Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 10. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Samo Bevk od 18.00 ure dalje, dr. Slavko Gaber, Ljubo Germič od 13.00 ure dalje, Franc Kangler od 14.00 ure dalje, mag. Janez Kramberger, Martin Mikolič od 14.00 ure dalje, Rudolf Moge od 17.00 ure dalje, Vili Trofenik in mag. Franc Žnidaršič. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREVOZU NEVARNEGA BLAGA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Izvolite, gospod minister Mate.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Dodatno bi želel pojasniti spremembe oziroma predlog spremembe in dopolnitev zakona o prevozu nevarnega blaga. Ta zakon moramo sprejeti oziroma smo vam ga predlagali v sprejem zaradi zakona o prekrških, kjer moramo spremeniti denarne kazni v globe. Nadalje, ta zakon je star že šest in smo zaradi nekaterih zakonskih sprememb ter organizacije državne uprave spremenili vse potrebne člene, ki opredeljujejo, kateri organi so pristojni za določena področja. Tako smo tudi pripisali pristojnost inšpekcijskih služb in ministrstev in izpeljali vse spremembe nazivov državnih organov. Hkrati smo zaradi sprememb v evropski zakonodaji oziroma z našim vstopom v Evropsko unijo dolžni sprejeti tudi nekatere druge zadeve v zvezi s tem. Tako moramo vzpostaviti evidenco vseh voznikov, ki jim je bilo izdano potrdilo, da lahko prevažajo nevarne tovore. Takšne evidence v naši državi do sedaj nismo imeli, zato jo vzpostavljamo. Ministrstvo za notranje zadeve bo vzpostavilo takšno evidenco in tudi izdajalo potrebna potrdila. S takšno evidenco bomo zmanjšali možnosti zlorab prevoza nevarnega blaga s strani nepooblaščenih oseb in bomo lažje nadzirali, ali imajo osebe, ki prevažajo tako blago, takšna dovoljenja, tudi če jih v tistem trenutku nimajo pri sebi. S tem bomo zagotavljali posledično tudi boljšo varnost okolja in večjo varnost v prometu. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za promet kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Franca Kanglerja, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, spoštovane poslanke in poslanci! Odbor za promet je na 8. seji 5. 10. opravil drugo obravnavo predloga zakona o prevozu nevarnega blaga, ki ga je v državnem zboru Republike Slovenije v zakonodajni postopek vložila vlada. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju podala konkretne pripombe in predloge k posameznim členom, še posebej pa k 4. členu, ki dodaja pooblastilo za odobravanje embalaže za prevoz radioaktivnih in jedrskih snovi poleg ministru, pristojnemu za okolje, daje tudi organizaciji, ki jo določi minister. V tretjem odstavku tega člena, ki po veljavni ureditvi sicer določa način določanja pooblaščene organizacije za obravnavanje embalaže, prevoz drugega nevarnega blaga, je upoštevaje določeno, da takšno organizacijo določi minister, pristojen za trg, ki v sodelovanju z nacionalno akreditacijo služba predhodna ugotovi izpolnjevanje pogojev. V 20. členu zakonodajno-pravna služba opozarja na predlagano spremembo, s katero naj bi policist na mejnem prehodu lahko zavrnil vozilo zaradi ugotovljenih hujših kršitev predpisov. V 22. členu je predvidena izjema za prevoz okuženih živih živali pod pogojem, da letalski prevoznik predvidi posebno pisno dovoljenje pristojnega državnega organa države porekla za izvzetje v skladu s četrtim odstavkom. V 26. členu meni, da bi kazalo rešitev, navedeno v drugem odstavku, ki se nanaša na predpise, minister ponovno pretehtati v odnosu na predvideno načelo prepovedi, kar se pravi 22. člen oziroma spremenjeni 66. člen zakona o nevarnem prevozu nevarnega blaga v zračnem prometu. Odbor za promet je po uvodni obrazložitvi predloga zakona s strani predstavnika predlagatelja v skladu s 126. in 131. členom poslovnika opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona. Pri tem je sprejel kar nekaj amandmajev, ki jih je oblikoval kot svoje amandmaje in so priloženi in sestavni del tudi poročila. Po končni obravnavi omenjenega zakona je odbor glasoval in podprl vse amandmaje odbora ter tudi dopolnjeni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozu nevarnega blaga, ki je sestavni del tega poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zvonko Černač, SDS. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni! Iz predstavitve gospoda ministra in predsednika odbora smo slišali za osnovne rešitve in tiste amandmaje, ki so bili na matičnem delovnem telesu sprejeti, zato mi dovolite, da čisto na kratko povem še par argumentov, ki vodijo poslansko skupino Slovenske demokratske stranke k temu, da bo ta zakon podprla. Zakon o prevozu nevarnega blaga ureja prevoz nevarnega blaga v cestnem, železniškem, zračnem in pomorskem prometu. Ta zakon predpisuje minimalne pogoje, ki jih morajo izpolnjevati vsi sodelujoči pri prevozu nevarnega blaga, da zagotovijo varen prevoz, poleg navedenega pa predpisuje tudi uporabo veljavnih mednarodnih predpisov tudi za prevoze znotraj Republike Slovenije. Spremembe in dopolnitve zakona narekujeta tehnični in tehnološki napredek, zaradi česar se tudi predpisi, ki urejajo prevoz nevarnega blaga, stalno spreminjajo. Nekatere spremembe in dopolnitve se objavljajo kot priloge mednarodnih sporazumov, in sicer vsako drugo leto. Prilagoditev določb zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozu nevarnega blaga spremenjeni organizaciji državne uprave in natančnejšim opisom pristojnosti nadzorstvenih organov vodi tudi k povečanju same učinkovitosti nadzora. Vse to so razlogi, da bo poslanska skupina Slovenske demokratske stranke zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Horvat, Nova Slovenija. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani gospod minister. Predpisi s področja nevarnega blaga se stalno spreminjajo in dopolnjujejo. Namen je jasen. Zakonsko urediti prevoz nevarnega blaga tako, da bi s preventivnim ravnanjem preprečili nesrečo ali celo katastrofe večjega obsega. Naj uvodoma povem, da bo poslanska skupina Nove Slovenije predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozu nevarnega blaga podprla. Podprli pa smo tudi amandma odbora državnega zbora za promet, ki je predlog zakon obravnaval kot matično delovno telo. Naši razlogi za podporo predlogu zakona so naslednji. Prvič. Zakon ustrezno usklajuje določbe slovenskih predpisov za prevoz nevarnega blaga s spremembami in dopolnitvami, ki veljajo v mednarodnih prevozih. Predlagane spremembe se usklajujejo z določbami prilog mednarodnih sporazumov, ki se spreminjajo zaradi tehnološkega in tehničnega razvoja. Veljavni mednarodni predpisi namreč zelo podrobno določajo pogoje za razvrščanje, pakiranje in označevanje blaga ter pogoje, ki jih morajo izpolnjevati prevozna sredstva. Gre za posredni prenos direktiv Evropske unije, protokolov in mednarodnih konvencij. Drugič. Zakon ustrezno vnaša tudi usklajenost glede reorganizacije državne uprave in zagotavlja natančnejšo pristojnost nadzorstvenih organov, s čimer se bo povečala učinkovitost nadzora. Zagotovljena je veljavnost zakona brez spreminjanj ob možnih bodočih reorganizacijah državne uprave. Popravljajo se na primer nazivi ministrstev, navedeno je samo splošno poimenovanje zaradi večje prilagodljivosti, novost je, da policija vodi evidence o izdanih certifikatih za prevoz snovi ter pravnih osebah in samostojnih podjetnikih, ki so varnostni svetovalci. Varnostnega svetovalca se zahteva le za cestni in železniški prevoz, na mejnih prehodih se vozila, ki so v nasprotju s prepisi, ne zavrne, ampak samo umakne iz prometa in tako dalje. In tretjič, zakon vnaša uskladitev kazenskih določb s spremembami zakona o prekrških, kar je bilo nujno. Kot rečeno, poslanska skupina Nove Slovenije bo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozu nevarnega blaga soglasno podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Kangler, Slovenska ljudska stranka.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo omenjeni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozu nevarnega blaga podprli, prav tako lahko poudarim, da smo podprli vse amandmaje, amandmaje odbora in na ta način zagotovili, da bo zakon transparenten. Poudaril bi, da je Slovenija križišče tako od vzhoda do zahoda, od severa do juga in pomeni znotraj Evropske unije eno veliko prometno križišče in tranzit, tako radioaktivnih in drugih jedrskih snovi kot tudi nekaterih okuženih živali, pod pogojem, da se uredijo nekatere formalnopravne zakonske osnove, da lahko takšno nevarno blago tranzitira skozi Slovenijo in tudi prihaja v Slovenijo. Zavzemamo se, da se zakonsko uredi pregled radioaktivnih in jedrskih snovi, ki kakorkoli tranzitirajo skozi Slovenijo, tako pri vhodu na slovensko območje kot tudi pri izhodu iz Slovenije. V Slovenski ljudski stranki bomo podprli omenjeni predlog zakona v celoti.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika bo zbor glasovanje o zakonu opravil v petek, 28. oktobra 2005, po končani zadnji točki dnevnega reda te seje. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KAZENSKEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Prosim, gospod državni sekretar Marolt, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Ustavno sodišče Republike Slovenije je deloma razveljavilo določbe zakona o kazenskem postopku, ki urejajo pogoje in postopek odreditve ter trajanje in prenehanje začasnega zavarovanja zahtevka za odvzem premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, deloma pa le ugotovilo njihovo neskladje z ustavo Republike Slovenije in naložilo zakonodajalcu, da neskladje odpravi v roku enega leta. V skladu z navedeno odločbo ustavnega sodišča in napotili ustavnega sodišča v obrazložitvi te odločbe je bilo treba pripraviti ustrezne spremembe in dopolnitve zakona o kazenskem postopku, ki ga boste obravnavali danes. Postopek odreditve začasnega zavarovanja zahtevka za odvzem premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, je določen v 502. členu zakona o kazenskem postopku. Zaradi smiselne vsebinske povezanosti je treba ustrezno uskladiti tudi 109. člen zakona o kazenskem postopku, ki določa postopek za začasno zavarovanje premoženjskopravnega zahtevka oškodovanca. Pogoji, postopek odreditve, trajanje in prenehanje začasnega zavarovanja so tako določeni v spremenjenem 502. in novih 502.a do 502.d členih zakona o kazenskem postopku. Pomembnejše spremembe in dopolnitve na tem področju so sledeče: prvič, kot predlagatelj začasnega zavarovanja je določen državni tožilec; drugič, izrecno so določeni pogoji, pod katerimi je začasno zavarovanje dovoljeno v predkazenskem postopku; tretjič, določena je naknadna kontradiktornost z ugovornim postopkom na prvi stopnji; nadalje je urejena pravica do pritožbe; potem so opredeljeni relativni in absolutni maksimalni roki trajanja ukrepa začasnega zavarovanja in na koncu, določen je postopek za podaljšanje ukrepa in tudi postopek za spremembo in odpravo ukrepa. Hkrati so v predlogu zakona spremembe zakona o kazenskem postopku, G, vključene še nekatere druge nujne spremembe in dopolnitve, v zvezi s katerimi na tem mestu na kratko izpostavljam le najpomembnejše. Prvič, terminološka in vsebinska uskladitev s predlogom zakona o zaščiti prič; drugič, uskladitev z okvirnim sklepom Sveta z dne 13. junij 2002 o skupnih preiskovalnih skupinah; nadalje ustreznejša določitev dokaznega standarda za pridržanje po drugem odstavku 157. člena zakona o kazenskem postopku in ponovna uveljavitev izrednega roka za vlaganje zahtev za varstvo zakonitosti po 559. členu zakona o kazenskem postopku. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, gospod Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Hvala lepa. Lep dober dan predstavnikom z ministrstva, kolegom in kolegicam poslankam! Odbor državnega zbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 12. seji obravnaval ta predlog zakona. Predstavnik predlagatelja, državni sekretar na ministrstvu za pravosodje, je v okviru dopolnjene obrazložitve k členom predloga zakona povedal, da je namen predloga zakona predvsem uskladitev zakona o kazenskem postopku z določitvijo in odločitvijo ustavnega sodišča, terminološka in vsebinska uskladitev s predlogom zakona o zaščiti prič, uskladitev z okvirnim sklepom Sveta Evropske unije o skupnih preiskovalnih skupinah, uskladitev z zakonom o varstvu osebnih podatkov, ustreznejša določitev dokaznega standarda za pridržanje po drugem odstavku 157. člena zakona o kazenskem postopku ter tudi manjši redakcijski popravki. Predstavnik zakonodajno-pravne službe je uvodoma povedal, da so bile pripombe te službe iz pisnega mnenja pretežno upoštevane s predlogi za amandmaje odbora, ki jih je ministrstvo predložilo odboru. Članice in člani odbora so v razpravi izpostavili predvsem 20. člen predloga zakona, ki se nanaša na razširjen krog upravičencev za vlaganje zahtev za varstvo zakonitosti. Po mnenju nekaterih razpravljavcev namreč za širitev kroga upravičencev na oddaljene sorodnike ni nobene potrebe, saj jim v veliki večini primerov rehabilitacija ne bi bila več mogoča in ne bi več pomenila zadoščenja, ampak bi šlo za okoriščanje na račun starih stricev in tet. Prav tako so menili, da se s predlogom zakona v boljši položaj postavlja duhovnike in redovnike, medtem ko je preostala večina članov in članic menila nasprotno in poudarjala, da so ti predlogi ustrezni. V okviru razprave in glasovanje o amandmajih odbor ni sprejel amandmaje poslanskega kluba LDS k 20. členu, sprejel pa je svoje amandmaje ter tudi vse preostale člene predloga zakona, ki jih imate v dopolnjenem predlogu zakona, ki je sestavni del poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Vili Rezman, DeSUS. Prosim.
Dober dan in hvala lepa za besedo! Čeprav se zdi, da bi bilo najbolje, če bi današnje zasedanje začeli s kakšno razpravo o dobrodelnih namenih in dejanjih, pa vendar nam je dnevni red namenil, da pričenjamo s hudodelstvi in kaznivi dejanji, ampak tako pač je. Zdi se, da se kriminal razrašča, zdi se, da dobiva vedno nove oblike, da je vedno bolj usposobljen in temu seveda morajo korespondirati tudi vsi tisti ukrepi, ki bodo zagotovili hitrejše odkrivanje, ki bodo zagotovili to, da se bomo lažje na to odzivali, preprečevali in na koncu, kadar je potrebno, to tudi kaznovali. Na vse to se odziva tudi predlagatelj sprememb kazenskega zakonika in nam ponuja celo vrsto ukrepov, ki jih v poslanski skupini DeSUS podpiramo, večino teh predlogov podpiramo. Gre namreč za to, da se predlagatelj odziva na nekatere določbe odločbe ustavnega sodišča, bodisi v zvezi z očitanjem neskladnosti z ustavo, v zvezi s prekomerno pravico poseganja v lastnino, bodisi da gre za pomanjkljivo varstvo enakih pravic oseb pred zakonom oziroma za diskriminacijo enakega varstva. Torej, to so ukrepi, ki jih je treba podpreti zato, da ne bo zakon več v neskladju, in to mi v poslanski skupini podpiramo. Podpiramo tudi tiste ukrepe, ki so predlagani zato, da bi se tisti, ki pomagajo pri odkrivanju in dokazovanju teh kriminalnih dejanj, zaščitili. Torej, podpiramo to, da je treba imeti milejše ali pa odobravati milejše kazni za tiste, ki sodelujejo pri odkrivanju, pa so tudi sami storilci. Podpiramo to, da se zaščiti tiste, ki jih imenujemo skesanci. Podpiramo tudi to, da se zagotovi večja in zanesljivejša anonimnost prič. Vlada predlaga še celo vrsto drugih ukrepov, ki jih, po tem ko je državni sekretar že govoril, najbrž nima smisla več naštevati. Predlaga pa tudi podaljšan rok za vložitev zahtev za popravo krivic. Gre za to, da se ti ukrepi, ki so bili že poprej s strani vlade napovedani, usmerjajo v to, da bi bil krog upravičencev bistveno širši, in v to, da bi lahko za tiste upravičence, ki nimajo svojcev, vlagali zahtevke drugi, ki jim pripadajo, torej druge skupnosti, ki so jim ti posamezniki pripadali. Tukaj pa mi sodimo, da gre za neko izjemo, tudi vlada sama v svojem predlogu dobesedno piše, da gre za izjemo, ki pa morebiti je vredna dodatnega premisleka. Sami smo to premišljali in sodimo, da gre res za razlike in za diskriminacijo različnih subjektov pred sodiščem in zato predlagamo, da se oba amandmaja, ki sta bila sicer zavrnjena na odboru, vendarle ponovno premislita in da dobita med nami podporo. Takšno je torej stališče poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Hvauc, SDS. Prosim.
Lepo pozdravljeni vsi skupaj. Na kratko bom predstavil stališče Slovenske demokratske stranke glede zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kazenskem postopku. Kot je že bilo v obrazložitvi omenjeno, gre za spremembe in dopolnitve, ki jih je predlagala vlada, gre pa v prvi vrsti za uskladitev zakona o kazenskem postopku z odločitvijo ustavnega sodišča, ki je delno razveljavila določbe zakona o postopku, ki ureja pogoje in postopek odreditve ter trajno prenehanje začasnega zavarovanja zahtevka za odvzem premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem. V nadaljevanju gre še za terminološko in vsebinsko uskladitev s predlogom zakona o zaščiti prič, uskladitev z okvirnim sklepom sveta Evropske unije o skupnih preiskovalnih skupinah, uskladitev z zakonom o varstvu osebnih podatkov, ustreznejša določitev dokaznega standarda za pridržanje, potem nadalje dopolnitev ukrepa za zagotovitev obdolženčeve navzočnosti in manjše redakcijske popravke omenjenega zakona. V naši poslanski skupini menimo, da v konkretnih primerih sprememb in dopolnitev zakona gre za upravičene predloge, da je potrebno nekaj narediti, se je pokazalo tudi že v praksi. Naj spomnim na primer Orion, kjer kljub dobri volji ni bilo možno ustrezno ukrepati. Seveda pa same spremembe kazenskega postopka še ne pomenijo rešitve, da bi se rešilo vprašanje položaja postopka, možnosti hitrejšega reševanja sodnih sporov in glede na to, da je naš pravosodni sistem kompliciran, bodo verjetno potrebne še kakšne sistemske rešitve v celotnem pravosodju. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se ves čas zavzemamo, da so zakoni jasni in izvedljivi, zato podpiramo rešitve, ki bodo pomenile hitrejše in učinkovitejše reševanje kazenskih postopkov in bomo seveda te predlagane spremembe v celoti podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler, LDS, izvolite, prosim.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo, spoštovani poslanke in poslanci. Poslanski klub LDS predlog zakona načeloma podpira, in sicer večino rešitev, ki se nanašajo tako na uskladitev z odločbo ustavnega sodišča Republike Slovenije kot tudi potrebne in utemeljene vsebinske uskladitve s predlogom zakona o zaščiti prič, uvedbi skupnih preiskovalnih skupinah na ravni Unije, ureditvi postopka v primeru kaznivih dejanj trgovine z ljudmi in tako dalje. Poslanski klub LDS pa ne podpira načina ureditve ponovno uveljavitve izrednega roka za vlaganje zahtev za varstvo zakonitosti, in sicer iz naslednjih razlogov. Menimo, da ni potrebe po določanju drugih oseb, ki bodo lahko na mestu obsojencev vložile zahteve za varstvo zakonitosti, ker so ti sorodniki preveč oddaljeni od obsojenca in v veliki večini primerov rehabilitacija ne bi več pomenila zadoščenja, ampak bi šlo že za okoriščanje na račun starih stricev in tet, denimo. Upravičenci za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti bi morali ostati isti kot doslej. Predlog 20. člena, ki z dopolnitvami ureja ponovno uveljavitev 559. člena osnovnega zakona o kazenskem postopku, bomo podprli v primeru, da bi se razširitev kroga upravičencev nanašala na vse zahteve za varstvo zakonitosti in ne le za sodne odločbe za kazniva dejanja iz drugega odstavka 20. člena sedanjega predloga, ker bi to pomenilo neenakost pred zakonom in kršitev 14. člena ustave Republike Slovenije. Prav tako menimo, da se v zvezi z določbami 20. člena oziroma upravičenci za vlaganje zahtev za varstvo zakonitosti zagotavlja boljši položaj duhovnikom v primerjavi z drugimi ljudmi, ki se na primer niso odločili za duhovniški poklic, ali ljudmi, ki niso imeli potomcev, ker so bili neplodni, ali ljudmi, ki so se zavestno odločili, da ne bodo imeli potomcev, tako kot so se duhovniki zavestno odločili, da postanejo duhovniki, torej krši 14. člen ustave Republike Slovenije, ki pravi, da smo pred zakonom vsi enaki. Zato predloga člena, da lahko v zvezi s sodnimi odločbami zoper duhovnike oziroma redovnike zahtevo za varstvo zakonitosti vložijo tudi zakoniti zastopniki njihovih registriranih verskih skupnosti, ne bomo podprli. Razlog je tudi v tem, ker sme državni tožilec Republike Slovenije vložiti zahtevo za varstvo zakonitosti zaradi vsake kršitve zakona in lahko to stori tudi v primerih duhovnikov in redovnikov, ki nimajo potomcev, zaradi časovne odmaknjenosti predvidoma tudi ne več staršev oziroma so preminuli tudi že sami obsojeni. Zardi tega torej po našem mnenju zakona ni treba spreminjati. Prav tako v Sloveniji ne poznamo nobenega drugega zakona, ki bi posebej urejal status duhovnika zato, ker nima in ne sme imeti seveda potomcev, na primer zakon o dedovanju, ki ne govori, da je prvi zakoniti dedič, denimo Cerkev, ker duhovnik pač nima žene ali potomca, ki bi sicer lahko bila njegova dediča. Zavedamo se, da se je krivica dogajala vsem nasprotnikom tedanjega režima in ne samo tistim, ki so nosili duhovniški talar. Zato bomo predlog zakona podprli v primeru, če bosta amandmaja, ki jih je vložila LDS, sprejeta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč, Socialni demokrati. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, kolegice in kolegi. Poslanke in poslanci SD bomo predlog zakona o dopolnitvah zakona o kazenskem postopku podprli. Upamo, da bodo predlagane dopolnitve prispevale k učinkovitosti kazenskega postopka in k uspešnemu kaznovanju storilcev kaznivih dejanj. V poslanski skupini smo namreč tudi tokrat kot vedno doslej podprli prizadevanja vlade, posebej če so usklajena s pogledi pravne stroke in pravosodja, ki naj omogočijo, da se v okviru pravne ureditve zagotovi dosledno spoštovanje človekovih pravic, vendar hkrati tudi onemogoči vse zlorabe v postopku zato, da bi se z zavlačevanjem ali na drug nesprejemljiv način onemogočalo kaznovanje storilcev kaznivih dejanj, posebej tistih kaznivih dejanj z najbolj nesprejemljivimi družbenimi posledicami. In prav ustrezna zakonodaja, kadrovska usposobljenost in finančni pogoji za delo, ne pa laične ocene ali politični in javni pritiski na pravosodje glede sojenja v konkretnih zadevah, so tista pot, ki lahko in mora postopno zagotoviti odpravljanje sodnih zaostankov, uspešnejše reševanje tudi najtežjih primerov in končno tudi večje zaupanje v pravosodje, ki je bilo najbolj omajano prav z neustreznim delovanjem politike. Pri takem početju poslanke in poslanci SD doslej nismo sodelovali niti v času, ko smo bili v koaliciji, in tako ne želimo delovati niti sedaj, ko smo v opoziciji. Sedanje koalicijske stranke pa so delovanje pravosodja ves čas politizirale in prispevale k resni eroziji njegovega ugleda. Vsa ravnanja pravosodja, ki niso bila v skladu z njihovimi političnimi pogledi in interesi, so proglašale za politično motivirano ali celo politično zaukazano od vladajoče koalicije, čeprav za to niso imele nikakršnih podlag. Upamo lahko, da bodo svoja stališča sedaj, ko imajo oblast in prek oblasti ter kadrovskih rešitev tudi vpliv na pravosodje, tako ravnanje spremenile, vendar ne v tem smislu, da bi politično vplivale na konkretna ravnanja pravosodnih organov. Upamo, da bo končno tako. Pravosodni minister ima znanje in ugled, da bi tako ravnanje vlade in koalicije lahko zagotovil, le če bo hotel in če ne bo potreboval toliko časa za nekatera jasna stališča, kot ga je glede nasprotovanja ukinitvi trajnega sodniškega mandata, ki ga je končno jasno izrekel na dnevu slovenskih pravnikov v Portorožu. Posebno opozorilo pa smo ob razpravi o tem zakonu dali. Opozorili smo, da rešitve, ki jih vlada predlaga v zvezi z odpiranjem novih rokov za zahteve za varstvo zakonitosti, niso niti nujno potrebne niti korektne. Predvsem ker ne povedo, kolikšne bodo zaradi tega nove materialne obveznosti vlade in ker so kriteriji, po katerih vlada vlaga takšne predloge, zelo različni. Enkrat, ko gre za politično oceno, da je treba svojim ljudem zagotoviti neke dodatne pravice, se dodatne pravice zagotavljajo, drugič, ko je treba komu, ki jih že ima, pravice vzeti, tudi po političnih kriterijih, pa se predlagajo zakoni, prek katerih naj bi se te pravice jemale. To je tudi takšen primer in dobro bi bilo, da se vlada po teh kriterijih ne bi lotevala mnogih sprememb ustrezne in že sprejete zakonodaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Mojca Kulcer Dolinar, Nova Slovenija, prosim.
Hvala lepa. Še enkrat lepo pozdravljeni. Kazenski postopek je občutljiva zadeva, namen kazenskega postopka je na eni strani torej ugotovitev krivde obdolženca, na drugi strani pa varovanje pravic strank v postopku. In prav procesna jamstva vsem strankam zagotavlja zakon o kazenskem postopku. Predlog sprememb zakona in dopolnitev zakona o kazenskem postopku prinaša nekaj novosti, ki bodo omogočili višji standard varstva pravic strank in bodo usklajene z nekaterimi določbami drugih zakonov, ki smo jih že spremenili, pa tudi vsebuje potrebne spremembe, saj je ustavno sodišče nekatere določbe sedaj veljavnega ZKP razveljavilo. Zaradi slednje razveljavitve se spreminja in dopolnjuje postopek začasnega zavarovanja zahtevka za odvzem premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem in začasnega zavarovanja premoženjsko pravnega zahtevka oškodovanca. V skladu z veljavno ureditvijo sodišče začasno zavarovanje odredi po uradni dolžnosti, po predlogu pa je kot predlagatelj začasnega zavarovanja določen državni tožilec. Določeni so tudi pogoji za začasno zavarovanje in tudi pravica do ugovora zoper sklep, pristojni organ in postopek za odločanje. Nove oblike pojava kriminalitete in njen porast, predvsem pa primeri iz sodne prakse že dlje časa kažejo na nujnost drugačne obravnave prič in skesancev, predvsem v smeri njihovega zavarovanja, kadar obstaja resna nevarnost, ne le za njihovo življenje, pač pa tudi za njihovo telo. Z dopolnitvami bo dana možnost za zaščito tistih obdolžencev, ki so pripravljeni razkriti pomembne informacije, pa tudi njihovih bližnjih sorodnikov. Tako bodo te osebe in druge priče, če bodo obstajali utemeljeni razlogi za zaščito, le-te deležni pred, med in pa po kazenskem postopku in tudi to bo doprineslo, da bodo razkrili kakšno informacijo več, kot bi jo sicer, ker so se počutili ogrožene. Torej določen bo institut za varovanje prič in to je tudi podlaga dana v predlogu ZKP-ja. Po predlogu zakona bodo tudi bolje varovani mladoletni, saj bo morala imeti mladoletna oseba ves čas od uvedbe postopka pooblaščenca tako zaradi kaznivega dejanja trgovine z ljudmi pa tudi postopki zaradi kaznivih dejanj zlorabe prostitucije ter prikazovanja, izdelave in posesti in posredovanja pornografskega gradiva. Zakon sledi aktualni tematiki boja proti terorizmu in drugi čezmejni kriminaliteti, v preteklem tednu je bila v okviru Evropskega parlamenta skupna seja, zasedanje odborov Evropskega parlamenta za pravosodje in nacionalnih odborov za notranje zadeve, z osrednjo temo varnosti. Jasno je bilo izraženo skupno zavedanje evropskih držav, da osnova za skupen boj proti kriminaliteti je predvsem dobro sodelovanje, tako med pristojnimi organi med državami kakor tudi med pristojnimi organi Evropske unije. V poslanski skupini Nove Slovenije pa podpiramo tudi ponovno uveljavitev izrednega roka za vlaganje zahtev za varstvo zakonitosti zoper tiste sodne odločbe, ki so bile s strani prejšnjega režima izrečene v nasprotju in zoper osnovno upoštevanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin v bolj kot ne montiranih procesih. Torej, podpiramo tudi širitev kroga upravičencev za vlaganje zahtevkov, ki je razširjen še na krvne sorodnike v stranski vrsti do tretjega kolena, ter tudi rešitev, da za duhovnike in redovnike imajo možnost vlaganja zakoniti zastopniki registriranih verskih skupnosti. Pri tem izhajamo iz osnovnega izhodišča, da gre tu tako za ime posameznika, torej osebe, da je vlaganje zahtevkov želja, da se opere tako ime osebe kot družine, pa tudi določene skupnosti. Ne smemo se slepiti, več 100 duhovnikov je bilo pobitih ravno zaradi dejstva, ker so bili člani določene verske skupnosti. Kot rečeno, v poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Kangler, SLS.
Hvala za besedo, spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo omenjeni predlog o spremembah in dopolnitvah zakona o kazenskem postopku podprli. Predlog zakona je v postopek vložila vlada. Pri zakonu gre zlasti za uskladitev z odločbo ustavnega sodišča in nekaterimi drugimi zakoni ter sklepom Sveta EU o skupnih preiskovalnih skupinah. Pomembno je, da tudi evropskim trendom sledimo. S to novelo zakona zopet uzakonjamo primerjalno gledano predloge roke za začasno zavarovanje zahtevka za odvzem premoženjske koristi. Na odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je predstavnik zakonodajno-pravne službe dejal, da so dolgi roki, citiram, "očitno zaradi dejanskega stanja trajnih sodnih oziroma v tem primeru kazenskih postopkov". Pri Slovenski ljudski stranki se zavzemamo, da se ti postopki zmanjšajo, da se v skladu z zakonom pripravi učinkovitost, hitrost in zakonitost kazenskih postopkov. Pomembno je, da se kazenski postopki peljejo hitro, da so učinkoviti in da vsaka stranka, ki se kakorkoli znajde, bodisi kot oškodovanec bodisi kot oseba v postopku, počuti, da postopki tečejo tako, kot postopki morajo teči. Na odboru smo omenjene amandmaje, amandmaje odbora, ki je predhodno pripravila vlada, tudi podprli. Kar se tiče zahtevka za varstvo zakonitosti oziroma podaljšanja roka pa v Slovenski ljudski stranki ne vidimo težav, da ta rok podaljšamo. Potrebno je dati možnosti, v kolikor obstajajo, tudi politična volja, da vsakdo, ki je kakorkoli bil kdajkoli oškodovan ali zaradi takšnih ali drugačnih kazenskih postopkov, ki so v preteklosti tekli, da se jim ta zahteva za varstvo zakonitosti podaljša in tudi omogoči in da najdejo svojo pravico tam, kjer se je pravica tudi zgodila. V Slovenski ljudski stranki bomo podprli omenjen predlog zakona o kazenskem postopku.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, Slovenska nacionalna stranka.
Dober dan, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kazenskem postopku ima po mnenju Slovenske nacionalne stranke dvojno vsebino. Prva, ki jo v Slovenski nacionalni stranki absolutno podpiramo, je usklajevanje z ostalimi zakoni in harmonizacija, končno dosežena vsaj na nekem področju. Ima nekatere prednosti, ki smo jih slišali v izvajanju mojih predhodnikov. V drugem delu pa, pač, Slovenska nacionalna stranka sprejem zakon pogojuje z upoštevanjem enakosti pred ustavo. Prav je, da se uvede izredni rok za varstvo zakonitosti ali, po domače povedano, rehabilitacijo; ampak ta naj se uvede za vse kategorije državljank in državljanov Republike Slovenije. V Slovenski nacionalni stranki v zvezi s predlogom zakona radi rečemo, da naj bi bili v Sloveniji vsi enaki in da ne moremo priznavati vsebine, ki veje iz predloga tega zakona, da so eni bolj enaki od drugih. V Slovenski nacionalni stranki bomo ta zakon podprli, v kolikor - poudarjam, v kolikor - bomo družno pripomogli k sprejemu tega zakona in podprli tudi amandma Liberalne demokracije Slovenije k 20. členu. V kolikor ta amandma, ki predvsem ščiti ustavno enakost in 14. člen ustave, ne bomo podprli, v Slovenski nacionalni stranki tudi predloga zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 25.10.2005. V razpravo dajem 20. člen in amandmaja poslanske skupine LDS. Kdo želi besedo? Prosim, gospod dr. Pavliha. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice, poslanke in poslanci, kolikor vas pač še vztraja tudi ob sicer suhoparni in turobni tematiki kazenskega prava. Slišali smo kar nekaj pravnih argumentov pa tudi nekaj političnih bodisi za to, da bomo predlog sprememb podprli, bodisi za to, da jih ne bomo. Dovolite mi, da skušam biti sam bolj preprost in na praktičnih primerih pokazati, zakaj naš amandma; zakaj naš amandma, seveda popolnoma v dobri veri. Govorimo o dveh sklopih problematike; na eni strani širjenje kroga upravičencev za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti in na drugi strani seveda določitev posebnega položaja duhovnikov. Nekaj besed o obeh. Prvo. Konkretni primer je sicer še vedno za mene boleč, pa ga bom vendarle javno povedal, ker nimam kaj skrivati. Moj stari oče po mamini strani, deda smo ga imenovali, je bil v Gubčevi brigadi, potem pa je po osvoboditvi lepega dne izginil in oma, njegova žena, je šele po nekaj mesecih izvedela, da je zaprt, da je na Golem otoku, kjer je preživel več ali manj 5 let zaradi političnega konstrukta in delikta, o katerem ne bi razpravljal. Verjetno si ne morete misliti, kakšno trpljenje je prestajala najožja družina, od njegove soproge, moje ome, pa ne nazadnje do dveh majhnih otrok, moje mame in mojega strica. Deda je zaradi tega daleč prezgodaj umrl. Moji starši oziroma mama in stric se na koncu nista odločila, da uporabita možnost prava in vložita varstvo zakonitosti. Ampak gotovo bi bila upravičena, če že ne pokojna žena, pa gotovo onadva. Onadva sta prestajala bolečino in trpljenje, onadva bi z rehabilitacijo pokojnega starega očeta dosegla tisto, kar je na nek zelo oddaljen način še nekakšna rehabilitacija oziroma satisfakcija. Vsi pa vemo, da je morebitni znesek, ki ga dobiš iz naslova odškodnine, ali pa ne nazadnje oprostilna sodba blažev žegen, ki nikomur nič ne pomeni. Zdaj pa prihajam do bistva: kaj bi pa bilo, če bi se, na primer, za takšen korak odločili moji bratranci ali pa sestrične, ki povečini mojega deda sploh niso poznale? Ali bi šlo to pač za resnično potezo, ki bi prinesla tem ljudem satisfakcijo, ali bi šlo za nekaj, kar je tako oddaljeno, kar nima popolnoma nobene povezave več z namenom zakonodajalca oziroma namenom, ki je predviden s to spremembo zakona. Zaradi tega se zdi, da je takšno širjenje kroga upravičencev neutemeljeno; pa se sploh ne spuščam na tem mestu, ker je bilo o tem že nekaj rečenega, v 14. člen ustave, ki zagotavlja enakost pred zakonom. Sam bi, na primer, razširitev kroga upravičencev podprl samo v primeru - vendar se to očitno ne bo zgodilo -, če bi veljal za vsa kazniva dejanja, ne pa samo za tista, ki so določena v drugem odstavku 20. člena. Toliko o prvem problemu. Drugi problem se nanaša na, preprosto rečeno, boljši položaj duhovnikov Katoliške cerkve. Že včeraj sem poslušal kar nekaj vročekrvnih debat o tem, kakšen odnos ima kdo od nas do Cerkve, do katoliške vere, do duhovnikov. In moram zopet biti konkreten in oseben. Sam imam kar nekaj zelo dobrih prijateljev teologov, pa tudi duhovnikov. Ne nazadnje sem svojo hčerko pred nekaj tedni birmal, tako da sem popolnoma, kako lahko rečem, tudi tu liberalen ali nevtralen. Tu bom pa citiral - in bo tudi gospod Moge zadovoljen - star rimski izrek "Sine ira et studio", torej, zadev se je treba lotevati brez čustev, to bi bil približen prevod tega pregovora. In tu, ne glede na moje prijateljstvo z duhovniki in ne glede na čustveno povezanost oziroma na vaško življenje, ki ga že nekaj let preživljam in ki je prepredeno z vero, pa ne katerokoli, ampak s katoliško vero, pa ne katerokoli, ampak s katoliško vero, imam težave, če kršimo 14. člen ustave. Tokrat ga bom pa vseeno prebral, premalokrat beremo ustavo, na nek način biblijo pravne države, pravi takole: "V Sloveniji so vsakomur zagotovljene enake človekove pravice in temeljne svoboščine ne glede na narodnost, raso, spol, jezik, vero, politično ali drugo prepričanju" itn. in potem na koncu ali "katerokoli drugo osebno okoliščino". In mislim, da gre tukaj zopet zakonodajalec predaleč; namreč, duhovniki so tako in tako lahko zaščiteni z možnostjo, ki jo ima državni tožilec Republike Slovenije. On lahko vloži zahtevo za varstvo zakonitosti zaradi vsake kršitve, in tudi v primeru duhovnikov in redovnikov. Zakaj pa na primer takšne pravice nima poklicni vojak, ki nima potomcev ali pa poklicni gasilec? In ne nazadnje tudi drugi zakoni, vsaj zaenkrat ne, ne urejajo posebnega položaja duhovnikov, na primer zakon o dedovanju, ki ne govori, da je prvi zakoniti dedič Cerkev, ker župnik pač nima žene ali potomca, ki bi to lahko bila. Zato, drage kolegice in kolegi, bi vas prosil, da ponovno premislite o smiselnosti teh sprememb in dopolnitev, in vas prosim, da podprete naš amandma, ki je, kot rečeno - in upam, da mi verjamete -, spisan in vložen popolnoma v dobri veri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Na nek način verjamem spoštovanemu kolegu Pavlihi, da je on prepričan, da je ta amandma nastal v dobri veri, ker je bolj odkrit in včasih tudi bolj naiven od okolice, v katero je padel. Moram pa reči, da me je retorika iz dveh strank, ki so uradno predstavljale ta njihov amandma in tudi odnos do tega zakona in do tega izjemnega roka za varstvo zakonitosti za posledice krivičnih, procesov v preteklosti, prepričala, da pravzaprav ta retorika se v 40-ih ali 50-ih letih ni spremenila ali 50. Slišal sem zopet trdo totalitaristično retoriko, trdno obrambno v vseh revolucionarnih zakonov, na podlagi katerih so bile kršene človekove pravice. In mene, odkrito povedano, to preseneča. Gre pravzaprav tudi za - sedaj mi je dosti bolj jasno, zakaj takšna, pravzaprav človeku nerazumna obramba, ki se je zgodila v preteklosti, genocida. Aktualne zadeve v zvezi z razčiščevanjem genocidnih dejanj Republike Slovenije. Stvari so zelo povezane. Nekateri, ki izhajajo iz strank prejšnjega režima, še stalno z vsemi močmi skušajo obraniti nekdanjo zakonodajo, pravzaprav je dobesedno po njihovem mnenju prepovedano odpravljati krivice, ki so bile storjene na podlagi zakonodaje, ki je v temelju kršila človekove pravice. Kar poglejte si ta spisek zakonov, ki so tu v 20. členu napisani! Koliko je bilo, spet "lex specialis", bi rekel, zakonov, ki so bili zapisani samo zato, da se bo kazensko sodilo ljudi, ki so bili demokratično usmerjeni, ki so hoteli samo uresničevati svoje človekove pravice, ki so bile že tudi takrat zagotovljene z mednarodnimi konvencijami. In zato se mi zdi zelo nerazumno in čudno, da pravite, da so tudi duhovniki nekaj posebnega in da ste s tem kršili slovensko ustavo. Če bi v prejšnjem režimu Cerkev imela pravico do statusa pravne osebe, potem bi bilo to samo po sebi rešeno, vsi pa veste, da tega ni imela, da zadnjega dne prejšnjega režima te pravice ni imela, tega statusa ni imela. Tudi nekateri, ki tu sedite, bi lahko že v prejšnjih režimov dosegli, da bi se te stvari popravile, razčistile in jih ne bi imeli danes na mizi tukaj, sedaj pa s totalitarno retoriko spodbijate legitimnost rehabilitacije. Moram reči še enkrat; to, kar se v tej državi dogaja, da 90 letne priče morda genocidnih dejanj niso razlog za to, da sodišče prednostno zasliši take ljudi - s tem izginjajo dokazi - in da podpirate takšne stvari, to je nezaslišano! Meni se zdi nezaslišano, pa ne grem v obrambo tu nikogar, ampak s tem se vidi odnos do človekovih pravic; na vsak način zaščiti in restavrirati, bi rekel, pridobitve revolucije. Seveda, ne morem preko tega, da ne bi rekel, da se v takem podpiranju tega skrivajo tudi totalitarna nagnjenja, pa tu izvzemam Marka Pavliha, ker verjamem v dobronamernost njegovo, ampak po drugi strani bi pa on moral biti prvi, ki bi tudi v svojih vrstah tu zaznal takšne težnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Slovenska nacionalna stranka ponovno opozarja, da mi danes govorimo o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kazanskem postopku in ne želim in nočem kot poslanec v tem državnem zboru, da bo ta obravnava predloga prerasla v boj med ateisti, verniki, itd. Lepo vas prosim, kolegice in kolegi, bodimo razumni in spoštujmo predvsem ustavo, spoštujmo zakone. Vesel sem, da verjamete v dobronamernost in poštenost amandmaja k 20. členu; in prav je tako, tudi sam verjamem. Jaz bi opozoril ob tem, k temu amandmaju najprej tudi na 7. člen ustave, ki jasno in glasno govori, da sta država in verska skupnost ločena, da so verske skupnosti enakopravne in njihovo delovanje svobodno. Seveda podpiram ta člen. Prav tako bi opozoril, tako kot je spoštovani kolega - citiral ga pač ne bom - na 14. člen ustave, s tem so zagotovljene vsem enake pravice. Na nazadnje pa pri obravnavi 20. člena in amandmaja prosim kolegice in kolege, da preverite tudi mnenje matičnega delovnega telesa, ki se trudi, ki dela, naporno dela in mnenje matičnega delovnega telesa je popolnoma jasno. To ni politično mnenje, to je večinsko mnenje tega telesa, ki pravi, da za širitev kroga upravičencev na oddaljene sorodnike ni nobenih potreb, kajti lahko rehabilitacija ne bo pomenila zadoščenja, ampak okoriščenje. Prav tako matično delovno telo opozarja na kršenje načela enakosti. Zato, kolegice in kolegi, nekaj razuma, zakaj bi tako dober zakon, ki v veliki meri posodablja, je usklajen, harmonizacijo uvaja, kar je potrebno. Dober zakon je. Zakaj bi samo na osnovi nekih takšnih ali drugačnih prepričanj, ki so v bistvu dejansko zagotovljena v ustavi, preprečila sprejetje tega zakona. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je amandma Liberalne demokracije k 20. členu upravičen, da ne škodi in ne ponižuje nikogar in da vzpostavlja enakovrednost in enakopravnost med Slovenkami in Slovenci. Nobene vsebinske razlike, tudi če se ta amandma sprejme, v samem zakonu ne bo. Hvaležni bomo, da bomo imeli sodobnejši zakon in da bo ta zakon prinesel nekaj dodatnih pravic vsem, tudi duhovščini - vsem in tudi duhovščini. Torej, dajmo možnost, da koristijo pravice tega zakona vsi, ne samo nekatere strukture. Razum in sprejmimo ta amandma in zakon bo celo enoglasno sprejet. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Mojca Kucler Dolinar. Izvolite.
Hvala lepa. Zaprosila sem za repliko, ker je [[...]]
Je to replika?
Replika.
Prosim.
Kot predsednica odbora in poročevalka sem se dolžna odzvati na predstavitev gospoda Baroviča, ki pravi, da je mnenje matičnega delovnega telesa bilo tako in tako. Gospod Barovič, dajte preberite pod 5. točko: "Članice in člani odbora so v razpravi" - torej, povzeta je razprava v okviru poročila matičnega delovnega telesa. Lahko pričakujem poštenost, kakor ste vi rekli in dobronamernost, vsekakor pa, ko govorite o poročilih, bodite korektni. Hvala.
Hvala lepa. Želite razpravljati, ker ste bili prijavljeni še. Ne? Ja, prosim.
Hvala lepa. V nadaljevanju bi se pa tudi jaz sama vključila v to razpravo o predlogu amandmajev. Danes je bilo govora o pravičnosti in dobro namernosti, pogosto se sprašujemo in pogrešamo ter radi govorimo, da dandanes manjka tistih pokončnih ljudi v pravem smislu, pa morebiti ni tako slabo, če se tudi zaradi tega ozremo v preteklost, kjer ima tudi vzrok predlagana ureditev v zakonu. Verjetno ni potrebno posebej poudarjati, koliko zavednih ljudi je takrat končalo ne le svoje življenje, temveč izgubilo tudi svoje zdravje ali pa tudi pokončnost: ali v ječah ali pod desetletnim pritiskom tudi nekrvavega terorja in pa neupravičenih sodnih odločitev. Seveda, pri nekaterih so uspeli doseči njihove osebne spremembe z obljubami, s podkupninami, na mnoge pa pač niso mogli vplivati in so bili, ker se niso pustili, ker so ostali pokončni, po krivem obsojeni. Verjetno niti življenje potomcev tistih, ki so preganjali in obsojali, niti tistih, ki so bili preganjani in obsojeni, še nekaj časa ne bo tako, kot bi bilo sicer. Končnega števila žrtev teh eksperimentov verjetno nikoli ne bomo poznali, sprašujem pa pravzaprav nasprotnike predlagane rešitve v zakonu in predlagatelje amandmajev, od kod jim taka vnema preprečiti tem ljudem, da bi se jim povrnilo njihovo osebno ime in njihova čast ter tudi veljava. Tukaj mislim, da ne smemo gledati ozko samo na osebo kot tako, temveč pogledati moramo širše, na njihove družine, tudi na skupnosti, na verske skupnosti, saj vemo, da je bilo glede na množične procese zoper pripadnike verske skupnosti mnogo izrečenih obsodb. Zato podpiramo in sama tudi podpiram rešitev, ki je v okviru predloga zakona, da se ta možnost razširi torej tako, kar se tiče krvnih sorodnikov do tretjega kolena kakor tudi možnost zakonitih zastopnikov registriranih skupnosti. Kot že rečeno, tu gre za povrnitev dobrega imena, osebe, družine in pa tudi konkretne skupnosti. Zato sama ne bom podprla amandmaja, rada bi pa mogoče za konec še en stavek, ki si mi je nekako vtisnil v spomin, ko je nekdo rekel: Bog daj, da bi raslo tudi danes med nami dovolj rodoljubov, pripravljenih velikodušno žrtvovati vsaj del svojega ugodja za iste vrednote in tako zagotoviti našemu narodu prihodnost." Kot rečeno, amandmajev ne podpiram.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa. Torej jaz mislim, da so vsaj nekatere diskusije šle v smer, ki ni najbolj sprejemljiva, zlasti, kadar gre za to, da tiste, ki pač nismo verni, stigmatizira. Gre za to, da se ateizem omenja v neki pejorativni podobi, in nekateri vsaj tega preprosto ne sprejemamo. Vsi bi naj imeli enako pravico do izpovedovanja svoje vesti in do kakršnegakoli drugega izpovedovanja in ni treba omenjati kakšnih posebnih misli v pejorativnem smislu. Tisti, ki podpiramo sprejetje teh dveh amandmajev, nič ne želimo izničevati kogarkoli drugega, ampak preprosto [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] No, v smislu rdečih številk govorim, da bi lahko res brez jeze in pretiranega zavzemanja sprejeli ta dva argumenta, ki sta bila [[...]]
Čas za razpravo je res potekel, gospod Rezman. Se opravičujem! [[Medsebojno pogovarjanje.]] Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Ne vem, mislim, da je tu prišlo do nekega nesporazuma. Razumela sem, da je prej gospod Jerovšek polemiziral s stališčem LDS, v katerem je bilo jasno povedano, da ne podpiramo tega dodatka v členu 20, ki pravzaprav uveljavlja poseben status, poseben položaj za duhovnike oziroma redovnike. In to iz načelnega razloga, zaradi tega, ker menimo, da še vedno velja ustava Republike Slovenije in v njej zapisani 14. člen, ki govori o tem, da smo vsi pred zakonom enaki. Tu pa se pravzaprav izpostavlja en družbeni sloj, če tako rečemo, ki mu dajemo poseben, privilegiran položaj. Menimo, da je to v nasprotju z ustavo. Rada bi pa še tole povedala. Tudi jaz nimam ničesar proti Rimskokatoliški cerkvi ali pa proti duhovnikom. Pa ne vem, ali bom zdaj morala to pri vsakem zakonu poudarjati. Kajti, zdaj smo soočeni s serijo zakonov, kjer se poskuša uveljaviti poseben, privilegiran položaj za duhovnike. Danes bomo obravnavali še en tak zakon, zakon o policiji, in tako naprej. Pri tem pa povem, v tem členu je navedeno tudi kaznivo dejanje sovražne propagande, 118. člen nekdanjega kazenskega zakonika SFRJ, po katerem je bil obsojen in je odsedel eno leto in pol moj oče. Tudi moj stari stric, ki je bil duhovnik, je trpel zaradi nepravilnosti v prejšnjem režimu. Ampak mi tu ne mešetarimo, mi tu pišemo zakon. In dolžni smo kot poslanci upoštevati ustavo, ki govori o tem, da morajo tudi zakoni biti napisani tako, da smo pred njim vsi enaki. In samo za to gre. Torej, lepo prosim, ne podtikati nekih namenov in nekih ozadij, ki jih pač ni. Hvala.
Hvala lepa. Ste hoteli repliko ali se javljate za razpravo? Prav, hvala lepa. Besedo ima gospa Majda Širca. Izvolite, prosim.
Mislim, da lahko danes Slovenke in Slovenci dobijo napačno sporočilo, če poslušajo to razpravo. Napačno sporočilo, ki gre v smer, da do danes nekateri ljudje sploh nimajo varstva zakonitosti v tej državi. Jaz razumem, da vsi nismo pravniki, ampak to še ne pomeni, da moramo neresnice sporočati ljudstvu, češ, da v tej državi ne obstaja legitimnost rehabilitacije. Tudi ne smemo spregledati, da ta zakon, kot je sedaj pripravljen, hoče uvajati razlike med ljudmi. Nekdo naj bi imel lahko boljši položaj kot drugi, kajti možnost zahtevanja varstva zakonitosti zaradi vsake kršitve zakona imamo, imajo, ker državni tožilec Republike Slovenije lahko to uveljavlja. Sporočilo tako pripravljenega zakona je zgolj eno, da sedaj bodo imeli nekateri več možnosti in bodo ustvarjene razlike med ljudmi, ker vsaj tako pripravljeni predlog zakona govori, da duhovniki načeloma, nekateri, nimajo - tisti, ki nimajo potomcev, naj bi Cerkev na nek način prevzela vlogo sorodnika in s tem imela pravico za zahtevo varstva zakonitosti. Državni tožilci že lahko delajo to, kar sedaj nalagate še Cerkvi, in s tem vzpostavljata razlike; razlike tistega, ki nima potomcev zaradi takšnih in drugačnih razlogov bodisi zaradi neplodnosti bodisi zaradi tega, ker se je tako odločil, ali še zaradi drugih razlogov pa nima takšnega civilnega "backgraunda" kot je v tem primeru Cerkev, ki bi lahko naredil to, kar bo sedaj naredila Cerkev recimo. Zakaj ne bi potem lahko neko društvo, recimo, ne vem Zveza borcev, lahko imela ravno tako razširjeno pravico, ki ste jo pripravili tukaj. Ampak jaz razumem, javna uprava je zaposlila precej teološko izobraženih in podkovanih ljudi, zato tudi najbrž tak paket takšnih širitev pravic, ki so - in to je edino, kar nas lahko zanima in o katerem se lahko sprašujemo - neenakopravne in tudi neustavne. Zaradi tega velja biti pozoren vsaj do tretjega odstavka 20. čelna na ta način, kot smo ga predlagali v Liberalni demokraciji Slovenije.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala lepa. Jaz se bom zelo skušal držati, ne bom izkoriščal poslovnika. Torej, še enkrat pravim, da v Slovenski nacionalni stranki bomo zakon podprli, če bo sprejet tudi amandma k 20. členu. In v zvezi z 20. členom jaz tudi vztrajam in moja kolegica in kolegi Slovenske nacionalne stranke - mnenje matičnega delovnega telesa, kajti matično delovno telo je sestavljeno iz toliko in toliko članov. In vsak, ki je sestavni del matičnega delovnega telesa, odbora za notranjo politiko ali pravosodje, in izrazi svoje mnenje, je zame to tudi mnenje matičnega delovnega telesa in ne gre tukaj za poštenost, nepoštenost, naivnosti ali nenaivnost. Mnenje matičnega delovnega telesa je vsak stavek, vsaka izrečena beseda vsakega člana tega matičnega delovnega telesa. In mi smo pač povedali tisto, kar se nam zdi prav iz mnenj matičnega delovnega telesa, da ne bo nesporazumov. Spoštovana kolegica, spoštljiva, vsak, ki pove svoj stavek na matičnem delovnem telesu, je izrazil mnenje, ki ga jaz mirno imenujem mnenje matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Kokalj.
Hvala lepa. Predlagano spremembo oziroma predlagan predlog zakona, ki je povezan tudi z 20. členom, pa sam v povezavi z ustavo in s tistim členom, ki govori o enakosti pred zakonom, razumem pravzaprav kot pravno podlago za tako izpeljavo. Sedaj, ko imamo novo ustavo, zagotovimo enakost pred zakonom za tiste, ki je v času, ko so tekli postopki, niso imeli, in jaz vidim ravno nasprotno, kot trdi gospa Beblerjeva.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. Torej jaz se strinjam s tistimi, ki pravite, da bi lahko bilo sporočilo napačno iz te današnje razprave. Res je, dejstvo je, da gre za neko splošno stanje v družbi, ki mislim, da včasih - včasih, poudarek je na včasih - res daje vtis, da je nekaj narobe. Poglejte, konkretno ta primer kaže na to, da na osnovi nekega drugega pravnega stanja v neki drugi državi je vladal neki drugi pravni red, reklo se mu je revolucionarno pravo, so se pač zgodile neke krivice. V redu. To so dejstva in s tem se verjetno vsi strinjamo. Seveda, krivice so se dogajale, če je bilo pač nekaj revolucionarnega, ker nobena revolucija ni dobra. In najprej so se nekomu ali smo nekomu naredili krivice in sedaj, ko gradimo neko drugo družbo, ko gradimo tudi drugačno pravo, ko tudi zavračamo takšne ekscesne pojave, pa nekako začnemo govoriti o enakosti pred zakonom, pred ustavo, češ da sedaj tistim, ki smo jim napravili ali so doživeli krivice, to krivico odpravljamo, da so sedaj oni pa privilegirani pa večvredni. Lepo vas prosim! To verjetno ni logično. Pa da ne bom preveč pleteničil, bom povedal konkreten primer. Dr. Jožetu Pučniku so zaradi tistega prava odvzeli diplomo, kar je sploh čudno, ni dobil službe, še posebej ker je pač bi sociolog, to je bilo še posebej preverjeno, ni dobil službe, in to v tistem času, v tisti državi praktično vsak dobil službo, ki jo je hotel. Kaj mu je ostalo drugega, odšel je v tujino. Tam je ponovno naredil diplomo, se pravi, ponovno študiral tisto, kar je že doštudiral pri nas, zato da je dobil v tujini, v drugi državi tisto znanje, ki ga je že imel, in ko se je po spremembah, ki smo jih v Sloveniji doživeli, političnih spremembah, vrnil v Slovenijo, so pa sedaj tisti, ki so mu verjetno naredili krivico, pa najbolj vpili: "Ja poslušaj človek, kje si pa prej bil?". Lepo vas prosim, če pa to ni dvoličnost, pa če to res ne spada v tisto obravnavo enakosti pred ustavo, samo ne v takem smislu, kot smo danes tukaj slišali, ampak verjetno v nekem drugem smislu. Moramo se vrniti na začetek, moramo se vrniti na vzrok, ne pa na posledice! Če smo nekomu naredili krivico in mu sedaj krivico popravljamo, potem pa ne govoriti, da ima pa sedaj privilegiran položaj! Kaj pa takrat, ko se mu je krivica zgodila? Kdo pa je imel takrat privilegiran položaj? Kakšen položaj je pa on imel? V tem kontekstu je treba to zadevo gledati, pa je na koncu čisto vseeno, kaj piše in za koga kaj piše. Če se bodo takšne razprave nadaljevale, boste od tod poslali neko napačno sporočilo o nekih privilegirancih, ki sploh niso. Deleč od tega, da bi sploh bili privilegirani, ker še sploh enakopravni niso, ker se jim je zgodila krivica. In v tem kontekstu jaz gledam te rešitve, ki so pred nami. Moramo preskočiti neko časovno obdobje in se postaviti v tisti čas. Sedaj pa, hvala bogu, so drugačni časi in nekatere stvari se popravljajo in to bomo morali s skupnimi močmi opraviti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč.
Hvala lepa. V poslanski skupini Socialnih demokratov smo predpostavljali, da bo vsaka razprava o tem členu povzročila takšno nesprejemljivo reakcijo, kakršna je danes. Zato smo tudi resno razmišljali ali vložimo amandmaje ali ne in smo se odločili, da jih ne vložimo. Zaradi tega, ker smo ocenjevali, da je vprašanje, ali je od tega večja korist, ali večja škoda. Sem pa vesel, da so vloženi in da se je potrdilo tisto, o čemer smo govorili. Bi pa rad ob tem rekel nekaj drugega, spoštovane kolegice in kolegi! Ne dajte se tudi vi, ki tako na križ pribijate tiste, ki so vložili amandma, sprenevedati okoli nekaterih dejstev. Prvič, da so bile, razen nekaterih dodatnih kaznivih dejanj, ki so v tem členu na novo odprta - ali utemeljeno ali ne, ne želim presojati - so bila za vse ali pa večina kaznivih dejanj že - možne pravnomočne sodbe, na podlagi njih - možnosti za zahtevo zakonitosti in za obnovo postopka. Bile so nekaj let. Dve leti, nekaj let, to je tudi dve leti. Zakaj sedaj, po 8 letih, ker je 1997. leta 31.12. ta rok potekel, ta vlada meni, ne da pove v obrazložitvi, koliko je takih primerov, zakaj in podobno, da je treba ta rok na novo odpirati, ne vem; ampak mi temu nismo želeli ugovarjati, da ne bi kdorkoli rekel: "Ne dovolite, da se krivice popravijo." Povem pa še enkrat, ta možnost je bila in kdorkoli je želel, je približno dve leti in nekaj več imel priložnost, da jo izkoristi prek državnega tožilca ali pa prek sebe in svojih bližnjih sorodnikov. Tukaj je sedaj treba vedeti drugo. Te stvari so povezane z moralno rehabilitacijo - kar je prav. Povezane so tudi z materialno rehabilitacijo, povejte! Mi imamo zakon o popravi krivic, ki vsem tistim, ki so jim bile krivično izrečene sodbe prek sodnega postopka potem razveljavljene, ima pravico tudi do materialnega odškodovanja. In ne samo tisti v primerih pravnomočnih sodbo, še marsikdo. Veste, da smo o tem imeli razprave in smo imeli različna mnenja in jih imamo še danes. In smo pač nekateri, tudi jaz osebno mnenja, da se je v tej komisiji marsikdaj delalo zelo po domače. O tem so bila resna opozorila, ampak nikoli ugotovitev. Škoda je neko stvar na novo odpirati, ampak povem vam, da tu imamo različno mnenje. Zato se ne čuditi, da so razmisleki, kadar se na novo takšna vprašanja postavljajo. Mi smo jih postavili samo glede materialnih sredstev. Želeli smo opozoriti na to, da je, prvič nekorektno, da vlada ne pove, da bo to tudi stalo proračun. Ne more povedati: milijon, dva, pet - ne more! Ampak, da ne pove, da bo, je nekorektno in je neresnica. Želeli smo povedati, da ima ta vlada popolnoma različne kriterije. V nekaterih primerih ponovno odpira pravice, v drugih primerih že dane pravice želi vzeti. Dajmo se tega zavedati! In mislim, da je prav, da to povemo. In potem ne reči, da tisti, ki na določene probleme opozorijo, ideologizirajo. Ne, tudi ta vlada nekatera vprašanja ideologizira. Zato, lepo prosim, bodimo realni pri tej oceni in ocenjujmo predloge, tako kot so dani, ne pa jim pripisati takoj nek negativen predzvok. Po tej logiki nekdo, ki misli drugače, kot misli danes ta vladajoča koalicija, ne sme razmišljati, ne sme tega povedati, ne sme dati predloga, ker bo obtožen ali obsojen, da izhaja iz nekega drugega prepričanja ali pa mnenja. Vsi, kolegice in kolegi, smo bili enakopravno izvoljeni, imamo večstrankarski sistem, imamo svoje programe in imamo pravico do svojega mnenja. Vsak tisti, ki to poskuša obtoževati na ta račun - in to vi debelo delate in žalite -, dela tudi v nasprotju z načelom enakopravnosti po ustavi. Če mislite, da boste s tem koga prestrašili, da ne bo več upal svojih mnenj povedati, potem se motite. Sam pa menim, da ni dobro, da se državni zbor ob vsaki stvari spušča v ideološko bitko, tudi če je nek amandma popolnoma dobronamerno in realno dan. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Po vseh danih obrazložitvah moram reči, da ponovno vztrajam pri tem, da gre najmanj za sprenevedanja. In sem tudi trdno prepričan, da se tisti, ki se sprenevedajo, večina tistih, zelo dobro zavedajo, kaj branijo. Zaradi tega, ker je moj predhodnik ravnokar rekel, da je to povzročilo nesprejemljive reakcije. Braniti pravico do rehabilitacije je za nekatere nesprejemljiva reakcija! To se mi zdi popolnoma sprevrženo in absolutno ne more v tem kontekstu biti govorjeno o nesprejemljivih reakcijah, če braniš neko pravico, ki je temeljna pravica. In ne tu govoriti, da je - morda je bila možnost te rehabilitacije dve leti, toda ali mislite, da so državni tožilci sposobni to vložiti za vsak konkreten primer? To ni možno, tudi če bi bila volja pri njih. In ne govoriti, da ta možnost obstaja in da bodo vsi rehabilitirani, ker to enostavno ni možno. Vemo pa, da prav gotovo številni državni tožilci tudi političnega interesa nimajo pravzaprav - ali pa pravosodje dostikrat, ker pač je trdno na stališču obrambe nekaterih in trajne pozabe nekaterih dejanj. In še enkrat pravim, v nekaterih primerih govorite, ste vik in krik v zvezi s primerom genocida zganjali. Še danes vas pozivam, vložite interpelacijo, da bomo lahko pred slovensko javnostjo razčistili, kdo je imel prav! Ali je imel minister prav tam, ali ste imeli vi, ki ste branili, nekateri, genocid na vse možne kriplje in po tiskovnih konferencah in zavajali slovensko javnost. In tu se gredo nekaj podobnega. In glejte, jaz ne branim nikogar, sem pa trdno na stališču, da je treba imeti pravico rehabilitirati, tiste, ki so bili na podlagi takšne revolucionarne zakonodaje obsojeni in se jim je storila krivica. In jaz ne vem, kako se naj rehabilitira primer, ki ga vem, da je bil nek duhovnik, ki je zbiral sredstva za obnovo cerkve. In potem je Udba naredila neko preiskavo, so našli denar, so ga zaprli, ga obsodili, da je neupravičeno od ljudi denar zbiral, pa izsiljeval ljudi, pa ne vem kakšne obtožbe vse, je odsedel par let, razrušili so vso njegovo itegriteto, polili so ga z gnojnico, ni imel sorodnikov in tudi nihče ni - ja, tista verska skupnost imam pravico reči, da je bila to krivica?! In sedaj govorite o enih, ki so "bolj enaki". Ali vas ne moti, tiste - tudi Darja, ko je bila v nekem svetu za človekove pravice v prejšnjem sistemu -, da so pa bili mnogi, ki so bili bistveno manj enaki dolga leta! In sedaj bi radi, da tisti, ki so bili manj enaki, niti ne morejo biti oprani krivičnih obsodb. In jaz se s takšno logiko, s takšno dvojno moralo seveda ne morem strinjati. In jaz ne bom navajal svojih sorodstvenih vezi, ampak zgolj iz tega, ker želim biti načelen - to, ko je bilo tam rečeno. Dvomim, da so bili vsi vso svojo zgodovino načelni. Jaz lahko zase rečem, da se bil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Poskušal bom biti konkreten in razpravljati o amandmajih k 20. členu [[....]]
Oprostite, oprostite.
Ne, ne, gospa Šircova, sem bistveno pred vami dvignil roko, ste pa vi tudi dvignili.
Ne, ne, želite proceduralno vprašanje?
Se opravičujem.
Oprostite. Proceduralno.
Jaz bi prosila, prosim predsedujoči, če v tem trenutku dobimo odgovor na tezo, ki je bila ravnokar dana, da v državnemu zboru nekdo nekje brani oziroma zagovarja genocid. Prosim, da predhodni moj sogovornik pojasni, kaj je s tem mislil in da razčisti takšno zelo hudo obtožbo. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Bajc.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Prvo bi se poskušal obrniti na razpravo kolega dr. Pavlihe. Podoben primer in mislim, da njega oma ni iz čustev [[...]]
Gospod Bajc, čas vam je potekel, ne morem vam dati več besede.
Hvala.
Prosim, če tudi pri prijavi to malo upoštevate, kajti težko je slediti vsem tem, bom rekel, zapletom in obenem pa tudi minutaži oziroma sekundnemu kazalcu. Hvala lepa. Je še kdo prijavljen za razpravo? Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Glede na to [[...]]
Oprostite, da še enkrat rečem. Gospa Širca, postavili ste proceduralno vprašanje, na to proceduralno vprašanje niste dobili odgovora, ne morem čakati še ne vem koliko časa, da bo odgovor dan. Ni odgovora, zato nadaljujemo z razpravo.
Hvala za besedo. Oglasil sem se pa zaradi tega, da bom posredno odgovoril na ta zaplet. Včeraj, ko smo imeli - dobro, bila je razprava in se je reklo, da so ministri vremenoslovci. Kje ste bili takrat vsi tisti, ko govorite o sovražnem govoru v državnem parlamentu, pa bi zahtevali od tistega, kdo je vremenoslovec, zakaj je vremenoslovec? Ko pa mi razpravljamo, se pa stalno zahteva, razložite, kaj ste s tem mislili, povejte, kaj ste ono mislili, zakaj ste to rekli, zbrali bomo podpise zato, ker se sovražni govor širi: Ko pa vi žalitev vse povprek, ne bom še našteval vsega tega, kar je ista oseba rekla, ki je govorila o vremenoslovcih pred dobrim mesecem, ampak si to zapisujem, pa bom enkrat vse to naštel. Kje ste pa takrat bili vsi ti, ki skrbite? Prav, da skrbite, samo ne imejte dvojnih meril; ko žalite vi, pa imate ministre za vremenoslovce, tega v prejšnji sestavi, ko smo mi bili v opoziciji, niti enkrat nam ni prišlo na pamet, da bi si upali kaj takšnega reči. Niti enkrat! Takšnih izrazov pa res nismo uporabljali; bili smo ostri, bili smo strogi, vendar nikoli pa tako žalili pa res nismo. Iin vi nam kar naprej očitate, da mi žalimo pa ne vem kaj vse. Prosim, imejmo enake kriterije, nič drugega, samo to.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič, prosim.
Hvala lepa. No, jaz zelo spoštujem vsa stališča, različna stališča, ki se pojavljajo, in mislim, da je to prav, da se pojavljajo, in se mi ne zdi korektno, da ena stran govori, da druga stran obtožuje, kajti korektno bi bilo, da bi potem tudi sami priznali, da tudi druga stran vsaj toliko obtožuje prvo stran. No, ampak če grem na vsebino. Jaz mislim, da je bistvo pravnega reda ta, da zagotovi enakopravnost vseh in da zagotovi tudi to, da se krivice, ki se v življenju pojavljajo, da se jih potem tudi na podlagi pravnega reda popravi in da ima vsakdo zagotovljeno pravico do rehabilitacije. Sedaj v tem konkretnem primeru gre ravno za to. Določena skupina ljudi, konkretno gre tukaj za predstavnike registriranih verskih skupnosti - ne govori zakon o Rimskokatoliški cerkvi, kot se poskuša stalno implicirati, ampak govori o registriranih verskih skupnostih - in te skupnosti dejansko v preteklosti niso imele takšnega statusa, da bi lahko te pravice uveljavljale. In mislim, da je prav in da bi se morali vsi zavzemati za to, da tudi ta skupina, ki do sedaj tega ni mogla uveljavljati, da dobi to možnost in da postane enakovredna vsem ostalim. Torej, gre ravno obratno, kot se poskuša tukaj trditi; gre ravno za to, da se ta enakopravnost zagotovi s tem določilom. Druga zadeva, ko se širi krog upravičencev za vložitev zahteve za varstvo zakonitosti, gre za podoben primer. Lahko se pogovarjamo, do kje se ta krog razširi, ampak gre za ljudi, ki niso mogli uveljavljati poprave krivice in pravice do rehabilitacije, ker so že pokojni, ker so že tudi njihovi najbližji potomci pokojni in mislim, da je prav, da se zagotovi tudi tem oziroma njihovih potomcev do te meje, kot se tukaj določa, da se uveljavi pravica do poprave krivice in pravica do rehabilitacije. Spoštujem tudi tiste razpravljavce, ki so rekli, da če pa najožji potomci nasprotujejo tej popravi krivic in pravic do rehabilitacije, v tem primeru se bo to v postopku pred pristojnim sodiščem ugotavljalo, ker verjetno potem ne bi imelo smisla, da bi daljni potomci uveljavili nekaj, kar bližnji potomci ne želijo. Ampak to je stvar postopka. Prav je, da če tega ni, to bi mogoče prišlo v nekaj malih primerih v poštev, da pa v vseh ostalih primerih se pač ta pravica na ta način uveljavi in zagotovi. Prav je, da se zagotovi enakopravnost vseh. Zato trdim, da ta dva amandmaja onemogočata enakopravnost vseh in ne omogočata, da tisti, ki do sedaj te enakopravnosti niso bili deležni, da to enakopravnost zagotovijo. In zato takšnih amandmajev ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Marko Pavliha.
Hvala lepa. Sicer nisem pristaš prekomernega oglašanja, ampak vendarle bi rad nekaj povedal. Namreč, če smo že dva ali tri člene ustave citirali, bom pa citiral še 82. V prvem odstavku, če se ne motim, piše, da "smo predstavniki vsega ljudstva". Ali mislite, ko nas takole naše volivke in volivci in seveda vsi državljani poslušajo, ali mislite, da jim je vseeno, ko se nonstop obtožujemo, da smo ena in druga stran, da smo levi in desni, da smo rdeči in beli, domobranci in partizani, prejšnji, zdajšnji, opozicija in pozicija. Jaz mislim, da nas imajo do tule gor dovolj. In kdaj bomo, za božjo voljo, uspeli vsaj pri nekaterih rečeh pozabiti na te razlike! Tisti, ki smo mlajši, govorim seveda politično, in nismo obremenjeni s preteklostjo, s tem nimamo nobenega problema. In šele tedaj, ko bomo vsaj pri tistih načelnih zadevah - ne nazadnje je kazenska zakonodaja ena tistih ključnih zakonodaj - uspeli pihati v isti rog, potem bo za vse naše državljanke in državljane bolje. In če se lahko vrnem na svoj primer, pa tega prej nisem želel reči, morda to spada bolj, ko bomo govorili o žrtvah v petek. Naša družina, ne glede na to, kaj se je dogodilo, ne glede na to trpljenje, ki smo ga prestali, danes ni na nobenega jezna. To je sprava, to je zreti v prihodnost! Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miran Potrč, imate besedo.
Jaz se vam opravičujem, ker sem prej rekel, da ne bom govoril o vsebini predlogov. Glede na to, da je bil omenjen genocid in še hujše reči, bi samo tri primere povedal, kakor jih jaz doživljam, pa nisem dal amandmaja in tudi LDS ga ni dala. Poglejte, na novo se odpirajo tri kazniva dejanja, zaradi katerih so bile izrečene krivične obsodbe, tudi leta 1945 pa 1950 pa 1955 pa 1960 in tako naprej. Prvo je neizpolnjevanje ukaza ali odrekanje pokornosti v vojski - krivično. Drugo, odklonitev sprejema ali uporabe orožja, tretje, nepokorščina pri vpoklicu v vojaško službo. Jaz ne trdim, da ni v konkretnih primerih lahko bila izrečena krivična sodba, ker je bil postopek nekorektno voden. Če me boste pa vi vsi prepričali, da so to kazniva dejanja, ki so bila v Ameriki prepovedana leta 1950 ali pa 1945, in tudi takrat, ko so šli v Korejo pa v Vietnam in podobno - skratka, želimo skozi današnje oči nekaj ocenjevati. Soglašam, leta 1991 smo proglasili takratno JLA za sovražno vojsko. Vendar reči, da je to za vsakega državljana Jugoslavije bila leta 1945, to si enostavno danes, gospe in gospodje, izmišljate. In na račun takega izmišljanja potem prihajajo neke rešitve, ki niso do konca domišljene. In potem želimo na nek način ljudi deliti in potencirati stvari. To ni dobro, zato pustite normalno razpravo o takih stvareh. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Izvolite, predstavnik vlade.
Hvala lepa za besedo. Mogoče bi čisto na kratko še povzel. Dejstvo je, da je ta izredni rok za vlaganje zahtev za varstvo zakonitosti omejen le na tiste sodbe, ki so postale pravnomočne do 2. julija 1990, ko je začela veljati deklaracija o suverenosti države Republike Slovenije. Gre preprosto za to, da se tistim, ki so bili protipravno, nezakonito in krivično obsojeni, omogoči, se pravi, se jim da možnost vlaganja zahteve za varstvo zakonitosti. Ker gre za veliko časovno odmaknjenost dogodkov, predvsem se to nanaša na obdobje po drugi svetovni vojni, so številni upravičenci, žal, že pokojni. Zato se s to širitvijo, da lahko vložijo zahtevo za varstvo zakonitosti tudi njihovi sorodniki v stranski vrsti do tretjega kolena, omogoča možnost vložiti zahtevo, da se te ljudi, ki so bili nezakonito in protipravno obsojeni, rehabilitira. Glede na to pa, na ureditev za duhovnike, ki so bili protipravno in nezakonito obsojeni, bi pa izhajal še iz zgodovinskega dejstva, kot navajajo številni zgodovinarji, da je bilo do konca leta 1945 obsojenih najmanj 95 duhovnikov, rehabilitiranih pa le 10%. Do konca leta 1961 je bilo obsojenih nadaljnjih približno 400 duhovnikov, do danes pa je bilo rehabilitiranih zaradi protipravnih in nezakonitih obsodb bivšega sistema manj kot 100. Zato v primeru širitve na sorodnike v stranski vrsti kot tudi v primeru širitve možnosti vlaganja teh zahtevkov tudi na predstavnike vseh registriranih verskih skupnosti je treba poudariti tudi to, da oni lahko vložijo te zahteve za rehabilitacijo teh oseb šele po smrti obsojenca. Ob tem je treba poudariti tudi to, da je ustavno sodišče Republike Slovenije zavzelo stališče oziroma ugotovilo, da je bil osnovni rok za vlaganje teh zahtev od 1.1.1995 do 31. decembra 1996 prekratek. Zato bi na koncu poudaril to, da s predlogom zakona, ki ga danes obravnavate in ki ga je predlagala vlada, nikakor ne gre za kršitev 14. člena ustave, ki zahteva enako obravnavo vseh pred zakonom. Ravno s predlogom zakona, ki ga obravnavate, se omogoča možnost vložitve zahtevo za rehabilitacijo vsem tistim, ki so bili nezakonito in protipravno obsojeni v bivšem komunističnem sistemu.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po končani 15. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.39 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O NOTARIATU - skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Gospod državni sekretar, Marolt. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. S spremembo in dopolnitvijo zakona o notariatu po skrajšanem postopku - gre za manjše spremembe zakona, ki se ne nanašajo na vsebino, obseg in način opravljanja notarskih storitev, temveč bodo vplivale na lažjo dostopnost do opravljanja notarskega poklica, nadalje hitrejše reševanje disciplinskih postopkov zoper notarje ter hitrejše odločanje sodišča pri odločanju o zadevah imenovanja in razrešitve notarjev, kar je vse v javnem interesu. S sprejemom spremembe zakona se zasledujeta naslednja dva cilja. Prvi, večja dostopnost do opravljanja notarskega poklica in pa drugič, odprava nekaterih nejasnosti in pomanjkljivosti zakonskega besedila, ki so v praksi povzročale težave, kar se predvsem nanaša na dolgotrajnost postopkov imenovanja in razrešitve notarjev ter disciplinskih postopkov. Prvič. Spreminja se pogoj za imenovanje na notarsko mesto, ki se nanaša na način pridobivanja praktičnih izkušenj na pravniških delih. S spremembo zakona bo potrebno najmanj eno leto od predpisanih petih letih praktičnih izkušenj po opravljenem pravniškem državnem izpitu pridobiti ali pri notarju ali pri odvetniku, na sodišču, pri državnem tožilstvu ali državnem pravobranilstvu. Gre torej za enakovredno obravnavo med seboj povsem primerljivih pridobljenih strokovnih delovnih izkušenj. Nadalje se naziv "notarski kandidat" spremeni v naziv "notarski pomočnik" saj ne bo več šlo za usposabljanje pri notarju, temveč za zaposlitev pri notarju. Nadalje je ustrezno urejena tudi prehodna ureditev, da tisti notarski kandidati, ki so doslej izpolnjevali pogoje za nadomeščanje notarja, notarja lahko nadomeščajo tudi kot notarski pomočniki. Potem se s spremembo zakona določi izbirni postopek za imenovanje na notarsko mesto, bolj pregleden ter v bistvenih značilnostih enak izbirnemu postopku, smiselno po zakonu o javnih uslužbencih. Gre za postopek, v katerem se bo preverjala strokovna usposobljenost in primernost kandidatov ter ga bo opravila posebna komisija, imenovana s strani ministra. Kandidati se bodo izločali po izvedenih fazah postopka, v katerih bo mogoče pregledovati dokumentacijo, opraviti z njim ustni razgovor ali jim naložiti pisni preizkus usposobljenosti. Ustni razgovor bo s kandidati lahko opravil tudi sam minister. Najkasneje v sedmih dneh po končanem izbirnem postopku bo morala komisija ministru podati poročilo o primernosti prijavljenih kandidatov. Nadalje se v postopku imenovanja in razrešitve notarja določa rok za vložitev tožbe v upravnem sporu, in sicer 15 dni, ter rok za odločitev sodišča I. in II. stopnje v primeru upravnega spora se omejuje in določa, da mora sodišče odločiti v 30. dneh. Potem se ureja postopek določitve notarja za nadomeščanje notarja na izpraznjenem notarskem mestu med postopkom imenovanja ali razrešitve notarja; natančneje se določajo pogoji ter dobe imenovanja člana disciplinskega sodišča, ki ga imenuje minister za pravosodje, in izrecno se določa, da je disciplinski postopek zoper notarja, notarskega pomočnika in notarskega pripravnika hiter. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo. Naš odbor je tudi ta predlog zakona obravnaval na 12. seji, 5. oktobra 2005. Predstavnik predlagatelja je v okviru dopolnilne obrazložitve členov predloga zakona poudaril, da zakon zasleduje predvsem dva cilja, in sicer, omogočiti večjo dostopnost do opravljanja notarskega poklica in odpraviti nekatere nejasnosti in pomanjkljivosti zakonskega besedila, ki so v praksi povzročale težave, kar se predvsem nanaša na dolgotrajnost postopkov imenovanja in razrešitve notarja ter disciplinskih postopkov. V teku razprave je podal tudi pojasnila k pripombam notarske zbornice in odgovarjal na vprašanja članov odbora. Predstavnik zakonodajno-pravne službe je povedal, da so bile pripombe te službe iz njihovega pisnega mnenja, ki so se večinoma nanašale na notranjo skladnost zakona, ustrezno upoštevane s predlogi za amandmaje odbora, ki jih je pripravilo ministrstvo in predložilo na samo sejo. Predlogi za amandmaje odbora so bili na seji tudi sprejeti. Vabljena predstavnika notarske zbornice sta v okviru predstavitve njihovega mnenja predstavila predvsem svoje mnenje in predlog, da se kot pogoj za imenovanje notarja na novo uvede notarski izpit, kar naj bi zaradi velikega števila kandidatov za notarje bilo potrebno, in sicer zato, da postanejo notarji strokovno najbolj usposobljeni. S tem predlogom se tako večina članov odbora kakor tudi predlagatelj niso strinjali, saj nihče od sedanjih notarjev ni polagal notarskega izpita. Bodo pa člani izbirne komisije v teku izbirnega postopka lahko preverjali strokovno usposobljenost kandidatov za opravljanje notarskega poklica, na primer tudi tako, da bodo v okviru pisnega preverjanja strokovne usposobljenosti morali sestaviti posamezne tipske notarske zapise oziroma se bodo preverjala tudi njihova druga praktična notarska znanja. Predlagatelj je posebej še poudaril, da je poleg ustrezne strokovne usposobljenosti eden izmed obveznih pogojev za imenovanje notarja tudi ta, da je oseba vredna tudi javnega zaupanja za upravljanje notariata. Ta pogoj daje tudi ministru pravico, pa tudi dolžnost, da predlaga osebo, ki je vredna javnega zaupanja. Iz pisnega mnenja komisije državnega sveta za politični sistem izhaja, da zakon podpira, vendar pa so zapisali, da se jim zdi pogoj petih let praktičnih izkušenj na pravniških delih po opravljenem pravniškem državnem izpitu za imenovanje notarja prezahteven, in sicer predvsem zaradi dolgih čakalnih dob za opravljanje pripravništva na sodišču. Člani odbora so v razpravi izpostavili predvsem 4. člen predloga zakona, ki ureja postopek izbire imenovanja notarjev. Nekateri člani so namreč menili, da je postopek izbire odprt, da ni dovolj določen in da ni določljivo besedilo "ali druga oblika". Prejeli smo pojasnila s strani predlagatelja zakona, da je postopek imenovanja notarja, tako kot je predlagan, zelo objektiven in tudi pregleden, za razliko veljavnega obstoječega zakona, ter da besedilo "ali druge oblike" pomeni ali ponoven razgovor, ali ponoven pisni preizkus, ali pa ponovna pridobitev dodatne dokumentacije o dosedanjih izkušnjah znanjih in sposobnostih kandidata za notarja. Tako smo člani in članice odbora podprli prejete predloge za amandma odbora ter tudi vse ostale člene zakona.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Srečko Hvauc, SDS, prosim.
Hvala lepa za besedo. Notariat je javna služba in na tak način tudi del pravosodja. Seveda morajo biti notarji ustrezno usposobljeni in predvsem tudi vredni javnega zaupanja. Namen notariata je, da se razbremenijo sodišča oziroma pravosodni organi, predvsem pa tudi, da se poveča pravna varnost strank v civilnopravnih razmerjih. V preteklosti se je v nekaterih posamičnih primerih dogajalo to, da - za katere seveda nikakor ne moremo govoriti, da gre za množični pojav ali pa nek splošni pojav - je bilo to splošno javno zaupanje omajano. Zgodilo se je nekaj afer, v katerih stranke, namesto da bi bile deležne večje pravne varnosti, so bile oškodovane oziroma so se znašle v zelo neugodnem položaju, predvsem zaradi malomarnega ali pa celo nestrokovnega dela notarjev. V posameznih primerih, ko je bilo evidentno, da je šlo za slabo delo notarjev, notarskih kandidatov ali pa pripravnikov, pa obstoječa ureditev ni omogočala nekega učinkovitega in hitrega odločanja in ukrepanja v disciplinskih postopkih. Povedal bi še to, da je dosedanja ureditev omejevala število notarskih mest tudi s tem, ko je bila omejena dostopnost za opravljanje notarskega poklica. To je veliko število državljanov in državljank Republike Slovenije utrjevalo v prepričanju, da gre za en ozek krog posameznikov, ki pridobijo, ko enkrat vstopijo v en krog posvečenih, dokaj varen in ugoden položaj. Nek tak vtis privilegiranosti se pa izraža z relativno velikimi prihodki vsaj nekaterih notarjev, ki smo jih seveda tudi javno lahko opazovali na teh raznih top lestvicah tistih, ki so v Sloveniji prijavili največjo dohodninsko napoved. In seveda je nek občutek, da notarski poklic omogoča eno nesorazmerno blaginjo v primerjavi z drugimi, ki morajo prav tako strokovno in zavzeto, odgovorno opravljati svoje delo, pa še dodatno najeda ugled in zaupanje v ta notariat. To zadnje se je izboljšalo s tem, ko so se znižale notarske tarife, nekatere tudi celo precej, in smo s tem širšemu krogu omogočili, da tudi se v večji meri poslužujejo teh notarskih storitev. Kar se pa tiče ostalih zadev, pa rešujejo predlagane spremembe tega zakona, ki ga imamo pred seboj. Ena takih novih rešitev je širitev načina pridobitve praktičnih izkušenj, kjer se to nekako sprošča in omogoča, da se dobi izkušnje tudi na drugih področjih, kar bo povečalo število možnih kandidatov za ta delovna mesta oziroma za ta mesta. Dopolni se izbirni postopek notarjev, uvaja pa se tudi hitrejši disciplinski postopek, in kar je tudi zelo pomembno, neposreden nadzor nad poslovanjem notarjev s strani ministrstva za pravosodje. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo, da so nekatere spremembe zakona potrebne, mogoče tudi zaradi posamičnih primerov, ampak kakorkoli sistem ne more biti takšen, da dopušča, da tudi v posamičnih primerih pride do nekih čudnih situacij. In ker menimo, da bodo predlagane spremembe pripomogle k boljšemu delovanju notariata in večji pravni varnosti strank, bomo v naši poslanski skupini ta predlog tudi podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Mojca Kucler Dolinar, Nova Slovenija.
Pred 10 leti je bil pri nas ponovno uveden notariat z namenom razbremenitve sodišč. Država je tako na zasebno sfero prenesla določene pristojnosti, ki jih je prej imela sama prek sodstva. Torej, merodajna namena dodelitve pooblastil notarjem za izdajanje javnih listin sta torej po eni strani preventivno pravosodje, po drugi strani lahko rečemo temu tudi razbremenitev sodišč. V okviru pravosodnega sistema 19 od 25 članic EU tam, v 19, je torej notar sestavni del pravosodja in pravosodnih organov, pri čemer naj bi ustvaril pomemben prispevek k pravni varnosti državljanov in tudi pravnih subjektov ter je s tem v splošnem interesu, predvsem v zvezi z opravljanjem z zakonom prenesenih nalog. Zaradi zagotavljanja kakovosti, zaščite uporabnika in pravne varnosti pa je potrebna določena mera reguliranja. Za notarske storitve pa mora biti predvsem tipična bližina državljanom oziroma pravnim osebam, kar narekuje tudi potrebo po uravnoteženem reguliranju notarskega poklica. Tudi v ustavni pogodbi za Evropo je kot politični cilj zapisano, da mora biti zagotovljen učinkovit dostop do prava, torej morajo biti tudi cene za državljane predvidljive in dosegljive. Prvi korak je bil tu narejen. Ministrstvo dr. Šturma je to spremembo notarske tarife z znižanjem notarskih tarif že uredilo. Naslednji korak pa delamo danes tukaj kot zakonodajno telo s podporo predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o notariatu, ki ga pri Novi Sloveniji-Krščanski ljudski stranki podpiramo. Potrebna je namreč obsežna oskrba prebivalstva s temi javnimi notarskimi storitvami. Zato podpiramo tudi potrebno določitev večjega števila notarskih mest. Število notarskih mest se bo v skladu s predlogom zakona določalo neposredno na podlagi v zakonu zapisanih meril, območja okrajnega sodišča glede na koncentracijo prebivalstva in intenzivnost gospodarskega poslovanja. Notarski ceh si je v teh desetih letih ustvaril moč in glede na družbene spremembe in njegovo vključenost vanjo, če omenim le sodelovanje pri ustanavljanju družb, lastninskem preoblikovanju, pobral tudi smetano tega poklica, seveda v skladu z določbami zakona in prejšnjo notarsko tarifo. Zato je že skrajni čas, da se te stvari tudi na tem področju normalizirajo s spremembami zakona. Po mnenju poslanske skupine Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke bo delno odprtje in delna konkurenčnost tega poklica imela pozitivne učinke. Zato je potrebna liberalizacija trga notarskih storitev, povečanje števila notarskih mest, kar pomeni tudi večjo dostopnost do njihovih storitev. Z novelo zakona bo večja tudi dostopnost do notarskega poklica, saj s predlogom zakona obvezna enoletna praksa pri notarju postane enakovredna enoletnim izkušnjam na sodišču, pri odvetniku, na državnem tožilstvu ali pri državnem pravobranilstvu in se všteva v pet let zahtevanih praktičnih izkušenj za notarja po opravljenem pravniškem državnem izpitu. Pred imenovanjem za notarja pa bo usposobljenost za delo notarja preverila s strani ministra določena komisija, ki lahko z notarjem tako opravi tudi pisni preizkus znanja. V izogib zavlačevanja pri imenovanju notarjev zaradi pritožb neizbranih kandidatov podpiramo tudi novo rešitev, da bo upravno sodišče imelo krajši rok za odločitev, enako tudi vrhovno sodišče. Praksa z vsemi v nebo vpijočimi primeri pa je pokazala, da je treba določiti tudi krajše in preglednejše postopke za razrešitev notarja, natančno je določen trenutek nastopa razrešitvenega razloga, obstoj določenih razrešitvenih razlogov pa bo namesto notarske zbornice Slovenije lahko ugotovilo tudi ministrstvo za pravosodje. Ministrstvo pa bo lahko opravilo tudi nadzor nad delovanjem organov notarske zbornice Slovenije. Prepričani smo, da se bo s predlogom zakona pravna varnost tudi v Sloveniji povečala, zato ga bomo v Novi Sloveniji podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Kangler, Slovenska ljudska stranka.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o notariatu bo poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podprla v celoti. Kljub temu da gre za manj zahtevno vprašanje, ki ga ureja ta novela, pa je postopek imenovanja notarjev izjemno pomemben. Tako bi lahko vsaj sklepali na podlagi nekaterih afer, ki so se zgodile v zadnjih letih, v katere so bili vključeni nekateri notarji. Poudariti je potrebno, da je pomembno, da je javno zaupanje v notarja v Sloveniji po naše mnenju izjemno pomembno in da ga je treba krepiti in dvigniti na nekoliko višjo raven, kot je do sedaj. Seveda se ljudje velikokrat sprašujejo, do katere mere je notarjem potrebno zaupati, po mnenju Slovenske ljudske stranke je potrebno, da notarji dobijo svojo možnost in priložnost tudi s to novelo, in notarjem je potrebno zaupati, saj opravljajo zelo pomembno nalogo v pravnih, formalnih, nekaterih postopkih, ki tečejo bodisi na sodišču ali v nekaterih drugih državnih organih. Morda je eden od razlogov tudi postopek imenovanja notarja. Do sedaj je bil postopek imenovanja notarja premalo dorečen. Po noveli zakona, o kateri bomo danes odločali, pa se ta postopek objektivizira in seveda tudi bolj jasno določa. Izbirni postopek bodo po novem opravili člani komisije, ki bodo imenovani s strani ministra, pristojnega za pravosodje. Postopek bo na ta način omogočal več oblik preverjanja ustreznosti in strokovne sposobnosti kandidatov, to pa bo večja transparentnost in preglednost kandidatov predvsem pri imenovanju. Še enkrat, poslanci bomo podprli to novelo sprememb zakona o notariatu in pričakujemo, da se bo ugled notarja v prihodnosti v Sloveniji dvignil na malo višji raven, kot je do sedaj, saj so vredni tega zaupanja, ne glede na nekatere posamezne primere v Republiki Sloveniji.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče, Slovenska nacionalna stranka. Prosim.
Spoštovani prisotni. Težko bi nasprotovali predlogu zakona, ki je danes pred nami. S spremembami, ki nam jih ponuja vlada Republike Slovenije, se seveda strinjamo. Z veliko večjim veseljem bi se strinjali, v kolikor bi bile restrikcije oziroma močnejši posegi v krovni zakon iz 1995, ki je bil štirikrat noveliran. To je bilo prvič. Drugič. Ne bom govoril o pozitivnih lastnostih tega zakona, ker ste jih navajali tako predstavnik vlade kot predsednica odbora, navsezadnje pa politične stranke, ki so predstavljale svoja stališča. Rad bi poudaril samo eno zadevo, ki je bila izpostavljena tako s strani predstavnika vlade kakor s strani nekaterih predstavnikov političnih strank, in sicer, da bomo skozi ta zakon povečali zaupanje v notariat, da je naloga vlade in pa, da je naloga zakonodajne veje oblasti, torej parlamenta, da povečujemo zaupanje v notarje - po moji oceni je to zgrešena predpostavka. Če bomo gradili na tovrstni teoriji torej, da skozi zakon dvigujemo ugled notarjev, da skozi politične stranke dvigujemo ugled notarjev in da skozi vlado dvigujemo ugled notarjev, je napačno. Po moji oceni si morajo notarji dvigniti ogled sami, če nimajo gleda, je to njihova krivda in njihova naloga je, da si dvignejo ugled v naši družbi. Toliko samo kot dopolnitev in kot stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, predlog zakona bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman, DeSUS. Prosim.
Hvala lepa. Čeprav zgodovina notariata v sodobnejši naši zgodovini nima prav zelo dolge brade, pa se je vendarle nabralo nekaj takšnih stvari, dogodkov, bodisi zvezanih s posamičnimi notarji ali pa z notarsko zbornico, ki so pri nekaterih že dodobra zamajali ugled. Bistvo notarske službe pa je, da mora ščititi pravno varnost in da mora biti pravzaprav poosebljanje javnega zaupanja, zato ni presenetljivo, da se je predlagatelj odločil za nekatere spremembe v zakonodaji in naj kar v naprej povem, da večino od tega tudi v poslanski skupini DeSUS podpiramo. Za bodoče bo pač skušano to biti doseženo na ta način, da bo drugače in podrobneje urejeno imenovanje in razreševanje notarjev, da bo terjana večja strokovnost in večja selektivnost pri izboru s posebnim postopkom in da bodo storitve dostopne tako cenovno kot lokalno lažje za tiste, ki so njihovi uporabniki. Tudi boljši nadzor nad delovanjem posamičnih organov v notarski zbornici je predviden in tudi to mi podpiramo. Imamo pa nekaj pripomb oziroma pomislekov v zvezi s tistimi določili, ki so bila danes tudi že omenjena in ki zadevajo predvsem, prvič, enoletne izkušnje, bodisi pri notarjih, ali pri tožilcih, ali pri kakšnem drugem organu in tukaj sledimo pripombam notarske zbornice, za katere mislimo, da so korektne. Najbrž vseh teh izkušenj ne kaže povsem izenačiti, ampak predlog na delovnem telesu pač ni dobil podpore. Mi mislimo, da je to slabo. Drugo, kar mislimo, da je slabo je pa tako rekoč suspenzivna moč določila, ki govori, da lahko v izbirnem postopku prve tri navedene korake, namreč pregled dokumentacije, pisni preizkus in ustni razgovor, nadomestijo tudi druge oblike. Ker je zapisano tako, da govorimo o "ali druge oblike", ocenjujemo, da je to preveč arbitrarno, da daje preveč možnosti za preskok prvih treh oziroma možnost, da prve tri korake celo suspendiramo. "Ali" je namreč alternativen; pomeni ali ene oblike ali druge oblike. In ta "ali" daje možnost, da se prvi, drugi in tretji korak preprosto preskočijo. Ta "ali" ni dopolnilo k pravim trem korakom, ta "ali" tudi dopušča, da je torej samo to "drugo". Tisto, kar je pa za nas zelo nedefinirano, kar je zapisano v zelo splošni obliki in definicije, zato pač predlagatelj ni predstavil. Sicer je res, da je na seji matičnega delovnega telesa državni sekretar skušal pojasniti, kaj naj tisti "ali" pomeni in "ali druge oblike", na ta način, da je pravzaprav ocenjeval, da tiste "ali druge oblike" pomeni možnost ponovitve prvih treh korakov: da se torej še enkrat preveri dokumentacija, da se še enkrat napravi pisni preizkus ali da se še enkrat opravi ustni razgovor. To iz pisne obrazložitve seveda ni razvidno in ponavljamo, da če je tako, potem bi moralo pisati namesto "ali" "tudi druge oblike" in jih definirati in bi to moralo biti jasno zapisano tako, da bi se vedelo, da gre za ponovitev, torej za opravljanje istih testov v drugem kasnejšem času. Ker temu ni tako, ocenjujemo, da je to dokaj plavzibilno lahko, da je premalo definirano, da lahko pride do različnih razlag in da te različne razlage lahko pomenijo tudi nekoliko manjšo pravno varnost in večjo arbitriranje. Zato v poslanski skupini DeSUS izražamo obžalovanje, da to ni bilo dopolnjeno ali izpopolnjeno, kar pa ni razlog, da bi nasprotovali temu zakonu kot celoti in bomo zakon kljub temu podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenem predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po končani 15. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.39. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ODPRAVI POSLEDIC NARAVNIH NESREČ PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Izvolite, gospod minister, Janez Podobnik.
Spoštovani gospod podpredsednik! Poslanke in poslanci! Vlada predlaga državnemu zboru, da sprejme predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravi posledic naravnih nesreč. Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč je bil sprejet leta 2003 in zakon ureja pogoje in način uporabe sredstev iz proračuna Republike Slovenije pri odpravi posledic naravnih nesreč. Namen zakona je, da uredi pridobivanje državne pomoči prizadetim zaradi naravne nesreče tako, da se jim zagotovi čimprejšnje varno bivanje in ponovno izvajanje dejavnosti, če so jim bili zaradi naravne nesreče poškodovani ali uničeni objekti, naprave ali zemljišča, ali pa so njihove stvari zaradi posledic naravne nesreče ogrožene, ali pa jim je zaradi poškodovane cestne in druge infrastrukture uporaba stvari onemogočena. Veljavni zakon tudi določa pogoje in način uporabe sredstev državnega proračuna ter pogoje in način njihovega dodeljevanja pri odpravi posledic škode v kmetijstvu zaradi naravnih nesreč. Pri izvajanju tega zakona se je pokazala potreba po izplačilu predplačil v primerih škode v kmetijstvu in to še pred določitvijo dokončne ocen škode z namenom, da se škoda, ki je posledica naravne nesreče, na kmetijskih površinah čim prej sanira oziroma da se v čim večji možni meri ublaži dolgoročnejše posledice naravne nesreče. Druga ugotovitev in tudi rešitev zakona je z izplačevanjem predplačil zaradi škode v kmetijstvu. Ugotovilo se je, da je potrebno vzpostaviti možnost, da se v primeru preveč izplačanih predplačil njena razlika v treh letih od dneva njenega izplačila vrne v državni proračun, če pa v tem času nastane nova naravna nesreča, pa se ta razlika všteje v morebitna izplačila sredstev za odpravo posledic novih naravnih nesreč. S predlogom sprememb zakona se odpravlja tudi nejasnost določb, ki se nanašajo na upoštevanje drugih izplačil za odpravo posledic naravnih nesreč pri izračunu višine izplačanih sredstev v kmetijstvu. V obravnavi na odobri državnega zbora in tudi ob pomoči strokovnih služb državnega zbora so bile oblikovane tudi nekatere dopolnitve na predlagani tekst zakona, ki ga je vlada predložila v obravnavo. Tako se je v prvem odstavku veljavnega 37. člena višina predplačil za škodo v kmetijstvu omejila na 20% ocenjene neposredne škode, v novem petem odstavku 40. člena zakona, tudi na pobudo kmetijsko-gozdarske zbornice, se je oblikovalo novo merilo za najmanjšo izplačano državno pomoč za škodo v kmetijstvu in najmanjša izplačana pomoč v kmetijstvu mora biti večja od povprečnih sredstev, ki jih je država za posameznega upravičenca namenila za popis in oceno škode zaradi naravne nesreče. In še ena sprememba. V sedmem odstavku veljavnega 40. člena zakona pa se doda nova določba, na podlagi katere se tudi na območju namakanja izplača škoda zaradi suše, če tam ni bilo na razpolago vode za namakanje. S predlaganim zakonom pa se bodo uredila tudi razmerja, ki so nastala zaradi preveč plačanih predplačil za škodo v suši leta 2003. Ko sem prebirali gradivo tako odbora za okolje in prostor kot tudi zainteresiranega delovnega telesa, odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, je pa tam zapisana, da je obljuba ali zaveza ministra, torej mene, da bom zaradi nekaterih ugotovitev o samem delovanju sistemskega zakona le-tega predlaga v spremembo že do konca letošnjega leta. Ko sem šel pogledati v stenogram, sem napovedal, da se bo to zgodilo tekom letošnje zime. Ker se zima konča v prvih mesecih prihodnjega leta, bo tudi ta rok vezan na prve mesece leta 2006, ko bomo skupaj s strokovnjaki in tistimi, ki se jih najbolj dotika ta zakon, pripravili tudi nekatere sistemske spremembe veljavnega zakona. Poslanke in poslanci, predlagam vam, da predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravi posledic naravnih nesreč sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Rudolfa Petana, da predstavi poročilo odbora.
Samo trenutek, prosim. Hvala za besedo, pa se opravičujem za ta nesporazum. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za okolje in prostor je na 5. redni seji obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravi posledic naravnih nesreč, ki ga je v obravnavo državnemu zboru Republike Slovenije poslala vlada s predlogom, da ga obravnava po skrajšanem postopku, ker gre za manj zahtevne spremembe. Kolegij predsednika državnega zbora je na 35. seji odločil, da se predloženi zakon obravnava po skrajšanem postopku. Na seji so sodelovali predstavniki predlagatelja predloga zakona, kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije ter zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Odbor je predlog osnovnega gradiva prejel poleg osnovnega gradiva še mnenje zakonodajno-pravne službe državnega zbora, odbora državnega zbora za kmetijstvo in gozdarstvo in prehrano, komisije državnega sveta Republike Slovenije za kmetijstvo in gozdarstvo ter prehrano ter kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora je po proučitvi navedenega predloga zakona z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika dala pripombe k nekaterim členom tega predlaganega zakona. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je kot zainteresirano delovno telo pri obravnavi predloga zakona pozornost namenil predvsem vprašanjem glede višine predplačil za odpravo posledic škode v kmetijstvu in kriterije, na podlagi katerih je predlagan triletni rok za vračilo teh sredstev v državni proračun. Na podlagi mnenja kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, zakonodajno-pravne službe državnega zbora in razprave članov odbora je predlagal odboru za okolje in prostor kot matičnemu delovnemu telesu v sprejetju amandmaja k 3. in 4. členu. To je odbor za kmetijstvo. Predlog zakona je obravnavala tudi komisija državnega sveta Republike Slovenije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je v razpravi podprla predloge in predloge kmetijsko-gozdarske zbornice. Ob tem pa je sprejela tudi sklep, da podpira predlog za pripravo zakona o vzajemnem zavarovanju, ustanovitvi rizičnega sklada za kmetijstvo. Odbor za okolje in prostor je v okviru druge obravnave predloga zakona v skladu s poslovnikom opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih zakona in o vloženih amandmajih, pri tem pa sprejel tudi svoje amandmaje. Odbor je na podlagi mnenja zakonodajno-pravne službe državnega zbora, mnenja kmetijsko-gozdarske zbornice in razprave na seji odbora sprejel naslednje amandmaje k 1. členu, k 3. členu, 4. členu, k 5. členu. Ob upoštevanju sprejetih amandmajev je v skladu s prvim odstavkom 133. člena poslovnika državnega zbora pripravljen dopolnjen predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravi posledic naravnih nesreč, ki je tudi sestavni del poročila. Določen je bi tudi poročevalec na seji državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Geza Džuban, LDS. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani kolegice in kolegi, predstavniki vlade. V poslanskem klubu Liberalne demokracije predlogu zakona ne bomo nasprotovali. V razlogih za sprejem oziroma spremembo veljavnega zakona imamo navedeno, da se zagotovi prizadetim čimprejšnje dobivanje in ponovno izvajanje dejavnosti kot je napovedal tudi gospod minister. Bistveni nameni predloga zakona so hitra predplačila, vračilo predplačil, razširitev na občine in državne organe ter nekatere dopolnitve, ki so se zgodile na matičnih delovnih telesih. Vsem rešitvam in spremembam, ki so se zgodile, seveda tudi ne nasprotujemo. Kljub temu ocenjujemo, da bi z ozirom na letošnje dogodke, zaradi katerih je verjetno sprememba vložena, bila možnost sanirati stanje že v obstoječem zakonu in spremembe, ki so pred nami, ne bi bile potrebne. Same razširitve na državne organe in občine se v pretežni meri tako ali tako pokrivajo iz državnega proračuna in se bo to zgodilo v vseh primerih. Nekateri deli besedila, ki so v predlogu sprememb zakona, kot recimo ponovno citiranje za odpravo posledic naravnih nesreč, so logične in so že ali tako v naslovu samega zakona citirane, da gre za odpravo posledic naravnih nesreč. Vračila, ki so tokrat rešena oziroma naj bi bila rešena v treh letih -se nam zdijo predolga in je nesmiselnost obremenjevati prizadete za tri leta naprej, sploh pa, ker je možno pri enem doslednem delu predplačila izpeljati tako, da do vračil potem ne pride. Pred seboj imamo tudi nekatere amandmaje. Na mizi imamo amandmaje Socialnih demokratov, za katere ocenjujemo, da so smiselni in bi jih kazalo podpreti. Mi jih bomo podprli in tudi potem na koncu podprli zakon v celoti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber, Socialni demokrati. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem, še posebej ministru! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravi posledic naravnih nesreč je odziv na dogodke, ki so se dogajali v Sloveniji v zadnjem obdobju po številnih ujmah, in ugotavljamo, da zakon širi pojem naravne nesreče, tudi na stanovanja in stvari, ki jih vzdržujejo državni organi in občine, in zakon želi omogočiti predvsem hitro pomoč ogroženim kmetijskim gospodarstvom v obliki predplačil in odpravlja nejasnost, da se v primeru naravnih nesreč izplačila za subvencije ne upoštevajo kot državna pomoč. Sama izhodišča in vsebina je sprejemljiva in si tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov želimo, da bi se ti cilji resnično dosegali in realizirali s tem zakonom. Žal pa ugotavljamo, da je zakon pripravljen zelo površno, zato menimo, da so cilji, ki so predvideni v tem zakonu, zaradi tega težko dosegljivi ali lahko celo ogroženi. Namreč, zakon širi svoje področje še na občinska stanovanja in stvari, ki jih vzdržuje država. Ne predvideva pa postopka, po katerem bodo pomoči tudi dodeljene. To pomeni, da bo minister za okolje, gospod Podobnik, lahko sam odločal, kateri občini bo dodelil in koliko sredstev ji bo dodelil. Podobno se bo dogajalo tudi z državnimi organi. Ravno tako ni izdelanih kriterijev, na podlagi katerih se bodo sredstva lahko dodelila, kar pomeni, da bodo nekateri državni organi dobili vzporeden proračunski vir, ki bo izključno v pristojnosti ministra Podobnika. Nejasnosti so tudi pri dodelitvi predplačil kmetijskim gospodarstvom. Namreč, v zakonu je zapisano, da višina predplačil ne sme presegati 20% ocenjene neposredne škode. "Ocenjena neposredna škoda na stvareh in na kmetijstvu je ocenjena škoda v skladu s predpisi, ki urejajo varstvo pred naravnimi nesrečami" - [[to je razlaga v zakonu]] . Socialni demokrati menimo, da se predplačila morajo izplačevati resnično čim prej in na podlagi prve grobe ocene, ki jo sprejme vlada. V kolikor bomo čakali na program, ki ga napoveduje in pravzaprav zapoveduje sam zakon, bo ta ukrep hitrih predplačil izničen in v zakonu ne bo dosežen tisti tako želeni cilj, kot je bil napovedan. Postavljajo se nam še druga vprašanja. Zakaj se pogovarjamo o predplačilih samo na področju kmetijstva, zakaj se o predplačilih ne pogovarjamo tudi na področju obrtništva, malega gospodarstva in tudi večjih gospodarskih družb. Namreč ugotavljamo, da je še kako usodno, če obrtnik, podjetnik ali gospodarska družba v zelo kratkem času ne sanira svoje proizvodnje, lahko pride do zelo velike gospodarske škode, do izgube trgov in ne nazadnje tudi mogoče celo do propada obrtnika, podjetnika ali podjetja. Velikokrat je vprašanje gospodarstva po našem mnenju očitno postavljeno v drugi plan in to se nam zdi ena največjih pomanjkljivosti tega zakona, ob že naštetih pomanjkljivostih. Vendar bomo kljub vsemu poskušali izboljšati ta zakon, zato smo vložili tudi dva amandmaja, s katerima nalagamo, da se z uredbo določi postopek, na podlagi katerega bodo sredstva za odpravo posledic naravnih nesreč dodeljena občini in državnim organom. Hkrati tudi črtamo določbo, da se sredstva oziroma predplačila dodeljujejo na podlagi ocenjene neposredne škode. Menimo, da je takšna določba v zakonu odveč, kajti če bo podlaga ocenjena neposredna škoda, bo postopek trajal predolgo in ne bo dosežen cilj hitre pomoči. Upamo, da bodo amandmaji sprejeti, kajti menimo, da bi s tem zakon bil resnično veliko boljši.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Drago Koren, Nova Slovenija. Izvolite.
Dober dan želim vsem, ki vztrajate v tej dvorani, še posebej gospodu ministru Podobniku! V poslanski skupini Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke bomo dopolnitev zakona o popravi posledic naravnih nesreč podprli, čeprav menimo, da ni najboljši, saj so predpisani postopki še vedno prezapleteni in komplicirani. Sicer pa je minister na odboru za kmetijstvo pojasnil, da bo vlada do konca letošnjega leta pripravila nov zakon o odpravi posledic naravnih nesreč, v katerem bodo ob nujnem upoštevanju evropske zakonodaje na tem področju nekateri postopki poenostavljeni. Kaj pomeni naravna nesreča, kot je poplava, povodenj ali potres, ve le tisti, ki je to sam doživel. Tisti, ki smo to videli prek televizijskih zaslonov, nimamo pravega občutka o teh stvareh. Kaj pomeni huda suša ali močna pozeba, pa vedo le tisti, ki živijo od svojih pridelkov, ki jih seveda v takšnem primeru ni. Prav v teh nesrečah se kaže velika nemoč posameznika. Ko je uničeno vse, v kar je nekdo vlagal svoj denar in delo, ko ni pridelka, ki bi ga lahko pobral in prodal ter tako prišel do svojega zaslužka, takrat je človek v stiski, ki je prav gotovo zelo velika. In v teh primerih se najbolj izkaže tako človeška kot državna solidarnost. V teh primerih je zelo pomembno tudi to, kako hitra je pomoč, ki jo namenjamo prizadetim. Ta rek, kdor hitro da, dvakrat da, tu še kako drži. Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč ureja pogoje in način uporabe sredstev iz proračuna pri odpravi posledic naravnih nesreč ter pogoje in način njihovega pridobivanja oziroma dodeljevanja z namenom, da pomoč prizadetim zaradi naravne nesreče zagotovi čim prej in da je ta pomoč čim bolj učinkovita. Zakon določa tudi pogoje in način uporabe sredstev proračuna Republike Slovenije ter pogoje in način njihovega dodeljevanja pri odpravi posledic škode v kmetijstvu zaradi naravnih nesreč. Pri dosedanjem izvajanju zakona se je pokazala potreba po izplačilu predplačil še pred določitvijo dokončne ocene škode, z namenom, da se škoda, ki je posledica naravnih nesreč, čim prej sanira oziroma da se v največji možni meri ublaži dolgoročnejše posledice teh naravnih nesreč. V Novi Sloveniji-Krščanski ljudski stranki predlagani zakon podpiramo, saj predlagane zakonske rešitve uvajajo možnost za hitro pomoč ogroženim kmetijskim gospodarstvom v obliki predplačil sredstev za odpravo posledic nesreč ter urejen način vračil v primeru morebitno preveč izplačane državne pomoči za odpravo posledic naravnih nesreč. Torej, poslanci Nove Slovenije bomo predlagani zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik, SLS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, sodelavec, spoštovane kolegice in kolegi. Naravne nesreče niso nekaj novega, so pa iz različnih razlogov čedalje pogostejše in povzročajo čedalje več škode. Ta državni zbor se je v prejšnjih sklicih že kar nekajkrat ukvarjal s tem zakonom in še večkrat z interventnimi zakoni, ki so omogočali odpravo posledic škode zaradi naravnih nesreč. Prakse in težave pri uveljavljanju zakona je pokazala, kje je potrebno zakon dodelati s ciljem enostavnejše, predvsem pa hitrejše pomoči prizadetim predvsem na področju kmetijstva, reguliran pa je tudi postopek vračil preveč izplačanih plačil. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo predlog sprememb in dopolnitev zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Jelen, DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, gospod minister. Ko govorimo o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravi posledic naravnih nesreč, žal ugotavljamo, da v državi Sloveniji veliko premalo pozornosti posvečamo pravzaprav le teh. Do sedaj nikoli niso bile analize tako strokovno obdelane, da bi lahko bili z njenimi rezultati povsem zadovoljni. Državne pomoči v tej smeri so bile vedno skoraj v premajhni meri zagotovljene, stroški kritičnih trenutkov so se v preteklosti prepočasi prekrivali. Finančne pomoči do sedaj so le delno krile stroške oškodovanja posameznikov, podjetij pa tudi letošnje julijske in avgustovske, ki so do sedaj delno sanirane, ocene površno narejene, škoda ob neurjih in nalivih je bila znatna. Le s strani ministrstva za obrambo je bilo do sedaj dokaj realno pokrita, interes občin in čas sanacij od posameznih okolij je bil do sedaj raznolik. Pomoč in hitrost posredovanja je bila kar največkrat odvisna od sposobnosti društev, samih državljanov, od okolij, kjer se živi in prebiva, od vodstev posameznih občin, krajevnih skupnosti, ki so bile sestavni del posredovanja in hujše preprečitve naravnih nesreč, ki se kažejo iz leta v leto v svoji pogostosti. Na takšen način se posledice težko sanirajo. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev podpiramo sprejetje na novo opredeljene zakonodaje z namenom hitrejše in bolj učinkovite odprave škod, ki se pojavljajo bodisi na infrastrukturi, kmetijskih predelkih, na gozdovih in travnikih, površinah, vodotokih, stanovanjskih objektih, pri zdrsih zemlje v obliki manjših ali večjih plazov. Na osnovi dejstev podpiramo tisti del zagotavljanja sredstev, ki bo hiter, učinkovit, ki bo zagotavljal našim državljankam in državljanom varnost in kar najhitrejša kritja stroškov v smeri odprave posledic naravnih nesreč v danem okolju. Naša poslanska skupina je tudi mnenja, da bo potrebno tudi v prihodnosti v proračunih naslednjih obdobij zagotavljati več sredstev v takšne in podobne namene, zato podpiramo prizadevanja vlade, kmetijsko-gospodarske zbornice Slovenije, zakonodajno-pravne službe Republike Slovenije, zakonodajno-pravne službe državnega zbora, odbora državnega zbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, odbora državnega zbora za okolje in prostor, ki skupaj podpirajo sklep oziroma predlog za pripravo zakona o vzajemnem zavarovanju in rizičnem skladu za kmetijstvo. V poslanski skupini DeSUS smo mnenja, da bo v prihodnosti še več takšnih in podobnih prizadetosti naravnega okolja, zato je nujno dobro sodelovanje med ministrstvi za okolje in prostor, obrambnim ministrstvom, ministrstvom za promet ter finančnim ministrstvom. Torej, nujno dobro v prihodnje sodelovanje med temi resorji se kaže v dejstvu reševanja problematike v hkratosti ob naravnih nesrečah in izpostavitvah naravnega okolja v prvotno stanje. Rezultati kažejo, da bo tudi v prihodnosti pomembno hitro reševanje, učinkovitost strokovnih služb v prizadetih občinah, v dobro organiziranih gasilskih društvih, ki premorejo dober strokovni kader za reševanje takšne problematike. Sredstva, ki jih namenjamo za takšna posredovanja, bodo tudi v prihodnje strogo namenska. Služijo naj za dobro opremljenost, izobraževalne oblike, ki bodo tudi v prihodnje dajali zagotovila varnega in spoštovanje vrednega posredovanja. Z zakonom opredeljena opravila si zaslužijo podporo naše poslanske skupine. Glasovali bomo za.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Danijel Krivec, SDS.
Hvala, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani predstavniki vlade! Naravne nesreče kot dogodki, ki so posledica delovanja nenadzorovanih naravnih sil, Slovenijo, tako kot večino drugih držav, močno ogrožajo in povzročajo poleg drugih posledic tudi veliko materialno škodo na premoženju, v okolju, predvsem pa v kmetijstvu. Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč ureja pogojen način uporabe sredstev iz proračuna Republike Slovenije. Pri odpravi posledic naravnih nesreč ter seveda pogojen način njihovega pridobivanja oziroma dodeljevanja z namenom, da pomoč prizadetim zaradi naravne nesreče zagotovi čimprejšnje varno bivanje in ponovno izvajanje dejavnosti, če so jim bili zaradi naravne nesreče poškodovani ali uničeni objekti, naprave ali zemljišča, ali so njihove stvari zaradi posledic naravne nesreče ogrožene, ali pa jim je zaradi poškodovane infrastrukture uporaba stvari onemogočena. Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč določa tudi pogojen način uporabe sredstev iz proračuna Republike Slovenije ter pogojen način njihovega dodeljevanja pri odpravi posledic škode v kmetijstvu zaradi nesreč. Namen predloga zakona je zmanjšati ogroženost kmetijskih gospodarstev pred nesrečami oziroma v največji možni meri ublažiti posledice naravnih nesreč v kmetijstvu. Da bi se škoda, ki je posledica naravne nesreče, čim prej sanirala oziroma da se v največji možni meri ublaži dolgoročne posledice naravne nesreče, se je pokazala potreba po izplačilu predplačil še pred določitvijo dokončne škode. Predložene rešitve uvajajo možnost za hitro pomoč ogroženim kmetijskim gospodarstvom v obliki predplačila sredstev za odpravo posledic naravnih nesreč ter urejajo način vračil v primeru morebitnih preveč izplačanih državnih pomoči. Potreba po preplačilih je bila večkrat izkazana, kar je prav neposredno po naravni nesreči na kmetijskih gospodarstvih velika potreba po finančnih sredstvih zaradi priprave kmetijskih zemljišč za naslednje posevke. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo novelo zakona o odpravi posledic naravnih nesreč podprli.
Hvala lepa. Končali smo s prestavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 25.10.2005. V razpravo dajem 1. člen in amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Kdo želi besedo? Izvolite, gospod Veber.
Hvala. Pri obravnavi tega zakona smo ugotovili, da se je sicer razširila pristojnost tega zakona še na občinska stanovanja in na stvari, s katerimi upravljajo državni organi, hkrati pa ugotavljamo, da se je ta razširitev zgodila smo v členu, ki govori o pojmih. Pri vseh ostalih členih, ki govorijo o tem, kako se izvršuje ta zakon, pa seveda ni zaslediti postopka, na podlagi katerega bodo občine lahko pridobile sredstva, ki jih potrebujejo zaradi ujm, zaradi plazov, toče in pač elementarnih nesreč, ki se dogajajo. Torej, gre za zelo nejasen predpis in seveda se postavlja vprašanje, kako in katera občina bo lahko pridobila sredstva in seveda v kakšni višini jih bo lahko pridobila. To je zelo pomembno vprašanje in zato bi zagotovo zakon moral urejati postopek, če že ne povsem detajlno, pa bi seveda moral biti urejen postopek v uredbi. In zato tudi predlagamo z amandmajem, da se ta postopek detajlneje opiše v uredbi kot podzakonskem predpisu. Pri tem naj opozorim, da je uredba že pripravljena že na podlagi obstoječega zakona za odpravo posledic na obnovi stanovanjskih objektov, in sicer v kolikor so stanovanjski objekti v lasti osebe zasebnega prava. Ni zaslediti v tej uredbi postopka za stanovanjski objekt, ki je v lasti občine ali v upravljanju državnega organa. Torej se nam resnično postavlja zelo odprto vprašanje, kako bo minister razdelil sredstva občinam, kako bo razdelil sredstva državnim organom in ali ne gre tukaj seveda za dikrecijsko pravico ministra, da sam odloča o tem, kdo in koliko sredstev bo dobil oziroma katera občina bo koliko dobila. Želimo si, da bi s tem amandmajem seveda vsaj zavezali vlado, da pripravi podzakonski akt tako, da odpravimo te dvome, in seveda upam, da to ta amandma tudi sprejet, tako da bo minister imel veliko lažje delo pri tem, kateri občini bo dodelil sredstva in koliko jih bo delil in seveda kateremu državnemu organu. Namreč, prepričani smo tudi, da si lahko na ta način nekateri državni organi vzpostavijo vzporeden proračunski vir, kar seveda zopet ni korektno do ostalih državnih organov, in tudi tukaj je po našem mnenju neprimerno, da minister sam odloča, kateri državni organ bo dobili in koliko sredstev. Zato menimo, da je ta amandma nujen, ki bi vsaj napotil vlado, da to uredi z uredbo. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister Podobnik.
Hvala lepa. Glede amandmaja, o katerem je pravkar govoril gospod poslanec Veber, bi rad povedal naslednje. Najprej mislim, da gre za nesporazum oziroma napačno interpretacijo, kaj je bistvo 1. člena. Ne gre za nobeno novost, ko omenjamo stanovanjske stavbe oziroma stvari. Bistvo 1. člena je, da širimo in govorimo o nesreči, ki jo povzročita neurja ali toča. To je sprememba v 1. členu. Glede stanovanjskih stavb oziroma stvari, za katere je po tem zakonu upravičen državni organ ali občina, to pa je že rešeno v veljavnem zakonu, v 17. členu zelo jasno, dodelitev sredstev občini in potem točno pove, na primer stanovanjskih stavb, ki so v njeni lasti. Torej rešitev je že v zakonu. To je prvo in zato vlada amandmaja, kot ga poslanska skupina Socialnih demokratov ne more podpreti. Drugače pa bi morda lahko izkoristil to razpravo, da bo ena od poti, ko bomo razmišljali, na kakšen način bi naredili zakon bolj preprost, bolj uresničljiv, da bi dali večje pooblastilo ministru. Sedaj gre čisto vse na vlado. Minister sam ne more nič odločiti. Morda bo to ena od poti, o katerih vi govorite. Žal, zaenkrat še nimam podlage o zakonu, da bi se dalo večje pooblastilo ministru samemu, da bi lahko zelo hitro odreagiral, vsaj v tistih prvih dneh, tednih po nesreči. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Veber, imate besedo.
Hvala. Rad bi dopolnil ministra. Torej, zakon širi v členu, ki govori o pojmih, tudi stanovanjsko področje, torej pristojnost občine, da lahko uredi tudi ta del premoženja, v kolikor se poškoduje z naravno nesrečo. In naš amandma govori samo o tem, da je potrebna tudi za občine in za državne organe uredba, s katero se detajlneje predpiše postopek, na podlagi katerega bodo občine in državni organi pridobili ta sredstva. Sedaj veljavna uredba o načinu izračuna višine sredstev za odpravo posledic naravnih nesreč na objektih in stanovanjih ter višine hipotekarnih sredstev za obnovo stanovanj govori zgolj in samo o obnovi stanovanjskih objektov, ki so v lasti osebe zasebnega prava, ne govori pa o obnovi stanovanjskih objektov, ki so v lasti občin. In naš amandma govori samo o tem, da je potrebno tudi za obnovo stanovanjskih objektov, ki so v lasti občin, predpisati detajlni postopek v uredbi, tako kot je to storjeno za osebe zasebnega prava. In zato menimo, da je ta amandma smiseln, nujen, logičen in ne vem, kaj naj še rečem, zato da bodo resnično vsi kriteriji, ki jih potrebujemo za izvajanje tega zakona, primerljivi med seboj, tako za osebe zasebnega prava kot tudi za osebe javnega prava.
Hvala. Želite besedo, mag. Tavzes? Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Samo pojasnil bi, da po 22. členu je občina prejemnik vseh sredstev, ki so potrebna za obnovo. To je poanta zakona, torej občina dobi vse, kar ji je priznano znotraj obnove po 22. členu drugem odstavku. To pomeni, ta uredba, ki jo omenjate, je samo eksploatirala tista sredstva, ki so namenjena osebam zasebnega prava, in ni treba z nobenim podzakonskim aktom to urejati za občino ali pa za državni organ ali pa za javni zavod, ki ga je ustanovila občina, če je lastnik stanovanja, ali za katerokoli javno pravno osebo, ki ga je ustanovila država ali občina. Skratka, tudi praksa je do zdaj že večkrat izkazana - občina dobi preko transferov vsa sredstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Veber, prosim.
Moje vprašanje in razmišljanje je pravzaprav to, kako pridemo do kriterija, kaj je to "vsa sredstva", ki jih dobi občina. Konkretno za področje stanovanj to ni dorečeno, ni rešeno in v kolikor bi ta postopek bil zelo jasno opredeljen v uredbi, tako kot je za osebe zasebnega prava, bi zagotovo občine vedele, ali so resnično dobile vsa sredstva in ali ni ena občina dobila preveč, druga premalo, ker ni dovolj jasnih predpisov.
Hvala lepa. Gospod mag. Tavzes, prosim.
Kratko pojasnilo. Program obnove zaradi posledic nesreč sprejme vlada. V tem programu obnove je vsaka hiša, vsak objekt, vsaka stavba občine verificirana s programom s projektom obnove in ta projekt obnove država v celoti, 100%, plača.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo k 1. členu. V razpravo dajem 3. člen in amandma poslanske skupne Socialnih demokratov. Kdo želi besedo, prosim? Gospod Veber, izvolite.
Hvala za besedo. 3. člen je eden od tistih členov, ki naj bi resnično omogočal doseganje enega najpomembnejših ciljev, da sredstva kmetijskemu gospodarstvu dodelimo čim prej, zato predvideva izplačilo predplačil. Vendar se pri tem pojavlja problem, ker je ta, bi rekel, pojem in ta rešitev vključena v 37. člen obstoječega zakona, ki zelo jasno napotuje na program odpravo posledic škode v kmetijstvu. Kar pomeni, da če bomo najprej izdelali program, na podlagi katerega bomo zagotavljali sredstva za odpravo posledic škode v kmetijstvu, potem ne moremo govoriti o predplačilu, ne moremo govoriti o hitrosti dodeljevanja sredstev in lahko govorimo o tem, da ta zakon ne dosega tistega cilja, kateri je bil vpisan in zaradi katerega se pravzaprav tudi v največji meri po vsej verjetnosti ta zakon sprejema. Torej, neposrečena rešitev, da se poskuša to izpeljati v 37. členu, katerega vsebina je program odprave posledic škode v kmetijstvu. Socialni demokrati smo mnenja, da je potrebno predplačilo izplačati na podlagi prve grobe ocene, ki jo sprejme vlada na podlagi osnovnih podatkov, ki jih dobi s terena od ustreznih institucij. In na podlagi tega se potem pristopi k izplačilu predplačil. Če se bo čakalo na izdelavo programa, pa predplačilo ne bo več predplačilo in dejansko potem lahko govorimo o izračunanem plačilu oziroma izračunani odškodnini, in s tem se, kot sem že povedal, izgubi tisti osnovni cilj, da denar pride čim prej v roke kmetijskemu gospodarstvu.
Hvala lepa.
Hvala lepa. Pri tem amandmaju bi rad najprej povedal, da ko je vlada predlagala spremembe tega zakona, te dikcije ni bilo v našem tekstu. Potem smo na obeh odborih na podlagi jasnega stališča zakonodajno-pravne službe državnega zbora, ki je rekla, če citiram, "da je pravno nedopustno, da zakonodajalec ne določi tega praga," se potem skupaj odločali in tudi po oceni iz preteklih let, kakšen naj bo ta prag. Torej, višina praga je lahko diskutabilna. Ampak bil je tako rekoč dogovor, da bomo upoštevali mnenje zakonodajno-pravne službe in določili višino tega praga. Še posebej na odboru za kmetijstvo sem takrat razumel, da je bila 20% ocenjena neposredna škoda dobro izbrana višina, zato smo jo takrat predlagali, odbor jo je sprejel in sedaj je to vsebina zakona. Zato vlada predlaganega amandmaja poslanske skupine Socialnih demokratov ne more podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Geza Džuban, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. V predstavitvi stališča poslanskega kluba sem že rekel, da ocenjujemo, da ta zakon ni bil nujno potreben in da bi letošnja sanacija lahko bila izvedena po veljavnem zakonu. Treba je priznati, da je veljavni zakon bi sprejeman v okoliščinah, ki so pritiskale na potrebe zakona zaradi serije škodnih dogodkov: poplava, suša, toča, zmrzal, plazovi, vse se je nagomililo. Veliko je bilo tudi politizacije na to temo in vsega mogočega. In danes pač moramo priznati, da je ta zakon potreben določenih popravkov. Napoved vlade, da bo prišla z novim sistemskim zakonom, je po moje tista rešitev, ki je potrebna. Na tem predlogu se bomo morda kaj naučili, da zadeve niso dobro urejene. Ena teh je ta, ki jo poskušajo poslanci Socialnih demokratov sanirati, da pridemo v kontradiktornost že same napovedi zakona. Določimo prag akontacije, govorimo pa o vračilu preveč izplačane odškodnine, kar seveda ne gre skupaj. Pomembno je, da se potem bolj temeljito pripravi popravek celotnega zakona, sedaj bi se pa lahko sanacija že izvajala po obstoječem. Potem v novem pričakujem, da bodo rešitve bolj preštudirane in dogovorjene, tudi v tej smeri, kot gospod minister pravi, da se nekateri postopki poenostavijo. Seveda te poenostavitve morajo imeti neko omejitev, ker mi ni težko reči, ker to področje zelo dobro poznam, da pa takrat, ko govorimo o milijardah odškodnin, prihaja do špekulacij. V preteklosti smo imeli pri obeh največjih sušah zgodbo, da smo plačevali odškodnine tudi tam, kjer suše sploh ni bilo. In te zadeve je treba v novem predlogu temeljito obdelati, pa verjetno tudi za druge škodne dogodke. Ker je pač pri nas psihoza, če država da, naj da, ta denar nikogar ne bremeni, kar seveda ni res, in moramo potem skozi novelo zagotoviti tudi temeljit nadzor nad sredstvi, ki se potem razdeljujejo na ta način. Hvala lepa.
Gospod Veber.
Zakonodajno-pravna služba je zagotovo opozorila na problem, ki ni bil očitno dovolj dobro opredeljen v zakonu, da se poskuša vsaj nekako doreči nek limit, koliko naj bi predplačilo bilo visoko. Opozarjamo na to, da je ta vsebina v 37. členu neustrezno umeščena, kajti poudarjam, ta 37. člen govori o programu odprave posledic škode v kmetijstvu in ta pripomba, ki jo je dala zakonodajno-pravna služba morala biti rešena v 40. členu, ki je ravno tako odprt, ki govori o višini dodeljenih sredstev. Mislim, da če bi se vsaj ta popravek dosegel, bi preskočili to oviro ali nejasnost, ki jo kaže naslov 37. člena, ki zelo jasno napotuje, da moramo izdelati program. Predplačilo pa bi moralo biti plačano pred tem programom oziroma po našem mnenju na podlagi prve grobe ocene, ki jo sprejme ministrstvo. V kolikor bi poskušali to pripombo zakonodajno-pravne službe reševati v 40. členu, se mi zdi, da bi bilo bistveno bolje, primerneje. Opozarjamo predlagatelja, da poskuša to zadevo popraviti.
Hvala lepa. Lep pozdrav tudi v mojem imenu ministru, državnemu sekretarju, kolegicam in kolegom! Besedo ima mag. Tavzes.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi pojasnil, kako poteka po tem zakonu postopek, da se pride, recimo, v tem primeru do predplačila. Zakon ugotavlja, da mora vlada biti obveščena o škodi. To škodo oceni in pride s podatki na vlado ministrstvo, ki je pristojno za varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami. Vlada na podlagi te diskusije ugotovi, da mora pomagati, da mora sprostiti državna sredstva iz proračunske rezerve in v tistem trenutku je pristojno ministrstvo, v tem primeru ministrstvo za kmetijstvo, ki je pristojno za uravnavanje primerov, kar se tiče škode v kmetijstvu, dolžno da pride na vlado s programom, ne nazadnje že naslednji teden. V tem programu on pove postopek in seveda del tega programa so tudi predplačila. In tako se je zgodilo tudi v letu 2003, čeprav tega v zakonu nismo imeli napisano. Takrat se mi zdi, upam, da me spomin ne vara, je bilo sproščenih tri do štiri milijarde za predplačila. Res pa je, da se je vlada v tistem trenutku sprejemanja programa odločila za 40% neko akontacijsko vrednost in verjetno je bilo število tistih špekulacij, ki pa bodo vedno, nekoliko previsoko. In zato smo morali seveda s tem zakonom predvsem urediti, kako seveda ta previsoko plačana predplačila regulirati, kar se tiče proračuna, kar se tiče vračanja in pa v nekem smislu, da smo pošteni tudi do kmetov, ki so bili mogoče na nek način tudi zavedeni, na nek manjši način. In to je tudi vse. Torej, tudi sedaj bo seveda vlada ob sprejemu programa, ki lahko sledi takoj po tistem dogodku, ko sprejme vlada odločitev o tem, da je treba pomagati, program pripravlja ministrstvo in bo ugotovilo v prvi točki programa, predplačila v višini ene milijarde, skratka v višini, ki so pač na razpolago v tistem trenutku v proračunu, bomo razdelili na ta in ta način. In to je to. Potem pa seveda definira v programu še verifikacijo skupino in tako naprej. Verifikacija postopka je pa daljši proces. To se pa vleče skupaj s pritožbami tudi po šest mesecev. Ampak to je potem izvajanje programa. Tako, da ni bojazni, da ne bi dosegli cilja, če pa bi seveda tako kot je gospod minister povedal že lahko dali ministru večjo pristojnost, bi se pa ta dogodek mogoče že prej zgodil.
Hvala lepa. Bi še kdo želel besedo v zvezi s 3. členom? Gospod Veber.
Zagotovo je lepo slišati, kako poteka postopek. Samo, če ta postopek ni predviden v zakonu ali pa v uredbi dovolj jasno, potem se porajajo takšna vprašanja, o katerih pač razpravljam pri tej točki. Niso dovolj natančno opredeljena izhodišča, na podlagi katere ocene škode bo predplačilo izplačano. In sedaj, če govorimo resnično o 37. členu, govorimo o programu. V drugem odstavku tega 37. člena je tudi zapisano, da "izvajanje nalog iz prejšnjega odstavka se financira v breme sredstev za opravo posledic škode v kmetijstvu." Torej, sam program vendarle nekdo mora pripraviti in tudi financiranje potem tega, te priprave tega programa je predvideno v 37. členu. Prepričani smo, da bi bilo veliko enostavnejše, če bi zapisali, da se predplačilo izvede na podlagi ocene škode, ki jo sprejme vlada, prve ocene škode, ki jo sprejme vlada. Mislim da je povsem nedvoumno, da gre za prvo oceno, ki jo vlada sprejme in vemo za kakšna sredstva bo šlo. V kolikor se pogovarjamo o programu, je to že nek nedoločen postopek, ki ne opredeljuje povsem natančno, kaj je tisto izhodišče, na podlagi katerega bi recimo predplačilo nekomu pripadalo. Tako, da pač opozarjamo na to, da bi bilo veliko jasneje in enostavneje, če bi bilo to predplačilo izplačano na podlagi prve ocene škode, ki jo sprejme vlada. Ne na podlagi programa in tako naprej.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ni več prijavljenih, zato zaključujem razpravo. Po ustaljenem postopku bomo o amandmajih odločali danes v okviru glasovanj, torej pol ure po končani 15. točki dnevnega reda, oziroma najkasneje ob 20.39 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajam na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UKREPIH ZA ODPRAVO POSLEDIC DOLOČENIH ZEMELJSKIH PLAZOV VEČJEGA OBSEGA IZ LET 2000 IN 2001 - skrajšani postopek. Na razpolago imamo 50 minut, to je skupni čas razprave. V obravnavo je zakon predložila vlada Republike Slovenije in besedo dajem predstavniku, ministru Podobniku. Prosim.
Hvala za besedo, podpredsednik. Poslanke in poslanci. Kot je bilo rečeno, vlada predlaga, da državni zbor obravnava in sprejme predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001. Če se lahko skupaj spomnimo, konec leta 2000 in v začetku leta 2001 se je na območju Slovenije aktiviralo nekaj plazov velikega obsega in še najbolj odmeven plaz je bil plaz Stovže v občini Bovec, kajti ta uničujoč drobirski tok izjemnih razsežnosti je poleg zelo velike materialne škode žal takrat povzročil tudi smrtne žrtve. Poleg tega plazu v občini Bovec pa so se aktivirali in bili razglašeni za plazove večjega obsega tudi plaz slano blato v občini Ajdovščina, Macesnikov plaz v občini Solčava, plaz Podmark v občini Šempeter Vrtojba, plaz strug v občini Kobarid in pa plazišči Gradišče in Šmihel v občini Nova Gorica. Prav zato je DZRS čez leto dni, leta 2002, sprejel zakon o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega z namenom, da se zagotoviti način financiranja izvedbe potrebnih ukrepov ter opredelijo postopki za odpravo nastalih posledic. Z zakonom je bilo takrat predvideno, da bodo v obdobju 2002 do 2005 zagotovljena sredstva v višini 8.9 milijarde tolarjev, porabljena oziroma zagotovljena pa so bila v višini 48.5% oziroma 4.4 milijarde tolarjev. Poleg interventnih ukrepov, ki jih je bilo zaradi neugodnih vremenskih razmer potrebno izvajati, ne le v letu 2002, temveč tudi v naslednjih letih, so bili izvedeni ukrepi, ki jih določa zakon, če omenim samo nekatere - oteževanje sistema opazovanja vplivnih območij plazov med izvajanjem ukrepov, vzdrževanje izvedenih interventnih ukrepov, izvedba nujnih del zaustavitev plazov in preprečitev širjenja plazov med izvajanjem teh ukrepov predvsem pa izvedba programov priprave lokacijskih načrtov za infrastrukturne objekte na vplivnih območjih plazov in izdelava projektov za gradnjo, obnovo ali nadomestno gradnjo objektov. Lokacijska načrta za vplivni območji plazu Stolže v občini Bovec in plazu Struk v občini Kobarid sta že izdelana in že veljata oziroma sta sprejeta. Lokacijski načrt za vpliv na območja plazov Podmark, Gradišče in Šmihel, pa so izdelani, v teh dneh so bile dokončane tudi te javne predstavitve, in lahko napovem, da bodo predvidoma sprejeti do konca letošnjega leta. Zaradi neugodnih vremenskih razmer, ki so povzročile bistveno povečan obseg nestabilnosti in povečano intenziteto premikov zemlje na plazu Macesnik v občini Solčava ter plazu Slano blato v občini Ajdovščina, pa lokacijska načrta za ta dva plazova še nista izdelana. V vladi ocenjujemo, da so do sedaj izvedena dela bistveno zmanjšala stopnjo ogroženosti ljudi in premoženja na prizadetih območjih. Končna stopnja varnosti pa bo zagotovljena šele z izvedbo vseh, tudi z lokacijskimi načrti predvidenih ureditev na posameznem vplivnem območju vsakega posameznega plazu. V obdobju veljavnosti zakona so bile sprejete tudi spremembe zakonodaje na področju urejanja prostora, graditve objektov in varstva okolja, in te smo tudi upoštevali, ko smo pripravljali to spremembo zakona. Z namenom, da bi zagotovili varnost na prizadetih območjih, da bi preprečili širjenje in ustalitev nastalih plazov večjega obsega ter da bi to uskladili z veljavno zakonodajo, ob tem pa tudi upoštevali možnosti državnega proračuna, predlagamo spremembo zakona tako, da se podaljša rok veljavnosti zakona do leta 2010 in se zagotovijo potrebna sredstva za izvedbo načrtovanih sanacijskih ukrepov. Poslankam in poslancem predlagamo, da po obravnavi predlog zakona podprejo. Hvala lepa.
Hvala lepa, minister, za dodatno obrazložitev. Kot običajno je predlog zakona obravnavalo tudi matično delovno telo, odbor za okolje in prostor. Vabim gospoda Petana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, spoštovani! Odbor državnega zbora za okolje in prostor je v okviru skrajšanega postopka opravil drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v zakonodajni postopek predložila vlada Republike Slovenije. Vlada je predlagala, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika pa je na svoji 35. seji določil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Na seji odbora so poleg predstavnikov predlagatelja zakona, državnega sekretarja, gospoda Starmana in mag. Tavzesa, sodelovali tudi predstavnik komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pri državnem svetu Republike Slovenije, predstavnik zakonodajno-pravne službe in predstavniki občin Krško, Solčava in mestne občine Nova Gorica. K predloženemu zakonu je podala mnenje zakonodajno-pravna služba in komisija za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pri državnem svetu Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju opozorila le na nomotehnično oblikovanje besedila 2. člena predlaganega zakona. Odbor je v skladu s poslovnikom državnega zbora opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in sprejel tudi svoja amandmaja, in sicer k 1. in 2. členu. Odbor je po končanem glasovanju o obravnavi amandmajev odbora v skladu s poslovnikom državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih tudi sprejel. In ob upoštevanju sprejetih amandmajev je v skladu s 133. členom poslovnika državnega zbora pripravljen dopolnjen predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona, o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001 in je tudi sestavni del tega poročila. Določen pa je bil tudi predstavnik za podajanje poročila na tej seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Za oder vabim gospoda Vebra, da predstavi stališče Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, še enkrat. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001 je zagotovo eden od bolj potrebnih zakonov, ki ga obravnavamo v parlamentu. Želim pa opozoriti, da je trajna varnost ogroženih območij na vplivih območjih plazov večjega obsega zagotovljena šele z izvedbo vseh predvidenih ureditev in izgradnjo objektov. Sam zakon predlaga podaljšanje roka do leta 2010, kar pomeni, da v obdobju, dokler ne bodo izvedeni vsi ukrepi in zgrajeni vsi objekti, seveda ne bomo uspeli zagotoviti dovolj visoke varnosti na vplivnem območju zemeljskih plazov. Ocena finančnih sredstev, ki je potrebna za izpeljavo vseh potrebnih nalog, je 11 milijard tolarjev dodatnih sredstev. Zavedamo se, da gre za zelo visoka sredstva in da jih je težko zagotoviti v enem proračunskem letu ali pa v dveh, treh in da je potrebno daljše obdobje. Vendar menimo, da bi morali strmeti k temu, da v kolikor bi lahko pospešili sanacijo zemeljskih plazov, se to izvede čim prej in se mogoče celo pozneje izvršijo vsa potrebna plačila posameznim izvajalcem. Menimo, da bi s tem tudi preprečili nadaljnjo škodo, ki lahko nastaja ob ponovnih večjih padavinah, ki seveda naredijo bistveno večjo škodo na plazu, v kolikor vsi ukrepi niso izvedeni do konca. Zato pač opozarjamo, da bi bilo vendarle smiselno premisliti o tem, da se vsi postopki in vsi ukrepi, vse ureditve, izvedejo v celotnem obsegu čim prej in se seveda zato poskusi tudi oblikovati ustrezno finančno konstrukcijo za izvajalce in seveda tudi za posledice v proračunu, ki jih pač sprejemamo za leto 2006, 2007 in za naslednja proračunska obdobja. Zakon bomo sicer v takšni obliki, kot je bil posredovan tudi podprli. Upamo pa, da bo predlagatelj poskušal slediti tem rešitvam, da bodo posledice morebitnih nadaljnjih deževij čim manjše na tistih objektih, ki še niso dokončani. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Koren, ki bo predstavil stališče Nove Slovenije.
Lep dober dan! V poslanski skupini Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001 podpiramo. Namen dosedanjega zakona je minister predstavil. Vidimo, da se življenjska doba tega zakona letos izteka, da pa stvari niso dokončane. Čeprav je zakon, ki ga imamo danes pred sabo, kratek in enostaven, pa ocenjujem, da je zelo pomemben za celotno Slovenijo, še posebej pa za tiste lokalne skupnosti, v katerih se ti plazovi večjih razsežnosti nahajajo. Glede na to, da smo iz poročil, ki smo jih tudi obravnavali, videli, kako poteka sama sanacija, in glede na to, da je bilo dejansko porabljenih oziroma zagotovljenih samo 48% sredstev, ki so bila za to obdobje predvidena po zakonu, je po eni strani kar zaskrbljujoče. Vseeno pa smo zadovoljni, da sanacija poteka strokovno, da se ukrepa glede na to, kakšne so potrebe, in se več sredstev namenja za plazove, ki trenutno najbolj ogrožajo določena območja. Sam poznam Macesnikov plaz in moram reči, ko sem se prvič peljal po tem območju in videl razsežnosti, ki jih ta plaz ima, ter kako se v določenih obdobjih tudi hitro premika, da je bilo to zame prav zastrašujoče. Se pravi, v tem obdobju veljavnosti zakona so neugodne vremenske razmere povzročile povečanje nestabilnosti teh plazov in otežile tudi samo sanacijo. Mislim, da se s spremembo zakona želi doseči, da se na prizadetih območjih zagotovi res trajna varnost za prebivalstvo in da se prepreči širjenje ter doseže ustalitev zemeljskih plazov, ki jih zakon določa. Zato se predlaga podaljšanje roka veljavnosti tega zakona do leta 2010. Zaradi sprememb zakonodaje ne področju urejanja prostora, graditve objektov in varstva okolja, do katerih je prišlo v času izvajanja zakona, se obravnavani zakon usklajuje tudi s to novo veljavno zakonodajo. Poslanci Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke bomo predlagani zakon podprli. Ob tem pa moram poudariti, da nas zelo skrbi problematika plazov v Sloveniji. V Sloveniji imamo namreč poleg teh šestih plazov, ki jih obravnava ta zakon, tudi mnogo drugih, tudi zelo velikih plazov. Prav na tem mojem območju Šaleške doline se ja v letošnjem letu ob zadnjih večjih padavinah pojavilo kar nekaj zelo, zelo velikih plazov. In se mi zdi, da bo na področju sanacije plazov potrebno, da bo država povzela še določene dodatne ukrepe, kajti lokalna skupnost ob enem takem večjem plazu enostavno ni zmožna, ni sposobna sama sanirati teh zadev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je gospod Presečnik, ki bo predstavil stališče Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! V Sloveniji je možnost nastanka zemeljskih plazov zelo velika. Vzroki so različni, naravni, padavine, potresi in podobno in še pogostejši kot posledica posegov v prostor. Sanacija plazov je težavna, ukrepi so včasih tudi neučinkoviti predvsem je pa potreben strokovni pristop in potrebno je izvesti temeljite predhodne raziskave, ki ponavadi zahtevajo tudi veliko časa in denarja. Z zakonom obravnavani plazovi se ne nahajajo nekje v divjini odmaknjeni od komunikacij in naselij, zato je njihova sanacija v obsegu, ki bo zagotavljal varnost ljudi in premoženja na ogroženih območjih, nujna. S spremembo zakona podaljšujemo možnost izvedbe sanacijskih ukrepov in njihov dokončni zaključek konkretizira in poenostavlja tudi upravne postopke, ki so potrebni za pridobitev ustreznih dovoljenj za poseg v prostor in izvedbo ukrepov za sanacijo plazov. Velik problem v Sloveniji so tudi številni manjši plazovi. Pričakujemo, da bo vlada pripravila ustrezen predlog na podlagi katerega bodo lahko država in občine te plazove ustrezno sanirali in da bomo za te ukrepe zagotovili tudi ustrezna sredstva. In nenazadnje mnogo preveč plazov nastaja zaradi neprimernih posegov v prostor, kar kaže, da je potrebno posvetiti več strokovne pozornosti planiranju rabe prostora. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo predlog sprememb in dopolnitev tega zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Jelen, ki bo predstavil stališče DeSUS-a.
Spoštovani v dvorani, spoštovani minister! V poslanski skupini Demokratični stranki upokojencev smatramo, da je sprejem predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001 potreben. Da je spremembo zakonodaje potrebno sprejeti verjamemo Vladi Republike Slovenije s podkrepljenimi dejstvi komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter Državnem svetu Republike Slovenije, zakonodajno-pravni službi, predstavnikom nekaterih sodelujočih občin, odborov za okolje in prostor, ministru in njegovim sodelavcem v široki razpravi, ki ugotavlja, da bo sprememba te zakonodaje pripomogla k hitrejšemu razreševanju te problematike in bolj učinkovitemu razreševanju problemov posledic plazov večjega obsega v Republiki Sloveniji. Do sedaj narejene analize so pokazale, da so se sanacije prepočasi reševale. Zaslediti je samo 50% delež razreševanja problematike sanacij plazov. V poslanski skupini DeSUS smatramo, da je nujno potrebno v spremembi zakonodaje opredeliti vse predvidene, v načrtih opredeljene sanacije preteklosti in prihodnosti, da je nujno vključiti stroko za dobro in kvaliteto realizacijo problematike, katera je po naši oceni edina, ki nam bo v prihodnosti zagotovila ustrezno kakovost izvedbenih del. Do sedaj se je pokazalo, da je največkrat bilo premalo sredstev za plazove večjega obsega, še večji problem pa v občinah predstavljajo manjši plazovi, ki v novih primerih le težko zagledajo luč realizacije. Vredno je podpreti vsa priporočila in med njimi dolgoročne programe učinkovitega ukrepanja na plazovitih območjih v posameznih primerih, ki morajo vsebovati tudi pogoje za usmerjanje poselitve. Sprejetje spremembe bi lahko v dolgoročnem usmerjanju načrtovanja sanacij plazov širšega obsega le prispevalo k racionalizaciji učinkovitosti in bolj hitri in strokovni realizaciji ob takojšnji zagotovitvi sredstev za takšne namene v posameznih proračunskih obdobjih. Delovati bo potrebno na skrajšanju pridobivanja geoloških poročil o saniranju plazov, to je način hitrejšega razreševanja oziroma sanacije na prizadetih področjih večjega obsega, ki je v razreševanju Republike Slovenije in manjših plazov, za katere bodo tudi v prihodnje odgovorne občine. Da bi se kar v najhitrejšem času razrešila problematika preteklosti in prihodnosti bomo v poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev predlagano spremembo z verodostojnimi dopolnili podprli, ker mislimo, da je vredno sprejeti dogovore, ki govorijo o preprečevanju takšne problematike in učinkovitega razreševanja programskih ukrepov za odpravo posledic plazov večjega obsega za leto 2000 in 2001. Tudi v prihodnje je pričakovati takšne dogodke, naravne probleme, na katere moramo biti vedno pripravljeni s proračunskimi sredstvi, s katerimi bomo lahko hitrost realizacije pospešili in delo opravili v najkrajšem času. Za predlagani zakon oziroma dopolnilo, ni pomislekov, glasovali bomo za.
Hvala lepa. Za govornico ponovno vabim gospoda Petana, da tokrat predstavi stališče SDS.
Hvala za besedo. Spoštovani. Znano je, da je Slovenija izjemno plazovito področje in vsako večje neurje ali dolgotrajno deževje sproži nove plazove različnih obsegov, plazovi pa se pojavljajo iz različnih vzrokov. Kar veliko število se jih pojavi zaradi nestrokovnih posegov človeka v okolje, v naravo, kot tudi zaradi spremembe vodnih tokov, tako tistih površinskih ali pa podtalnih, posledice pa so vedno enake. Sanacija zahteva izredno velika finančna sredstva. V Sloveniji imamo poleg velikega števila manjših plazov tudi nekaj plazov izredno velikega obsega, ki zahtevajo še posebej skrben in preudaren pristop k sanaciji. Takšna sanacija pa je tudi izredno dolgotrajna in zahteva ogromna finančna sredstva tako, saj se morajo združiti finančna sredstva lokalne skupnosti in države, predvsem ko gre za velike plazove, po drugi strani pa je sanacija tudi izredno zahtevna. Temeljni cilj predloga tega zakona je, da se na prizadetih območjih velikih plazov zagotovi trajna varnost za prebivalstvo in tudi naravo samo ter da se prepreči njihovo širjenje in se doseže stabilizacija terena. Potrebno je omeniti, da veljavnost sedanjega zakona poteče in gre za podaljšanje veljavnosti sanacij. Gre za sledeče plazove, kot je bilo že omenjeno, za Stovže, Slano blato, Macesnikov plaz, Podmark, Strug in pa plazišče Gradišče in Šmihel pri Novi Gorici. Ker gre za izredno obsežne postopke, tu so mišljena tako fizična dela, kot tudi finance, je smiselno, da se rok sanacije podaljša do leta 2010. Ker gre za izredno zahtevne posege je potrebno pripraviti ustrezno dokumentacijo za izvedbo ukrepov, marsikdaj tudi na osnovi poskusnih ukrepov, da se ugotovi ustrezen postopek. Velikokrat je potrebno zemljišča tudi odkupiti, pridobiti ustrezna dovoljenja za posege v prostor, pri tem je potrebno zgraditi tudi dodatne objekte, kot so stabilizacijski objekti, mostovi, globinsko in površinsko odvodnjavanje, razni nasipi, deponije, da regulacije strug vodotokov sploh ne omenjam. Podaljšanje zakonske veljavnosti je potrebno tudi za to, ker sredstva, predvidena z zakonom, niso bila zagotovljena v ustreznem obsegu in zato dela niso bila izvedena v predvidenem obsegu, poleg tega je potrebno upoštevati, da je plazenje dinamični pojav in še kako odvisen od trenutnih vremenskih razmer, predvsem padavin in razporeditve teh padavin. Ukrepe pa je žal marsikdaj potrebno tudi prilagajati trenutnemu stanju na terenu, ki pa se velikokrat spreminja. Res pa je, da bi bilo težav veliko manj, če bi tudi naša stroka bila nekoliko bolj enotna. Dodatna sredstva za izvedbo ustreznih ukrepov znašajo 11 milijard SIT, to ni malo, v SDS pa upamo, da so tudi dela, ki so predvidena, najbolj optimalna. Zajemajo tako sanacijo kot monitoring na prizadetih območjih tako med sanacijo kot tudi po sanaciji, kar daje prizadetim prebivalcem občutek dodatne varnosti in pravočasno opozarja na eventualne spremembe in premike terena preden pride do katastrofe. Nenazadnje pa bi želeli v SDS opozoriti, da veliko naravnih sil sproži človek s svojim nekontroliranimi posegi v naravo, zaradi katerih nastajajo posledice, ki jih narava sama ne more več kompenzirati. Posledice pa so vidne in marsikdaj tudi katastrofalne. Pri posegih v naravo kot so trase cest na hribovitih področjih, gradnje objektov na takšnih terenih, bo potrebno veliko, predvsem pa več preudarnosti in razumevanja za posege in več posegov, ki so bolj prijazni do narave, da ne bo prihajalo do nepotrebnih nesreč in udarcev narave. V SDS podpiramo predlagano spremembo zakona. Hvala.
Hvala lepa. In še kot zadnjega vabim k besedi dr. Gantarja, da predstavi stališče LDS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, spoštovani gospod generalni direktor, kolegice in kolegi! V poslanskem klubu LDS podpiramo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001, skupaj z obema amandmajema, ki ju je kot svoja sprejelo matično delovno telo. Zakon, ki ga danes obravnavamo in sprejemamo, v bistvu podaljšuje obdobje sanacije nekaterih plazov večjega obsega do leta 2010. Prvotni predlog zakona je predvideval sanacijo do leta 2005. Ocenjujemo, da razlogi za podaljšanje obdobja za sanacijo sicer niso razveseljujoči, so pa razumni in utemeljeni. Obrazložitev predloga namreč navaja dva glavna razloga za podaljšanje: pomanjkanje proračunskih sredstev za sanacijo in dinamiko dogajanja na posameznih plazovih, ki je, odvisna od vremenskih in drugih razmer, zahtevala spremembe ukrepov ter dodatna dopolnilna dela zaradi, kot že rečeno, stalno spreminjajočih se razmer. Utemeljitev in obrazložitev zakona je obsežna in podaja razmeroma natančen pregled ukrepov, ki so bili izvedeni na posameznih plazovih, kar je treba pohvaliti. Ni pa iz obrazložitve razvidno, kar je po svoje tudi razumljivo, ali pri posameznih plazovih obstajajo tudi različni pogledi na sanacijo in alternativne tehnične rešitve. Dobro bi bilo, da bi nas minister seznanil s takšnimi različnimi pogledi, če obstajajo, in za nekatere primere gotovo obstajajo. Predvidevam tudi, da pri izvajanju naročil za posamezna dela na plazovih ministrstvo za okolje in prostor izvaja ustrezen nadzor, bodisi sam prek pooblaščenih organizacij, ki poleg gradbeno-tehničnega in vodarskega vidika upošteva tudi stroške izvajanja del, saj je znano, da lahko projektanti in izvajalci skupaj izbirajo rešitve, ki so finančno bolj zahtevne, niso pa nujno tudi boljše. Če smem dodati, se zdi, da nekaterih velikih plazov ne bo možno sanirati do takšne stopnje varnosti, ki bi omogočila nemoteno življenje in bivanje na teh območjih. Ponekod bo pač treba priznati tudi premoč narave in človekove dejavnosti organizirati drugače oziroma treba bo primerjati stroške, ki jih bomo imeli s sanacijo nekaterih plazov, z drugimi možnimi ukrepi, ki se nanašajo na preureditev in spremembe človekovega poseganja in tudi bivanja na teh območjih. Sicer pa v LDS podpiramo stališče matičnega delovnega telesa, da je treba večjo pozornost posvetiti tudi plazovom srednjega in manjšega obsega. Skratka, v poslanskem klubu LDS bomo ta predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato jo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu z našim časovnim potekom opravili danes v okviru glasovanj pol ure po končani 15. točki dnevnega reda, kar je zdaj že jasno, da bo bistveno prej kot ob načrtovani 20.39 uri. Zahvaljujem se ministru Podobniku in generalnemu direktorju mag. Tavzesu za prisotnost. [[Hkrati med nami pozdravljam gospoda ministra Mateja.]] S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajam na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI NA SMUČIŠČIH, in sicer v skrajšanem postopku. Predlog zakona je obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo njenemu predstavniku, gospodu ministru Mateju.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. Pred nami je še en predlog sprememb zakona, ki je posledica uveljavljanja zakona o prekrških. Zakon, predlogi, ki so napisani, so napisani zaradi tega, ker moramo spremeniti denarne kazni v globe. Hkrati smo pa seveda zaradi sprememb zakona o varnosti v cestnem prometu morali spremeniti tudi, če tako po domače rečem, merske enote, v katerih se meri alkoholiziranost, potencialna alkoholiziranost smučarjev na smučiščih in se tehnično spreminja z 0,5 grama alkohola v kilogramu krvi na 0,24 miligrama v litru izdihanega zraka, kar je ekvivalent. Hkrati smo to priložnost izkoristili, da naredimo nekatere druge popravke, s katerimi bi zagotovili varnejšo smučanje in pa varnost oseb na smučišču. Zato smo predlagali, da se prepove zadrževanje oziroma smučanje na smučišču po obratovalnem času. S tem seveda dvignemo varnost na smučišču na večji nivo, drugače smo uredili možnosti odvzema smučarske vozovnice pri določenih kršitvah. Zelo pomembna zadeva, ki jo predlagamo je tudi posredovanje zapisnikov o nesrečah na smučiščih, kadar oglede teh nesreč opravi policija, tako da lahko čim hitreje ti zapisniki pridejo tja, kamor je potrebno in se lahko dela naprej. Hkrati smo tudi nekoliko drugače napisali kriterije za znanje smučarjev in smučarskih inšpektorjev, ki izvajajo nadzor in spoštovanje zakona o varnosti na smučiščih, v skladu z predlogi stroke, tako da bi to, ta inšpekcijski nadzor lahko bil čim bolj učinkovito izveden. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje in vabim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo.
Hvala lepa, predsedujoči, lep pozdrav ministru in še enkrat tudi vam, kolegi in kolegice. Res je, naš odbor je obravnaval tudi ta predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti na smučiščih, in sicer na svoji 12. redni seji. Predstavnik predlagatelja je k predlogu zakona podal dopolnilno obrazložitev, v kateri je poudaril osnovni cilj predloga zakona, to je po eni strani uskladitev zakona oziroma njegovih posameznih določb v zvezi z zakonom o prekrških, poleg tega pa še nekatere druge manjše spremembe in dopolnitve zakona. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je poudarila, da je njihova služba v pisnem mnenju podala pripombi k 1. in 4. členu predloga zakona, ki pa ju je predlagatelj že upošteval, tako da je pripravil predloge za amandmaje odbora, ki jih je matično delovno telo tudi sprejelo. Člani in članice odbora namreč o posameznih rešitvah predloga zakona nismo dodatno razpravljali in smo ob koncu sprejeli tudi še vse ostale predlagane člene predloga zakona.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Drago Koren, da predstavi stališče NSi.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav gospod minister, poslanke in poslanci! Tudi ta zakon, ki ga imamo sedaj pred seboj, v poslanski skupini Nove Slovenije Krščanske ljudske stranke podpiramo. Osnovni zakon o varnosti na smučiščih, ki je bil sprejet leta 2003, zagotavlja varnost na smučiščih, pogoje pod katerimi se lahko opravlja organizirano poučevanje ter pogoje, katerim morajo ustrezati površine, namenjene za smučanje. Spremembe zakona poleg uskladitve zakona z zakonom o prekrških uvaja tudi nekatere spremembe, ki so se pokazale za potrebne. To so prepove zadrževanja na smučiščih po obratovalnem času, znižanje kriterija znanja smučanja za inšpektorje, zamenjava merskih enot pri preizkusu alkoholiziranosti, odvzem smučarske vozovnice kršitelju pravil brez predhodnega opozorila ter posredovanje zapisnikov o nesrečah kadar ogled nesreče opravi policija. Poslanska skupina Nove Slovenije Krščanske ljudske stranke bo predlagane spremembe zakona podprla, v predlogu sprememb pa se nam zdi še posebej pomembna sprememba, ki nadzornikom in policistom daje možnost, da kršitelju brez predhodnega opozorila odvzame smučarsko vozovnico. Do sedaj so morali biti kršitelji najprej opozorjeni, šele ob ponovni kršitvi pa je bil izpolnjen pogoj za odvzem smučarske vozovnice. Ker so nadzorniki na smučiščih prekrškovni organi, bodo kljub črtanju predhodnega opozorila tudi po novem lahko izrekli opozorilo smučarju, če bodo ocenili, da je opozorilo zadosten ukrep. V zadnjih letih se povečuje gneča na smučiščih ter s tem prepustnost smučišč. Tudi zaradi tega se povečuje možnost za številne nesreče s hujšimi poškodbami, da ne rečem tudi smrtjo. Pristojnemu ministru predlagamo, da v ministrstvu razmislijo o povečanju preventivne prisotnosti policije na smučiščih, pa tudi o možnosti znižanja dovoljene vsebnosti alkohola v krvi smučarjev. Oba ukrepa bi po mojem mnenju poskrbela za to, da bi se zmanjšalo število snežnih dirkačev, kar bi pripeljalo do boljše smučarske kulture in posledično do večje varnosti na slovenskih smučiščih. Torej poslanci Nove Slovenije bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman, ki bo predstavil stališče DeSUS-a.
Hvala lepa. To, da se nekatere stranke preskočile možnost predstavitve, verjetno ne pomeni, da bi ta zakon bil čisto nepomemben. Mi sodimo, da je pomemben oziroma da so ti predlogi pomembni in nas zelo razveseljujejo, iz preprostega razloga, ker ocenjujemo, da je mimo tistega glavnega razloga, ki ga predlagatelj navaja kot glavnega, namreč usklajevanje z drugo zakonodajo, pomembnejši drugi del, ki govori o tem, kako je možno in potrebno zagotoviti večjo varnost na smučiščih. Gre za te vsebinske spremembe, ki se nam zdijo pomembne. Te spremembe namreč omogočajo ne samo večjo varnost na smučiščih, omogočajo hkrati s tem tudi boljšo ponudbo, ki ji bodo smučarji, ki so vse zahtevnejši, bolj verjeli, in ji bolj zaupali ter se počutili varnejši na naših smučiščih. Hkrati pomeni to morebiti tudi nadaljnjo spodbudo za razvoj te panoge našega gospodarstva. Tudi to, da se znižujejo nekateri kriterij za inšpektorje podpiramo, zato ker je to znižanje kriterija nekaj povsem drugega od tistega, kar smo sprejemali v nedavnem zakonu o spremembah v gostinstvu. Turizem kot smučarska panoga in smučarska panoga znotraj turizma sta za Slovenijo zelo pomembna. Pomembna sta tako gospodarsko, kakor v zvezi s promocijo naše dežele, zlasti takrat kadar se nam posreči, tako kot je bilo nedavno, da stojimo na prvih stopničkah v mednarodnih tekmovanjih. Pomembno je tudi za zaposlovanje. Znano je, da kadar se turizem razvoja, kadar se razvija ponudba ležišč, da je takrat odprta možnost za velike vale zaposlitev in upajmo, da se bo to z našim turizmom zgodilo, tudi zato, ker turistična strategija smučanje, enako pa velja za koalicijsko pogodbo, postavlja v ospredje naših razvojnih možnosti. Podpiramo predlog za boljše vzdrževanje in izboljšanje pogojev za smučanje, za panogo, ki je povezana direktno s športom, z rekreacijo, z varovanjem in krepitvijo zdravja in podpiramo možnost širitve te dejavnosti pod pogoji, da ne bi šla v škodo varovanju okolja, seveda. In zaradi teh drugih možnosti, ki jih ponuja ta sprememba zakona, zaradi tega, ker omogoča izboljšanje položaja na smučiščih in ker upamo, preprečuje to, da bi se bodisi ali ponoči, ali podnevi objestneži na teh smučiščih obnašali tako, da bi odganjali tiste, ki povprašujejo po kvalitetni smuki. V poslanski skupini DeSUS to podpiramo.
Naslednji bo predstavil stališče SDS gospod Ljubeljšek.
Spoštovani zbor! Spoštovani gospod minister! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti na smučiščih, ker smiselno in življenjsko spreminja, dopolnjuje in dograjuje dosedanji zakon, ki je bil sprejet leta 2003. Temeljni cilj in poudarek predloga zakona je po naši presoji zagotoviti še večjo varnost na smučiščih v času obratovanja smučišča in tudi izven obratovalnega časa. V zadnjem desetletju se je razvila nova tehnika smučanja s katero razvijajo smučarji visoke hitrosti v zavojih, ob težjem obvladovanju smuči manj veščih smučarjev. Posledica tega so, kar kaže tudi praksa, pogoste nesreče, hudi padci in trki med smučarji, večinoma s hudimi telesnimi poškodbami. Da bi se kar v največji možni meri preprečila nevarnost nesreče ali samo poškodb smučarjev, predlagani zakon z dopolnjeno določbo pooblašča nadzornika ali policista, da pri kršitvah zakonsko določenih pravil s strani posameznega smučarja ukrepa, ali z odvzemom smučarske vozovnice in s prepovedjo nadaljnjega smučanja za tisti dan, ali pa smučarju izreče opozorilo, če bo ocenil, da je opozorilo zadosten ukrep. Predlog zakona v svojem določilu prepoveduje smučarjem in drugim obiskovalcem zadrževanje na smučišču izven obratovalnega časa, razen z dovoljenem upravljavcev smučišča. S tem se preprečuje nevarnost nesreč, delo upravljavca smučišča pa bo bolj pregledno in varno. Predlog zakona odpravlja tudi nerazumne dosedanje zakonske zahteve in pogoje za inšpektorje, ki so pristojni za nadzor varnosti na smučiščih, saj uvaja milejše in bolj smiselne pogoje. Po prepričanju naše poslanske skupine za opravljanje nalog inšpektorja res ni potrebna univerzitetna izobrazba ali 5 let delovnih izkušenj s področja dejavnosti povezanih s smučanjem ter najmanj usposobljenost za smučarskega učitelja. Ključno pri tem je, da v praksi ni mogel kaznovati smučarja, ki je kršil zakonska določila, razen, če je ves čas smučal za njim, ga pri tem enkrat opozoril in pri naslednji kršitvi kaznoval. Praksa kaže, da je to neizvedljivo. Predlog zakona to smiselno spreminja za bolj učinkovito ukrepanje. Vsekakor pa sta tudi potrebni določili predloga zakona, ki uvajata spremembo merskih enot za stopnjo alkoholiziranosti smučarja, kar je uskladitev z zakonom o varnosti cestnega prometa ter uskladitev z zakonom o prekrških, ki določa, da se denarne kazni zamenjajo z globami. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti na smučiščih, ker smiselno dograjuje in dopolnjuje obstoječi zakon, ki s tem postaja bolj življenjski, predvsem pa veliko bolj učinkovit v praksi.
Hvala gospodu Ljubeljšku. Dr. Marko Pavliha bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za nadomeščanje in za besedo. Gospod minister, drage kolegice in kolegi. Glede na našo prisotnost bi človek imel občutek, da nas res samo malo smuča, ampak se strinjam z gospodom Rezmanom, da ne gre za manj pomemben zakon, če ravno vreme, ki ga imamo sedaj, ne obeta dobre sezone. Če se spomnite je državni zbor na sam dan Republike leta 2002 po 25-ih letih sprejel sodoben predpis zakon o varnosti na smučišču, ki je seveda odpravil vse tiste pomanjkljivosti in nefleksibilnost starega predpisa v viz-a-viz nove tehnike smučanja in pa seveda dejstva, da je smučanje postalo v Sloveniji res pravcat nacionalni šport. Zakonodajalec se je zavedal določenih težav pri uveljavljanju tega predpisa, zato se je odločil za silno nenavadno dolg odložni rok uveljavitve, namreč zakon je začel veljati šele 1. decembra 2003, da bi omogočil ministrom uskladitev in pripravo za uresničevanje tega zakona, ampak po dveh sezonah se je pojavilo nekaj kritik posameznih rešitev zlasti s strani policije na eni strani in na drugi strani s strani prometnega inšpektorata kot organa v sestavi ministrstva za promet. Policisti na primer opozarjajo na to, da nadzorniki še vedno nimajo plačilnih nalogov za kaznovanje objestnih smučarjev. Neprimerne se jim zdijo tudi določbe zakona, ki omogočajo odvzem vozovnic za neprilagojeno smučanje. Ker menijo, da za nadzor varnosti na smučišču ni zadostno poskrbljeno opozarjajo, da je to poglavitni razlog, da v tujini na smučiščih ni tako imenovanih snežnih dirkačov, dejstvo, da red na smučiščih v večji meri vzdržuje poleg redarjev oziroma pa našem nadzornikov tudi policija. No, če poslušamo prometne inšpektorje pravijo, da je treba uskladiti določbe zakona in na njegovi podlagi izdanih podzakonskih aktov z novo zakonodajo o prekrških, pri svojem delu pa so podobno kot policisti zaznali pomanjkljivosti pri izvajanju ukrepov nadzornikov na smučiščih, saj ti nimajo obrazcev za kaznovanje kršiteljev, hkrati pa so zainteresirani tudi za ureditev nekaterih drugih za njih perečih vprašanj v zakonu, na primer pogojev za inšpektorje in njihovo usposabljanje obrazcev, postopka ravnanja pri reševanju obličnosti in dopolnitev že predpisanih evidenc, vzpostavitev novih evidenc in tako dalje. Predlagani zakon uvaja zgolj nekatere najnujnejše in manjše spremembe oziroma dopolnitve, kot na primer zakon o prekrških zahteva, da je treba spremenjenim razmeram v sistemu prekrškov prilagoditi tudi zakone, ki v svojih določbah vsebujejo kazni za prekrške, prepoved zadrževanja na smučišču po obratovalnem času, znižanje kriterijev znanja smučanja za inšpektorje, zamenjava merskih enot pri preizkusu alkoholiziranosti, odvez smučarske vozovnice in posredovanje zapisnikov o nesrečah, kadar ugled nesreče upravlja policija. S predlaganimi spremembami se v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije strinjamo in jih podpiramo, vendar pa menimo, da niso zadostne. Zakon o varnosti na smučiščih bi morali dopolniti tudi v smeri dovoljene prepustnosti smučišč takojšnjega kaznovanja kršiteljev, širših pooblastil nadzornikov in informiranja smučarjev na smučišču pa še bi lahko naštevali. Kljub temu se strinjamo, da državni zbor v tem trenutku sprejme zgolj navedene spremembe, saj smo seznanjeni s tem, da Evropska unija oziroma njena komisija skupaj z mednarodno smučarsko zvezo pripravlja posvete o tem, ali naj in kako naj se na ravni Unije uredi problematika varnosti na smučiščih. Posvetov se bodo udeležili tudi predstavniki Smučarske zveze Slovenije, zato v naprej predlagamo, da se matično delovno telo oziroma državni zbor po končanih posvetih seznani s predstavljenimi predlogi in da bodisi vlada, ministrstvo ali pa poslanci v sodelovanju z zainteresiranimi organizacijami, torej Smučarsko zvezo Slovenije, združenjem žičničarjev in še nekaterih drugih oblikujemo še druge nujne spremembe zakona na katere smo opozorili in na katere nas bo opozorila tudi praksa, zlasti po naslednji sezoni do katere upajmo, da bo vseeno prišlo. Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po končani 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POTNIH LISTINAH DRŽAVLJANOV REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku vlade gospodu Dragutinu Mateju, ministru za notranje zadeve. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Pred nami je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o potnih listinah državljanov Republike Slovenije. Te spremembe, ki jih predlagamo, so povezane z direktivami Evropske unije in uredbo sveta in govorijo o biometričnih zaščitnih elementih v potnih listinah državljanov Republike Slovenije. S tem pripravljamo vse zakonske osnove, da bomo lahko pravočasno vpeljali biometrične elemente v naše potne liste. Pri tem je potrebno posebej poudariti, da se z uvedbo biometričnega potnega lista ne spreminjajo stari potni listi, da ni potrebna menjava starih potnih listin, ki bodo ostale v veljavi do njihovega poteka oziroma do roka, ki je naveden v starih potnih listinah. Pri spremembah, ki smo jih pri tem vpeljali so seveda še nekatere druge spremembe. Podaljšali bomo veljavnost potnega lista za otroka, tako da lahko sedaj dobijo otroci do tretjega leta starosti potni list veljavnosti do treh let, do sedaj so ga morali vsaj enkrat zamenjati, ker je predpis govoril o tem, da se mora potni list do četrtega leta menjati vsaj vsaki dve leti. Tako bomo olajšali pridobivanje teh potnih listov. Nadalje predlagamo racionalizacijo v postopkih, predvsem v postopku, ko neka oseba izgubi ali pogreša svoj potni list in to prijavi upravni enoti. Sedaj smo dovolili možnost, da upravna enota v imenu občana opravi preklic v uradnem listu in seveda s tem skrajša njegove poti in plača neko manjše nadomestilo. S tem nekako poskušamo upravo približati tudi državljanom. Naslednje spremembe, ki smo jih seveda morali v zakonu tudi spremeniti, so povezane z zakonom o prekrških, uvajajo se globe, določa se prekrškovni organ, ki do sedaj ni bil določen in prekrškovni organ bo Inšpektorat Republike Slovenije za notranje zadeve in policija. Nadalje smo zaradi sprememb zakona o splošnem upravnem postopku in predvsem zaradi varnostnih razlogov zadeve predlagali tako, da se osebno dvigujejo potni listi in se ne puščajo v nabiralnikih. Razširili smo možnost pridobitve diplomatskega potnega lista Republike Slovenije tudi na poslance Republike Slovenije v evropskem parlamentu. In pa seveda vpeljali smo potrebno spremembo, ker smo članica EU-ja, so sedaj naša veleposlaništva tista, ki lahko izdajajo potne liste za vrnitve vsem državljanom Evropske unije in ne samo našim državljanom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnavalo tudi matično delovno telo, odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje in vabim predsednico Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o potnih listinah državljanov Republike Slovenije smo že obravnavali 5.10. na svoji 12. redni seji. Predstavnik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi predloga zakona poudaril, da so spremembe oziroma dopolnitve zakona, v prvi vrsti potrebne zaradi uvedbe biometričnega zapisa podobe obraza imetnika potne listine. Predvsem pa je izpostavil še dodatne novosti in dopolnitve, ki jih zakon uvaja. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je poudarila, da je predlagatelj v celoti sledil pripombam iz njihovega pisnega mnenja ter na tej podlagi pripravil tudi predloge amandmajev, ki jih je predlagal odboru v sprejem. Članice in člani odbora o rešitvah in predlogih nismo dodatno razpravljali, sprejeli pa smo tako predloge za amandmaje odbora kot tudi preostale člene zakona.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvega vabim gospoda Bajca, da predstavi stališče SLS.
Gospod podpredsednik, gospod minister, kolegice in kolegi! Poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ocenjujemo, da je bila potrebna sprememba oziroma dopolnitev zakona o potnih listinah predvsem zaradi uvedbe biometričnega zapisa podobe imetnika potnega lista, kot tudi zahteve Združenih držav Amerike, da bodo morali imeti potni listi, ki bodo uporabljeni za prihod na njihovo ozemlje, s prihodnjim letom tako obliko. Obravnavani predlog zakona to vprašanje ustrezno rešuje, obenem pa usklajuje nekatera neusklajena področja z drugimi zakoni, kot sta zakon o prekrških in zakon o splošnem upravnem postopku. Zakon, ki ga obravnavamo, na novo ureja tudi krajevno pristojnost organa za izdajo potne listine, ureja pridobitev pravice za pridobitev diplomatskega potnega lista evro poslancem iz Slovenije in še nekatere manjše zadeve. Na podlagi vsega navedenega kot tudi mnenja zakonodajno-pravne službe državnega zbora, da je predlagatelj v celoti sledil njihovim pripombam in zato pripravil ustrezne predloge amandmajev, bomo poslanci Slovenske ljudske stranke spremembe in dopolnitve zakona o potnih listinah podprli.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Jelen, v imenu DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister! V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev enotno in soglasno podpiramo sprejetje predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o potnih listinah državljanov Republike Slovenije, skrajšani postopek, in sicer z utemeljenimi dejstvi potreb zaradi uvedbe biometričnega zapisa podobe obraza imetnika potne listine, z namenom posnemanja Evropske unije glede sprejete uredbe sveta o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke o potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajajo države članice. Vse to moramo storiti zaradi predpisanega roka, ki so ga Združene države Amerike postavile skupini vseh 27 držav, ki za vstop ne potrebujejo vizuma. Tako je naštetih le nekaj posameznih dejstev, ki močno vplivajo na naše razmišljanje v smeri podpore spremembam omenjene zakonodaje. Na odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je bil tudi predstavnik predlagatelja izredno prepričljiv. Nastopal je nevsiljeno, utemeljeno z določbo zakona, ki določa krajevno pristojnost kot pristojni organ. Za izdajo potnega lista je odgovorna upravna enota, tako da lahko državljan Republike Slovenije zaprosi za potni list kjerkoli v državi, kjer je v zakonodaji sprejemljiva noviteta razširjene pravice pridobitve diplomatskega potnega lista tudi za poslance Državnega zbora Republike Slovenije in evropske poslance. Dober vtis je bil narejen tudi s strani zakonodajno-pravne službe, saj na matičnem odboru niso imeli pomislekov ali tehtnih pripomb. Naše stališče je, da je zakon dober, zato bomo v poslanski skupini DeSUS glasovali za sprejem.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Ljubeljška, da predstavi stališče SDS.
Spoštovani zbor, spoštovani gospod minister! Glavni cilj sprememb in dopolnitev zakona o potnih listinah državljanov Republike Slovenije je zagotovitev varovanja biometričnih podatkov imetnika potne listine. Ustava Republike Slovenije in zakon o varstvu osebnih podatkov določata, da se lahko podatki o posamezniku zbirajo, obdelujejo in uporabljajo le na podlagi zakona ali njegove pisne privolitve. Zakon o varstvu osebnih podatkov kot novost opredeljuje posebno poglavje o biometriji, ki opredeljuje obdelavo biometričnih značilnosti s katero se ugotavljajo ali primerjajo lastnosti posameznika tako, da se lahko preveri identiteta. Sama praksa biometrijskega preverjanja identitete se izvrši s primerjavo shranjenega vzorca oziroma posnetka biometrične značilnosti posameznika v določenem računalniškem programu, s trenutno skenirano ali posneto biometrično značilnostjo posameznika. Navedeni ukrepi se uporabljajo na primer pri prestopanju državne mejne kontrole. Novosti, ki izhajajo iz posebnega poglavja o biometriji v zakonu o varstvu osebnih podatkov, zahtevajo spremembo zakona o potnih listinah državljanov Republike Slovenije zaradi same uvedbe biometričnih elementov v potno listino pri naslednjih določbah: sprememba oziroma dopolnitev novih podatkov na predpisanem obrazcu potne listine, spremembo oziroma dopolnitev novih podatkov v evidencah, ki se vodijo v skladu z zakonom o potnih listinah, sprememba oziroma razrešitev pooblastil za uporabo novih dodanih podatkov iz evidence o potnih listinah, črtanje izdaje skupinskega potnega lista, ki ne omogoča uvedbe biometričnih zaščit za vse osebe, ki so vpisane v takšen dokument. Varnost potnikov se danes postavlja na prvo mesto, še posebej po tragičnih terorističnih napadih, ki so v septembru 2001 doleteli ZDA. Tovrstni napadi so se nadaljevali v Španiji 2004, letos London, grožnje s terorističnimi napadi so vse pogostejše. Republika Slovenija vse skozi aktivno spremlja vsa dogajanja, ki so povezana s področjem biometrije v potovalnih dokumentih. Le ta izhaja iz zahtev, ki so jih ZDA v letu 2002 postavile skupini 27 držav, ki za vstop v ZDA ne potrebujejo vizuma. Avgusta 2004 je kongres ZDA sprejel odločitev o podaljšanju roka za uvedbo biometričnih elementov popotne listine za te države do oktobra 2005. Letos junija je bil ta rok podaljšanj do oktobra 2006. Navedeno pomeni, da bo Slovenija morala, v kolikor bo hotela obdržati tak sistem, pričeti izdajati biometrične potne listine najkasneje do oktobra 2006. Ob enem si Slovenija prizadeva za čim prejšnjo uvedbo določenih biometričnih elementov v potovalne dokumente tudi kot članica EU, ki se aktivno pripravlja za izdajo takšnih dokumentov, tako državljanom tretjih držav, kot tudi državljanov držav članic EU. To tudi kot obveznost določa uredba Sveta EU o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajajo države članice. Uredba opredeljuje implementacijo dveh biometričih elementov kot obveznih s fazno uvedbo. Rok za implementacijo vsebine navedene uredbe je 28.8.2006. Predlog zakona bomo v poslanski skupin Slovenske demokratske stranke vsekakor podprli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. In kot zadnjo vabim k besedi gospo Kucler Dolinar, da predstavi stališče NSi.
Hvala predsedujoči. Naša poslanska skupina bo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o potnih listinah državljanov Republike Slovenije podprla. Ta po eni strani prinaša potrebne spremembe zaradi uvajanja tako imenovane biometrije, po drugi strani pa pomeni tudi novo približevanje državne uprave nam državljanom. Potne listine se, kot rečeno, nadgrajujejo z biometričnimi zaščitnimi elementi, saj je Evropski uniji vstopila v veljavo uredba sveta. Z obdelavo biometričnih značilnosti se ugotavljajo ali primerjajo lastnosti posameznika tako, da se izvrši njegova identifikacija. Gotovo pa bo v prihodnosti še kako aktualna tema tudi razvoj prava podatkovne zasebnosti. Gotovo je eden izmed največjih konfliktov razmerje med svobodo posameznika ter varnostjo posameznika. Biometrične značilnosti v zakonu niso taksativno naštete, torej je definicija odprta, spremenile in dopolnile pa se bodo lahko po potrebi zahteve po podatkih na obrazcu potne listine ali evidence podatkov. K varnosti bo pripomogla tudi določba, da se nevročeno pošiljko, torej potni list, ne bo več puščalo v poštnem predalčniku, če ga prejemnik ob obisku poštnega uslužbenca ne bo prejel, ampak bo vrnjen izdajatelju. Gotovo pa podpiram tudi rešitev predloga zakona, s katero bomo razveselili starše, ko z novo določbo uvajamo daljši čas veljavnosti potne listine, tako da je do tretjega leta starosti veljavnost tri leta, od tretjega do osemnajstega leta pa je veljavnost pet let. Podpiramo razširitev krajevne pristojnosti za izdajo potnega lista na celotno državo, ravno tako tudi možnost za preklic potne listine po uvedbi informatizacije. Zelo pozitivno pa ocenjujemo rešitev, da je odpravljena dodatna obveznost posameznika, ko ta prekliče potni list na upravni enoti, da potem sam teče še na uradni list to objaviti in podati svojo vlogo za objavo in podpiram rešitev, da bo ta preklic opravila in na uradni list posredovala upravna enota sama. Kot rečeno, zakon podpiramo in smo veseli vseh pozitivnih novosti, s katerimi smo zopet korak bliže posameznikom, državljanom in vsem, ki poslujemo z našo državno upravo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. In ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. O zakonu bomo glasovali danes, v okviru glasovanj, pol ure po končani 15. točki dnevnega reda, oziroma najkasneje ob 20.39, ampak, kot rečeno, verjetno do tega ne bo prišlo. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na današnjo zadnjo, 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POLICIJI. Tudi ta predlog je našemu državnemu zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato gospoda ministra Mateja ponovno vabim k besedi.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je predlog sprememb zakona o policiji. Na začetku bi povedal, da ta zakon usklajujemo z drugimi zakoni, ki sistemsko urejajo določena področja. Tako ga usklajujemo z zakonom o prekrških, kjer se izvajanje pooblastil prenaša na območje cele države in s tem usklajujemo to določbo. Nadalje usklajujemo tudi nekatera področja v zvezi s prekritimi preiskovalnimi ukrepi in pa evidencami, ki jih pri tem vodi policija. To usklajujemo z zakonom o kazenskem postopku, tako da bomo lahko to področje čim bolj učinkovito obvladovali in imeli vse potrebne evidence, s pomočjo katerih bo tudi parlament lažje izvajal svoj nadzor. V delu zakona, ki govori o policijskih pooblastilih smo spremenili nekatera pooblastila v smislu bolj humanega ravnanja z osebami, ki jim je omejena prostost in pri tem potrebujejo zdravniško pomoč, tako da bo lahko tem osebam nudena pomoč tudi brez prisotnosti policista oziroma bo le-ta prisoten samo v primerih, ko bo zdravnik to zahteval. Nadalje tudi urejamo področje vračanja oseb v druge države drugim tujim varnostnim organom. To področje urejamo tako, da zmanjšujemo stroške in hkrati zagotavljamo boj humano in še bolj pravno varstvo tem osebam, ki so v postopku izročitve. Pri policijskem pooblastilu, kjer vabimo osebe na razgovore v policijske postaje, smo to vprašanje uredili tako, da bomo tem osebam povrnili stroške za vabljenje in s tem nekako zapolnili, oziroma odpravili to odprto vprašanje, ki se je nekaj časa vleklo. Glede spremembe 54. člena, ki ureja pravico policistov, da uporabijo poligraf, gre za pomembnejšo spremembo; gre za pisno privolitev osebe in ne osumljenca, kot je bilo to do sedaj. To pomeni, da se bo ta ukrep lahko izvajal ob pisnem soglasju in samo, če bo oseba kakorkoli v postopku, oziroma v obsegu kaznivega dejanja. Nadalje se spreminja tudi delovnopravno razmerje. Na novo urejamo področje, kjer za potrebe varovanja schengenske meje uvajamo možnost zaposlitve za določen čas do petih let, in nenazadnje, predlagamo dopolnitve zakona o policiji, ki bodo določale pravne okvire za izvajanje religiozne [[opozorilni znak za konec]] duhovne oskrbe v slovenski policiji, podobno kot je to rešeno že v nekaterih drugih zakonih v Republiki Sloveniji. Podrobnejši način duhovne oskrbe pa bo predpisan s podzakonskim aktom.
Čas je potekel, gospod minister, lepo prosim. Hvala lepa za razumevanje. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Prosim predsednico, da se nam ponovno pridruži za govornico in predstavi poročilo odbora. Gospa Kucler Dolinar, izvolite.
Hvala za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji je odbor obravnaval na 12. seji. Predstavnik predlagatelja je v dopolnilni obrazložitvi poudaril, da je temeljni cilj predloga zakona racionalizacija, povezana z ureditvijo zaposlovanja v policiji za določen čas, tako da se v zakonu o policiji določi izjema od splošne ureditve po zakonu o delovnih razmerjih, po kateri se lahko delovno razmerje za določen čas z istim delavcem in za isto delo sklepa največ za dve leti. Za opravljanje nalog varovanja zunanje meje Evropske unije in varovanja objektov se lahko v skladu s predlagano rešitvijo z delavcem policije sklene pogodba o zaposlitvi za določen čas do pet let. S tem bi se izognili problemom, povezanim z ugotavljanjem presežnih delavcev, do katerih bi morebiti prišlo, ko bo varovanje zunanje meje prevzela Hrvaška. Na seji so bili tudi predstavniki zakonodajno-pravne službe, ki so predstavili svoje pisno mnenje, v katerem so podali predvsem pripombe k 2. in 11. členu. Glede 2. člena predloga zakona, ki naj bi odpravil dvom o krajevni pristojnosti policistov, so menili, da je že iz veljavne določbe zakona mogoče tolmačiti, da lahko policisti izvajajo pooblastila na območju celotne države. V zvezi z določbo 11. člena predloga zakona, ki zagotavlja možnost religiozne oskrbe delavcem policije, pa je zakonodajno-pravna služba uvodoma menila, da je predlagana rešitev preširoka, češ da to pravica omogoča vsakemu delavcu policije. Kasneje pa je bil tudi na ta člen sprejet amandma, tako da je določeno, da gre tu samo za policiste. Članice in člani odbora so v nadaljevanju razpravljali o rešitvi predloga zakona, ki policistom zagotavlja možnost religiozne duhovne oskrbe. Strinjali so se, da je država dolžna poskrbeti za uresničevanje 7. in 41. člena ustave in tako vsem državljanom omogočiti izvrševanje pravice do svobodnega izpovedovanja vere in drugih opredelitev v zasebnem in javnem življenju. Vendar pa je bilo po mnenju nekaterih članov odbora to treba bolj precizirati in oblikovati predvsem tako, da ta določba ne bi omogočala preširoke razlage. Člani odbora so se strinjali, da bo precizacija opravljena s sprejetjem amandmaja, po katerem se bo navedena pravica nanašala le na policiste in ne na vse zaposlene v policiji, kajti le policisti se lahko znajdejo v specifičnih situacijah. Nekateri člani odbora so ob tem menili, da bo določba s sprejetjem navedenega amandmaja ustrezna in skladna z ustavnimi določbami. Pri utemeljevanju svojega stališča so izhajali iz specifične narave dela policistov, pri čemer lahko gre za, na primer, dalj časa trajajočo odsotnost ali za večjo izpostavljenost nevarnostim kot pri drugih poklicih. Smiselna pa je tudi rešitev, da bo izvrševanje te pravice natančneje predpisal minister, saj bo na nek način zagotovljena fleksibilnost ureditve. Nasprotno pa so v nadaljevanju nekateri člani odbora še vedno menili, da taka precizacija ne bi bila dovolj in da ne bo zadoščala, zato so podali tudi nekatere svoje predloge. Ob koncu so člani odbora večinoma izrazili pripravljenost, da se na tej podlagi v sodelovanju s predlagateljem poskuša pripraviti ustrezno besedilo do obravnave na seji državnega zbora. Tudi predstavnik predlagatelja se je v razpravi o tej določbi s tem strinjal, da bi bilo dobro besedilo natančneje oblikovati in poudaril, da pa je kljub temu nemogoče v zakonu predvideti vse situacije, v katerih bi določba lahko prišla v poštev. Odbor je sprejel amandma poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev, ni sprejel amandmaja poslanske skupine Socialnih demokratov, sprejel pa je tudi svoje amandmaje ter glasoval pozitivno tudi za ostale člene zakona.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvo vabim za govornico gospo Žgajner Tavš, da predstavi stališče SNS.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci. Izhajajoč iz navedenih ciljev v predlogu zakona z izjemo zadnje alineje bi v Slovenski nacionalni stranki skorajda lahko zakonu v celoti pritrdili, pa vendar zakon, ki se sprejema po skrajšanem postopku na predlog vlade, seveda nosi finančne posledice. O tem delu moram žal izraziti kritiko vladi Republike Slovenije pri definiranju finančnih posledic za oziroma na državni proračun. Gre namreč za dve bistveni novosti v okviru novele omenjenega zakona, vrnitev potnih stroškov vabljenim osebam in duhovna oskrba policistov. Za prvo novost sicer vlada predvideva letno v proračunu dodatnih 5 milijonov tolarjev, medtem, ko je za drugo dejavnost, torej duhovno oskrbo, sila nejasna okvirna postavka. Iz obrazložitve namreč izvemo le to, da bo predvidoma naloge duhovne oskrbe opravljal urad v rangu policijskega svetnika, torej podsekretarja, za kar je na letni ravni predvidena plača skoraj 6 milijonov tolarjev za eno osebo, samo za eno. Poleg jasno izraženega dvoma o ustavnosti predlagane duhovne oskrbe policistov s proračunskim financiranjem tudi v okviru vojske, ki je profesionalna - dvom o ustavnosti tega slednjega določila je nedavno izrazil celo minister Šturm. Moram pokomentirati primerjali pregled oziroma zakonsko ureditev v drugih pravnih sistemih, ki je sicer obvezen del vsakega zakona a bi bilo v tem primeru resnično bolje predvsem z vidika kompetentnosti, strokovnosti vlade, da bi v tem primeru ta del izpustila. Če bi namreč prebrala namreč zgolj to točko, torej točko 1.6. predloga novele zakona o policiji, bi pravzaprav mislila, da danes odločamo o zakonu o verski svobodi, morda celo ustavni spremembi 7. člena naše ustave. Iz tega dela namreč zvemo le, kaj določa francoska ustava, pa belgijska, madžarski zakon, češki zakon, avstrijski, nemški zakon, ampak zgolj na področju primerjalnega pregleda ustavnih ureditev, konkretno na področju verskih skupnosti in države. Pa čeprav danes odločamo oziroma govorimo o noveli zakona, ki ima vsega skupaj štirinajst členov vsebinskih členov, medtem, ko je duhovna oskrba omejena le, oziroma zgolj na 11. člen zakona. Veste, takšna neresnost in dejansko prikrit namen vlade izniči pravzaprav vse ostale spremembe, ki pa so pozitivne in verjamem da, čeprav iz tega primerjalnega pregleda pravzaprav nisem mogla dobiti tega vtisa, usklajene tudi s pravnimi redi Evropske unije. Sedaj se bom osredotočila vsebinsko na 7. člen. Govori o poligrafskem testiranju v okviru zbiranja podatkov zoper osumljence in za odkrivanje ter preiskovanje kaznivih dejanj storilcev. Praksa je pokazala, da je zanesljivost poligrafskega testiranja 90% v povprečju, v kolikor poligrafe uporabljajo usposobljeni ljudje, z redno potrjenimi licencami. Ob tem se mi zastavlja vprašanje, in upam, da bom dobila tudi odgovor. Glede na to, da so poligrafi v Sloveniji v glavnem prepuščeni kriminalistom oziroma policistom ali in koliko je slednjih z redno preverjenimi oziroma potrjenimi licencami, ter seveda kakšna je dostopnost poligrafov v Sloveniji. V tem kontekstu bi bilo namreč smiselno razmisliti o bolj dosledni in tudi strokovni vpeljavi poligrafskega testiranja, še posebej na področju spolnih zlorab. V svetu se namreč resno lotevajo preprečevanja ponavljanja spolnih zlorab pedofilov z redno nekaj mesečno kontrolo s poligrafskim testiranjem. Poleg tega bi bilo smiselno v okviru področne zakonodaje, ne sicer konkretno dotičnega zakona pa vendar, razmisliti tudi o določitvi dokazne vrednosti takšnih testiranj. Glede potrditve zakona mi dovolite pojasnilo, da bomo v SNS pač glasovali na podlagi razprave in seveda glasovanja o amandmajih k 11. členu.
Hvala lepa. Naslednjega vabim za govornico gospoda Jelena, da predstavi stališče DeSUS-a.
Še enkrat hvala za besedo. V poslanski skupini DeSUS bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji podprli. V predlogu zakona je predvidenih kar nekaj novitet, uporaba nekaterih policijskih pooblastil, delovno pravna razmerja, zaposlitev za določen čas, zavarovanje zunanje meje Evropske unije, nekatere kazensko prekrškovne zadeve in verska oskrba policistov, med katerimi je slednja naj odmevnejša. Urejenost le te je deležna prav posebne pozornosti v nekaterih državah, Španiji, Italiji, pri nas pa bo sprejem tega zakona postala tudi prioritetna pravica. Z vloženim amandmajem smo dosegli, da so do pravice glede religiozne duhovne oskrbe upravičeni le policisti. Za natančna pravila pa naj poskrbi pristojni minister. Takšna urejenost verske duhovne oskrbe v policiji pa že nakazuje na koleracijo z zakonom o verski svobodi, 23. člen, možnost duhovne oskrbe za policiste. Z mnenjem zakonodajno-pravne službe oglašamo in obenem opozarjamo na nekatere nejasnosti in nedorečenosti v zvezi s takšno ureditvijo. Po našem mnenju takšna možnost verske duhovne oskrbe policistov odraža dostojno ravnanje policije, ne glede na njihovo regioliozno opredeljenost, pripadnost, hkrati pa tudi prilagodljivost njihovemu poklicu. Predlagane rešitve glede verske duhovne oskrbe predstavljajo odsev pravic vojaških oseb, ki jim je med vojaško službo zagotovljena ta oskrba z zakonom o obrambi. Torej posebna situacija v vojaških okoliščinah. Vsekakor si v naši poslanski skupini DeSUS prizadevamo, da s predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona poiščemo in izdelamo skupno kompromisno rešitev. V zvezi s policijskim kuratom, ki naj bi skrbel in služil tej pravici, imamo pomisleke glede njegovega teritorialnega izvrševanja obveznosti na omejene pravice policistov. Načeloma se strinjamo z omenjenim predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji, čeprav bi bilo po našem prepričanju potrebno ponovno in trezno presoditi o tej verski pravici. Naša poslanska skupina DeSUS bo predlog vseeno podprla.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Petan v imenu SDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovani! Z zakonom o policiji iz leta 1998, je bil postavljen sistemski okvir delovanja policije kot organa v sestavi ministrstva za notranje zadeve. Zakon je bil večkrat noveliran, zadnje večje, iz leta 2003, so bile spremembe, ki so bile opredeljena glede pritožbenega postopka ter na področjih policijskih pooblastil. Sedanje spremembe imajo intenco, da se zakonom o policiji uskladi z drugimi zakoni, ki sistemsko urejajo določena področja, v našem primeru je to zakon o prekrških in zakon o kazenskem postopku. Pomembno vsebinsko spremembo pomeni ureditev uporabe poligrafa. Z uveljavitvijo novele zakona o kazenskem postopku iz leta 2003, policija ne more več uporabljati poligrafa za odkrivanje osumljencev, temveč le za zbiranje obvestil od osumljencev, se pravi od oseb, zoper katere je sum že definiran. Eden izmed namenov poligrafa po starem sistemu ni bil več mogoč. Z novo spremembo, se pravi s predlagano spremembo se zagotavlja, da je poligrafsko testiranje je dopustno tudi za odkrivanje storilcev in ne zgolj za pridobivanje obvestil od že odkritih osumljencev, vendar samo, če oseba za to da pisno soglasje. Del vsebine gre v smeri večjega varovanja človekovih pravic v policijskih postopkih pridržanim in vabljenim osebam. Gre za postopek humanega ravnanja z osebami, ki jim je bila omejena prostost in ki potrebuje tudi zdravniško pomoč. Pridržani osebi je po novem treba priznati pravico do dostopa do zdravnika tudi s pravico, da jo pregleda zdravnik po njeni izbiri, in sicer poleg morebitnega zdravniškega pregleda, ki ga opravi zdravnik po izbiri policije. Omenjeni pregled se mora opraviti zunaj slušnega in po možnosti tudi vidnega polja policistov, seveda v primeru, če zdravnik, recimo, zaradi varnosti ne zahteva drugače. Zapis o pregledu pa mora biti dostopen tudi pridržani osebi in njenemu odvetniku. Sprememba rešuje tudi problem pridržane osebe, ki je bila vrnjena s strani tujih varnostnih organov, olajšuje pa tudi postopek v obratni smeri, ki do sedaj ni bil dovolj definiran. Največ razprave na matičnem odboru pa je bila deležna mogoče najmanj pomembna dopolnitev. To je zagotovitev možnosti duhovne oskrbe policistom, ki jim je zaradi določenih okoliščin onemogočena, pa to duhovno oskrbo želijo. To vprašanje je v večini demokratičnih držav Evropske unije, kot je recimo Španija, Nemčija, Italija, pa tudi Islandija, rešeno in imajo področje lepo urejeno. Tudi v ZDA je tako. Omenjena oskrba sloni na sporazumih, ki so jih sklenile države s posameznimi verskimi skupnostmi. Gre za področje, ki bi mu lahko rekli strpnost do drugačnih, pa vendar je to področje, ki je pritegnilo največ razprav. Po drugi strani je to nerazumljivo, ker je to pri nas že rešeno na področju oboroženih sil in se je pokazalo kot zelo pozitivno. V Slovenski demokratski stranki je kompromisna rešitev glede duhovne oskrbe, ki je predlagana, primerna. Omenjena sprememba zakona v celoti pa je korak naprej in ga v Slovenski demokratski stranki podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. [[Zvonjenje mobilnega telefona.]] Prosil bi, da vključite uvidevnost in izključite telefone. Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Gulič, v imenu LDS.
Spoštovani predsedujoči, cenjeni gospod minister, kolegice in kolegi! Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije podpira spremembe in dopolnitve zakona o policiji, vendar ne čisto vseh. Poslanski klub podpira predvsem tiste spremembe zakona, ki sledijo pomembnejšim ciljem, ki jih uvaja novela. To je uskladitvi zakona z zakonom o prekrških in zakonom o kazenskem postopku, delu, ki govori o povečanju varovanja človekovih pravic v policijskih postopkih, predvsem pridržanim in vabljenim osebam, potem ureditvi uporabe poligrafa pri odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj, ureditvi posebnosti delovnopravnih razmerij v policiji, pomembnih za učinkovito izvajanje policijskega dela, in pa rešitvi kadrovske problematike pri zaposlovanju policistov. Poslanski klub Liberalne demokracije pa ne podpira sprememb, ki uvajajo religiozno oskrbo policistov na neustrezen način. Določbe so namreč nejasne in ne določajo okvirov izvrševanja. Na slednje je opozorila tudi zakonodajno-pravna služba. Pravica do izpovedovanja vere je zasebne narave in se načeloma opravlja v času, ki je osebi na razpolago izven delovnega časa, se pravi, v prostem času, ki ga imajo policisti tako kot vsi drugi zaposleni. Če pa pri opravljanju določenega poklica posamezniku seveda to ni omogočeno ali pa je zelo oteženo in razpolaganja s prostim časom pravzaprav ni ali pa mu je omejena svoboda gibanja pa je potrebno religiozno, duhovno oskrbo zakonsko urediti z določitvijo posebnih pogojev oziroma okoliščin, v katerih bo takšna ureditev sploh prišla v poštev. To možnost ste seveda imeli, dragi kolegi in kolegice, včeraj, ko smo predlagali zakon o verski skupnosti, kjer je bilo to zelo jasno določeno in seveda je vprašanje, če ima takšno določilo kaj iskati v tem zakonu. Govorimo sicer o tem, da to ureja zakon o obrambi in to na primeren način, saj določa omejitve načina izvrševanja, seveda tega v zakonu o obrambi ravno ni je pa v nekaterih odlokih in pa v [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]], ki se je vzpostavil v času, ko smo imeli še naborniški sistem tako, da je dandanes tudi to vprašanje. Nasploh pa v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije nasprotujemo, da bi zaposlovali posvečene osebe v ta namen, nenazadnje moramo vedeti, da bi ena posvečena oseba ali pa kurat, tako da bo bolje jasno, o kom govorimo, moral opravljati to službo za približno 8 tisoč policistov, če seveda predvidevamo, da je večina takšnih, ki je vezana na eno versko skupnost. Ampak če na hitro pogledamo, potem vemo, da je policija ravno tista institucija, ki ima kar veliko ljudi iz različnih verskih skupnosti, in se stvar še bolj zaplete. Tako je to neizvedljivo ali pa pomeni, da bi imeli v policiji nekega uslužbenca, ki bi lahko to opravljal čisto za vse verske skupnosti, vendar dvomim, da bi se verske skupnosti strinjale. Se pravi, gre za nasprotje med 14. členom ustave in pa načelom enakosti pred zakonom. Pripadniki različnih veroizpovedi bi bili pač različno obravnavani, eni bi imeli to možnost, drugi bi bili pa prikrajšani. Za predlagano ureditev ni osnove v ureditvah drugih držav, na katere se sicer sklicuje predlagatelj zakona, saj v njih izpovedovanje vere ni nikjer posebej zagotovljeno tudi v policiji, ampak je tam pač zagotovljeno z ustavo, v glavnem na takšen način kot je pri nas s tem, da je pač slovenska ustava sodobnejša kot so druge. Tole bi bilo skoraj vse. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije bo, če odbor ne bo oblikoval svojega dopolnila kot je bilo rečeno, s katerim bi uredil določbo člena s pripombami zakonodajno-pravne službe in navedenimi pripombami odprl dopolnilo Socialne demokracije, ki predlaga črtanje člena, se pravi, ali dopolnilo odbora ali pa dopolnilo Socialne demokracije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Potrč, ki bo predstavil stališče SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi. Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji, čeprav ni obsežen, prinaša pomembne novosti, morda vsem na seji matičnega delovnega telesa niti nismo posvetili dovolj pozornosti. Eden od razlogov, za to je lahko tudi dejstvo, da odbora, na sejo odbora niso bili povabljeni prizadeti sindikati. Tako smo poslanke in poslanci šele danes dobili njihovo pismo, v katerem nas opozarjajo na nesprejemljivost 10. in 11. člena zakona, predvsem pa nam sporočajo, da so pristojnemu ministrstvu svoje predloge in pripombe posredovali že pred tremi meseci, vendar se ministrstvo nanje ni odzvalo. Če je to res, je to nezaslišana ignoranca, ki kaže na odnos tega ministrstva in vlade na vlogo in možnosti sindikatov. Pričakujem, da bo vlada oziroma pristojni minister ta odnos pojasnil, saj če je vsebina pisma točna, je že to lahko zadosten razlog, da zavrnemo predlagani zakon in zahtevamo, da se najprej opravi usklajevanje vsebine s pristojnimi sindikati, kakor določa tudi zakon o javnih uslužbencih. Toda kakorkoli že, je na enega od dveh vprašanj, to je na pravico do duhovne, religiozne oskrbe policistov poslanska skupina Socialnih demokratov opozorila že s predlogom, da se ta pravica in ta člen v zakonu črta. Menila je namreč, da je treba najprej oceniti, ali sploh obstojijo okoliščine in primeri, ki bi zaradi narave dela zahtevali takšno pravico. In če bi bili, jih je treba jasno tudi zapisati, saj takšna splošna določba kot je bila v zakonu dopušča možnost zlorabe te pravice, ki lahko pomeni tudi vzpostavljanje neenakosti pred zakonom, morda pa tudi poseg v ustavno načelo svobode vesti in veroizpovedi, ki pomeni tudi, da se ta pravica nikomur ne vsiljuje. Ob tem amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov in opozorilih zakonodajno-pravne službe s podobno vsebino, se je v odboru razvila široka razprava, ki ji je sledila ugotovitev, da je natančnejša opredelitev razlogov primerov in pogojev pod katerimi je zaradi posebne narave in okoliščin dela upravičena religiozna oskrba policistov, toda le tistih, ki to žele, v zakonu nujna. S tem je soglašal tudi predstavnik vlade, ki pa na žalost ni imel pooblastila, da bi dal soglasje na novo besedilo 11. člena. Zato so zdaj k temu členu vloženi kar štirje amandmaji. Predlog za črtanje, ki ga vlagata poslanski skupini Liberalne demokracije in Slovenske nacionalne stranke in dva amandmaja, enega od vlade, oziroma predstavnikom štirih poslanskih skupin, in enega, ki ga vlagamo mi. Vse to kaže, da gre za resno vprašanje, ki smo ga poslanke in poslanci Socialnih demokratov upravičeno sprožili in je o njem potrebna resna razprava. In še eno vprašanje bi bilo morda potrebno naše večje pozornosti. To je predlog 10. člena, ki uvaja posebne možnosti sklenitve delovnega razmerja za določen časa do petih let za delo na zunanji meji Evropske unije. Ob splošni težnji vlade, da razširi možnost dela za določen čas v javni upravi, kar je tudi vsebina predlaganega zakona o javnih uslužbencih je za konkretne okoliščine ta predlog morda še logičen. Ob njegovem skrbnem branju pa je res, da ni posebej precizen in pušča odprtih mnogo vprašanj njegove različne uporabe. Ali je tako predlagano namenoma ali pa gre za nepreciznost ne vemo. Toda ta člen, ki v razpravi na odboru ni bil postavljen med vprašaj in ga zato ne moremo amandmirati zahteva le potrebna pojasnila in pričakujemo, da jih bo vlada danes dala. Poslanska skupina Socialnih demokratov menim, da je predlagani zakon podprl pomembna vprašanja. Če bi bila pripravljenost v vladi in vladajoči koaliciji, bi morda zahtevala njegovo dopolnitev. Od tega, kako bodo sprejeti amandmaji k 10. členu in od tega, kakšna bodo pojasnila, ki jih bo dal minister, pa bo odvisno naše glasovanje o zakonu. Hvala.
Hvala lepa. Naj samo obvestim vse poslanke in poslance, da vlada pri tej točki ni najavila nobenega časa, kar pomeni, da ne bo mogla odgovarjati na raznovrstna vprašanja in bodo to očitno storili kdaj drugič. To sem dolžan opozoriti, ker sem to preveril. Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Na vrsti je gospod Koren v imenu NSi.
Hvala za besedo, predsedujoči. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji podprli. Zakon o policiji ureja pristojnosti policije, njene delovne naloge in organiziranost. Sedanja organizacija policije in delovnopravna zakonodaja nista omogočili zaposlitve policistov za določen čas za daljše obdobje od dveh let. Predlog zakona, ki ga imamo danes pred seboj to popravlja in omogoča sklenitev pogodbe o zaposlitvi za določen čas za največ pet let. Mislim, da ima ta določba lahko pozitivne posledice, kajti menim, da se bo lahko s tem država izognila množici presežnih delavcev, ki bi nastala, ko bo varovanje zunanje meje EU prevzela Republika Hrvaška. Zakon ureja tudi povrnitev stroškov osebam, ki jih policija vabi v policijske prostore in tudi ureja način vabljenja teh oseb. Poleg tega zakon prinaša tudi to, da odvzem prostosti osebi, ki so jo izročili tuji varnostni organi traja največ 48 ur. Predlog zakona se usklajuje z zakonom o prekrških, povečuje standard varovanja človekovih pravic v postopku predvsem pridržanim osebam in glede dostopa do zdravnika, kjer bodo imele pridržane osebe pravico do pregleda pri zdravniku, ki ga bodo same izbrale brez navzočnosti policistov, razen če bo zdravnik to navzočnost zahteval. Za večjo učinkovitost in hitrejši potek predkazenskega postopka bo sedaj omogočeno poligrafsko testiranje tudi za posameznike, ki niso osumljenci, če bodo podali ustrezno izjavo. Glede na posebno naravo dela policistov predlagamo tudi amandma, ki bo omogočil relegiozno duhovno oskrbo policistov takrat, ko mu je uresničevanje te pravice oteženo. To velja še posebej za policiste, ki bodo sodelovali v raznih misijah, kjer se srečujejo s težkimi pogoji dela. S tem bo policijska služba postala primerljiva z vojaško, kjer imajo to področje urejeno že kar nekaj let in se ta služba tudi uspešno izvaja. V poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke bomo predlagan zakon in amandma Nove Slovenije, SDS in SLS podprli.
Hvala lepa. In še zadnji je na vrsti gospod Bajc v imenu SLS.
Spoštovani gospod podpredsednik, predstavnik ministrstva na notranje zadeve, kolegice in kolegi. Z obravnavanim predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji usklajujemo veljavni zakon o policiji z zakonom o prekrških in zakonom o kazenskem postopku. Spremembe in dopolnitve obravnavanega zakona povečujejo varovanje človekovih pravic v policijskih postopkih, podrobno urejajo uporabo poligrafa pri odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj, odpravljajo dvome o krajevni pristojnosti policistov in nenazadnje urejajo vprašanje glede možnosti religiozne oskrbe policistov. Ker z obravnavanim zakonom usklajujemo le tega z drugimi zakoni in urejamo nekatera druga področja, ki doslej niso bila ustrezno urejena, bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke spremembe in dopolnitve zakona o policiji podprli.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin, prehajamo na razpravo o členu in o vloženih amandmajih k tem členu, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 25.10.2005. In sicer, v razpravi imamo samo en člen, 11., in sicer amandma poslanske skupine SNS in poslanske skupine LDS, ki sta enake vsebine. Amandma poslanske skupine SD ter amandma poslanskih skupin SDS, SLS in NSi. Kdo želi besedo? Gospa Žgajner Tavš, prosim.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Jaz sem sicer že v uvodni predstavitvi povedala tisto, kar je po mnenju Slovenske nacionalne stranke neustrezno v tem sicer dobrem in pozitivnem zakonu. Rekla bom še enkrat, da 7. člen ustave jasno govori o tem, da so verske skupnosti in država ločene. S tega vidika je pravzaprav to določilo, ki ga ja vnovič skozi stranska vrata agresivno vsilila vlada, tokrat v zakon o policiji popolnoma neustrezen. In dovolite mi ob tem še eno pripombo. Omenila sem že pregled, ki je tudi sestavni del tega zakona, pregled tovrstne ureditve v ostalih evropskih državah. Niti v eni državi, pa so navedene Francija, Belgija, Madžarska, Češka, Avstrija, Nemčija, ni zaslediti, da bi zakon o policiji vključeval podoben člen, kot ga vključuje ta predlog zakona, torej 11. člen. In veste kaj je grozno. Ko slišim s strani gospoda Petana govoriti o strpnosti in o tem, kako imajo nekatere države versko oskrbo tudi v policijskih službah. Omenil je Združene države Amerike. Ta isti človek oziroma njegova stranka oziroma njegova vlada, ki jo ne sestavlja zgolj ena politična stranka se ne zaveda, kako zelo dobro imajo na drugih področjih sisteme urejene Združene države Amerike. Pa se bom zopet navezala, na spolno nasilje, register, register pedofilov, ki ga ta vlada ni podprla oziroma ga ne podpira. To je grozno. Mislim, da več o teh zadevah pravzaprav niti ni smiselno govoriti. Morda še enkrat apel vladi, ki pa sicer danes žal nima besede, da resnično razmisli o določilu, ki ga je vpisala v zakon, ki določa versko oskrbo policistov, da dejansko to vsebino umakne iz predlaganega zakona, ki je sicer, še enkrat poudarjam, dober zakon.
Hvala lepa. Gospod Milan Petek.
Hvala podpredsednik. Sam sem podpiral ali pa podprl oba amandmaja, ki črtata ta sporen člen, ki govori o verski oskrbi v policiji. Zdi se mi,da bi na ta način najlažje odpravili vse dileme odpravili in kasneje v neki drugi obliki reševali morebitne potrebe po zadovoljevanju te verske oskrbe tudi v policiji, če že sploh samo v policiji. Pri vsem tem me bega to, kar sem slišal prej, da vlada ni rezervirala časa za to, da bi sploh odgovarjala na vprašanja in pa pripombe. Torej, kot zgleda, ta valjar dela tako, da si niti časa ne vzame, da bi z opozicijo polimiziral ali pa razlagal svoje odločitve, kar kaže samo na to, da so trdno odločeni zakon sprejeti brez razprave o tem ali pa razpravo čisto pasivno sprejeti in se do nje ne opredeljevati. V tem poročilu, ki ga je odbor napisal, je tekst, ki je napisan korektno. Gospod Gorenjak se bo spomnil, ker ga je tudi sam izražal, kjer piše "tudi predstavnik predlagatelja se je v razpravi v tej določbi strinjal, da bi bilo dobro njeno besedilo natančneje oblikovati itd.". Torej moram reči, da sem jaz, z ozirom na to, da sem prisostvoval odboru, pričakoval, da bo predlagatelj takrat, ko bo prišel v okolje, v katerem pooblastilo mora dobiti, to svojo dilemo prenesel v obliki nekega ustreznega amandmaja preko načina, kot mora biti. Če mi gospod Gorenak kaže tisto, kar je napisano, je daleč od tega, kar je bilo takrat rečeno in tam rečeno. Očitno predstavnik predlagatelja takrat, kljub temu da ni imel pooblastil, ni resno mislil, ko je predlagal ali pa je mislil, da bo uspel predlagati eno ustrezno določilo za vse. Torej v tem zakonu, ki govori o tem, kar pravzaprav se vsaj meni poraja vtis, počasi leze v vse neke naše pore zakonov, ki jih sprejemamo po predlogu bolj smešnica kot pa res, je bilo tukaj rečeno, zakaj ne bi pravzaprav vlada nam dala seznam o zakonu, v katerega misli na nek način spraviti vero, cerkev ali pa te sorodne oblike ver in cerkev, ki imajo tudi posebno mesto, pa ne bi imeli težav, da bi se skozi vsak zakon prebijali, enostavno bi vedeli to nas čaka, dvignilo roke in popustili, ker je tako in tako nepotrebno o tem govoriti. Zdi se mi, da nas podcenjujete vsi skupaj. Torej, ko predlagate taka določila, pravzaprav že v naprej negirate ustavne določenosti o ločenosti vere in pa države, negirate pravzaprav, da imamo več verskih skupnosti, ker je ta zakon pisan dobesedno samo za eno vero, za eno cerkev, ker enostavno ni možno realizirati vsega tega kar bi si vsak policist pravzaprav lahko zaželel za to, da bi prišel do ustrezne duhovne in verske oskrbe, da ne govorim o tem, da mi postaja pravzaprav že siptomatično, da bo počasi vsi javni uslužbenci, kot zgleda, morali skozi to fazo iti, pa če sedaj, prej so šli vojaki, sedaj morajo policisti, počasi bodo železničarji, šolniki, zdravniki, na koncu bomo imeli za vse te, ki v javnih službah delajo, skoraj že obvezno versko in duhovno oskrbo in zdi se mi, da ta država ne pluje v pravo smer. Zakon, tako je bilo rečeno, ki omogoča fleksibilnost, mišljeno je, da fleksibilnost urejuje minister, ne more biti dober. Zakon mora biti natančen, zakon mora biti tako precizen, da ne dopušča dvomov, da ne dopušča ravno te fleksibilnosti, in če predlagatelj oziroma tisti, ki zagovarja fleksibilnost in ga prepušča ministru tako trdi, mislim, da je v krepki zmoti. Ko sem prisostvoval razpravi in ko berem ta tekst iz delovnega poročila, me bode v oči tudi tekst, ki je tako jasno napisan, da bolj jasno ne more biti, izrekel ga je pa gospod Kokalj, ki ga sedaj ni tu. Piše takole: "Izraženo je bilo tudi mnenje, da bi možnost religiozne duhovne oskrbe lahko prispevala k bolj človeškemu ravnanju policije." Torej, ne vem, kakšna je danes ta policija. Zdelo se mi je, da je dovolj človeška, da zna ravnati tako, kot mora, da je naučena tega, kako mora ravnati. Kot zgleda, so zdaj cerkev ali pa verska in duhovna oskrba tiste, ki bodo počlovečile njegova dejanja. Če je temu res tako, potem se zamislite, kakšno policijo imamo, da torej koalicijski poslanec predlaga na ta način počlovečenje tega ravnanja. To kaže, da očitno ti policisti, če tako misli koalicija, niso šli skozi ustrezno obliko šolanja v osnovni ali srednji šoli, niso doživeli ustrezne oblike izobrazbe, niso doživeli ustrezne oblike vzgoje in po mojem bi takšni namesto kakšne duhovne in verske oskrbe bolj potrebovali kakšnega psihologa, na koncu mogoče psihiatra, da jih spravi v red, če sami ne znajo skozi vso to obliko usposabljanja, ki so ga morali imeti pred sprejetjem v službo in pa po sprejetju ali pa v službi, da zagotovijo človeško ravnanje z občani, oziroma državljani Slovenije. Zaradi tega, da bi se vsem tem čerem, vsem tem očitkom, vsem tem dvomom okoli ustreznosti takšnega ali drugačnega člena izognili, mislimo, da je najbolj smotrno in primerno sprejeti amandma, ki ga predlagata SNS in LDS, kar pomeni črtanje tega člena. In nekje v nekem drugem zakonu, verjetno v zakonu, ki mu pravimo že Šturmov zakon, ki ga čakamo, da ga dobimo v roke, pravzaprav zagotovimo način izvrševanja te duhovne in verske oskrbe, ne pa tako sporadično z vsakim zakonom posebej. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Potrča. Potem naj se pripravi gospa Lavtižar Bebler.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, najprej hvala za obvestilo, da se vlada ne želi z nami pogovarjati, ampak da je svoje sporočila, zdaj je pa na tem, da odločimo. Moram reči, da sem žalosten in hkrati protestiram, resno protestiram zoper takšen način dela vlade. Kdor je bil na seji matičnega odbora, ve, da smo se o 10. členu resno pogovarjali in da je predstavnik vlade - pa ne kritiziram predstavnika vlade, gospoda Gorenaka, ampak pooblastila, ki jih je imel - sporočil, da z mnogočem soglaša, da pa nima pooblastil, da bi lahko na matičnem delovnem telesu dosegel dogovor o vsebini spornega člena. Že to je zelo sporno, ker so matična delovna telesa ravno temu namenjena, da se tam iščejo skupne rešitve in oblikujejo besedila. Zdaj si pa vlada ni vzela časa, da bi to storila na seji državnega zbora. Da bom korekten, moram povedati, gospod Gorenak me je poklical in mi je povedal, da bo v vladi pripravljen amandma, ki ga bodo vložile poslanske skupine, takrat je mojega že poznal. Njegovih komentarjev ne bom povedal, ker so bili najbrž osebni. Vendar želim povedati, da pa pri pripravi tega amandmaja, čeprav je bilo obljubljeno, niti poslanske skupine, niti vlada, z mano, kot predlagateljem, niso sodelovale. Toliko o tem. Drugo. Meni je najbliže, da črtamo 73.a oziroma 11. člen. Vendar vem, da se to ne bo zgodilo, ali pa bom grozno začuden, če se bo to zgodilo. Zato sem po razpravi v matičnem delovnem telesu predlagal amandma, ki bi bil po mojem še sprejemljiv in boljši, tako da bomo dobili veljavni člen, ali pa besedilo, kot ga predlaga vlada. In sedaj ali so med predlaganim besedilom vlade in mojim razlike. Da, so in to po moje zelo zelo bistvene. Poglejte naprej. Vlada pravi, policist, ki to želi ima pravico do religiozne oskrbe prilagojene njegovim poklicnim zahtevam. Kaj je to? Nedoločeno, neopredeljeno, o tem odloča vlada v svojem podzakonskem aktu. Naprej pa piše, še zlasti v okoliščinah, ko mu je uresničevanje te pravice oteženo, se pravi tudi v drugih, še zlasti pa v teh, ko mu je oteženo. Mislim, da je to popolnoma odprta rešitev, ki dopušča vse, priznava pa tudi, da gre za otežene okoliščine. Mi pa smo na seji matičnega delovnega telesa govorili o tem, da če, samo zaradi tega, ker ni v položaju, da bi svojo religiozno duhovno oskrbo lahko uresničeval zaradi tega, ker je v takih delovnih okoliščinah in izrecno omenjali, če je policijska enota v Afganistanu, da rečem, kjer ni katoliške cerkve, je najbrž želja in prav možnost, da se to omogoči. Ne pa, kadar je v nedeljo doma, pa slučajno v nedeljo dežura, pa zato ne more zvečer, zjutraj ali prejšnji dan opraviti svoje obveznost do svojega izražanja verskih čustev. Zato je to po moje nesprejemljivo. In drugo, piše, da minister samo določi organizacijo te duhovne oskrbe. Se pravi, organizacijo določi, da pove, v kakšni obliki, na kakšen način, s koliko ljudmi, kje, ne pa tudi pogoje in druge stvari. In sedaj poglejte moj člen, naš predlog, po katerem se policistom, ki zaradi delovnih obveznosti ne morejo uresničevati religiozne oskrbe omogoči njeno uresničevanje. Zaradi delovnih obveznosti in ne morejo, to sta dva pogoja, ki sta izrecno drugačna od teh, ki sta napisana v amandmaju dveh poslanskih skupin. In kar je še več, primere, pogoje in način izvrševanja. Se pravi ne organizacija, ampak primere kdaj ni mogoče uresničevati pogojev, ki morajo biti izpolnjeni, potem način realizacije, ki zame v policiji ne pomeni, da bo nastavljen stalen korak, ker ta lahko potem potuje po celi Sloveniji in ne bo mogel tega uresničiti, ampak da se bo zagotovila verska oskrba kadar bodo takšni primeri in pogoji res izpolnjeni. Mislim, da bi to bila neka rešitev, ki bi bila skladna z ustavo. Povem pa še to, da si želim mnogo mnogo bolj precizne določbe, kot so v zakonu o obrambi. Ker ko sem v pripravi te seje prebiral pravilnik, ki ga je takrat podpisal dr. Anton Grizod sem namreč videl kakšna je vsebina tega pravilnika. In upam, da ne bo minister Mate kakšen pravilnik na podlagi te določbe v zakonu nikoli izdal, tudi če bi bilo sprejeto to kar predlagata dve koalicijski stranki. Predlagam, da se, če ne bo mogoče sprejeti amandmaja za črtanje, podpre naš amandma, ki smo ga vložili v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov in se s tem le najde boljša rešitev od tiste, ki jo predlaga vlada, ki bo pustila popolno svobodo in možnost ministru, da se sam odloča na kakšen način bo, ob mnogih odprtih vprašanjih, in brez potrebe organiziral religiozno oskrbo, trdim, tudi takrat, ko zaradi delovnih obveznosti sploh ne bo potrebna in bo zato res mogoče reči, da presega ustavno obveznost, ki jo na tej točki glede zagotavljanja vesti in veroizpovedi ima država. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Lavtižar Bebler, potem dr. Slavinec.
Hvala, gospod podpredsednik. Želim izraziti ogorčeno nasprotovanje temu, da vlada ni prijavila nekega časa, ki bi ga imela na voljo zato, da se tukaj z nami pogovarja o zakonu, ki ga je vložila v zakonodajno proceduro. Ocenjujem namreč, da gre za izredno šikaniranje in nepopisno aroganco s strani vlade, potem ko je vendarle na samem odboru za notranjo politiko in pravosodje videla, da je to predmet, o katerem obstojijo različna mnenja, da je to predmet, o katerem nekateri poslanci menimo, da gre za nekatere ustavno pravno sporne odločitve in seveda najlažje je tukaj obsedeti, obmolčati in si misliti, psi lajajo, karavana gre pa naprej. Torej, ogorčena sem nad tem, da nas ta vlada pusti, opozicijo, v taki vlogi, da smo enostavno nemočni, potem pa nam, tako kot včeraj, še minister Virant reče, saj ste opozicija, saj ste plačani za to, bodite torej opozicija. To je višek arogance, kaj takega, pa sem bila poslanka bila že v prvem demokratično izvoljenem parlamentu leta 1990, nisem doživela in žal sem med tem časom preživela tudi nekaj časa v Evropi, če rečem tako, konkretno v ustavni, v svetu Evrope, ki se predvsem ukvarja s področji kot so človekove pravice, pluralna demokracija in vladavina prava. Sedaj, ko sem spet nazaj, še težje prenašam takšne šikanoze, ne morem verjeti, da je to res. Ko se pogovarjamo o zakonu o policiji, se moramo zavedati, da gre za neko specifično področje, za neko področje, kjer gre za državno prisilo, ker mora seveda vlada prevzeti še toliko večjo odgovornost za to, kaj ponudi v neko zakonodajno ureditev in kaj potem tudi predlaga v sprejem. Tukaj bi podprla tudi mojega poslanskega kolega, Milana Petka, ki je rekel, da se pravzaprav vsak dan srečujemo z nekimi zakonskimi predlogi, ki poskušajo uveljaviti neko posebno, privilegirano vlogo ene verske skupnosti. Pa bi bilo res morda prav, dajte nam seznam zakonov, v katere boste vpeljali poseben privilegiran položaj duhovnikov rimskokatoliške cerkve, poseben privilegiran položaj, ne vem koga, da bomo vedeli, kaj nas čaka. Pa še nekaj, finančno ovrednotite te stvari. Poglejte, nesprejemljivo je, da sedaj po vrsti lepo ugotavljamo, da tako rekoč na vsakem področju, ki ga vlada predlaga v ureditev, predlaga tudi, da je potreben nek korak, da je potrebna neka duhovna oskrba, saj bomo potem naleteli na železničarje, na gasilce, na poslance in poslanke. Seveda, mislim da bi že zdavnaj potrebovali neko duhovno oskrbo, ampak to, kar se tukaj dogaja, je posledica tega, da nekateri poslanci očitno dejansko niso notranje uravnovešeni. Mislim, da je skrajni čas, da se temu naredi konec in da se pogovarjamo tako, kot se mora pogovarjati zakonodajalec.
Prosim, če želite govoriti se prijavite k razpravi, lepo prosim. Besedo ima samo gospa Lavtižar Bebler.
Zelo je enostavno z roko zamahniti in reči, ta ki govori je pač nekako obremenjen z neko ideologijo ali kaj podobnim. Ne, gospodje in gospe, jaz nisem obremenjena z nobeno ideologijo in z ničemer takim, ampak obremenjena sem s tem, da morajo biti zakoni na teh področjih, ki so posebej občutljivi v skladu z ustavno ureditvijo, v skladu z evropskimi standardi na področju človekovih pravic, pluralne demokracije in vladavine prava. In to je vse, kar pričakujem od tega parlamenta in tudi od te vlade, ki si ne vzame minute časa, da bi nam tukaj poskušala pojasniti zakaj je menila, da je ravno taka določba, ki jo predlaga, potrebna in utemeljena. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je doktor Slavinec, potem pa gospod Zagorac.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Torej, tudi sam seveda podpiram amandma Liberalne demokracije, da se 11. člen črta, saj je, kot je bilo razvidno že iz razprave na matičnem delovnem telesu in seveda tudi tukaj vidno, da v tej obliki člen ni pripravljen tako, da bi lahko sledil vsem naštetim aktom, od ustave naprej in predvsem da bi še naprej zagotavljal ločitev cerkev od države, kakor tudi da bi lahko zagotovil enakopravnost vseh pripadnikov policije, torej vseh policistov. Sam se bom spomnil na dejstvo, da so prav gotovo med policisti pripadniki različnih veroizpovedi. Škoda, da si je vlada prostovoljno vzela besedo, saj je v členu je opredeljeno, da organizacijo religiozne duhovne oskrbe in način izvrševanja te pravice v policiji podrobneje podpiše minister in minister je tukaj, bi ga lahko vprašali, kako si je to stvar zamislil in kako jo bo izvajal. Verjetno nima podatkov, koliko policistov pripada posamezni veroizpovedi. Nenazadnje opredelitev vero izpovedi se po mojem vedenju lahko uporablja zgolj v statistične namene. Opozarjam pa seveda tudi na to, da so predeli v Sloveniji, konkretno v Prekmurju, kjer rimsko katoliška cerkev ni večinska in me sedaj zanima, ali bo ta duhovna oskrba zagotovljena vsak dan po celotnem teritoriju Slovenije. To upam, da je vsem tukaj sprejemljivo, da ni primerna rešitev. Se mi pa zdi popolnoma primerno, da kot smo že prej slišali, ko gredo policisti v tujino, v nevarne države, še posebej tiste, kjer je veroizpoved drugačna od rimsko katoliške - saj nenazadnje so žarišča in vojne prav zaradi vere nastale in ko tam opravljajo svojo policijsko dolžnost - da takrat dobijo možnost oskrbe, če drugo ne, predvsem zaradi njihove varnosti, saj bodo bistveno izpostavili v kolikor bodo v tistih okoljih iskali svoje cerkve. Da morajo policisti vzdrževati psihofizično kondicijo daljši čas in jim je oskrba, torej religiozna, duhovna oskrba zato nujno potrebna, to je zelo težko sprejeti. Saj je veliko poklicev, kjer prav tako morajo več kot 8 ur vzdrževati še višjo psihofizično kondicijo. Nenazadnje se tudi težko predstavljam kirurga, ki operira dosti dlje od 8 ur na dan in bo potem vmes to oskrbo rabil. Torej, v taki obliki, upam seveda, da ni tudi tako mišljeno, kot v taki obliki zapisano dopušča, v taki obliki se mi vsekakor to določilo ne zdi primerno, prav tako se mi ne zdi primerna primerjava policije z vojsko, saj so zadolžitve, obremenitve in tudi časovna strnjenost le-teh pri policiji bistveno drugačne kot v vojski in moje mnenje je, da to zadevo lahko enostavneje in konkretneje opredelimo v zakonu, ki ga je vlada pripravila o verskih skupnostih in prepričan sem, da če policisti s svojim strokovnim usposabljanjem in tudi samimi izkušnjami, pristopom in njihovo duhovno širino in integriteto ne bodo lahko zagotavljali svoje psihofizične kondicije v času službovanja, potem, kot rečeno, sem prepričan tudi bog ne bo mogel pomagati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Zagorac, potem pa gospod Rezman.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Seveda bom podprl amandma Slovenske nacionalne stranke. Nekako sem razočaran, da nam vlada ne bo mogla zaradi časovne stiske za katere je, po mojem prepričanju, kriva sama, razložiti katere so tiste države Evropske unije, ki imajo primerljivo zakonodajo. Nenazadnje bom na ta člen pogledal tudi z druge strani, in sicer s strani priviligiranega položaja nekaterih služb, ki jih želi vlada ustvariti. Vsak ve, vsaj prepričan sem, da se vsakdo za službo policista odloči po svoji lastni vesti. In postavljati policiste zaradi njihove oblike dela v nek priviligiran položaj se mi zdi neresno in popolnoma nepotrebno. Nenazadnje, če uvajamo duhovno oskrbo v policijo, se lahko, tako kot je že nekdo pred mano omenil, ustvari tudi zidarski ceh im tudi oni bodo hoteli duhovno oskrbo. Nenazadnje me zanima ali vlada pri spremembi zakona o poslancih predvideva duhovno oskrbo v državnem zboru, tudi naš poklic je služba tako kot policijska, oziroma, tako kot vsaka druga. Glede argumenta, da bo uvedba duhovne oskrbe vplivala na boljši razvoj osebnosti oziroma človečnosti pri policiji, menim, da bi potem tudi ta vlada že nujno potrebovala duhovnika v svojem zakonu. Ne vem, ali se splača truditi, vladajočo koalicijo sedaj prepričevati, da je naš amandma dobronameren in da v bistvu sledi Ustavi Republike Slovenije pa tudi če bi vas, ki tukaj danes zastopate vladajočo koalicijo ta trenutek uspeli prepričati, bi to bilo še vedno premalo za sprejem amandmaja glede na to, koliko vas je prisotnih v dvorani. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rezman, potem pa gospod Sok.
Hvala lepa še enkrat. Jaz bi rad najprej povedal, da z ničemer nimam ambicij, da bi branil vlado, lahko pa rečem, da vsaj malo zadovoljstva lahko izrazimo nad tem, da takrat, ko smo predlagali, da se omejijo pravice vseh tistih, ki so v policiji zaposleni na policiste, ni preprečila sprejema takšnega določila. To je za nas že bil nek znak recimo takratne kooperativnosti, seveda pa bi bilo nadvse dobrodošlo, če bi zdaj smeli predstavniki, ki so tukaj z nami tudi diskutirati, z nami tudi razpravljati. Jaz bom svoje stališče povedal v zvezi s temi štirimi amandmaji, Najbolj vesel bi bil, če bi lahko in jaz bom podprl ta prvi amandma, ki je ponovljen dvakrat, ker se mi zdi korekten. Vendar vem, da ta amandma ne bo sprejet in potem na preostane razmišljanje kaj storiti potem pri drugem oziroma pri tretjem in pri četrtem amandmaju. Tretji amandma je nekoliko slabši od tistega prvega in drugega pa za nas še zmeraj dober in vreden podpore, tudi za tega bom glasoval. In potem ostane še ta zadnji, ki so ga tri stranke podpisale, ki pa je takšen, da nas spravlja v zadrego zato, ker če bi ga zavračali potem bomo v koliziji s tistim kar nekateri v javnih službah že imajo zagotovljeno recimo v naši vojski. In jaz ga bom na koncu, ker gre za gradacijo, za popuščanje pri stopnji sprejemljivosti, kljub temu podprl, ker to sprejemljivost razumem tako, če sta prvi in drugi amandma dobra, potem je tretji amandma Socialnih demokratov nekoliko slabši in četrti je tisti, ki je še na meji sprejemljivosti. Prebral sem pa vmes [[...]]
Prosim, malo tiše tisti, ki nimate besede.
Prebral sem pa vmes - to mi je bilo zdaj omogočeno - tudi pravilnik, ki so ga v prejšnjem mandatu sprejeli v vojski, in moram reči, da smo lahko kar zadovoljni, da kaj tako neumnega danes tukaj ne sprejemamo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sok, potem pa gospod Prijatelj.
Hvala lepa za besedo. Tega amandmaja ne bom podprl. Čudi pa me razprava nekaterih kolegov, ki danes pogrešajo tu stališče vlade. Če bi opozicija res tako z velikim veseljem poslušala vlado, bi ta opozorila bila dobronamerna; vemo pa, da je pravzaprav to samo nek poskus razprave, ki ni vsebinska, ki je že izven vsebine. Zato bi se sam raje dotaknil same vsebine tega amandmaja in tega člena. Ker je prej kolegica Beblerjeva omenila tudi poslance, ja, saj, glejte, po mnogih evropskih parlamentih z nekoliko daljšo demokratično tradicijo, kot je pri nas, imate v parlamentih možnost duhovne oskrbe - kako ne? - tudi v Bruslju! Ne vem, kje ste vi, gospa, pravite, da ste v Evropi precej časa, ampak očitno ta Evropa na vas ne deluje tako, kot bi naj. To je nekaj čisto normalnega, tudi v parlamentih. Ne vem, kako bi vi reagirali, če bi nekdo tu prišel z idejo, da se pa vendarle za tiste poslance, ki verujemo, omogoči neka soba, kjer lahko opraviš, če hočeš, tudi to duhovno oskrbo ali pa duhovno poglobitev ali pa molitev, kakor pač se temu reče - v nekem prostoru, ki je za to namenjen. Lahko se vam seveda to zdi smešno, ampak to je nek normalen demokratičen postopek, ki danes v vseh demokratičnih [[...]]In če ti pokažejo, recimo, v italijanskem ali pa madžarskem pa še katerem parlamentu, ti imajo kaj pokazati. Kaj pa lahko mi pokažemo v tem našem parlamentu? Niti nobenega spomenika nimamo, kjer bi lahko rekli, poglejte, to so pa zaslužni možje za nastanek Slovenije, ali kaj podobnega. Kdaj bomo začeli te zadeve, spoštovani kolegi in kolegice poslanke, urejati? Kdaj bomo začeli biti ponosni na svojo zgodovino? Ali bomo še naprej poslušali vso to destrukcijo in to, kar se [[...]]Ne, gospa Potrata, saj boste dobili besedo. Ni samo moj problem, to je problem nacionalne zavesti nekega naroda, ki pač [[...]]
Gospod Sok, malo se oddaljujete od teme in amandmaja, lepo prosim.
Niti ne, saj se danes pogovorimo o zelo pomembni zadevi. Mislim [[...]]
Govorimo o zakonu o policiji [[...]]
Vem, in o duhovni oskrbi. In glede na to, v kakšni situaciji se policisti velikokrat znajdejo, se mi zdi povsem normalno, da se nekaj takega tistim, ki to želijo, omogoči. In če dovolite, spoštovani podpredsednik, včeraj smo tu razpravljali o nekem predlogu zakona, ki ga je predlagal poslanski kolega Gulič, in je bilo v 18. členu zapisano, da lahko 25 oseb v tej državi sestavi svojo vero in se ji da po tem zakonu pravica, kot vsem verskim skupnostim. Dobro razumem, gospa Potrata. Se pravi 25 ljudi. Kako ste se včeraj zavzemali za to? Danes, ko pa predlagamo, da se omogoči duhovna oskrba ne samo, tako kot piše tukaj policijski sindikat ene religiozne skupnosti. To v zakonu ne piše [[...]]Vsem, ki so to sposobne in kateri pripadniki to čutijo in to potrebujejo. Jaz se ne morem strinjati, kolega Potrč je opozoril na pismo sindikata, da sindikat opozarja na to in nekako cilja, da bo to omogočilo samo eni verski skupnosti. Od kod pa jim ta ideja! In da sindikat problematizira stroške, ki jih bo država namenila za ta namen. Saj to ni stvar sindikata. Stvar sindikata je kaj drugega. Tudi ni stvar sindikata, če bo policist zaposlen za določen čas, kako bo sprejet v delovno razmerje. Lahko umirite kolege iz opozicije!
Prosim lepo, dvignite roko, če želite razpravljati. Gospod Sok, nadaljujte.
Zelo so živčni, če se njim kaj reče v kakšnem medklicu, reagirajo kot da bi jim, ne vem, kot da bi jih čebela ali pa sršen napadel, mi pa moramo poslušati vse te medklice. Torej eno [[...]]Saj, bi rad govoril o amandmaju, ampak me motite, očitno ne želite poslušati in se človek ne more skoncentrirati. Dobro, saj [[...]]
Gospod Zagorac, boste imel potem proceduralno [[...]]
O amandmaju sem povedal, ne bom ga podprl. Ta rešitev v zakonu je dobra, sindikat sicer lahko ima svoje mnenje, ampak to je mnenje sindikata, mislim pa, da se sindikat naj loteva tistih tem, ki so sindikalne vsebine ne pa tisto, kar se dejansko sindikata ne tiče. Torej oni problematizirajo, kako bo sklenjena pogodba o zaposlitvi, ali bo to za uradniško delovno mesto, ali za delavca v policiji, potem če se ga bo smelo na vsa delovna mesta razporejati. Glede duhovne oskrbe, tukaj pa še pišejo večje neumnosti in problematizirajo tisto, kar ni problem in kar ni njihovo delo. Torej oni se naj pobrigajo, da bodo delavci na delovnem mestu imeli vse tisto kar jim pripada. Jaz bi razumel sindikat, da bi zahtevali še več, ne pa, da zahtevajo za svoje delavce manj kot jim pa delodajalec ponuja. Oni zahtevajo manj kar se jim ponuja. Kakšen pa je to sindikat? Ta sindikat je samo zaradi tega ker pač je in ko bomo tisti, ki so člani, ko bodo to spoznali, da jih takšen sindikat ne zastopa kot bi jih mogel, potem bo tudi ta sindikat postal nek normalen sindikat in bo delal tisto kar od njega dejansko pričakujemo. Mislim, da je ta rešitev zelo dobra, da dejansko ne favorizira nobene verske skupnosti, lahko pa priznam, da so verske skupnosti po velikosti različno velike in različno močne. To kar vas nekatere zelo boli in moti. To je pa dejstvo. To je tako kot v parlamentu. Ena stranka je veliko večja, ker je dobila veliko več na volitvah in ima večjo moč odločanja kot pa tista, ki je veliko manjša in se navadno znajde v opoziciji. To je realnost, ki se ji reče parlamentarna demokracija in za katero smo se v tej državi zavestno s plebiscitom leta 1990 odločili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bom zelo počasi pa zelo jasno prebral drugi odstavek 75. člena, pa ga lepo prosim imejte nekje v mislih. Na seji zbora ne sme nihče govoriti dokler mu predsedujoči ne da besede. Govornik sme govoriti le o vprašanju ki je na dnevnem redu. Gospod Zagorac je prosil za proceduralno.
Hvala za besedo.
Proceduralno ima prednost pred repliko.
Moram reči, da me je zelo zaskrbelo dejstvo, da v slovenskem parlamentu nimamo kaj pokazati za razliko od italijanskega, pa bi državnemu zboru, predvsem glede na njegovo sestavo trenutno predlagal, da razmisli o tem, da bi v predverje postavili eno kapelico dokler nima duhovne oskrbe. Hvala.
Gospod Zagorac, ne vem kako je bilo to povezano z uporabo poslovnika. Repliko ima gospa Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Res je, nekatere parlamentarne stranke so večje, nekatere so manjše, ampak če prav razumem smo mi tukaj iz Liberalne demokracije Slovenije bistveno večja stranka kot ste vi, Nova Slovenija. Torej se razumemo, tukaj ni nobenega problema. Ampak po tistem, kar ste povedali, pa vam verjamem, da imate probleme s koncentracijo. Govorili ste zelo zmedeno, mešali ste jabolka in hruške in predvsem ste bili neolikani, ker ste govorili medtem na glas, ko sem govorila jaz za govornico, ko mi je dal predsedujoči besedo. In spraševali ste me, v katerem delu in v kakšni Evropi sem bila. Ja. Ko govorimo o molilnicah, jaz sem zato, naredimo molilnico v državnem zboru, najbrž bi bila za marsikoga dobrodošla, sploh ni problem. Ampak v tem zakonu ne govorimo o molilnicah, v tem zakonu govorimo o kuratih, to pa je razlika. To boste priznali. In o kuratih, ki so zapovedani z zakonom in ki jih plačujejo naši davkoplačevalci. To pa je drug problem. In problem je, kot smo že danes govorili o enakosti pred zakonom, o tem, ali so pri nas dejansko verske skupnosti enakopravne in delujejo svobodno in ali smo dejansko državljani pred zakonom enaki, o tem se danes tukaj pogovarjamo. In zato je sramota, da vlada ni priglasila časa, ko bi se hotela o teh stvareh z nami pogovarjati. Ali delamo tukaj zakon, ki bo upošteval pravice vseh državljanov in državljank ali tukaj mešetarimo, da bomo naredili tak zakon, ki bo dajal samo enemu delu državljanov in državljank prav in jim omogočal nek privilegij. In ali je prav, da v ta zakon o policiji določimo, da so policisti upravičeni do duhovne oskrbe, ali pa potem naletimo še na druge kategorije ljudi in poklicev, kjer pač ta duhovna oskrba ni zagotovljena in zastavlja se tudi vprašanje, ali je ravno duhovna oskrba tista, ki jo potrebujejo ljudje v različnih branžah, ali pa je to nekaj drugega. V marsikateri branži je verjetno bolj kot kurat potreben psiholog, mogoče tudi psihiater, ampak o tem se je treba pogovoriti. In vlada, ki pride z nekim konkretnim predlogom semkaj, najmanj kar je, ga naj utemeljeno in prepričljivo obrazloži. In mi poslanci nismo tukaj samo [[....]]
Tri minute za repliko [[...]]
[[...]]in neke lutke, ampak najbrž že tisti, ki z odgovornostjo do svojih volilcev sprejemamo neke konkretne odločitve. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok, sami veste, da se samo izjemoma dovoli replika na repliko in v tem primeru je ne bom dovolil. Vračamo se nazaj na razpravljalske tirnice. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Mislim, da ni šlo za žalitev. Prijavite se za razpravo gospod Sok, lepo prosim. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Gospod Sok prijavite se k razpravi. Replike na repliko ne bom dajal. Na vrsti je gospod Prijatelj, potem mag. Potrata.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Podprl bom amandma naše stranke in k razpravi bi dodal sledeče. Zakaj policisti v bistvu potrebujejo duhovno oskrbo. Delovno pravno razmerje je sklenjeno v skladu s kolektivno pogodbo in veljavnim zakonom o delovnih razmerjih. Po tem zakonu ima vsak pravico do enega vikenda v mesecu in takrat lahko gospe, gospodje oziroma tisti stari tovariši in tovarišice, gredo v cerkev in dobijo potrebno oskrbo, spoved, hostijo in vse ostalo. Jaz ne vidim potrebe, to ni vojska. Vojska je vpoklicana nekam na neko drugo območje, odrezana od normalnega domačega sveta, tam je potrebna duhovna oskrba. Potemtakem, če bomo zavzeli isto logiko, ne da potrebujemo samo molilnico v državnem zboru, tudi spovednico za vse tiste, ki dosti lažejo, da se bodo lahko vsak dan spovedali in šli mirne vesti domov, se bodo oprali grehov. To bi bilo nesmiselno in tudi krivično do davkoplačevalcev, ker slednji so tudi socialno ogroženi in dejansko revni in tudi ti sloji bodo morali plačati v bistvu to nadgradnjo tem strukturam. In še nekaj bi poudaril. Poglejte si proračun in videli boste koliko postavk je, ki zajemajo verske skupnosti in koliko proračunskega denarja namenjamo zato. In lahko se boste zamislili nad tem, če ne bi bilo bolj potrebno, da ta denar damo kam drugam. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je mag. Potrata, potem bom prebral, da ne bo kakšne dileme, imam zaenkrat na spisku še gospoda Guliča, gospoda Petana, gospoda Kokalja in gospoda Soka. To je zaenkrat spisek.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Govora je bilo o Evropi in evropskih zgledih. V odnosu do religije je v Evropi trenutno najpomembnejše vprašanje vzpostavitev strpnosti, tolerance med vsemi verami in poziv k temu naj se nikar ne razvija in poudarja zavest o večvrednosti katerekoli od religij ali svobodnih veroizpovedi ali verske svobode, kamor štejem potem tudi agnosticizem in ateizem, ne poudarja. Zakaj o tem govorim? Včeraj je bilo namreč mogoče slišati, da nekateri gledamo na svet še vedno skozi rdeča očala. Priznam,vse kar govorim, delam, počnem delam iz svojega prepričanja in svojega svetovnega nazora. Nikomur ne branim, da to dela. Branim pa se pred tem, da mi drugi vsiljujejo kako moram gledati na svet in mi pri tem dopovedujejo, kako moj pogled na svet ni enakovreden njihovemu, je manj vreden in je slab. Zakaj ta uvod? Zaradi tega, ker je bilo govora o evropski praksi. V Strasbourgu so posebni molilni prostori, ampak ne samo za eno veroizpoved, ampak v skladu s toleranco tudi za druge veroizpovedi, ki so v Evropi številčnejše. V Evropi je tudi položaj cerkva v državah zelo različen. V državi Sloveniji katoliška cerkev ni državna cerkev. In tu se sedaj začne moj problem, ker opažam, da bi z zakonskimi spremembami v celi vrsti rešitev nekateri radi to storili, da bi postala katoliška cerkev državna cerkev. Temu pa kot poslanka državnega zbora, kot izvoljena poslanka nasprotujem. Zato bom podprla amandma, ki ga vlaga Slovenska nacionalna stranka, ali pa drugi amandma, Liberalne demokracije Slovenije, da se ta člen, ki govori o duhovni oskrbi v policiji, črta. Mi smo predlagali sicer, bi rekla, do vladnega predloga bolj razumevajočo rešitev. Kar pa zadeva vprašanje sindikata, ali se lahko ukvarja z vprašanji verske oskrbe ali ne, svetujem vlagateljem oziroma podpisnikom tega amandmaja, da pogledajo, kaj je napisano v njihovem amandmaju. Tu piše, da naj policist, ki to želi, ima pravico do religiozne duhovne oskrbe, prilagojene njegovim poklicnim zahtevam. S poklicnimi zahtevami se pa, kolikor vem, ukvarjajo sindikati. Torej lahko tudi o vprašanju duhovne oskrbe razpravljajo sindikati, če to koga moti, da se ravno s temi vprašanji ukvarjajo, pa se po njegovem ne bi smeli. Tega amandmaja pod zaporedno številko 4 ne bom podprla zaradi te nedorečenosti, kot tudi še drugih nedorečenosti. Ker ne vem, kaj to pomeni in kaj bo podpisal minister o tem, kakšna naj bi bila organizacija duhovne oskrbe in način izvrševanja te pravice v policiji. Upam, da ne na tak način, kot je to izpeljano v vojski. Kaj se je dogajalo s pravicami do duhovne oskrbe vojakov in njihovih družinskih članov, smo pa v preteklem letu kar nekaj brali. Da imam kar nekaj možnosti govoriti o tem, kako postaja rimskokatoliška cerkev državna cerkev, naj vas še na eno stvar opozorim. Seveda se lahko sklicujem samo na sredstva javnega obveščanja, kjer sem to prebrala. V tem primeru mislim sicer na neko dejavnost, ki je v prid ljudem, ne zaposlenim v policiji, sodstvu ali kakšni drugi dejavnosti, ampak tistim, ki se znajdejo v takem položaju, da jim je duhovna oskrba potrebna. Sama namreč priznavam, da je vrsta poklicev, ki so zaradi stresnosti taki in zagovarjam vsako obliko, ki tem ljudem pomaga vračati notranje ravnovesje. To so številni poklici, nimajo samo policisti opraviti s položaji, ki stresnost povečujejo, tudi drugi so, kot rečeno, taki. No, rada bi povedala, kako ima, recimo, katoliški duhovnik prednost pred predstavniki drugih veroizpovedi, ko gre za pravice ali duhovno oskrbo pripornikov. Takega kurata preprosto naredijo za delavca uprave in mu ni treba pridobivati soglasja sodišča, ki je odgovorno za posameznega pripornika in ima prost dostop do pripornika. Pripadniki drugih ver morajo za tako duhovno oskrbo počakati toliko časa, da bo njihov verski zastopnik dobil od sodišča, ki jih obravnava dovoljenje, da ga sme obiskati. Tu so tiste stvari, ki kažejo na neenako obravnavanje, kljub ustavno določenim pravilom o tem, da smo vsi enaki. Dobro bi bilo, če bi nekatere stvari natančno prebrali, kaj pomenijo nekatera določila v predlogih zakona, ki jih sedaj nekateri tako zelo napadate. Sama, kot rečeno, ne vidim potrebe, da bi v vseh okoliščinah morali zaposleni v policiji imeti pravico do duhovne oskrbe vseh položajih, na vseh mestih tako, da bi bili privilegirani glede na svoj položaj, saj to je mogoče zagovarjati samo v tistih okoliščinah, ko po drugi poti do takega oskrbe ne morejo priti, to pa je v našem amandmaju definirano. Hvala.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Gulič, potem pa gospod Petan.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi. Spet se oglašam, zaradi tega, ker se mi zdi, da razprava vendarle posega v tisto, o čemer bi morali govoriti včeraj pa pač nam ni bilo dano, namreč nasploh o razmerju med verskimi skupnostmi, njihovimi pripadniki, državo in pa seveda državljani, ki so lahko v katerikoli verski skupnosti ali pa celo v nobeni. Danes pa vendarle govorimo o zakonu o policiji, ki na neki način privilegira dvoje, to se pravi, postavlja dva privilegija. Najprej privilegij policistom, da imajo lahko versko oskrbo za razliko od vseh drugih poklicev, o tem je bilo že veliko govora, in seveda drugi privilegij, privilegij večjim verskim skupnostim, da seveda lahko vstopajo v ta prostor. Jaz mislim, da je seveda najbolje, da ta člen črtamo in da seveda čim prej in čim bolj jasno sprejmemo takšen zakon o verskih skupnosti, ki bo vsaj ta del urejal tako kot ga je urejal moj predlog, ki je seveda vse to omogočal vsem verskim skupnostim in pravzaprav duhovno oskrbo za vse verujoče, katerekoli vere so že in da pravzaprav to pot, ki sedaj nastaja, polna nekih bližnjic in obhodnic pri vsakem zakonu z nekimi dodatki na neki način onemogočimo zato, da bo tudi naša zakonodaja transparentna in jasna. Sedaj se dogaja to, da naša ustava postaja srce, ki bije samo za sebe, vse drugo pa deluje čisto posebej, z nekimi izjemami, dodatki, odredbami, določili, spremembami zakonov in to seveda prav gotovo za pravno državo, za neko konsistentno kulturo ni dobro. Ko govorimo o pravicah verujočih, ne smemo pozabiti tudi na zmedo, ki nastaja, kadar se pravice ene verske skupnosti in pa pravice države začnejo mešati. Namreč to do slej v vsej svetovni zgodovini do danes ni prineslo nikoli nič dobrega. Iz enih privilegijev so nastajali drugi, iz enih segregacij druge, iz enih stigem nove stigme in prav gotovo je naš parlament ena od tistih točk, ki lahko seveda take zadeve zaustavi. Jaz verjamem v dobrohotnost in dobronamernost vseh, ki danes tukaj razpravljamo, da bi ljudem ustregli, ampak kaj smo se pa morali tudi naučiti iz preteklosti, kaj smo se morali naučiti iz časov, ko so te zadeve postajale potem filtri za ljudi, ali za zaposlitev pri policistih recimo, ali pa za obravnavno državljanov kadar jih policisti obravnavajo. Ljudje, ne se hecati. Mi posegamo v takšna območja, ki so že velikokrat pokazala, da se jih ne da in ne sme reševati na tak način, da se vse pomeša in vse zbrodi. Iz take brozge ne bo nastalo nič dobrega in bodimo tokrat pametni, ker v bistvu ne gre za ne vem kakšno veliko reč, sprejmite amandma SNS-a ali naš amandma, se pravi da to damo vem in se osredotočimo na zakon o verskih skupnostih, na zakon o enakopravnosti verskih skupnosti, o verski svobodi, odprimo o tem javno razpravo, tam si povejmo in te zadeve, ki se tičejo potem vsega drugega, lahko implementiramo, ne pa, da naredimo zmedo po vsej zakonodaji in na koncu še neko reč, ustave, pa pač ne upoštevamo v tem času, zaradi tega, ker so razmere drugačne. Ampak tako se ne gre, naša ustava je jasna, jasno določa, zakona pa nimamo. Imamo pa 30 let star zakon s katerim se da mešetariti, očitno, zelo dobro in ne vem sedaj ali je res interes vlade in vladajočih, da ne pride do tega zakona, pa ga še kar ni v proceduri. Če strnemo, gre za zadeve, ki se tičejo vseh državljanov, ne samo verujočih in pojdimo v odprto in jasno, pošteno razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Petan, potem pa gospod Kokalj.
Hvala za besedo. Spoštovani! Torej sedaj se je šele pokazalo kako prav ima naša poslanska skupina, kjer se je izoblikovalo mnenje in sem ga imel čast pred par minutami prebrati, kjer sem povedal, da zastopamo stališče, da je verjetno največ vetra ali besed dobila vsebina, ki je mogoče najmanj pomembna. To je ta duhovna oskrba o kateri sedaj govorimo. To pa trdim na osnovi dejstev in nekaj jih bom sedaj povedal. Prvo dejstvo je sledeče. Imeli smo neko pismo nekega sindikata. Ne bom opredeljeval, kaj ta sindikat lahko dela. To ne želim razpravljati, vendar se lahko vprašamo kateri sindikat je to bil. Če imam prave podatke, če nimam pravih me prosim popravite pa se bom opravičil. Ta sindikat, ki je to napisal, naj bi imel 8 članov. Če ni res, me popravite. Sindikat, ki ima 8 članov, ni reprezentativen, ne more biti. Tisti sindikat, ki pa je reprezentativen in ima nekaj 10-krat več članov, tisti pa nič ni napisal. To se pravi, da se z neko takšno obliko verjetno lahko strinja. To je prvič. Drugič. Rešitev, ki je podana glede te duhovne oskrbe, ni čista inovacija. Zgled je bil pri oboroženih silah, pa celo malo restriktivnejši je tu, tako da ne bi kdo očital, da je to bilo vse liberalno, pa da bo lahko zdaj kar vsak, ne vem, se šel duhovno oskrbo pa nekaj takega. Ni res. Ta vsebina iz zakona, ki ureja duhovno oskrbo v oboroženih silah, kolikor se jaz spomnim, je bila v prejšnjem mandatu sprejeta. V prejšnjem mandatu ni bila ta opcija večinska, in tista vsebina je bila sprejeta. To se pravi, spoštovane kolegice in kolegi, to je vaša opcija. Ampak jaz je ne kritiziram, da se razumemo, jaz samo razlagam dejstva. Takšno rešitev je predlagal vaš minister in vaša vlada jo je tudi potrdila in tudi v parlamentu je bila rešitev sprejeta. In če se ne motim, smo v prejšnjem mandatu vse rešitve ali večino teh rešitev, ki so se nanašale na oborožene sile, sprejemali skoraj s konsenzom; mogoče je kdo od posameznikov bil proti, ki se je mogoče celo samo zmotil. S konsenzom smo sprejemali te rešitve. Za takrat je bila ta rešitev dobra, danes je pa cel "rompompom" v zvezi s to rešitvijo, ko gre za nek drug segment, to je, za policijo. In, oprostite, ne morem drugače, kot da rečem, če ste uporabili besedo, da se mešetari, če se je kdaj mešetarilo, potem se je verjetno takrat, ko smo sprejemali tisto osnovno obliko. Ampak jaz še vedno pravim, da se ni mešetarilo in se tudi danes ne mešetari. Samo takrat nam je verjetno ustrezalo, danes pa nekomu, ki je takrat podpiral tiste vsebine, mu pač to ne ustreza zaradi česa drugega. Celo več, taka rešitev se je pokazala za dobro v oboroženih silah. Vaš minister je to posebej poudaril in pohvalil, in jaz se z njim strinjam in sem se tudi takrat strinjal, v vsakem primeru sem se strinjal. Lahko bi rekli, če smo tu posnemali vsebine, potem to posnemanje ni bilo slabo. Pa še nekaj. Tudi to bom rekel, pa komentirajte, kakorkoli želite. Jaz nisem eden tistih, ki bi rekel, tisto, kar je delala prejšnja vlada, je vse zanič. Tega nisem nikoli do zdaj rekel in tudi zdaj ne bom. V tem primeru bom pa to izkoristil. Če je rešitev dobra, zakaj je ne bi posnemali? In še nekaj. Nimam strahu, da bi zdaj kar na vseh področjih uvajali duhovno oskrbo, ker je bilo prej nek strah zaznati. Prepričan sem in mislim, da večina od nas tudi tako razmišlja, da sta vojaški in policijski poklic malo bolj specifična od ostalih, kljub temu, da spadajo v rang državne uprave; je razlika, mislim, da celo velika razlika med posameznimi segmenti v tej državni upravi. Tako da ne vidim nobenega strahu, če bomo sprejeli to rešitev. S tem bomo dejansko nakazali, da tudi tiste rešitve, ki smo jih že sprejeli pa so se pokazale za dobre, ni slabo, če jih implementiramo še kam drugam, za tisto, kar je primerljivo. Tako da ne vidim tu nobenega strahu in ni treba izgubljati toliko besed. Zdaj se pa vrnem na začetek. Prepričan sem, da za to področje res ni potrebno, da trošimo toliko besed in toliko energije, ker ni tu nobenega "bav bava", rešitve so pa že preizkušene. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Kokalja, potem pa gospoda Soka.
Hvala za besedo. Glede na to, da se bo o tej zadevi, ki je povezana s temi amandmaji, razpravljalo že na odboru in da sem bil potem v medijih zelo na hitro povzet, češ, da bi duhovna oskrba policistov pomenila, da ne bodo več spoštovali zakona po črki, bi se zdaj zelo rad citiral še za magnetogram kaj sem dejansko tam povedal, če slučajno gospod Poglajen ki je blizu, ki poroča o delu državnega zbora, bi ga lepo prosil, da v celoti prepiše mojo razpravo takrat in tudi sedaj. Jaz osebno si želim bolj človeške policije, policije, ki zna presojati praktično vedno v stresnih situacijah za človeka, ki ga sreča, če ne pa za policista. Človek, s katerim ima policija opravka in takrat mora biti policist tisti, ki zna prebrati človeka in situacijo in ne vedno ravnati zgolj po črki zakona, ampak mora biti predvsem človeški in iz te situacije potegniti za obrambo zakona in predvsem za človeka tisto kar je tisti trenutek najbolje. Jaz mislim, da stalna duhovna oskrba k temu lahko samo pripomore. Zelo me čudi predlog amandmaja Slovenske nacionalne stranke, ker ima v imenu nacionalen, pridevnik nacionalen. Velika večina Slovenk in Slovencev se prišteva k religioznim bitjem, če gledamo samo statistiko, ljudje se štejejo, da so religiozna bitja in to je gotovo zelo bistveni del nacionalne identitete. Zato se sprašujem, kako naj človek loči, kdaj bo razmišljal in ravnal kot religiozno in duhovno bitje, kdaj pa ne. In če pogledam, ta amandma zahteva od policistov pravzaprav, da takrat, ko so na službeni dolžnosti v bistvu ne smejo biti religiozna bitja, to je nemogoče. In se mi zdi tak amandma popolnoma nesprejemljiv tudi z ustavnega vidika. Slišali smo, da gre za neke privilegije, če bi bila duhovna oskrba policistov zagotovljena. Ne vem za privilegije komu gre. Prej je bilo omenjeno, da gre za privilegije duhovnikov oziroma tistih, ki bi to duhovno oskrbo opravljali. Ta razlog se mi zdi popolnoma za lase privlečen, ti ljudje so v službi, ti ljudje služijo in oskrbujejo tiste, ki to želijo. Se pravi, tu ni pravzaprav nobenih privilegijev. Če je pa verovati privilegij, potem se pa moramo vprašati kje pravzaprav v Sloveniji ta trenutek smo. Prepovedujemo ljudem, veliki večini Slovencev, da bi imeli ta privilegij, da bi verovali tudi takrat, ko so v službi. Posredno iz tega amandmaja lahko sledi samo to. In tu gre za zelo hudo stigmatizacijo tistih, ki verujejo. Prej je govoril gospod Gulič o stigmatizaciji, točno to je stigmatizacija, če se tem ljudem, ki verujejo ali ki verujemo še vedno daje neka nalepka, da smo za to privilegirani. Ustava nam zagotavlja in država je dolžna zagotoviti pravice verujočih zasebno in javno. Verovanje ni samo zasebno. V ustavi jasno piše in nehajmo že enkrat s tem ideološkim bojem. Tega je bilo dovolj 50, 60 let, dajte nam enkrat pravico, da smo to kar smo. To je vse. Duhovna oskrba pomeni samo to, da tisti policisti, ki čutijo to potrebo, in hvala bogu, če jo čutijo, jaz sem prepričan, da lahko bolje opravijo svoje delo, če so podprti v svojem delu v vsej dimenziji, v vsej človeški dimenziji. Če omejimo to pravico samo na tisti čas, ko niso v službi, kar se iz interpretacije tistih, ki niso za to duhovno oskrbo, da razbrati, potem seveda, kot sem že rekel, jemljemo v kritičnih situacijah osnovno pravico, ki jo ti ljudje imajo. Kaj če je policist v akciji, kar je realno, nosi orožje, tudi to da imajo policisti krajšo delovno dobo kaže na to, da ima specifično delo in potrebujejo vso podporo, ki jo želijo imeti. Kaj če je ta človek v akciji, pa bom rekel, se zgodi, da je ranjen in želi duhovno oskrbo, pa jo v skladu z vašo interpretacijo ne smemo oziroma minister ne sme odobriti. Ali je to v redu? Mislim, da ni. Ampak v skladu s to interpretacijo se točno tako lahko razlaga zakon. Zato jaz podpiram amandma, ki so ga vložile poslanske skupine SDS, NSi in SLS in nasprotujem amandmaju, ki ga je vložila Slovenska nacionalna stranka in Liberalna demokracija Slovenije, ker mislim, da na ta način še vedno nadaljujemo stigmatizacijo tistih, ki se štejejo za religiozna bitja tudi v času službe.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sok, potem pa gospod Kumer.
Hvala lepa, predsedujoči za besedo. Želel sem replicirati kolegici Beblerjevi, pa mi niste dali te možnosti, zato sem se v okviru razpoložljivega časa še enkrat prijavil k razpravi. Mislim, da me ne boste prekinili, ker ji bom repliciral, ker mislim, da je bila v svoji izjavi do mene žaljiva, povrh vsega se je še hvalila. Dejala je, da imam probleme s koncentracijo in da govorim zmedeno. To je seveda lahko vaše mnenje, povsem legitimno, ja pa ga čutim kot žalitev. Ne bom vam na to odgovarjal, rad bi vas spomnil na slovenski rek, ki pravi: Lastna hvala, cena mala. Kar se tiče vaše ugotovitve, da se LDS bistveno večja stranka od Nove Slovenije, seveda, saj ste imeli dolga leta vso oblast, ampak prepričan sem, da temu ne bo več dolgo tako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden bom dal repliko na to razpravo, ki jo nisem imenoval repliko na repliko, ampak kot razpravo bi povedal rad naslednje. Prvič, po poslovniku replika na repliko načeloma ni dovoljena, razen v izjemnih primerih in jaz tisti primer nisem ocenjeval kot izjemnega, zlasti ker je še dovolj časa za razpravo. Drugo, kar bi rad omenil ob tej priložnosti je pa naslednje. Meja med sprejemljivo in žaljivo razpravo je dostikrat zelo zelo zabrisana. In mislim, da nihče tu med nami, niti zunaj te dvorane nima poguma in tudi toliko sposobnosti, da je sposoben v vsakem trenutku to mejo zarisati. Obstaja pa samo en napotek, kako si lahko žaljive razprave izognemo, tako, da ne obdolžujemo in se ne sklicujemo drug na drugega, da razpravljamo samo o predmetu, o amandmajih, o tematiki, ne pa o osebah. Če se bomo tega držali, potem seveda ne bo nobenih žalitev v tej dvorani. In upam, da bo tako. Drugače nam ne pomaga nihče, niti etični kodeks niti bog. Sedaj dajem pa repliko gospe Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Jaz se torej gospodu Soku globoko opravičujem. Sami ste govorili o problemih s koncentracijo in jaz sem vam verjela in to je vse. Se opravičujem. Hvala.
Sedaj pa lepo prosim, da prekinemo z medsebojnimi replikami in obdolževanji in bi besedo dal gospodu Kumerju, potem bo pa na vrsti gospa Žgajner Tavš.
Hvala za besedo, spoštovani kolegice in kolegi. Najprej bom citiral 41. člen prva dva odstavka, ker veliko govorimo o ustavi. In sicer piše: "Izpovedovanje vere in drugih opredelitev v zasebnem in javnem življenju je svobodno." In drugi odstavek: "Nihče se ni dolžan opredeliti glede svojega verskega in drugega prepričanja." Tako da, ko že v ustavi govorimo o tem, ne saj lahko pa še najprej preberem: "Starši imajo pravico, da v skladu s svojimi prepričanji zagotavljajo svojim otrokom versko in moralno vzgojo. Usmerjenje otrok glede verske in moralne vzgoje mora biti v skladu z otrokovo starostjo in zrelostjo, ter z njegovo svobodo vesti, verske in druge opredelitve ali prepričanja." Citiral sem zaradi svobode, ker seveda nekateri niste govorili o svobodi. Moja razprava bo pa usmerjena v naslednje. Izhajal bom iz dejstva, da gre tukaj še za eno parcialno rešitev in ker gre za parcialno rešitev, imamo seveda težave. Če bi imeli tako, kot je rekel gospod oziroma kolega Gulič, rešene stvari v krovnem zakonu o verskih skupnostih in bi iz tega krovnega zakona izhajali tudi v rešitvah v zakonu o policiji, bi imeli manj težav. Zato seveda ta rešitev, ki je v tem zakonu, glede na ustavo in pravice državljank in državljanov, pred zakonom, kjer smo vsi enaki, ta rešitev dela državljane in državljanke neenake pred zakonom. Nekateri, ki bodo imeli kurata, imajo zagotovljeno to versko duhovno oskrbo, nekateri, govorim sedaj konkretno o policiji, pa tega nimajo, ker tega kurata oziroma tega koordinatorja ne bodo imeli. In moje drugo vprašanje, ki je na to vezano, kdo pa si je dovolil ali kdo pa ve, da je naredil empirični pregled znotraj policije, koliko državljank in državljanov, ki opravljajo to funkcijo je pa segmentiran po posameznih verskih skupnostih, da lahko reče, da je večina seveda rimsko katoliške oziroma krščanske vere in rabi tega kurata. Zato še enkrat pravim, izvirni greh je, ker nimamo rešenih stvari v krovnem zakonu in nismo bili pripravljeni včeraj in v bodoče o tem še razpravljati. Če bi to imeli, ne bi imeli danes težav. In druga moja točka, mislim, da predvsem, ko gre za te subtilne, zelo, kako bi rekel, tudi osebne stvari do ljudi, do državljank in državljanov in mi smo to zakonodajno telo z zakonskimi rešitvami, ko privilegiramo ali damo pravico eni verski skupnosti, ki potepta ali pohodi to isto pravico in privilegij drugi ali pa 25. verski skupnosti, smo naredili napako. Ko gre za vero, za to intimno zadevo, je naša naloga, da ščitimo manjšino, tudi z zakonskimi rešitvami. In zato še enkrat podpiram vse tiste, ki so govorili, tudi če gre za versko skupnost, ki ima 500 ali pa 1000 svojih pripadnikov, mora imeti po ustavi in po zakonu zagotovljeno to pravico ali ta privilegij, kakor hočete, pa naj gre policiji, naj gre v vojski ali, ne vem, tiste, ki ste še danes naštevali. In tukaj je "catch" vsega in te razprave. S to zakonsko rešitvijo ne sledimo ustavne kategoriji, ki je zapisana v 41. členu in mislim, da je ta rešitev v nasprotju z 41. členom ustave.
Hvala gospodu Kumarju. Gospa Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom pravzaprav dejala, da bi nekaterim govornikom pred menoj pravzaprav lahko aplavdirala za modre besede izrečene v okviru amandmaja, ki smo ga vložili v Slovenski nacionalni stranki oziroma Liberalni demokracije Slovenije. Vendar je pomembno, da tisti, ki izrekajo modre besede, vedo kaj te besede pomenijo. Veste tisti, na katerega sedajle pravzaprav, bom rekla ciljam, v narekovajih, upam da ve kakšna je razlika med duhovnostjo in religioznostjo. Jaz sama verjamem, da prav dobro skrbim za svojo duhovno oskrbo, ki pa ni podvržena religioznim idealom in tudi to je na nek način poanta tega amandmaja, ki smo ga vložili v Slovenski nacionalni stranki, ki nenazadnje sledi še nekemu višjemu, pa naj si bo idealu, oziroma predpisu, ki ga v Slovenski nacionalni stranki vsekakor spoštujemo. Reče se mu Ustava Republike Slovenije. In dovolite še eno pojasnilo. Jaz bom rekla, da sem ponosna, da pripadam Slovenski nacionalni stranki, tisti stranki, ki se bori za pravično razporeditev socialnih transferjev v okviru proračunov Republike Slovenije.
Hvala gospe Žgajnar Tavš. Besedo ima gospod Potrč, pripravi naj se gospod Gulič.
Hvala lepa. Razprava, ki jo danes poslušam, me vedno bolj prepričuje, da je pravzaprav racionalno razmišljanje in iskanje možnih poti med ekstremi v tem državnem zboru brezplodno početje. To pač želim povedati in mislim, da to ni dobro. Tako eni kot drugi se namreč ne želite opredeliti do amandmaja, ki smo ga vložili, je pa bistveno različen od amandmaja, ki ga je vložila poslanska skupina SDS in Nove Slovenije. Pa ne bom agitiral zanj, zaradi tega ker ni časa in ker moram tudi reči, da nimam volje. Sem pa trdno prepričan, da je problem, kako uresničevati ustavo tudi na tej točki, večplasten in moje razumevanje uresničevanja te ustavne določbe je v mnogočem drugačno, kot je bilo iz mnogih ust danes spregovorjeno. Menim namreč, da imamo v državnem zboru obveznost to vprašanje urediti, da pa je to zelo komplicirano in težko in da bi za to morali biti strpni med seboj, ko ga poskušamo urejati. Mislim to posebej iz razloga, ker je razlikovanje velikosti in pomena cerkva na Slovenskem zbuja posebej v zadnjem času občutek, da se to razlikovanje želi povečevati, in da se želi privilegirati določeno cerkev, mislim na. Krščansko cerkev v Sloveniji, in da se poskuša vpeljati postopoma v državno življenje in javno odločanje njen vpliv in njen poseben položaj. To pa ni dobro in mislim, da se temu v državnem zboru pač mora povedati tako, kot se šika. Hvala.
Hvala gospodu Potrču. Besedo ima gospod Gulič. Pripravi naj se gospod Kovačič.
Spoštovani gospod Cukjati, cenjene kolegice in kolegi! Še enkrat se oglašam, ne samo zato, da bi ponovil to, da se moramo pravzaprav tule vendarle držati tistega okvira, ki nam ga postavlja ustava Republike Slovenije, ampak tudi zaradi tistega, kar sem prej povedal v zvezi s tako imenovanim krovnim zakonom, zakonom o verskih skupnostih in verski svobodi. Seveda nisem tako optimističen, da bi mislil, da bi ta vse rešil, ampak vendar, nekatere zadeve bi lahko postavil v take okvire, da bi se lahko tudi danes bolj normalno, bolj strpno pogovarjali. Ta pluralni monolit, kot bi lahko rekel Sloveniji, je v osnovni vendarle pluralen. In tu smo različni ljudje. Ko sem govoril o stigmi, kot o slabem znamenju, seveda nisem hotel in niti najmanj nisem imel namena kogarkoli markirati s tem, če se noče sam. Ampak stvar je taka, da vse take zadeve, ki povzročajo filtriranje ljudi, lahko pripeljejo do tega. Na to sem opozoril, gospod Kokalj, ne da bi mislil na kaj takega, kar že danes obstaja ali pa se nam zdi, da obstaja. Mene pač zadeve skrbijo zaradi tega, ker me je proučevanje slovenske zgodovine, pa tudi evropske, navedlo v to, da kakršnekoli bonitete komurkoli čez čas pripeljejo do tega, da so eni v zelo podrejenem, deprivilegiranem položaju in na koncu stigmatizirani. Če je že kdaj bilo tako z verniki, potem naj ne bo nikoli več. In če je bilo kdaj tako z neverujočimi, naj ne bo nikoli več - zato smo tukaj. Moja naloga kot poslanca v državnem zboru ni samo to, da bi "zelo spravljal ob živce", ampak je tudi ta, da vendarle poskušam zadevo spraviti v nek normalen tir, kjer bi se lahko pogovarjali in tudi pogovorili. Takšno določilo v zakonu, kot ga predvideva vlada, pa vendar že umešča nek nov filter. Samo to. Hvala lepa.
Hvala gospodu Guliču. Gospod Kokalj, ste se javili k repliki? Izvolite. [[Oglašanje v dvorani.]]
Jaz gospoda Guliča prej nisem omenil. On ni meni repliciral, on je zdaj razpravljal. Mi je prav žal. Saj ne bom nič hudega rekel. Zahvaljujem se za konstruktivnost gospoda Guliča [[...]]
Gospod Kokalj, smatramo to kot razpravo, za katero imate še časa 6 minut.
Repliciram, ker sem bil omenjen.
Ja, prosim.
Saj bom kratek. Gre samo za to, da očitno z gospodom Guličem dobronamerno različno razumeva isto vsebino. Jaz tega ne razumem kot filter, resnično ne, ampak samo kot razliko, ki se pojavlja po naravni poti. To je ravno tako, kot bi rekel, da nekateri smo beli, drugi so črni - in da je to zdaj nek filter. Če se nekje napiše, da so nekateri beli, drugi so črni, to je pač naravna danost. Nekateri pač nimajo potrebe ali pa ne verujejo, drugi pa verujejo, in se samo zagotavlja pravica pač te danosti. Jaz mislim, jaz zadevo tako razumem in ne razumem na ta način, kot razume gospod Gulič. Mislim, da sva oba tu dobronamerna, ampak pač, očitno drugače gledava na isto stvar.
Hvala. Besedo ima gospod Kovačič.
Hvala lepa. Iz te današnje razprave sem začutil, da veje kar precejšnja nestrpnost do ene od verskih skupnosti, ki obstajajo v Sloveniji. In mislim, da je to v nasprotju s tistim, kar je bilo malo prej povedano, da če je bila vera v preteklosti deležna takšnih in drugačnih postopkov, naj se to ne zgodi nikoli več. Ampak to se še kar naprej dogaja, ne sicer v taki obliki kot nekdaj, ampak tudi nestrpnost z govorom pomeni nestrpno obnašanje oziroma neprimerno etiketiranje drugače mislečih oziroma drugače ideološko opredeljenih. Kar se tiče pa enakopravnosti, o čemer je bilo tudi govora, pa mislim, da ustava zelo jasno pravi, da so vsi ljudje enakopravni, ustava ravno tako zagotavlja svobodo veroizpovedi, tako v javnem kot tudi v zasebnem življenju, in zakon, o katerem govorimo, tudi zelo jasno govori o pravici do verske oskrbe ne samo ene veroizpovedi, ampak katerekoli. In seveda, na ta način so vse veroizpovedi enakopravne in kdorkoli to želi, ima pravico do ustrezne verske oskrbe. Sedaj seveda argument tistih, ki pravijo, da je treba ta člen s to pravico črtati, je v tem, da seveda glede na to, da vse verske skupnosti zaradi organizacijskih in tudi siceršnjih težav, ker so pač manjše, ne morejo zagotoviti te verske oskrbe, zato se naj pa seveda tudi ta verska oskrba oziroma ta pravica ne zagotovi tistim, ki pa to lahko, ker so pač večje, bolje organizirane in tako naprej. Ampak, ali je to enakopravnost? Torej, če vsi niso sposobni zagotoviti te pravice, potem jo dajmo vzeti pa tistim, ki to pravico lahko zagotovijo?! Ali je to enakopravnost, prosim vas? Ni, ne? Potem dajmo pa še ostalim to onemogočiti. Tako, da mislim, da je tukaj kar precej enega sprenevedanja, predvsem pa nestrpnosti do tistih, ki pač so verujoči, in mislim, da gre predvsem za eno od obstoječih verskih skupnosti, ki jo je pač potrebno na določen način stigmatizirati. Tako so amandmaji, ki se nanašajo na ukinitev te pravice, so absolutno nesprejemljivi, amandma Združene liste bi lahko bil v določeni meri sprejemljiv, ampak mislim, da je vendarle amandma poslanskih skupin SDS, Nove Slovenije in Ljudske stranke ustreznejši, zato mislim, da ga je potrebno podpreti. Hvala.
Hvala gospodu Kovačiču. Javil se je gospod Gulič. Ste se javili? Potem je gospa Širca. Izvolite.
Hvala lepa. Amandma, ki so ga vložile tri poslanske skupine, je najbolj enigmatičen amandma, ki sem ga kdajkoli imela v rokah. Ker iz njega veje toliko interpretacij, da tisti predpis, ki ga bo lahko podrobneje predpisal, napisal minister, si bo lahko dovolil precej ne samo umetniške, ampak tudi druge svobode. Kajti, sprašujem vas, kaj pomeni, da "tisti, ki to želi", to vam dokaj pomeni, "ima pravico do religiozne, duhovne oskrbe, prilagojene njegovemu poklicu oziroma poklicnim zahtevam, še zlasti v okoliščinah, ko mu je uresničevanje te pravice oteženo". Kdo mu otežuje to pravico? Zakaj? On po 8 urah delovnega časa lahko kadarkoli želi, kadarkoli to hoče, ima na voljo religiozno oskrbo, tako kot vsi državljani in državljanke - če to želijo in če to hočejo - zunaj delovnega časa. To je edino logično, to je ena enigmatičnost tega amandmaja, ki omogoča na nekoliko mehkejši način, kot v zakonski predlogi, zelo vehementen vstop Cerkve v policijo, skratka v represivni organ te države. Danes smo Cerkvi dopustili že enkrat, da je vstopila na posreden način v tožilstvo oziroma da je prevzela mesto državnega tožilstva, ko ji je bila dana oziroma ko boste potem zvečer izglasovali možnost, da ji bo dana možnost, da bo prevzela možnost v kazenskih postopkih za tiste, ki nimajo sorodnikov oziroma duhovnike, ki nimajo svojih potomcev in bo sedaj Cerkev njihov potomec. Skratka, stopa tudi s tem predlogom, enigmatičnem ali pa ne, ki mimogrede, danes je bilo večkrat citirano, da duhovno oskrbo ima tudi vojska. Seveda, ampak vojska je to duhovno oskrbo dobila v trenutku, ko smo se srečevali z naborniško vojsko, se pravi, s tistim korpusom ljudi, ki so bili v posebnih razmerah, ker so pač v celodnevnem nekem razmerju bili, v celodnevnem obdobju bili v nekih določenih vojašnicah, tako kot, recimo, bi lahko to rekli, da bi bili temu lahko deležni tudi študentje in študente v kampusih - takoj sem vam dala še idejo, kamor lahko Cerkev vstopa. Skratka, kaj hočem reči? S temi ukrepi, s katerimi se dnevno srečujemo, spušča nova oblast civilno družbo, Cerkev v državne organe, jo legitimno dopušča, podpira, financira in s tem tudi spreminja ustavne in druge kategorije. Spreminja delitev Cerkve z oblastjo in hkrati lahko samo potrdim, da spreminja in uvaja povsem nov kulturni boj v tej državi. Tega, priznam, se bojim, ker se s tem uvaja tudi ideologija nepravičnosti in razlikovanja ljudi. Eni imajo to možnost in selekcijo, kdo so to, delate vi, in drugi te možnosti nimajo. Hvala.
Hvala gospe Širci. Nimam več odprtega seznama razpravljavcev. Vsi so odkljukani. Želi še kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Danes je bilo veliko zanimivega izrečenega. Jaz seveda moram povedati, da amandma, ki smo ga predlagali, sledi tako iz ustave kot iz tega, da želimo z amandmajem zagotoviti, da ne bi vlada, ki jo vodite na način, kot se je to začelo s širitvijo razumevanja religiozne oskrbe v Slovenski vojski, to prehajalo na celotno državo. Jaz seveda razumem policista, predvsem kot "državnega" - v narekovaju - "uradnika". In razumem ga kot nekoga, ki ne bo nikoli, kot je nekdo prej rekel, sestavni del slovenskih oboroženih sil. Nikoli! Upam, da bo temu res tako. Zato seveda ne vidim nobene potrebe po enačenju statusa, ki ga predlagate v zakonu, v spremembi zakona o policiji, s tem, kar je zapisano v zakonu o obrambi. Mislim, da je ne samo mnenje zakonodajno-pravne službe, ampak tudi današnja razprava pokazala, da gre za veliko razumevanje, kakšno oskrbo naj bi ta pripadnik policije dobil. Jaz upam, da v kolikor bo ta pripadnik policije, kot je nekdo prej rekel, ranjen, da se mu bo najprej zagotovila zdravniška oskrba in potem v povezavi s tem vse drugo. Enačiti policijo s tem, kar je določil 52. člen zakona o obrambi, kjer je ta pravica vezana na vojaško osebo in na čas trajanja vojaške službe. S tem, kar ste pa predlagali tako v osnovni rešitvi kot poslanci oziroma tri stranke vladajoče koalicije, pa je očitno spreminjanje razumevanja policije v Republiki Sloveniji. In zato seveda menim, da bi bilo korektno, da podprete amandma, ki ga predlagamo, in da na podlagi tega amandmaja zagotovimo, da bosta slovenska država in slovenske verske skupnosti ostale ločene. Ker drugače ne vemo, kje se bo to končalo. Ali bomo predlagali, ne vem, duhovno oskrbo poslancev v državnem zboru, ali bomo predlagali duhovno oskrbo računovodij na ministrstvu za finance, ker seveda imajo včasih tudi težko delo. Zato bi seveda predlagal, da ta amandma sprejmete in da na ta način v polni meri spoštujemo to, kar pravi slovenska ustava. Vse drugo je po mojem mnenju odpiranje neustrezne prakse, ki se je začela ali pa ki se krepi v tem mandatu, ker seveda 52. člen zakona o obrambi očitno posamezne politične stranke odvisno od svojih botrov, pač razumemo različno. In to, kar ste predlagali s tako imenovano, kot se temu reče, nepomembno spremembo zakona o policiji - gre za zakon, ki ga, kot je poznano, sklepamo oziroma obravnavamo po skrajšanem postopku, krepko posega v sedanji status verskih skupnosti in po mojem mnenju grobo posega v osnovno ločnico, ki jo je vzpostavil 7. člen ustave Republike Slovenije.
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Koren.
Nisem se imel namena oglasiti v razpravo ob tem amandmaju, o katerem se sedaj pogovarjamo pa vendar me je dosedanja razprava, ki poteka, nekako v to prisila. Prisiljen sem, da se oglasim kot poslanec, ki je bil vzgojen v krščanskem duhu, da sem kasneje prišel do osebne vere, ki mi veliko pomeni in sem na to tudi ponosen. Iz današnje razprave sem večkrat čutil nestrpnost, in to nestrpnost do največje verske skupnosti, katere član sem tudi sam. Vsem okoli sebe puščam svobodo do svojega prepričanja in nobenega ne želim "posiljevati" s svojim prepričanjem, ne moram pa razumeti, da nekateri na vsak način skušate preprečiti to prostovoljno možnost, ki bi bila dana pripadnikov policije le v primerih, ko jim je onemogočeno normalno posluževanje svojih verskih potreb. Na koncu bi rekel še eno misel. Verske skupnosti med seboj nismo v nobenem tekmovanju, v nobenem sporu, v nobeni vojni. Verske skupnosti lahko med sabo zelo dobro sodelujemo in lahko tudi v enem prostoru, v enem objektu tri, štiri, ali pet, ali kolikorkoli verskih skupnosti najde svoj ustrezen kotiček, kjer bi lahko opravljali in zadovoljevali svoje potrebe. Hvala lepa.
Hvala gospodu Korenu. Še kdo želi razpravljati? Ne. Prosim. Dovolite, to je druga obravnava, pri drugi obravnavi ni tega, to je možno samo pri splošni obravnavi. Želi še kdo razpravljati iz poslanske skupine, ki ima na voljo še čas za razpravo? Ne. Potem, zaključujem razpravo in s tem prekinjam to točko dnevnega reda. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom odločali čez pol ure. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 17. uri, to je ob petih.
Spoštovani! Nadaljujemo sejo državnega zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. In sicer, na desni strani vložene kartice mora goreti oranžna lučka, v tem primeru se glasovanje lahko opravil. Prehajamo na 7. točko dnevnega reda. Zbor v skladu s 139. členom poslovnika glasovanje o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevozu nevarnega blaga opravil v petek, 28. oktobra 2005, po končani zadnji točki dnevnega reda seje. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - z drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kazenskem postopku. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmajih k 20. členu zakona, in sicer najprej o prvem amandmaju, ki ga je vložila poslanska skupina LDS k 20. členu. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 35. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju poslanske skupine LDS k 20. členu. Gospa Širca, izvolite, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Pri tem amandmaju gre za zelo pomembno sporočilo. Danes je bilo večkrat povedano, da te rešitve prinašajo razlike med ljudmi. Eni bodo dobili večje pravice od drugih, nedvomno. Obstaja namreč več ljudi, ki nimajo potomcev. Obstajajo neplodni, obstajajo ljudje, ki so se odločili, da otrok ne bodo imeli, in obstajajo ljudje, ki so potomce lahko tudi izgubili. Toda sedaj, tako kot je vlada predlagala, bodo le eni dobili zakonite dediče, ki bodo lahko imeli pravico za zahtevo varstva zakonitosti - in to bo Cerkev. Cerkev bo prevzela, dobila bo vlogo sorodnikov. Vsem ostalim pa bo lahko na voljo državno tožilstvo, tako kot je že sedaj na voljo državno tožilstvo tistim, ki lahko zahtevajo varstvo zakonitosti zaradi vsake kršitve zakona. In državno tožilstvo lahko to naredi tudi v primeru duhovnikov in redovnikov, ki nimajo potomcev. Sedaj so duhovniki in redovniki, ki nimajo potomcev, izvzeti iz tega položaja in je njihovo potomstvo, kot že rečeno, prevzela Cerkev. Gre za neenakost pred zakonom in lahko se sprašujemo, zakaj ne dobi takih pravic in možnosti tudi kakšna druga družba, civilna ali drugačna. V tem smislu menimo, da gre za hudo kršitev ustavnega načela enakosti pred zakonom, zato vas še enkrat prosim, da premislite te rešitve, ki vam jih ponuja vaša vlada, in da korigirate vsaj na tej točki, če pri prvem poskusu popravka 20. člena niste mogli prisluhniti. Hvala.
Hvala gospe Širci. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 26, proti 41. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Ker k predlogu zakona ni bil sprejet noben amandma, bo zbor v skladu s 139. členom poslovnika glasovanje o predlogu zakona opravil v petek, 28. oktobra 2005, po končani zadnji točki dnevnega reda te seje. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajam na nadaljevanje prekinjene 10. točke dnevnega reda, to je obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o notariatu, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o odpravi posledic naravnih nesreč. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženim amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 1. členu. Gospod Veber, izvolite, obrazložitev glasu v imenu poslanske.
Hvala v imenu poslanske skupine. Amandma, ki sem ga poskušal obrazložiti že pri obravnavi zakona v razpravi, rešuje, mislim da, kar veliko zagato, kajti sam postopek, ki je na novo uveden v zakonu o odpravi posledic naravnih nesreč in se nanaša na stanovanja ali stvari, ki sov lasti občine in državnih organov, nimajo ustreznih postopkov dovolj natančno opredeljenih v tem zakonu, tako da bi bili primerljivi, recimo, z lastnino oseb zasebnega prava. Za te obstajajo zelo natančni predpisi, členi in tudi uredbe. In ker za to področje javnega prava, če tako imenujem lastnino občin in državnih organov, pričakujemo, da bi morali veljati enaki predpisi, predlagamo, da se s tem amandmajem omogoči pripravo uredbe, ki bi natančno definirala postopek za to, katera občina lahko pridobi koliko sredstev in kaj mora pred tem izpolniti. Gre za poseben postopek, ki je opredeljen v tem zakonu, in tudi ta poseben postopek potrebuje svojo uredbo. S tem samo dopolnjujemo in olajšujemo, lahko rečemo, primer ministru, zato da bo imel lažje in transparentnejše korake pri tem, ko bo odločal, koliko sredstev lahko katera občina dobi in koliko sredstev lahko dobi določen državni organ, ki do zdaj, recimo, ni imel te možnosti v zakonu. Če te uredbe ne bo, bo minister lahko sam pravzaprav odločal, koliko bo kateri občini pripadalo sredstev, kar pa menim, da ni primerna oblika in lahko povzroči veliko nejevolje, nezadovoljstva in mislim, da tudi po nepotrebnem preveč zapletov, ki so že tako in tako prisotni ob naravnih nesrečah. Tako je zelo pomembno, da je zakon čim bolj natančno opredeljen. Ker pa zakon v tem primeru ni najbolj primeren, je nujno potrebna uredba, in ta amandma napotuje predlagatelja, da pripravi uredbo.
Hvala gospodu Vebru. Je še kakšna obrazložitev? [[Ne.]] Glasujemo o predlaganem amandmaju k 1. členu. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 3. členu. Gospod Veber, izvolite.
No, ne glede na izid tega glasovanja - kajti mislim, da je bila rešitev v prejšnjem amandmaju resnično potrebna in primerna -, če ta amandma ne bo sprejet, potem pa zagotovo lahko trdimo, da cilj zakona, ki govori o tem, da se predplačila izvedejo ob trenutku nastanka nesreče, po tem zakonu, po takšni vsebini, kot bo zapisano, če amandma ne bo sprejet, tega cilja ne bomo mogli doseči. Namreč, če hočemo izplačati predplačilo, bo treba pred tem pripraviti program. Ko pripravljaš program, je seveda to že nek postopek, ker pravzaprav predplačila niso potrebna niti smiselna, ampak se že lahko na podlagi izdelanega programa dodelijo sredstva upravičencem. Moje stališče in stališče poslanske skupine Socialnih demokratov je, da so predplačila potrebna v tistem prvem trenutku, ko škoda nastane. In to škodo naj, prvo škodo, oceni pravzaprav vlada, poda oceno, koliko sredstev je potrebnih za odpravo te škode, in seveda v tem primeru potem tudi izplača predplačilo. V kolikor tega ne bo, 37. člen zakona, ki obravnava to problematiko, zelo jasno nalaga vladi, da pripravi program. Višina sredstev, ki jih namenjamo lahko po besedilu zakona, je 20% ocenjene neposredne škode, pa je tako ali tako vsebina, ki ne sodi v ta 37. člen, ampak bi morala biti v 40. členu. In da rešimo te nedoslednosti v zakonu, predlagamo črtanje besedila, ki govori o tem, da višina predplačil ne presega 20% ocenjene neposredne škode, da se črta. S tem dejansko omogočimo predlagatelju, da doseže tisti svoj osnovni cilj, da damo predplačila v tistem trenutku, ko imajo predplačila smisel. Če pa teh sprememb ne bo, pa seveda ta predplačila, če se bodo izplačevala, se bodo izplačevala v nasprotju z zakonom o odpravi posledic škode zaradi ujem, kar pa mislim, da odpira nove dileme, nove pomisleke, nove probleme. Zato predlagam, da se ta amandma podpre.
Hvala gospodu Vebru. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za je glasovalo 26, proti 44. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenem predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada niste obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 63, proti nihče. (Za je glasovalo 63.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenem predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varnosti na smučiščih. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker k dopolnjenemu predloga zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o potnih listinah državljanov Republike Slovenije, skrajšani postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me vlada oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Najprej bomo glasovali o amandmajih oziroma o amandmaju, ki ga je vložila poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, ter o amandmaju enake vsebine, ki ga je vložila poslanska skupina LDS k 11. členu. Če bo amandma sprejet, postaneta preostala dva amandmaja k temu členu brezpredmetna. Gospa Širca.
Izvolite. Amandmaja sta enaka in seveda, v skupini LDS podpiramo, da se besedilo 73a. člena črta. Oblast nam s kapljicami ponuja člene, kjer z naravnost hudourniško močjo vdira vpliv Cerkve v slovensko civilno družbo. S tem zakonom bo več kot 8 tisoč policistk in policistov dobilo možnost duhovne oskrbe. Cerkev [[...]] [[Nemir v dvorani.]] [[...]]Gospod Jerovšek, nimam vročine, govorim in vi me ne morete in ne smete motiti [[...]]
Prosim, tišina, izvolite gospa Širca. Samo gospa Širca.
Hvala, gospod Cukjati. Cerkev skratka vstopa legalno, poplačano v represivno vejo oblasti, tokrat v policijo. Zakaj v policijo, ne vemo. Zakaj za policiste niso dobra verska središča kot za vse ostale - tudi ne vemo. A vem, da danes je na vrsti ta rešitev, da bo jutri Cerkev stopila v neko drugo sfero naše družbe. Vrata so se odprla, danes že drugič, kajti z vsakim zakonom, s katerim se srečujemo zadnje dni, se srečujemo tudi z duhom, ki nam obeta neustavne rešitve. Seveda bom podprla en ali drugi predlog 11. člena. Hvala.
Hvala gospe Širci. Glasujemo. Glasovanje o amandmaju teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 26, proti 41. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 11. členu. Če bo amandma sprejet, postane naslednji amandma brezpredmeten. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem že v razpravi ob teh amandmajih povedal, da je bilo na žalost moje pričakovanje, da koalicija ne bo pripravljena sprejeti amandma o črtanju 73.a člena, zato sem ob obljubi tudi koalicijskih strank in tudi vladi, da bo iskala rešitev, ki bo restriktivna in bo veljala samo za primere, kjer je onemogočena duhovna oskrba zaradi dela in obveznosti tistim, ki to želijo, pripravil ta amandma. Ta amandma ima tako vsebino. Pričakujem, da v 14 dneh niti vlada niti koalicija ni pozabila, kar je bilo dogovorjeno. Če je kaj iskrenosti, boste amandma podprli, sicer bom vedel, da je res škoda se truditi na sprejemljive rešitve, ker razen valarja in svojih principov, ki so neprincipi, ne poznate nič drugega. Hvala.
Hvala gospodu Potrču. Gospa Pečanova.
Hvala lepa za besedo. Ta amandma bom podprla in bom povedala tisto, kar se mi poraja v mislih, ko opazujem in spremljam tole glasovanje, pa ne samo danes, ampak že mesece in mesece nazaj. Prepričana sem, da če bi poslanska skupina Socialnih demokratov vložila amandma, v katerem bi napisali, da imajo stranke koalicije vedno prav, da so vsi moški v tej koaliciji najbolj pametni in najmočnejši in vse ženske najlepše - 100% bi ga zavrnili; tako da nimam upa zmage: Ampak vendarle vam povem, da je ta amandma smiseln, da je vsaj kolikor toliko prilagojen temu, kar piše v ustavi, in zaradi tega bom zanj glasovala. Vi pa kakor hočete - tako ali tako ne pričakujem nič drugega kot to, kar delate zmeraj. Če opozicija karkoli predlaga, ste vedno proti, ne glede na to, da so to najboljši moži amandmaji, najboljši možni zakoni; takšni pač ste, kažete javnosti svoj pravi obraz. Hvala.
Gospa Pečanova, ker smo ravno pri obrazložitvi in kako boste glasovali?Želi še kdo obrazložiti? Gospa Potrata, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Se razume, da bom podprla ta amandma in k besedi se ne oglašam zato, da bi povedala enako glasovanje, kot ga je napovedal vodja poslanske skupine, ampak izkoriščam to priložnost za to, da vam dam neko pobudo, gospod predsednik državnega zbora. V tem državnem zboru zadnje čase [[...]]
Gospa, tudi za vas velja, smo pri obrazložitvi glasu.
[[...]]slišimo velikokrat besedo [[...]]Dovolite, da povem, boste videli, da je zvezano z amandmajem. Velikokrat slišimo očitke o nestrpnosti. Očitki kažejo na to, da tisti, ki pogosto ta očitek izrekajo, imajo težave z razumevanjem termina "nestrpnost", zato vam predlagam, spoštovani gospod predsednik državnega zbora, da izberete način, kako bi poslankam in poslancem približali pomenski obseg te besede tako, kot ga stroka razume. Ta amandma, o katerem pa zdaj govorimo, pa ravno kaže na to, da je poslanska skupina Socialnih demokratov tista, ki strpnost razume. Hvala.
Hvala za poduk, ki ste ga namenili predsedniku državnega zbora, ampak gospa Potrata, to je bila zloraba poslovnika. Prosim, držimo se točke dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 23, proti 44. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, SLS in NSi k 11. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 23. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, in sicer ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 11. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členu vložiti amandma? Ne. Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetega amandmaja neusklajen. Prehajamo na odločanje o zakonu. Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo. Zahteval bi 10-minutni odmor za posvetovanje v poslanski skupini. Hvala.
Prekinil bom sejo za 10 minut, ampak po tem, ko bo končana obrazložitev glasov. Gospa Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Torej v imenu poslanskega kluba LDS - bom zelo na kratko povedala. Poslanski klub LDS tega zakona ne bo podprl, ker ga ne more podpreti in ga noče podpreti. In vse to ne bo storil iz načelna razloga, zaradi tega, ker se zavzemamo za to, da bi državni zbor kot zakonodajalec, katerega del smo, sprejemal takšne zakone, ki bodo spoštovali ustavo in pravni red te države. S takšnimi predlogi, kot pa jih vlada zadnje časa prinaša v državni zbor, kjer direktno s posameznimi določbami gre v nasprotje z našo ustavno ureditvijo, mi seveda temu ne bomo botrovali in ne bomo podpirali.
Hvala gospe Lavtižar Bebler. Gospod Pavliha, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Če bi lahko postopkovno in namreč vem, da je obstajala praksa, kot ste jo ravnokar izvedli, da v primeru, ko ena od poslanskih skupin zahteva prekinitev pred odločanjem, da najprej opravimo obrazložitve glasov, ampak mislim, da je bilo nekaj nelogičnega v tej praksi, zaradi tega bom povedal svoje mnenje. Namreč, ko se ta poslanska skupina vrne nazaj, pove običajno svoje razloge, kaj se je v tem času odločila, in ti razlogi lahko zopet vplivajo na druge poslanke in poslance, da dodatno obrazložijo svoje glasove. Tako bi apeliral na vse, da to prakso spremenimo in da v bistvu takoj, ko ena od poslanskih skupin predlaga takšen ukrep, prenehamo sejo, pustimo, da se posvetujemo, in potem nadaljujemo z obrazložitvijo glasov. Hvala lepa.
Gospod Pavliha, sedaj ni razpara o poslovniku. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Gospod Školč, izvolite.
Torej, gospod predsednik, proceduralno predlagam, da nam daste 15 minut odmora, zato da se odločimo, ali bomo dopovedovali poslancem pozicije, v kakšno neustavnost bomo padali, ali ne, in da ne zlorabljate svoje funkcije predsednika državnega zbora, da nas silite v to, da pravzaprav se pravila spreminjajo iz trenutka v trenutek, da se ne moremo zanesti niti na tisto, kar je čvrsto zapisano v poslovniku, da je mogoče pred odločanjem zahtevati odmor. Kolega Pavliha je o tem govoril na prijazen način, jaz vas pa pozivam, da v tem trenutku omogočite odmor, da se odločimo, ali bo deset poslancev LDS povedalo vsak svoje razloge, zakaj gremo proti tej rešitvi. Ti razlogi so pomembni tudi iz razloga potencialnih sporov pred drugimi instancami. S tega vidika bo moral državni zbor, če bo prišlo do kakršnegakoli spora, podati jasno poročilo, kako je to odločanje potekalo, in v tem poročilu so seveda pomembne postopkovne stvari in izrečene stvari. Zato menim, da si zaslužimo teh 15 minut odmora.
Tega predloga ne bom dal na glasovanje. Naj obrazložim. Vi ste imeli možnost, da prekinete sejo državnega zbora, preden smo prešli na to točko. Smo sredi točke, ki se imenuje glasovanje o zakonu, gospodje, in jaz ne morem prekiniti razen na zahtevo, ki jo katerakoli poslanska skupina izrazi za prekinitev, pred glasovanje, tik pred glasovanjem. In nikoli doslej, razen kadar je bila napaka oziroma se ni pazilo, predsedujoči ni pazil, se ni dogodolo, da bi prekinili fazo obrazložitve glasu. Nikoli doslej. In te prakse ne bom spreminjal, ker nimam nobene osnove, da bi jo spreminjal. Še enkrat pravim, ko bo končana faza obrazložitve glasu, bomo odredil 10-minutni odmor, ki ga je zahtevala poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, lahko tudi več, če bo katera zahtevala tudi daljši odmor. Gospod Školč, če želite obrazložitev glasu. Izvolite.
Gospod predsednik, poglejte, pozorno sem vas poslušal. Vidim, da vam stvari uhajajo iz rok. Ne bi ravnali napačno, če bi takrat, ko je kolega Zagorac prosil za 10 minut, teh 10 minut odredili, ker se še ni začela obrazložitev glasu. Vi ste to zavrnili in ste, bom rekel, sedaj v tej zadnji pojasnitvi to svojo besedo tudi pojedli. Zato se mi zdi smiselno, da se vrnete tja, kjer ste naredili napako, in teh 10 minut ljudem daste. Sicer smo mi, bom rekel, ujetniki vaše trme in odločitve večine in bomo tudi to prenesli, bodite brez skrbi. Vajeni smo te samovolje, nanjo smo pa dolžni opozarjati.
Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Prekinjam sejo za 10 minut. Nadaljevali bomo ob 17.45 uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta, da nadaljujemo z delom. Poslansko skupino Slovenske nacionalne stranke sprašujem, ali želite obrazložiti svoja stališča, ki ste jih sprejeli v tem času? Izvolite.
Hvala za besedo. Glede na to, da amandma Slovenske nacionalne stranke ni bil sprejet in je zakon tako rekoč ostal nespremenjen, je treba povedati, da je zakon, o katerem bomo glasovali kasneje, v nekaterih elementih dober zakon. Je pa res, da je pa po našem prepričanju, po prepričanju Slovenske nacionalne stranke, 11. člen zakona protiustaven, in sicer protiustaven s 7. členom ustave Republike Slovenije, ki govori o tem, da so država in verske skupnosti ločene. Po našem prepričanju religiozna oskrba oziroma duhovna oskrba v policiji pomeni vmešavanje Cerkve in vere v represivni državni organ. Zato na tej točki najavljamo obstrukcijo. Pri sprejemanju neustavnih zakonov v Slovenski nacionalni stranki zaradi spoštovanja pravnega reda te države ne moremo sodelovati. Enako pozivamo tudi tiste, ki sicer nameravate ostati v dvorani in glasovati proti temu zakonu, da storite enako. Hvala.
Hvala gospodu Zagorcu. Gospod Cvikl, imate proceduralni predlog? Obrazložitve glasu ni več. Proceduralno? Izvolite.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Prosim, da v skladu z določili poslovnika odredite 5 minut odmora za posvet v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije, da se odločimo, kako bomo delovali pri delu državnega zbora, ker je bila ravnokar z vaše strani kršena pravica poslancu, da pred obrazložitvijo glasu pojasni svoj glas. Prosim, če to odredite v skladu s poslovnikom, da se odločimo, kako bo poslanski klub deloval v takšnem delu državnega zbora, ki ga vodite vi kot predsednik. Mislim, da je kolega poslanec in podpredsednik državnega zbora gospod Marko Pavliha lepo povedal, kaj je vsebina našega predloga. Vsebina našega predloga je bila ta, da je informacija, ki jo dobivamo poslanci in poslanke, vse do trenutka, ko pritisnemo na tipko oziroma ko vi sprožite tipko glasovanje, tista, ki je podlaga za naše odločanje. Ker je seveda bila ravnokar podana dodatna, nova informacija na podlagi posveta ene od poslanskih skupin, imamo poslanci in poslanke pravico, da pojasnimo svoj glas glede odločitve, ki jo naj bi sprejeli. Te odločitve nam seveda ne dovoljujete, zato prosim, v skladu s poslovnikom, da odredite 5 minut odmora za posvetovanje v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije, da se odločimo glede nadaljevanja dela pri tej točki dnevnega reda in dela državnega zbora, kot ga vodite vi, gospod predsednik državnega zbora. Gospod podpredsednik državnega zbora je seveda podrobno proučil poslovnik in mislim, da je dobro, da bi ga tudi vi podrobno proučili in ugotovili, da ta dva postopka med seboj nista zaporedno vezana in da poslanci vse do glasovanja imajo pravico objasniti svoj glas. Prosim, da odredite odmor, da se odločimo, kako dalje pri takšnem načinu dela na seji, ki jo vodite vi.
Gospod Cvikl, to je bila zloraba poslovnika, ponovno, ponovno naj povem, da samo nadaljujem s prakso, ki je bila vedno v veljavi. Uvedla se je v prejšnjem mandatu pod vodstvom druge ekipe in tudi podpredsedniki, tudi tisti, ki so predlagali danes drugačen postopek, so ravnali tako že v tem mandatu. V kolikor bi želeli spremeniti proceduro oziroma prakso, seveda je možnost na poslovniški komisiji, je pa tudi možnost v dogovoru s podpredsedniki oziroma z vodji poslanskih skupin. Sredi točke ne bomo spreminjali prakse. Zahtevali ste 5 minut odmora. Po navadi je bila ta zahteva izčrpana s tem, ko je kaka druga poslanska skupina tudi zahtevala, ampak tokrat vam bom dovolil; 5 minut imate na voljo. Nadaljevali bomo ob 17.57 uri in potem ni več obrazložitve glasu in ni več proceduralni predlogov.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo sejo, in sicer glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Želite obrazložiti sklepe svojega posveta? Izvolite.
Gospod predsednik, običajno je sicer bilo, da ste vi sami tisto poslansko skupino, poslanski klub, ki je vzel pavzo, zaprosili, da to naredi. Danes ste se odločili, da tega ne, zato smo proceduralno zahtevali, da ste prekinili glasovanje, da dovolite, da pojasnimo rezultat našega posveta. Gospod predsednik, mi smo posvet zahtevali predvsem zato, da bi se posvetovali, ali sodelujemo pri delu državnega zbora na način, kot ga vodite. Ugotavljamo, da ste grobo kršili drugi odstavek 72. člena, ker poslancu niste dovolili v skladu z drugim odstavkom, citiram: "Poslanec ima pravico pred končnim glasovanjem o predlogu odločitve obrazložiti svoj glas. Njegov nagovor lahko traja največ dve minuti." Nikjer v poslovniku niso določeni pogoji, kdaj naj bi poslanec imel pravico, to piše samo "pred končnim glasovanjem". Zato menim, da je bilo nekorektno, da ste začeli uvajati neko prakso, ki je nam nerazumljiva in poslancem, potem ko smo dobili dodatno informacijo ne dovolite, da bi obrazložili svoj glas. Zato smo se v poslanskem klubu posvetovali, ugotavljamo, da nas tretirate kot sebi podrejene, vsaj neenake in da tukaj uvajate neka nova pravila. Mislim, da vas je gospod podpredsednik državnega zbora, kolega Pavliha, lepo opozoril pred samim postopkom ob glasovanju k temu zakonu, kaj pravzaprav, v kakšno past boste padli; in očitno smo v to past padli z vami tudi vsi skupaj. Poslancem niste dovolili, da bi pred končnim glasovanjem obrazložili svoj glas. Obžalujemo, da nam to ne omogočate. Bomo pa zaradi materije zakona, zato ker menimo, da je zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji v določbah, katere amandma ste danes zavrnili, neustaven, neustrezen, ostali pri glasovanju, glasovali proti zakonu v celoti in uporabili vsa pravna sredstva, ki jih imamo poslanci in ki obstajajo v Republiki Sloveniji, da bi zagotovili to, kar pravi 7. člen ustave. Gospod predsednik, predvsem bi pa želeli, da kot predsedujoči celotnega državnega zbora, tako poslancev vladajoče koalicije kot poslancem opozicije, omogočite poslancem, da uveljavijo in lahko obrazložijo svoj glas. Tega danes niste naredili, zato ostro protestiramo in naša odločitev bo takšna, kot sem povedal - ostali bomo in glasovali proti zakonu, ker je ta neustaven.
Čeprav, gospod Cvikl, ne pričakujem, da se boste opravičili za te laži, vendar moram reči, da so vsi dobili besedo, ki so jo želeli za obrazložitev glasu. Trikrat sem vprašal, ali želi še kdo obrazložiti glas, pa se trikrat ni dvignila nobena roka, tudi ne roka gospoda Cvikla. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 20. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 10. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri. Lahko noč!