnosti in na Odboru za notranje zadeve, kot je predsednik prebral poročilo, bi izpostavil samo nekaj stvari. Ker moramo tudi razumeti, da tudi narodni skupnosti – oziroma govorim o italijanski narodni skupnosti – nista popolnoma enotni glede te rešitve. Mnenje Obalne samoupravne skupnosti CAN Costiera ni bilo sprejeto z neko predhodno in tudi široko razpravo med celotno italijansko narodno skupnostjo. Se pravi, ni bilo pogovorov, srečanj z volivci, soočenj, vključevanja različnih deležnikov, društev, predsednikov italijanske skupnosti, Italijanske unije, če želite, in tako naprej. Tako je, recimo, izolska samoupravna narodna skupnost na svoji seji, to je bila, mislim da, 5. redna seja 27. junija 2019, sprejela nekaj sklepov. Odločala je, da je absolutno potrebno opustiti Borda sistem. Razpravljali so tudi o tem, da imajo težave z enokrožnim sistemom zaradi že prej omenjenih razlogov. Svetniki so debatirali tudi o tem, da bi enokrožni večinski sistem deloval negativno predvsem za predstavnike iz manjših občin, kot je, recimo, občina Ankaran. Svet se je ob glasovanju opredelil za opustitev sistema Borda in predlagal sprejetje dvokrožnega večinskega sistema. Za to je glasovalo pet svetnikov, dva sta se vzdržala in en je bil proti. Temu je sledila sicer ena razprava med pripadniki, ki ga je organizirala Italijanska unija in to je bilo potem to. Potem je Obalna samoupravna skupnost pač sprejela mnenje, kakršnega je. To poudarja tudi nekdanji poslanec Aurelio Juri, pripadnik italijanske narodne skupnost. Včeraj je bilo v La Voce del Popolo objavljeno njegovo pismo uredništvo, kjer je izpostavljal, da pač niso bili upoštevani vsi glasovi. Za zaključek bi prebral eno misel enega od pripadnikov italijanske narodne skupnosti, ki govori o tem, kako bi moral večinski del prebivalstva upoštevati in vključevati pripadnike narodnih skupnosti. Pravi: »Prava izpolnitev pravic narodnih skupnosti se bo lahko realizirala le takrat, ko bodo tudi ostali politični subjekti, stranke in politiki večinskega prebivalstva, vzeli kot svoja prizadevanja narodnih skupnosti. Če želimo, da se narodni skupnosti lahko razvijata in prosperirata, morata biti sprejeti na vseh nivojih in razumljeni kot lastni in ne kot tujek, ki si mora sam pisati pravila igre in preživeti v svojem rezervatu. Država mora postati nosilec interesov narodnih skupnosti in mora zagotoviti najboljši zakonodaji okvir, ki bo omogočal polno reprezentativnost predstavnikov narodnih skupnosti, izvoljenih z največjo možno večino. Država mora zagotoviti, da bo politična participacija čim večja in čim bolj dostopna, predvsem za tako majhne skupnosti, kjer moč teži k temu, da se koncentrira v rokah peščice vseh.« Vse to podkrepi našo kritiko; kritiko, ki je daleč od tega, da bi bila kaprica stranke večinskega prebivalstva, ampak izhaja iz tega, da smo pri oblikovanju našega stališča se oprli predvsem na ljudi, na predstavnike narodnih skupnosti in ne samo na pisna stališča institucionalnih svetov samoupravnih skupnosti. Ti ljudje, ki se ne strinjajo s predlagano spremembo, ker je pomanjkljiva, ima demokratični deficit in pomeni utrjevanje moči že izvoljenih funkcionarjev ter omejevanje konkurence ter politične participacije, žal niso uspeli dobili drugega glasu. Zato smo v Levici prisluhnili tem ljudem in tega zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Spoštovani kolegice in kolegi, obveščam vas, da sem dobil soglasje vodij poslanskih skupin, da pavzo skrajšamo s 30 minut na 10 minut. Tako prosim vse poslanske skupine, da obvestite poslanke in poslance, da bo pavza krajša. Naslednji ima besedo Blaž Pavlin, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat. Pred nami je Predlog sprememb Zakona o volitvah v Državni zbor, ki ga predlagata poslanca narodnih skupnosti Felice Žiža in Ferenc Horváth. V naši poslanski skupini smo se srečali s predlagateljem zakona, ki nam je predstavil težave pri dosedanjih volitvah in sam predlog zakona. In kakšne so rešitve tega zakona? Predlog zakona predlaga spremembo oziroma ponastavitev načina volitev poslancev pripadnikov italijanske in madžarske narodne skupnosti v Državni zbor. Za volitve poslancev narodne skupnosti predlog ne določa več tako imenovanega Borda sistema, ampak enokrožni večinski sistem. Že dolgo se pojavljajo želje po ponastavitvi sistema, saj morajo sedaj volivci v tem sistemu glasovati tako, da pred priimkom in imenom kandidata označijo prednostni vrstni red kandidatov s številkami od ena naprej. Izvoljen je tisti kandidat, ki je dobil največje število točk. Pojavljajo se dvomi, saj volivci pogosto ne vedo, ali ob izbranem kandidatu zapisati najvišjo številko v smislu dodelitve najvišjega števila točk ali zapisati številko ena kot določitev prednostnega vrstnega reda. Predlaga se tudi dvig zahtevanega števila podpisov za kandidaturo, in sicer 1,5 procenta števila volilnih upravičencev, ki so imeli pravico glasovati na prejšnjih volitvah. Do sedaj je bilo za vložitev kandidature potrebnih 30 podpisov. S tem se nekako povečuje število glasov, potrebnih za vložitev same kandidature. Zakon vsebuje tudi nekatere druge spremembe, ki so bolj tehnične narave in jih je predlagala Državna volilna komisija, z njimi pa se izboljšuje sam volilni proces. Tako se podaljšuje rok, v katerem lahko stranke podajo predloge za člane volilnih odborov. Do sedaj je bilo to 10 dni po razpisu volitev, po novem bo to 15 dni. To pomeni, da bodo lahko predlagali kandidatke in kandidate in za člane volilnih odborov za volišča, ki jih bo predhodno že določila okrajna volilna komisija. Zakon tudi ustrezno naslavlja priporočila Varuha človekovih pravic, ki v svojih letnih poročilih večkrat pozval po spremembi volilne zakonodaje. Tako se za volivce, ki jim je nepredvidljivo vzeta prostost tik pred volitvami ali so sprejeti v bolnišnico oziroma socialnovarstveni zavod, po novem določa, da lahko glasujejo po pošti, če pet dni pred glasovanjem to sporočijo okrajni volilni komisiji ter predložijo ustrezno dokazilo. V zakonu so tudi nekatere rešitve, ki bodo omogočale povezljivost enotnega informacijskega sistema za podporo volitvam in referendumom, ki ga pripravlja Državna volilna komisija, z evidenco volilne pravice, ki jo vodi Ministrstvo za notranje zadeve. Nov sistem bo tako omogočil avtomatično preverjanje kandidatov za volitve v Državni zbor, pa tudi kandidatov za člane volilnih odborov. V Novi Sloveniji še posebej pozdravljamo take in podobne rešitve, ki pripomorejo k večji digitalizaciji procesa volilnih opravil. V prihodnosti verjetno lahko računamo tudi na digitalno vlaganje tako kandidatur za kandidate na volitvah kot tudi za člane volilnih odborov. Poslanci Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, minister, kolegice poslanke in poslanci! Predstavnika italijanske in madžarske narodne skupnosti sta v zakonodajni postopek vložila predlog zakona, ki vsebuje podobne rešitve, kakršne smo v Poslanski skupini SAB skupaj z ostalimi sopredlagatelji predvideli že dvakrat, zadnjič pred dvema mesecema. Takrat smo namreč želeli spremeniti postopek državnozborskih volitev na način, ki je predvideval uvedbo preferenčnega glasu in odpravo volilnih okrajev. V SAB menimo, da bi le s preferenčnim glasom volivkam in volivcem omogočili odločilen vpliv na razdelitev mandatov, hkrati pa bi z odpravo volilnih okrajev implementirali odločbo Ustavnega sodišča. Pred več kot dvema letoma je namreč Ustavno sodišče ugotovilo, da trenutna velikost volilnih okrajev ne ustreza več nobenemu merilu iz 20. člena Zakona o volitvah v Državni zbor. Posledično trenutna ureditev volilne zakonodaje ni popolnoma skladna z ustavnim načelom pravne države. Za naš predlog zakona, ki bi neskladnost z ustavo odpravil, pa na žalost ni bilo dovolj močne politične volje. Predlog novele spreminja volilni sistem volitev poslancev italijanske in madžarske narodne skupnosti. Gre za poenostavitev sistema, ki se namesto po načinu sistema Borda uvaja enokrožni večinski volilni sistem. Tak sistem bo za volivce bolj razumljiv, saj bo volivec glasoval samo za enega kandidata. Olajšano pa bo tudi ugotavljanje rezultatov volitev. Predlog pa vsebuje tudi nekatere druge rešitve, ki bodo omogočile lažje izvrševanje tako aktivne kot pasivne volilne pravice. Nekaj dopolnitev, ki bodo izboljšale samo organizacijo in izvedbo volitev, je predlagala tudi Državna volilna komisija. Vzpostavlja se namreč pravna podlaga, ki bo omogočila povezljivost enotnega informacijskega sistema za podporo volitev z evidenco volilne pravice, ki jo vodi Ministrstvo za notranje zadeve, delo Državne volilne komisije bo na tak način bistveno olajšano, saj bo sistem omogočal avtomatično preverjanje kandidatk in kandidatov. Političnim strankam bo v skladu z novelo na voljo pet dodatnih dni za posredovanje predlogov za člane volilnih odborov okrajni volilni komisiji. V praksi se je namreč izkazalo, da je tridnevni rok prekratek in političnim strankam predstavlja težave, tako pa bodo lahko podale predloge za konkretna volišča, ki jih določi okrajna volilna komisija. Z novelo zakona se ureja tudi volilna pravica tistim osebam, ki jim je bila prostost odvzeta kasneje kot 10 dni pred glasovanjem. Varuh človekovih pravic že vrsto let opozarja, da je tem osebam kršena volilna pravica, saj jim je v tem primeru onemogočena participacija na volitvah. Rok, v katerem morajo okrajno volilno komisijo obvestiti o nameri glasovanja, se z 10-ih dni skrajšuje na 5 dni. V Poslanski skupini SAB pozdravljamo predlagane rešitve in bomo predlog zakona podprli, vendar si želimo korenitejših sprememb volilne zakonodaje in si bomo za to prizadevali tudi v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Zakon, ki urejajo pravico do glasovanja, in določbe za uveljavljanje te pravice so v demokratični vladavini temeljni. V demokraciji je pomembno določiti, kako, kdo, komu in zakaj je potrebno oddati glasove. Zakon o razporejanju tistih, ki imajo volilno pravico, in zakon o načinu, na katerega se pravica do glasovanja podeljuje, sta osnovna zakona republike. Volilni zakoni so zakoni, ki urejajo procese, v katerih se volilne preference izražajo kot glasovi, prevedeni v porazdelitev avtoritete oblasti. Vloga in pomen spreminjanja volilnega sistema sta v politiki in javnosti pogosto precenjena. Volilni sistem sicer lahko prispeva k utrjevanju in poglabljanju demokratičnosti neke države, vendar je njegov vpliv pri tem omejen. Poglavitni spremembi obravnavanega predloga zakona se nanašata na spremembo volilnega sistema poslancev manjšin oziroma narodnih skupnosti ter na spremembe, ki jih je za lažje uresničevanje volilne pravice predlagala Državna volilna komisija in se nanašajo na tehnologijo izvedbe volitev. Med sisteme preferenčnega glasovanja spadajo tudi sistemi rangiranja, pri katerih volivci razvrščajo kandidate glede na preferenco od najbolj sprejemljivega do najmanj zaželenega. Volivec s tem, ko razvrsti kandidate po sprejemljivosti, med njih razdeli določeno število točk. Sem spada tudi Borda sistem, po katerem se volita poslanca narodnih skupnosti v Državnem zboru. Dosedanja praksa kaže, da je tak sistem preveč zapleten, zato ga je potrebno nadomestiti z enostavnejšim. Zadevo je treba urediti tako, da glasovanje za volivca ne bo zapleteno, ne bo povzročalo preveč neveljavnih glasovnic in bo omogočalo hitro ugotavljanje volilnih izidov. Poslanci Poslanske skupine Desus menimo, da je enokrožni večinski volilni sistem za volitve poslancev italijanske in madžarske skupnosti prava odločitvena izbira. Izhajamo predvsem iz dejstva, da je volilnih upravičencev italijanske narodnosti le 2 tisoč 800, madžarske narodnosti pa 6 tisoč. Še posebej pa je za nas pomembno, da sta avtorja predloga aktualna poslanca obeh narodnih skupnosti. Drugi sklop predlaganih sprememb pa se nanaša na opozorila Državne volilne komisije, ki je pristojna in dolžna izvajati, nadzorovati in usklajevati volilne postopke. Z njimi se zagotavlja, da volitve v naši državi potekajo legalno. V bistvu gre za odpravo pomanjkljivosti in nedorečenosti veljavne volilne zakonodaje ter neskladij veljavnih določil s ciljem izboljšanja izvedbe volitev in uresničevanjem tako aktivne kot pasivne volilne pravice. Tudi ta sklop sprememb poslanci Poslanske skupine Desus soglasno podpiramo. V demokratičnih državah se volitve zmagujejo tako, da se politične stranke in drugi nosilci list kandidatov uspešno prilagodijo predpisanemu volilnemu sistemu. Na seji matičnega delovnega telesa Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo so bile zakonske spremembe potrjene s 17 glasovi za in samo dvema glasovoma proti. To nakazuje, da je povsem realna možnost, da bo tudi na današnji seji dosežena potrebna dvotretjinska večina. Poslanci Poslanske skupine Desus bomo tej večini v prid prispevali vse svoje glasove. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani! Pred seboj imamo novelo zakona, ki sta jo v parlamentarno proceduro vložila poslanca italijanske in madžarske narodne skupnosti, ki jo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke toplo pozdravljamo. Predlog sicer v medijih ni bil deležen neke velike pozornosti, kljub temu pa je zelo pomemben. Tudi parlamentarna komisija za narodni skupnosti in mnogi ostali podpirajo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah v Državni zbor, s katerim se med drugim predlaga poenostavitev sistema volitev predstavnikov tako madžarske kot tudi italijanske narodne skupnosti. Namen je, da se stremi k enostavnemu, učinkovitemu in demokratičnemu načinu. V praksi se je tekom let pokazalo, da imajo pripadniki narodnih skupnosti že več kot 28 let težave, probleme pri uveljavljanju pasivne in aktivne volilne pravice. Trenutno veljavni, tako imenovani Borda sistem, je v teoriji cenjen in priznan, a vendarle na papirju oziroma na volišču volivcem nerazumljiv, dokaj zakompliciran, prezapleten in tako rekoč zastarel. Pereč problem je v tem, da se volivci večkrat nehote zmotijo in zamenjajo uvrščanje kandidatov po prednostnem vrstnem redu s poznejšim točkovanjem, kar lahko vodi v možnost zlorabe. Na ta konfuzen način, ker pride do pomot in napak, kandidata namesto na prvo mestu, uvrstijo na zadnje mesto ali v obratni smeri, kljub temu da si preberejo navodila glede glasovanja, kar ustvarja čisto zmedo in kaos. Sedaj se predlaga bolj demokratičen, enokrožni večinski volilni sistem, ki je že v veljavi pri volitvah občinskih svetnikov pripadnikov manjšin. S tem bo tudi manj nerazumevanja pri ugotavljanju konkretnih volilnih izidov. Novost je tudi, da bo moral kandidat za nastop na volitvah namesto 30 podpisov, ki veljajo tako za italijansko kot za madžarsko narodno skupnost, zbrati podpise 1,5 procenta volilnih upravičencev. Da je zadeva sporna, priča tudi dejstvo, da je bilo zaradi sistema Borda v preteklih letih na sodišču vloženih kar nekaj tožb. Nekateri pa so še vedno bolj naklonjeni uvedbi dvokrožnega večinskega volilnega sistema, ki je odraz volje absolutne večine, kar se jim zdi bolj legitimno. Pomembna se nam zdi rešitev, da mora vložena lista kandidatov poleg osebnih podatkov vsebovati rojstne podatke in EMŠO, kar bo omogočilo bolj učinkovito preprosto preverjanje vloženih kandidatur. Zbirka Državne volilne komisije se tako neposredno računalniško poveže z evidenco volilne pravice. Varuh človekovih pravic se je tudi zavzel, da bo tudi pripornikom, osebam, ki se zdravijo v bolnišnici, ali osebam, ki so v domu za starejše občane, omogočeno uresničevanje volilne pravice. Slednja rešitev ne bo povzročila nesorazmernega povečanja stroškov. Če sporočijo okrajni volilni komisiji najkasneje 5 dni pred glasovanjem, lahko glasujejo po pošti, s tem da morajo priložiti ustrezno dokazilo, potrdilo oziroma odločbo. Menim, da je sedaj ravno pravi čas, da se uredijo tiste določbe zakona, ki izboljšujejo organizacijo, izvedbo volitev ter uveljavljajo tiste rešitve, ki so se tekom prakse izkazale za dobrodošle na predlog Državne volilne komisije. V Slovenski nacionalni stranki bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Ferenc Horváth bo predstavil stališče Poslanske skupine italijanske in madžarske narodne skupnosti.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik! Spoštovani gospod minister! Spoštovani kolegice in kolegi! Vodja naše poslanske skupine gospod Žiža je dejansko veliko o teh zadevah povedal, zato ga ne bi tudi želel ponavljati. Danes upam, da se bo ena dolga zgodba nekako končala, ker že, lahko rečemo, da si dejansko desetletja nekako prizadevajo predstavniki tako italijanske kakor tudi madžarske narodne skupnost, da bi spremenili način izvolitve poslanca v Državni zbor Republike Slovenije. Vendar večkrat v preteklosti za to ni bilo dovolj politične volje tukaj v Državnem zboru, saj vemo, da gre za dvotretjinski zakon. Borda sistem je, verjamem, tako kot je predhodnik pred menoj povedal, v teoriji mogoče zelo dobra zamisel, v praksi pa to je delovalo velikokrat zelo zapleteno. Če smo iskreni, včasih tudi člani volilne komisije niso točno vedeli, kako je potrebno glasovnico pravilno izpolniti. Ker so v življenju enostavne rešitve velikokrat najboljše, sva se zato nekako tudi odločila, da predlagava spremembo volilnega sistema, in sicer na enokrožni večinski volilni sistem. Pomembno je tudi povedati, da sta to rešitev podprli obe krovni organizaciji, tako Obalne samoupravne narodne skupnosti celo z enotnim glasovanjem, medtem ko je Svet Pomurske madžarske samoupravne narodne skupnosti pri tem vprašanju sicer bil razdeljen, ampak večinsko so tudi bili za spremembo tega sistema. Tako lahko rečemo, da je cel proces bil izveden v soglasju s predstavniki in pripadniki obeh avtohtonih narodnih skupnosti. Na tem mestu bi se tudi rad zahvalil gospodu ministru Boštjanu Koritniku kakor tudi njegovemu predhodniku gospodu Rudiju Medvedu, s katerim smo dejansko to pot začeli hoditi in upam, da jo bomo danes tudi končali. Hvala lepa tudi Državni volilni komisije, ki je k temu predlogu pristopila zelo pozitivno. Glede na konstruktiven dialog, ki smo ga zasledili tako na Komisiji za narodni skupnosti kakor tudi na matičnem delovnem telesu, verjamem, da bomo danes oziroma da boste z dvotretjinsko večino to spremembo tudi podprli. Zato bi se rad tudi zahvalil vsem poslanskim skupinam, vsem poslancem. In, kot sem že povedal, upamo, da bomo danes to zgodbo zaključili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Še enkrat vsem lep pozdrav! Zakon, ki je pred nami, ne samo da upošteva voljo, ki jo je izrazila narodna skupnost, in sicer obe z ustreznim glasovanjem, ampak sedaj s sprejetim amandmajem tudi bistveno olajšuje uvedbo elektronskih sistemov v nadzor in izvedbo volitev in s tem samo izvedbo volilnih postopkov. Kar se tiče volilnega sistema za volitev predstavnikov narodnih skupnosti, je bil doslej tak, da je bil v teoriji zelo v redu, v praksi pa težko razumljiv in je ljudi večkrat tudi zavedel. Volilna teorija pozna veliko takih rešitev, ki so na papirju zelo v redu, v praksi pa ljudem težko razumljive. Mogoče en zanimiv podatek. Ne boste verjeli, da celo nemška izvedba kombiniranega volilnega sistema je po anketah, ki jih Nemci sami delajo sproti, pa se uporablja že desetletja in desetletja, nerazumljiv kar precejšnjemu številu ljudi, ki se giblje tam tja celo do ene tretjine tistih, ki bodisi potem obstruirajo glasovanje, se ne udeležijo volitev, ali pa pač volijo tako, da pravzaprav niti ne razumejo povsem učinka svojega drugega glasu. Zaradi tega je seveda jasno, da je potrebno, ko se opredeljuje volilna zakonodaja, slediti rešitvam, ki so ljudem preproste, ki so jim blizu, ki so jim razumljive, ki jim potem omogočajo tudi dejansko demokratično odločanje. Demokracija, ko gre za volitve, zahteva veliko elementov. Prvi in osnovni je seveda svoboda javne besede, da imajo ljudje prave informacije. Potem sama izvedba volitev, ki mora biti brezhibna, njen nadzor in tudi način glasovanja in potem izraženi volilni rezultati. Tudi to mora biti ljudem razumljivo, kajti sicer izgubijo zaupanje v sistem volitev, se jih bodisi ne udeležijo ali pa prihaja potem do zapletov, do tožb, do napak. Vse to se sedaj s predlaganim zakonom v največji možni meri znotraj obstoječega ustavnega reda, ki je problem zase, vendarle izboljšuje. Sam volilni sistem, tako kot bo uveden po tem predlogu, je preprosto enokrožni večinski volilni sistem, tako kot ga vsi dobro poznajo, če ne drugače vsaj iz lokalnih volitev, in je vsakomur preprost in razumljiv. Po drugi strani se bo s spremembo volilne zakonodaje s tem amandmajem, ki je bil sprejet na Odboru za notranjo politiko, uveljavila možnost za izvedbo posameznih postopkov po elektronski poti in po drugi strani tudi za stalno medsebojno komunikacijo različnih ravni pri izvedbi in pri nadzoru volitev, vse ob doslednem spoštovanju – v Sloveniji sicer zelo stroge – zakonodaje, ki ureja pač zbirke podatkov, predvsem zbirke osebnih podatkov, ki so občutljivi, in potem tudi opredeljuje, koliko časa in za kakšen namen se lahko te zbirke uporabljajo in koliko časa se hranijo. Vse to so razlogi, da bomo v Poslanski skupini SDS predlagani zakon danes soglasno podprli.
Hvala lepa. Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Hvala, predsednik. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Spremembe volilne zakonodaje za volitve poslancev italijanske in madžarske narodne skupnosti v Državni zbor imamo v zadnjem letu že tretjič na dnevnem redu. Predlagane rešitve so bile namreč talec širših sprememb Zakona o volitvah v Državni zbor, ki so med drugim uzakonjale odpravo volilnih okrajev in, kot je znano, niso bile sprejete. Da obstoječi sistem volitev poslancev narodnih skupnosti povzroča težave pri uresničevanju aktivne in pasivne volilne pravice pripadnikov narodnih skupnosti, smo se strinjali z obema poslancema, ko smo na Ministrstvu za javno upravo leta 2019 pripravljali spremembe Zakona o volitvah v Državni zbor kot odgovor na odločbo Ustavnega sodišča, zato smo takrat na predlog, kot sta že omenila spoštovana kolega poslanca, poenostavitve vključili v zakon. Tako imenovani Borda sistem, po katerem tečejo volitve poslancev narodnih skupnosti, je za volivca res zapleten in enokrožni večinski sistem, ko volivec glasuje zgolj za enega kandidata, je tako boljša, predvsem pa preprostejša rešitev. Tokrat se zdi, da imajo te spremembe kljub zahtevani dve tretjinski podpori dobre možnosti za potrditev. Enako pa tudi spremembe, ki jih predlaga Državna volilna komisija. Tu je še posebej pomembna sprememba, ki daje pravno podlago za povezljivost enotnega informacijskega sistema za podporo volitvam in referendumom z evidenco volilne pravice. Na Ministrstvu za javno upravo smo v času vlade Marjana Šarca z Državno volilno komisijo podpisali sporazum o skupnem sodelovanju pri projektu zagotovitve enotnega informacijskega sistema za podporo volitev in referendumov. Ministrstvo je zagotovilo strokovno podporo in del finančnih sredstev, sistem pa naj bi začel delovati oziroma bo začel delovati prihodnje leto. Država bo tako končno dobila enoten informacijski sistem za podporo volitvam in referendumom, ki ga bo, kar se mi zdi izredno pomembno, tudi sama upravljala. Za informacijsko podporo namreč Državna volilna komisija zdaj uporablja tri aplikacije, kar pomeni visoke stroške, pa tudi določeno tveganje, saj ni lastnica aplikacij, pač pa so v upravljanju zasebnih podjetij. Da ureditev ni le neracionalna, ampak tudi tvegana, je pokazal zaplet s sporočanjem volilnih rezultatov v Kopru na lokalnih volitvah decembra 2018. Zadeva sicer ni v nobenem primeru vplivala na rezultat volitev, je pa bila dovolj resen signal, da država nujno potrebuje lasten informacijski sistem, ki ga bo sama upravljala in skrbela za njegovo varnost. S predlaganimi spremembami bo tako ustvarjena pravna podlaga za polno delovanje volilnega informacijskega sistema. Sicer pa bomo v Listi Marjana Šarca predlagane spremembe zakona podprli.
Hvala lepa. Predrag Baković bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Naj kar v uvodu povem ali pa napovem podporo poslank in poslancev Socialnih demokratov predlogu novele Zakona o volitvah v Državni zbor. Predlagane rešitve se nanašajo na spremembe volilnega sistema poslancev italijanske in madžarske narodne skupnosti in na tehnično-organizacijske rešite, ki bodo v praksi izboljšale uresničevanje volilne pravice določenim skupinam, nekatere rešitve pa bodo vplivale tudi na učinkovitejši volilni proces. Skratka, volivke in volivci italijanske in madžarske manjšine bodo svojega predstavnika na območju občin, kjer narodne skupnosti živijo, volili enostavneje in preglednejše. Bordo volilni sistem za pripadnike italijanske in madžarske narodne skupnosti se po 30 letih poslavlja, zamenjuje ga enostavnejši in okrožni večinski volilni sistem. Volivec bo tako glasoval le za enega kandidata oziroma kandidatko. Sprejemajo se tudi vstopni pogoji za kandidaturo poslanca. Če je bilo sedaj pod kandidaturo treba zbrati 30 podpisov volivcev, bo po novem treba zbrati 1,5 odstotek vseh volivcev, ki so na zadnjih parlamentarnih volitvah imeli pravico glasovati. Procentualno določeno število pod kandidaturo je ustreznejše tudi zaradi bistveno različnega števila volivcev italijanske na eni in madžarske na drugi strani. Ker so predlagane rešitve prišle s strani pripadnikov obeh manjšin, ne vidimo razloga, da bi predlogu nasprotovali. Vemo, da je zaradi dvotretjinske večine vseh poslank in poslancev novelo zakona težko spraviti skozi postopek, še posebej takrat, ko so predlagane rešitve vezane na člene, ki spreminjajo volitve 88-ih poslank in poslancev. Zdaj je torej priložnost, da predloge tehnično-organizacijske narave, če jim to lahko rečemo, tudi sprejmemo. Gre za rešitve, na katere že več let opozarja Državna volilna komisija, kot na primer seznanjenje javnosti z listo kandidatov, podaljšanje roka političnim strankam za predlaganje kandidatk in kandidatov za člane volilnih odborov, poenostavitev dela Državne volilne komisije in tako naprej. S sprejetjem tega predloga zakona se vzpostavlja tudi pravna podlaga za povezljivost dveh informacijskih sistemov oziroma evidenc, s katero se bo izvedla preverba pasivne volilne pravice kandidatk in kandidatov, ki jih kandidirajo na parlamentarnih volitvah. Na Državni volilni komisiji pripravljajo nov informacijski sistem, le-ta pa naj bi bil narejen do naslednjih rednih parlamentarnih volitev leta 2022. Prav je, da na tem mestu izpostavim tudi večletna prizadevanja Varuha človekovih pravic, da se volilna zakonodaja dopolni tako, da se tudi osebam, ki jim je pozneje kot 10 dni pred glasovanjem nepredvideno odvzeta prostost ali so nepredvideno bile sprejete na zdravljenje v bolnišnico ali v institucionalno varstvo socialnovarstvenega zakona in se jim omogoči učinkovito uresničevanje volilne pravice. Spoštovani, Socialni demokrati menimo, da bomo, glede na glasovanje na matičnem odboru, s predlaganimi rešitvami Zakona o volitvah v Državni zbor na nekaterih področjih volilne zakonodaje stopili korak naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še kot zadnji, Gregor Perič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Predlog novele ureja tiste določbe Zakona o volitvah v Državni zbor, ki izboljšujejo organizacijo in izvedbo volitev za volilne organe. Gre za rešitve, ki so bile vključene že v oba predloga novel iz januarja in novembra iz prejšnjega leta in nista dobila ustrezne večine. Rešitve so bile pripravljene v okviru medresorske delovne skupine, ki je delovala pri Ministrstvu za javno upravo, v katero je bila vključena tudi služba Državne volilne komisije. Poleg omenjenih rešitev bo zaradi spremembe 8. člena veljavnega zakona oziroma amandmaja koalicije, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, vzpostavljena pravna podlaga za vodenje računalniških zbirk list kandidatov in članov volilnih odborov s strani Državne volilne komisije z namenom zagotavljanja tehnične podpore volitvam. Predlog zakona ustrezno naslavlja tudi priporočilo Varuha človekovih pravic, ki je v svojih letnih poročilih redno pozival, naj se volilna zakonodaja dopolni tako, da se bo tudi osebam, ki jim je kasneje kot 10 dni pred dnem glasovanja nepredvideno odvzeta prostost oziroma so bile sprejete na zdravljenje v bolnišnico oziroma podobno, omogoči učinkovito uresničevanje volilne pravice. Novela vsebuje tudi spremembo volilnega sistema poslancev avtohtonih narodnih skupnosti, ki se volita po tako imenovanem Borda sistemu. Gre za volilni sistem, ko se hkrati v enem krogu opravi tisto, kar bi sicer volivec moral opraviti v dveh krogih. Sistem je po mnenju avtohtonih narodnih skupnosti in njihovih organov za volivce prezapleten, saj ti pogosto zamenjajo uvrščanje kandidatov po prednostnem vrstnem redu s poznejšim točkovanjem, kar pa učinkuje nasprotno njihovi dejanski volji, saj s tem kandidata, ki so ga želeli uvrstiti na prvo mesto, uvrstijo na zadnje in obratno. Zato ga je smiselno poenostaviti na način, da se uvede enokrožni večinski volilni sistem, ki se uporablja tudi v vseh državah, kjer imajo narodne skupnosti priznano pravico do sedeža v nacionalnem parlamentu. V Poslanski skupini SMC to spremembo podpiramo tudi zato, ker imamo v Republiki Sloveniji kar 12 različnih volilnih sistemov za volitve na vseh ravneh, državnih in lokalnih oblasti. Pri tem je pomembno, da se prisluhne mnenju samoupravnih narodnih skupnosti. V preteklosti je bilo namreč kar nekaj poskusov omejevanja pravic italijanske in madžarske narodne skupnosti, ki jih je v glavnem uspešno preprečevalo Ustavno sodišče. Večkrat je bilo slišati tudi predloge o ukinitvi tako imenovane dvojne volilne pravice in tako naprej. Manjšine so posebej ogrožene in da bi se lahko obdržale in se razvijale, se počutile varne in enakopravne, imajo njihovi pripadniki posebne pravice, kot že omenjena dvojna volilna pravica. O njihovi uporabi oziroma kako naj bodo izvoljeni njihovi poslanci, pa morajo, po našem mnenju, odločati samostojno, brez vmešavanje od zunaj. Novelo zakona bomo torej v Poslanski skupini SMC podprli. Morda bi predlog lahko sledil tudi rešitvi iz omenjenih novel zakonov iz lanskega leta, in sicer o večji uravnoteženosti spolov pri urejanju pasivne volilne pravice oziroma pri kandidiranju. Enakost spolov je ena temeljnih vrednot Evropske unije in držav članic Sveta Evrope. Po mnenju SMC ni utemeljenega razloga, da bi se minimalni delež zastopanosti vsakega od spolov pri volitvah v Državni zbor razlikoval od deleža, ta je najmanj 40 odstotkov zastopanosti obeh spolov na lokalnih volitvah in na volitvah poslancev iz Republike Slovenije v Evropski parlament. Razlika med veljavnim in predlaganim deležem bi pri listi 11 kandidatov na kandidatni listi v volilni enoti pomenila, da v primeru eden od spolov pridobi enega kandidata več. V prihodnje pa je potrebno, po naši oceni, vložiti več političnega truda tudi za te spremembe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje in dogovorom z vodji poslanskih skupin opravili čez 10 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in 60. izredno sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali čez 10 minut, ob 16. uri in 10 minut. (Seja je bila prekinjena ob 15.58 uri in se je nadaljevala ob 16.10.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo najprej glasoval o 1., nato pa še o 2. točki dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih razpravo. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda – tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah predloga Zakona o določitvi volilnih enot za volitve poslancev v Državni zbor v okviru skrajšanega postopka. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja in ker amandmaji k prehodni in končni določbi niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske, kolega. V lastnem? Še kdo v imenu poslanske? [[Da.]] Ja. Najprej kolega Rudi Medved.
Hvala za besedo, predsednik. V Listi Marjana Šarca sodimo, da gre za veliko tveganje, da so tudi predlagane meje volilnih okrajev ustavno sporne, saj je Ustavno sodišče problematiziralo prav to, kar ta rešitev zdaj ohranja, to pa so bistveno večja razhajanja v velikosti volilnih okrajev po številu prebivalcev, kot bi še lahko bilo dopustno. Ustavno sodišče sicer v odločbi nikjer ne pove, kje je ta meja, jasno pa je, da v primeru, ko je en okraj skoraj trikrat večji od drugega okraja, po številu prebivalcev nista približno enaka. Zato je trditev stranke SDS, da s predlogom sledijo sodbi Ustavnega sodišča, po našem mnenju bolj manipulacija in zavajanje ne samo političnih strank, ampak tudi volivcev. Ne gre za kompromis, pač pa za vsiljeno rešitev. V bistvu gre tudi za zamegljevanje, češ bolje nekaj kot nič, potem pa naj Ustavno sodišče pove, ali je to v redu. V vsakem primeru je bistveno bolj čista in do volivcev bolj poštena rešitev odprava okrajev in uvedba prednostnega glasu, ki pa ste jo v tem parlamentu nekateri pospremili s figo v žepu. Navezanost na volilni okraj in ohranjanje predvidljivosti izvolitve ste pač postavili pred interes volivcev, ki bi imeli po 30-ih letih prvič možnost resničnega vpliva na to, kdo jih bo zastopal v parlamentu. V Listi Marjana Šarca predlaganih meja volilnih okrajev ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Alenka Bratušek v imenu poslanske skupine.
Tudi v stranki SAB tega predloga ne bomo podprli. Absolutno smo prepričani, da bi bila edina prava pot, da ljudje res dobijo vpliv, kdo sedi v Državnem zboru, vpeljava preferenčnega glasu. Konec decembra je bilo v Državnem zboru glasovanje o tem, na žalost predlog, pod katerega smo bili tudi podpisani oziroma sopodpisani, ni dobil podpore. Se pa pridružujem mnenju, da ta rešitev, če bo danes uzakonjena, pravzaprav po naši oceni ne rešuje problema protiustavnosti in bo treba v kratkem zadeve reševati še enkrat. Kot rečeno, mi smo prepričani, da bi edino preferenčni glas ljudem dal večji oziroma največji možen vpliv na to, kdo sedi v Državnem zboru. Tudi ljudje bodo videli oziroma so že videli, kdo se pravzaprav tega preferenčnega glasu boji. V stranki SAB ne bomo podprli tega zakona.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne? Potem v lastnem imenu kolega Soniboj Knežak.
Hvala, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Uvodoma je mag. Grims dobro obrazložil, da v bistvu tudi te zakonske spremembe v bistvu ne bodo vplivale na nivoju države na število mandatov posamezne stranke, bodo pa vplivale na delitev glasu znotraj volilne enote. Če bi hoteli in bi bili res iskreni in pošteni, da smo za to, da damo direktno glas našemu kandidati in ga izberemo, bi podprli – mi je žal, da je nekaj glasov zmanjkalo – ukinitev volilnih okrajev in dodelitev preferenčnega glasu, to bi bilo najbolj korektno in pošteno. Uvodoma je minister lepo dejal, da ima vsak zakon, tudi ta kompromis, nekako na eni strani zakonodajni predlog, na drugi strani politični del. Ta zakonodajni predlog ste pripravili, tistega drugega političnega dela pa ni bilo, vsaj opozicija pri teh zadnjih risbah definitivno ni bila vključena. Tudi iz razprav SMC, SDS in pa Desusa mislim, da kaj veliko oni niso risali, da v bistvu je to, kar smo danes dobili na mizo, bolj kot ne želja SDS, ampak tako je. Manjši kraji s temi spremembam seveda izgubljajo možnost za poslance, ne bom rekel, da je nimajo več, se bo treba malo več potruditi. Ampak ker vsega tega ni bilo, ker niso bile upoštevane ne geografske, ne kulturne, ne zgodovinske – vse, kar je bilo naštevano. Ne nazadnje tudi mislim, da pri takih spremembah bi morali tudi malo vključiti lokalne skupnosti. Ker vsega tega ni bilo, sam seveda svojega glasu podpore temu zakonu ne bom dal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Sam menim, da zakon, ki je pred nami, ne zasleduje cilja implementacije ustavne odločbe, kot bi ga moral, glede na to, da poslanci zasledujemo cilj ustave in pa zakonodaje. Namreč rešitve, ki so v tem zakonu, še vedno vsebujejo 48 volilnih enot, ki odstopajo od tistega idealnega povprečja. Predlog sprememb nekaterih volilnih enot, ki so že imele ustrezno število prebivalcev, danes padajo in se odmikajo od idealnega povprečja več kot 20 procentov. Ne nazadnje še vedno ni odpravljeno tisto občutno nesorazmerje med številom prebivalcev posameznih volilnih enot. Kar pa je po mojem mnenju ključno, je pa to, da pri takšnih spremembah volilne zakonodaje volivec še vedno nima odločilnega vpliva na to, koga bo izvolil v Državni zbor. Torej mislim, da je volilno zakonodajo potrebno urediti na širši ravni, kot je bilo v tem državnem zboru že predlagano, pa žal te faze posluha ni bilo. Kot rečeno pa sam menim, da sam predlog zakona ne zasleduje cilje implementacije ustavne odločbe do te mere, da bi bila upoštevana. Namreč, prej kot to imam občutek, da dosega in izkorišča ta zakon za dosego nekih osebnih političnih ciljev največje vladne stranke. Zato ne morem podpreti tega zakona.
Hvala lepa. Janja Sluga v lastnem imenu.
Ja, hvala lepa. Moram reči, da je treba najprej povedati to, zakaj smo se sploh lotili spremembe te zakonodaje. Razlog je seveda odločba Ustavnega sodišča, ki je zelo lepo povedala, kaj je težava. Težava je, da volivec nima odločilnega vpliva na izbiro kandidata, da je moč glasu posameznega volivca zaradi razhajanj, do katerih je prišlo v vseh teh 26-ih letih z vidika posameznih volilnih okrajev in njihove medsebojne primerljivosti, zelo neenakovredna. Če smo se lotili sprememb zaradi te ustavne odločbe, potem sama pričakujem, da bo rezultat, ki ga imamo na mizi, sledenje tej odločbi. Ne glede nato, da se je SMC zavzemal ves čas za ukinitev volilnih okrajev in uvedbo preferenčnega glasu, se zavedam tudi tega, da v tem trenutku je to, kar imamo na mizi, v resnici edina pot, ki se bo vsaj približala temu, kar je reklo Ustavno sodišče. Pa vendarle je treba povedati, da smo imeli v koaliciji na mizi tudi predlog zakona, ki ga je po strokovni plati in po doslednosti sledenju odločbe Ustavnega sodišča pripravil minister Koritnik in Ministrstvo za javno upravo in sama ocenjujem, da je bil tisti predlog bistveno, bistveno boljši, je pa seveda glede na politično voljo in glede nato, da vsak, ki sedi tu, ocenjuje to podporo zgolj s tem, kaj se zgodi v njegovem volilnem okraju, možnost, da bi bil tisti predlog sprejet, seveda nerealna. Zato imamo na mizi to, kar imamo. Mislim, da ne moremo pristati na razmerje 1 : 36, zdaj se spreminja v korist 1 : 2,7. Mislim, da to ne sledi temu, kar je reklo Ustavno sodišče, zato tega predloga, ki ga imamo sedaj na mizi, sama ne morem podpreti.
Hvala lepa. Nataša Sukič v lastnem imenu.
Najlepša hvala. Bom kratka in jedrnata. Pri SDS mapiranju in pri teh nekih volilnih piruetah mojega glasu ne boste videli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Marko Koprivc v lastnem imenu.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Tega zakona absolutno ne morem podpreti, in sicer iz dveh razlogov. Prvi razlog je ta, da smo v koaliciji KUL kar dvakrat predlagali ukinitev volilnih okrajev in uvedbo preferenčnega glasu, s čimer bi dejansko dali volivkam in volivcem možnost, da sami lahko izberejo kandidata na volitvah. Zakaj ne bi bili volivci tisti, ki bi odločali? Pa da malo karikiram – ali na volitvah glasujejo na primer za Lidijo Ivanuša ali gospoda Pojbiča? Prav bi bilo, da bi imeli to možnost izbrati. Drugi razlog je pa ta, ki je še pomembnejši, da dejansko te spremembe volilnih okrajev ne sledijo odločbi Ustavnega sodišča, morda se nekoliko približujejo, ampak niso razlike dovolj majhne, da bi ugodili temu, kar je Ustavno sodišč reklo. In tretje, spoštovane in spoštovani, ta predlog zakona je bil narejen v tajnosti, v okviru vladnih kabinetov. Opozicija ni imela nobene možnosti sodelovati in dajati pripombe na sam predlog. In seveda logično, rešitve so usklajene oziroma usmerjene v korist največje vladne stranke SDS. Zato tega predloga ne bom podprl. Me pa preseneča, da se očitno večina v parlamentu boji večjega vpliva volivk in volivcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 28. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda – tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o volitvah v Državni zbor v okviru skrajšanega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vsa, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetega na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Pred glasovanjem vas želim opozoriti, da bo skladno z določbo četrtega odstavka 80. člena Ustave Republike Slovenije zakon sprejet, če bo zanj glasovalo dve tretjini vseh poslank in poslancev, to je 60 ali več. Glasujemo. Navzočih je 89 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti 9. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 60. izredno sejo zbora.