Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 12. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Ljudmila Novak, gospa Iva Dimic, gospa Eva Irgl, gospa Jelka Godec, mag. Alenka Bratušek, mag. Mirjam Bon Klanjšček od 14. ure dalje, mag. Jana Jenko, mag. Matej Tonin, mag. Anže Logar, gospod Žan Mahnič, gospod Janez Janša, dr. Matej T. Vatovec, gospod Marijan Pojbič, gospod Ivan Škodnik in Luka Mesec do 13. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O PREMOSTITVENEM ZAVAROVANJU POKLICNIH IN VRHUNSKIH ŠPORTNIKOV PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Spoštovani predsednik, spoštovane in spoštovani! Veljavni Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov je bil v Državnem zboru Republike Slovenije sprejet maja 2014 na podlagi predloga poslancev. Predstavljal je popolno novost v pravnem redu Republike Slovenije, a ko smo bili na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport soočeni z začetkom izvajanja zakona oziroma preverjanjem izvedljivosti posameznih določb, smo skupaj z ostalimi deležniki, ki jim zakon nalaga določene obveznosti, ugotovili, da so določbe zakone v nekaterih delih nepopolne, potrebujejo dopolnilo in predvsem jasnejše in izvedljive dikcije. V nekaterih primerih zaradi povezljive zakonodaje, ki vpliva na izvršljivost tega zakona, recimo področne zakonodaje, pokojninske zakonodaje, delovne zakonodaje itd., smo predlagali, da se ne le podaljša rok za pripravo izvedljivosti tega zakona, ampak smo se tudi lotili zmožnosti priprave izvedljivega zakona na način, da je res v korist in dobro športnikom. To je bil tudi osnovni namen predlaganega zakona, ki so ga vložili v tistem obdobju poslanci, in ta namen bi želeli ohranjati tudi v naprej. Zakona se ni dalo v tistem obdobju izvajati oziroma bi pri izvajanju določb obstajala kar precejšnja tveganja, bodisi pravna bodisi finančna. Zato smo povabili tudi vse ostale deležnike, na katere se zakon nanaša, da skupaj pripravimo zakon, kar se da možno izvedljiv v danih okvirih. Zato so z nami intenzivno sodelovali Ministrstvo za finance, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnost, Kapitalska družba, Sindikat športnikov Slovenije, Agencija za trg vrednostnih papirjev in Agencija za zavarovalni nadzor. Delovna skupina je tako pripravila predlog novega zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov in na ta način v danih okvirih odpravila pomanjkljivosti veljavnega zakona in ga naredila kar je le možno izvedljivega v skladu z že omenjenimi področnimi zakonodajami, torej zakonodajo na področju invalidskega zavarovanja in predvsem področje investicijskih skladov in družb za upravljanje. Menim, da je osnovno izhodišče, ki smo mu na ministrstvu sledili pri pripravi tega zakona, to je predvsem zagotoviti športnikom lažji prehod v življenje po koncu aktivne športne poti, s tem predlaganim zakonom v danih zakonodajnih okvirih tudi drugih področnih zakonodaj doseženo. Zavedamo se, da je krog športnikov, ki jih predlagani zakon določa kot možne zavarovance v premostitvenem zavarovanju, precej ozek v tem trenutku, zato si bomo tudi na ministrstvu res prizadevali, da se povečujejo tudi v nadalje različne oblike zaposlovanja športnikov, pridobivanja dopolnilnih znanj in tudi izobrazbe. Zato že izvajamo projekte iz evropskih sredstev, Razvoj kadrov v športu, kjer med drugim omogočamo tudi nekdanjim vrhunskim športnikom, da si pridobijo izobrazbo. Izpolnjujemo tudi poslanstva tako imenovanih panožnih športnih šol, kjer se lahko nekdanji poklicni ali vrhunski športniki zaposlijo in svoja znanja kot trenerji prenašajo naprej na mlajše generacije. Na Odboru za izobraževanje, znanost, šport in mladino so bili predlagani in sprejeti amandmaji, ki so v skladu z mnenjem zakonodajne službe državnega zbora tudi besedilo redakcijsko popravili. Seveda so bila pravna neskladja izhajajoča iz osnovnega, torej prvega veljavnega zakona, tistega, ki je v tem trenutku še vedno v aktivnosti. Vendar pa je bil v konsenzu tako med poslanci kot strokovno javnostjo in vlado sprejet predlog, da se zamakne začetek uporabe zakona. Na ta način imamo čas, da ponovno proučimo morebitne nejasnosti, na katere ne nazadnje opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba. Teh se zavedamo, a vendarle, ponavljam, da je namen zakon najti v danih okvirih slovenskih zakonodaj predvsem tistih področnih, ki zahtevajo dodatno usklajevanje, osnovni in ciljni namen zakona, ki so ga takrat tudi poslanci prinesli v ta državni zbor in ki ga je tudi s tem predlaganim novim zakonom skušala upoštevati vlada in aktivnosti resornega ministrstva. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 15. nujni seji 16. oktobra in njenem nadaljevanju 19. oktobra letos obravnaval Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 39. seji 9. oktobra letos sklenil, da se ta predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Predloženi zakon je proučila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in k njemu podala pripombe. Njena predstavnica je pri predstavitvi mnenja povedala, da predlog zakona nadomešča veljavni Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, za katerega je v spremnem gradivu predloga zakona navedeno, da zelo odstopa od vsakršne primerljive pravne ureditve v Republiki Sloveniji. Pojasnila je, da so njegove določbe nejasne, nepopolne in deloma med seboj nasprotujoče, zaradi česar jih institucije, na katere se zakon nanaša, ne morejo izvajati. Iz tega razloga se veljavni zakon dejansko ni začel izvajati in je bil z novelo tudi podaljšan rok za oblikovanje sklada na 1. november 2015. Menila je še, da obstajajo pomisleki tudi glede samega koncepta zakona, saj se temeljni koncept zakona ne spreminja, da obstajajo ustavnopravni pomisleki glede kroga zavarovancev, pravnosistemski pomisleki glede posebnega davčnega statusa vplačil in izplačil, zakon pa ohranja tudi parcialno povzemanje določene vsebine drugih zakonov. Mnenje je predstavil tudi predstavnik Komisije Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, ki je predlog zakona podprla in ugotovila, da je usklajen med vsemi deležniki, na katere se tematika nanaša. Ministrica za izobraževanje, znanost in šport je pojasnila, kaj je cilj predloga zakona in da bo s sprejetjem novega zakona premostitveno zavarovanje poklicnih in vrhunskih športnikov ustrezno umeščeno v pravni red Republike Slovenije. Razprava je potekala predvsem o vsebini in namenu predlaganega zakona, zavarovancih in o odboru premostitvenega sklada. Glede zavarovancev premostitvenega zavarovanja je bila izpostavljena predvsem obvezna vključitev športnikov, ki ni odvisna od volje posameznika, ter prostovoljna vključitev, ki so jo deležni športniki, ki imajo v skladu z zakonom, ki ureja šport, naziv vrhunskega športnika in imajo stalno bivališče v Republiki Sloveniji. Pri tem je pripombe podala tudi predstavnica Zakonodajno-pravne službe in opozorila, da ni navedenih nobenih razlogov za različno urejanje pravnega položaja poklicnih športnikov oziroma za opredelitev takšnega kroga zavarovancev. Pri odboru premostitvenega sklada je bil s strani Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke predlagan amandma, s katerim naj bi tri predstavnike zavarovancev poleg ostalih deležnikov imenoval tudi Sindikat športnikov Slovenije. Predstavnik predlaganega amandmaja je pojasnil, da je Sindikat športnikov Slovenije edini predstavnik slovenskih športnikov, ki je v celoti sodeloval pri pripravi zakona ter nosi stroške likvidacije premostitvenega sklada. Pripombe so v razpravi podali tudi predstavniki Kapitalske družbe, d. d., Olimpijskega komiteja Slovenije, Združenje športnih zvez in Sindikati športnikov Slovenije. Po razpravi je odbor na podlagi osmega odstavka 131. člena Poslovnika Državnega zbora oblikoval in sprejel amandmaje odbora ter v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej ima besedo Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo zopet mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav! Spoštovani! Predlog novele Zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, ki je pred nami, je bil v okviru obravnave v Državnem zboru deležen številnih pripomb. Tako koalicijski kot opozicijski poslanci, Vlada ter predstavniki upravljavca sklada so se več mesecev trudili, da bi pripravili zakon, ki ne bi bil nejasen in nepopoln ter ne bi povzročal finančnih tveganj. Z amandmaji ste vsekakor zagotovili, da temu vsaj nekaj časa bo tako, saj smo začetek delovanja premostitvenega sklada ponovno prestavili v naslednje leto. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev upamo, da boste v tem času resnično uspeli uskladiti in odpraviti vse nejasnosti in nepopolnosti glede izvedbe zakona, kajti težko rečemo, da je danes pred nami zakon, ki bo resnično omogočil športnikom, da v času trajanja športne kariere poskrbijo za svojo socialno varnost za čas po prenehanju ukvarjanja s športom. Že Zakonodajno-pravna služba je opozorila, da predlagane rešitve odstopajo od sistema socialne varnosti, saj ne vključujejo načel, kot so vzajemnost in solidarnost. Premostitveno zavarovanje oziroma sklad bo težko zaživel, če ne bo deloval tudi na sistemu solidarnosti. Vsak športnik namreč lahko po lastni želji že danes varčuje za leta, ko se poklicno ne bo več ukvarjal s športom. Zato bi bil eden od pomembnih doprinosov takšnega sklada tudi vzajemnost oziroma solidarnost, ki pa je s takšnim predlogom po vsej verjetnosti ne bi dosegli. Poleg tega je z vzajemnostjo in solidarnostjo povezano tudi število športnikov, ki so se dolžni vključiti v sistem premostitvenega zavarovanja, in tistih, ki to lahko storijo. Med obravnavami na sejami delovnega telesa smo lahko slišali, da ocene glede števila posameznikov, ki bodo vplačevali v sklad, niso enotne oziroma sploh niso znane, zato nas skrbi, da to število ne bi bilo zadostno in bi se sklad likvidiral. Že v predlogu zakona je namreč predvidena določba o likvidaciji sklada. Če bo število manjše od 200 in pol leta ne bo doseglo 200 članov, bo sklad ukinjen. Ali lahko torej pričakujemo, da bo sklad sploh lahko zaživel oziroma ali se s to določbo le omogoča skladu, ki nima prihodnosti, da ugasne? Popolnoma sem prepričana, da v Sloveniji potrebujemo zakon, ki bi uresničeval cilje, ki so predvideni s tem zakonom, ki je pred nami, vendar se bojim, da jih s takšnimi določbami ne bomo dosegli. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo zakon podprli, saj upamo, da bomo z novelo zakona, ki je pred nami, Vladi dali še eno priložnost, da do naslednjega leta res pripravi zakon, ki bo to omogočal. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Kamel Izidor Shaker.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Danes poslanke in poslanci odločamo o predlogu zakona, ki je bil prvotno sprejet na zadnji seji prejšnjega sklica Državnega zbora. Sprejet je bil na predlog poslank in poslancev s 43 glasovi "za" in 19 "proti". Vlada Republike Slovenije je v tistem trenutku predlogu zakona zaradi številnih sistemskih nedoslednosti, nepreglednosti, neusklajenosti nasprotovala. Pri tem so se odpirala vprašanja nejasne umestitve premostitvenega sklada v pravni red Republike Slovenije in tudi vprašanja glede same vsebine predlagane zakonske ureditve, ki ni predstavljala sistematičnega, jasnega, preglednega in celovito zaokroženega sistema, posledično pa je bila vprašljiva tudi njena izvedljivost. Neugodne napovedi implementacije sprejetega zakona so se v vmesnem času izkazale za več kot upravičene, saj ga pristojni deležniki zaradi omenjenih pomanjkljivosti preprosto niso mogli oziroma ne morejo izvajati. Pri tem si lahko postavimo vprašanje o politični modrosti in odgovornosti takrat sprejete odločitve ob siceršnjem plemenitem cilju zakonske ureditve, to je zagotavljanje socialne varnosti poklicnih in vrhunskih športnikov po koncu aktivne športne kariere. V Poslanski skupini SMC želimo še enkrat poudariti, kako pomembna je faza implementacije sprejetih javnopolitičnih odločitev ter njena povezanost z oblikovanjem oziroma pripravo določenega zakonskega akta. Še tako dobra ali plemenita rešitev družbenega problema na normativni ravni v praksi namreč ne prinaša želenih učinkov, če izvajanje sprejete odločitve ni uspešno ali pa do nje sploh ne pride. Zato zavračamo špekulacijo o tem, da smo želeli ukiniti socialne pravice in davčne olajšave za poklicne in vrhunske športnike ter da nam za to skupino športnikov ni mar, saj do uresničitve cilja, ki ga zasleduje trenutno veljavni zakon, oziroma do njegove implementacije sploh ni prišlo. Naj pri tem dodamo še pomanjkljivo zakonsko ureditev na področju športa, ki je posredno povezana tudi z aktualnim zakonskim predlogom. Zakon o športu iz leta 1998 je namreč star že skoraj 20 let in pomanjkljivo ureja status poklicnih in vrhunskih športnikov ter njihovo zaposlitveno strukturo, kar je povezano tudi z delovnopravno zakonodajo. Verjamemo, da bomo o novem športnem zakonu poslanci razpravljali in odločali čim prej ter da bo ponudil odgovor tudi na nekatera še vedno odprta vprašanja, povezana s predlogom zakona, o katerem bomo odločali danes. Tudi iz teh razlogov je bila na seji Odbora za izobraževanje, znanost, šport in mladino predlagana in sprejeta dopolnitev glede zamika začetka uporabe predlaganega zakona. Rok od objave do uveljavitve zakona je namenjen temu, da se naslovljenci seznanijo z novim pravnimi normami in da se izvajalci zakona pripravijo na njegovo implementacijo. Glede na to, da se trenutno veljavni zakon ne more izvajati in glede na kompleksnost zakonske materije, to ocenjujemo kot smiselno in potrebno odločitev. V Poslanski skupini SMC smo že ob sprejetju novele trenutno veljavnega zakona v mesecu juniju, s katero smo podaljšali rok za oblikovanje sklada premostitvenega zavarovanja, v stališču pojasnili, da si ne želimo mačehovskega odnosa države do športa, za katerega verjamemo, da mora biti polje delovanja vsake odgovorne oblasti, in sicer zaradi prepomembnih funkcij, ki jih ima za družbo kot celoto. Pomembno je pozdraviti tudi napore Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport za pripravo takega zakona, ki bo omogočal ustrezno umeščenost zakonske vsebine v pravni red Republike Slovenije ter ki na drugi strani odpravlja nekaj odprtih vprašanj trenutno veljavnega zakona. Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov bomo zato v Poslanski skupini SMC tudi podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Andrej Čuš.
Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Pred nami je še ena novela Zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. V bistvu gre zgolj za nadgradnjo že obstoječega oziroma veljavnega zakona, ki je bil nazadnje sprejet v juniju, in nadgradnja zakona, ki je bil sprejet na zadnji seji državnega zbora prejšnjega sklica. Moram povedati, da smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke že takrat pristopili med pobudnike in sopodpisnike predloga zakona, ki je nastal v civilni družbi na pobudo slovenskih športnic in športnikov, saj ocenjujemo, da je država na področju športa zaspala oziroma nismo imeli neke strateško definirane in načrtne športne politike vse od osamosvojitve naprej. Glede na amandmaje, ki so bili vloženi do obravnave te točke, ugotavljam, da so se strasti po petkovi seji odbora nekoliko umirile in da vse kaže na to, da bo politika stopila skupaj in prisluhnila potrebam slovenskih športnic in športnikom ter jim pomagala z ustvarjanjem boljših pogojev za prihodnost. Moram povedati, da smo v Poslanski skupini SDS, ko smo bili sopodpisniki prvega predloga zakona, pričakovali, da bo enotnost v Državnem zboru nekoliko večja, ne pa, da se moramo v bistvu za to kregati in boriti, ker so slovenski športniki prvi in najboljši promotorji države na svetu, po tem smo nekako najbolj prepoznavni, in menimo, da država stori premalo. Športnikom je treba prisluhniti in jim pomagati iz več razlogov. Prvi je zagotovo ta rezultatski, imamo že nekako moralno obvezo, ko kak športnik doseže dober rezultat, se vsi politiki, vse politične stranke čestitajo, se želijo slišati z njimi, ko pa je treba nekaj narediti, pa se na to, žal, pozabi. Kariera športnika tudi žal ne more trajati vse življenje, tako da je to drug problem, zaradi česar podpiramo ta predlog zakona. Kot tretje, športnikom je treba omogočiti boljšo integracijo v družbo in življenje po koncu kariere. Moram povedati, da sem v zadnjih dneh, čeprav v petek žal nisem mogel prisostvovati seji odbora, ker sem bil v tujini, zasledil v javnosti tudi včeraj veliko kritik s strani športnih funkcionarjev. Spoštovane kolegice in kolegi, moram povedati, da gre za tako imenovano športno elito, ki pa je del problema in ne del rešitve, saj je slovenski šport v prostem padu že kar nekaj let. Dokler bodo ti isti ljudje vodili politiko na področju športa, si težko obetamo spremembe na boljše. Kot član Odbora za kulturo moram povedati, da velikokrat v javnosti slišim kreganje, pozivanje k povečanju proračunskih sredstev za kulturo, kar je seveda prav in legitimno, ko se pa nižajo sredstva v proračunu za šport, pa le redko koga slišim, da bi se izpostavil in povedal, kar komu gre. In tudi tu sem pogrešal večji angažma Državnega zbora. Poglejte, športna infrastruktura je v Sloveniji v povprečju stara 37 let, v proračunu za leto 2016 pa bomo namenili zgolj 100 tisoč evrov. Zdaj tako imenovana športna elita, o kateri sem že večkrat govoril v Državnem zboru, usmerja velika finančna sredstva tudi prek koncesijskih sredstev od iger na srečo. V pripravi je tudi novela Zakona o igrah na srečo, ki namesto da bi odprla trg drugim ponudnikom, ustvarja še večji monopol, kot ga imamo že danes. Vse te mahinacije, ki se trenutno dogajajo na Ministrstvu za finance, bo treba enkrat odpreti javnosti, jih predstaviti v Državnem zboru v sklopu zakonodajnega postopka in povedati ljudem to, kar jim gre. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo še naprej opozarjali na probleme v slovenskem športu, s katerimi se soočamo vsakodnevno. Seveda pa bomo šli naproti reševanju problematike in podprli predlog zakona. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Peter Vilfan.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana ministrica z ekipo, kolegice in kolegi! Uvodoma naj povem, da Poslanska skupina Desus v prejšnjem mandatu tega zakona ni podprla. Poleg vsebinskih zadržkov je Poslanska skupina Desus takratnemu predlogu zakona nasprotovala tudi zato, ker je dvomila, da bo zakon lahko ob vseh nedoslednostih, nejasnostih in pomanjkljivostih z vidika ustavnopravne, sistemske in nomotehnične narave sploh uspešno implementiran v praksi. Kljub obsežnemu amandmiranju tako na matičnem delovnem telesu kot na plenarni obravnavi ob drugem in tretjem branju zakona žal ni bil pripravljen tako, da bi ga bilo možno izvajati. No, to se je pozneje tudi potrdilo, in sicer tako, da smo letos junija s spremembo zakona podaljšali rok za oblikovanje sklada premostitvenega zavarovanja poklicnih športnikov. Poslanska skupina Desus je podaljšanje roka podprla, smo pa opozorili, da pričakujemo ustrezno in celovito noveliranje zakona, ki naj omogoči zaživitev zakona v praksi. Danes je po mnogih zapletih pred nami dopolnjeno besedilo predloga zakona, nad katerim pa še vedno ne moremo biti povsem navdušeni, še manj pa dejansko stopiti pred športnike in jim zagotoviti, da je to pa zdaj prava stvar, ki jim bo omogočila varno in uspešno premostitveno obdobje po koncu njihove športne kariere. V Poslanski skupini Desus se zelo dobro zavedamo pomena slovenskega športa in izjemnih športnih rezultatov, ki so jih naši športniki dosegali že v času bivše države, danes pa so v naši samostojni državi uspehi glede na našo majhnost še boljši, še večji, še odmevnejši. Seveda v prvi vrsti zaradi njihovega izjemnega truda, marljivosti in volje. Zato je, zavedajoč se vseh pomanjkljivosti na področju športne sfere, nujno urediti to področje s temeljno oziroma krovno zakonodajo, to pa je Zakon o športu. Ni treba posebej opozarjati, da je zastarela zakonodaja slaba popotnica našim športnikom, pa tudi v kontekstu danes obravnavanega predloga zakona je nov zakon o športu nujno potreben. Tako sta za uspešno izvajanje premostitvenega zavarovanja športnikov ključnega pomena opredelitev javnega interesa na področju športa in opredelitev športnih statusov posameznikov kot tudi ureditev razmerij med športniki in športnimi društvi in ne nazadnje tudi samo financiranje področja športa. Po naši oceni je odločitev o podaljšanju časovnice za začetek uporabe zakona smiselna tudi zato, da se v tem vmesnem času, če bi uspeli sprejeti nov zakon o športu, morebiti popravijo tudi vsa tista določila zakona, ki so v tem trenutku še sporna in po drugi strani niti ne ustrezajo dejanskemu stanju v športu glede delovnopravnega vidika. S prolongacijo časovnega vidika začetka uporabe zakona, ki sicer po zagotovilu Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport in ostalih deležnikov oziroma nosilcev pristojnosti, tukaj mislim predvsem na Kapitalsko družbo kot upravljavca premostitvenega sklada, lahko sedaj končno zaživi z vidika delovanja sklada, bomo po naši oceni lahko prispevali k boljši implementaciji samega vsebinskega namena zakona. To pa je zagotavljanje neke prehodne socialne varnosti športnikom po zaključku njihove aktivne športne kariere. V tem odloženem času do začetka uporabe zakona je nujno, da se v okviru izobraževanj in seminarjev, ki naj jih izvede Sindikat športnikov, tisti, ki se jih zakon dotika, dobro seznanijo z vsebino zakona, da se pripravijo ustrezne kolektivne pogodbe s posameznimi športnimi zvezami in da se aktualna razmerja športnikov ustrezno prilagodijo, tako da bodo imeli športniki možnost vključevanja se v to novo njim namenjeno zavarovanje v čim večjem številu. Kljub temu da v Poslanski skupini Desus niso vsi ravno navdušeni nad določili tega zakona, pa ga bomo v Poslanski skupini Desus podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demogratov, zanjo gospod Škoberne.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana ministric,. kolegice in kolegi! O športu smo v zadnjih dveh mesecih veliko govorili v tej hiši še posebej v luči sprejemanja proračuna. Vsakič, ko dosežemo izjemen in pomemben rezultat, je to ne glede na obstoječo agendo glavna tema tudi v državnem zboru. Ko so slovenski odbojkarji dosegli izjemen rezultat, smo se skupaj z njimi veselili in smo skupaj z vsemi navijači delili mnenje, da je slovenski šport hkrati promotor, hkrati vzgled in hkrati ena izmed pomembnih gospodarskih panog, ki jo moramo v državi podpreti in ji moramo v državi ponuditi dodatno podporo, zato da bo lahko uresničila potencial, ki ga kot gospodarska panoga ima. Hkrati se v državnem zboru soočamo s tem, da sprejemamo zakone, ki so na eni strani populistični, na drugi strani neizvedljivi. Eden izmed primerov tovrstne zakonodaje je Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, ki je bil sprejet kot poslanski zakon in ga danes že drugič v novem sklicu državnega zbora obravnavamo kot enega izmed neizvedljivih ali neuresničljivih zakonodajnih ukrepov, ki ga je sprejel državni zbor. Izjemno pomembno pri tem je, da ne govorimo o tem, da želimo zakon terminirati, ampak da iščemo rešitve, kako vendarle urediti status poklicnih športnikov, status panoge, v kateri ljudje delajo krajše delovno obdobje, vendar na nek način za polno poklicno delovno dobo. Seveda si vsi želimo, da bi se tudi skozi šport, profesionalni in poklicni, bilo mogoče eksistenčno preskrbeti za celotno delovno dobo in da bi bilo mogoče ne glede na skrajšano profesionalno delovno obdobje doseči ustrezen eksistenčni standard, pokojnino in socialno vključenost po koncu profesionalne športne kariere. Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport je že pri prvi obravnavi v novem sklicu povedalo, da želi izboljšati predlog, da išče nove rešitve in da predvsem potrebuje zakon, ki bo naslovil vse profesionalne in poklicne športnike v Republiki Sloveniji. Temu sledimo tudi s to novelo in s podaljšanjem, ki nam omogoča, da skupaj najdemo rešitev, ki bo dejansko lahko omogočila dolgoročni razvoj in stabilnost športa kot delovne in gospodarske panoge. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo zato predlog podprli v upanju, da se v letu dni ne bomo ponovno srečali z vprašanjem, ali je zakon izvedljiv ali ni izvedljiv, temveč zgolj z vprašanjem, kako lahko obstoječi izvedljiv in delujoč predlog dopolnimo tako, da bo slovenski šport imel možnost, da konkurenčno in razvojno nastopa na globalnem tržišču športa in da imajo slovenske športnice in športniki enakopraven položaj in možnost osebnega ter kariernega razvoja enako kakor tudi druge poklicne in profesionalne panoge. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pri noveli Zakona premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov je vlada Mira Cerarja ponovno pokazala svoj pravi obraz. Razplet v zadnjih desetih dneh je bil zelo ilustrativen in lahko služi kot ponazoritev splošnega delovanja te koalicije. Vlada je ta nesrečni zakon podedovala. Že od nastanka, ki so mu botrovali gospod Kavtičnik iz Pozitivne Slovenije, s podporo poslancev z desnice, je jasno, da je zakon slab in da ga ni mogoče izvajati, pa še za povrhu da je socialno nepravičen. Vlada se je kljub temu odločila zakon ne le ohraniti, ampak ga napraviti za operativnega. Dobili smo kršenje postopkov in načel pravne države, zmedo in kaos ter poslabšanje situacije za tiste, ki jih zakon zadeva, v tem primeru športnike. Popolnoma enako kot pri slabi banki, fiskalnem pravilu ali privatizaciji. Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov razgalja vso nesposobnost, neučinkovitost in neoliberalno zaslepljenost Vlade na čelu s Stranko modernega centra. Treba je na hitro ponoviti kronologijo. V juniju ste veljavnost zakona podaljšali, da bi vmes pripravili popravke, čeprav je bilo jasno, da zakona, ki je v načelih tako zgrešen, ni moč popraviti. Nato ste spremembe pacali tako dolgo, da novelo zakona, ne gre za majhne popravke, ampak za spremembe, ki bi jih morali podrobno predebatirati, zdaj na silo po nujnem postopku spravljate skozi parlament. Najbolj bizaren trenutek se je zgodil pri obravnavi na odboru, kjer ste stranke koalicije pripravile amandmaje, ki naj bi spremenili naslov novele v Zakon o razveljavitvi zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov, pred tem pa naj bi črtali vse člene 3–48, in to na čelu s stranko, ki kot glavno politično zavezo ponuja spoštovanje pravne države. Dobesedno čez vikend pa ste si premislili in očitno je zakon spet postal dovolj dober, da bo danes izglasovan. Dodali ste še določbo, da bo zakon začel veljati septembra 2016, zato da bi vmes spet lahko spreminjali zakon. To je pač parlamentarna farsa, kolegice in kolegi. Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov naj bi urejal socialno varnost športnikov. To seveda kot marsikaj drugega ne drži. V socialno varnost vključujejo delovnopravne, zdravstvene, stanovanjske, izobraževalne in druge vidike. Premostitveni sklad, ki ga zakon poskuša vzpostaviti, pa je davčno stimuliran varčevalni sklad, ki je po vrhu vsega namenjen v najboljšem primeru nekaj sto športnikom, prav možno pa je, da bo ta številka še manjša. Najbolj bo seveda koristil tistim športnikom, ki zaslužijo dovolj. To pa je najbolj povezano z atraktivnostjo posamezne panoge. Hkrati pa lahko celo ogrozi obstoj nekaterih klubov v najtežjem položaju. Zakon ne temelji na načelih vzajemnosti in solidarnosti, ki sta temeljna principa sistema socialne varnosti. V tem primeru je nevaren precedens. Hkrati pa je treba omeniti, da je ustavno sporen, saj neenako obravnava športnike. Določitev zavarovancev je namreč zelo ozka, ne upoštevna dejanskega ekonomskega in socialnega stanja športnikov. Pogodbe o zaposlitvi so izjemno redke, saj je poklicni šport zelo prekariziran, ponekod pa je tudi delno amaterski oziroma polamaterski, večina dohodkov pa temelji na pogodbah civilnega prava. Druga možnost za vstop v premostitveni sklad, to je naziv vrhunskega športnika, pa je omejujoča za marsikatere panoge. Zakon torej ne upošteva socialnega položaja športnikov, še več, če se bo v tej obliki uveljavil, bo še utrjeval neenakost, ki je tudi v športu tako kot v vsej naši družbi iz dneva v dan večja. Ob vsem naštetem in izrečenem je jasno, da v Združeni levici zakona ne bomo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica z ekipo, gospod minister, drage kolegice in kolegi! Slovenci smo en čuden narod. Čuden je seveda superlativ. V tem 25-letnem obdobju naše samostojne države si pogosto postavljamo vprašanje, kdo so naši najboljši ambasadorji. Seveda so tudi tisti, ki to delajo po poklicni poti, to so naši diplomati. Ampak vse pogosteje je resničen odgovor ta, da so naši najboljši ambasadorji naši, slovenski vrhunski športniki. Dejstvo je, da so največ pravzaprav naredili za promocijo naše mlade slovenske države. Ta čudnost slovenskega naroda je pa v tem, da nekako ne razumemo, da po naravnih zakonih vrhunski športnik ne more biti vrhunski do svojega, recimo, 80. leta starosti. Se pravi, da je treba poiskati neke zakonske rešitve, na nek način jim dati priznanje za njihovo ambasadorstvo Ampak tu nam, kolegice in kolegi, ne gre dobro od rok. Mea culpa, lahko vsak izmed nas reče. Pa je zadeva pravzaprav tako preprosta, kot je preprost stari rimski rek Mensana in corpore sano. Zdrav duh v zdravem telesu. Krščanski demokrati smo lani prispevali svoje podpise k prvemu predlogu zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. Vlada Republike Slovenije je takrat nasprotovala predlogu zakona, z utemeljitvijo, da zelo odstopa od vsakršne primerljive pravne ureditve v Republiki Sloveniji, pri čemer so njegove določbe nejasne, nepopolne in deloma med seboj nasprotujoče. Vlada Republike Slovenije danes trdi, da je ravno to vzrok, da je treba sprejeti novelo oziroma novi zakon, ki ga danes obravnavamo. Težava je v tem, da Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora Republike Slovenije v svojem mnenju navaja, da tudi ta novi zakon ni dovolj dobro napisan. Izražajo celo bojazen o samem konceptu zakona. Po njihovem mnenju se zastavlja vprašanje skladnosti med namenom zakona in njegovo vsebino. Pripombe pa so na seji odbora izpostavili tudi Kapitalska družba in nekateri drugi deležniki, ki naj bi sodelovali. Škoda, da je dober namen zakona ponovno pokvarjen s slabo pripravljenim besedilom. Težko se je znajti v tej množici pripomb, amandmajev in različnih pogledov na rešitve, ki jih predlagajo. Pa vendar je naš skupni cilj tako preprost, kot je preprost že citirani izrek Mensana in corpore sano. Krščanski demokrati omenjeni predlog zakona podpiramo, saj želi športnikom zagotoviti sredstva v času, ko se po zaključku športne kariere vključujejo v življenje, ko jim šport ne bo več predstavljal osnovnega oziroma temeljnega vira zaslužka. S tem bi se jim omogočil manj stresni prehod v novi način življenja. Vlada Republike Slovenije pa je po našem mnenju odgovorna, da pripravi takšno besedilo zakona, ki bo usklajeno z ostalo zakonodajo in bo tudi pravno-nomotehnično pravilno. To je naša dolžnost, kolegice in kolegi, ja, to je naša dolžnost do športnic in športnikov, na katere smo vsi tako ponosni, z njimi pa se ob uspehih zelo radi fotografirajo tudi člani Vlade. Poslanci Nove Slovenije bomo Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov, jasno, podprli.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 11. člen in amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Vsem dobro jutro in dober dan, glede na to, da smo se danes že videli zgodaj zjutraj! Pri amandmajih, ki so vloženi, vsi vemo, da gre za več ali manj nomotehnične amandmaje in zato pri tem enajstem amandmaju, kjer so danes, lahko že sedaj povem, da ga ne bom podprl. Ne bom pa podprl niti zakona kot takega. Dejstvo je, da so nekateri danes govorili o elitizmu, najbolj grozno pa je, ko nekdo, ki je iz skupine elitistov, govori o drugih elitistih. In to se mi zdi nedostojno. Kar je pa bolj pomembno, pa je, da je ta zakon v resnici škodljiv. Škodljiv je za športna društva, ker bo pripeljal do tega, da bodo športna društva imela še manj denarja. Zadnjih pet let imajo proračune vsi slovenski športni klubi vsako leto manjše. Zaradi tega ga ne bodo imeli nič več. Torej govorimo o tem, da bo samo mala skupina športnikov, in to tisti, ki največ zaslužijo, dobila specialno nagrado. To pa je, da bodo oproščeni davka na kapital, ki ga bodo ustvarjali. In to je vse, o čemer ta zakon govori. To ve vlada, to ve večina poslancev v tem parlamentu, ampak zaradi strahu pred tako imenovanimi športniki, ki dajejo ime slovenskemu prostoru, si danes nihče ne upa spremeniti. Majhen poizkus je bil prejšnji teden na odboru, ko ste prišli z amandmajem oziroma s predlogom za spremembo imena naslova, da bi spremenili in ukinili ta zakon, ker ste vedeli, da ta zakon v resnici v praksi sploh ni izvedljiv. To ste vedeli, ampak vas je Zakonodajno-pravna služba opozorila, da to morate narediti z novim postopkom in niste imeli te moči, čeprav se je v tem parlamentu to že zgodilo in smo že na ta način zakone ugasnili, da bi popravili napako prejšnjega mandata. Niti v prejšnjem mandatu tega nisem sprejel in podprl iz preprostega razloga, ker zakon ni izvedljiv. Je pa še en problem. Z vidika ustavnosti, če 14. člen Ustave govori zelo jasno, da smo pred zakonom vsi enaki, ne vem, zakaj mora 50 od 100 športnikov imeti poseben status v državi in imeti neobdavčen del prihodkov, ki ga ustvari s svojim delom. Ne vem, zakaj ta razlika. Zakaj ne vsi enako? Kar je najbolj žalostno, vsi se sklicujemo na šport. Večina športnikov od tega ne bo imela nič, ker večina športnikov nima tako velikih dohodkov. Zato se mi zdi danes perverzno govoriti o tem, kako bo šport blazno profitiral. Ministrica, vam pa nasvet, eno leto imate časa. Jaz vem, da niste vi odgovorni za ta zakon, dobili ste ga v roke, sedaj morate nekaj narediti. Eno leto imate časa, da pripravite nov postopek, zakon, s katerim boste ta zakon ukinili. Če je kaj smelosti do športa, potem pripravite nekaj, kar bo dejansko športu koristilo kot celoti. Ne pa samo majhni skupini športnikov. Tukaj je prevladala samo moč, ne civilne družbe, ampak sindikata, ki je sprovociral in izkoristil možnost v prejšnjem mandatu, kot je rekel pred menoj poslanec, v zadnjem mandatu na zadnji seji s poslanci, ki jim je pravzaprav bilo že čisto vseeno, kaj se bo v resnici dogajalo, in so nedomišljeno v resnici dali v postopek zakon, ki je v resnici pripeljal do problemov, ki jih imamo danes na mizi. Ne prejšnja vlada, ne sedanja vlada tega v resnici ni podprla oziroma ne more podpirati – vsaj notranje, pri sebi, ko ima pravzaprav razčiščene pojme, da je stvar neizvedljiva. Kad, če bi imel kaj moči in če bi imel kaj poguma, bi po resnici povedal, da bo zaradi tega sklada imel na koncu izgubo. Davkoplačevalci pa bomo več plačevali iz proračuna za pokojnine, ker bo Kad manj dajal za tiste pokojnine, ker bo tukaj moral dajati na stran za nekaj, kar nekomu ne sodi. Šport se ureja drugače, ampak res drugače. Na takšen način, kot to delamo s tem zakonom, je nedostojno in dušebrižno. S tem kažemo, da se v resnici bojimo javnosti, ker javnost ne razume, kaj sprejemamo danes v tem državnem zboru. Če imate kaj poguma, ministrica, naredite to, imate eno leto časa. Prepričajte tiste, ki se na to spoznajo, da to ne sme ostati tako. Jaz mojim športnikom v mojem klubu ne znam razložiti, zakaj nekateri ne bodo imeli nikoli možnosti vplačevati v ta sklad. Manjšina pa, če se bo odločila. Zanimivo je, športniki bi že danes lahko ustanovili tak sklad, pa ga nikoli niso. Zakaj? Ker ne bi bili oproščeni davka. In to je ključ vsega. Hvala.
Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Verjamem, da je dobršen del argumentacijskega bistva povzel Jani, čeprav ne navija za Maribor, kljub temu. Ker nisem po izobrazbi pravnik, ker sem šolan na analitičnih disciplinah, v osnovi sem naravoslovno-matematični tehnik, me zanimajo številke. In ko smo se šli malo na seji matičnega telesa pogovarjat o tem, sem hotel vedeti, koliko bo teh športnikov. Kar me je motilo na sami seji, debata se je zelo hitro zožila samo na vrhunske športnike, ne na to kar pravi zakon ki ga noveliramo. Potem so me podučili iz resornega ministrstva, da je trenutno registriranih vrhunskih športnic in športnikov v Sloveniji tisoč 108. Potem smo se nekako pogovarjali naprej in eden bolj vidnih sindikalistov na področju športa je povedal, da bi v to shemo plačevalo verjetno okrog 100 od njih, pa nekaj fuzbalerjev, pa 10 hokejistov, pa 30 rokometašev. Potem pa se nekako zgodba neha. Spet imamo neko zgodbo, ko na tej, če hočete, pravnoformalni politični protokolarni ravni lahko citiramo latinske izraze, lahko citiramo kaj drugega, nekaj rešujemo, v bistvu pa dejansko ne rešujemo. Poglejte, če gremo gledat našo prvo nogometno ligo, se skoraj ne zgodi leto, da je nek klub pred bankrotom, potem pa beremo v časopisih, na primer lani ali predlani, kako fantje ne dobijo denarja, da bi si avto natankali, da bi šli na trening. Če se sedaj hočemo resno ukvarjati s problematiko športa, bi mogoče bil prvi vsebinski razmislek, da to ne bo več neka pritiklina na nekem ministrstvu, ki pokriva skoraj vse živo in je definitivno preobsežno. Jaz bi sam šport dal pod kulturo, izhajajoč iz tega, kar je poslanec iz Nove Slovenije govoril. Če malo bolj resno govorim kot starš, bi dal v ustavni zakon, da se profesionalni šport do polnoletnosti prepove, ker profesionalni šport od zgodnjega najstništva naprej pomeni zdravstveno hendikepirano osebo. Kakorkoli že obračamo, tako je. Če se radi slikamo, če radi to sprejemamo, dajmo sprejemati tudi posledice in to ustrezno reševati. Ko sem spraševal Kadovce, koliko bo teh vplačil, kaj bo, kako bo, mi niso znali nič povedati. Ko sem jih spraševal to, kar je Jani sedaj povedal, mi niso hoteli povedati. Direktor Kada mi je samo povedal, da so – ne vem, moral bi pogledati magnetogram – zdi se mi 40 tisoč evrov dali v neko računalniško opremo za to, 80 tisoč evrov jih bo pa vse stalo logistično, ali pa je bilo obratno. Skratka, 120 tisoč evrov, da se bo to nekako uredilo. Glede na neko situacijo v športu, glede na padanje sponzorskega denarja, bo verjetno presečišče teh ljudi še nekoliko nižje, še nekoliko manjše. Na formalni ravni bomo rekli, "poglejte, super fantje in dekleta, saj smo vam to uredili", dejansko pa ne bomo uredili nič. Kot profesor imam kar nekaj ljudi, ki so bili vrhunski športniki do neke starosti, lahko odkrito priznam, da so ti ljudje navajeni delati. To so potem tudi perfektni študentje, vse v roku naredijo, z najvišjimi ocenami običajno. Ampak ko se pogovarjamo o tej karieri profesionalnih športnikov, mi večinoma potožijo, da je to en globok minus. Pa če bi pogledali še vložke staršev, pa obrestno obrestni račun, zelo zelo globok minus. In to je usoda velike večine naših športnic in športnikov in s tem se bi morali ukvarjati. Na seji odbora sem povedal, pred časom sem na morju srečal enega od legend jugoslovanskega vaterpola. Včasih je bila večina vaterpolistov, govorim o gospodih, ki lezejo priti sedemdesetim, skoraj polovica, zlasti v zagrebških klubih, je bila diplomiranih pravnikov in so bili potem tudi uspešni na tem področju. Upal bi si cinično reči, da celo bolj uspešni kot pravniki, ki sedijo v tem sklicu državnega zbora. In resne panožne zveze se ukvarjajo in govorijo o tem. To je izhod, da znotraj profesionalne športne kariere – pa to govorim tudi zaradi tega, ker dokler je šport v ministrstvu, ki se ukvarja z izobraževanjem, se to naredi. Ena od petih najboljših mladih rokometašic na svetu je osebno meni kot predstojniku katedre poslala mail, da bi rada na daljavo študirala na FDV smer, katere predstojnik katedre sem bil. In ko sem to začel razlagati našim na faksu – tudi zaradi tega me ne bodo nazaj "na šiht" vzeli – so rekli, "uh, Franjo, saj dobro razmišljaš, ampak mi smo prestar kolektiv za to." Zakaj vam to govorim? Ne zaradi tega, da bi FDV "tunkal", ampak zaradi tega ker mi ne gremo v tovrstni razmislek. Pa tudi če pustimo ob strani, resorna ministrica to obvlada, kako dobra reklama bi bila to za faks, navsezadnje, a veste, vsakič, tretjič bi rekli, pa ne bom imenoval te dame, študira gor in dol. To so neke zadeve, katerim se neke resne družbe, ki se hočejo z reševanjem problematike športa in športnikov srednjeročno in dolgoročno ukvarjati, posvečajo. Na takšen način, kakor mi rešujemo, brez tovrstnih razmislekov, v bistvu ne boste naredili skoraj ničesar. Pa še ti ljudje, ki bi vplačevali, bodo raje vplačevali v kaj drugega. Pa še ti vrhunski športniki, evo, NK Maribor, ko se uvrstijo v ligo prvakov, ko dobijo neke peneze, ti ljudje tudi morajo najprej poskrbeti za neko osnovno infrastrukturo. Kar nekaj teh nogometašev si je s tem denarjem šlo reševat stanovanjsko vprašanje, vem iz prve roke. Tudi če bi bil jaz uspešen športnik, bi s takim prilivom denarja trenutno ta denar raje vložil v kmetijska zemljišča v Veliki Britaniji, ker je to ena od bolj donosnih zadev trenutno. To vem, čeprav sem nemarksistični združeni levičar. Tako da ta shema ne bo pila vode, kot je Jani povedal, ta shema bo delala minus, mi se bomo pa delali, kako smo nekaj dobrega naredili, v bistvu pa nismo. Upam, da dobronamerno to, kar sem rekel, nekdo posluša, in bomo šli zadevo reševat nekako bolj premišljeno, dolgoročno navsezadnje, ker smo tudi odgovorni, zlasti tisti, ki se zelo radi slikate s športnicami in športniki. Saj veste, kaj je bilo preteklo sredo, sem v Parlament-baru tam edini malo "špegal", kako igra naša odbojkarska reprezentanca, čez tri dni ste bili pa vsi vrhunski strokovnjaki za odbojko, če že ne selektorji. Dajmo malo resnosti pokazati, dajmo igrati resnega libera in rešiti to problematiko. Hvala za besedo.
Besedo ima gospod Andrej Čuš.
Hvala za besedo. Delim skrb in mnenje tistih, ki pravite, da je treba nekaj narediti, lahko rečemo, pri glavi, kar je krovni Zakon o športu. Ampak ko se pogovarjamo o spremembah Zakona o športu, ne samo da ta zakon zamuja, tudi dvomim, da bo sploh v praksi prinesel kaj pozitivnega in dobrega. Strinjam se tudi s tistimi, ki delite skrb zaradi vse večjega padanja finančnih sredstev za šport. Financiranje športa v Sloveniji je trenutno v 70 % odvisno od proračunov lokalnih skupnosti. Vsi vemo, da se že zadnjih nekaj let, približno 10 let se močno nižajo finančna sredstva lokalnih skupnosti. Lokalne skupnosti pa največ krčijo predvsem na področju družbenih dejavnosti. Tu vidimo predvsem področje mladine, športa, kulture, izobraževanja, in ta trend je zelo zaskrbljujoč. Država v bistvu prispeva k financiranju športa 15 %, 15 % so tudi evropska sredstva. Sam dajem pobudo, da bi skušali v novi finančni perspektivi bolje počrpati sredstva tudi na področju športa. Vemo, tudi sam sem se pozanimal, možno bo črpati in je že možno črpati finančna sredstva v okviru programa Erasmus Plus, vendar pa, žal, naša društva in civilna družba, ki se ukvarja s športom, o tem ve zelo malo, ker je informiranje države zelo slabo. In še bi lahko našteval. Bilo je v tej razpravi o amandmaju tudi kar nekaj splošne razprave. Prej smo bili omejeni na zgolj 5 minut, bi pa vseeno rad povedal, ne bi se rad spuščal na osebni nivo, sam seveda razumem in pa do neke mere sprejemam pomisleke nekaterih nasprotnikov tega zakona, tudi gospoda Möderndorferja, saj on vodi enega izmed boljših slovenskih športnih klubov, in vem, da boste s sprejetjem tega zakona imeli nekaj dela. Treba bo urediti stvari, da bodo pile vodo na papirju, da bo status športnikov zagotovljen, da bo delovanje transparentno. Transparentnost v športu tudi sam podpiram. Je pa treba povedati, da ta zakon, ki ga imamo na mizi in v postopku sprejemanja, je mednarodno gledano edina možna neka zakonodajna rešitev, ki jo lahko parlament ali pa vlada sploh za športnike storita. V drugih državah so podobni zakoni sprejeti, ne poznajo nobenih drugih rešitev. Edina druga rešitev, ki je poznana, je povečanje integralnih sredstev v proračunu za šport. Vemo pa, kakšen je predlog proračuna na področju športa za prihodnje dve leti. Ni ravno spodbuden ali pa v ponos. Jaz dojemam to kot enega od poskusov in pomembnih premikov naprej, pozitivnih, da naredimo nekaj za šport. Ne smemo pa pozabiti, da je po zahtevi bivšega resornega ministra tega dr. Lukšiča, ki je tudi povedal, no, da vidim te poklicne športnike in športnice, ki podpirajo ali pa si želijo sprejetje tega zakona, pa je v 14 dneh podpis podpore dalo kar 600 poklicnih športnikov. Tukaj ne bi sedaj govoril, da se kdo s kom pogovarja in da sploh ne vedo, kdo je kaj in kako stojijo stvari, ker so športniki sami povedali, ko so podprli ta zakon, da podpirajo te spremembe in da je treba nekaj narediti. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Najprej gospod Vilfan, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Kar se tiče tega zakona, ne bom ponavljal, kako in na kakšen način je bil ta zakon sprejet, bolj ali manj to vsi vemo, o tem smo oziroma ste tudi že govorili. Ta zakon ni socialni zakon. To je zakon, ki lahko nekemu določenemu krogu, nekemu določenemu številu športnikov omogoči neko socialno varnost v tistem prehodnem obdobju po koncu kariere, ko športnik išče novo življenjsko pot in novo kariero. To je dejansko bolj ene vrste varčevalna shema. Moram reči, da sem bil jaz na začetku sopodpisnik tega predloga, v nadaljnjem postopku v parlamentu sem imel veliko pripomb in dejansko ga v nekem trenutku nisem več podpiral. Pri samem sprejetju tukaj na plenarni seji pa takrat nisem bil poslanec Državnega zbora. Kakorkoli že, zakon je bil sprejet. Na osnovi tega je prišla tudi obveznost, da se zakon mora začeti izvajati. Junija meseca smo takrat preložili to izvajanje na 1. november. Jaz moram reči, da je ministrstvo, ministrica in še dve ministrstvi in vsi ostali vpleteni so tukaj vložili velik trud, da je ta zakon sedaj dobil tako obliko, da je izvedljiv. Vsebinsko je ostal bolj ali manj enak, tukaj nekih sprememb ni bilo. Šport je definitivno dejavnost, ki je zakonsko maksimalno podhranjena. Jaz od leta 2011, od kar sem v parlamentu, mi tukaj dejansko nismo govorili se mi zdi o športu, kaj šele o kakšnem zakonu. Sedaj prvič govorimo. Že ta razprava o tem zakonu, jaz upam, da bo spodbudila, da bomo v tem parlamentu kmalu govorili še o kakšnem novem zakonskem predlogu. Predvsem si želim, da bi čim prej tukaj v parlamentu govorili o zakonu o športu. Ta krovni zakon zakon o športu, ki ga športniki čakajo kot žejni vode, pa upam, da bo kmalu nared, da ga bomo lahko videli, prebrali in o njem razpravljali tudi tukaj v Državnem zboru. Ta krovni zakon o športu pa bo moral povedati tudi veliko tega o statusu športa v Sloveniji, o statusu športnih društev, klubov, ostalih organizacij športnic in športnikov, njihovem socialnem položaju, financiranju športa, infrastrukturi in še o marsičem. Vsi poslanci Državnega zbora, koalicija in opozicija, pravzaprav vsi skupaj moramo biti zelo pozorni, ko bomo dobili ta zakon v parlament, in narediti vse, da bomo dobili končno tak zakon, ki bo res v korist športnikov, ki bo res reševal te njihove probleme, njihov položaj in vse ostalo. Problem športa in športnikov je ta, da nikoli nismo znali stopiti skupaj. Nikoli nismo znali skupaj zagovarjati svojih stališč, svojih zahtev, svojih želja. Bom sedaj to primerjal s kulturo – pa ne da sedaj delam neko neposredno primerjavo med kulturo in športom, ampak kulturniki so vedno znali izraziti svoja stališča, zahteve, za njimi stati, zahtevati. Ko se je delil tisti proračunski kolač, je kultura vedno dobila lep del tistega kolača. Kar je zanimivo, oni so vedno, ne glede na to, katera vlada je bila, katerikoli minister ali ministrica, bili nezadovoljni. Očitno je to prava pot, je prav, da se tako ravna. Tega, še enkrat bom povedal, športniki nikoli nismo znali. Sedaj vam bom povedal primer. Pred nekaj meseci je ena mlada slovenska športnica bila na pripravah za svetovno prvenstvo in je v času teh priprav nekaj tednov pred začetkom prvenstva izvedela, da na enem izmed ministrstev, kjer naj bi dobila zaposlitev, te zaposlitve ne bi dobila, ker naj ne bi izpolnjevala pogojev – športne že, ampak menda ni imela končane srednje šole. Kaj je naredila ta športnica? Nič Nadaljevala je s pripravami, ni recimo gladovno stavkala, da bi prišla do te svoje, recimo temu, pravice, ampak je odšla na to prvenstvo in osvojila naslov svetovnega prvaka. Taki so in taki smo slovenski športniki. Zato jaz mislim, da je zelo pomembno, da končno pridemo do tega zakona o športu, da v tem zakonu tudi prepoznamo ta javni interes, da si šport in športniki zaslužijo posebej status, da si zaslužijo posebej zakon, morda tudi takega, kot je ta, ki ga danes tukaj obravnavamo. Hvala lepa.
Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Za rešitev socialnega položaja profesionalnih športnikov potrebujemo mehanizem, ki bo vzdržen, solidarnosten in bo redistributiven in bo navsezadnje odpravljal neenakost, ne pa neko neenakost znotraj športnih panog in posameznih športnikov še utrjeval. Še bolj pomembno pa je problematiko zagrabiti pri korenu, pri temeljih, se pravi pri sami organizaciji in razvoju športa pri nas. Nikakor pa ni pravilna pot naslavljanja problematike profesionalnega športa in športnikov z rokohitrstvom, ki ga izražajo ti amandmaji in ki ga izraža tudi sam zakon in potek priprave tega zakona. Moramo se zavedati, da profesionalni šport pri nas ni nikakor izjema pri ekonomskih in socialnih trendih, ki so sicer značilni za neoliberalizem slovenske družbe. Če danes pogledamo po vseh športnih panogah, bomo zelo hitro ugotovili, da je praktično vse profesionalne športnike doletela espeizacija. Drži, da je tista slika, ki jo dobimo prek medijev, in to slika uspešnih vrhunskih športnikov, ki tekmujejo, ki osvajajo kolajne na velikih spektakelskih prireditvah in so popularne figure v naših medijih, ampak hkrati spregledamo veliko večino profesionalnih športnikov, ki delajo, živijo zelo v težkih razmerah. Dohodkovna enakost pa tukaj narašča, je velika. Najbolj izpostavljeni športniki so dobro preskrbljeni, pogosto so deležni individualnih sponzoriranj in v mnogih primerih so zaposleni v javni upravi. Ta zadnji način omogoča, da imamo športniki plačane prispevke in s tem uživajo osnovno socialno varnost, seveda tista peščica. Je super, da je za te ljudi na tak način poskrbljeno, problem pa je, da vsi ostali športniki, ki so športni prekariat, ostajajo na suhem. Zato potrebujemo zakon, ki bo to neenakost odpravil in ki bo omogočil socialno varnost [[…]] [[znak za konec razprave]]
Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik za besedo. Spoštovana ministrica z ekipo, kolegi in kolegice! V Državnem zboru sprejemamo zakone za različne skupine, nekatere velike skupine, malo manjše, spreminjali smo zakone zaradi ene osebe, želeli ste spreminjati ustavo zaradi ene osebe. Danes pa se prepiramo o tem, ali je problem v Sloveniji v sto ali petsto, upam, da bomo nekoč lahko rekli tisoč poklicnih in vrhunskih športnikov. Ko dokončajo svojo športno kariero, so vrženi v prostor. Izhajam iz osebne izkušnje, imam dva mlajša brata, oba sta trkala na reprezentančne selekcije v ekipnih športih, ampak sta videla, da se morata nekako odločiti, ali vrhunski šport in kariera – če bo zdravje dalo, verjetno tja do 35. leta – ali pa šola, izobrazba in služba. Oba sta se odločila, na srečo ali na žalost – v svojem poklicu sta uspešna – za poklic in izobrazbo. Tako sta se odločila. Tisti pa, ki se odločijo za poklicni in vrhunski šport, se odrekajo vsak dan, zjutraj treningi, popoldne treningi, če so malo mlajši, cela družina trpi, družinski proračun. Ko so starejši v klubih, trpijo proračuni klubov, lokalne skupnosti financirajo njihove dvorane in tako naprej. Ampak njihova doba se slej ko prej, tudi zaradi zdravstvenih in starostnih naravnih pogojev, zaključi. Tako jaz resnično ne vidim nobenega problema, da če že politiki oziroma poslanci ne znamo poskrbeti za sebe oziroma poskrbimo eno leto po preteku svojega mandata, potem pa se nihče noče več z nami slikati, da poskrbimo vsaj za tiste vrhunske športnike, za katere med tednom, predvsem pa ob vikendih, ko so zaključni deli v ekipnih ali individualnih športih, ko navijamo in se potem čez teden z njimi želimo slikati na različnih prireditvah, da pa vsaj za te poskrbimo. In jaz upam, kljub temu da že tretjič spreminjamo rok uveljavitve glede tega premostitvenega sklada, da bo s 1. septembrom 2016 resnično zaživel in da bomo takrat vsi skupaj, predvsem ministrica kot najbolj odgovorna za področje športa, pa tudi mi, poslanci, poskrbeli, da bo že do 1. septembra 2016 čim več vrhunskih in poklicnih športnikov deležnih oziroma si bodo upali oziroma želeli vključiti v ta premostitveni sklad. Je pa dejstvo, da če hočemo poklicne in vrhunske športnike, rabimo poleg njihove volje, predvsem pa trme in uspehov, še nekatere druge pogoje. Jaz sem pri predlogu proračuna ministrici dal vsaj tri predloge, kako lahko v sodelovanju z ostalimi ministrstvi opravimo energetsko sanacijo športnih objektov. Upam, da bomo nekoč doživeli tudi obravnavo Zakona o igrah na srečo, da bomo morda še enkrat poskušali z Zakonom o točenju alkoholnih pijač pred, med in po športnih prireditvah. Seveda upam tudi, da boste podprli naš amandma, da se v proračunu za leti 2016 in 2017 več sredstev nameni za športno infrastrukturo. Pa tudi če enega ali pa dva državna ali pa regijska objekta obnovimo, morda lahko s tem zagotovimo enega novega Petra Vilfana, Primoža Kozmusa, Tino Maze, da ne naštevam naprej. Zelo sem vesel, da imamo danes ta zakon pred sabo. V petek so bili zelo slabi obeti. Upam, ministrica, da cenite tudi naše opozicijske besede, da smo preprečili, da v petek ne bi zaključili obravnave tega zakona, da smo si čez vikend malo časa vzeli, tako s podporo Sindikatov športnikov Slovenije, ministrstva, pa tudi Kapitalske družbe, ki bodo nosilci tega zakona, naredili ta zakon toliko sprejemljiv in užiten, da, kot sem rekel, s 1. septembrom 2016 ne bomo pred novo novelo zakona, ampak pred resnično zaživetim zakonom. Jaz tudi apeliram, glede na to, da tudi jaz spremljam normativni program dela Vlade, da bo Zakon o športu čim prej na naših klopeh. Upam, da ne držijo govorice o tistem, kdo ga pripravlja, upam, da se tisti, ki so mi dali te informacije, motijo, in da ga bodo pripravili tisti, ki imajo željo po dobrem zakonu o športu, ne pa po lastnih interesih, kajti zakon o športu mora biti v prvi vrsti namenjen športnikom in športnim trenerjem, ampak to takšnim trenerjem, ki dajejo svoj denar, da mlade in vrhunske športnike vzgajajo, ne pa tistim športnim funkcionarjem, ki v času različnih svetovnih prvenstev in olimpijskih iger najamejo jadrnice, da se potem lahko po uspehih slikajo s temi športniki, za katere do sedaj niso naredili nič oziroma so celo kakšen del kolača priškrnili za svoje lastne potrebe. Jaz bom podprl vse amandmaje. Tudi k 36. členu je zelo podoben amandma, ker verjamem, kot sem že rekel, vemo, kdo jih je pripravil, da bo ta zakon čim bolj užiten in čim bolj sprejemljiv. Resnično, ministrica, upam, da ne bomo pred 1. septembrom 2016 imeli še eno novelo zakona, ampak ustrezno reševanje poklicnih športnikov. Hvala.
Želi še kdo razpravljati o tem členu in amandmaju oziroma splošno, ker je to tista točka? Ne. Zaključujem razpravo glede tega amandmaja. Dajem v razpravo 36. člen ter amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo glede tega člena in tega amandmaja. V razpravo dajem 39. člen ter amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi glede tega kdo razpravljati? Tudi ne. Potem razpravo glede tega zaključujem. Končno dajem v razpravo 44. člen ter amandma Poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O SISTEMU PLAČ V JAVNEM SEKTORJU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlogu zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Gre za spremembo Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, predvsem zaradi uvrstitve predsednika Fiskalnega sveta in članov Fiskalnega sveta v plačne razrede, kjer je novost, da bo novoustanovljeni fiskalni svet lahko dejansko začel s svojim delom. Mi smo se v času priprave na to uvrstitev predvsem spraševali, kakšna je primerna uvrstitev v plačne razrede za ta delovna mesta in pri tem primerjali delovna mesta tako z različnimi organi, kot so varuh človekovih pravic, poslanci, ministri, državni sekretarji, pa tudi drugi organi. Skozi razpravo smo prišli do stališča, da je najbolj primerljiva uvrstitev glede na naravo dela Fiskalnega sveta z Računskim sodiščem, zato smo tudi v predlog sprememb zakona zapisali uvrstitev za predsednika Fiskalnega sveta v 64. plačni razred in za člane Fiskalnega sveta v 59. plačni razred. Kljub temu da Fiskalni svet kot tak sam ne sprejema nekih dokončnih odločitev, so pa njegova stališča izjemno pomembna za vodenje fiskalne politike so zelo vplivna, smatramo, da je pozicija tako predsednika kot članov Fiskalnega sveta v tej državi izjemno pomembna. Po drugi strani pa je zaradi finančnih posledic treba upoštevati tudi dejstvo, da se predvideva, da bodo funkcije opravljene s polovičnim delovnim časom, pa to ne zato, ker bi bile te funkcije manj zahtevne, ampak predvsem zato, ker predlagatelji tudi dela Fiskalnega sveta želijo ohraniti stik teh strokovnih oseb z delom na svojih rednih delovnih področjih, da bo na tak način njihovo odločanje tudi bolj kvalitetno. Kot rečeno, predlagamo uvrstitev predsednika Fiskalnega sveta v 64. plačni razred in članov Fiskalnega sveta v 59. plačni razred. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 11. seji 7. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom za obravnavo po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 35. redni seji 11. 9. 2015 sklenil, da se predlog obravnava po skrajšanem postopku. Odbor se je seznanil s predlogom zakona in z mnenjem Zakonodajno-pravne službe. K predlogu zakona so bili vloženi trije amandmaji, in sicer k 1. členu dva, Poslanske skupine SDS in Poslanske skupine Združene levice. Predstavnik predlagatelja minister za javno upravo je v uvodni dopolnitvi v obrazložitvi členov pojasnil, da gre v predlogu zakona zgolj za določitev nagrad predsedniku in članom Fiskalnega sveta, ustanovljenega z Zakonom o fiskalnem pravilu. Za predsednika Fiskalnega sveta je bila predvidena višina osnovne plače, ki je določena z 64. plačnim razredom, in za člana Fiskalnega sveta osnovna plača v višini, ki jo določa 59. plačni razred, pri upoštevanju dejstva, da sta člana Fiskalnega sveta zaposlena okvirno za 50 % polnega delovnega časa. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je opozorila na položaj in naravo fiskalnega sveta, ki je sicer v Zakonu o fiskalnem pravilu definiran kot samostojen in neodvisen državni organ, vendar glede na vsebino svojih pristojnosti in naravo delovanja ne presega koncepta posvetovalnega delovnega telesa. Izpostavilo je še uveljavitveno določbo, kjer je predlagan najkrajši možni vakacijski rok, ki odstopa od običajnega 15-dnevnega roka. Člani odbora iz vrst opozicijskih poslancev so se strinjali z mnenjem Zakonodajno-pravne službe o neskladju med funkcijo samega organa in njegovim vrednotenjem. Kot bolj sprejemljivo so predlagali, da bi bilo delo predsednika Fiskalnega sveta vrednoteno na ravni državnih sekretarjev, njegovih članov pa na ravni ministrov. V skladu z vloženimi amandmaji je bila izražena podpora uvrstitvi viceguvernerja in guvernerja Banke Slovenije v plačni sistem, kar bi po njihovem mnenju pripomoglo k vzpostavitvi njegove odgovornosti pri ravnanju z državnim premoženjem. Prav tako se niso strinjali s predlagateljevo obrazložitvijo višine plačnih razredov, z njihovim predvidenim polovičnim delovnim časom in naravo funkcije, ki naj bi po njihovem mnenju bila primerljiva s funkcijo članov Računskega sodišča in Vrhovnega sodišča. Člani odbora iz vrst koalicijskih poslancev so poudarili, da gre za samostojen in neodvisen nadzorni organ in posledično za pomembne odgovorne funkcije, ki zahtevajo strokovno usposobljenost in se jim predlagano vrednotenje omenjenih delovnih mest ne zdi sporno. Predstavnica Ministrstva za finance je v razpravi izražene pomisleke v zvezi z vrednotenjem dela predsednika in članov odbora še dodatno pojasnila, da je uvrstitev predsednika v 64. plačni razred in članov v 59. plačni razred predlagana po analogiji s strani Računskega sodišča zaradi med seboj primerljivih funkcij, medtem ko Računsko sodišče Slovenije naknadno ugotavlja ustrezno uporabo javnih sredstev, bo imel Fiskalni svet nalogo predhodno ugotavljati skladnost javnofinančne politike z ustavo. Zaradi prej omenjenih obsežnih nalog mora biti vrednotenje njihovega dela primerljivo z vrednotenjem dela članov Računskega sodišča in ne na ravni ministrstva, kot je bilo predlagano v razpravi. Odbor predlaganih amandmajev ni sprejel. Nato je glasoval o obeh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na to, da predlagani amandmaji niso bili sprejeti, odbor predlaga Državnemu zboru, naj zakon sprejme v predloženem besedilu.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Koleša.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, cenjeni navzoči, kolegi in kolegice, lepo vas pozdravljam! V preteklem letu delovanja tega sklica parlamenta smo zelo veliko časa posvetili sprejemanju enega ključnih dokumentov s področja finančne stabilizacije naše države, to je zakonu o fiskalnem pravilu, znotraj tega pa tudi o pomenu Fiskalnega sveta. Pravilno bi bilo, da se vsi strinjamo, da morajo biti predsednik in člani Fiskalnega sveta vrhunski strokovnjaki na svojem delovnem področju in morajo biti za to tudi ustrezno plačani. Ne smemo zanemariti, da bo Fiskalni svet kot predhodni nadzorni organ kot neodvisna avtoriteta izvajal naloge ugotavljanja skladnosti javnih financ s fiskalnim pravilom in pripravljal zelo poglobljene in strokovne ocene oziroma analize javnofinančne politike in bo s tem pomembno vplival na končno vsebino javnofinančne politike. Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki je pred nami, ureja določitev plačnega razreda za predsednika Fiskalnega sveta in člana Fiskalnega sveta s spremembo Priloge 3 Zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Za predsednika je določen 64. plačni razred, za člana pa 59. plačni razred. Sicer je v Zakonu o fiskalnem pravilu določeno, da so zaposleni za polovični delovni čas predvsem z namenom, da lahko še naprej opravljajo poklic na svojem delovnem področju. Ob sprejemanju veljavnega Zakona o sistemu plač v javnem sektorju je zakonodajalec med razlogi in cilji za sprejetje tega zakona navedel: "Določitev posamezne plače je odvisna od različnih dejavnikov, med njimi ovrednotenje zahtevnosti dela na podlagi zahtevane usposobljenosti, razmer na trgu delovne sile ter politične odločitve v posameznem primeru. Navedeni dejavniki se od skupine do skupine razlikujejo, saj pri določenih kategorijah na primer ni mogoče ugotavljati razmer na trgu delovne sile, saj primerljivih delovnih mest zasebni sektor ne pozna, na primer funkcionarji, in tako prevlada dejavnik politične odločitve. Pri drugih je primanjkljaj na trgu delovne sile tako visok, da določitev plače v skladu s skupnimi kriteriji ne omogoča pridobiti ustreznega kandidata za zaposlitev za to delovno mesto." In podobno. V praksi lahko tako delovanje javnega sektorja bistveno vpliva na poslabšanje kvalitete javnih storitev, saj togost določitve plač, ki temelji na pravičnosti in ustreznosti postavljenih kriterijev, povzroči zaposlovanje neustreznega kadra na prazna delovna mesta, med drugim oseb, ki nimajo ustrezne usposobljenosti za opravljanje nalog. Še posebej je to problematično z vidika zaposlovanja strokovnjakov ali drugih redkih kadrov, saj se je treba zavedati, da javni sektor za te kadre tekmuje z zasebnim sektorjem, ne le pasivno spremlja dogajanje v njem. Pri določitvi plačnega razreda za predsednika in člane Fiskalnega sveta je treba upoštevati vse navedene vidike: vrednotenje zahtevnosti dela in zahtevano ustrezno strokovno usposobljenost, pripravljenost strokovnjakov za zasedbo teh funkcij in upoštevanje, koliko takšnih strokovnjakov, ki izpolnjujejo pogoje za pripravljenost prevzeti odgovornost za opravljanje teh funkcij, sploh imamo. Določeni plačni razredi v predlogu zakona, ki so ga pripravili na Ministrstvu za javno upravo na predlog Ministrstva za finance, ki določa uvrstitev predsednika Fiskalnega sveta in člana Fiskalnega sveta po analogiji s člani Računskega sodišča, so po oceni Poslanske skupine SMC ustrezni in dvomi o ustreznosti določenih plačnih razredov za predsednika in člana Fiskalnega sveta, ki so bili izpostavljeni na seji matičnega telesa, neutemeljeni. Zato predlog dopolnitve Zakona o sistemu plač v javnem sektorju poslanci Stranke modernega centra podpiramo.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Anja Bah Žibert.
Spoštovani! Kadarkoli se odpre razprava o plačah v javnem sektorju, ta buri duhove in deli državljane. Del njih meni, da so plače prenizke, drugi del, da so te previsoke glede na stanje v državi. Če pogledamo na tiste, ki morajo živeti z najnižjim dohodkom, to je 560 evrov, in s to plačo poskrbeti še za družino, lahko se obrnemo tudi na uslužbence Državnega zborain vam bodo povedali, kako živijo, zagotovo ne moremo reči, da živijo dobro. Nasprotno. Živijo težko. Če pa na drugi strani pogledamo tiste, ki ob svojih plačah v javnem sektorju z različnimi honorarji služijo še nesramno vrtoglave zneske, bomo hitro na stališču, da za takšna plačila porabimo mnogo preveč. Naj spomnim, da je bilo v zadnjih letih iz javnega sektorja po podatkih Supervizorja za različne avtorske honorarje in podjemne pogodbe porabljenih kar 1,27 milijarde evrov, in to za neto zneske. Na primer, Stanislava Setnikar Cankar, nekdanja ministrica Stranke modernega centra, je z različnimi honorarji zaslužila na račun davkoplačevalcev več kot 600 tisoč evrov. Dr. Miro Cerar je s honorarji zaslužil blizu 400 tisoč evrov. Ali še bolj zaskrbljujoč podatek, ki je upravičeno razburil širšo javnost, da je Drago Kos v Novi Ljubljanski banki, ki so jo morali davkoplačevalci zaradi slabega in škodljivega delovanja že večkrat dokapitalizirati, v letu dni prejel 766 tisoč evrov oziroma v eni uri zasluži 218 evrov, kar pomeni, da samo v dveh urah zasluži najnižjo plačo, kot jo dobijo nekateri uslužbenci Državnega zbora. In kaj tokrat predlaga vlada dr. Mira Cerarja? Pred nami je novela Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, s katerim želi Vlada v sistem plač v javnem sektorju umestiti tudi Fiskalni svet. SDS na načelni ravni nima težav, da se Fiskalni svet umesti v omenjeni sistem plač. Še več. V Slovenski demokratski stranki smo z amandmajem predlagali, da bi se v zakon umestil tudi guverner Banke Slovenije in viceguverner, a so stranke koalicije ta predlog zavrnile. Čeprav gre po Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije za funkcionarje, jim je pri plačah praktično dovoljena čista samovolja. V zadnjem času smo s strani predsednika Vlade veliko poslušali, kako je Vlada zavezana plačni politiki in da so dolžni ukrepati, ko pride do odklonov. A očitno ima tudi v tem primeru Vlada merila. Namreč s to spremembo zakona postavlja predsednika Fiskalnega sveta in njegove člane v praktično najvišji plačni razred, ki sicer pritiče funkcijam v državi, ki so določene na ravni ustave. Gre za predsednika države, predsednika Vlade, predsednika Državnega zbora, prednika Ustavnega sodišča, medtem ko bo Fiskalni svet posvetovalno telo. S tem predlogom Vlada in koalicija ruši neka logična sorazmerja med kategorijami v sistemu plač v javnem sektorju. Zato smo v Slovenski demokratski stranki z amandmajem predlagali, da se to spremeni in izboljša ter Fiskalni svet umesti v nižjo, sorazmernejšo kategorijo oziroma v nižji plačni razred. Žal je tudi tokrat koalicija delovala po sistemu glasovalnega stroja in je tudi ta naš amandma enostavno zavrnila. Za vlado Mira Cerarja je plačna politika in uravnavanje prejemkov priročen instrument, ki ga uporabi takrat, ko želi obračunati s posamezniki, ki Vladi niso po volji, kot je bilo to v primeru DUTB, medtem ko na drugi strani po svojih visokih etičnih merilih za brezsramno nagrajevanje svojih zvestih kadrov nima dilem. Zaradi vsega navedenega v Slovenski demokratski stranki predloga sprememb zakona ne bomo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! 10. julij 2015. Gre za izjemno pomemben datum, saj smo tega dne v Državnem zboru z 62 glasovi "za" potrdili Zakon o fiskalnem pravilu, zakon z dolgoročnimi posledicami za javne finance v Republiki Sloveniji, saj predstavlja okvir vzdržnosti javnih financ s trendom zaustavitve naraščanja javnega dolga in prekomerne tekoče javnofinančne porabe. Povedano preprosto: zakon, ki zapoveduje, da ne smemo potrošiti več, kot ustvarimo. Nad tem pravilom bo bdel Fiskalni svet, katerega naloge so med drugim ocenjevati vzdržnost in skladnost javnofinančne politike s fiskalnimi pravili, spremljati tekoče izvrševanje državnega proračuna, občinskih proračunov in zdravstvene ter pokojninske blagajne, ocenjevati, ali so nastale oziroma prenehale okoliščine, ki omogočajo odstopanje od srednjeročne uravnoteženosti ter o tem poročati tako Vladi kot Državnemu zboru. Sam Fiskalni svet sestavljajo trije člani, strokovnjaki s področja makroekonomije, javnih financ ali ekonomije. Pogoji za članstvo v fiskalnem svetu so jasno zapisani v zakonu in ravno v izogib kakršnimikoli političnim imenovanjem tudi izjemno strogi. Poleg formalne izobrazbe in delovnih izkušenj se ocenjuje tudi poslovna uspešnost, uspešnost na dosedanjih delovnih mestih in ugled. Zakon poudarjam naloge, pogoje članstva Fiskalnega svet ter njihov položaj? Ker Vlada, upoštevaje njihove naloge in pristojnosti zakona, ki ga sedaj obravnavamo, predlaga uvrstitev vseh treh članov fiskalnega sveta v plačne razrede. Uvrstitev predsednika v 64. plačni razred in članov v 59. plačni razred je po oceni Poslanske skupine Desus primerna glede na zahtevnost in primernost nalog, za katere bodo odgovorni. Prav tako poslanci Desusa menimo, da je predlog, da se plačni razred določi v zakonu, nujen. To pravzaprav onemogoča, da se pri tem ponovi zgodba zaslužkov DUTB. Imen članov zaenkrat še nimamo na klopeh, bodo pa znani v kratkem. Kdorkoli pa bo prevzel te naloge, pa pričakujemo odgovorno, skrbno in transparentno delovanje.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Po zapisu fiskalnega pravila v Ustavo Republike Slovenije in julija 2015 sprejetega zakona o fiskalnem pravilu se v Državnem zboru soočamo z dopolnitvijo Zakona o sistemu plač v javnem sektorju s ciljem, da se predsednik in člani Fiskalnega sveta uvrstijo v plačni razred. Danes obravnavamo predlog, da se predsednik in člani Fiskalnega sveta za opravljanje nalog, ki jim jih nalaga Zakon o fiskalnem pravilu, uvrstijo v 64. oziroma 59. plačni razred. Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli. Na matičnem delovnem telesu se je sicer odprla vneta razprava v smeri, ali je predlagana uvrstitev v plačne razrede primerna. V samem gradivu predloga zakona namreč ni podrobneje obrazloženo, zakaj se je pripravljavec zakona odločil za to umestitev v plačne razrede. Vendar je bilo kasneje na odboru pojasnjeno, da je bilo to usklajeno z Ministrstvom za finance in da gre za analogijo s člani Računskega sodišča zaradi primerljive pomembnosti teh organov. Po Zakonu o fiskalnem pravilu, ki smo ga podprli z dvotretjinsko večino je Fiskalni svet samostojen in neodvisen državni organ, ki pripravlja in javno objavlja ocene v zvezi s skladnostjo javnofinančne politike s fiskalnimi pravili. Naloge so tudi opredeljene in jih bodo opravljali v skladu 7. členom, kje so določeni položaj Fiskalnega sveta in njegove naloge, delo pa bodo opravljali v skladu s petim odstavkom 10. člena Zakona o fiskalnem pravilu, ki določa, da je predsednik Fiskalnega sveta v tem organu zaposlen najmanj za 50 odstotkov polnega delovnega časa, člana pa sta pri organu lahko zaposlena največ 50 odstotkov polnega delovnega časa. In tudi ta možnost polovičnega delovnega časa je bila na odboru polemizirana. Gre torej za nov samostojen in neodvisen državni organ. Člani bodo morali Fiskalni svet postaviti na novo. In prav zaradi tega smo prepričani, da imamo vsi velika pričakovanja, ker je bilo veliko razprav in nasprotujočih si mnenj o tem, ali fiskalno pravilo zapisati v ustavo ali ne. Veliko povedanega je bilo pred in ob sprejemanju zakona in tudi sedaj se pač ne moremo izogniti razpravi, kolikšno plačo naj člani Fiskalnega sveta prejemajo. Glede na zakonodajo pa bomo poslanke in poslanci imeli veliko priložnost ocenjevati njihovo delo. Še prej pa jih bomo ocenjevali ob imenovanju. Kot veste, je za zasedbo položaja predsednika ali člana Fiskalnega sveta potrebna dvotretjinska večina vseh poslancev. Kot sem že omenila, postopek imenovanja članov Fiskalnega sveta je dejstvo in v teku. Tudi s tega vidika je korektno, da kandidati oziroma kandidatke vedo, kolikšno plačilo bodo prejemali. Pa ne le zaradi korektnosti do kandidatov oziroma kandidatk, pač pa tudi zaradi javnosti, da se ne bodo ponovile polemike o plačah, kot se je o tem nedavno nazaj pisalo in govorilo tudi o nekih drugih plačah. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Miha Kordiš.
Predsedujoči, hvala za besedo. Predlog zakona, ki ga obravnavamo danes, je posledica sprejetja Zakona o fiskalnem pravilu. Združena levica je bila edina poslanska skupina, ki je nasprotovala krovnemu zakonu in fiskalnemu pravilu nasploh, saj gre za ekonomsko zakon, ki je zgrešen projekt, ki je škodljiv in nevaren, ker državo omejuje pri njenih razvojnih, socialnih in protikriznih ukrepih. Vsi ti učinki so najlepše vidni že pri proračunu za naslednji dve leti. Zakon o fiskalnem pravilu predvideva tudi vzpostavitev fiskalnega sveta. Z zakonom, ki ga obravnavamo danes, pa predsedniku in članu Fiskalnega sveta določamo višino plače. Vlada predlaga, da postane funkcija predsednika Fiskalnega sveta šesta najbolje plačana funkcija v državi, in sicer predlaga, da se ga uvrsti v 64. od skupno 65 obstoječih plačnih razredov. V Združeni levici nasprotujemo odločitvi tako visokih plač, saj za to ni nikakršnih argumentov. Vlada in koalicija predlagata tako visoko plačo, ker ima tako plačo tudi predsednik Računskega sodišča. V redu. Vlada in koalicija tako trdita, da sta Fiskalni svet in Računsko sodišče povsem primerljiva organa. Poglejmo to trditev pobližje. Medtem ko je Računsko sodišče najvišji revizijski organ za kontrolo celotne javne porabe v Republiki Sloveniji, je Fiskalni svet posvetovalno telo Vlade. Člani Računskega sodišča so poklicni funkcionarji, njihova funkcija pa je nezdružljiva s praktično vsemi ostalimi funkcijami in poklici. Funkcija člana Fiskalnega sveta na drugi strani je nekakšna dodatna zaposlitev. Predsednik bo zaposlen za najmanj 50 %, člani pa za največ 50 % delovnega časa. Funkcija člana pa je nezdružljiva le z drugo javno funkcijo ali dejavnostjo opravljanja nadzora ali zastopanja proračunskega uporabnika. Računsko sodišče revidira pravilnost in smotrnost poslovanja vseh občin, javnih zavodov, javnih podjetjih, državnih organov, agencij in vseh podjetij, bank in zavarovalnic v večinski lasti države ali občine. Vsako leto mora revidirati pravilnost poslovanja države, Zavoda za zdravstveno zavarovanje, Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ustrezno število občin, javnih podjetij in še bi lahko naštevali. Fiskalni svet pa dela samo dvoje: spremlja in ocenjuje javnofinančne politike. Če Računsko sodišče ugotovi nepravilnosti, mora revidiranec vse ugotovljene nepravilnosti odpraviti. Posledica ugotovitev Računskega sodišča je tudi marsikatera kriminalistična preiskava. Zadnji tak primer je na primer DUTB. Fiskalni svet spremlja in ocenjuje. Predsednik Računskega sodišča zastopa in predstavlja Računsko sodišče, je generalni in državni revizor in predstojnik Računskega sodišča, ki ima skupno 126 zaposlenih. Predsednik Fiskalnega sveta zastopa Fiskalni svet ter vodi in organizira delo treh članov sveta ter največ do štiri javnih uslužbencev, skupno torej največ sedem ljudi. Med Računskim sodiščem in Fiskalnim svetom torej ni niti ene same podobnosti, ki bi opravičevala odločitev Vlade in koalicije, da mora imeti predsednik Fiskalnega sveta enako plačo kot predsednik Računskega sodišča. Njihov glavni argument na odboru je bil celo ta, da mora biti plača tako visoka, ker bo funkcijo najbrž opravljal le za polovičen delovni čas. To, da bo imel poleg tega še drugo službo, koalicije ne zanima preveč. Tudi to, da bodo imeli višjo plačo od predsednika Fiskalnega sveta le predsednik republike, predsednik Vlade, predsednik Državnega zbora, predsednik Vrhovnega sodišča ter predsednik Ustavnega sodišča, jih očitno ne moti. Kot jih ne moti niti dejstvo, da gre za praktično edino funkcijo, ki se opravlja kot neka dodatna dejavnost, ter da so vse ostale funkcije iz 64. plačnega razreda določene na ravni same ustave. V Združeni levici smo z amandmajem predlagali rešitev, ki pa je utemeljena s tehtnimi argumenti. V Sloveniji namreč imamo organ oziroma agencijo, ki je povsem primerljiva s Fiskalnim svetom. Gre za Urad Republike Slovenije za makroekonomske analize in razvoj, tako imenovani Umar. Njegove naloge in pristojnosti so skoraj identične nalogam in pristojnim Fiskalnega sveta. Oba namreč spremljata, analizirata in vrednotita, ugotovitve obeh pa so podlage za pripravo vladnih predpisov. Z amandmajem smo zato predlagali, da se za predsednika Fiskalnega sveta določi enaka plača kot za direktorja Umar, to je 58. plačni razred. Glede na to, da je koalicija amandmaju nasprotovala z argumentom, da če želimo dobre in strokovne ljudi, jim moramo ponuditi tudi ustrezno plačilo za delo, predlagamo, da enaka stališča zagovarja tudi, ko gre za ostale zaposlene v javnem sektorju. Koaliciji zato predlagamo, da pozove ministra za javno upravo Koprivnikarja, naj prekine pogajanja s sindikati javnega sektorja, sprosti vse varčevalne ukrepe na področju plač ter nemudoma ukine vseh prvih 15 plačnih razredov, katerih višina je določena celo pod minimalno plačo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Danes obravnavamo, lahko rečemo, manj zahtevno dopolnitev Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, saj gre za določitev plačnega razreda za predsednika in člana Fiskalnega sveta, ki bodo svojo funkcijo opravljali v skladu z nedavno sprejetim Zakonom o fiskalnem pravilu. Naj takoj na začetku napovem podporo tej noveli zakona s strani Poslanske skupine Nove Slovenije. Fiskalni svet je po zakonu zasnovan kot posvetovalno telo, vendar je vloga tega organa izjemno pomembna pri javnofinančni politiki in njeni skladnosti s Paktom za stabilnost in rast. Uvrstitev teh delovnih mest v plačni razred mora biti zato sorazmerna pomembnosti te funkcije. Seveda je treba upoštevati tudi dejstvo, da bodo člani Fiskalnega sveta na teh funkcijah zaposleni za polovični delovni časi. Čas je, da v Sloveniji dejansko pridemo do nekega spoznanja, da je treba dobre kadre, dobre ljudi na odgovornih delovnih mestih, na odgovornih funkcijah tudi dobro plačati. Tiste, ki pa svoje funkcije dobro ne opravljajo, pa nemudoma zamenjati. Fiskalni svet mi razumemo kot pravzaprav vrhunske mojstre s fiskalnega področja, ki uporabljajo orodje, ki se mu reče fiskalno pravilo, ki smo ga sprejeli v Državnem zboru z dvotretjinsko večino. Seveda pričakujemo vrhunske izdelke. Če ti izdelki ne bodo vrhunski, potem mora Državni zbor tudi ukrepati približno tako, kot sem povedal prej: zamenjati mojstre in tiste, ki slabo vplivajo na kakovost izdelkov. Na matičnem delovnem telesu je potekala širša razprava o tem, ali je uvrstitev predsednika Fiskalnega sveta v 64. plačni razred in članov Fiskalnega sveta v 59. plačni razred ustrezna in primerljiva z drugimi funkcijami. V Novi Sloveniji menimo, da je celotni plačni sistem v javnem sektorju potreben določenih korekcij z vidika primerljivosti posameznih nazivov, poklicev in poklicnih skupin, upoštevajoč njihovo zahtevnost, odgovornost, pa tudi delovne obremenitve. Tukaj izpostavljamo kot primere celotne poklicne skupine, kamor sodijo medicinske sestre, policisti, vojaki, poklicni gasilci in drugi. V tem delu je sedaj naloga in pristojnost ministra za javno upravo, da plačni sistem temeljito pregleda in čim prej predlaga ustrezne korekcije. In mi poslanci Nove Slovenije mu želimo tukaj konstruktivno pomagati. Po prepričanju Poslanske skupine Nove Slovenije je obstoječi plačni sistem izrazito destimulativen za dobre uslužbence. Njihova plača je odvisna zgolj od uvrstitve v naziv in plačni razred, ne glede na izkazane delovne rezultate. Če želimo učinkovitejšo javno upravo, bo potreben bistven premik v tej smeri. Na potrebne ukrepe v smeri učinkovitejšega javnega sektorja opozarja tudi vrh slovenskega gospodarstva. Ob obravnavi proračunov za naslednji dve leti Vlada oziroma posamezni ministri niso predstavili prav nobenih konkretnih ukrepov na področju plač in plačnega sistema, predvsem v smislu stimulacij, seveda stimulacij za dobre kadre. Pravzaprav je edini ukrep na področju plač v javnem sektorju sprostitev napredovanj in v povezavi s tem višji javnofinančni izdatki. Drugih sprememb na tem področju Vlada pravzaprav ni napovedala. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bomo predlog dopolnitve Zakona o sistemu plač v javnem sektorju podprli. Hkrati pa pričakujemo od Vlade in vladne koalicije ukrepe za učinkovitejši javni sektor tudi na področju sistema plač.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Po obsegu majhna, po vsebini pa ne tako zanemarljiva novela Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki jo obravnavamo prav v času, ko so pogajanja s sindikati javnega sektorja na vrhuncu, in prav v času, ko je treba zaposlene v javnem sektorju prepričati, da vseh varčevalnih ukrepov ni možno odpraviti kar takoj. O čem se pogovarjamo, smo že slišali. Vlada pravi, da gre v predlogu zakona zgolj za določitev nagrad predsedniku in članom Fiskalnega sveta, ustanovljenega z Zakonom o fiskalnem pravilu. Za predsednika Fiskalnega sveta je predvidena višina osnovne plače, ki je določena s 64. plačnim razredom, in za člana Fiskalnega sveta osnovna plača v višini, ki jo določa 59. plačni razred, pri upoštevanju dejstva, da sta člana Fiskalnega sveta zaposlena okvirno za 50 % polnega delovnega časa. Če povem drugače, predsednik Fiskalnega sveta je lahko zaposlen za polni delovni čas, vendar ne manj kot za 50 % delovnega časa, člana pa največ za polovico delovnega časa. Plača ali, kot pravi Vlada, nagrada pa za predsednika Fiskalnega sveta samo en plačni razred manj kot za predsednika Vlade ali za predsednika države. Funkcija predsednika Fiskalnega sveta je uvrščena v isti plačni razred, to je 64., kot funkcija, na primer predsednika Državnega sveta, predsednika Računskega sodišča, generalnega državnega tožilca in sodnika Ustavnega sodišča, in je več, kot je, na primer umeščena funkcija varuha človekovih pravic, ki je uvrščen v 63. plačni razred, poslanca, ki je uvrščen v razredih od 55. do 62., lahko pa je več celo od umestitve funkcije ministra, ki se uvršča v razrede od 62 do 64. Tudi umestitev funkcije člana Fiskalnega sveta je nekoliko nenavadna. Član Fiskalnega sveta je tako po predlogu zakona umeščen v isti plačni razred kot funkcija podpredsednika višjega sodišča, in to do 100 zaposlenih, predsednika Državne revizijske komisije, generalnega državnega pravobranilca in župana občine z nad 200 tisoč prebivalci. Že Zakonodajno-pravna služba je opozorila na diskrepanco med nalogami in pristojnostmi Fiskalnega sveta ter njegovo umestitvijo v sistem plač. Naloge Fiskalnega sveta so opredeljene v 7. členu Zakona o fiskalnem pravilu, in sicer kot samostojnega in neodvisnega organa, ki pripravlja in javno objavlja, poudarjam, ocene, lahko tudi priporočila v zvezi s skladnostjo javnofinančne politike s fiskalnimi pravili. Fiskalni svet torej v ničemer ne odloča. Ocena Fiskalnega sveta ne pomeni, da, na primer, predloga proračuna ni možno sprejeti. Vlada in Državni zbor se seznanita z njegovimi ocenami in priporočili, odločanje samo pa je prepuščeno Vladi, ki te dokumente predloži v sprejetje nam, Državnemu zboru, ki proračun, njegove spremembe ali rebalans na koncu tudi sprejme. Torej je odločitev prepuščena tistim, ki souvrščeni v nižje plačne razrede, kot je to predvideno za, na primer, predsednika Fiskalnega sveta. Zakaj se mnenje Zakonodajno-pravne službe ni upoštevalo ali zakaj se niso upoštevali predlogi opozicijskih poslancev glede nekoliko nižje umestitve v plačni sistem, iz same razprave na matičnem telesu ni možno zaključiti. Prepričani smo, da nas boste z drugačno argumentacijo, kot je bila ponujena na matičnem delovnem telesu, uspeli prepričati, da temu ni tako, da so razlogi o umestitvi skrbno premišljeni. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev si je v zvezi s tem predlogom vsak oblikoval svoje stališče, v skladu s katerim bomo tudi glasovali po lastni vesti. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SPLOŠNEM UPRAVNEM POSTOPKU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsednici odbora mag. Kozlovič za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor je na 11. seji 7. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o splošnem upravnem postopku, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Seznanjeni smo bili z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombe k posameznim členom predloga zakona in mnenjem Komisije Državnega sveta na državno ureditev. Odbor je kot gradivo sprejel še amandmaje poslanskih skupin SDS in koalicijskih poslanskih skupin. Na začetku je predstavnik Poslanske skupine Združene levice predlagal, da odbor glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki opozarja, da bi sprejetje predlagane ureditve instituta vročanja kljub razlogom ekonomičnosti in drugim razlogom, ki jih navaja predlagatelj utemeljitve predlagane ureditve, lahko povzročilo nesorazmeren poseg v ustavna procesna jamstva in s tem v ustavno splošne sistemske ureditve, in glede na to, da koalicijske poslanske skupine glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe niso vložile amandmajev k členom 1– 31, sprejme sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Minister za javno upravo je uvodoma pojasnil nekaj načelnih zadev v zvezi s predlogom zakona ter poudaril, da je predlagatelj vložil veliko strokovnih naporov v pripravo besedila in da je bil predlog zakona v okviru priprave strokovno vsebinsko usklajen, in sicer ne le s strani strokovnih delavcev Ministrstva za javno upravo, ampak tudi precej širše s predstavniki stroke fakultet. Sledila je široka javna razprava, nato pa se je predlagatelj po vložitvi predloga zakona v Državni zbor soočil z ostrim mnenjem Zakonodajno-pravne službe. V zvezi s tem je predlagatelj pripravil temeljite strokovne argumentacije in odgovore, vendar ni prišlo do zbližanja z mnenjem ZPS. Po ministrovem mnenju gre za zelo pomemben sistemski zakon, ki ureja celo vrsto izvajanja različnih postopkov v državi, zato mora biti po njegovem prepričanju glede vsebine dosežena višja stopnja soglasja in odpravljeni vsi morebitni dvomi v ustavnost in ustreznost predlaganih vsebin ter se je zavzel, da bo predlagatelj pristopil k pripravi izboljšanega besedila in posameznih rešitev. V nadaljevanju je predsednica odbora glede na navedeno predlagala, da odbor v skladu z drugim odstavkom 128. člena Poslovnika Državnega zbora razpravlja in odloča o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odbor je brez razprave sprejel sklep: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o splošnem upravnem postopku ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo dajem predstavniku Vlade ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Predsednica odbora je že uvodoma predstavila razpravo in stališča, ki so bila predstavljena s strani pripravljavcev zakona na odboru. Naj uvodoma pojasnim, da smo s spremembami Zakona o upravnem postopku želeli predvsem spremeniti, poenostaviti, pohitriti način vročanja, uvesti tudi tako imenovani sistem vročanja s seznanitvijo. Ob tem pa smo v zakonu predvideli, da se uradnik, ki odloča vsebinsko o neki zadevi, lahko odloči tudi o načinu vročanja in se na tak način izogne situacijam, ko bi morebiti prišlo do izogibanja prejema odločitve. Iz nekaterih drugih primerov, ki so bili že uvedeni v praksi, ugotavljamo, da je bolj enostavno vročanje ustrezno, da dobro deluje in da z njim v praksi ni bilo nobenih težav, zato smo tudi na področju Zakona o upravnem postopku želeli uvesti bolj poenostavljen standard. Med drugimi manjšimi spremembami naj izpostavim še to, da smo predlagali tudi opustitev obvezne uporabe žigov, saj smatramo, da zaradi tega ne povečujemo pravne varnosti v določenih zadevah, in se tudi to predlaga kot opuščanje. Kot je predsednica odbora uvodoma povedala, je bil zakon zelo široko predhodno usklajevan tudi s strokovno javnostjo, s predstavniki fakultet, s ključnimi strokovnjaki na tem področju. Za zakon smo izvedli široko javno razpravo, zbrali številna stališča in mnenja in se do njih strokovno opredelili. Smo pa potem, ko je bil zakon vložen v parlamentarno proceduro, dobili zelo ostro nasprotujoče mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, do katerega smo se strokovno argumentirano opredelili, pa vendar tu ni prišlo do nekega velikega zbližanja stališč. Glede na to, da za tako pomemben procesni zakon, ki se široko uporablja v številnih postopkih v tej državi, smatramo, da bi morali doseči višjo stopnjo konsenza. Zato v primeru, da bo predlog odbora izglasovan, tudi zagotavljamo, da se bomo ponovno konceptualno lotili boljše vsebinske priprave izhodišč, argumentacije in ponovno širokega usklajevanja za tako pomemben zakon, kot je Zakon o upravnem postopku. Torej bomo uporabili podobne metode kot v primeru priprave tega zakona, vendar konceptualno v začetku še širše z deležniki razčistili temeljne pristope, da ne bi prišlo do neusklajenosti končnega predloga zakona. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Anja Bah Žibert bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Kolegice in kolegi! Poslanske skupine naj bi podale svoja stališča na predlog novele Zakona o splošnem upravnem postopku, ki ga je v Državni zbor posredovala Vlada. Konkretneje, govorimo o predlogu zakona, ki ga je ne samo opozicija, temveč tudi koalicija sama na matičnem odboru ocenila za neprimernega za nadaljnjo obravnavo. V tem sklicu Državnega zbora smo nenehno priča zavračanju koristnih zakonskih predlogov in amandmajev opozicije, predvsem Slovenske demokratske stranke, ki jih koalicija na čelu s Stranko modernega centra brez pravih argumentov zavrača. Največkrat je za zavrnitev naših predlogov slišati priročen izgovor, češ, da so zakonski predlogi Slovenske demokratske stranke nedodelani, celo v nasprotju z ustavo, da je treba materijo proučiti podrobneje ali celo, da Vlada pripravlja celovitejšo rešitev. Resnica pa je, da teh celovitejših predlogov s strani koalicije dejansko ni. Predlog novele Zakona o splošnem upravnem postopku, ki ga je, kot sem že povedala, v proceduro predlagala Vlada, je dobesedno blamaža te vlade in dodaten dokaz neučinkovitosti koalicije.Naj spomni, da smo isti zakon na matičnem odboru na dnevnem redu imeli kar dvakrat. Prvič je bil na matičnem odboru predlog zakona preložen. Le nekaj dni kasneje pa smo ta isti zakon obravnavali ponovno, čeprav je bilo že ob prvi uvrstitvi zakona na dnevni red jasno, da so številni pomisleki tudi ustavnopravne narave in utemeljene pripombe. Naj izpostavim, da je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora spisala kar 8 strani dolgo mnenje pripomb, vloženi pa so bili tudi številni amandmaji tako opozicije kot koalicije. Predlagane vladne spremembe Zakona o splošnem upravnem postopku so na matičnem odboru soglasno dobile nezaupnico, saj je bilo ugotovljeno, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Več kot to, da je bil predlog zakona slab in ustavno sporen, pravzaprav nima smisla razlagati. Pove pa veliko. Predvsem to, da bi bilo za državo dobro in v teh razmerah nujno, da vlada in koalicija poskrbijo, da vsaj na tem nivoju delujejo usklajeno, saj na ta način vsi skupaj izgubljamo več kot potreben čas. Koalicijo pa pozivamo, da se na to blamažo spomni, ko bo naslednjič vehementno ocenjevala, kako so predlogi opozicije slabi in nedodelani.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa. Spoštovani vsi! Stališče Poslanske skupine Desus k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o splošnem upravnem postopku. Z Zakonom o splošnem upravnem postopku se urejajo procesne pravice in obveznosti udeležencem v upravnih postopkih. Po tem zakonu morajo postopati upravni in drugi državni organi, organi samoupravnih lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil, kadar odločajo o pravnih zadevah. Ključna rešitev, ki jo prinaša predlog novele, je sprememba instituta vročanja. Ta institut je bistvenega pomena za varstvo vrste ustavnih pravic. Z vročanjem se zagotavljajo ustavna procesna jamstva. Omogoča se uresničevanje pravice do sodelovanja v postopku in s tem do enakega varstva pravic. Prav tako pa se z vročanjem zagotavljata tudi pravica do pravnega sredstva in pravica do sodnega varstva. Na pomen vročanja kaže tudi dejstvo, da je Ustavno sodišče že v odločbi iz julija leta 2009 poudarilo, da je prav vročanje najpomembnejši procesni institut, ki služi uresničevanju pravice do informacije kot predpogoja pravice do izjave v postopku. Ustavno sodišče je v tej zadevi poudarilo pomen razlikovanja med dejansko in formalno možnostjo seznanitve z dokumentom, ki se vroča. Namen vročanja je omogočiti in zagotoviti, da bo udeleženec postopka seznanjen s procesnimi dejanji nasprotne stranke in sodišča in da bo temu primerno lahko pripravil svojo obrambo. Ta namen lahko vročitev doseže le, če je dejansko zagotovljeno, da bo sodno pisanje prispelo do naslovnika. Zakonodajno-pravna služba opozarja tudi na odločbo Ustavnega sodišča iz oktobra leta 2002, iz katere jasno izhaja, da je osebno vročanje temeljni element pravice do pravnega sredstva, ki jo zagotavlja 25. člen Ustave. V predlagani noveli je problematična predvsem določba, ki pri izbiri načina vročanja določa diskrecijo uradne osebe. Z določbo, ki vzpostavlja pravno negotovost in organa ne zavezuje k določenemu načinu vročitve, stranki pa ne zagotavlja zanesljive ugotovitve načina vročitve, se po mnenju Zakonodajno-pravne službe posega v pravno varnost in predvidljivost pravnega reda in s tem tudi v načelo pravne države. Poseben problem predstavlja nov temeljni način vročanja s seznanitvijo, ki določa, da so dokumenti vročeni peti dan od dneva odpreme z vložitvijo v hišni predalčnik, poštni predal ali v elektronski predal naslovnika. Ta fikcija je sicer izpodbojna. Vendar pa predlog zakona ne določa roka in postopka za izpodbijanje te fikcije. V Poslanski skupini Desus cenimo trud, ki ga je ministrstvo vložilo v pripravo predloga zakona, vendar pa ocenjujemo, da cilj predlaganih sprememb vročanja ne pretehta nad pomembnostjo ustavnih pravic, ki bi bile s temi spremembami prizadete. Zato bomo podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hkrati pa pričakujemo, da bo ministrstvo pripravilo nov predlog zakona, ki bo na ustrezen in ustavno dopusten način uredil le tiste dele zakona, ki jih je nujno treba spremeniti. Gre namreč za zelo pomemben zakon, ki sistemsko ureja celo vrsto različnih postopkov, zato mora biti pripravljen še s toliko več skrbnosti in s proučitvijo vseh možnih vidikov. Predvsem pa je treba upoštevati temeljno vodilo splošnega upravnega postopka, in sicer da je posameznik subjekt in ne objekt v upravnem postopku. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Hvala za besedo. Spremembe in dopolnitve Zakona o splošnem upravnem postopku so bile v javnosti, strokovni kot ostali, bolj ali manj znane že od objave na portalu E-demokracija v začetku leta. Iz pisanj in deljenja mnenj v medijih ter na različnih portalih so se postavljala vprašanja, ali gre za pomembno reformo ali le za manjše spremembe, kakšne bodo posledice za stranke v postopku in kakšna je vloga organov v teh postopkih. Ta vprašanja so na mestu, še posebej če izhajamo iz dejstva, da gre za zapis celovitega sistema procesnih pravil, pravil, po katerih morajo ravnati organi državne uprave, organi lokalnih skupnosti, nosilci javnih pooblastil. Gre res za kompleksno in zahtevno materijo tudi z vidika zagotavljanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Marsikatera rešitev, ki je zapisana v predlogu novele Zakona o splošnem upravnem postopku, je verjetno plod evalvacije izvajanja sedanjega veljavnega zakona, še posebej tistih, ki se nanašajo na vročanje. Gre za velike in pomembne novosti, ki gredo v smeri opuščanja vročanja upravnih pisem s priporočeno pošto in povratnico, vročanje po e-pošti, vročanje s seznanitvijo, skrajšanje roka za nastanek fikcije vročitve s 15 na 8 dni, širitev diskrecijske pravice organa, da pri posamičnem primeru presoja, ali bo nova rešitev učinkovita ali se je bolje zateči k stari, preverjeni poti in tako dalje. Morda bi na tej točki le opozorila, da prihranki v višini okoli 3 milijonov in več, ki jih je Ministrstvo za javno upravo predvidelo ob opustitvi vročanja upravnih pisanj, niso nujno realni, morda le iz tega naslova. Pri samem izvajanju pa bi se lahko pokazale tudi napake, ki bi državo veliko stale, le da tega zneska ne znamo vnaprej predvideti. Socialni demokrati ne nasprotujemo temu, da se pri opravljanju nalog državna uprava, lokalna skupnost in vsi drugi nosilci javnih pooblastil obnašajo varčno in s tem prispevajo k zmanjševanju materialnih in drugih stroškov, ki nastajajo tudi pri procesnih dejanjih. Morda pa bi se lahko država z izvajalcem poštnih storitev, ki je, mimogrede, v njeni 100-odstotni lasti, dogovorila za ugodnejšo ceno, ki nastane pri pošiljanju upravnih in podobnih pisem s povratnico. O varčevanju v javnem sektorju se govori že predolgo in zaradi nevlaganja v ta segment družbe imamo nekatere dejavnosti službe praktično že na stopnji meje vzdržnega, kajti tudi ta varčevanja in hipotezne rešitve so na kratek rok v kakšnem proračunskem letu ali na kakšni proračunski postavki prinesle zmanjšanje, vendar se kasneje takšna rešitev izkaže za malce dražjo rešitev. Spoštovani! Socialni demokrati bomo podprli predlog matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obenem pa si Socialni demokrati želimo, da predlagatelj ponovno prouči vse pripombe in v nadaljnjem postopku priprave novele zakona doseže višjo stopnjo soglasja, s katero bodo odpravljeni tudi vsi dvomi o ustavnosti in primernosti zakonskega besedila.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Združene levice.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Pred nami je še en primer šlamastike, ki si jo je ta vlada v tem mandatu privoščila že prevečkrat. Da je zakon nepremišljen, neprimeren ter potencialno celo protiustaven, smo v Združeni levici opozarjali praktično od prvega dne, ko ga je Vlada poslala v zakonodajni postopek. Ta vlada že cel mandat izvaja prave nomotehnične akrobacije in v postopek vlaga sporne predloge, ki so popolnoma nedomišljeni in neusklajeni s strokovno in zainteresirano javnostjo. Ker je sam postopek sprejemanja zakonskih predlogov na Vladi vse prej kot transparenten in demokratičen, pripomb in mnenj strokovne javnosti ter pripomb vladne službe za zakonodajo namreč praktično ne moremo videti. Na odboru pa smo vedno priča enakim izgovorom predstavnikov Vlade, ki so začudeni in presenečeni nad ostrimi mnenji Zakonodajno-pravne službe ter nad pripombami ostalih deležnikov. In tudi tokrat je bilo tako. Najprej je bila točka umaknjena z dnevnega reda odbora, ker naj ministrstvo ne bi imelo dovolj časa za pripravo ustreznih amandmajev, saj da jih je tako ostro mnenje Zakonodajno-pravne službe presenetilo. Na seji odbora čez en mesec, kjer je bil nato na predlog Združene levice sprejet sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, pa je minister Koprivnikar ponovno izpostavil, da naj bi bil zakon vsebinsko usklajen, najprej strokovno, se pravi ne samo s strani strokovnih sodelavcev našega ministrstva in drugih za to pristojnih, ampak tudi s predstavniki stroke, fakultete, da je šel skozi javno razpravo, da je šel skozi vladno proceduro, da pa smo se "v začetku postopka v Državnem zboru ponovno soočili z zelo ostrimi mnenji tudi Zakonodajno-pravne službe". Ta zadnji navedek je bil citat. In tu se pojavi problem. Če bi bilo delovanje Vlade vsaj malo bolj transparentno in bi bili dokumenti, povezani z zakonskimi predlogi, javno objavljeni in dostopni, bi lahko te trditve preverili. Vsak, ki bi si te dokumente pogledal, pa bi lahko zelo hitro ugotovil, da je Vladi za mnenje zainteresirane in strokovne javnosti ter vladne službe za zakonodajo kratko malo vseeno. V Združeni levici se nam je zdelo preprosto nemogoče, da bi ena pravna služba zakonu očitala celo protiustavnost, medtem ko druga pripomb ne bi imela in bi bil predlog z njo celo usklajen. Zaradi tega smo na podlagi Zakona o dostopu do informacij javnega značaja zaprosili za dostop do mnenj vladne službe. In kaj smo ugotovili? Pripombe obeh služb so skoraj enako ostre, s to razliko, da je vladna služba pripombe k predlogu podala kar trikrat. Vlada ni upoštevala niti ene same pripombe svoje lastne pravne službe. Iz dopisa je jasno razvidno, da je služba za zakonodajo opozorila, da bi lahko predlagane rešitve pomenile kršitve ustavnega načela enakosti. Prav tako iz dokumenta jasno izhaja, da ministrstvo pripomb ni upoštevalo, saj vladna služba zapiše, citiram, "ker je predlog bolj ali manj enak prejšnjemu predlogu se naše pripombe v nadaljevanju nanašajo na dodatno pojasnjevanje že podanih pripomb." Konec citata. Do drugega zaključka, kot da se je minister na odboru preprosto zlagal, žal, ne moremo priti. Takšne prakse Vlade, ministrstev in posledično koalicije so preprosto nedopustne, sploh glede na to, da so med ključne programske vizije in izhodišča v koalicijski pogodbi zapisali, ponovno citiram, "dosledno spoštovanje načel pravne države kot pogoj za normalizacijo razmer." Konec citata. S takšnimi praksami nas je lahko strah, kaj si Vlada in koalicija dejansko predstavljata pod besedami "pravna država, transparentnost in demokratičnost". V Združeni levici smo zaradi nedemokratičnega in netransparentnega delovanja Vlada in ministrstev v zakonodajni postopek že vložili predlog konkretnih priporočil, s katerimi Vladi predlagamo, naj nemudoma opusti slabe prakse in ukrene vse tisto, za kar se je Stranka modernega centra zavzemala pred volitvami ter je nato celotna koalicija zapisala v koalicijsko pogodbo. Če ste v koaliciji slučajno pozabili, naj vas opomnim. V koalicijsko pogodbo ste zapisali, citiram: "Koalicija se zavezuje, da bo s svojim delovanjem s ciljem po dvigu transparentnosti in zaupanja v delo in institucije države zagovarjala, varovala in razvijala večstrankarsko parlamentarno demokracijo, aktivni odziv na dejanske probleme, pravno državo, koordinacijsko delovanje znotraj posameznih vej oblasti in med njimi, vključevanje in spoštovanje družbenih ter gospodarskih pobud ter v vseh navedenih okvirih predvsem spoštovanje in varovanje temeljnih družbenih vrednot in človekovih pravic." Konec citata. Primerov, ko je Vlada in koalicija dejansko delovala v skladu z zapisanim, je izredno malo. Sklep, ki ga bomo sprejeli danes, je čisti dokaz za to. Predlog sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v Združeni levici podprli. Hvala.
Gospod Kordiš, hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o splošnem upravnem postopku je sistemski zakon, ki ureja pravice in obveznosti udeležencev v upravnih postopkih. Načela, na katerih temelji upravni postopek, so navedena v zakonu po naslednjem vrstnem redu: načelo zakonitosti, načelo varstva pravic strank in varstva javne koristi, načelo materialne resnice, načelo zaslišanja strank in na koncu tudi ekonomičnost postopka. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je v takem vrstnem redu treba upoštevati načela, ko gre za po našem mnenju navidezno konkuriranje teh načel. Predlog novele zakona posega v institut vročanja v samem upravnem postopku na način, da daje uradnim osebam diskrecijsko pravico, na kakšen način bo stranki vročil posamični dokument v upravni zadevi. Predvsem naj bi v več primerih šlo za vročanje z navadnimi poštnimi pošiljkami ali prek elektronske pošte brez varnega poštnega predla in varnega podpisa. In to tako pri vročanju na naslove strank v Sloveniji kot tudi v tujini. Cilj te predlagane novele zakona je zasledovanje ekonomičnosti postopka, zlasti zmanjševanje stroškov poštnih storitev pri upravnih organih. Nova Slovenija nasprotuje takim poenostavitvam postopkovnih pravil, ki gredo izrazito v škodo pravic strank. Z institutom vročanja se zagotavlja sodelovanje strankam v postopku varstvo enakosti in njihovih pravic in pravice do pravnega sredstva in pravico do sodnega varstva. Tako poenostavljanje postopkov pomeni nesporno poseg v ustavno zagotovljene pravice po 22., 23. in 25. členu Ustave Republike Slovenije. Gre za poseg v ustavno zagotovljeno pravico do enakega varstva pravic, pravice do sodnega varstva in pravice do pravnega sredstva. Na to je jasno opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Predlog zakona pomeni neustavne rešitve, ki pomenijo velik korak nazaj v smislu varstva pravic strank v upravnih postopkih, zato bomo poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov podprli predlog sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obžalujemo, da koalicija tega besedila zakona ni uskladila in te nerodnosti danes ne bi bilo. Ob tem pa seveda opozarjamo predlagatelje tega zakona, da so v smeri izboljšanja ekonomičnosti postopkov veliki potenciali na strani vročanja po elektronski pošti, ki ostaja kljub zakonskim možnostim še vedno zelo slabo izkoriščena. Namreč odstotek strank, zlasti fizičnih oseb, ki imajo urejen varen poštni predal in varen elektronski podpis, je v dobi elektronske družbe nizek, prenizek. Na tem področju bi moralo ministrstvo za javno upravo tak način vročanja ustrezno promovirati in spodbujati z ustreznimi orodji, ki jih ima na razpolago, tudi preko plačila upravnih taks. Treba bo tudi spodbujati konkurenco ponudnikov kvalificiranih digitalnih potrdil in varnih poštnih predalov. Na tem področju je bilo do sedaj narejenega po našem mnenju mnogo premalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Mitja Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister, predstavniki Vlade, vsem prav lep pozdrav! Zakon o splošnem upravnem postopku, kot je bilo že večkrat danes poudarjeno, je splošen procesni zakon z najširšim naborom naslovnikom. Uporablja se v primerih odločanja o pravicah, obveznostih, pravnih koristih v upravnih in drugih javnopravnih zadevah. Bistvena značilnost tega zakona je seveda njegova splošna uporaba, kot že rečeno, saj morajo po tem zakonu postopati tako upravni organi kot tudi drugidržavni organi, organi samoupravnih lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil, kadar odločajo o upravnih zadevah in smiselno uporabljajo tudi v vseh drugih javnopravnih zadevah. Danes imamo pred seboj novelo tega zakona. Predlagatelj se je pri urejanju vsebine ob nekaterih drugih manjših spremembah lotil predvsem spremembe glede vročanja in poskuša v sistem uvesti nov temeljni način vročanja, tako imenovano vročanje s seznanitvijo, ki ga v obstoječi ureditvi ne poznamo. To, da ima zakon široko veljavnost tako po predmetu kot po subjektih odločanja, je pomembno za institut vročanja v upravnem postopku. Pri tem je treba namreč upoštevati, da upravni akt, ki ni bil vročen, ne more učinkovati. Vročanje s seznanitvijo temelji na zagotovitvi možnosti seznanitve z dokumentov, bodisi tako da se ga dostavi v hišni ali poštni predal bodisi da se ga pošlje v elektronski predal. Novela zakona določa roke glede vročitve, uveljavlja domnevo vročitve, ki pa je pod določenimi pogoji izpodbojna. Ta način vključuje tudi možnost elektronskega vročanja. V predlaganih spremembah se najprimernejši način vročanja prepušča strokovni presoji uradne osebe, ki pri tem upošteva zakonske usmeritve, vsebino, okoliščine posameznega upravnega postopka. Kljub vsem prednostim predlaganega načina vročanja je predlagana ureditev, kot je bilo danes že večkrat pri predgovornikih opozorjeno, poudarjeno, lahko tudi ustavno sporna. S tem ko organ ni zavezan določenemu načinu vročanja, stranki pa se ne zagotavljajo zanesljive ugotovitve načina vročitve, lahko v precejšnji meri seveda govorimo o vprašanju posega v pravno varnost, predvidljivost pravnega reda in jasno posledično s tem tudi pravne države. Predlagana ureditev bi lahko pomenila nesorazmeren poseg v ustavna procesna jamstva in ob tem posebej poudarjamo po našem mnenju nesprejemljivost prakse, da se v prehodnih ali končnih odločbah poseže v posebne zakone, ki urejajo posebnosti pravil upravnega postopka na posameznih področjih, saj je z Zakonom o splošnem upravnem postopku splošno uveljavljena ravno obratna situacija, da posamezna področja lahko za potrebe posameznih postopkov uredijo procesna vprašanja drugače. Zakon o splošnem upravnem postopku, kot je bilo pravkar rečeno, je pomemben sistemski zakon, ki ureja izvajanje cele vrste različnih postopkov. Zaradi tega menimo, da bi se predlagatelj sprememb lahko lotil bolj ambiciozno. Namesto da se z namenom ekonomičnosti, učinkovitosti loteva zgolj vprašanja vročitve oziroma da tukaj začne s tem svojim namenom, menimo in spodbujamo predlagatelja, da se prenove Zakona o splošnem upravnem postopku loti bolj celovito v vseh oblikah občevanja organov in strank in tudi odločanja o posameznih upravnih postopkih. V Poslanski skupini Stranke modernega centra se zavedamo, da so izboljšave na področju upravnega postopka možne in potrebne in s tem namenom bomo poslanke in poslanci kljub vloženemu trudi predlagatelja v danem trenutku podprli predlog, da Predlog zakona o spremembah Zakona o splošnem upravnem postopku ni primeren za nadaljnjo obravnavo, vse z namenom, da se na podlagi doslej izraženega v postopku pogumno loti prenove Zakona o splošnem upravnem postopku v celoti. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 6. točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O JAVNEM NAROČANJU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade gospodu Borisu Koprivnikarju, ministru za javno upravo.
Hvala predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Spet je pred vami, tokrat upam, da s precej bolj s konsenzom sprejetimi besedili zakona, vendar na področju, ki dejansko predstavlja eno izjemno pomembno področje v tej državi. Gre namreč za področje javnega naročanja. Po postopkih javnega naročanja v tej državi dejansko damo za okoli 3,7 milijarde sredstev na leto, takšni so podatki iz leta 2014. Torej je izjemno pomembno, kako bo to področje urejeno. Novela zakona, ki je pred nami, je že tretja vsebinska sprememba te zakonodaje, pri kateri zasledujemo usmeritve evropske direktive in tudi ugotovitve iz prakse, ugotovitve iz stroke, ki smo jih v predlogih zakona dejansko tudi vključili. Naj ob tem povem, da nam v osnovi, kot ga razumemo vsebinsko, Zakon o javnem naročanju služi za dva temeljna cilja, in sicer da je poraba javnih sredstev ekonomična, racionalna, upravičena in da so postopki oddaje javnih sredstev transparentni. To sta torej dva temeljna cilja, ekonomičnost porabe in transparentnost. Ta dva cilja izpostavljam tudi zato, ker je v izjemno široki javni razpravi z desetinami deležnikov, s katerimi smo sedeli in izmenjavali stališča, večkrat bilo pogosto predlagano, da se v ta zakon vključijo tudi materije, ki posegajo v ureditev posameznih strokovnih področij, v gospodarske spodbude ali še nekatera druga področja, ki pa niso predmet tega zakona, vsaj tako ne, kot ga mi vsebinsko razumemo in kot ga tudi evropske direktive opredeljujejo. Glede same vsebine so pa bistvene spremembe v tem, da se enotno ureja tako splošno kot infrastrukturno javno naročanje, zato je zakonska materija bolj kompaktna in pregledna. Popravljene so mejne vrednosti, da so bolj primerne za uporabo glede na praktičnost izvajanja. Precej postopkov je poenostavljenih, skrajšanih in zelo močno podpiramo tudi v tem zakonu nadaljnji razvoj in uporabo elektronskih postopkov javnega naročanja in elektronskih mehanizmov soočenja z različnimi ponudbami. V zakonu smo še okrepili socialno noto, saj so zelo močne zaveze tudi do izvajalcev javnih naročil glede spoštovanja delovnopravne in socialne zakonodaje ter drugih obveznosti, ki jih imajo do države. Skrajšujejo se roki oddaje naročil pa tudi ponovno smo pregledali postopke možnosti pritoževanja, da bi na takšen način možnost pritožbe ohranili, pa vendar zmanjšali možnost, da se pritožbeni postopki uporabljajo kot način za zavlačevanje ali morda celo zlorabo tega instituta. Zelo pa poudarjamo tudi to, da že v prejšnjem zakonu nikjer, kar je pogosto javno povedano, ni bila določena cena kot edini kriterij. Pa vendar so se v praksi pogosto tako pripravljali razpisi, da je edino cena odločala. Pogosto je to smiselno, kadar je mogoče predmet javnega naročila zelo natančno opredeliti, v tem primeru je logično, da je cena edini kriterij. V tej spremembi zakonodaje, ki jo danes prinašamo pred vas, pa zelo zagovarjamo načelo gospodarnosti in nikakor ne najnižje cene ob oddaji ponudbe. Za nekatera področja, kot so inženirske storitve, smo pa v zakonu celo ceno kot edini kriterij prepovedali. Na takšen način zelo usmerjamo k bolj smiselni dolgoročni gospodarni porabi oddaji javni naročil. Zelo veliko debate v razpravah je bilo glede razmerja med nosilnimi izvajalci in podizvajalci, zato tudi v zakonu predlagamo kompromisno rešitev, da se poplačila podizvajalcev izvajajo takrat, kadar si ob oddaji naročila to izvajalci želijo. Takrat je to obveznost tistega, ki javno naročilo plačuje. Ne moremo pa to vnesti kot eksplicitno zahtevo, ker bi s tem posegli v druga pravna razmerja. Mi smo prepričani, da je zakonska materija dobro premišljena in kompromis zelo različnih interesov. Če bi bili izpolnjeni pogoji, tudi predlagamo, da se opravi tudi tretja obravnava zakona, če bo za to po Poslovniku Državnega zbora tudi možnost. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Hvala, podpredsednik. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 11. seji 7. 10. 2015 in njenem prvem nadaljevanju 8. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o javnem naročanju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Predstavnik predlagatelja, minister za javno upravo Boris Koprivnikar je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da se s predlaganim zakonom v slovenski pravni red prenašata direktivi Evropskega parlamenta in Sveta, ki urejata javno naročanje na klasičnem in infrastrukturnem področju. Sistem javnega naročanja mora temeljiti na načelih svobode, ustanavljanja ter prostega pretoka blaga in storitev in na načelih gospodarnosti, učinkovitosti in transparentnosti javnega naročanja ter zagotavljanja enakopravne obravnave in konkurence med ponudniki. Predlagani zakon bo prispeval k poenostavitvi, večji prožnosti, gospodarnosti in učinkovitosti javnega naročanja, informatizacija postopkov pa bo prispevala k večji transparentnosti javnega naročanja ter zmanjšanju korupcijskih tveganj. Zakonodajno-pravna služba je izpostavila urejanje dveh področij javnega naročanja v istem zakonu kljub njuni ureditvi v dveh evropskih direktivah. Opozorila je na sklicevanje določb zakona na priloge obeh evropskih direktiv, saj se evropske direktive v državah članicah ne uporabljajo neposredno in jih je treba v pravni red prenesti. Povedala je še, da so pripombe ZPS k posameznim členom ustrezno upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin oziroma so bila s strani predlagatelja podana ustrezna pisna pojasnila in dodatne obrazložitve. Komisije Državnega sveta za državno ureditev podpira predlagani zakon, obenem opozarja na problematiko neplačevanja podizvajalcem. Komisija opozarja tudi na problematiko tako imenovanih inženiring firm, na dolgotrajne postopke v primeru pritožb na odločitev o javnih naročilih ter da neobičajno nizka cena v postopkih javnih naročil predvsem v gradbeništvu pogosto izvira iz tako imenovanega socialnega dampinga. Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije je opozorila na problematiko neplačevanja podizvajalcem, da "inženiring hiše" pogosto uspejo v postopkih javnega naročanja z najnižjo ceno, kar pomeni, da podizvajalci dobijo še mnogo manj, posledično je tudi kvaliteta materialov in stroškov nižja. Tudi tuji ponudniki pogosto predstavljajo nelojalno konkurenco v postopkih, saj so pogosto cenejši zaradi nižjega plačila svojim delavcem. V razpravisokoalicijski poslanci podprli predlagane rešitve, ki bodo prinesle pravno varnost v postopkih javnega naročanja ter učinkovito porabo javnih sredstev. Izbrati bo mogoče najboljšo in ne več zgolj najcenejšo ponudbo, saj najnižja cena ne more biti merilo kakovosti. Opozicijski poslanci so prisluhnili pripombam Obrtno- podjetniške zbornice in menili, da bi moral biti cilj javnih naročil pametna poraba javnih sredstev. Po njihovem mnenju predlagani zakon ne bo prispeval k večji konkurenčnosti in zmanjšanju korupcijskih tveganj. Opozorili so tudi na neprimerno ureditev javnih naročil na področju šolske prehrane, kjer bi morali večjo skrb nameniti kakovostni hrani lokalnih ponudnikov, kar je odbor povzel s sprejetjem svojega amandmaja. V nadaljevanju je Odbor sprejel amandmaje Poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter amandmaje odbora. Ni pa sprejel amandmajevPoslanske skupine SDS in Združene levice. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so sprejeti amandmaji vključeni.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Pred seboj imamo predlog zakona, ki ga bomo v Poslanski skupini Desus soglasno podprli. S predlaganim zakonom se v slovenski pravni red prinašata direktivi Evropskega parlamenta in Sveta, ki urejata javno naročanje na klasičnem in infrastrukturnem področju. Ker vsebujeta podobne rešitve, bosta združeni v en zakon in njegove podzakonske akte. Gre za izjemno pomemben zakon, kjer se križajo interesi na eni strani izvajalcev, ki prodajajo svoje blago oziroma storitve, ter na drugi strani države, ki mora skrbeti za to, da bo javno naročanje transparentno, gospodarno in učinkovito. Poenostavitev, večja prožnost, gospodarnost in učinkovitost javnega naročanja so glavni cilji predlaganega zakona. Informatizacija postopkov pa bo prispevala k večji transparentnosti javnega naročanja ter zmanjšanju korupcijskih tveganj. V Poslanski skupini Desus podpiramo določbe, ki urejajo ravnanje v primeru nenavadno nizkih cen. Pripravljalec javnega razpisa je takšne ponudbe dolžan preveriti in ponudnika, ki pokritja stroškov svoje ponudbe ne more izkazati, tudi izločiti. Podpiramo tudi spremembe, ki bodo bistveno otežile pritoževanje brez razloga, saj je bilo to do sedaj vse preveč prisotno in je resno zaviralo izpeljavo postopkov. Naročnik bo imel sedaj več možnosti pri dogovarjanju o pogojih izvedbe javnega naročila, kar posledično pomeni, da bo javno naročilo bolje prilagojeno njegovim posebnim potrebam. Za izvedbo postopka so določeni krajši roki, ki omogočajo več prožnosti za izvajanje hitrejših in bolj racionaliziranih postopkov naročanja. Za zmanjševanje obsega birokratskih postopkov bo vsa korespondenca potekala izključno prek E-naročanja in ne vem po navadni pošti. Za poenostavljene postopke javnega naročanja se uvaja tako imenovani e-Certis, brezplačni spletni informacijski sistem za podjetja in, naročnike, ki vsebuje različne dokumente, potrebne za javni razpis, in potrdila, ki se najpogosteje zahtevajo v postopkih javnih naročil v Evropski uniji. Zaradi zmanjšanja upravnih bremen ter zaradi zagotavljanja lažjega dostopa bodo poenostavljeni postopki koristili tudi ponudnikom. V preteklosti so bili manjši ponudniki pogosto izločeni, saj so naročniki za naročila nizke denarne vrednosti zahtevali visok skupni letni promet. Sedaj zahtevani letni promet ne sme biti več kot dvakrat višji od ocenjene vrednosti naročila, kar bo malim in srednjim podjetjem omogočalo lažji dostop do javnih naročil. V Poslanski skupini Desus še posebej podpiramo poudarjeno socialno noto v predlogu zakona. Naročnik bo lahko javno naročilo pridržal za določene ponudnike, in sicer za vse vrste gradenj, storitev in blaga, ki jih zagotavljajo invalidska podjetja in socialna podjetja, ki zaposlujejo prikrajšane delavce. Poleg tega bodo morali ponudniki še vedno imeti izpolnjene svoje obveznosti glede plačila delavcev in njihovih prispevkov. Tisti, ki socialnih obveznosti do svojih zaposlenih ne izpolnjujejo v celoti, na javnih naročilih po našem mnenju ne smejo sodelovati. Kot že rečeno, bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona soglasno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa za besedo. Različne kombinacije ključnih besed "javno naročanje", "korupcija" v iskalniku dajo kar precej zadetkov za precej let nazaj in praviloma z negativnim predznakom. Ob nenehnem govorjenju o varčevanju v javnem sektorju še vedno ugotavljamo, da so v javnem sektorju še finančne rezerve, in to prav na področju javnih naročil. Še posebej takrat, ko gre za večstomilijonske posle in ko naročila na neki točki postanejo nepregledna. Pravzaprav se je odtekanje javnega denarja prek javnih naročil povečevalo. Milijarde evrov javnega denarja, ki so bile na voljo, so povečevale apetite po javnih sredstvih in da se ti apetiti ob novem investicijskem ciklu – verjamemo, da bo država nov investicijski cikel morala zagnati – ne bi preveč prebudili, je treba z novim zakonom o javnem naročanju to preprečiti. Gre torej za nov pomemben zakon o javnem naročanju, v katerem se srečujejo in križajo različni interesi. In kot je minister že na odboru izpostavil, se tu križajo interesi s strani izvajalcev in vseh tistih, ki po zakonu o javnem naročanju uveljavljajo prodajo svojih storitev ali blaga, in po drugi strani interes države, ki mora s tem zakonom zagotoviti, da bo javno naročanje učinkovito, racionalno, gospodarno in predvsem tudi transparentno, da se prepreči nekontrolirano, tudi kaznivo odtekanje javnega denarja v zasebne žepe. Zakonske spremembe na področju javnega naročanja sledijo reformi javnega naročanja na evropski ravni in se v slovenski pravni red prenašata dve direktivi. To je eden od pomembnih razlogov pri pripravi novele zakona. Pravzaprav se je na področju javnih naročil tudi v preteklosti v Evropski uniji dogajalo veliko sprememb in prepričani smo, da se reforma javnega naročanja še ni končala, kljub temu da je rok za prenos direktiv v nacionalne pravne rede april 2016. Ne glede na direktive Evropske unije je treba izpostaviti, v katero smer gredo predlagane rešitve. Najprej bi izpostavila poenostavitev pravil za naročnike in ponudnike ter poenostavitev postopkov za e-naročanje. Uveljavljajo se nova pravila, na podlagi katerih bodo naročniki lažje uveljavljali različne vidike okoljske politike, socialnega vključevanja in inovacij. V ta del se uvrščajo zelena javna naročila, pa tudi storitve na področju sociale, kulture, zdravstva in drugih posebnih storitev, urejanje naročanja javnih storitev in urejanje pravil na infrastrukturnem področju. Posebej gre izpostaviti tudi težnjo k preprečevanju navzkrižja interesov, dajanja neupravičene prednosti in konkurence. Glede izbire izvajalcev javnega naročila so nam vsem najbolj znani tisti dogodki, ki so povezani z izbiro izvajalca na podlagi najnižje cene in se je kasneje z aneksi k pogodbam to izkazalo kot neučinkovito. Socialni demokrati se zavedamo, da so interesi na obeh straneh, na strani izvajalca in na strani naročnika, vendar je na strani naročnika države, lokalne skupnosti in drugih porabnikov javnega denarja – tu bi izpostavila pomembno družbeno podskupino, zdravstvo –, da za določena sredstva dobijo najboljšo storitev, opremo, objekt ali drugo infrastrukturno pridobitev. Iz gradiva razberemo, da je bil Predlog zakona o javnem naročanju 3 od konca aprila 2014 objavljen na e-demokraciji in takrat je bila zainteresirana tudi javnost, predvsem strokovna javnost, ki je bila povabljena k razpravi. Mnenja, pripombe in predlogi so bili podani. Nekaj je bilo upoštevanih, nekaj deloma, nekaj tudi ne. Prav ti različni interesi in pogledi na področje izvajanja javnih naročil so v letu priprave pomembnega zakona še vedno pustili nekaj odprtih vprašanj, ki so nam jih zainteresirane skupine predstavile tik pred sprejetjem tega pomembnega zakona. Socialni demokrati bomo Predlog zakona o javnem naročanju podprli, poudarjamo pa, da sam zakon ne bo prinesel pozitivnih rešitev, treba bo vložiti še več energije v izobraževanje tistih, ki pripravljajo javna naročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo predstavila stališče Poslanske skupine Združene levice.
Hvala za besedo. Danes obravnavamo že tretji, povsem nov Zakon o javnem naročanju. Največji problemi, ki jih imamo na področju javnih naročil, so vsekakor povezani z netransparentnostjo, sumi korupcije in z dejstvom, da za velikimi projekti skoraj vedno na eni strani ostanejo nepoplačani podizvajalci in neplačani delavci, na drugi strani pa serija aneksov, dodatkov in dodatnih plačil, ki končno vrednost projekta včasih povišajo tudi za 200 %. Odgovornih za to država nikoli ne more ali pa ne želi poiskati. Da gre za zelo pomembno področje, je jasno že iz višine sredstev, ki se na letni ravni porabijo prek javnih naročil. Gre za 3,7 milijarde evrov letno, kar predstavlja kar 9,8 % bruto domačega proizvoda. Pa da si boste lažje predstavljali, to je denarja za kar cel drugi tir, za katerega nikoli ne najdemo sredstev. Interesi so torej veliki, odtekanja denarja pa do danes nismo uspešno zamejili. Koliko točno država preplača za posamezne storitve in blago ter koliko javnega denarja se v netransparentnih postopkih steče v zasebne žepe, še danes ne vemo. Številka, ki se največkrat pojavlja v javnosti, pa se vrti okoli ene milijarde. Torej, obstaja vsaj milijarda razlogov, zakaj bi morali temu področju nameniti posebno pozornost. Te posebne pozornosti pa do zdaj ni bilo. Pripomb, ki jih je v postopku priprave zakona nanj podala strokovna in zainteresirana javnost, tudi tokrat nismo videli. Na kopico pripomb, ki so prispele v Državni zbor, pa se Vlada in koalicija nista pretirano odzivali in opredeljevali. Koalicija tudi ni podprla niti enega samega amandmaja, ki smo ga vložile opozicijske stranke. Iskreno upamo, da bo vsaj danes drugače. Zakaj menimo, da so nekateri popravki nujno potrebni? Vlada se je po našem mnenju priprave novega zakona lotila premalo ambiciozno. Obe direktivi, ki ju s predlogom zakona implementiramo, bi morali predstavljati osnovo in nek minimum, na podlagi katerega bi se lotili priprave zakona, ki je prilagojen našim razmeram. A kljub vsem pozitivnim premikom, ki jih prinašajo tako direktivi kot predlog zakona, se v predlogu spet vse prevečkrat pojavlja beseda "lahko". Ta "lahko" se pojavi skoraj pri vsaki največji prednosti novega zakona. Namesto jasnega odmika od najnižje cene kot edinega kriterija predlog tako daje možnost, da se lahko upošteva tudi kakovost stroškovna upravičenost, lahko se upoštevajo tudi okoljski in socialni vidiki. Drug pomemben pozitivni premik predstavlja jasna določitev, kdo ne more sodelovati v postopku javnega naročanja. Namesto da bi vsem podjetjem, ki kršijo delovno zakonodajo, ne plačujejo prispevkov in davkov, so nelikvidna, imajo vodstvo, ki je bilo obsojeno kaznivih dejanj ali pa so se že pri preteklih projektih izkazali izredno slabo, onemogočili kakršnokoli sodelovanje pri projektih, ki se financirajo z javnim denarjem, je v predlogu navedenih kup izjem, ki poslovanje s takimi podjetji dovoljujejo. Tudi kar se tiče transparentnosti, bi lahko naredili več. Največje težave imamo pri naročilih malih vrednosti, glede katerih so postopki izredno poenostavljeni, kljub temu pa predstavljajo skoraj dve tretjini vseh javnih naročil. Namesto da bi določili, da morajo naročniki tudi v zvezi s temi naročili javno objavljati vsaj osnovne podatke, je tudi tukaj zapisano, da naročniki te podatke lahko objavijo, kar pomeni, da je zakon pripravljen tako, da se ga lahko zlorablja. To je le nekaj primerov, ki bi se jih morali lotiti bolj ambiciozno. Brez potrebnih sprememb bodo javni razpisi še naprej največja rakrana slovenskega zdravstva. Še naprej bomo imeli le peščico projektov, ki se končajo pravočasno, za dogovorjeno ceno in brez kopice nepoplačanih in posledično propadlih podjetij po celoti podizvajalski verigi. V Združeni levici smo vložili amandmaje, s katerimi se odpravljajo vse naštete pomanjkljivosti, brez katerih se stanje na področju javnih naročil najverjetneje ne bo izboljšalo v takšni meri, kot bi si želeli. Če bodo naši amandmaji sprejeti, bomo podprli tudi predlog zakona. Kot smo že povedali, za vsak poskus izboljšanja obstoječega stanja obstaja vsaj milijarda razlogov. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Zakon o javnem naročanju je eden najpomembnejših sistemskih zakonov tako z vidika gospodarstva kot tudi z vidika javnih financ. Po oceni Ministrstva za finance znaša skupna letna vrednost vseh javnih naročil kar okrog 4 milijarde evrov. To je skoraj polovico letnega državnega proračuna ali če hočete, to znese preko 10 % celotnega bruto domačega proizvoda. Delež javnih naročil se v bruto domačem proizvodu od leta 2010 stalno povečuje in z vidika zagotavljanja gospodarstva in konkurenčnosti gospodarskih subjektov je zato pomembno, da pravila javnega naročanja omogočajo gospodarskim subjektom dostop do javnega naročila pod enakimi pogoji. Javna naročila so predmet urejanja evropske zakonodaje in to vse od leta 2004 naprej. Tudi evropska zakonodaja se postopno posodablja in prilagaja gospodarskemu, socialnemu in političnemu razvoju. Na tem področju sta bili v letu 2014 sprejeti novi direktivi, ki ju je treba implementirati tudi v našo notranjo zakonodajo. Naša dosedanja notranja zakonodaja na področju javnega naročanja je bila razpršena, zapletena, nepregledna, predvsem pa zastarela in ni dosegla zastavljenih ciljev, to je učinkovito in gospodarno porabo javnih sredstev ob sočasni transparentnosti. Priprava popolnoma novih zakonodajnih podlag je torej še kako nujna. Danes obravnavani predlog zakona v osnovi prinaša nekatera nova izhodišča v postopkih javnega naročanja. Pomembne so predvsem poenostavitve postopkov tako za naročnike kot tudi za ponudnike. Na strani naročnikov je določen tudi nov nabor načinov oddaje javnega naročila, na strani ponudnikov pa lažjo prijavo za uporabo standardnega obrazca in predvsem manj dokumentacije za dokazovanje usposobljenosti, finančnega statusa in drugih pogojev. Pomemben prispevek k birokratski poenostavitvi postopkov je tudi elektronsko naročanje, kjer odpade vse papirno poslovanje ob hkratni večji transparentnosti. Nova pravila javnega naročanja torej prinašajo pozitivne spremembe na področju tudi okoljske politike s spodbujanjem zelenih javnih naroči. Pomembne so tudi rešitve v smislu spoštovanja delovnopravne in socialne zakonodaje, saj se iz postopka javnega naročanja izloči tisti ponudnik, ki ne izpolnjuje obveznosti plačila socialnih prispevkov in plač delavcev. Preko javnih naročil se lahko spodbuja tudi zaposlovanje prikrajšanih delavcev pri rednih delodajalcev; torej invalidov, dolgotrajno brezposelnih, starejših delavcev, spodbuja pa se tudi socialno podjetništvo in invalidska podjetja. Predlog zakona torej preprečuje tudi socialni damping, saj omogoča naročniku izločitev ponudnikov za neobičajno nizko ceno oziroma zavezuje naročnika k njenemu preverjanju. To so torej rešitve, spoštovani minister, cenjena Vlada, ki jih v Novi Sloveniji na široko pozdravljamo. Toda predlog zakona po našem mnenju nezadostno in neustrezno ureja plačila podizvajalcev in pomeni v primerjavi s sedanjo ureditvijo tega področja močan korak nazaj. Žal. Obrtniško-podjetniška zbornica je sicer kot deležnik sodelovala v postopkih usklajevanja omenjenega zakona, vendar njeni predlogi žal niso bili upoštevani. Dejstvo je, da se na področju izvajanja javnih naročil s podizvajalci dogajajo velike zlorabe. Pogosto namreč izvajalec nima svoj kapacitet za izvedbo javnega naročila in je v postopku oddaje javnega naročila praktično samo posrednik. To so praviloma gospodarske družbe skoraj brez zaposlenih oseb in brez premoženja in posledično tudi brez odgovornosti. Ko tak izvajalec zaide v stanje insolventnosti, podizvajalci ostajajo nepoplačani, kar za samostojne podjetnike, mikro in mala podjetja, ki so dejansko v postopkih javnega naročanja najpogosteje le podizvajalci, pomeni pogosto njihov propad. Predlagana zakonske rešitev, ki prepušča plačila podizvajalcev v pogodbenemu razmerju med izvajalcem in na drugi strani podizvajalcem, je za naše razmere neustrezna. Podizvajalce je treba dodatno zakonsko zaščiti na način, da ima podizvajalec pravico zahtevati plačilo neposredno od naročnika, če ne prejme plačila od glavnega izvajalca. In v tej smeri smo v Novi Sloveniji vložili amandma na 94. člen zakona in pričakujemo širšo podporo našemu amandmaju, saj je pomembno prispevati tudi k urejanju problematike plačilne nediscipline v naši državi. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije Predloga zakona o javnem naročanju ne bomo podprli, če ne bo sprejet tudi naš amandma. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Dušan Vebrič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, minister, poslanke in poslanci, prav lep pozdrav! Danes odločamo o zakonu, ki se tiče številnih organov tako organov na državni kot tudi na lokalni ravni in družb; se pravi, manjših, srednjih in velikih podjetij, to je o Predlogu zakona o javnem naročanju. Na evropski ravni so področja javnih naročil urejala previla iz leta 2004, ta pa je bilo treba prenoviti in poenostaviti, predvsem pa izboljšati njihovo učinkovitost za oba poslovna subjekta – naročnika in za podjetja. Februarja lani je bila končana reforma javnega naročanja na ravni Evropske unije, sprejeti pa sta bili dve direktivi, in sicer ena za urejanje javnega naročanja na klasičnem področju, druga pa za urejanja infrastrukturnega področja. Kot je znano, ju moramo v naš pravni red prenesti do 18. aprila prihodnjega leta, kar nameravamo izvesti z enim zakonom oziroma z danes obravnavanim Predlogom zakona o javnem naročanju. Novosti, kot je na primer informatizacija postopkov, bo zagotovo prispevala k večji transparentnosti javnega naročanja ter zmanjšanju korupcijskih tveganj. Vsa korespondenca bo potekala z elektronskimi sredstvi brez uporabe pošte. Nadalje – k poenostavitvi celotne izvedbe naročila, hkrati pa tudi poveča učinkovitost in preglednost samih postopkov. Še posebej je treba omeniti, da bo v prihodnje mogoče izbrati najboljšo ponudbo in ne zgolj samo najcenejšo, glede katere je bilo pogosto slišati precej utemeljenih kritik. Čas je tudi že bil, da se javno naročanje poenostavi v korist malih in srednjih podjetij in da si v državo, ki bo bolj celovito spremljala postopke javnega naročanja in revizijskim organom sporočala o kršitvah pravil s tega področja, uvede tako zaželeno načelo preglednosti. Pri oddaji javnega naročila bo imel možnost naročnik določiti socialna merila, na infrastrukturnem področju se uvajajo ločena in prožnejša pravila. Enotni evropski dokument v zvezi z oddajo javnega naročila bo pripomogel k temu, da se bo zmanjšalo število zahtevanih dokumentov, potrebnih za izbiro podjetij. Ponudnik bo tako predložil le lasno pisno izjavo o izpolnjevanju zahtevanih pogojev, finančnem statusu in sposobnosti. Naročnik pa bo moral dokumentacijo preveriti le ob zaključku postopka in pred odločitvijo o oddaji naročila, pri čemer pa bo seveda pozitivno tudi to, da bodo elektronske zbirke podatkov omogočile hiter dostop do želene dokumentacije. Še več je novih sprememb, ki jih prinaša Predlog zakona o javnem naročanju, saj so predlagane spremembe s prenosom dveh direktiv Evropskega parlamenta in Sveta uredile marsikatero sporno vprašanje, ki je bilo doslej odprto. Poenostavljene rešitve odpravljajo nepotrebne zapletene postopke, povečujejo pravno varnost, spodbuja se tudi širša uporaba zelenih javnih naročil. Z novostmi pa se uresničuje cilj, da je trg javnih naročil na ravni Evropske unije čim bolj odprt, kar je pomembno predvsem v času finančne krize, v kateri se nahajamo. Poslanci in poslanke Stranke modernega centra menimo, da so spremembe na področju javnega naročanja potrebne in nujne. Predlog zakona na ustrezen način odpravlja številne težave in zaplete, ki so se pojavljale v praksi javnega naročanja. Poleg tega prinaša predvsem nova dognanja v naš pravni red s tega področja. Predlog Zakona o javnem naročanju bo Poslanska skupina SMC zato tudi podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Nada Brinovšek bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim! Danes je pred nami nov Predlog zakona o javnem naročanju. Namen javnega naročanja in tega zakona bi moral temeljiti predvsem na pametni, še enkrat ponavljam, pametni porabi sredstev, kajti le gospodarno, transparentno in učinkovito javno naročanje bo povečalo tudi konkurenčnost Slovenije. Tu ne gre spregledati, da smo v Sloveniji v letu 2014 oddali javnega denarja po javnih naročilih kar za 3,7 milijarde evrov oziroma 9,7 % BDP. V Slovenski demokratski stranki se strinjamo, da je treba veljavno zakonodajo iz leta 20004 spremeniti oziroma tudi uskladiti z direktivami EU. Treba je določiti tudi nove vzvode, ki bodo omogočili večjo gospodarnost, učinkovitost, transparentnost in uspešnost javnega naročanja. Prav tako se strinjamo, da je treba s spremembo zakona zagotoviti večjo konkurenco med ponudniki in ne nazadnje v zakon uvesti, in to v čim večji meri, tudi informatizacijo postopkov. Dvomimo pa, da bomo s tem predlogom zakona to v celoti tudi dosegli. Zakaj v Slovenski demokratski stranki dvomimo? Naj kar povzamem mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki opozarja na nepreglednost tega zakona, in sicer v smislu, da ta zakon ureja dve oziroma kar tri področja javnega naročanja, kar pomeni tako za naročnike kot tudi za izvajalce sprva zelo zapleteno in nepregledno uporabo. Če pa gledamo ta zakon generalno, se ta zakon vse preveč osredotoča na postopke in njihovo izbiro, vse premalo ali skorajda nič pa na pripravo razpisne dokumentacije, ki je največkrat rakrana postopkov javnega naročanja. Naročniki pogosto niso dovolj seznanjeni o možnostih, ki so jim na voljo. Zaradi pomanjkanja informacij naročniki sestavljajo razpisno dokumentacijo, ki ponudnikom ne omogoča, da bi ponudili optimalno rešitev. Dodatno tveganje pa je, da naročnik išče informacije pri posameznih ponudnikih, to pa že lahko vpliva na odločitev naročnika pri oblikovanju javnega naročila. Zato bo še kako potrebno izobraževanje javnih uslužbencev na temo priprave razpisne dokumentacije in določanja meril ekonomsko najugodnejšega ponudnika. V Slovenski demokratski stranki smo na matično delovno telo vložili 10 amandmajev in verjetno ni treba tu kaj dosti poudarjati, da so bili vsi ti naši amandmaji zavrnjeni, čeprav so bili dobri. Na koncu smo na matičnem delovnem telesu ministrstvo tudi opozorili, da je treba pristopiti k pripravi smernic za boljše izvajanje javnega naročanja na pomembnejših vsebinskih in procesnih področjih, kot so, na primer, gradnje, inženirske storitve in tako naprej. Smernice bi po našem mnenju namreč morale biti pripravljene najkasneje do uveljavitve tega zakona. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se bomo glede na navedene pomanjkljivosti Predloga zakona o javnem naročanju glasovanja vzdržali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. oktobra 2015. V razpravo dajem 57. člen in amandma Poslanske skupine Združene levice. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici predlagamo amandma k 57. členu, ki se nanaša na transparentnost postopkov javnega naročanja. Ta člen v trenutnem besedilu določa, da naročniki objavijo prostovoljno obvestilo za predhodno transparentnost, kadar oddajajo javno naročilo po postopku s pogajanji brez predhodne objave ali po konkurenčnem postopku s pogajanji, če niso objavili obvestila o naročilu. Določa tudi, da lahko naročniki to prostovoljno obvestilo objavijo tudi v drugih postopkih. V Združeni levici predlagamo, da to obvestilo postane obvezno. V Sloveniji imamo največje težave v zvezi s postopki javnega naročanja ravno pri transparentnosti in pri gospodarnosti – kar smo tudi lahko v kakšnem stališču danes slišali –, sploh, ko gre za javna naročila malih vrednosti, glede katerih ni treba objavljati prav nobenih obvestil. Ker so ti postopki zelo podnormirani in poenostavljeni, pa je seveda tu največ možnosti za posluževanje ne tako gospodarnih praks in klientelizma. Zaradi tega predlagamo, da se v drugem odstavku tega člena zaradi zagotavljanja transparentnosti vseh postopkov javnih naročil prostovoljno obvestilo za predhodno transparentnost spremeni v obvezno obvestilo. S tem se doseže vsaj minimum potrebne transparentnosti, in to brez tega, da bi kakorkoli posegli v sam postopek, ga podaljšali ali dodatni zapletali. Skratka, ne generiramo nobenih novih administrativnih ovir, bi lahko temu rekli. S tem ne povzročamo nikakršne škode ali dodatne obremenitve, saj gre za zelo preprosto obvestilo, ki se objavi na portalu in zagotavlja vsaj tisto minimalno seznanjenost s posameznimi javnimi naročili, ki potekajo. Če pogledamo, o kakšni višini sredstev se pravzaprav pogovarjamo, je jasno, da so interesi na tem področju veliki. Odtekanja javnega denarja pa do danes nismo uspeli zamejiti, vemo, s tem se soočamo in borimo že 25 let. Na letni ravni govorimo o sredstvih v višini 3,7 milijarde evrov, kar predstavlja 9,8 odstotkov bruto domačega proizvoda. Če temu dodamo še podatek, da je od vseh javnih naročil približno dve tretjini naročil malih vrednosti, je jasno, da bi bilo treba v tem delu zagotoviti čim večjo transparentnost nad postopki in to poskušamo z našim amandmajem v Združeni levici tudi storiti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Glede tega amandmaja Združene levice naj povem, da zakon predvideva prostovoljno predhodno obvestilo o postopkih pogajanj brez predhodne objave in v konkurenčnem postopku izpogajanje. Cilj predlaganega amandmaja je, da bi se to razširilo na popolnoma vsa javna naročanja, kar menimo, da je neprimerno in tudi nepotrebno, pa naj obrazložim, zakaj. Namreč, le v teh postopkih, ki sem jih navedla, gre za to, da niso neposredno vključeni vsi tisti ponudniki, ki so zainteresirani, kar pa v vseh ostalih postopkih so ti že neposredno vključeni in bi se tem, če bi – seveda, pod nekako krinko, da zagotavljamo transparentnost – pravzaprav podvajali delo. Namen tega, kar pa je urejena v tem 57. členu, je, da tisti, ki niso imeli možnosti neposrednega sodelovanja, da se s tem seznanijo in da uveljavijo pravno sredstvo. Tako tega amandmaja v Poslanski skupini SMC in pa tudi v koaliciji ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dušan Verbič. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Običajno, da se o tovrstnih postopkih pri amandmajih dotikamo še malce širše in si bom tudi v tem primeru dovolil ravno zaradi tega, kajti ta zakon je tako kompleksen, zahteven, sploh pa pri prenosu teh direktiv in tudi v sami predstavitvi predstavnikov poslanskih skupin je bilo marsikaj izrečeno in mislim, da je prav, da si določene zadeve tudi ob tej priliki malce pobliže pogledamo. Sam sem na stališču, da kljub različnim mnenjem strokovne kot tudi uporabniške javnosti, da je tokratni prenos direktiv v slovenski pravni red koristen in pozitivno ocenjen kljub različnemu gledanju in ocenjevanju. Zakaj sem trdno na tem stališču? Predvsem zaradi tega, kajti s tem ko se prenašajo neposredno direktive v slovenski prostor, se preprosto s tem sistemom prenosa ne puščajo kakršnikoli dvomi in napake pri samih implementacijah. Kajti, zapisano pravilo, ki je preneseno iz evropske direktive, je praviloma in tudi v praksi lažje razumeti kot pa pravilo notranjega slovenskega prava, še zlasti če se poskuša slediti tako imenovanemu evropskemu zakonodajalcu, kateremu se običajno potem pridoda reševanje aktualnega vprašanja, ki je v našem nacionalnem prostoru. Ravno zaradi tega je v tem pogledu treba pristop predlagatelja pozdraviti, kajti pri iskanju posameznega pomena pravne norme je uporabniku na voljo predvsem zakonodaje Evropske unije, sodne prakse, in tukaj je treba dodati, tudi razlagalni dokumenti Evropske komisije, Evropskega parlamenta kot tudi sodišča Evropske unije. Mislim, da ta cel spekter zelo jasno pove o pomenu tega. Zaradi tega tudi zelo zagovarjam to stališče. Dejstvo je, kljub pomislekom že izrečeno, da s tem zakonom se združita ta tako imenovano klasično naročanje blaga in storitev kot tisto, ki je naročanje za infrastrukturno področje. Imamo en akt. Sam po sebi praviloma to sploh ni tako slabo, kajti s stališča preglednosti je včasih celo to morda zelo dobro. Dejstvo je, kot rečeno, obe direktivi prenašamo v slovenski pravni red. Tudi se vsi zavedamo, da ti direktivi morata biti implementirani do meseca aprila naslednjega leta, se pravi 2016. Lahko rečem, da v tem primeru je Vlada Republike Slovenije naredila dobro delo, in mislim, da je prav, da se jo tudi pohvali, kajti ne zamuja z implementacijo evropskega pravnega reda. To pomeni, zakonodajni postopek praviloma naj se, in tudi se bo, zaključil celo nekaj mesecev pred tem rokom. Ravno tukaj je treba poudariti, zakaj je v tem primeru je Vlada toliko pohitela; ravno zato, da se ti meseci, ki so potem od sprejetja zakona do same uporabe, resnično namenijo seznanitvi z novim pristopom, z novo ureditvijo ali kakorkoli že rečemo, seznanitev vseh deležnikov, da po tem datumu bodo resnično dobro pripravljeni. Verjamem, da se bo resorno ministrstvo in minister sam zelo zavzemal, da bo to čim bolj učinkovito tudi uresničeno v naslednjih mesecih. Nova ureditev, kot je bilo rečeno, prinaša vrsto poenostavitev in pravno varnost. Kar pomeni zagotavljanje lažjega upravljanja in večje učinkovitosti javnih naročil ter tisto, kar je pomembno, prihranek časa in sredstev tako za naročnike kot tudi za podjetja. Tukaj bi ponovno izpostavil težišče: mala in srednja podjetja. Pri tem so prednostno obravnavana tudi posamezna kategorija ali institut, ko je bilo tudi že malce nakazano v današnjih predstavitvah, se pravi, ta tako imenovana socialna vključenost, okolje in inovacije. Vse to skupaj bo nam, uporabnikom prav gotovo veliko pripomoglo, da se bodo naročniki odločali predvsem zgolj za najboljšo in ne, kot je bilo to sedaj v praksi, najcenejšo ponudbo. Ne bi se ras spuščal v posamezne postopke, ampak mislim, da bi nekaj primerov pa vseeno bilo treba izpostaviti ravno zaradi prej omenjene kompleksnosti in zahtevnosti materije tega zakona. Prva zadeva, ki je, je prav gotovo, da predlagatelj zakona je v zakonske določbe o centralnem javnem naročanju in osrednjih nabavnih organih vgradil možnost uvedbe tako imenovanega centraliziranega javnega naročanja na posameznem področju. Mislim, da je prav, da se to tudi posebno izpostavi, kajti to pomeni podelitev pooblastila Vladi Republike Slovenije, da lahko – kljub temu da je bilo s strani predstavnikov posamezne politične opcije, da je besedica "lahko" preveč uporabljena. Vendar je še kako smiselna v tem primeru, da lahko z uredbo določi predmete, za katere se bo to javno naročilo izvedlo, osrednji nabavni organ, postopek izvedbe in vse drugo, kar je potrebno, da je ta postopek čim boj optimalen. To pomeni, da Vlada Republike Slovenije lahko s sklepom odloči, da se za posamezne predmete javnega naročanja izvede tisto, ki jo običajno poznamo kot skupno javno naročilo, in to predvsem za vsa ministrstva, organe v sestavi ministrstev, vladne službe in upravnih enot. Seveda, če oceni, da skupno naročanje pomeni sledenje povečanju, kot prvič gospodarnosti in kot drugič učinkovitosti porabe proračunskih sredstev. Tisto, kar je zelo razveseljivo in mislim, da ne smemo pozabljati ob tej priliki, je, da to lahko velja tudi za naročanje v javnih zavodih, katere ustanovitelj je Republika Slovenija. Dotaknil bi se še ene zadeve, in sicer instituta pridržanja javnih naročil za invalidska podjetja in gospodarske subjekte, katerih glavni cilj je družbeno in poklicno vključevanje invalidnih in prikrajšanih oseb. To pomeni, če se naročnik odloči, da bo izvedel pridržano javno naročilo, mora izbrati ponudnika, ki izkaže status invalidskega podjetja, ali zaposlitvenega centra, ali socialnega podjetja tipa B, oziroma – tisto, kar je izredno pomembno – mora ponudnika, ki takega statusa ne izkaže, preprosto zavrniti. Nekaj besed je bilo tudi glede zaščite podizvajalcev in podobno, in bi se rad tudi tega dotaknil. Vsem nam je znana slaba izkušnja v zvezi z razmerjem obveznosti in plačil podizvajalcev predvsem v gradbenih poslih. S predlogom tega zakona je določeno, da lahko v dokumentaciji za oddajo javnega naročila od ponudnika podizvajalec zahteva, da v svoji ponudbi navede vsak del javnega naročila, ki ga morda namerava oddajati v podizvajanje tretjim osebam, ter tudi vse predlagane podizvajalce. Tisto, kar je bilo tudi na razpravi v matičnem odboru nekajkrat izpostavljeno; prav tako je predpisano, da je naročnik dolžan podizvajalcu, če ta to zahteva in se je predhodno dogovoril z glavnim izvajalcem, neposredno nakazati plačilo za delo, ki ga je zanj opravil. Osebno menim, da bo ta določba prav gotovo nek tako imenovani preizkusni kamen v teh poslih, ker se je do sedaj vedno izkazalo, da so bili podizvajalci kot stranka v postopku v bistveno slabšem razmerju. Za konec. Glede tega zakona, ki je pred nami, moram priznati, da ocenjujem, da je predlagatelj, v tem primeru Vlada, kakovostno pristopil k prenosu evropskih direktiv v naše notranje pravo. Zakaj sem trdno na tem stališču? Zaradi tega, kajti zelo malo je bilo danes rečeno o ciljih tega zakona, govor je bilo samo o prenosu direktiv. Cilji, če zelo v grobi besedi rečem, mislim, da je poudarek v naslednjem. Večja prožnost in poenostavitev postopkov oddaje javnih naročil. Tisto, kar je izrednega pomena za današnji prostor, je večja vključenost malih in srednjih podjetij v tovrstne postopke. Zelo pomembno je preprečevanje koruptivnih dejanj in transparentnost pri zagotavljanju postopka odločanja. Ne nazadnje mislim, da je pomembna kategorija tudi združevanje in unifikacija postopkov oddaje javnih naročil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima minister Boris Koprivnikar. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Samo kratek odziv na predlog amandmaja za 57. člen. Poslanka Kozlovič je že obrazložila bistvene razloge. Mogoče bi dodal k temu še to, da so vsi ostali vključeni že v postopek, da je transparentnost zagotovljena tudi s tem, ko je že od letošnjega leta naprej celo objavljanje pogodb, ne samih razpisov in izbir, dejansko javno dostopno in da bi s tako široko vpeljavo obveščanja v vseh postopkih dejansko ne dosegli nobene nove dodane vrednosti, bi pa uvedli novo, lahko rečemo temu tudi, administrativno oviro. To je bil tudi razlog, zakaj se strinjamo s stališči, ki so bili predstavljene s strani poslanske skupine. Mogoče še glede pravočasnosti. Poslanec Verbič je omenil, da če je zakon sprejet, potem smo v časovnici, mogoče lahko rečemo, da smo tudi sami veseli, da tako prihaja, preden je dejansko tista nuja s strani evropske direktive, da zakon mora biti prilagojen. Ampak ta čas ne pomeni, da se ne bo zgodilo nič, ampak mi že danes pripravljamo usposabljanja, smernice, pripravljamo tako imenovani "road show" za tiste, ki pripravljajo javne razpise, kajti tudi uvodoma je bilo povedano, velikokrat so javni razpisi slabo pripravljeni, kriteriji slabo izbrani in to je materija, ki jo v zakonu ne moremo predpisati. Mi ne moremo v zakonu predpisati, da naj naročnik pripravi naročilo, ki bo korektno in jasno določilo najboljšo izbiro. To mora pripraviti naročnik, ki pripravlja besedilo samega javnega razpisa, in to zakonsko ne more biti določen, čeprav smo v zakonu določili, da je treba narediti tržno analizo, opredeliti ceno in na kakšen način mora pripravljavec razpisa do tega priti. Nam so ključni elementi pri uvedbi tega zakona prav v usposabljanju naročnikov, za to se pripravljajo smernice, pripravljajo se že primeri dobrih praks, vzorci in na voljo je tudi že danes, v prihodnje bo pa prav okrepljena, služba za svetovane pripravljavcev javnih razpisov, da bi na tak način omogočili, da bi dosegli neko novo kvaliteto razpisov v prihodnje in seveda tudi na podlagi tega zakona. Zakon sam po sebi ne bo na nek način spremenil usposobljenost pripravljavcev razpisov in to mislim, da je pomembno, da razumemo.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Miha Kordiš, izvolite.
Najlepša Hvala. V svoji prejšnji intervenciji sem razpravljal o konkretnem amandmaju Združene levice k 57. členu, sedaj bom pa v skladu s prakso namenil nekaj besed sploh k temu zakonu, ki ga imamo pred seboj. Problematika sistema javnih naročil je najbolj povezana s transparentnostjo in korupcijo. Posebej problematična so tukaj naročila malih vrednosti, ki so izredno netransparentna, splošno pa je največji problem prilagojenost razpisnih pogojev in s tem povezana korupcijska tveganja. To so pač neki parametri, o katerih teče današnja debata. Problemi ne nastanejo v primerih, ko je postopek izpeljan na podlagi veljavnih razpisov, ampak nastanjajo tam, kjer se veljavni predpisi izigravajo oziroma kršijo in tega problema ne more rešiti zgolj novi zakon. Lahko prispeva nekaj korakov v tej smeri, ampak da ustvarimo našo celotno strategijo borbe proti korupciji, okoli tega je pa bistveno preveč bahava poteza, ki ne bo dosegla želenih rezultatov, preprosto zato ker ni zadostna. Kar je potrebno, je treba zagrabiti za probleme v praksi in kot rečeno so ti bolj povezani z nespoštovanjem obstoječe zakonodaje kot s tem, da bi bila ta zakonodaja popolnoma porozna. Koliko država preplačuje določene storitve, investicije, nabavo materiala, v bistvu ne vemo, v tem trenutku obstajajo samo neke ocene na podlagi primerov, ki jih razkrije ali Računsko sodišče, ali mediji, ali pa Komisija za preprečevanje korupcije. V javnosti je ta podatek, ki kroži, največkrat omejen na to, da se od štirih milijard evrov, kolikor jih država vrže v javna naročila, v zasebne žepe steče okoli 25 % oziroma slaba milijarda evrov. Vsi vemo, koliko je težak proračun v naši državi, vsi vemo, koliko je visok BDP naše države, in milijarda evrov [[…]]Kaj hočem reči? Da milijarda evrov nikakor ni mala vsota. S plačilnim neupoštevanjem temeljnih načel javnega naročanja, prilagajanjem pogojev, sumom korupcije in tako naprej se srečamo pri praktično vsakem večjem projektu v državi. Avtoceste so tukaj prvi tak eklatanten primer, medicinska oprema je drugi, v javnosti dobro poznan primer. Končni zneski takih projektov so pogosto dvignejo za 200 % in več glede na tisto neko izvorno ponudbo. Odgovornih pri takih šlamparijah in oškodovanih bodisi sploh ne iščemo, če jih pa že iščemo, jih pogosto ne najdemo. Sedaj pa vzporejajmo vso to neučinkovitost in odtekanje sredstev v privatne žepe, s tem da vsakokratne vlade na eni strani na vseh koncih nekaj šparajo, zategujejo pasove in zmanjšujejo obseg pravic slovenskih državljank in državljanov, na drugi strani pa pač preko javnih naročil sipljejo z lopato milijardo evrov skozi okno z vsakim proračunom. Na primer, čisto praktičen primer tega, kaj vse se pri nas dopušča, je Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije, s katerim je bila določena omejitev subjektov iz javnega sektorja s podjetji, ki so povezana s podjetji funkcionarjev oziroma z njihovimi družinski člani, pač ta interakcije je bila naslovljena, ampak je bilo kljub temu po podatkih Komisije za preprečevanje korupcije kršitev te določbe na lokalni ravni kar v preko 500 instancah. Kar hočem reči, je, želim še enkrat poudariti, da ni dovolj, da samo nekaj napišemo v zakon, če je evidentno že v tem trenutku, da se že obstoječih, že napisanih določb ne izvaja, se jih ne spoštuje in načela ostajajo v zraku. Zato moramo poiskati neke druge rešitve, kot samo pač žonglirati z nekim zakonom. To ni boj proti korupciji, to je iluzija boja proti korupciji, to je pač medijska piarovska poteza, zato da se določeni politični akterji pokažejo, kako so borci proti korupciji, medtem pa puščajo realne razmere na terenu in v državnem aparatu popolnoma porozne za koruptivne prakse. Drug problem je sama transparentnost zakonodajnega postopka. Se pravi, ne samo javna naročila, ampak kako se pripravlja zakonodaja, kdo nanjo vpliva, kdo je podal kakšen predlog. Interesi lobijev so v postopkih javnega naročanja izredno veliki, to pač vemo. Ravno zaradi tega bi se moralo zelo jasno vedeti, kdo je predlagal kakšno rešitev in zakaj je bila ta rešitev predlagana in je šla potem naprej. Prav tako bi moralo biti jasno, na katere določbe je opozorila stroka in kakšni so bili morebitni pomisleki zainteresirane javnosti. Res je, da se novi zakon sprejema predvsem zaradi implementacije dveh direktiv, ampak ti dve direktivi dajeta podlago in okvir za doseganje nekega cilja, pot je pa popolnoma v naših rokah, ker je prepuščena nacionalni ravni in se dogaja v okvirih nacionalne zakonodaje. Mislimo, da bi lahko to mi v Sloveniji naredili boljše, kot je to predlagano v tem zakonu. Zakaj v predlogu, ki ga imamo danes v rokah in na mizi in ki ga obravnavamo, teh pripomb ni mogoče zaslediti? Ministrstvo je v okviru poglavja 7 Prikaz sodelovanje javnosti pri pripravi zakona naštelo samo vse, ki so pripombe podali, in zraven so napisali, da so bili predlogi in pripombe upoštevani deloma. To, spoštovani kolegice in spoštovani kolegi, ni ravno prikaz sodelovanja, ampak samo potrditev ministrstva, da sicer neke pripombe so bile podane, O. K., drži, ampak za ministrstvo niso bile dovolj pomembne, da bi jih to okarakteriziralo, da bi jih proučilo in predstavilo, kar je gola operacijah umivanja rok. Poslanci – če kdo, potem poslanci, ki sprejemamo zakonodajo – bi morali biti seznanjeni s konkretnimi pripombami in obrazložitvami ministrstva, sploh pri takem občutljivem področju, vendarle se pogovarjamo o prenovi zakonodaje borbe proti korupciji, ki nastaja pri javnih naročilih. In sploh, če med tistimi, ki so podali pripombe, najdemo take institucije, kot je to Državna revizijska komisija, kot je Računsko sodišče, Komisija za preprečevanje korupcije, pa občine, pa skoraj vsa ministrstva in tako dalje; ampak to pač preprosto iz predloga, ki ga imamo danes pred seboj, izpade, ministrstvu se preprosto ni zdelo dovolj pomembno. V Združeni levici menimo, da bi morali povsem nov Zakon o javnih naročilih obravnavati bolj premišljeno in s pridobitvijo vseh pripomb strokovne in zainteresirane javnosti ter z opredelitvijo samega ministrstva do vseh teh podanih pripomb oziroma predlogov. To, da so obrazložitve predlogov slabo pripravljene, in to, da je predstavitev sodelovanja javnosti pri pripravi predlogov popolnoma pomanjkljiva oziroma je, tako kot je to v današnjem primeru, sploh ni, se tej vladi dogaja ves čas, ampak področje, s katerim imamo danes opravka, kot že večkrat izpostavljeno, je pač korupcija, je javno naročanje. In na nekem tako občutljivem področju za korupcijska tveganja in za pritiske raznoterih lobijev je po našem mnenju popolnoma nedopustno, da se stvari delajo po takšnem kopitu in po takšnih principih in praksah. Če pogledamo poročila Računskega sodišča, lahko ugotovimo, da niso tako zelo sporne same določbe zakona, pač pa njihovo spoštovanje. Tukaj se zdaj še z nekega drugega zornega kota in primera vračam na svojo izhodiščno tezo in njen zagovor. V poročilu za leto 2014 so na primer navedeni naslednji problemi, pa jih bom kar taksativno naštel: nespoštovanje načel zagotavljanja konkurence in sorazmernosti; pred podpisom pogodbe niso bile preverjene navedbe o ponudbi; ponudba, ki ni izpolnjevala pogojev, ni bila izločena; ocenjena vrednost javnega naročila je bila določena premijsko oziroma ni bila določena vrednosti javnega naročila primerno; načelo gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti; načelo zagotavljanja konkurence ter načelo transparentnosti – ustvarjene so bile okoliščine, ki pomenijo diskriminacijo ponudnikov – in tista najbolj pereča oblika z delitvijo javnega naročila je prišlo do izognitve uporabe Zakona o javnemu naročilu. To so pač čisto vsi problemi, ki ne izvirajo iz zakona, ampak iz prakse, iz implementacije, s katero smo soočeni. Zato predlagamo v Združeni levici, da poleg tega, da se lotimo novega zakona, bi bilo treba okrepiti nadzor nad izvajanjem njegovih določil, bodisi novega zakona oziroma že tega, ki ga imamo zdaj, to je nekakšen predpogoj. Kot rečeno, podpiramo deklarirane cilje tega zakona, ker večinoma gre vendar za prepis dveh evropskih direktiv, kar nas pa moti pa je, da je prevečkrat uporabljena besedica "lahko", v kar se je že nekdo v tej diskusiji vtaknil – na primer, "lahko izloči ponudnika; lahko zahteva; lahko opredeli". Mogoče bi bilo tukaj na mestu, da kjer je le mogoče, to besedico "lahko" zamenjamo z besedico "mora", drugače samo ustvarjamo papirnatega tigra, boj proti korupciji pa popolnoma izostaja v praksi. V Združeni levici smo že na odboru predlagali kar nekaj amandmajev, s katerimi izboljšujemo posamezne določbe, upamo pa, da bi bili vsaj danes v tem občinstvu in tej dvorani ti amandmaji sprejeti. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod minister Boris Koprivnikar, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Še enkrat, na nek način se moram odzvati na situacijo, ki je bila orisana, kot da smo v pripravi predloga zakona ignorirali mnenja strokovne javnosti in ne upoštevali, bili netransparentni, kajti tako orisana situacija je diametralno nasprotna od dejanskega stanja. Naj to pojasnim in elaboriram. Vseh predlogov, ki smo jih v razpravi sprejeli, jih je za dobrih 300 strani, zato razumete, da niso priloga k temu gradivu, so, tako kot so prihajali, objavljeni na naši spletni strani, kot smo jih prejeli, z navedbo tega, kdo je ta predlog dejansko tudi poslal. Še več, tudi v okviru drugih postopkov, ki jih na Ministrstvu za javno upravo vodimo, se dogovarjamo za sistematično spremljanje in tudi analizo prispelih predlogov med zakonodajnim postopkom in verjetno se vam bo zanimivo zdelo, da se o tem pogovarjamo z nevladno organizacijo, ki ima za to znanje in kapacitete. Kar se tiče ključnih deležnikov, mi smo z vsebinskimi sestanki z deležniki, kot so Računsko sodišče in podobni, ki zelo dobro vsebinsko poznajo to materijo, začeli v lanskem letu. Od letošnjega januarja do julija smo pa imeli, lahko rečem, neštete sestanke in s temi ključnimi deležniki smo sedeli vsaj po 3-krat in poglobljeno razpravljali o tem, kako se soočiti s primeri v praksi, ki jih je gospod Kordiš navedel in jih seveda razumemo, da je namen zakona, da poskuša to omejiti, vendar v okviru možnosti, kot sami ugotavljate, ki jo zakon prinaša. Zato so nam toliko bolj pomembne vse tiste aktivnosti za izvajanje in usposabljanje naročnikov, ki jih bomo pripravili oziroma jih že pripravljamo tudi v tem postopku. Mogoče še kratek komentar na besedico "lahko". Poglejte, odločitev o izbiri mora biti prepuščena naročniku, vendar naročniku moramo dati možnost, da izloči, recimo, nerazumno nizko ponudbo, če to rečemo kot primer, ampak če iz "lahko" postavimo besedico v "moram", potem se lahko postavi državo v situacijo, da mora izločiti najnižjo ponudbo, na primer, ki je popolnoma korektna in zelo ugodna. Zakaj bi jo potem naročnik moral izločiti, ker še enkrat ponavljam, dva temeljna razloga za ta zakon sta – in ta zakon je proceduralen – in sicer, da so postopki transparentni in da je poraba javnih sredstev čim bolj racionalna. Če bi v temu primeru rekli besedico "mora", potem bomo kršili to drugo načelo, ker ne bomo mogli kupiti nekega izdelka, neke storitve po najnižji ceni, tudi če je ta storitev zelo korektna. Torej, takšne enostranske omejitve – zakaj ne rečemo "moram"? Zato ker bi se pogosto – in vse smo preigrali – postavili v situacijo, ko bi bili zaradi zakona prisiljeni ravnati negospodarno. To je pa diametralno nasprotno z namenom zakona.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Lilijana Kozlovič, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Ker smo prešli na splošno razpravo, ne po posameznem amandmaju, bi se na kratko opredelila do ostalih amandmajev, ki so bili vloženi k temu zakonu. Videti je tudi po amandmajih pa tudi na samem odboru je bilo zelo veliko težnje, da bi se v zakonu urejala socialna nota, pa tudi samo urejanje področja z podizvajalci. Naj povem, da tako kot je ravnokar rekel minister, to je postopkovni zakon, ki ureja javna naročanja, ne moramo pa seveda v tem zakonu urejati vseh tistih želja, ki sodijo na neko drugo, naj bo delovnopravno področje, naj bo na obligacijsko področje. Kar se tiče amandmaja k 75. členu, ki govori o izključitvi kršiteljev delovnopravne zakonodaje, naj povem, da zakon vsebuje vsaj na šestih mestih v samem zakonu v bistvu primere, ko se takšne ponudnike izključi ali pa se tudi naknadno, ko se ugotovi, da je prišlo do kršitve delovnopravne zakonodaje. Tako menimo, da so ti amandmaji Združene levice k temu členu nepotrebni in jih seveda ne bomo podprli in posledično tudi ne k 111. členu. Kar se tiče podizvajalcev, imamo kar tri amandmaje Združene levice, SDS in NSi. Že prej sem povedala, uredili smo na način, da se jih zavaruje v samem začetku; se pravi, če prijavijo podizvajalci, da želijo biti neposredno poplačani, bodo v takšnem primeru upoštevani. Zavedamo se, da je bilo v praksi res zelo veliko zlorab na tem področju, vendar, kot sem rekla, to sodi na neko drugo področje. Tako podrobno urejanje v tem zakonu bi povzročilo nepreglednost in marsikdaj bi lahko tudi onemogočili izvedbo samega javnega naročila. Prav tako imamo dva amandmaja, in sicer Združene levice in SDS k 84. členu, gre za merila za oddajo javnega naročila. V enem primeru gre za to, da bi se upoštevali dodatni kriteriji, se pravi poleg cene tudi stroški, v drugem primeru pa, da bi se posamezne vrste javnih naročil oziroma za posamezne objekte. Naj tukaj povem, da je načelo Zakona o javnem naročanju, da naročnik odda ekonomsko najugodnejšo ponudbo. To je tisto, kar zasledujemo. Dejansko mora biti tudi presoja o tem, katera merila bodo izbrana, razen tam, kjer zakon to določa, naj bo to prepuščeno seveda naročniku, kajti le tako bo lahko določil, kaj je zanj ekonomsko najugodnejša ponudba. Tako tudi za ta dva amandmaja menimo, da sta v nasprotju s temeljnimi načeli samega zakona. Naj pa se še opredelim do amandmaja SDS, do 90. člena. Gre tukaj za sprejem odločitve in obveščanja kandidatov. Namreč, predlagatelj predlaga, da bi se tukaj v primeru, ko se sprejme odločitev; se pravi, v sami ponudbi je določeno devetdeset dni, da se potem – v zakonu je bilo, da se v primernem roku ali pa v čim krajšem roku – obvesti tiste, ki niso izbrani ali pa bili izbrani, obvesti, konkretizira spet z dnevnim rokom, kar podpiramo in bomo dejansko tudi podprli. Bi pa samo dodali, da pa se nam zdi pri praksi, ko gre za objavo na oglasni deski, petdnevni rok predolg in običajno v praksi se to zgodi že isti dan. Ampak, vsekakor je prav, da je opredeljeno, da ni daljši rok kot pet dni, tako da bomo ta amandma podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jernej Vrtovec. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Za pripravo tega zakona, ki je bil zelo potreben, če gledamo celovito, vam čestitam. Verjamem, da ste vložili ogromno truda, energije, kajti gre res za težko zakonodajo. Z veseljem bi jo, v vsej polnosti, tako kot sem že v stališču govoril, podprl, se pa ne morem strinjati s tem stališčem poslanskih skupin koalicije glede dikcije podizvajalcev v 24. členu. Če je Pahorjeva vlada naredila kakšno dobro stvar, je leta 2011 naredila dobro stvar, ki je zdajšnji 71. člen, ki govori o direktnem poplačilu podizvajalcev, kar je tudi v nemški in avstrijski zakonodaji. Pri tem bomo v Novi Sloveniji vztrajali, kajti tragične zgodbe so tiste zgodbe, ko so podizvajalci, družinska podjetja, dobesedno bankrotirali, šli v stečaj, propadli, dogajale so se takšne in drugačne stvari, da ne govorim o samomorih in tako dalje. Pa ne samo pri poslovanju med zasebniki, tudi tedaj, ko je bila država vpletena. Naj spomnim na dva primera. Dars, poplačilo podizvajalcev pri gradnji pomurske avtoceste ali hitre ceste – to so bile tragične zgodbe, ko državno podjetje ni uredilo tega, kar bi moralo urediti. Opera – ko so ljudje protestirali na dan odprtja Opere. Predlagana rešitev, spoštovani gospod minister, ki prepušča plačila podizvajalcem zgolj pogodbenemu razmerju med izvajalcem in podizvajalcem, je namreč zaradi prakse iz preteklosti neustrezna. Na tem mestu res ne vem, zakaj ste šli – ker ste vse dobro naredili v celotnem zakonu – spreminjati ta del, ki sicer dobro funkcionira, od leta 2011 ta del dobro funkcionira, podizvajalci so poplačani. Kajti s tem se zaščiti mala gospodarstva, malo podjetništvo, tudi tiste, ki ustvarjajo dodano vrednost. V tem primeru gre tudi za domino efekt. Kaj pomeni, če nekdo postane plačilno nesposoben oziroma če gre podizvajalec v stečaj, če podizvajalec ne dobi poplačanih del? Kaj to pomeni? To pomeni, da celotna veriga naprej ostane brez vsega in prihaja do tragičnih zgodb, kakršne smo videli v Sloveniji. Gospa Kozlovič je podala svoj argument glede poplačila podizvajalcev, in sicer da se lahko na začetku že dogovorijo. Ampak, glejte, dejstvo ob tem je, da v večini primerov je podizvajalec šibkejša pogodbena stranka nasproti izvajalcu in ne bo zahteval neposrednega plačila svojih računov s strani javnega naročnika, kajti v tem primeru gre upravičeno pričakovati, da bo glavni izvajalec, logično, pogojeval podizvajalca v javnem naročilu tudi s tem, da ta ne bo zahteval neposrednega plačila, sicer ne bo njegov podizvajalec. S tem bo glavni izvajalec pogojeval. Tisti, ki bo zahteval direktno poplačilo – v redu, pa ne boš moj podizvajalec, pa bodo ljudje ostali brez dela! Zato bi res prosil utemeljitev, zakaj ste se odločili ta del spreminjati, kajti veste, da v praksi to ne bo funkcioniralo. Ta uvodna določila, kar je gospa Kozlovič dejala, da se lahko že na začetku dogovorijo o direktnem poplačilu, to je samo napisano, funkcioniralo pa ne bo. Izvajalec bo rekel, ponavljam – ne boš delal zame, bom pa drugega dobil. In trg je poln, ni problema. Torej tisti, ki bo zahteval direktno poplačilo, ne bo izbran za podizvajalca. Sedanja ureditev direktnega poplačila podizvajalcev, ki je bilo sprejeto leta 2011, je ena izmed boljših rešitev Pahorjeve vlade, ob tisti tragediji sicer, ampak to je ena boljših stvari. Od takrat naprej se ne soočamo več v tolikšni meri s takšnimi težavami. Po vašem novem predlogu, se pravi, naročnik bo plačal izvajalca in potem naprej podizvajalec. Saj denar bo do izvajalca prišel, naprej pa je veliko veliko vprašanje. Iz prakse, ponavljam, kar se je dogajalo v tem obdobju, iz prakse lahko povemo, da to ne bo delovalo. To ne bo funkcioniralo. Poglejte, na primer, velike gradbene firme, od Vegrada, Primorja, SCT – saj to so iste zgodbe! To so iste zgodba. Vi s tem želite ponovno pripeljati do teh zgodb. Upam, da ne. Resno upam, da ne. Zaradi tega imejte v vidu, da ta predhodna določila oziroma tam na začetku, kako že piše glede direktnega poplačila, da to ne bo dobra rešitev, kar predvidevate, da se boste lahko dogovorila, ker to ne bo šlo čez. Ta dogovor je v bistvu nemogoč. Predlagam vam, da morda popravite sami ta člen zakona ali upoštevate naš amandma, kajti pokvari vtis pri celotnem dobrem zakonu. Zakon je dober. Že prej sem v stališču naštel, uvajamo vrsto dobrih stvari. Samo s tem ste ga pa malo podrajsali, dobesedno. Tega res ne bi bilo treba. Zaradi tega bi tudi na koalicijo apeliral, da ima v vidu dobre spremembe, ki jih je sprejela zadnja vaša vlada, dragi Socialni demokrati. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer. Izvolite.
Hvala lepa. Vsi smo sedaj ubrali to prakso, da bomo govorili kar malo na splošno o zakonu, čeprav O. K. Zato bom tudi v tem duhu nadaljeval. Kolega, če bi poslušal samo prvi del, bi mislil, da je ta zakon za strgati, pa samo še za v koš vreči. Tako sem prav vesel, da sem slišal še zadnji stavek. Saj v resnici pa zakon ni tako slab, ampak tu ste ga pa malo posračkali. Tako bom rekel; zakon je izredno dober, glede na to, da ne držijo trditve, da niso bile upoštevane pripombe in predlogi. Kar nekaj jih je bilo. Je pa ras, da je pa zakon malce napisan na drugačen koncept, kot je bil prejšnji zakon oziroma novele in predlogi. Bistveno bolj odprt je, zato pogrešam drugo stvar in mi je žal, da tega ministrstvo ni naredilo, ima pa še vedno možnost, bo pa moralo zelo pohiteti, da spremeni zakon o Državni revizijski komisiji. S tem bi istočasno, če bi imeli oba zakona, lahko dejansko v resnici še bolj smiselno videli, kako je takšen zakon potreben. Tisto, o čemer sem želel sam razpravljati, pa je predvsem to, da mi je všeč, da je koalicija s svojim predlogom amandmaja v resnici spremenila to kratko verigo, kar se tiče pri prehrani. Še posebej zato, ker sem danes videl prispevek, ki je toliko bolj pomemben, govori namreč, danes poteka en posvet o nacionalnem strokovnem posvetu zagotavljanja in izvrševanju kakovosti organizirane prehrane otrok. Namreč, podatki, da se v resnici v enem šolskem letu nabavi za več kot 119 milijonov evrov živil v slovenskem prostoru – če pa upoštevamo, da gre samo za osnovne šole in vrtce, lahko govorimo, da gre za ogromen denar oziroma tudi za ogromen potencial. Če smo pred 10 leti imeli 40 tisoč učencev, ki so se prehranjevali s temi malicami, jih imamo danes že 120 tisoč. In če je pred 10 leti kuhalo te obroke 4 tisoč kuharjev, jih danes kuha 12 tisoč kuharjev. Skratka, gre za enormen konglomerat, kjer se pretakajo sredstva, ki pa jih uravnavamo z javnimi naročili. Tu imam sicer en problem, ki sem ga odprl in problematiziral na samem odboru, danes ne mislim vas mučiti s tem, se mi zdi pa zelo pomembno, da omenimo, da je ta kratka pot še kako pomembna predvsem z vidika pridelovalcev prehrane v slovenskem prostoru, katero toliko propagiramo. Zato tu pohvaljeni, da smo spremenili to razmišljanje, da ne smemo uporabljati besede "lokalno" in smo zato pripeljali neko drugo dikcijo, ki pa v resnici pomeni, da bomo uporabljali lokalna živila oziroma te kratke poti. Naj na koncu povem še to, da pri implementaciji določenih direktiv, ki jih seveda zasledujemo kot članice Evropske unije, se mi zdi zelo pomembno predvsem to, da se zavedamo naslednjega dejstva – namreč, pred zadnjimi shodi je predsednica Trgovinske zbornice Slovenije Mariča Lah omenila naslednje, citiram: "Pa samo še dve kratki rešitvi oziroma predloga, kje lahko še več prodamo lokalnega. Poglejte, Slovenija mora sprejeti novo zakonodajo na temo javnega naročanja. Predstavnik Evropske komisije nam je na posvetu na Državnem svetu rekel naslednje: Preveč ste papeški, preveč direktno prenašate vse direktive v slovenski pravni red. Morate biti inovativni in svoje interese postaviti pri prenosu te zakonodaje. In zdaj je priložnost, da v to zakonodajo o javnem naročanju prenesete tudi takšne pogoje, da bomo lahko plasirali več lokalno pridelane prehrane." S tem sem vam hotel samo povedati, da delate prav, vam pa predlagam, da tudi pri naslednjih implementacijah poskušate razmišljati lokalno. Vse, kar je lokalno, še ne pomeni, da je tudi kalno. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Nada Brinovšek, izvolite.
Hvala lepa še enkrat, predsedujoči, za besedo. Ker so se vsi razpravljavci pred menoj malo širše dotaknili zakona in ne samo amandmajev, bom tudi jaz razpravljala v tem smislu, pa se bom dotaknila tudi vseh naših amandmajev naenkrat in se kasneje potem ne bom več vključevala v samo razpravo. Upam, da se danes vsi mi tukaj zavedamo, da sprejemamo zelo pomemben zakon. Poglejte, 3,7 milijard letno porabimo javnih sredstev za ta javna naročanja. 3,7 milijard ni malo denarja. Samo upam, da bomo s tem zakonom tudi nekako zagotovili ta načela, ko se radi na njih sklicujemo, se pravi gospodarno, transparentno, učinkovito javno naročanje, ki bo povečalo konkurenčnost Slovenije, ki pa jo še kako potrebujemo, in si želimo, da bi se povečala. Malo imam dileme, se pravi, Zakonodajno-pravna služba je na ta predlog tega zakona imela kar nekaj pomislekov, malo je pokritizirala, glede na to, da ta zakon ureja dve oziroma tri področja in da bo ta zakon sprva zelo zapleten tako za uporabnike kot za naročnike. S tem se popolnoma strinjam. Kolikor sem lahko na prejšnjem delovnem mestu od strani opazovala ta javna naročila, moram reči, da potrebujejo zaposleni oziroma tisti, ki pripravlja neko javno naročilo, veliko znanja, ki pa, upam, da bo ga oziroma da bo ministrstvo organiziralo primerna izobraževanja tako za naročnike kot tudi za same izvajalce; oboji bodo potrebovali neko dodatno izobraževanje. Glede na to, da zakon tudi ni tako blesteč, moram reči tudi, da smo na matičnem delovnem telesu obravnavali, mislim, da je bilo kar tretjina amandmajev in nismo na to opozarjali samo mi, da je zakon slabo pripravljen, na to je opozorila tudi koalicija. Citirala bom, da "resnično je ogromno amandmajev, mogoče tukaj apel na obe zakonodajno-pravni službi tako na Vladi, tako v Državnem zboru, da mogoče, še preden zakon pride v obravnavo, da se povežete, nekako uskladite stvari, preden pridejo na delovno telo." S to njeno izjavo se zelo strinjam in mogoče bo ta njen predlog v bodoče kaj zalegel. V Slovenski demokratski stranki smo na matično delovno telo vložili deset amandmajev in je res – gospod Möderndorfer, saj ga ni več v dvorani, je dejal, da ni res, da ni bil nobeden od amandmajev sprejet. Res je, da nobeden od opozicijskih amandmajev ni bil sprejet! To je dejstvo. Mislim, da smo imeli nekaj kar dobrih amandmajev. Na primer, dali smo amandma na 35. člen, da cena na enoto, ki jo ponudi izvajalec, ni javni podatek, ampak je ta podatek dostopen vsem ponudnikom, ki sodelujejo v postopku, ni pa treba, da je za celo slovensko oziroma še širšo javnost ta podatek dostopen. Pri 73. členu smo predlagali tudi, da naročnik v primeru, če se ne odloči za oddajo javnega naročila po sklopih, kar seveda ta zakon dopušča in je prav, da dopušča, da pač mora to obrazložiti in vključiti v razpisno dokumentacijo. Nič drugega nismo predlagali, samo obrazložitev, da se je naročnik odločil, da ne bo oddal javnega naročila po sklopih. Amandma je bil zavrnjen. No, da naročnik o sprejeti odločitvi za oddajo javnega naročila obvesti izvajalca čim prej – to imate vi zdaj v 90. členu. Mislim, tako kot so prej kolegi iz Združene levice razpravljali; zakon, ki nima jasnega cilja, tak zakon ima v svojem tekstu oziroma besedilu besedice "lahko" ali pa tudi "čim prej" in ta 90. člen govori "čim prej". Kaj je zdaj to "čim prej"? Za mene je čim prej, da sedaj čim prej odidem na kosilo. Za nekoga je čim prej, da se bo zvečer nekaj zgodilo, za nekoga je čim prej čez en, dva, tri, štiri, pet dni, čez en mesec. Mislim, da predlog, ki smo ga dali mi, pa kolikor sem razumela sedaj kolegico s strani koalicije, bodo vendar ta naša predlog podprli, da naročnik obvesti izvajalca na primer v petih dneh in to je res smiseln amandma. Prav tako pa smo hoteli tudi v 90. členu natančneje in pa jasnejše opredeliti obveznosti tako naročnika kot izvajalca in tudi podizvajalca glede sklepanja njihovih pogodb in kar bi za posledico imelo, da bi se nekako uredila njihova plačilna nedisciplina. Še enkrat toplo polagam ministrstvu, bom rekla po domače, na srce, da je treba pripraviti do uveljavitve tega zakona smernice, kar pa je spoštovani gospod minister obljubil, da bodo do uveljavitve tega zakona pripravljene. Mogoče bodo malo olajšale to delo tako naročnikom in seveda izvajalcem. Tudi prosim, ne pozabite predvsem na izobraževanje naročnikov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jernej Vrtovec. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani gospod minister! Še enkrat se moram oglasiti, ker kot kaže, sem bil prej premalo argumentiran, da bi nekako prepričal vladajočo koalicijo v to, da je direktno poplačilo podizvajalcev izredno pomembno oziroma zakaj je pomembno upoštevati naš amandma. Pa najprej za plastično primerjavo brez demagogije. Poglejte, ko greste vi na banko po kredit ali pa kakršnokoli pogodbo sklepati, na primer na banko, ki je izredno močna pogodbena stranka, bomo mi na mizo dobili pogoje, ki jih postavi banka. Vi se boste kot pogodbena stranka sicer pod te pogoje podpisali. Ne bo banka rekla, sedaj se bomo pa mi malo usklajevali. Torej, tudi v tem primeru je izvajalec močnejša pogodbena stranka od podizvajalca in še enkrat povem, če bo izvajalec rekel ne, ne bo šlo tako, pač tako ne bo šlo. Ali pa: Če boš zahteval drugače, ne boš dobil posla pri meni. Trg je poln in ni problem, bo pa dobil nekdo drug. Problem pa je v tem, ker bo nekdo dobesedno nasrkal. Naš amandma, upam, da ste si ga prebrali, drugače vam ga lahko zdaj prinesem pa ga lahko uskladimo, je res dobronameren. Pa ne zaradi nas samih, nam je to vseeno, ampak zaradi podizvajalcev. Še enkrat ga preberem: "S predlaganim amandmajem se utrjuje položaj podizvajalcev v postopkih oddaje javnih naročil, hkrati pa se izboljšuje plačilna disciplina med gospodarskimi subjekti. Ker je podizvajalec praviloma šibkejša pogodbena stranka, bo glavni izvajalec lahko pogojeval pogodbeno vsebino medsebojnega sodelovanja tudi s tem, da podizvajalec ne bo zahteval neposrednega plačila od naročnika, sicer posla ne bo dobil." Pika! Od tukaj naprej pa res prosim pozor, kajti ta amandma ne ruši vašega koncepta, niti koncepta glede direktnega poplačila oziroma niti nikakršnega koncepta, samo dodatna varovalka je ta amandma. Pozor: "Iz tega razloga je potrebno vnesti tudi določilo, da ima podizvajalec na podlagi samega zakona sicer pravico zahtevati plačilo neposredno od naročnika, če mu glavni izvajalec računa ali vmesne situacije ni plačal, ob pogoju, da naročniku predloži izdani račun ali vmesno situacijo in izjavo, da mu glavni izvajalec računa ni poplačal." Torej, že ko ta ne bo bil poplačan gre za direktno stvar, varovalka je ta amandma, ne ruši pa vašega koncepta. Pa gre zaradi ljudi, mi lahko ta amandma umaknemo, ampak, saj ne gre zaradi nas samih. Gre za to, kar se je opozarjalo v preteklosti in ne želimo biti spet v tisti situaciji, ko bodo podizvajalci naših državnih podjetij bili nepoplačani. Tega ne želimo. Zaradi tega je Pahorjeva vlada, sem šel brat obrazložitev nazaj, to tudi vnesla, kajti je sramota, da je podizvajalec enega državnega podjetja, kot je DARS, nepoplačan! Ja, pa kje mi živimo? In to je varovalka, da se v bodoče temu ne bo več tako dogajalo. Torej, gospod minister, res vas prosim, pa ne v lastnem imenu, ne v imenu opozicije, Nove Slovenije; v imenu malih podjetnikov in obrtnikov, ki si to dejansko želijo. Najprej vsebine amandmaja ne bom bral, ker gre za demagogijo, nočem pa biti ta trenutek več demagoški, jaz vas samo prosim, da prisluhnete temu amandmaju, v ničemer ne spreminja koncepta tega člena, je dodatna varovalka, še manj pa koncepta celotnega zakona, ki je – vse pohvale vam in vaši ekipi – ste ga pripravili odgovorno. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima minister gospod Boris Koprivnikar, minister za javno upravo. Izvolite.
Hvala za besedo. Glede podizvajalca, spoštovani poslanec, zelo veliko in zelo resno smo se ukvarjali s tem vprašanjem in nikakor ni namen, da bi enega ali drugega dali v neugoden položaj. Naj samo povem, da nam ni znano, pa smo se precej seznanili s tujimi sistemi, da bi katera druga država imela plačilo podizvajalcev urejeno v zakonu kot obvezno. Vendar poznamo tudi primere drugih držav, navajali ste Avstrijo, zelo dobro poznamo njihov sistem, kjer prav tako kot mi dopuščajo ureditev za direktna poplačila podizvajalcev. Ne nazadnje, dikcija amandmaja, ki ste ga vi navedli, je praktično identično, kot je 631. člen Obligacijskega zakonika, ki to določa – če ti dokažeš, da nisi dobil od izvajalca plačilo, potem po Obligacijskem zakoniku točno isto lahko tudi narediš. Pa vendar, da ne bi rekli, da se je standard podizvajalcev zmanjšal, lahko kdorkoli, glavni izvajalec, podizvajalec, naročnik zahteva direktno plačilo in se to upošteva kot dejstvo in se direktno plačuje. In še drugič; v zakonu je zapisano, da do končnega plačila ne more priti, če nosilec posla ne pridobi potrjenih izjav podizvajalcev, da so bili poplačani. To je zelo oster standard. V primeru, da tega ne stori, potem izvajalec lahko pride oziroma se uvrsti na tako imenovano listo nezaželenih izvajalcev, kar pomeni, da v treh letih ne bo več izvajal posla po sistemu javnega naročanja z državo, kar mislim, da si redkokdo lahko privošči. Ne nazadnje, tudi v praksi, če pogledamo, se situacija bistveno izboljšuje in tako radikalni in unikatni ukrepi, kot so bili v preteklosti, menim, da niso več nujno potrebni, ker je tudi drugače zaščita zagotovljena. Ampak ob tem pa morete vedeti, da smo se kot pripravljavci predloga zakona soočali pa tudi z izjemno ostrimi zahtevami Gospodarske zbornice, ki pa je zahtevala točno nasprotno, da direktno plačila gredo na tistega, ki je nosilec posla, ki prevzema vso odgovornost in ki je podpisnik pogodbe. Ta rešitev, ki je danes v zakonu, je po našem mnenju nek razumen kompromis, ki ne presega vmešavanja samega Zakona o javnih naročilih v obligacijska razmerja, ustrezno zaščiti podizvajalce, da možnosti in hkrati tudi omogoča, da tistemu, ki je nosilec posla in odgovoren, dejansko tudi omogoči sredstva za to, da se bodo dela tudi pravilno izvedla. Mogoče samo nekaj kratkih komentarjev, da ne bom še naprej potem razprave bremenil. Kar se pravnega varstva tiče, variante se že pripravljajo, raziskujejo. Mogoče je pa zanimivo za poslance tudi, da vemo, da se na nivoju Evropske komisije pripravlja kar obsežna analiza pravnega varstva na področju javnega naročanja, ki bo tudi podlaga za novo direktivo. Seveda natančno spremljamo, kaj se bo na tem področju zgodilo. Kar se tiče omogočanja lokalnih dobav, je poslanec Möderndorfer povedal, da to zakon sedaj tudi omogoča. Še bolj pomembno pa je, da se poleg tega na podlagi zakona pripravlja tudi boljša uredba o zelenem javnem naročanju, ki bo to še bolj natančno opredelila. Glede različnosti zakona, dvojnosti zakona in števila amandmajev, se poslanki deloma pridružujem s tem, da tudi sami imamo malce težav, ko pač v določenih, če pogledate vsebino amandmajev, pogledih, kako nekaj zapisati, različne pravne službe različno gledajo na to. Kar se pa tiče združevanja zakona o klasičnem javnem naročanju in naročanju gradenj, so pa tisti izvajalci, ki dejansko se z obema primeroma soočajo, nekako pozdravili, da je materija enotna. Če pogledamo čisto nomotehnično ali stališče birokratskih ovir, ta zakon je sedaj po številu členov krajši, kot sta bila prej oba zakona. Krajši od enega od prejšnjih dveh. Se pravi, da je več kot za polovico krajša zakonska materija, kljub temu da je zapletena, pa še vedno menimo, da je tudi dovolj jasna. Kar se pa cene na enoto tiče, tudi s tem predlogom smo se veliko ukvarjali, tudi razlagali. Dejstvo je, da glede na transparentnost javnega naročanja naročnik mora objaviti količino in naročnik mora objaviti tudi ceno, po kateri je oddal. Iz tega enostavno dobiš tudi ceno na enoto. Da bi prepovedali objaviti ceno na enoto, je tudi v skladu s stališčem informacijske pooblaščenke, po našem mnenju mogoče v določenih primerih, seveda utemeljeno in smiselno, ker ščitimo interese nekoga, ki lahko da zelo ugodno ponudbo, vendar se zaletimo v interes javnosti, javnega naročanja in tukaj smo imeli tudi sami večje pomisleke. Podobno je menila tudi informacijska pooblaščenka. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jernej Vrtovec, izvolite, beseda je vaša.
Spoštovani gospod minister, najlepša hvala za pojasnila in odgovor na to, da pač s svojim amandmajem napak oziroma kljub temu da jaz tega ne opazim, da to nekje že v tem zakonu piše. Pa bi sedaj vam prebral 631. člen Obligacijskega zakonika. Poglejte, kaj piše: "Sodelavci se za svoje terjatve do podjemnika lahko obrnejo neposredno na naročnika in zahtevajo od njega, da jim te terjatve izplača iz vsote, ki jo v tistem trenutku dolguje podjemniku, če so prepoznane." In če niso prepoznane, kdo pa jih prepozna? Izvajalec! Težava nastane. Poglejte, govorili ste o Avstriji. Drugod po državah Evropske unije je dejstvo, je plačilna disciplina stvar tudi kulture, če hočete, je stvar neke normalnosti. V tej državi to ni bilo in je treba zaradi tega, ker to ni stvar naše tudi kulture – pa tukaj ne mečem v isti koš vseh obrtnikov, vseh podjetnikov, vseh izvajalcev ali velike gospodarske družbe – bog ne daj! Ampak mnogo pa je takšnih, ki so se posluževali takšnih in drugačnih prijemov in podizvajalcev niso poplačevali. V redu. Ne verjamem vam, da zakon v dovoljšnji meri zagotavlja, da bodo podizvajalci poplačani. Vztrajali bomo pri našem amandmaju. Upam pa, da ne bo čas pokazal, da smo imeli prav in da so imeli tudi Socialni demokrati leta 2011, ko so vnesli v zakon direktno poplačilo podizvajalcev, prav. Tega pa si ne želim, da bi naslednji dve leti šli spet spreminjat zakon, ker niste sprejeli našega amandmaja. To je za vas dobro, da bi lahko imeli tudi na strani celotno opozicijo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Mag. Dušan Verbič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Jaz bi samo dve besedi. Mislim, da je spoštovanemu kolegu poslancu iz Nove Slovenije bil v neki smeri zadovoljiv odgovor s strani resornega ministra. Želel sem še v zvezi s to temo reči nekaj besed, menim pa, da je bilo to tako lepo povedano tudi po vsebinski plati, da bi bilo odveč. Odločil sem se predvsem zaradi tega, ker je spoštovana kolegica iz opozicijske stranke rekla, da v tem postopku ni bilo soglasja k nobenemu amandmaju k vloženemu zakonu. Jaz menim, da je prav, da to povemo, kot je kolegica Lilijana že prej omenila, vaš vloženi amandma k 90. členu praktično vse potrjuje, in mislim, da je prav, da je tam določen 5-dnevni rok. Mislim, da tukaj ni dileme. Tisti, ki smo bili na matičnem odboru, na drugi obravnavi je bil tudi vložen en amandma s strani nepovezanega poslanca, zaradi boljše implementacije je bilo skupaj s koalicijskimi partnerji dogovorjeno in ga je tudi umaknil, zato hočem reči, da čisto ne drži, da se ni prisluhnilo nekim posameznim predlogom, ki so bili zelo tehtni, In ga bom vseeno omenil, bil je k 84. členu zakona, kjer je področje tega t. i. zelenega okoljskega namena, kjer se je vgradilo in se bo tudi v zakon implementiralo, posledično vezano na resolucijo o nacionalnem programu prehranske politike, kajti ravno v tem je bistvo, da se z dodatno obrazložitvijo k osmemu odstavku 84. člena omogoča, da se živila, ki so pridelana in predelana v lokalnem okolju, da se v tem postopku javnega naročanja čim bolj vključuje, ne pa izključuje v odnosu od pridelovalca do uporabnika. To pomeni, da se je poskušalo z res tehtnimi argumenti prisluhniti in mislim, da je koalicija to tudi izvedla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 57. členu? Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Kolega Jernej Vrtovec je pravzaprav že veliko govoril o zaščiti podizvajalcev. Dejstvo je takšno, ki ga danes pravzaprav mi vsi poznamo. Prvič, imamo različne lobije. Drugič, če pogledamo gradbeni sektor, veliko se pogovarjam s temi ljudmi, hvala bogu je nekaj zdravih slovenskih gradbenih podjetij tudi preživelo najhujšo krizo. Tista, ki pač niso bila zdrava, vemo, kje so pristala. Zdrava se zdaj pritožujejo, da imamo veliko gradbenih podjetij, torej glavnih izvajalcev, ki dobijo posel, da so to v bistvu podjetja, ki nimajo nič drugega kot dnevno sobo. To so dejstva. In potem sklepajo pogodbe s podizvajalci, jih pri ceni stisnejo in potem se še zgodi nesreča, da ta glavni izvajalec dejansko zapade v finančne težave ali kakorkoli že ali podizvajalce izigrava, podizvajalcem ne plača. In poglejte, če nekemu podizvajalcu, nekemu mikro podjetju, espeju ali deooju, gradbenemu, kakršnemukoli, če izpade plačilo, ne vem, recimo 20, 30, 50 tisoč evrov, ga to preprosto spravi na kolena in je konec. Konec je s tem podjetjem in je konec z zaposlenimi, ki jih ima to mikro podjetje, ta podizvajalec na plačilni listi oziroma s katerim ima sklenjeno pogodbo o zaposlovanju. In v tem je problem. Jaz ne bi želel tukaj zdaj špekulirati, kdo je tukaj močnejši, ampak je rezultat je jasen, ali Gospodarska zbornica ali Obrtno-podjetniška zbornica. Jaz verjamem, da ima gospod minister dobre namene. Jaz verjamem in upam, da imamo dobre namene vsi mi tukaj v tej dvorani. Ampak v življenju zadeve tečejo velikokrat bistveno drugače, kot si mi predstavljamo. Dejstvo je to, da imamo izvajalce, ki nimajo nič drugega kot dnevno sobo, pa, ja, seveda še kakšen računalnik. In v tem je problem. Dokler je cena tisti osnovni kriterij, najnižja, jasno, cena je tisti osnovni kriterij, da dobiš posel, potem pa si ja znaš toliko izračunati, če je cena toliko, potem rečeš, toliko ostane meni, ostalo pa razdelim podizvajalcem oziroma za toliko jih stisnem. In to ne more iti v nedogled. Zato smo mi v Poslanski skupini Nove Slovenije že tudi razmišljali, da bi bilo najbrž dobro, da se na neki seji, morda Odbora za gospodarstvo ali kakšnega drugega odbora, dogovorimo, kako rešiti te anomalije, ki jih vidimo, ki se dogajajo v praksi. Ne samo v gradbenem sektorju, tudi kje drugje. Gradbeni sektor je najbrž nam vsem nekako najbolje poznan. Zato bom tudi podprl naš amandma, ki gre v tej smeri zaščite podizvajalcev. Ti morajo dobiti poplačilo. Kdo naj njih varuje? A bodo tožili glavnega izvajalca? V tistem trenutku ga več ne bo, bo firmo zaprl. To je potem nek domino efekt, neka verižna reakcija, ki se sproži, in rezultat je, da nam enostavno ta mala podjetja padajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 57. členu? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo k 75. in 111. členu. Ker je amandma Poslanske skupine Združena levica povezan z amandmajem istega predlagatelja k 111. členu, bomo o njiju razpravljali skupaj. V razpravo dajem torej 75. in 111. člen ter dva amandmaja Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 84. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem to razpravo. Prehajamo na razpravo k 90. členu ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 94. člen ter amandma Poslanske skupine SDS, amandma Poslanske skupine NSi in amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Nekaj vsebinskih zadev sem že nanizal v svoji predhodni razpravi, ampak zdaj konkretno o amandmaju Poslanske skupine Slovenije – krščanskih demokratov k 94. členu. Kaj pravzaprav želimo s tem doseči? S predlaganim amandmajem se utrjuje položaj podizvajalcev v postopkih oddaje javnih naročil, hkrati pa se izboljšuje plačilna disciplina med gospodarskimi subjekti. Vemo, da imamo velike težave na področju plačilne discipline. Ker je podizvajalec praviloma šibkejša pogodbena stranka, bo glavni izvajalec lahko pogojeval pogodbeno vsebino medsebojnega sodelovanja tudi s tem, da podizvajalec ne bo zahteval neposrednega plačila od naročnika, sicer posla ne bo dobil. Iz tega razloga je treba, kolegice in kolegi, vnesti tudi določilo, da ima podizvajalec na podlagi zakona pravico zahtevati plačilo neposredno od naročnika, če mu glavni izvajalec računa ali vmesne situacije ni plačal, ob pogoju, da naročniku predloži izdani račun ali vmesno situacijo in izjavo, da mu glavni izvajalec računa ni plačal. S predlaganimi rešitvami se bodo preprečevale zlorabe v primerih, ko glavni izvajalec ni imel svojih kapacitet za izvedbo javnega naročila in je bil v postopku oddaje javnega naročila praktično samo posrednik. Pogosto so to bile gospodarske družbe skoraj brez zaposlenih in brez premoženja, posledično pa tudi brez odgovornosti. V praksi se je torej dogajalo in se dogaja, da je glavni izvajalec zašel v stanje insolventnosti, podizvajalci pa so ostali nepoplačani. V izogib nadaljevanju takih praks je za take primere nujna dodatna zakonska zaščita podizvajalcev. O tem sem, kot že rečeno, prej nekaj govoril in zdaj ponavljam, da gotovo ima tudi minister in podpredsednik Vlade, gospod Koprivnikar, namen in iskreno voljo podizvajalce zaščititi. Ampak kot sem že prej na dolgo razlagal, danes imamo v praksi situacije, da enostavno podizvajalci potegnejo kratko. To so mala, mikro podjetja, espeji, deooji, in kot rečeno, če takšen ne dobi na letni ravni enega plačila od glavnega izvajalca v višini, recimo, 50 tisoč, ga enostavno to sesuje. Tu gre za to, da poskušamo nekako te anomalije, ki v življenju so, v praksi so, zakonsko rešiti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 118. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PROSTOVOLJSTVU PO REDNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Spoštovani poslanci! Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prostovoljstvu je zakon, s katerim želimo predvsem na podlagi izkušenj iz prakse poenostaviti postopke in izvajanje zakona, ki pa je takrat, ko je bil uveden, dejansko prvič v naši državi začel urejati prostovoljstvo, tudi vrednotiti njegov prispevek in na tak način lahko na podlagi te zakonodaje ugotavljamo, kako zelo pomemben je prispevek prostovoljcev v naši družbi kot celoti. Predvsem želimo predlagati, da se enostavneje vodijo evidence, da se poenostavi vsebina in tudi način poročanja o izvajanju prostovoljskega dela, želimo pa tudi skrčiti nabor podatkov, za katere smo ugotovili, da niso nujno potrebni, da jih zbiramo, in s tem razbremenimo prostovoljske organizacije. Ima pa zakon še eno pomembno dopolnitev, in sicer bo omogočal, da bo tudi pri izvajalcih, javnih zavodih prostovoljstvo enostavno omogočeno, saj so bili do zdaj v malce nerodnem položaju, ker je moral biti sklenjen dogovor s prostovoljsko organizacijo. Sedaj pa bo mogoče na podlagi programa prostovoljstva tudi v takem javnem zavodu korektno izvajati prostovoljsko delo, o njem tudi poročati, in na tak način širše odpremo vrata prostovoljstvu tudi v javnih zavodih. Po eni strani stalno tehtamo med to dilemo. Ker je prostovoljstvo samoiniciativna dejavnost, za katero se nekdo odloča sam, je vsako reguliranje in omejevanje te dejavnosti na nek način kontraproduktivno, ker vpliva negativno na to svobodno odločitev o izvajanju prostovoljstva. Po drugi strani pa je spremljanje tega prostovoljskega dela zelo pomembno tudi zato, da dejansko lahko ocenimo njegov prispevek in njegov učinek. Jaz vam zagotavljam, da so vse spremembe, ki jih tukaj predlagamo, zelo natančno usklajene in premišljene tudi z zaključnimi prostovoljskimi organizacijami, z mnenjem samih prostovoljcev, odražajo stanje na terenu in menimo, da bomo na tak način ohranili ustrezno ravnovesje med tem, da se prostovoljsko delo spremlja, evidentira, da so prostovoljci ustrezno zaščiteni, po drugi strani pa z razbremenitvami tudi zmanjšamo ta vpliv, da bi reguliranost prostovoljnega dela oziroma njegovega spremljanja lahko negativno vplivala na obseg prostovoljstva, ki pa je izjemno pomemben in si ga v takih burnih časih, v katerih živimo, lahko samo želimo. Z veseljem tudi ugotavljamo, da se obseg prostovoljskega dela zelo krepi, zato tudi redno spremljamo kazalnike, ki so sedaj mogoči, in upamo, da se bo tak trend nadaljeval tudi v prihodnje tudi zaradi teh razbremenitev, ki jih te spremembe zakonov danes prinašajo. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Hvala, predsedujoča za besedo. Odbor je na nadaljevalni 11. seji 8. 10. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prostovoljstvu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Seznanil se je s predlogom zakona, mnenjem Zakonodajno-pravne službe in mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev. K predlogu zakona so bili vloženi amandmaji poslanske skupine SDS, poslanskih skupin SMC, Desus, SD in Združene levice. Poslanec Dušan Radić pa je na odboru predložil amandma odbora. Predstavnik predlagatelja minister za javno upravo, Boris Koprivnikar je v dopolnilni obrazložitvi povedal, da se s predlogom zakona zgolj dopolnjuje ureditev na področju, ki je bilo prvič normativno urejeno z Zakonom o prostovoljstvu. Samo sprejetje zakona je predstavljalo korak naprej, saj je omogočilo statistično spremljanje, ocenjevanje njegove dodane vrednosti družbi. Predlog zakona tako omogoča poenostavitev poročanja o opravljanem prostovoljskem delu in ureja opravljanje organiziranega prostovoljstva v javnih zavodih brez sklenitve pisnega dogovora s prostovoljsko organizacijo. Z namenom dodatne spodbude prostovoljstva predlog zakona spreminja datum podeljevanja nagrad prostovoljcem, saj je bil 5. december kot mednarodni dan prostovoljcev precej neprimeren, ker je v tem času potekalo veliko drugih prireditev. Povedal je, da se pripravljajo strategija nevladnih organizacij in prostovoljstva ter spremembe zakona o nevladnih organizacijah. Zakonodajno-pravna služba je opozorila na neskladnost predloga zakona in podala pripombe k posameznim določbam. S strani koalicije so bili pripravljeni amandmaji, ki so ustrezno upoštevali pripombe ZPS. Komisija Državnega sveta za državno ureditev je podprla predlagane spremembe. Kot problem so izpostavili, da kljub vodenju novih evidenc še vedno niso dostopni celoviti podatki o številu vseh prostovoljcev in obsegu njihovega dela v državi. Predstavnica Centra za informiranje, sodelovanje in razvoj nevladnih organizacij je izrazilo zadovoljstva nad predlaganim zakonom, pri nastajanju katerega so dejavno sodelovali in po njihovem mnenju uspešno odpravlja anomalije obstoječega zakona, administrativne ovire, znižuje globe prostovoljskim organizacijam. Predstavnik Slovenske filantropije je pojasnil, da so pri oblikovanju predloga zakona sodelovali in ga podpirajo, vendar je hkrati opozoril na področja, ki še niso urejena, kot sta na primer zdravstveno zavarovanje prostovoljcev in plačevanje prispevkov v pokojninsko blagajno. Prav tako je kot problem izpostavil prehodne določbe predloga zakona, ki njegovo veljavnost na področju vzpostavljanja informacijskih rešitev v zvezi s poročanjem prostovoljskih organizacij o prostovoljnem delu odlaga za eno leto od njegovega sprejetja. V razpravi so člani in članice odbora izrazili podporo predlogu zakona, se strinjali, da je treba prostovoljstvo kot način življenja krepiti predvsem med mlajšimi pripadniki družbe. Izražen je bil pomislek v zvezi z deljenjem organizacij na prostovoljske in organizacije s prostovoljskim programom ter da bi bilo smiselno v središče postaviti zgolj samega prostovoljca in ne organizacije, katere se navadno oblikujejo z namenom zadovoljevanja posameznikovih interesov. Podan je bil tudi predlog uredbe korporativnega prostovoljstva, kar bi pomenilo, da bi bilo v podjetjih poleg rednega dela organizirano tudi delo zaposlenih, ki bi predstavljalo korist družbe kot celote. Člani iz vrst opozicijskih poslancev so opozorili, da bi bilo treba paziti, da v času varčevalnih ukrepov prostovoljsko delo ne bi nadomeščalo delovanja socialne države in podali predlog za amandma odbora, da bi se v osnovne šole vključilo prostovoljstvo kot izbirni predlog, vendar ga člani odbora niso izglasovali. Minister za javno upravo je v odgovoru pojasnil, da se zaradi nevarnosti obstoja formalizacije organizacije v predlogu zakona ločili dve področji, in sicer javne zavode, v katerih prostovoljci lahko sami opravljajo prostovoljno delo, in prostovoljske organizacije. V obeh se opravlja prostovoljsko delo, vendar s to razliko, da se prostovoljske organizacije deležne spodbud s strani države, javni zavodi pa ne. Odbor je sprejel amandmaje Poslanske skupine SMC, Desus in SD ter amandma odbora. Ni pa sprejel amandma Poslanske skupine SDS. Odbor je v skladu s 128. členom glasoval o vseh členih skupaj in jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je besedilo dopolnjeno k predlogu zakona in so vključeni v sam predlog. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsedujoči, ponovno za besedo. Najprej mi dovolite, da se danes, ko govorimo o spremembah in dopolnitvah Zakona o prostovoljstvu, zahvalim vsem prostovoljcem, ki opravljajo to humano delo in pomagajo ljudem v stiski, še posebej pa tistim, ki to delo opravljajo sedaj na zbirnih mestih, obmejnih mestih in pomagajo migrantom, ki potrebujejo njihovo pomoč. Naj kar v uvodu napovem podporo Poslanske skupine Socialnih demokratov predlogu novele Zakona o prostovoljstvu. Po letih izvajanja Zakona o prostovoljstvu, uveljavitev zakona je bila marca 2011, je pred nami prva novela, s katero se poenostavlja poročanje o opravljenem prostovoljskem delu. Ureja se upravljanje organiziranega prostovoljstva v osebah javnega prava ali osebah zasebnega prava, ki so za opravljanje storitev javne službe pridobile koncesijo in katerih delovanje je s posebnim zakonom opredeljeno kot nepridobitno, brez sklenitve pisnega dogovora s prostovoljsko organizacijo, ki zagotavlja in usposablja prostovoljce ter organizira prostovoljno delo. Skratka, odpravljajo se nekatere administrativne naloge, ki pripomorejo k uspešnejšemu delovanju prostovoljskih organizacij. Prostovoljstvo je izjemno pomemben segment v naši družbi in lahko ocenimo, da se razvija in da je delo prostovoljk in prostovoljcev čedalje bolj cenjeno. Prav tako pa tudi prostovoljsko delo pozitivno vpliva na razvoj posameznika kot tudi za razvoj družbe v celoti. Prostovoljstvo je vse bolj cenjeno. Poglavitne rešitve so bile usklajevane in usklajene v medresorski delovni skupini, v kateri so sodelovali predstavniki ministrstva ter nevladnih organizacij in Ajpesa. Glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe pa so bili nekateri členi dopolnjeni, celo izboljšani. Socialni demokrati smo prepričani, da se bo prostovoljstvo v Sloveniji razvijalo še naprej. Ocenjujemo, da se je po obdobju potrošniške mrzlice, trdega padca na kamen, finančne in gospodarske krize v ljudeh ponovno obudila zavest za skrb naših najbližjih. Da ne mislim le na sorodnike, obudila se je zavest o krepitvi skupnih vrednot, kot so pomoč, solidarnost, tovarištvo in s tega vidika pripomogla tudi k pozitivnejšemu pogledu na svet. Da v težkih trenutkih nismo sami, v prostovoljstvu lahko najdemo tudi našo inovativnost ter osebno rast in zadovoljstvo. Ne smemo dovoliti, da bi se prostovoljstvo zlorabljalo in lahko se pridružimo posameznim nevladnim organizacijam, da je treba zagotoviti in povečati varstvo prostovoljcev. V sami razpravi na matičnem delovnem telesu se je razvila zanimiva razprava, iz katere izhaja, da je odprtih še nekaj vprašanj. Podane so bile tudi ideje, kako prostovoljstvo razvijati še naprej. Socialni demokrati menimo, da je s sprejetjem Zakona o prostovoljstvu leta 2011 bil postavljen temelj, na podlagi katerega je treba dejavnost razvijati naprej. Kot sem že v uvodu omenila, bomo Socialni demokrati predlog novele zakona podprli.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica.
Predsedujoči, hvala za besedo. Vsi se lahko strinjamo, da ima prostovoljstvo izjemno težo in pomen v družbi, ker prispeva k razvijanju vrednot solidarnosti in k socialnemu napredku. Problem pa se pojavi v tistem trenutku, ko prostovoljstvo, humanitarnost in solidarnost začnejo nadomeščati funkcije socialne države. Prostovoljstvo je in mora tudi ostati samo dopolnilo javnega servisa, ki ga sicer zagotavlja država, in država hkrati ne bi smele dopustiti, da se z nižanjem nivoja javnih storitev vse več dela prelaga na pleča prostovoljcev. In to so nam že dogaja. Žal vedno več ljudi živi pod pragom revščine, hkrati se morajo pa tudi zaposleni zatekati k humanitarnim organizacijam po pakete pomoči. Vseskozi se na eni strani v zadnjih letih vrstijo davčne olajšave za bogate in za kapital, na drugi strani se pa znižujejo socialni izdatki. Vso stisko ljudi, za katero je kriva predvsem država z zgrešenimi politikami, potem kompenzirajo takšne in drugačne prostovoljske organizacije. Izvrševanje socialne države je pri nas ponovno žal vedno bolj prepuščeno okviru raznih društev, zavodov, humanitarnih, dobrodelnih organizacij in tako dalje. Kako zelo pomembna je dobro delujoča mreža prostovoljcev, se najbolj kaže ravno danes v tem trenutku, ko se soočamo z begunsko krizo na našem ozemlju. Hkrati pa je treba poudariti, da prostovoljstvo na nekoliko manj viden, pa zaradi tega nič manj pomemben, način izkazuje svojo vrednost in doprinos ob vsakodnevnih stiskah naših sodržavljank in naših sodržavljanov, ki jim prostovoljci pogosto priskočijo na pomoč celo prej, kot se zgane država. In to zelo veliko pove o ljudeh, ki to počnejo, o teh prostovoljcih, o katerih danes debatiramo. Zelo veliko tudi pove o naši družbi, ki spodbuja in ustvarja, vzgaja ne nazadnje ljudi, ki so pripravljeni na tak način priskočiti na pomoč sodržavljanu, sočloveku. Hkrati pa to veliko pove tudi o politikah slovenske države. V Združeni levici menimo, da imamo vse preveč področij, ki jih v tem trenutku izvajajo, da ne rečem, krpajo prostovoljci, medtem ko bi jih morala urediti in zagotoviti v prvi vrsti država. Politike varčevanja, ki so se začele z nastopom krize, se še vedno nadaljujejo. Pred kratkim smo obravnavali proračuna za leti 2016 in 2017, ki sta oba še vedno izrazito varčevalno naravnana. Resnično nas skrbi, da bo vse več bremen v luči tega naloženih ravno na pleča nevladnih, dobrodelnih, humanitarnih in vseh ostalih organizacij, ki s pomočjo prostovoljstva v resnici pokonci držijo danes v tem trenutku načelo Slovenije kot socialne države. Če teh prostovoljcev in teh organizacij danes ne bi bilo, bi zelo hitro prišli v situacijo, ko bi lahko besedo "socialna" iz 2. člena slovenske ustave v praksi pač črtali. In to je razvidno tudi iz uradnih podatkov. Podatek pravi, da je bilo v letu 2014 opravljenih za skoraj 10 milijonov ur prostovoljskega dela. Če bi to merili v evrih, to nanese kar 105 milijonov evrov. In ta podatek je več kot zgovoren in je v resnici impresiven. In je nezaslišano, danes še toliko bolj, ker se nahajamo štiri leta po sprejetju Zakona o prostovoljstvu, da nimamo sprejete ustrezne strategije razvoja, s katero bi jasno določili nadaljnje smernice in krmarjenje in konec koncev spodbude za delovanje prostovoljskih in nevladnih organizacij, kar se tiče vsebine in kar se tiče neke finančne podpore. Tudi spremembe zakonodaje so bile napovedane v vseh letnih poročilih o prostovoljstvu od leta 2011 naprej in sedaj smo zakon končno dočakali. Sprejetje strategije razvoja pa je bilo spet prestavljeno – zdaj že v leto 2016. In ja, govoril sem o letu 2011, danes pa se nahajamo pet let kasneje, pa se ta diskusija komaj premika z neke prejšnje točke. Predlog zakona bomo v Združeni levici podprli, pa vendar od Vlade pričakujemo, da čim prej sprejme tudi obljubljeno strategijo, ki bo šele opredelila ukrepe za spodbujanje prostovoljstva in tudi neko finančno perspektivo, saj je sredstev, ki jih za razvoj prostovoljstva namenja država, vsekakor premalo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Prostovoljstvo je oblika dela, ki ga oseba opravlja po svobodni volji in za opravljeno delo ne prejme nobenega plačila. Na ta način se pokriva pomemben delež potreb ljudi v družbi in prispeva k boljšemu življenju posameznika ali skupine v družbi. Prostovoljstvo tudi ščiti interese tistih, ki so na različne načine ogroženi ali odrinjeni na rob družbe. Večina prostovoljskega dela se opravlja v formalizirani obliki prek članstva oziroma dela prek institucionaliziranih oblik. Ne smemo pa pozabiti velikega obsega in pomena neformalnega prostovoljstva, ki se opravlja neposredno med prostovoljcem in uporabnikom, velikokrat tudi v obliki in zlasti v obliki medsosedske pomoči. Posebej prostovoljstvo pridobiva na pomenu v času naravnih nesreč ali kriz, tudi finančnih in gospodarskih. To se je izkazalo v naši državi v zadnjih nekaj letih, ko so prostovoljci ali prostovoljske organizacije v veliki meri prevzele obveznosti, ki so sicer v skladu z zakonodajo v pristojnosti države in njenih institucij. Tu izpostavljamo tudi velik pomen humanitarnih organizacij, na primer Karitasa in Rdečega križa. Vendar jih država prek svojih služb v tem času ni zmogla izvrševati oziroma jih ni mogla obvladovati v celoti. Za pokrivanje potreb ljudi je potrebno tako plačano kot tudi prostovoljsko delo. Obe področji morata prepoznavati prispevek in vrednost druga druge za dobrobit skupnosti. Prostovoljci in plačano osebje prispevajo vsak iz svoje pozicije in v okviru svojih možnosti k blagostanju družbe. Prav zato v Novi Sloveniji – krščanskih demokratov podpiramo delovanje prostovoljcev prek različnih institucionaliziranih oblik, tako preko prostovoljskih organizacij kot tudi preko drugih organizacij, ki izvajajo prostovoljski program, in njihovo izenačitev na področjih, ki se nanašajo na prostovoljske programe. Podpiramo predlagane administrativne razbremenitve teh institucij v zvezi s poročanjem o opravljenem prostovoljskem delu. Na tem mestu pa bi vendar opozorili Vlado na potrebno večjo izmenjavo informacij, zlasti pa vključevanje prostovoljskih organizacij in organizacij s prostovoljskim programom v pripravo zakonodaje s področja sociale, migracij, zdravstva, izobraževanja in drugih področij. V tem delu je vloga prostovoljskih organizacij pomembna, saj te institucije najbolj poznajo potrebe ljudi na posameznem področju in pomanjkljivosti obstoječe zakonodaje. Posledično lahko podajo tudi svoje predloge k izboljšanju zakonodaje na posameznem področju. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister, ob tem opozarjamo tudi na neurejen status prostovoljnih gasilcev. Njihovo delo in pomoč ob naravnih in drugih nesrečah, kot so poplave, požari, žled, prometne nesreče in tako naprej, znamo ceniti, ko dejansko pride do okoliščin, ko potrebujemo njihovo pomoč. Zatem pa takoj, nemudoma nanje pozabimo. Še vedno je namreč neurejen njihov status z vidika urejanja odsotnosti z delovnega mesta in plačila takih odsotnosti v času nujnega prostovoljskega dela. Na strani Vlade oziroma koalicije je, da se urejanje tega področja loti nemudoma, saj smo priča vedno večjemu številu nesreč, kjer je in bo tudi v bodoče pomoč prostovoljnih gasilcev nenadomestljiva. Na tem mestu naj omenim tudi gorske reševalce, ki prihajajo v poslanske skupine in govorijo o težavah, ki jih imajo v svojem delovnem okolju. Spoštovani gospod minister, spoštovani kolegice in kolegi! Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bomo sicer današnji predlog sprememb in dopolnitev Zakona o prostovoljstvu podprli. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Dušan Radič.
Hvala za besedo, predsedujoča, spoštovani minister, kolegice in kolegi. Kar štiri leta in pol je že od tega, kar je bil sprejet Zakon o prostovoljstvu. Ta je bil sprejet 3. februarja leta 2011. V praksi uporabe Zakona o prostovoljstvu se je izkazalo, da večina, predvsem pa so tisti posamezniki, ki dnevno zaradi opravljanja svoje dejavnosti morajo ravnati v skladu z določbami zakona, ugotovili, da so potrebne predvsem določene poenostavitve oziroma da je treba stremeti k enostavnejšim rešitvam. Z leti se je od sprejetja zakona pokazalo, da nekatere zakonske določbe preprosto ne omogočajo učinkovitega izvajanja organiziranega prostovoljstva. Za lažjo predstavo še nekaj številk o prostovoljstvu v Sloveniji. Za leto 2014 je poročilo o prostovoljskem delu oddalo 744 prostovoljskih organizacij. Skupno število prostovoljcev, ki so opravljali prostovoljsko delo in so zavedeni v vpisnik o prostovoljskih organizacijah, je 84 tisoč 206. Do porasta števila prostovoljskih organizacij in števila prostovoljcev je prišlo predvsem po zaslugi Slovenske filantropije. Po zbranih podatkih za leto 2014 v Sloveniji se je ponovno pokazalo, da je večina prostovoljcev žensk, kar 52 tisoč 40, kar znaša 61,8 % ter 32 tisoč 166 moških. Takšno porazdelitev si lahko razlagamo tudi z visokim odstotkov prostovoljskih organizacij, ki so se vpisale v vpisnik in delujejo na področju socialne dejavnosti, kjer je zastopanost žensk bistveno višja. Podatki se nanašajo le na prostovoljske organizacije, ki so vpisane v elektronski vpisnik prostovoljski organizacij. Iz tega lahko sklepamo, da zbir podatkov ne kaže popolne realne slike dejansko opravljenih prostovoljskih ur po posameznih področjih. Ponovno poudarjamo velik pomen vpisa prostovoljskih organizacij v navedeni vpisnik, saj s tem pripomorejo k preglednosti delovanja in vidnosti prispevka prostovoljskega dela v Sloveniji. Največji obseg prostovoljskih ur opravijo osebe, starejše od 60 let, in sicer kar 7 milijonov 640 tisoč 88 ur, kar znaša 75,97 % vseh ur. Tako je ob zajemanju uradnih podatkov največ prostovoljcev v Sloveniji med starejšo populacijo, kar kažejo tudi pretekle študije, ki pa so razpolagale le s cenami. Glede na ocenjene vrednosti prostovoljskega dela, ki so določene s pravilnikom, je bilo leta 2014 opravljenega, kot je že kolega rekel, za več kot 104 milijone evrov organiziranega prostovoljskega dela. Rad bi izrekel vso priznanje in vse pohvale vsem, ki so s svojim prostovoljstvom prispevali velik prispevek k splošni družbeni blaginji v Republiki Sloveniji. Pohvalil pa bi tudi Ministrstvo za javno upravo, ki s svojim odnosom zgledno ureja področje prostovoljstva, sodeluje z zainteresirano javnostjo, s tem se strinjajo tudi nevladne organizacije. Pri predlaganih spremembah Zakona o prostovoljstvu gre predvsem za poenostavitev poročanja o opravljanjem prostovoljskem delu, za ureditev izvajanja prostovoljskega dela v javnih zavodih in pa za nekatere manjše spremembe, kot je odprava dodatnih administrativnih bremen. S spremembo Zakona o prostovoljstvu bodo organizacije, ki izpolnjujejo vse zakonsko določene pogoje, poročale Ajpesu o opravljenem prostovoljskem delu in se vpisale v vpisnik prostovoljskih organizacij. V ta vpisnik pa se bodo lahko vpisali tudi izvajalci javnih služb, ki bodo sprejeli poseben prostovoljski program, zanje pa bodo veljale enake pravice in obveznosti kot za prostovoljske organizacije. Dobrodošla sprememba je tudi ta, da se opredeljuje tako imenovano korporativno prostovoljstvo, to je aktivnost zaposlenih v določenem podjetju, ki jim delodajalec omogoča, da v času svojega delovnega časa po lastni odločitvi opravljajo delo v širšo korist. V Poslanski skupini SMC spremembo Zakona o prostovoljstvu podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Poslanska Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Nada Brinovšek.
Hvala za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav še enkrat vsem, ki ste sedajle v dvorani. Ko govorimo o prostovoljstvu, govorimo zgodovinsko gledano o eni najstarejši aktivnosti, ki krepi medsebojno solidarnost in pomoč, spodbuja razvoj človeških zmožnosti in vseživljenjskega učenja, zagotavlja družbeno povezanost in sodelovanje pri reševanju problemov posameznikov in pa tudi družbe. Skozi čas se je prostovoljstvo razvijalo in s časom dobilo tudi neke formalne oblike. Zakon o prostovoljstvu smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke v letu 2011 tudi podprli. Tako kot takrat smo tudi za predmetno novelo predlagali številne amandmaje, s katerimi smo sledili dejstvom, da je prostovoljstvo nacionalna vrednota in da je treba prostovoljstvo spodbujati ter ne ustvarjati administrativnih ovir glede prostovoljskega dela. Veseli nas, da je vlada prepoznala, da je bil naš predlog amandmaja k drugemu odstavku 5. člena zakona v letu 2011, s katerim smo želeli razširiti prostovoljsko delo, dober. Tedanja vlada in vladajoča koalicija Boruta Pahorja ga takrat, žal, nista podprla. Takrat smo tudi predlagali dodatne številne rešitve za odpravo administrativnih ovir prostovoljcev in prostovoljskih organizacij, ki pa niso bile podprte. Številne se sedaj tudi odpravljajo, ne pa še vse. Obžalujemo tudi, da ni bil sprejet naš amandma, s katerim bi prostovoljstvo kot družbeno vrednoto vključili v vzgojno- izobraževalni sistem na podlagi meril in kriterijev, ki jih določajo predpisi na področju vzgoje in izobraževanja. Ne glede na slednje v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predloge rešitev novele Zakona o prostovoljstvu, saj se odpravljajo administrativne ovire in poenostavlja upravljanje prostovoljskega dela. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marinka Levičar.
Hvala lepa, predsedujoča. Lep pozdrav ministru Koprivnikarju in vam, kolegice in kolegi! Čeprav ima prostovoljno delo in organizacije, ki se s tem ukvarjajo, že dolgo tradicijo, smo dolgo pričakovani zakon o prostovoljstvu sprejeli šele v evropskem letu prostovoljstva, to je v letu 2011. Zakon določa minimalne pogoje za prostovoljce in prostovoljske organizacije ter za organiziranje in opravljanje prostovoljskega dela. Praksa pa je pokazala nekaj pomanjkljivosti tega zakona, ki jih je treba odpraviti, da bodo prostovoljske organizacije pri svojem delu lahko še bolj učinkovite. Tako bo predlog novele zakona poenostavil poročanje o opravljenem prostovoljskem delu, uvedel enostavnejše vodenje evidenc in izvajanje prostovoljskega dela v javnih zavodih ter odpravil še nekatere druge administrativne ovire. Spoštovani! Naj tudi jaz na kratko povzamem nekaj statističnih podtakov, ki kažejo, kako velik je obseg prostovoljnega dela v naši državi, in tudi potrjujejo, kako pomembno je to delo. V Sloveniji je po poročilu o opravljenem prostovoljskem delu za leto 2014, ki ga je oddalo 744 prostovoljskih organizacij, ki so opravile prek 10 milijonov prostovoljskih ur dela, kar je vredno več kot 104 milijone evrov. To je res velika številka, ki nedvomno potrjuje, kako velik je prispevek prostovoljcev k splošni družbeni blaginji. Statistično podatki pa tudi kažejo, da so skoraj 76 % prostovoljnega dela opravili ljudje, starejši od 60 let. Zato mi dovolite, da posebej poudarim delo starejših prostovoljcev v projektu Starejši za starejše, ki ga vodi Zveza društev upokojencev Slovenije od leta 2004, s tem da so medsebojno pomoč starejših začeli že v letu 1995 skupaj s Slovensko filantropijo. V tem projektu sodeluje okoli 3 tisoč 500 prostovoljk in prostovoljcev iz 260 društev upokojencev. S tem delom so veliko pripomogli k izboljšanju in obvladovanju razmer, v katerih živijo stari in onemogli ljudje na svojem domačem okolju oziroma v svojih domovih. To je tudi tendenca naše družbe, da ljudje čim dlje časa ostanejo v svojem domačem okolju. Poudariti moram, da se v Poslanski skupini Desus zavedamo, kako pomembno je prostovoljno delo pri obvladovanju socialnih stisk vseh ljudi, ki si sami ali s pomočjo institucij ne morejo pomagati iz stiske. Zato se ob tej priložnosti zahvaljujemo vsem prostovoljkam in prostovoljcem ter vsem humanitarnim organizacijam za njihovo človekoljubno delo. Zadovoljni smo, da predlagane spremembe zakona podpirajo tudi organizacije, ki se ukvarjajo s prostovoljnim delom. Predlagane spremembe zakona podpiramo in verjamemo, da bomo prostovoljcem olajšali delo. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 12. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 14.35.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Spoštovani! Umrl je predsednik prve večstrankarske skupščine Republike Slovenije prof. dr. France Bučar. Prof. dr. Bučar je bil vodilna osebnost slovenske osamosvojitve, bil je velik človek in velik domoljub. Kot prvi predsednik demokratično izvoljene skupščine in eden od piscev slovenske ustave je s svojim delom in ugledom, s svojo izjemno energijo, ostrim razumom in zdravo kritičnostjo nenadomestljivo zaznamoval tedanje procese politične pluralizacije in slovenskega osamosvajanja. Tudi po tem, ko se je umaknil iz politike, je ostal kritičen opazovalec razmer v naši državi. Državljani in državljanke Republike Slovenije smo mu globoko hvaležni za vse, kar je bil in kar je storil, za njegovo delo in pogum, predvsem pa za to, da je tudi v težkih trenutkih verjel v samostojno in neodvisno Slovenijo. S smrtjo prof. dr. Franceta Bučarja je Slovenija izgubila velikega domoljuba, velikega demokrata, izgubila je očeta naroda. V spomin na dr. Bučarja vas prosim za minuto molka. Dr. Bučarja bomo ohranili v trajnem spominu. Njegovim najbližjim izrekam iskreno sožalje. Spoštovani! Obveščam vas, da bo danes eno uro po zaključku glasovanj v preddverju velike dvorane možen vpis v žalno knjigo, prav tako pa bo žalna knjiga odprta še jutri, v četrtek, 22. 10. 2015, med 9. in 17. uro ter v petek, 23. 10. 2015, med 10. in 15. uro. Ob tem vas še obveščam, da bo žalna seja Državnega zbora v poklon dr. Francetu Bučarju v petek, 23. 10. 2015, ob 9. uri. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 21. 10. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Ker sta amandma Poslanske skupine SDS in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 11. členu vsebinsko enaka, bomo o njiju glasovali skupaj. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS in amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 11. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Ker sta amandma Poslanske skupine SDS in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 36. členu vsebinsko enaka, bomo o njiju glasovali skupaj. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS in amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 36. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, prot 1. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Ker sta amandma Poslanske skupine SDS in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 39. členu vsebinsko enaka, bomo o njiju glasovali skupaj. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS in amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 39. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Ker sta amandma Poslanske skupine SDS in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 44. členu vsebinsko enaka, bomo o njiju glasovali skupaj. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS in amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 44. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da sta amandmaja sprejeta. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 11., 36., 39. in 44. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajo-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov naj bi urejal socialno varnost športnikov. To žal ne drži. Socialna varnost namreč vključuje delovnopravne, zdravstvene, stanovanjske, izobraževalne in še kakšne druge dimenzije, premostitveni sklad, ki pa ga ta zakon poskuša vzpostaviti, pa ni nič drugega kakor davčno stimuliran varčevalni sklad, ki je za povrh vsega namenjen v najboljšem primeru nekaj sto športnikom. Možno pa je, da bo ta številka še manjša. In seveda bo najbolj koristil tistim športnikom, ki zaslužijo dovolj, kar je po navadi najbolj povezano z atraktivnostjo panoge, hkrati pa bo pogojno ogrozil celo obstoj nekaterih klubov, ki so v najtežjem položaju. Zakon ne temelji na načelih vzajemnosti in solidarnosti, ki sta osnovna principa sistema socialne varnosti, in v tem pogledu predstavlja nevaren precedens. Hkrati je pa treba omeniti, da je pogojno ustavno sporen, ker neenako obravnava tudi športnike. Določitev o zavarovancu je namreč zelo ozka, ne upošteva dejanskega ekonomskega in socialnega stanja športnikov. Tu je treba dodatno izpostaviti, da so pogodbe o zaposlitvi izjemno redke, ker je poklicni šport dandanašnji tudi temu primerno izjemno prekareziran oziroma je ponekod tudi delno amaterski ali polamaterski. Večina dohodkov pa temelji na pogodbah civilnega prava. Druga možnost za vstop v premostitveni sklad, ki jo ta zakon predvideva, pa je naziv vrhunskega športnika, ki je pa tudi izjemno omejujoča za marsikatere panoge. Zakon, ki je pred nami, ne upošteva socialnega položaja športnikov. Še več, če se bo v tej obliki uveljavil, bo še utrjeval neenakost v tem družbenem podsistemu, ki se tudi v športu tako kot v celotni družbi razrašča in iz dneva v dan poglablja. Predloga v Združeni levici nikakor ne moremo podpreti. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima Kamal Izidor Shaker.
Hvala lepa, predsednik. Šport je pomemben del našega vsakdana in ima poseben status. Upokojeni in zdajšnji športniki so ambasadorji Republike Slovenije in si zaslužijo dostojno obravnavo ter primerno zahvalo za ta doprinos, ki ga dajejo Republiki Slovenji. V današnji, sicer zelo kratki ampak vsebinski razpravi, pa tudi na Odboru za izobraževanje, znanost, šport in mladino smo ugotovili, da smo si tako koalicija kot del opozicije enotni v enem. To je urejanje področja zagotavljanje socialne varnosti poklicnih in vrhunskih športnikov po koncu bogate športne kariere. Kljub temu da se vsi še kako dobro zavedamo, da zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov ni optimalen, je ob zavedanju, da smo ga podedovali, treba pozdraviti vse napore Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport za pripravo takšnega predloga zakona, ki bo omogočal ustrezno umeščenost zakonske vsebine v pravni red Republike Slovenije, ter ki na drugi strani odpravlja nekaj odprtih vprašanj trenutno veljavnega zakona. Kot navedeno, bomo Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov v Poslanski skupini SMC soglasno podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima Andrej Čuš.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Rad bi povedal da smo že v prejšnjem sklicu državnega zbora v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bili med sopodpisniki in sopredlagatelji omenjenega zakona. To pa predvsem zaradi tega, ker vsi politiki seveda radi na twitterju, facebooku čestitamo slovenskim športnikom, ko je kakšen dober dosežek, se z njimi slikamo. Ampak veste, na nas je tudi ta moralna dolžnost in pa tudi obveza, da za naše športnike nekaj naredimo. In tudi na naši politiki, da zagotavljamo pogoje za življenje športnikov po zaključku kariere. Menimo, da je omenjeni predlog zakona korak v pravo smer, eden izmed redkih pozitivnih signalov proti slovenskemu športu in pa športnikom od časa osamosvojitve in vse do danes je seveda, zato ga bomo podprli. Država mora zagotavljati pogoje za integracijo športnikov po zaključku kariere v družbo, tako na področju izobraževanja, ne samo osamosvajanja, ampak predvsem življenja. Če pogledamo malo mednarodno primerjavo, v večini držav članic Evropske unije športnik, ki osvoji medaljo na olimpijskih igrah, že sam dobi neko mesečno rento oziroma mesečni dohodek, od katerega lahko potem živi do konca svojih dni. Žal pa v Sloveniji nismo temu priča, kljub temu da imamo odlične športnike. V razpravi, ki je danes potekala od 9. in do 11. ure in je bila vsebinsko zelo bogata, smo ugotovili, da je to edini mogoč korak naprej in tudi naproti našim športnikom in športnicam, saj mednarodna primerjava kaže, da razen povečanja sredstev v integralnem proračunu za področje športa drugi ukrepi v bistvu niso mogoči. Glede na to, kaj se dogaja v integralnem proračunu, da se sredstva za šport drastično nižajo, recimo v letu 2016 je za področje športne infrastrukture na voljo zgolj 100 tisoč evrov, vam to da nekaj misliti. Mogoče lahko obnovimo tri mala nogometna igrišča ali pa še kakšen koš poleg posodobimo, a nam to da misliti. Tako da odnos države do športa je mačehovski. Vsi moramo stopiti skupaj in nekaj postoriti. Zahvaljujem se tudi koaliciji, ki je spregledala, da je politika do področja športa zelo slaba, negativna in upam, da bomo tudi, ko se bomo pogovarjali o področju športa v prihodnje tudi v tem mandatu, znali tako, kot smo v petek in tudi danes, stopiti skupaj in našim športnikom omogočiti kar se da dobro prihodnost in pa predvsem dobre pogoje. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije je že v lanskem letu bila med podpisniki zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov. Tudi danes smo najavili podporo temu novemu zakonu, pri tem bo tudi ostalo. Kolegice in kolegi, naši vrhunski slovenski športniki so najboljši ambasadorji države Republike Slovenije. Prav prek vrhunskih športnikov naše države so mnoge države in mnogi zemljani pravzaprav prvič izvedeli, da obstaja na tej zemeljski krogli tudi država Republika Slovenija. In dobro je, da primerno uredimo njihovo premostitveno zavarovanje. To je en zelo ozek segment. Seveda bo Poslanska skupina Nove Slovenije pozorna na izvajanje zakona. Ta mora biti v duhu, kot si ga danes predstavljamo. Če bo izvajanje zakona šlo v smeri kakšnih zlorab ali stranpoti, bomo pa zagnali velik hrup. Danes smo zadovoljni, da se izraža tukaj v tej dvorani kar neka enotnost. Mi bomo tudi prispevali svoje glasove. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus gospod Peter Vilfan.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Desus se zavedamo, da ta zakon ni idealen, da ta zakon ima tudi svoje pomanjkljivosti, ampak kljub temu smo se odločili, da bomo ta zakon podprli. Slovenski športniki so res nekaj posebnega. Pa bom ponovil primer, ki sem ga danes zjutraj v razpravi povedal, pa nas je bilo zelo malo v tej dvorani, kar je po svoje razumljivo, ker smo bili včeraj do dveh zjutraj tukaj. Pred nekaj meseci je ena mlada slovenska športnica na pripravah za svetovno prvenstvo izvedela, da na enem od ministrstev, na katerem naj bi dobila službo, te službe ne bo dobila, ker naj ne bi izpolnjevala vseh pogojev. Športne da, vendar naj ne bi imela končane srednje šole. To je pomenilo za to športnico kar precejšen problem: ne bo dohodka, ne ravno velikega, ampak kljub temu ni socialne varnosti, ni zdravstvenega in ni pokojninskega zavarovanja. Kljub temu je ta športnica naredila – kaj? Nadaljevala je s pripravami. Ni gladovno stavkala, da bi morda prišla do svoje pravice, ampak je naprej trenirala, odšla na to svetovno prvenstvo in osvojila naslov svetovne prvakinje. In to je tisto, kar želim povedati. Taki so slovenske športnice, taki so slovenski športniki. Zato mislim, da je prav, da imajo poseben status, da imajo poseben tretma tudi v imenu javnega interesa, in je prav, da kdaj pa kdaj potrdimo tudi kakšen poseben zakon, kot je ta, za katerega vsi skupaj upamo, da bo zaživel, če pa ne bo zaživel, pa bo, ker so v njem tudi določene varovalke, enostavno likvidiran. Pri tem pa, to pa moram povedati, država oziroma proračun ne bo imel nobenih stroškov. V Poslanski skupini Desus bomo glasovali za ta zakon.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. V lastnem imenu ima besedo najprej Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Poglejte, vzajemnost in solidarnost sta temelja socialne varnosti. Nimamo vzajemnosti in solidarnosti in tudi nimamo neke široke osnove za socialno varnost in Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov manjka točno v tej točki vzajemnosti in solidarnosti, se pravi veliko večino športnikov efektivno pušča brez socialne varnosti. Ampak v resnici bi rad obrazložil svoj glas na neki drugi poanti, na postopkovni poanti, kako se je ta sprememba spreminjala v zadnjih nekaj dnevih. V juniju je koalicija veljavnost tega zakona podaljšala, tudi nekateri drugi smo potem stopili zraven, da bi vmes pripravila popravke, čeprav je bilo jasno, da zakona, ki je v načelih tako zgrešen, ni mogoče popraviti. Nato so spremembe pacali skupaj tako dolgo, da novelo zakona zdaj na silo po nujnem postopku spravljajo skozi parlament. Najbolj bizaren trenutek pa se je zgodil pri obravnavi tega zakona na odboru, kjer so stranke koalicije pripravile amandmaje, ki naj bi spremenili naslov novele v Zakon o razveljavitvi Zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov. S tem so pa hoteli izčrtati vse člene od 3. do 48., se pravi efektivno celoten predhodni zakon. To se je dogajalo na čelu s stranko, ki kot glavno politično zavezo ponuja spoštovanje pravne države. In potem je prišel vikend in dobesedno čez ta vikend so si koalicijski poslanci premislili in očitno je zakon spet postal dovolj dober, da ga bodo na današnji obravnavi izglasovali. So pa dodali še določbo, da bo zakon začel veljati septembra 2016, pač zato, da ga lahko vmes še spreminjajo in popravljajo. To, kolegice in kolegi, je parlamentarna farsa in sam je nikakor ne morem podpreti. Še toliko manj, ker to farso uprizarja in forsira stranka, ki se hvalisa s svojim pravniškim znanjem in s svojo advokaturo pravne države, v praksi jo pa ona sama najbolj negira od vseh. Hvala.
Obrazložitev glasu v svojem imenu ima gospod Andrej Čuš.
Hvala lepa. Sam sicer nisem imel namena še razpravljati ti dve dodatni minuti, ampak glejte, kot bivši športnik in tudi judoist mislim, da se moram oglasiti. Primer Tine Trstenjak, ki ga je navajal gospod Vilfan, je za slovenske razmere po mojem mnenju tragičen. Športnica je dva oziroma tri tedne pred svetovnim prvenstvom v judu izvedela, da ji Ministrstvo za obrambo ne bo podpisalo pogodbe o zaposlitvi zaradi tega, ker nima, bojda, opravljene srednje šole. Kdor jo pozna, ve, zakaj te srednje šole nima opravljene. Ker trenira dva- do trikrat dnevno. Tudi sam razumem, če si tako visoko v športu, tako obremenjen, so problemi. Ampak kaj je ta športnica naredila? Zgrabila je za delo, se šla še bolje pripravljat. Kljub temu da so vsi novinarji v Sloveniji, tudi športni funkcionarji govorili proti njej, da je brez zveze jo pošiljati na svetovno prvenstvo, je šla na svetovno prvenstvo. In kaj je naredila? Postala je svetovna prvakinja v judu. Dosegla je celo boljši rezultat od Urške Žolnir. Pa vsi verjetno poznate Urško Žolnir. Meni se zdi nekorektno, da Ministrstvo za obrambo najprej nekaj obljublja, potem pa je to konkretno športnico zavajalo. Ne vem, če bi jaz to doživel, bi rekel, "pojdite nekam!" Naj grem naprej. Ko govorimo o tem zakonu, bivši minister dr. Lukšič je rekel: "Športnice in športniki, dajte se javit, koliko športnikov bo podprlo ta zakon takrat, ko je bil prvič predlagan." V štirinajstih dneh je ta zakon podprlo 600 športnikov [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v svojem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Žal, onkraj tega, česar ne morem imenovati drugače kot patetika okrog športnikov in športa, ker ne poslušate, kaj izjavljate. Moram reči navsezadnje, da smo bi ob drugem zakonodajno telo. Zakonodajno telo naj bi v tej stavbi večinoma v tem prostoru sprejemalo zakone, ki urejajo običajno neko sistemsko področje tudi če gre in ko gre za pozitivno diskriminacijo, proti kateri jaz osebno nič nimam. V debati, v tem, kar je kolega Kordiš povedal, se je nekako izkazalo, da je v bistvu to, ne morem reči drugega, kot nateg velike večine poklicnih in vrhunskih športnikov. Mi imamo, kot je gospod z resornega ministrstva povedal na moji desni, trenutno tisoč 108 registriranih vrhunskih športnic in športnikov, če se ni kaj spremenilo v nekaj deset urah, in po oceni naj bi jih okrog sto vplačalo v to shemo. Gospod Čuš je omenil neko številko, če tukaj dodamo še neke nogometaše, če dodamo roko pa pol hokejistov, pa dva ducata rokometašev, smo tam nekje. S tem zakonom ne boste uredili niti vrhunskega športa, kaj šele poklicnega športa. Sta pa dobro vprašanje oziroma nastavek in Peter in kolega Čuš zastavila, športnike je treba izobraževati. To govorijo vse panožne zveze, to govori Olimpijski komite. In tukaj bi bilo treba začeti dejansko delati tudi skozi neke bolj individualizirane oblike izobraževanj, da športniki po zaključeni športni poti imajo lažji prehod v nas navadne državljane. Jaz takega skrpucala, ki nič ne rešuje, seveda ne morem podpreti, seveda pa potrebujemo krovni zakon o [[izklop mikrofona]]
S tem smo končali z obrazložitvami glasov. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 5. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi zakona o sistemu plač v javnem sektorju po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Mi predlaganega zakona ne bomo podprli. Ne bomo ga podprli zato, ker menimo, da so člani Fiskalnega sveta, ki jih ta zakon ureja v plačno shemo funkcionarjev, uvrščeni previsoko. Po drugi strani ga ne bomo podprli tudi zato, ker niste podprli našega amandmaja, s katerim smo predlagali, da se v plačni sistem uvrstijo tudi funkcionarji Banke Slovenije. Nekaj zaposlenih, nekaj funkcionarjev Banke Slovenije je edinih v tej državi, ki so zunaj plačnega sistema. Menimo, da je to nedopustno, neprimerno. Njihove plače bistveno odstopajo od plače predsednika republike, predsednika Vlade, predsednika Državnega zbora. Glede na to, da želimo imeti neko normalno strukturo plačnih razredov v funkcionarjih, smo tudi predlagali omenjene rešitve. Ker koalicija ni sprejela in podprla niti ene niti druge rešitve, ki smo jo predlagali, bomo glasovali proti temu zakonu.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Anita Koleša.
Spoštovani gospod predsednik! Fiskalni svet bo kot predhodni nadzorni organ, kot neodvisna avtoriteta izvajal naloge ugotavljanja skladnosti financ s fiskalnim pravilom in pripravljal zelo poglobljene in strokovne ocene oziroma analize javnofinančnega stanja države. S tem pa bo zelo pomembno vplival na končno vsebino javnofinančne politike v Sloveniji. Določeni plačni razredi v predlogu zakona, ki so ga pripravili na Ministrstvu za javno upravo, seveda na predlog Ministrstva za finance, določajo uvrstitev predsednika Fiskalnega sveta in člana Fiskalnega sveta po analogiji s člani Računskega sodišča. In to je po oceni naše poslanske skupine ustrezna uvrstitev, zato bomo ta predlog dopolnitve zakona o sistemu plač v javnem sektorju poslanci Stranke modernega centra potrdili.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici tega predloga tega zakona ne bomo podprli. Kratko malo zato, ker je privlečen za lase, prav tako pa je privlečena za lase njegova obrazložitev. Predlog zakona, ki ga obravnavamo danes je posledica sprejetja zakona o fiskalnem pravilu. In takrat je bila tudi Združena levica edina poslanska skupina, ki je nasprotovala temu krovnemu zakonu in fiskalnemu pravilu nasploh, ker gre za ekonomsko zgrešen projekt, ki je škodljiv in nevaren, ker državo omejuje pri njenih razvojnih, socialnih in protikriznih ukrepih. Vsi ti negativni učinki so najlepše videni že pri proračunih za leti 2016 in 2017. Ta zakon o fiskalnem pravilu pa je predvideval tudi vzpostavitev Fiskalnega sveta. Za zakon, ki smo ga obravnavali danes, pa predsedniku in članoma Fiskalnega sveta določamo višino plače. Vlada je predlagala, da postane tu funkcija predsednika Fiskalnega sveta šesta najbolje plačana funkcija v državi, in sicer predlaga, da se ga uvrsti v 64. plačni razred od 65 sploh obstoječih plačnih razredov. Takšnemu določilu v Združeni levici lahko samo nasprotujemo, ker za tako visoke plače ni absolutno nikakršnih argumentov. Vlada in koalicija sta predlagali neko vzporejanje s plačo predsednika Računskega sodišče, samo nič ne bi moglo biti dlje od resnice, ker funkcije, pristojnosti in obseg institucije so popolnoma divergentne, na njih ni popolnoma ničesar analognega, in to je pač nek argument, ki ga je koalicija oziroma Vlada potegnila iz klobuka, zato da zagovarja neke bajno visoke plače za funkcije, ki niso do njih sploh upravičeni. Smo pa v Združeni levici z amandmajem predlagali rešitev, ki pa je utemeljena s tehtnimi argumenti. Konkretno, v Sloveniji že imamo nek organ oziroma agencijo, ki je povsem primerljiva s Fiskalnim svetom. To je Urad za makroekonomske analize in razvoj, t. i. Umar. Njegove pristojnosti in naloge so skoraj identične nalogam in pristojnostim Fiskalnega sveta. Oba sta v vlogi spremljevalca, analizatorja in podajalca ugotovitev in potem so te ugotovitve, analize pri obeh podlage za pripravo vladnih predpisov. Z amandmajem smo zato predlagali, da se za predsednika Fiskalnega sveta določi enaka plača kot za direktorja Umarja, to je 58. plačni razred. S tem našim predlogom smo pogoreli, smo izviseli, in danes imamo na mizi predlog, kako bi nekemu fiskalnemu svetu, ki je na pol rekreativni organ, plače postavili na mesto 64. plačnega razreda. Temu v Združeni levici lahko zgolj nasprotujemo. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 10. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o splošnem upravnem postopku v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o splošnem upravnem postopku ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Mi bomo podprli predlog Vlade, da njen zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Tudi sami smo že v razpravah in ko smo ta predlog zakona obravnavali, pregledovali na poslanski skupini, ugotovili, da ne sodi v naš pravni red in ni drugega, kot da smo veseli, da je to spoznala tudi Vlada in predlog bomo podprli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. V Združeni levici smo zaradi nedemokratičnega in netransparentnega delovanja vlade in ministrstev v zakonodajni postopek že vložili predlog zelo konkretnih priporočil, s katerimi vladi predlagamo, da nemudoma opusti slabe prakse in ukrene vse tisto, za kar se je Stranka modernega centra zavzemala pred volitvami in je nato celotna koalicija prenesla v svojo koalicijsko pogodbo. Da povem naravnost, na kaj se referiram. Referiram se na to zavezo, ki jo citiram: "Koalicija se zavezuje, da bo s svojim delovanjem s ciljem po dvigu transparentnosti in zaupanja v delo in institucije države zagovarjala, varovala in razvijala večstrankarsko parlamentarno demokracijo, aktivni odziv na dejanske probleme, pravno državo, koordinacijsko delovanje znotraj posameznih vej oblasti in med njimi vključevanje in spoštovanje družbenih ter gospodarskih pobud ter v vseh navedenih okvirih predvsem spoštovanje in varovanje temeljnih družbenih vrednot in človekovih pravic." Konec citata. To je bil en zelo dolg stavek, nabit z vsebino. Ampak primerov, ko je Vlada in koalicijska skupina delovala dejansko v skladu s tem, kar sem ravnokar navedel iz njihovega lastnega koalicijskega sporazuma, je izredno malo. Sklep, ki ga bomo sprejeli danes, je dokaz za to. Predlog sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v Združeni levici seveda v luči vsega povedanega podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ima dr. Mitja Horvat.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V primeru Zakona o splošnem upravnem postopku gre seveda za zakon, ki zadeva vsakogar izmed nas, vse državljanke in državljane in tudi vse pravne subjekte, ki vstopajo v upravne postopke. Vse navedeno v predhodnih obrazložitvah glasu v imenu poslanskih skupin bi lahko bil očitek, če ne bi šlo za nekaj drugega. Vsi si želimo spremembe in tudi sami smo vstopili v politiko, da bi do sprememb prišlo. V tem primeru imamo pred seboj en smel poskus sprememb, korenitih sprememb, ki pa so naletele na zelo močno neodobravanje, rekel bi celo tudi nerazumevanje trenutka. Predlog ni bil kar tako čez noč postavljen pred Državni zbor, ampak je ministrstvo z namenom priprave novega zakona oziroma sprememb zakona pogledalo, kakšna je mednarodno primerljiva praksa, ki jo je tudi predstavilo v predlogu sprememb zakona. Prav tako se je posvetovalo tudi z uglednimi strokovnjaki in na tej podlagi pripravilo en smel poskus, kako lahko stvari spremenimo, v kakšno smer bi lahko šli, ko si prizadevamo spremeniti prakso v smislu odprave administrativnih ovir in tudi poskusiti sami zmanjšati stroške za delovanje uprave. V tem primeru gre za predlog, ki je bil v glavnem zavrnjen v pretežnem delu glede vročitve s seznanitvijo, ki bi znatno zmanjšala porabo proračunskih sredstev. Očitno trenutek še ni bil zrel za tako smel poskus, kot ga je storilo Ministrstvo za javno upravo. Mnogo očitkov, ki smo jih bili deležni tako s strani poslanskih skupin kot tudi s strani Zakonodajno-pravne službe lahko zavrnemo in to je ministrstvo tudi storilo. Glede na to, da pa je bila v nevarnosti sama ideja, da bi prišli do korenitih sprememb na tem področju, smo tudi sami podprli idejo o tem, da ta zakon s temi spremembami, kot so bile predstavljene, ni primeren za nadaljnjo obravnavo, zato da bi spodbudili k smelemu in odločnemu delu na spremembah Zakona o splošnem upravnem postopku v nadaljevanju, na podlagi vsega, kar je bilo do sedaj izrečenega in napisanega, da se bo ministrstvo lahko pripravilo na korenite spremembe celotnega občevanja organov in strank in seveda tudi sistema odločanja v upravnih postopkih. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo podprli ta predlog iz navedenih razlogov. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD ima mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Tudi v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, in to iz razloga, ker smo pri obravnavi ugotovili, kljub neizmerni želji, da potrebujemo spremembe, vsekakor so te spremembe bile na mestu. Ministrstvo se je trudilo na podlagi evalvacije, vendar vse težave, ki smo jih potem ugotovili, da lahko nastanejo v zvezi z vročanjem, s skrajšanim rokom fikcije, je bilo ugotovljeno, da je bolje, da ministrstvo ponovno prouči vse pripombe in pripravi novelo, ki bo zadovoljila višjo stopnjo soglasja, da bodo odpravljeni vsi dvomi o ustavnosti in primernosti zakona. Socialni demokrati bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa.
Je še kakšna obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Mi smo že napovedali, da bomo podprli predlog sklepa, da ta novela Zakona o splošnem upravnem postopku ni primerna za nadaljnjo obravnavo. Obžalujemo, da se koalicija ni pravočasno uskladila. Dejansko smo angažirali veliko potencialov, veliko mašinerijo, da je praktično delala zastonj. Ampak kljub temu bi pri tem "zastonj" to napisal z zelo majhnimi črkami. Jaz verjamem, da ves napor le ni bil vržen stran, in tudi jemljem gospoda Koprivnikarja, ministra, kot tistega člana Vlade, ki razume, kaj bi lahko z elektronskim poslovanjem, če generalno rečem, naredili v smislu debirokratizacije, poenostavitev in tako naprej. Tako bi vsem nam dejansko položil na srce, da gremo vsi skupaj s temi aktivnostmi naprej. Očitno pa je, kar bo današnje glasovanje pokazalo, da bo treba v bodoče bolje razmisliti, pretehtati rešitve, vsekakor pa v tej smeri morajo iti tudi naše zakonodajne rešitve. Če kdo, potem prav Poslanska skupina Nove Slovenije podpira tiste rešitve, ki bodo zmanjševale birokratske ovire in tudi omogočale praktično, če hočete, čim več elektronskega poslovanja. Tu pa je še veliko odprtih vprašanj. Na tem področju nas čaka veliko rešitev, od digitalnih certifikatov do digitalnega podpisa in tako dalje, nekatere od teh zadev že imamo dobro zakonsko urejene. Mogoče pa predlog Vladi, zdaj v tej fazi obrazložitve glasu, da pa razmisli, da bi dejansko vsakemu državljanu, ki bo to želel, zastonj dala digitalno potrdilo. Hvala lepa.
Je še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Minister Koprivnikar je na odboru, ko se je to obravnavalo, ponovno izpostavil, da naj bi bil zakon, bom kar citiral, "vsebinsko usklajen, najprej strokovno, se pravi, ne samo s strani strokovnih sodelavcev našega ministrstva in drugih za to pristojnih, ampak tudi s predstavniki stroke, fakultete, da je šel skozi javno razpravo, da je šel skozi vladno proceduro, da pa smo se v začetku postopka v Državnem zboru ponovno soočili z zelo ostrimi mnenji tudi Zakonodajno-pravne službe." Konec citata. In tu se pojavi problem, zaradi katerega imam strašne težave s tem zakonom. Če bi bilo delovanje Vlade vsaj malo transparentno in bi bili dokumenti, povezani z zakonskimi predlogi, javno objavljeni in dostopni, bi lahko te trditve ministra gospoda Koprivnikarja preverili. In vsak, ki bi te dokumente pogledal, bi lahko najverjetneje zelo hitro ugotovil, da je Vladi za mnenje zainteresirane strokovne javnosti in vladne službe za zakonodajo kratko malo vseeno. V Združeni levici se nam je zdelo preprosto nemogoče, da bi ena pravna služba zakonu očitala celo protiustavnost, medtem ko druga pravna služba kakšnih večjih pripomb ne bi imela in bi bil zanjo predlog usklajen. Zaradi tega smo na podlagi zakona o dostopu do informacij javnega značaja zaprosili za dostop do mnenj vladne službe. In kaj smo ugotovili? Sedaj pa, pazite to! Pripombe obeh služb so skoraj enako ostre, s to razliko, da je vladna služba pripombe k predlogu podala kar trikrat. Vlada ni upoštevala niti ene same pripombe. Iz dopisa je jasno razvidno, da je Služba za zakonodajo opozorila, da bi lahko predlagane rešitve pomenile kršitve ustavnega načela enakosti. Prav tako iz istega dokumenta jasno izhaja, da ministrstvo pripomb ni upoštevalo, ker je vladna služba zapisala, spet citiram, "ker je predlog bolj ali manj enak prejšnjemu predlogu, se naše pripombe v nadaljevanju nanašajo na dodatno pojasnjevanje že podanih pripomb." In do drugega zaključka, kot da se je minister na odboru preprosto zlagal, na žalost ne moremo priti. In take šlamastike, da je primerno za nadaljnjo obravnavo, seveda ne moremo podpreti [[izklop mikrofona]]
Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda to je z drugo obravnavo Predloga zakona o javnem naročanju v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 10. 2015. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k 57. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala. V Združeni levici predlagamo amandma k 57. členu, ki se nanaša na transparentnost postopkov javnega naročanja. Ta člen v trenutnem besedilu določa, da naročniki objavijo prostovoljno obvestilo za predhodno transparentnost, kadar oddajajo javno naročilo po postopku s pogajanji brez predhodne objave ali po konkurenčnem postopku s pogajanji, če niso objavili obvestila o naročilu. Določa tudi, da lahko naročniki to prostovoljno obvestilo objavijo tudi v drugih postopkih. V Združeni levici predlagamo, da to obvestilo postane obvezno. V Sloveniji imamo največje težave v zvezi s postopki javnega naročanja ravno pri transparentnosti in pri točki gospodarnosti naših javnih naročil, sploh ko gre za javna naročila malih vrednosti, glede katerih ni treba objavljati prav nobenih obvestil. Ker so ti postopki zelo podnormirani in poenostavljeni, pa je seveda tu največ možnosti za posluževanje tako negospodarnih praks kot klientelizma. V Združeni levici predlagamo amandma, ki bi vsaj poskušal ta problem nasloviti in ga vsaj delno sanirati.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Vsi, ki sedimo v tej častni hiši, govorimo, kako smo za transparentnost, za pravno državo, etiko, moralo in tako naprej. Tu je lep lakmusov papir, da tako kot jaz glasujete za ta člen in s tem trasirano pot k onemogočanju tovrstnih korupcijskih tveganj. Če berete poročila Računskega sodišča, to je moje redno vikend branje, tudi zaradi tega bolj sivim, vidite, da je zlasti na nivoju občin ogromno tega. Upam, da se strinjate z menoj in boste tako kot jaz glasovali "za". Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 5, proti pa 45. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 75. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 111. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma istega predlagatelja k 111. členu brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Člen se nanaša na razloge za izključitev iz sodelovanja v postopku javnega naročanja. V Združeni levici podpiramo jasno določitev razlogov za izključitev, ker so nekatere prakse, ki so se pri nas pojavljale v preteklosti, preprosto nedopustne in nesprejemljive. Tukaj mislim na primere, ko so pri javnih naročilih sodelovala podjetja, ki so bila hkrati na seznamu davčnih dolžnikov, pa hkrati so bila tukaj podjetja, ki za svoje delavce niso plačevala prispevkov. Pa celo nekatera podjetja, ki so že bila v poteku kriminalističnih preiskav zaradi korupcije in oškodovanja javnih sredstev. In še bi lahko naštevali. Je pa na žalost – tako kot tudi na več drugih mestih v tem zakonu – tudi tukaj preveč izjem. Na več mestih se ponovno pojavi besedica "lahko" in pušča veliko preveč porozno podlago za boj proti korupciji in za smotrno rabo javnih sredstev skozi javna naročila. Zaradi tega v Združeni levici predlagamo amandma, ki se na to nanaša v štirih sklopih in poskuša ta problem neodločnosti in medlosti tega zakona sanirati in popraviti. In vse tukaj prisotne pozivam, prosim, da to našo potezo v borbi za transparentnost in gospodarno rabo javnih sredstev podprete. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 6, proti pa 48. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 84. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Najlepša hvala. 84. člen določa merila za oddajo javnega naročila. O tem, da je glavna prednost novega zakona ta, da najnižja cena ni več edino merilo, je bilo veliko govora, in to je tudi glavna novost okoli katere se vrtijo določitve ostalih dodatnih meril in kriterijev za ugotavljanje ekonomsko najugodnejše ponudbe. Ampak kot skoraj na vseh drugih mestih tudi tukaj lahko pogrešamo neko jasnost v zapisu, da najnižja cena ni tisto edino merilo. V predlogu je namreč določeno, da se ekonomsko najugodnejša ponudba določa na podlagi cene ali stroškov, ob uporabi principa stroškovne učinkovitosti, na primer za izračun stroškov v življenjski dobi, in lahko zajema tudi najboljše razmerje med ceno in kakovostjo, ocenjeno na podlagi meril, ki se nanašajo na kakovost ter okolje ali socialne vidike, povezane s predmetom javnega naročila. Skratka, še več tistega, kar itak že v Združeni levici očitamo temu zakonu: še več medlosti, še več nedoločenosti in še več neodločnosti v borbi proti korupciji. Glede na to, da ste si koalicijski partnerji, vi sami, postavili v koalicijsko pogodbo to zadevo, bom citiral: "Zavzemamo se za odpravo sistema najnižje vrednosti cene kot edinega merila za javno naročanje. Poleg cene bomo opredelili tudi druga merila izbora za standardna javna naročila. Spodbujamo višjo kakovost ob ustrezni ceni in predvsem spodbujamo trajnostni razvoj, večjo kakovost gradnje in javnega prostora." Ob takšnih lastnih zavezah koalicije seveda upamo in apeliramo na njihovo podporo našemu amandmaju, ker naš amandma dosega natančno to, kar je koalicija sama zavezala v svoj koalicijski sporazum in so to pač neka načela, na katerih deklarirano stoji. Hvala.
Najprej prosim, da so obrazložitve glasu res obrazložitve glasu in ne apel na druge. Obrazložitev glasu je obrazložitev glasu lastne stranke, ne pa pozivanje drugih, kako naj glasujejo in za kaj. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ne bom pozival drugih, jaz bom glasoval za ta amandma, ker sem za drugi tir. Zdaj boste rekli, kaj ima to zveze s tem zakonom. Ta zakon je preveč lahkotno vpisan, prevečkrat je ta lahko, lahko, lahko [[…]]In očitno zakonodajalcu ni za to, kar govorimo že kar nekaj časa, prek javnih naročil se obrne nekaj manj kot 10 % BDP in ponikne letno v neke privatne žepe neupravičeno cena enega drugega tira po sedanji ocenjeni vrednosti letno. Tako da si boste in vi in ljudstvo predstavljali, o čem se pogovarjamo. Združena levica je imela najboljši namen, da to lahkotnost spravi v to, kakšna naj bi ta zakonodaja bila, izhajajoč iz nekih direktiv, ker se preveč lahkotno prepisuje, kaj vam paše. V tem pogledu moram reči, da je še daleč neka nova politika. Upam, da bo takrat, ko prevzamemo oblast. Jaz bom glasoval za.
Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za so glasovali 4, proti 48. [[Za so glasovali 4.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 84. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospa Nada Brinovšek.
Hvala za besedo. Ta 84. člen v četrtem odstavku govori tudi o merilih za oddajo javnega naročanja na podlagi ekonomsko najugodnejše ponudbe. V Slovenski demokratski stranki se nam zdi prav, da se merila za ekonomsko najugodnejšo ponudbo uporabijo tudi za gradnjo storitve in pa blago, ne pa samo za storitve izdelave računalniških programov, arhitekturnih in inženirskih storitev ter prevajalskih in svetovalnih storitev. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Tudi v Združeni levici smo vložili amandma k temu členu, ki je boljši od tega, za katerega smo ravnokar slišali obrazložitev. Mi socialisti namreč dopuščamo, da neposredno plačilo ni obvezno, ker bi s tem lahko prekomerno posegli v odnose na primer malih podjetij, ki kot podizvajalci sodelujejo prek glavnega naročnika. Tam, kjer so ta razmerja že urejena in gre za podjetje, ki se ne poslužujejo izkoriščevalskih praks, je to namreč lahko stvar dogovora. Tudi ta možnost obstaja, dodatno pa jo izboljšamo s spremembo šestega odstavka, kjer določamo periodično poročanje, da je glavni izvajalec poplačal vse svoje obveznosti do podizvajalcev. Poleg tega pa v Združeni levici rešujemo še bolj perečo problematiko, in to so podizvajalci podizvajalcev, ki pa so tukaj v celoti praktično izpuščeni, nimajo niti pravice do neposrednega plačila, če ni bilo to že v naprej določeno v razpisni dokumentaciji. To je pač naš predlog, ki ga bomo tudi podprli. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 43. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 90. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospa Nada Brinovšek.
Hvala še enkrat za besedo. Da malo spomnim, 90. člen govori o sprejetju odločitve o oddaji javnega naročila in obveščanju kandidatov in pa ponudnikov. Drugi odstavek tega predloga določa, da naročnik po končanem preverjanju in ocenjevanju čim prej obvesti vsakega kandidata in pa ponudnika o sprejeti odločitvi. Nam se tukaj zelo zastavlja vprašanje, kaj je to čim prej. Mi smo mnenja, da zakon, ki uporablja v svojih določilih besedice "čim prej", "lahko" in tako naprej ni jasno zastavljen zakon, nima jasnih ciljev. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da je besedi "čim prej" treba nadomestiti, in smo predlagali, da se nadomestita z besedama "pet dni".
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima mag. Dušan Verbič.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Kolegice in kolegi, lep pozdrav! To, kar je predstavila kolegica, kar so predlagali s tem amandmajem, se v Poslanski skupini SMC v celoti strinjamo, ker ocenjujemo, da določba, ki pravi "čim prej", ne sledi tistemu hotenju, da so te postopki hitri, zato se strinjamo, da se ti dve besedi nadomestita "v petih dneh". Menim, da je tako tudi prav. Zato bo Poslanska skupina SMC glasovala za ta amandma.
Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 94. členu. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandma Poslanske skupine Nove Slovenije in amandma Poslanske skupine Združena levica k istemu členu pod točkama 2 in 3 brezpredmetna. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospa Marinka Levičar.
Hvala za besedo. Oprostite, jaz nimam obrazložitve glasu v imenu Poslanske skupine Desus, ampak v svojem imenu.
Samo, da preverim. Ali ima kdo obrazložitev v imenu poslanske skupine? Da. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, se oglašam zdaj, ker potem, kot kaže, ne bom imel priložnost, ker bomo to podprli. A ne, gospod minister? Glejte, plačilo podizvajalcev je bila zelo problematična tema v preteklosti. Pred letom 2011 toliko bolj. Potem je Pahorjeva vlada sprejela spremembe zakona, da se podizvajalci plačujejo tako rekoč direktno. Tudi država je v preteklosti bila naročnik in je imela probleme s plačilom podizvajalcev. Spomnim naj na primer plačila podizvajalcev glede Darsa, gradnja pomurske avtoceste in tako naprej. Ta del v tem zakonu gre korak nazaj, in sicer se ne zaščiti, da bi bili podizvajalci plačani direktno s strani naročnika. Tudi v nadaljevanju naš amandma govori tudi v smeri, seveda nič ne spreminja vsebine zakona, ampak samo dodajamo to varovalko, da bodo podizvajalci imeli zagotovljena finančna sredstva za opravljeno delo, da ne bodo spet tisti, ki bodo ostali praznih rok in potem se seveda dogajajo tragične zgodbe, ko smo priča propadom družinskih podjetij, obrtnikov podjetnikov. Dogajajo se res tragične zgodbe. In tu gre potem celotna veriga. Kultura plačilne discipline v Sloveniji ni tako razvita, kot je v nekaterih drugih državah, in to moramo imeti opredeljeno v tem pomembnem zakonu. Zato apeliram na podporo temu amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Najlepša hvala. / oglašanje iz dvorane/
Proceduralno!
Ne bo potrebno. Apeliranje ne sodi v obrazložitev glasu, prosim, to velja tudi za vse ostale. Ali imate še vedno proceduralno? Postopkovno, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Me veseli, da sva malo telepatska, del ste že povzeli. Prosim, da malo bolj logično peljemo naprej to zadevo – to je moj proceduralni predlog. Očitno so mladi kolegi polni hormonov in skačejo naprej in nazaj in obrazlagajo. Jaz imam rad zadeve logično v času in prostoru organizirane in hočem vedeti, ko se pogovarjamo o SDS in amandmaju, se pogovarjamo o SDS in amandmaju, pa upam, da ne o Janezu Janši vedno. Tako da, prosim, malo več logike v nadaljevanju te seje. Hvala.
Na ta postopkovni predlog bom odgovoril tako, da seveda tisti, ki govori, je odgovoren za to, kar pove, tisti, ki posluša, pa za to, kar sliši. [[smeh v dvorani]] Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice ima Miha Kordiš.
Ja, malo bom prelomil tole logiko, bom pa samo ponovil neko poanto, ki sem jo izpostavil že prej deset členov prezgodaj. Strinjamo se vsi, da so podizvajalci problem, to drži. So pa ravno tako velik oziroma še bolj pereč problem podizvajalci podizvajalcev, ki so tu praktično v celoti izpuščeni, nimajo niti pravice do neposrednega plačila, če ni bilo to že vnaprej določeno v razpisni dokumentaciji. Naš amandma k temu istemu členu sanira ne samo problema podizvajalcev, ampak naslavlja tudi problem podizvajalcev podizvajalcev. Skratka, hočem reči, da je naš amandma boljši kot njihov, zaradi tega ga bomo v Združeni levici tudi podprli. Hvala.
Je še kakšna obrazložitev? Vem, da je še v svojem imenu, ampak ali je še na ravni poslanskih skupin? Ne. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima gospa Marinka Levičar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Moram poudariti, da bom podprla te amandmaje, ki jih je vložila SDS in NSi, ker se mi zdi prav, da so podizvajalci zaščiteni, bolj zaščiteni, kot to omogoča sama novela tega zakona. Meni je žal, da se nismo že prej bolj usklajevali in pogovarjali o tem, mogoče bi ti amandmaji dobili potem večjo podporo. Ampak vsekakor se mi zdi pomembno, da so podizvajalci glede na vso prakso, ki se je dogajala v preteklosti, ko so bili velike žrtve, kar je povedal tudi predlagatelj tega amandmaja in to posebej poudaril, zato bom ta amandma k 94. členu zakona podprla. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 94. členu. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti 43. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 94. členu. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanske skupine Združene levice k istemu členu pod točko 3 brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije –krščanskih demokratov ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Ponovno želim poudariti, da ta amandma v ničemer ne spreminja koncepta, ne spreminja ničesar, je samo dodatna varovalka, da bodo podizvajalci in podizvajalci podizvajalcem in tako naprej bili poplačani za svoje delo. In vi se tega seveda dobro zavedate. Ne trdim, da se tega ne zavedate v smislu "nasprotujem temu amandmaju, ker je škodljiv", ampak mislite, da imate zakon dovolj dobro urejen, da bi to opredeljeval. Ta naš amandma je dejansko napisan zaradi tega, da ne bi prišli nekoč ponovno v te situacije, ko so ljudje ostali brez denarja za opravljeno delo. Tukaj moram, če gledamo nazaj, skočiti v leto 2011 in reči, da to je bila ena boljših potez Pahorjeve vlade leta 2011, ko je uredila direktno poplačevanje podizvajalcev. Naš amandma daje to varovalko, da če podizvajalec ne bo dobil denarja od izvajalca, ima možnost direktnega poplačila. In to je popolnoma logično, človeško, se pravi ta varovalka. Ne želim, da bomo nekoč spet bili priča tem tragičnim dogodkom, kot smo bili v primeru gradnje pomurskega kraka avtoceste, gradnje opere, ko so bila tudi državna podjetja tista, ki niso uredila poplačila podizvajalcem. Na preizkusu je tudi to, koliko imamo mi odnosa do teh ljudi.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 94. členu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti pa 40. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 94. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Poglejte, bom zelo zdravorazumsko in praktično povedal. Poznam kar nekaj podizvajalcev in pod-podizvajalcev, ki so zaradi tega, kar je govoril poslanec iz Nove Slovenije, morali zapreti trgovine. Včasih je šlo, dostikrat v nekih primerih tudi za družinska podjetja z dolgo tradicijo. Ne glede na kar velike razlike med poslanskimi skupinami opozicije, smo vse tri poslanske skupine pripravile nek ključni amandma. Mene odkrito rečeno skrbi ta lahkotnost koalicije glede tega. Mi smo bili pri amandmajih kolegov vzdržani zgolj zato, ker menimo, da je naš nomotehnično in tudi vsebinsko natančnejši. Tretjič ponavljamo vajo, jaz bom seveda glasoval za, ostalih pa ne bom pozival, kako boste glasovali, navsezadnje vi se gledate v svoje ogledalo zjutraj, jaz pa v svoje. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Primož Hainz.
Hvala lepa. Seveda na tej relaciji med naročnikom oziroma med izvajalcem, podizvajalci in podizvajalci jaz mislim, da je ta amandma najboljši, ker to dejansko ni urejeno. Mi poznamo vrsto primerov, ne bi šel na državna podjetja, samo na Darsu mislim, da je bilo tega veliko. Tudi v Ljubljani bi lahko naštevali tudi tragične primere, kjer podizvajalci preprosto niso bili nikoli poplačani. Zakon seveda pravi, da podizvajalec lahko zahteva plačilo neposredno, ampak podizvajalec je tako šibak v svojih argumentacijah, da ne bo tega mogel nikoli narediti, ker je nekonkurenčen s tistim, ki je prvi izvajalec. Sicer pa zakon zahteva tudi to, da mora tisti, ki hoče biti izvajalec, imeti za vse nazaj urejeno, če lahko tako rečem. Ampak to je vse za nazaj. V tem konkretnem primeru, v tej konkretni pogodbi pa tega ne more ta šibkejši člen uveljaviti. Jaz bom podprl amandma Združene levice. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jernej Vrtovec.
Jaz bom tudi podprl omenjeni amandma Združene levice, ker sledi tej popolni logiki, da se tistega, ki je v tem razmerju šibkejši – in iz preteklih izkušenj lahko govorimo, da je resno šibkejši – da se ga v tem primeru zavaruje. Zakon pravi sicer že na samem začetku, v osnovi, da bo lahko podizvajalec zahteval neposredno plačilo. Ampak ta izvajalec ga po potem ne bo vzel za podizvajalca, ker bo postavil svoje lastne pogoje. To je enako, kot da greste vi po kredit na banko, pa boste pristali na pogoje banke in ne boste vi postavljali svojih pogojev ali pa jih usklajevali. Ker amandma Združene levice sledi tej logiki in ker nam je mar za podjetnike in obrtnike, ker mi je mar seveda za podjetnike in obrtnike, bom ta amandma podprl.
Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti pa 38. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine Združene levice k 75. členu ni bil sprejet, je postal amandma istega predlagatelja k 111. členu brezpredmeten. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k 118. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospa Nada Brinovšek.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Da spomnim, 118. člen govori o postopnem uvajanju elektronskega javnega naročanja. V Slovenski demokratski stranki pa predlagamo, da bi to določbo napolnili s postopno uveljavitvijo obvezne preveritve neobičajno nizke cene ponudbe. V naši poslanski skupini smo namreč mnenja, da v skladu s 86. členu ni mogoče oblikovati ponudbe, ki bi bila za 50 % nižja od večine ostalih ponudb. Take ponudbe po našem mnenju glede na upoštevanje temeljnih načel javnega naročanja pač ni mogoče oblikovati. Zato tudi predlagamo, da mora naročnik do 1. 1. 2020 preveriti vse tiste ponudbe, ki so več kot 25 % nižje od povprečne vrednosti pravočasno prispelih ponudb. Hvala.
Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 118. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti pa 49. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj predloga zakona pa je že v uvodni predstavitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti pa 5. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v torek, 27. 10. 2015, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandma je k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prostovoljstvu v okviru rednega postopka. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Preden preidemo na glasovanje o točkah 7 do 13, naj vas opozorim, da gre za vsebinsko povezane predloge zakonov, ki morajo biti sočasno objavljeni v Uradnem listu Republike Slovenije, zato moramo o njih glasovati na isti dan. V primeru, da bi zbor tretjo obravnavo pri 7. točki, to je pri Predlogu zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov moral opraviti v torek, 27. 10. 2015, ali celo na naslednji seji zbor, bom predlagal preložitev glasovanja o točkah 8 do 13 na isti dan. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o izvensodnem reševanju potrošniških sporov v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 10. 2015. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 11. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. V zadnjih dveh, treh tednih sem že tolikokrat govoril o izvensodnem reševanju potrošniških sporov, da bi ta dva naša amandmaja – pa tudi Zveza potrošnikov Slovenije in druge potrošniške organizacije so tu govorile o tem – podprl verjetno že ta češnjev furnir, ki je bil posekan v bližini mejnega prehoda Gruškovje, kot so mi povedali. Če gremo k amandmaju k 11. členu, direktiva, ki jo vnašamo pravi, da je strošek za to reševanje potrošniških sporov je za potrošnika lahko visok do 30 evrov. Naša izvršilna oblast, ki je to pripravila, se je nekako odločila, naj bi to bilo pri nas 20 evrov, in so skoraj pričakovali, da bi ploskali. Vse potrošniške organizacije so opozarjale, da je to za številne potrošnike preveč, previsoko. V Združeni levici smo na liniji, da bi morali biti tako, kot je to urejeno v energetskem zakonu, da je to brezplačno, ampak ker vemo, da ne bo to šlo čez, smo v bistvu vložili amandma, ki povzema priporočila vseh potrošniških organizacij, ki delujejo v Sloveniji, da je torej ta strošek 5 evrov za potrošnico ali potrošnika. Iz neke argumentacije, ki je sledila v večkratnih debatah, pa tudi na hodniku so mi rekli določeni pripadniki SMC, "a za 15 evrov se pa tu nekako greš in igraš". Zdi se mi, da se je treba zavedati resnosti te situcije, da so številni, ki bi si težko privoščili teh 20 evrov že v tako nekem podrejenem položaju, niti ne dosti seznanjeni s pravicami potrošnikov. Veste, ne gre za vnos direktive toliko, meni se zdi bolj problematično, da se mi po 20 letih še vedno ne zavedamo tega področja in pravic potrošnikov, ki so pogostokrat vedno znova izigrani, zlasti tisti, ki imajo manjšo družbeno moč, slabše dohodke, manj izobraženi, starejši, da ne naštevam naprej. Naši amandmaji gredo v tej luči, da tem osebam tudi cenovno navsezadnje ob pomoči teh civilnodružbenih potrošniških organizacij omogočimo, da sploh participirajo na tem izvensodnem reševanju potrošniških sporov, zato smo pač ta amandma predlagal., Gre za nek znesek, ki je za večino prebivalk in prebivalcev Slovenije še dostopen. Komu se zdi to smešno, je pač žalostno, da se mu zdi smešno in da se reži temu, kar tu razlagam. Upam, da boste ta amandma podprli, ker – bom še enkrat ponovil – ker je bila to prošnja, dobesedno, vseh potrošniških organizacij, ki delujejo v Sloveniji, tako krovne kot nekih regionalnih.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Andreja Potočnik.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Kot smo se že na sami seji pogovarjali, je Združena levica najprej predlagala brezplačno reševanje, izvensodno reševanje potrošniških sporov, sedaj pa predlaga pet evrov. V Poslanski skupini menimo, da je 20 evrov sorazmerna cena, se pravi ustrezna cena, ki po drugi strani preprečuje, da bi sami potrošniki izigravali s svojimi zahtevki oziroma ovirali poslovanje podjetij, ki bi izbrala izvensodno reševanje potrošniških sporov. Naj omenim še dve stvari. 20 evrov je maksimalna cena, ki jo določa država. Inštitucije, ki se ukvarjajo z izvensodnim reševanjem potrošniških sporov, bodo na trgu in bodo morale ponujati svojo storitev, kar pomeni kvalitetno, po drugi strani pa morajo biti konkurenčne med sabo, in tudi poceni. Mi določamo 20 evrov, inštitucija se lahko odloči tudi za 5 ali pa za 2 evra. To je en vidik. Drugi vidik pa je še, da moramo mi skrbeti za uravnoteženost, se pravi, moramo varovati tako potrošnika kot moramo varovati na drugi strani same organizacije oziroma podjetja. Večkrat je bilo omenjeno, da SMC ne ščiti malega človeka. Na tem mestu moram povedati, da je mali človek tudi espe, ki se ukvarja, ki si vsakodnevno mora služiti kruh in se ukvarja s poslom in je tudi mali človek. Tako da, to lahko razumemo v dve smeri. Kot je bilo že omenjeno na začetku, SMC podpira vladni predlog in menimo, da 20 evrov je ustrezna cena.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Tudi v lastnem imenu bom podprl ta amandma. Iz tega kar je govorila gospa pred menoj, je zelo razvidno, da so določeni ljudje v tej sestavi Državnega zbora to razumeli kot možnost, da se neka direktiva izkoristi za neko tržno dejavnost. Podobno zgodbo smo imeli s tistim strahom in napenjanjem upokojencev, češ, če ne boste tiste delnice prenesli tam, vam bomo pa, ne vem, vzeli to pa to. Nehajte se delati norca iz ljudi. Namen direktive je izvensodno reševanje potrošniških sporov. Neki vaši prijatelji pa naj iščejo možnosti preživetja v poštenih poslovnih praksah. In večina malih podjetnikov, upam, da bo volila Združeno levico. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 44. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Združena levica k 16. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo še enkrat. Gre za podobno problematiko, ampak me žalosti, da verjetno tudi tega ne boste dojeli in razumeli. V tem amandmaju nekako gre za tisto vprašanje, kateri je tisti mejni znesek, do katerega se ti izvensodni spori sprožijo. Tam je omejitev 30 evrov, mi tukaj amandmiramo, da se ta omejitev nekako umakne. Zakaj? Gre za celo vrsto dejavnosti, ki že po ekonomiji segajo v te nižje zneske. Gre za dejstvo, da živimo v informatični družbi, ki ima tako imenovano dinamično določanje cen. Za knjigo, za letalsko karto, recimo zlasti pri nizkocenovni, ki jo bo naročil nekdo pol leta v naprej, bo plačal lahko 27 evrov, nekdo ki se bo pa spomnil danes, da bi jutri nekam šel, pa bo kakšno prosto mesto, bo pa plačal 200 evrov. In še bi lahko nizal primere in te vrednosti, ki so dosti pod, če parafraziram neko kolegico, ceno čevljev višjega cenovnega razreda iz neke razprave, so skrajni domet, so skoraj luksuz za številne upokojence, številne na minimalcih in tako naprej. To je spet nek lakmus, ali ste socialno dejansko občutljivi, ali vidite, kaj se dogaja po Sloveniji – dajte se malo z vlaki voziti – ali ne. V Združeni levici bomo glasovali za, bom pa upošteval pravila te bajte in drugih ne bom pozival. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospa Andreja Potočnik.
Predsednik, hvala za besedo. SMC je tudi socialno občutljiv, ampak tukaj ne govorimo o socialni občutljivosti, ampak govorimo o nekem sorazmernem, o nekem učinkovitem izvensodnem reševanju v potrošniškem sporu. In če nek izdelek stane 20 evrov, se moramo vprašati, koliko pa stane reševanje tega spora. Tukaj je treba gledati tudi na smotrnost nekega postopka in menimo, da do 30 evrov ni smiselno, ker so stroški reševanja večji, kot je pa sam spor, se pravi, kot je sam izdelek, ki stane do 30 evrov. In tukaj nima socialna občutljivost popolnoma nič zraven. Kar se tiče vašega primera, da karta enkrat stane 20 evrov, enkrat stane 200 evrov, peljemo se pa recimo v isto smer – v New York. Tukaj ni pomembna smer, tukaj je pomembna cena, pač enkrat je 20 evrov, drugič je pa 200 evrov. In se pač lahko vprašamo, ali za 20 evrov sprožiš spor in imaš več stroškov na drugi strani ali boš sprožil spor, ko boš izgubil 200 evrov. V tem je smisel, ne pa v destinaciji, zadaj je pa druga cena. Amandmaja Poslanska skupina SMC ne podpira.
Jaz bi prosil, da so obrazložitve, obrazložitve, ne razprave. Velja za vse poslanske skupine. Ampak nisem ga še dal nobenemu danes in ga tudi tokrat ne bom. Dr. Franc Trček ima obrazložitev glasu v lastnem imenu.
Ja, hvala. Zahvaljujem se predsednici Odbora za gospodarstvo, katerega podpredsednik sem tudi sam, ker mi je olajšala argumentacijo, zakaj bom glasoval za ta amandma. Zdaj tudi razumem, kako očitno večji del vladajoče koalicije razume manjša in srednje velika podjetja. Povedano je dobesedno bilo to, delajte izdelke, ki bodo cenejši od 30 evrov, nategujte ljudi in noben vam nič ne bo mogel. Tudi zaradi tega moram glasovati za naš amandma. Hvala za besedo.
Jaz vam pa moram povedati, da to ni bila obrazložitev glasu, ampak zopet razprava. Prosim, da gremo k obrazložitvam glasu, ki so namenjene obrazložitvi, zakaj glasujemo sami ali pa kot poslanska skupina v določeno smer. Postopkovno dr. Franc Trček.
Spoštovani in častni predsedujoči, zelo jasno sem razložil, zakaj glasujem za. Zaradi nekih praks, proti katerim sem. Moj proceduralni predlog je, da me nekoliko bolj natančno poslušate, razumem, da ste že utrujeni, razumem, da ste zelo žalostni, ker je gospod Bučar umrl, tudi jaz sem, in se bojim, da se obrača v grobu nad tem, kar se danes tukaj dogaja. Ne mi vi nazaj, vi ste govorili o Srebrenici, lahko magnetograme vlečem. Okej.
Opomin.
Hvala za opomin.
Ali lahko, prosim, dokončamo to sejo na ustrezen način? Naslednjič pri tovrstnih zadevah ne bo opomina, bo direktni odvzem glasu. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti pa 52. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 31. členu. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti pa 52. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti pa 5. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o potrošniških kreditih v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti pa 5. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem, telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti pa 6. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti pa 5. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o investicijskih skladih in družbah za opravljanje v okviru rednega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti pa 6. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o plačilnih storitvah in sistemih po rednem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 6. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je tretja obravnava Predloga zakona o spremembah Energetskega zakona, redni postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 4. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je druga obravnava Predloga zakona o spremembah Zakona o razvojni podpori Pomurski regiji v obdobju 2010–2015 po rednem postopku. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 10. 2015. Odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 49. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 47. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o tretjem amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 46. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo odločanje o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. V Združeni levici smo za enakomeren in policentričen razvoj Slovenije. Verjamem tudi, da bo ta zakon oziroma noveliranje sprejeto soglasno. Verjetno ni nikogar v tem sklicu državnega zbora, ki ne bi bil za to, da se statistična regija, ker formalnih nimamo, teritorialno Pomurje nekako razvojno tudi s to finančno injekcijo približa povprečju, skratka, da se ta mediana zmanjša, če govorim kot profesor. Seveda bomo glasovali za, hkrati smo pa zelo zaskrbljeni po eni strani, ker se premalo pozornosti namenja naraščajočim medregionalnim in zlasti tudi znotrajregionalnim razlikam. Lahko gremo gledat na agregat občin ali na kakšne druge agregacije. Pa tudi zaradi neke problematike, glejte, mi bomo zdaj to podprli, ti penezi, upam, da pridejo do Pomurja. Sočasno imamo tri druga problemska območja, ki očitno, se bojim, da v naslednjih dveh proračunih teh denarjev ne bodo videli, Podravje, Zasavje, Pokolpje, kjer realizacija dosti nižja, imamo problematiko Haloz, ki smo jo nakazali, imamo problematiko Koroške, imamo problematiko cele vrste razvojno ogroženih obmejnih območij, občin, ki bodo zdaj dejansko številne od njih bile v hudem izzivu zaradi begunske krize, in imamo hudo problematiko regionalnih razvojnih centrov, ki očitno ne funkcionirajo. Najbolj izrazit primer tega je ravno regionalna razvojna agencija Mura, ki je zdaj v stečaju. Imamo neko pozicijo, ko se bomo odločili, Pomurje potrebuje denar, imamo pozicijo, ko ne vemo, kaj bomo z intermediatorjem. Mi bomo glasovali za, ampak osebno, kot strokovnjak, kot član Združene levice apeliram, da že enkrat odpremo to področje regionalnih razvojnih agencij in premislimo in da tovrstne finančne injekcije bolj ciljno, bolj pravilno in premišljeno doziramo. Če bi imel več časa, bi lahko razlagal o neuspešnosti socialnega podjetništva v Prekmurju, ko se jih je dejansko zelo malo javilo na ta razpis, ker očitno niso bili niti dovolj informirani o tem. Moramo rešiti problem regionalnih razvojnih agencij, moramo rešiti problem t. i. terenskih pisarn in tukaj ne odkrivam tople vode, to urejene države počnejo. [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
hvala lepa. Izvajanje pomurskega zakona spremljajo že vrsto let same nepravilnosti. Spomnite se samo dejanj bivšega državnega sekretarja v kabinetu predsednika tedanje vlade gospoda Horvata. Posledica tega je, da velika večina denarja ni prišla do potrošnikov, do tistih, ki jim je bil denar namenjen, in tudi zaprtje oziroma stečaj regionalne razvojne agencije Pomurja. Mi smo predlagali nekatere rešitve, izboljšave tega zakona, o katerih smo glasovali prej, pa žal niso bile sprejete. Tako smo na primer predlagali, da so tisti, ki kandidirajo za sredstva pomurskega zakona, zavezanci po zakonu o javnih naročilih, kar pa ni bilo sprejeto. Predlagali smo, da se naredi načrt integritete, to se pravi za tisto institucijo, ki opravlja naloge na osnovi tega zakona. Tudi to ni bilo sprejeto. Potem smo predlagali, da so tisti, ki vodijo to institucijo, zavezanci za poročanje o premoženjskem stanju. Tudi to ni bilo sprejeto. In predlagali smo, da ne more kandidirati nihče na sredstva pomurskega zakona, ki je v kazenskih ali predkazenskih postopkih. Tudi to ni bilo sprejeto. Glede na to, da koalicijska večina v državnem zboru ne podpira rešitev, ki bi prispevale k transparentnosti, ki bi sploh omogočile, da bi se sredstva, ki jih izvajamo oziroma izdvajamo za pomurski zakon in reševanje problemov v Pomurju, namensko transparentno pregledno porabila za prave namene, da bi bil tudi možen nadzor in kontrola, pač mi tega zakona ne moremo podpreti. Najbrž je več kot očitno, da bo čez nekaj let na vrsti naslednji stečaj naslednje regionalne razvojne agencije v Pomurju, in spet se bomo ukvarjali z nerazvito regijo, z neizpeljanimi oziroma neustvarjenimi novimi delovnimi mesti in z isto slabo statistiko kot zdaj. Namen zakona je očitno pranje denarja. Kakorkoli je namen dober pri teh aktivnostih, mi ne bomo sodelovali in tudi zakona ne bomo podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, hvala za dano možnost za obrazložitev glasu Poslanske skupine Stranke modernega centra. Veliko je bilo govora o tem zakonu, zato ne bom ponavljal že vsega tistega, kar sem že povedal tako na odboru kot pri prvi obravnavi. Dejstvo je, da na začetku so bile težave, ko je izvajanje tega zakona prevzela pisarna. Vendar se je tista situacija dokaj hitro uredila in izvedene evalvacijske študije o doseganju učinkov kažejo na zelo veliko izboljšanje, to se pravi, da so se začela ta sredstva koristno tudi porabiti. To se pravi, da so bili podprti dobri projekti, produktivni, s trajno vrednostjo, v kar se lahko prepričamo tudi na samem terenu. Ne bi želel izpostavljati posameznikov, posameznih firm, ker ne nazadnje so ti podatki javno dosegljivi. In te firme so danes paradni konji slovenskega gospodarstva, ker so zelo uspešni izvozniki. Govoriti, da se je vse porabilo neupravičeno, pravim, da je zelo zelo neodgovorno. Kar se tiče samega zakona in teh spodbud, sem absolutno mnenja, da je boljše, da regija dobi te spodbude, ker je to neprimerno bolj koristno kot socialni transferji, da bi s socialnimi transferji reševali te velike socialne napetosti. Mislim, da s spodbudami lahko, kar tudi dokaže, da ustvarjamo konkurenčno in privlačno poslovno okolje za domače in tuje investitorje, ki zagotavljajo tudi tako obstoječa kot nova delovna mesta in s tem prispevajo trajno h gospodarskemu razvoju regije in ne nazadnje so to tudi potem pozitivni javnofinančni učinki. Kar se pa tiče integritete delovanja regionalnih razvojnih agencij, je okvir zagotovljen z Zakonom o integriteti in preprečevanju korupcije. Poslovodstvo in vsi tisti, ki so na nek način odgovorni za ta sredstva, so zavezani k poročanju KPK. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Najprej naj se opravičim, moram povedati, ker nas je pač v Sloveniji veliko Horvatov, jaz nisem tisti Horvat, ki je bil državni sekretar pri predsedniku Vlade gospodu Pahorju, in tudi nisem sorodnik od tistega Horvata. Nova Slovenija ves čas zagovarja dosledno izvajanje Zakona o skladnem regionalnem razvoju. Roko na srce, kolegice in kolegice, ta zakon nam enostavno ne gre dobro od rok. Zato je bilo nujno sprejeti Zakon o razvojni podpori Pomurju. Gre za 33 občin, ne samo za statistično regijo Pomurje, za 33 občin, to se pravi 27 plus 6. Ves čas smo podpirali ta zakon, kljub nevšečnostim, nerodnostim, diplomatsko rečeno, ki so spremljale izvajanje tega zakona. In dejansko te nerodnosti epiloga še niso dobile. Dejstvo je, da je treba priznati, da je ta zakon do sedaj prinesel neke pozitivne premike. Najbrž je težko izmeriti, koliko je to delovnih mest. Ampak če jaz gledam neko mikro podjetje, ki je preko razpisov po tem zakonu dobilo nek stroj, moderno tehnologijo za nekaj 10 tisoč evrov in zaposlilo 5 novih delovnih mest in ima danes zelo dober posel, smo ob tem lahko zelo zadovoljni. Mi v Novi Sloveniji bi bili najbolj zadovoljni, če bi se izvajanje tega zakona zaključilo z letošnjim letom, se pravi z 31. 12. 2015, kot je bil prvotni predlog. Ker pa Vlada ni zagotovila dovolj denarja, nam ni preostalo nič drugega, kot da smo podprli predlog zakona in podpiramo predlog zakona, ki gre v podaljšanje do konca leta 2017. Tukaj moram izraziti eno zadovoljstvo kot edini pomurski opozicijski poslanec, da smo tukaj kot klub pomurskih poslancev dobro odigrali kot ena sinhrona ekipa in upam, da bo tako tudi naprej. Ja, naprej. Kako se bo sedaj pa ta zakon izvajal, pa ni več v domeni Državnega zbora. Jaz si želim, da bi zadnji evro, ki mora priti v pomursko regijo, res prišel do 31. 12. 2017. Ciljam in kažem s prstom na razpise, kdaj morajo biti objavljeni, najbrž en razpis v enem kosu in tako naprej. Želim tudi, da bi Vlada tudi na drugih področjih imela nek posluh do te regije. Konkretno imamo en mega projekt, ki povezuje 16 pomurskih občin plus občino Šentilj. Gre za biosferno območje reke Mure, ampak tu Vlada cinca. Vlada cinca in ne daje razvojnih možnosti, dokumenti so praktično pripravljeni. Podpiram ta zakon.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospod Franc Jurša.
Predsednik, hvala za besedo. Glede na to, da smo o tem zakonu v tej dvorani govorili tudi v mandatu 2008–2011, ko smo dejansko sprejeli ta zakon, govorimo tudi sedaj in v prejšnjem mandatu, nekako smo vedno v večini ocenjevali, da je ta zakon dosegel svoje cilje. Tako poslanci Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bomo ta predlog podprli. Pozitivno se je o tem izrekel tudi klub pomurskih poslancev, ki je bil na nek način pobudnik tega, da smo ta zakon podaljšali, ker sredstva niso bila počrpana. Da pa ne bi zadeve ponavljal, to, kar so kolegi že povedali v svojih razpravah in obrazložitvah, bi vseeno še dodal, da tako črnogledo kot posamezniki gledajo na izvajanje tega zakona, pa res ni čisto v redu. Predsednik bo verjetno sedaj rekel, ja, to pa ni več obrazložitev glasu. Ja, je tudi to obrazložitev glasu, ko poveš, da ni zadeva tako črnogleda, zato jo bomo tudi podprli. Je pa res, da je iz tega zakona nastalo kar precej novih delovnih mest in da v pomurskem prostoru v tem trenutku imamo kar precej paradnih konjev na področju izvoza. To pa se lahko pohvalimo, in to je tudi dosežek tega zakona, ki smo ga sprejeli v tistem mandatu, ki sem ga prej omenjal. Sam bom in tudi poslanska skupina bo ta predlog podprla.
Še kakšna obrazložitev glasu? V lastnem imenu od sedaj naprej. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Andrej Čuš.
Hvala za besedo. Moram povedati, da sam sploh nisem imel namena razpravljati in obrazložiti glasu o tem zakonu. Ampak poglejte, sam prihajam iz podobno glede na statistične kazalce ogrožene regije, če primerjam to regijo s pomursko regijo, gre za spodnjo podravsko regijo, lahko govorimo o socialnih kazalcih, o brezposelnosti, o stanju izobrazbe in še bi lahko govoril. Ampak poglejte, če je ta zakon o pomoči pomurski regiji tako dober, zakaj potem še 20 tisoč Slovenk in Slovencev hodi delat v Avstrijo? To je vprašanje na mestu po mojem mnenju. Jaz sem prepričan, da je v tem državnem zboru vsaj 20, 30 poslank in poslancev, ki ste v zadnjih tednih, predvsem iz bolj vzhodnega dela Slovenije, dobili na obiske v poslanskih pisarnah elektronsko pošto s strani delavcev migrantov, tako dnevnih kot tedenskih migrantov, ki opozarjajo, da so problemi. Ljudje so dobili zato, ker namesto da so doma na sociali, so šli delat v Avstrijo, in morali bi jim mi reči hvala lepa, pa so dobili sedaj položnice vsaj po dva do pet tisoč evrov, in to morajo plačati v 30 dneh. Jaz bi raje, kot da namenjamo finančna sredstva tukaj za neke zakone, ki dokazano nimajo pretiranih pozitivnih učinkov, sprostil sredstva ali pa pomagal dnevnim, tedenskim migrantom. Teh je 20 tisoč. Žal jih je vse več. Ti ljudje se odpovedujejo rezidentstvu, množično se selijo v Avstrijo in s tem država izgublja državljanke in državljane. Zaradi tega bi jaz raje, kot da se pogovarjamo o takih zakonih, ki dokazano nimajo pozitivnih učinkov, da bi pomagali dnevnim in tedenskim migrantkam in migrantom. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospa Marija Bačič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Ne bi se ponavljala. Strinjam se pa z vsemi predgovorci naših pomurskih poslancev. Zakon, kot smo slišali, je delno dosegel svoj učinek. Vendar pa menim, da je podaljšanje nujno potrebno prav iz razloga, ker sredstva niso bila počrpana, pravzaprav niso bila dodeljena. Vendar menim, da si Pomurci zaslužimo podaljšanje tega zakona iz razloga, ker si naši ljudje, brezposelni ljudje, ki so še vedno pod pragom, 17-odstotnim pragom brezposelnosti zaslužijo delo, ker so delavni, želijo delati, da ne bodo dnevno potovali v sosednjo Avstrijo, da si bodo našli s podaljšanjem pomurskega zakona, s pomočjo teh sredstev delo doma. Podprla bom ta zakon v svojem imenu in upam tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Jaz tega zakona ne bom podprl, ker osnovni zakon ni prinesel vsaj po tistih gradivih, ki jih imamo na razpolago, nobenih pozitivnih učinkov. Razen za tiste, ki so v preiskovalnih postopkih. Če boste pogledali gradivo, če pogledamo gradivo, ki smo ga dobili pri izvajanju pomurskega zakona, bomo videli, da so minimalne spremembe, kar zadeva učinek zakona na število zaposlenih, nova podjetja itn. Nima učinkov. Hkrati pa niste in nismo naredili nič, da bi zakon zaostrili, vgradili notri določene preventivne ukrepe in izločili tiste, ki so se pri dosedanjem izvajanju zakona izkazali za nezanesljive ali pa so bili vpleteni v te sume raznih kaznivih dejanj. Pričakovati, da bomo samo nekam investirali, sprejeli nek zakon, ki naj bi imel neke učinke, istočasno pa ne naredili nič, da bi preprečili slabe prakse pri izvajanju tega zakona, mislim, da je to zgrešeno. Od ene resne politike bi pričakoval in pričakujem, da tudi resno ravna in tudi odgovorno, kajti gre za javna sredstva. Samo to, da se nek zakon nanaša na neko regijo, ne pomeni, da je treba to kar brezglavo podpreti. Jaz, kot rečeno, zakona ne bom podprl predvsem zaradi tega, ker je namenjen spet samo tistim, ki so do sedaj že prali, jemali denar iz sistema in ga nenamensko porabljali za birokratske ukrepe, razne študije itn. Ni pa nobenih konkretnih učinkov tega zakona. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Še v lastnem imenu naj povem, da bom zakon podprli. Zakon je v času parlamentarne procedure doživel neke izboljšave, ki so šle predvsem v tej smeri, da se naj dejansko sredstva namenjajo za razvoj, ne za papirnate ekspertize, ne za neke analize itn. Glede tega sem zadovoljen. Seveda semjaz tudi podprl amandmaje, ki bi nekako omogočali večjo transparentnost porabe teh sredstev. Na žalost v demokraciji je tako, da na koncu glasujemo, in tudi jaz obžalujem, da ti amandmaji niso bili sprejeti. Kar pa je pozitivno in kar me še posebej navdaja k temu, da je zakon vreden podpore, pa je to, da, spoštovane kolegice in kolegi, pomursko gospodarstvo ima absorpcijske sposobnosti za ta sredstva, ki so Pomurju namenjena po tem zakonu v naslednjih dveh letih. In to je ključno. Jaz bi bil močno razočaran in se sekiral, če pomursko gospodarstvo ne bi imelo projektov, ne bi vedelo, kam želi sploh iti. Ampak ima, ima absorpcijske sposobnosti za veliko več sredstev, kot so tukaj v tem zakonu na razpolago. Zato po mojem trdnem prepričanju ta zakon zasluži podporo. Mojo podporo bo dobil.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Obrazložitev še v lastnem imenu. Moram reči, da imam zdaj tukaj neko resno osebno dilemo, glede na to, kar je v imenu SMC izvajal kolega Laj. Je rekel, da regionalne razvojne agencije niso problem, ker imamo Zakon o integriteti in imamo KPK. V kakšnem agregatnem stanju je KPK trenutno, veste. Očitno večini ni, da se to stanje reši, ampak jaz bom vseeno podprl ta zakon in očitno nam iz opozicije ne bo preostalo drugega kot, da izkoristimo vsa možna parlamentarna sredstva, da skrbimo za večjo transparentnost izvajanja tega in podobnih zakonov. Če se dotaknemo še malo tudi vsebinsko Pomurja in Prekmurja, upam, da bo v teh naslednjih programih nekomu zasvetila luč in se spomnila, da ima ta regija tudi velike geotermalne potenciale, ki se jih še ne izkorišča v zadostni meri. Hvala za besedo.
Še kakšna obrazložitev glasu. Ne. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o zavarovanju in financiranju mednarodnih gospodarskih poslov po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o poroštvih Republike Slovenije za financiranje investicij gospodarskih družb v okviru rednega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 64, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o varnosti v železniškem prometu v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Vem, da nekateri vzdihujete, pač se ne vozite v vlakom. Zakon bomo v Združeni levici podprli. Zakaj? Zato ker pač skozi neke direktive, ki so mogoče nekomu tehnične narave, vnaša neke izboljšave zlasti na področju okoljevarstvenih zadev. Po drugi strani bi tudi radi opozorili, kar je bilo opozorjeno tako na seji matičnega delovnega telesa Državnega zbora kot Državnega sveta, da gre dejansko že za dokaj zastarel zakon, ki ga skozi te direktive nekako flikamo kot neko krpanko in da je čas, da nekako premislimo zadevo varnosti v železniškem prometu tudi v luči blaznega zaostajanja Slovenije na tem področju. Veste, jaz vedno ko poslušam, zakaj bi pa vlaki tako hitro vozili do Kopra, bi koga za ušesa vlekel pa ga poslal kam, da se malo poduči. Da ne bom predlog, podprli bomo, ker se vnašajo neke direktive, ki so pomembne, sočasno pa opozarjamo, da gre za področje, ki ga moramo, kot zelo radi rečete v koaliciji, sistemsko premisliti in urediti. In upam, da tega novega zakona o varnosti v železniškem prometu ne bomo čakali do kakšnega naslednjega mandata. Hvala za besedo.
Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 58, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje - Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 57, proti pa nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o železniškem prometu v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 19. 10. 2015. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, DeSUS in SD k 21. členu. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 3. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj predloga zakona pa je že v uvodni predstavitvi na seji zbora predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona, prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 5. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v torek, 27. 10. 2015, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Pregled predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov je objavljen na e-klopi. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jerneja Vrtovca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje Jerneja Vrtovca v zvezi z razrešitvijo članov uprave Družbe za upravljanje terjatev. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskhi demokratov gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi! Predsednika Vlade sem v ponedeljek spraševal o razlogih za zamenjavo dveh vodilnih, torej izvršnega direktorja, neizvršnega direktorja, dveh vodilnih v slabi banki oziroma Družbi za upravljanje terjatev bank. Z argumentacijo, zakaj je bila ta zamenjava oziroma ta razrešitev potrebna, se nisem strinjal. Z odgovorom predsednika Vlade nisem zadovoljen, zaradi tega je smotrno, da predlagam, da o tem razpravljamo na eni izmed sej v Državnem zboru. Nastaja vedno večji vtis, da so na to odločitev Vlade, da se ta dva predstavnika na DUTB razreši, vplivala tudi različna interesna omrežja ali pa lobi, če hočete, kajti interes po obvladovanju 2 milijard evrov, s katerimi operira DUTB, je v tej državi izjemno velik. V prvi vrsti gre tukaj za ta denar, s katerim upravlja DUTB. Tudi na podlagi pisma, ki ga je nekdanji neizvršni direktor poslal slovenski javnosti, odprto pismo, v katerem gospod Nyberg govori, da mu je minister Mramor sporočil, da se na njega vršijo takšni in drugačni pritiski. Na to ni bilo podanega odgovora s strani ministra Mramorja, ali je bil teh pritiskov deležen ali jih ni bil deležen, kajti situacija se v tem primeru popolnoma spremeni. Obenem se strinjamo, težavo ima DUTB tudi sam pri reševanju določenih postopkov, določenih zadev, ampak argumentacija, zakaj je prišlo do te razrešitve, ni osnovana in je prav, da o tej problematiki spregovori tudi Državni zbor Republike Slovenije. Prav tako ni bilo obrazloženo, zakaj so se zamenjali samo tisti nadzorniki oziroma tisti vodilni v DUTB, ki so bili imenovani že na samem začetku, se pravi, imenovala jih je naša vlada. Medtem ko pa tisti, ki so prav tako vedeli za domnevne nepravilnosti na DUTB, pa so bili imenovani marca meseca tega leta, so pa ostali na položajih. Nastaja vtis, tako kot je dejal predsednik Vlade, kar je bilo negativnega, torej kar ni bilo našega, lahko razlagamo, smo odrezali, ostalo pa še vedno ostaja na položajih. In to ni prav. Enaki vatli morajo biti za vse primere, predvsem pa ohranimo DUTB v tej smeri, da bo to institucija, ki bo še naprej iskala kupce, najboljše kupce za naslednje terjatve, kajti tukaj gre za denar davkoplačevalcev in davkoplačevalk in ne smemo si v nedogled privoščiti tovrstnih spodrsljajev.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Družba za upravljanje s terjatvami bank oziroma slaba banka naj bi bila ustanovljena, če bi naš bančni sistem funkcioniral tako, kot bi moral, če bi izvajal vse tiste preventivne ukrepe, ki jih ni, in če bi bili nadzorovani, kontrolirani in ustrezno strokovno vodeni na osnovi zakonov tudi vsi ti finančni projekti. Žal smo bili priča številnim nezakonitostim v bančnem sistemu. Slaba banka je le posledica tega, kar se je dogodilo. Verjetno je več kot očitno, da edini, ki bi lahko kolikor toliko neodvisno opravljali funkcijo v slabi banki, so bili tujci, in žal vse tako izgleda, da tisti, ki so dejansko to funkcijo opravljali neodvisno in se niso uklanjali raznim lobijem, ki so že dvakrat sesuli bančni sistem, so bili v tej shemi nezaželeni. Se pravi, niti pogledati ne moreš, kaj šele, da bi odločal v bančnem sistemu ali pa v slabi banki. Ključni problem te odločitve, ki se je zgodila, je to, da so bili na isti tiskovni konferenci prisotni visoki vladni predstavniki, poleg predsednika Vlade še dva predsednika koalicijskih strank in državni sekretar v kabinetu predsednika Vlade gospod Dragonja. Ta je povedal, da je DUTB svojo nalogo opravljal dobro in uspešno. In kljub temu da je to nalogo opravljal dobro in uspešno, sta padli obe ključni osebi, to se pravi glavni izvršni direktor in pa nadzornik. In očitno je, da vlada, ki se je odločila, da razreši uspešne, je vlada, ki takih uspešnih ne trpi. Trpi pa vse tiste ostale, ki so kakorkoli bili vpleteni v postopke slabih praks, jih ima v svojem portfelju, ima svojo Ljubljansko banko, ima na SDH take direktorje in take institucije, jih imajo v Novi Ljubljanski banki, vendar proti nobeni izmed teh oseb ne izpelje nikakršnega postopka. In to nezaupanje oziroma ta neznanska želja po tem, da Vlada vse obvladuje in odloča, kam bo kaj šlo, ne po strokovni, ampak po politični plati, je potrebna razprave v Državnem zboru. To kar se je zgodilo, ne daje nobenih dobrih upanj, da bi se karkoli spremenilo v bančnem sistemu, v nadzoru bančnega sistema in pri opravljanju državnega premoženja. Mi podpiramo predlog Nove Slovenije za razpravo o odgovoru predsednika Vlade na postavljeno poslansko vprašanje. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 43. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Bojana Dobovška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje dr. Bojana Dobovška v zvezi s sistemsko korupcijo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo na predsednika Vlade naslovili vprašanje glede korupcijskih ravnanj in sistemskih korupcij. Odgovori so bili prezentirani vsaj neprimerno in niso bili specifični, temveč so bili zelo zavajajoči. Če si pogledamo same odgovore, lahko vidimo, da glede priprav postopkov glede revizije TEŠ 6 nismo dobili odgovor, glede ukrepov za bančno luknjo prav tako so ti ukrepi šele v pripravi in velike težave smo imeli, da smo prepričali poslance, da so podprli preiskavo bančne luknje. Prav tako smo bili priča številnim kadrovskih težavam pri kadrovanju DUTB, SDH, Kliničnega centra in Sove, če naštejem samo nekatere. Zakon, ki so ga vložili, in sicer Zakon o sistemskih preiskavah projektov državnega pomena je bil s strani Zakonodajno-pravne službe opravljen v takšni meri, da je bil umaknjen. To so samo nekatere navedbe, ki kažejo na to, da so bili odgovori zavajajoči. Glede na navedeno predlagamo, da Državni zbor opravi razpravo o tej tematiki. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Mi bomo predlog Poslanske skupine nepovezanih poslancev podprli. Eden tipičnih primerov sistemske korupcije je Nova Ljubljanska banka. V Novi Ljubljanski banki je tako ali drugače država 100-odstotni lastnik in ne stori nič, kljub temu da je več kot očitno jasno, da uradni preiskovalni organi, pa naj gre to za Specializirano državno tožilstvo ali Nacionalni preiskovalni urad, praktično nimajo vstopa v Novo Ljubljansko banko oziroma ne morejo priti do dosjejev, istočasno pa preiskuje zaupne bančne dokumente posameznikov ali firm v Novi Ljubljanski banki zasebna institucija. Tisti trenutek, ko se sistemsko ovira delo preiskovalnih organov in se ne stori nič ne v vodstvu banke, ne naredi nič lastnik te institucije, ne naredita nič Vlada in Državni zbor, je več kot očitno jasno, da gre za organizirano sistemsko korupcijo. S tega vidika je razprava o odgovoru predsednika Vlade več kot potrebna, kajti Vlada je upravljavec državnega premoženja posredno, neposredno, neposredno kot lastnik, posredno preko institucij, ki jih obvladuje in katerih je tudi lastnik, in če ne stori nič, potem je več kot očitno, da gre za dogovorjeno načrtovano igro. In pričakovati, da se bo kaj spremenilo v takšni postavitvi, kot je sedaj, je pravzaprav nerealno, zato pričakujemo in mi bomo podprli to razpravo o odgovoru predsednika Vlade na poslansko vprašanje predsedniku Vlade. Tudi druge institucije, ki so preiskovale ta sistem, so postale tiho, niso dostavile ne dokumentacije preiskovalni komisiji, pa naj je šlo za Banko Slovenije, je v omejeni količini, sodišče prepoveduje, Komisija za preprečevanje korupcije ni hotela izročiti dokumentacije tudi sedaj za novo preiskovalno komisijo. Skratka, gre za nek sistem, ki se je skril za bančno skrivnost, in enostavno razumeti to drugače, kot da gre za sistemski pristop z blagoslovom Vlade, je to nemogoče. To se pravi, razprava o tem je več kot potrebna. Mnogo bolj kot tista, ko bomo govorili o tretji dokapitalizaciji bančnega sistema.
Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti pa 40. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jožeta Tanka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje gospoda Jožeta Tanka v zvezi z imenovanjem generalnega direktorja Univerzitetnega kliničnega centra Ljubljana. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, za besedo. Univerzitetni klinični center je največji ponor denarja v javnem zdravstvu. To je javna skrivnost že praktično od začetka investicije kliničnega centra, in tudi sedaj, ko se opravljajo razni posegi v tem sistemu, ni popolnoma nič drugače, nobenih sprememb. Mnogi pišejo o tem, da je UKC pod neposrednim vplivom Janeza Zemljariča, to imate povsod v medijih. In kar je večji problem, tam so na nekaterih ali pa pri večini dobaviteljev neki sistemski nastavki za prekomerno predrago plačevanje tako storitev kot pripomočkov in še marsičesa drugega. Tam ne gre za transparentno porabo javnega denarja, ne gre za namensko porabo, ampak se tam pasejo mnogi. Ena od takšnih firm je Mark Medical, ki je tudi na drugi strani eden izmed solastnikov Mladine preko krovne družbe. Ko sprašujemo predsednika Vlade, kaj je za storiti, da bi se te slabe prakse prekinile, govori o lepih načelih, etičnosti, transparentnosti, spoštovanju zakonitosti in tako naprej. Ko pa pogledamo, koga preferirajo za imenovanje na mesto direktorja kliničnega centra in koga so postavili za vršilca dolžnosti, pa pridemo do problema, kajti oseba, ki je sedaj vršilec dolžnosti direktorja kliničnega centra, je oseba, ki je bila vpletena v netransparentno porabo denarja iz časa, ko je opravljal funkcijo v nadzornem svetu, in preko fingiranega zbiranja ponudb je posel, na katere je kandidiral sam s svojo partnerko, dobila partnerka. Pričakovati kakršne koli spremembe v zdravstvenem sistemu oziroma v največji kliniki v državi je nerealno, če se zavestno podpirajo osebe, ki kandidirajo na ta mesta in so bila vpletene v razne špekulacije. Žal je ministrica dejala, da gospodu Baričiču, ki je bil imenovan za vršilca dolžnosti in je glavni pretendent tudi na redno direktorsko funkcijo, zaupa, da ga podpira, predsednik Vlade najbrž enako, ker se na to izjavo ni odzval, in jaz mislim, da tako kot je potrebna razprava o korupciji, ne vem, v TEŠ, v bankah, je najbrž potrebno razpravljati tudi o načinu kadrovanja in opravljanja funkcij v največji kliniki v državi. Mi bomo zato ta predlog za razpravo podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov ima gospod Jernej Vrtovec.
V Novi Sloveniji bomo predlog za razpravo glede odgovora predsednika Vlade v zvezi z imenovanjem novega generalnega direktorja Univerzitetnega kliničnega centra podprli, ker gre v tem primeru za izredno občutljivo temo. Zdravstvo sploh pa delovanje zdravstvenih inštitucij, kar UKC je, je ena izmed perečih tem v tej družbi, sploh glede na vse okoliščine in dejstva, ki se tudi v tej instituciji dogajajo, začenši z otroško srčno kirurgijo, onkološkim inštitutom in tako naprej. Izvor vseh teh problemov ni v teh oddelkih, ampak že pri sami glavi, pri samem faktorju odločanja. In eden izmed problemov, ki se bo tukaj nadaljeval, so tudi medijska odkritja, v tem primeru različne takšne in drugačne sporne aktivnosti novega vršilca dolžnosti direktorja UKC Ljubljana. Če imamo iz preteklosti znane slabe prakse bivšega direktorja gospoda Vrhunca, je potem popolnoma nelogično, da novi direktor tega istega slabega direktorja, ki je domnevno ravnal koruptivno, zaposli. In to po le nekaj dneh, ko je bil imenovan za v. d. direktorja. Skratka, težava je v tem, da se bodo v UKC Ljubljana, kot kaže, nadaljevale t. i. slabe prakse. Žal pa ima ta dotični gospod, ki je bil izbran na enem izmed razpisov na način, da je bila njemu konkurenca podjetje žene, podporo Vlade Republike Slovenije. Če je ne bi imel, ne bi mogel biti imenovan, kajti nadzorni svet zavoda sestavljajo člani Vlade in imate škarje in platno, da tudi te člene sveta zavoda zamenjate, pa ta gospod ne bi bil potem v. d. direktor. Ne gre tukaj za nek prestiž, ampak gre za vprašanje varnosti tudi pacientov, gre za stvar, ali bomo imeli še naprej Univerzitetni klinični center, ki bo tisti intelektualni vrh slovenskega zdravstvenega sistema. In pri tem mora ostati, da bo UKC Ljubljana začel neko novo pot. Žal pa razprava v tej smeri, da je gospod Baričič dober direktor, prava oseba, ni pravšnja. Zaradi tega mi podpiramo razpravo o odgovoru predsednika Vlade na to vprašanje.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC ima gospod Branko Zorman.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani kolegi, kolegice! Zdaj so raznorazna namigovanja, kdo naj bi ta novi direktor bil in vsa ta namigovanja so zgolj iz medijev. Vse, kar je uradno znano, je, da je 5 kandidatov, ki ustrezajo razpisnim pogojem. Vemo, da bo jutri svet zavoda UKC, na katerem bodo ti kandidati predstavili svoje programe. Naj opozorim na to, da je v tem letu Ministrstvo za zdravje izdalo kriterije in protokol, kako se izbirajo in kako se imenujejo člani svetov zdravstvenih zavodov. Od vseh teh članov svetov zavodov se zahtevajo strokovne kompetence tako na poznavanju zdravstvenega sistema in zdravstvene zakonodaje, ekonomike, investicij, bilanc in podobno ter poznavanju konkretno same institucije, kamor se prijavljajo. Podobni kriteriji veljajo potem tudi naprej, torej za direktorje, vendar se od njih pričakuje še več. Oni morajo predstaviti vizijo neke institucije in ravno te vizije se bodo jutri predstavljale. Opozoril bi na to, da so dolžni člani sveta UKC izbrati najbolj kompetentnega, najbolj strokovnega, tistega, ki bo uspel to institucijo konsolidirati tudi na noter. Naj opozorim, da odmevni medijski primeri, ki so se dogajali v tem letu oziroma v prejšnjih letih, pardon, tukaj vemo, kaj se je dogajalo na nevrološki kliniki, vemo, kaj se je dogajalo na otroški srčni kirurgiji, so predvsem posledica slabega dela prejšnjega vodstva. Srčno upam, da kdorkoli že bo novi direktor UKC, to delo opravljal odgovorno in da bo predvsem poskrbel za to, da ekipa v UKC začne delovati homogeno in kot eno. To je za nas kot paciente v bistvu najbolj pomembno. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Drugič je treba povedati tudi, kako boste glasovali, čeprav se razume, kako boste kot koalicija glasovali.
Lahko?
Ne, ni treba, je jasno. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 45. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Anžeta Logarja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča na poslansko vprašanje mag. Anžeta Logarja v zvezi s sodelovanjem sodne veje oblasti z zakonodajno vejo oblasti pri preiskovanju bančne luknje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 45. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Violete Tomić bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi z zakonsko ureditvijo področja dimnikarskih storitev. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Ministrica ni po našem mnenju opravila svojega dela. Imela je več kot eno leto časa, da zakon napiše in uskladi. Ampak kot je povedala v odgovoru na moje poslansko vprašanje, bo zakon potekal po nujnem postopku. Čeprav je zakon tako neusklajen, da bi bil redni postopek nujen. Ureja tako pomembno problematiko, kot je varnost, zdravje, okolje, požarna varnost, ogrevanje. Povedala je tudi, da ne pripravlja podaljšanja prehodnega obdobja, v katerem bi lahko pripravila boljši, z zainteresirano javnostjo usklajen predlog. To pomeni, da ne bo sprejet Zakon o dimnikarskih storitvah ali pa sprememba Zakona o varstvu okolja in bomo imeli s 1. 1. 2016 kaos. Ker ministrica očitno ne opravlja svojega dela in s tem ogroža varno zdravje in okolje, predlagam, da se o njenem odgovoru opravi splošna razprava. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 9, proti 43. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Bojana Podkrajška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje Bojana Podkrajška v zvezi s spremembami Programa razvoja podeželja Republike Slovenije 2014–2020. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 43. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Luke Mesca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Dušana Mramorja na poslansko vprašanje Luke Mesca v zvezi z Družbo za upravljanje terjatev bank. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima gospod Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospoda Dušana Mramorja, ministra za finance, sem spraševal glede stanja v DUTB in zakaj Vlada ni udejanjila sklepov, ki smo jih 7. oktobra sprejeli na Komisiji za nadzor javnih financ. Takrat je Komisija za nadzor javnih financ obravnavala dve zadevi. Prva so bile prejemki vodstva DUTB in pa popravljalni ukrepi Računskega sodišča, ki jih DUTB ni izvedla, druga pa je bila poslovanje DUTB v primerih Sava, Avtotehna in pa T-2. Na obeh dveh točkah smo ugotovili naslednje. Prvič, da nista samo odhajajoča Mansson in Torbjörn odgovorna za plačno politiko, ampak da je bila ta kršena širše. Recimo tudi gospod Janne Harjunpää, ki sploh ni član upravnega odbora, prejema plačo 30 tisoč evrov bruto mesečno, in to stanje se ni popravilo po tem, ko je Vlada namestila v upravni odbor tri svoje ljudi, in se niti ni popravilo potem, ko je Računsko sodišče naložilo popravljalne ukrepe, ampak so enostavno to peljali dalje. Drugič. Pokazalo se je, da sta vsaj dva od novo nameščenih članov upravnega odbora v konfliktu interesov. Prvi je ob tem, da je sedaj postal izvršni direktor slabe banke, hkrati še poslovodja na Factor banki. Tukaj je vprašanje, ali je ti dve funkciji sploh možno v isti sapi izvajati. Drugo pa je vprašanje, ali je legitimno, da je izvršni direktor slabe banke hkrati še poslovodja institucije, ki je prenesla svoje kredite na slabo banko. Drug primer pa je gospod Škrubej, za katerega se je izkazalo, da je najverjetneje, preden se je zaposlil na slabi banki, deloval kot lobist, ki se je med drugim prizadeval, da bi Avstrija Telekom prevzela T-2, zdaj pa verjetno z istim interesom na DUTB T-2 pošilja v stečaj. Na podlagi tega smo sprejeli zelo jasen sklep, in sicer da Komisija za nadzor javnih financ nalaga Vladi, da se odstavijo tudi preostali člani upravnega odbora in nemudoma imenujejo novi. Tega Vlada ni storila, niti mi gospod minister ni odgovoril na vprašanje, zakaj tega ni storila. Sklep delovnega telesa je jasen in Vlada tukaj nima kaj, mora ga upoštevati. Zato predlagam splošno razpravo, na kateri se bomo pogovorili o dveh stvareh. Prvič, razmerje Državnega zbora kot zakonodajalca do Vlade kot izvršne oblasti, in, drugič, situacija v slabi banki, ki je še daleč pred razrešitvijo. Trenutno je vlada samo [[izklop mikrofona]]
Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 8, proti 44. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Ljudmile Novak bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Marije Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje gospe Ljudmile Novak v zvezi s pediatrično oskrbo. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 44. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Ljuba Žnidarja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje gospoda Ljuba Žnidarja v zvezi z ustanovitvijo Državnega gozdarskega podjetja. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 43. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Matjaža Hanžka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen ter ministrice za zdravje gospe Marije Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje Matjaža Hanžka v zvezi s sanacijo Celjske kotline. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Matjaž Hanžek.
Hvala lepa. Oblast lahko ocenjujemo na več načinov. Eden izmed teh je tudi, kakšen je njun odnos do ljudi in kakšen je njen odnos do okolja, fizičnega okolja, narave, kot rečemo. Odnos do ljudi, verjetno kaj mislijo in kaj delajo, kakšne zakone sprejemajo glede pomoči ali nepomoči do revnih. O tem se ne bomo pogovarjali. Odnos do okolja je pa, žal, največkrat negativen. Ocenjujemo, kako poskušajo reševati uničeno okolje, pa bi bilo bolje, da bi ga ocenjevali, kako se skrbi za boljše okolje, ampak žal smo zelo pogosto prisiljeni, da odločamo o tem. In približno o tem sem jaz vprašal obe ministrici, kaj mislita storiti za to, da bi že dolgo časa uničeno okolje v Celju in Celjski kotlini izboljšali. Evropsko sodišče je to tudi že naložilo državi in država je po Ustavi, če citiram 72. člen, "dolžna da skrbi za zdravo okolje." Obe sta se izgovarjali. Ministrica za okolje je govorila, da iščejo lastnika zemljišča, da iščejo tistega, ki bo financiral, da je naslednji, ki so ga našli, šel v stečaj in tako naprej. Rekla je tudi, da že več kot sto let so tam odlagali strupene snovi, da si pa pač ne moremo misliti, da bomo to takoj uredili. Vem, da ne bom takoj, ampak lahko bi pa takoj začeli. Ministrica za zdravje je razlagala, da ni tako huda umrljivost in prikazala neke druge kazalce, da malo manj pogosto umirajo v Celju, kot smo mi mislili. Ampak to so sami izgovori. Tukaj bi omenil konkreten primer, pa ni treba kaj posebej iskati lastnike. V celjskem parku, zraven otroškega igrišča, tam, kjer se ljudje sprehajajo, je 500 kubikov zelo strupenih odpadkov, pa že eno leto in pol razmišljajo, kdo bi jih odpeljal in očistil celjski park. Nobenega ne zanima. O tej stvari bi se morali mi v Državnem zboru pogovarjati in to je tudi lahko začetek za druge dele Slovenije, ki so tudi zanemarjeni na tem področju. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 44. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Franca Trčka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospod Zdravka Počivalška ter ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje dr. Franca Trčka v zvezi z reaktivacijo in revitalizacijo Pohorja. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Tudi iz te dosedanje razprave pod točko 1 je nekako jasno vidno, da imamo ob vseh ostalih težavah zlasti težave z Družbo za upravljanje terjatev bank. Eni pravijo, da ni spodobno, da jo kličemo slaba banka, ampak dokler tako deluje, kot deluje, si kakšnega boljšega imena ne zasluži. Po drugi strani pa imamo že, žal, moram reči kot prostorski sociolog že desetletja probleme z resornim ministrstvom za okolje in prostor. Večina sicer razmišlja, kaj ima sedaj to zveze s Pohorjem. Marsikaj. Kolega iz Poslanske skupine SDS je govoril ob točki 1 o biserih slovenskega turizma, pa jih je nekaj naštel. Po navadi ko se to našteva, se pozabi, da obstaja tudi Slovenija onkraj Trojan, večinoma tudi ko se tujce kam pelje, se jih pelje do Postojnske jame, malo po Ljubljani, če ni časa hitro na Bled, Lipica, potem se pa nekako neha. Ponovno zaspal biser slovenskega turizma je Pohorje. Delno je kriva za to tudi tista dejavnost slabe banke, ki jo slaba banke ne izvaja. To je področje prestrukturiranja. Sam resorni minister je večkrat na to opozarjal. Mi imamo dandanes na Pohorju potemkinove vasi, imamo neke hotele, ki so zaprti, ki se prodajajo, zato sem ministra povprašal v tej smeri, gospo ministrico pa sem povprašal bolj v smeri problematike, umeščanja različnih dejavnosti v prostor na primeru Pohorja, gorsko kolesarjenje, ki je neka problematika, s katero se resno ne ukvarjamo, na eni strani, na drugi strani pogosto objestni vozniki štirikolesnikov in dvokolesnikov na Pohorju. Na to mi nekako sploh ni odgovorila. Minister je rekel sicer, da nič kaj bistvenega se ne bo počelo v zvezi s turistično reaktivacijo Pohorja. To ni vprašanje, problem, izziv le Maribora, 16 občin si nekako to deli, so zelo zainteresirani tudi takšni kleni, fini ljudje, Pohorke in Pohorci, in menim, da je nujna razprava o tem pomembnem področju. Upam, da jo bodo vsaj poslanke in poslanci, ki se iz službe pa v službo peljemo pa vidimo Pohorje, če ga že ne gledamo z domačega okna, glasovali in podprli predlog, da se na tem konkretnem primeru opravi javna razprava v luči sektorskega prečenja in tudi v luči tega, da končno ta Družba za upravljanje terjatev bank neha biti organ za mrtvaški ples slovenske tranzicije, ampak organ za prestrukturiranje slovenskega gospodarstva, ki bo zagotavljal nova delovna mesta.
Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti pa 41. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za okolje in prostor gospe Irene Majcen na poslansko vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi z rezervnimi skladi večstanovanjski stavb. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti pa 44. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje mag. Gorana Klemenčiča na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s pripravo celovite reforme pravosodnega sistema v Republiki Sloveniji. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti pa 47. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Zvonka Laha bo zbor odločal v naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo v naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za kmetijstva, gozdarstva in prehrano mag. Dejana Židana na poslansko vprašanje gospoda Zvonka Laha v zvezi s spremembo operativnega programa razvoja podeželja. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti pa 43. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Franca Trčka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Dušana Mramorja ter ministrice za kulturo mag. Lilijane Bizjak Mlakar na poslansko vprašanje dr. Franca Trčka v zvezi z usodo umetniške zbirke Faktor banka, d. d. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Gre za zelo, zelo pomembno tematiko in je lepo, da danes dan zaključujemo z malo debate o kulturi. Factor banka je, kot veste, v kontrolirani likvidaciji. Factor banka je bila neka izjema v primerjavi z drugimi slovenskimi bankami. Upam, da so se vsaj v SMC malo podučili o tem, ker so imeli neposredno možnost. Direktor Factor banke gospod Fabio Škopac se je odločil, da denarja ne bo dajal športu, ampak da ga bo dejal za kulturo oziroma za umetnost. Pod, če se lahko tako izrazim, kuratorstvom gospoda dr. Brejca je nastala zelo pomembna umetniška zbirka, zdaj bi rekel že klasikov, zlasti slovenske likovne umetnosti in delno kiparstva, ki šteje skoraj tristo del. Ne vem, če je to smešno, kolega Tanko. Ni smešno nadaljevanje. Eno delo od Emerika Bernarda visi tudi tukaj, Materada je njegov naslov, v preddverju balkona. Zdaj v postopku likvidacije ste razmišljali, kaj bi s tem. Moderna galerija je seveda tukaj začutila, da bi to dobili, mi Mariborčani smo pa rekli, da mogoče bi pa naša galerija še kaj dobila. Na odboru za kulturo v Mariboru se je razpravljalo o tem, naenkrat se je na to pozabilo, nekaj tednov nazaj dobim klice panike in potem tudi mediji to zagrabijo, da se bo to zdaj prodalo za milijon evrov. Večina tega, ta zbirka je v bistvu javna, okoli 90 % te zbirke je po stavbah parlamenta, vlad, ministrstev. In od te zbirke je 85 del, ki so dejansko, če hočete, narodni, državni, nacionalni, kakor vam je ljubše, zakladi. Imajo plombo gor, če bi kdo rekel, in se jih ne sme odnesti iz Slovenije, ampak vseeno se jih tako poceni prodaja. Poglejte, jaz sem se kar nekaj časa pa še zdaj kot profesor ukvarjal z družbenim razvojem, pa bi vam lahko zdaj našteval ne vem koliko držav, ki so zašle v krizo, ampak da bi krizo reševale na ta način, da bi tako prodajale svojo umetniško dediščino, tega še nisem doživel. Številni tukaj govorite ob begunski krizi, treba je zaščititi slovensko kulturo. Jaz sicer ne delim te zgodbe omejevanja, postavljanja žice gor in dol, to je lep primer, da opravimo to razpravo in lakmusov papir, ali ste za slovensko kulturo ali ne. In tukaj boste zdaj videli. Če boste glasovali proti, če bo proti glasovala SMC, katere hčerke oče je dejansko se to spomnil, potem pa si pošljimo kroglo v glavo. Hvala. Kulturno seveda in spodobno.
Prosim da ne izkoriščate osebnih znanstev, osebnih vedenj in podobnih zadev za kulturno ali pa, bom rekel, nekulturno obračunavanje. Res, prosim!
Proceduralno.
Postopkovno, dr. Franc Trček, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, to so dejstva v Sloveniji. Slovenija je relativno majhna država, vsi smo sinovi, nekateri smo očetje, tudi neka druga, tretja agregatna stanja. Stranka, ki ima več kot tretjino v parlamentu, ima zgolj krasno možnost, da se poduči. In na to sem jaz opozoril. Če bi bilo to nekaj takšnega, kar vi govorite, bi verjetno moja bivša družinska prijateljica, če se tako izrazim, dvignila roko in protestirala, pa ni. Mogoče bo, ne vem, ampak prosim, to je moj postopkovni predlog, dovolite v tej hiši, da se tudi opozori, če ima kdo neka znanja, da nam ta znanja posreduje. Hvala za besedo.
Postopkovno, gospa Janja Sluga, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, moj postopkovni predlog je ta, da opozorite gospoda Trčka, da nikakor ni on tisti, ki bo obrazlagal nam in tistim, ki prisostvujejo oziroma spremljajo to sejo, kaj pomeni naše glasovanje "za" ali "proti" določenemu predlogu. Kaj naše glasovanje "za" ali "proti" pomeni, lahko obrazložimo zgolj mi sami, ne pa vi. In tega si ne bom dovolila. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 44. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Mihe Kordiša bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Dušana Mramorja na poslansko vprašanje Mihe Kordiša v zvezi z minimalnim dohodkom. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 40. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE, VLADO MADŽARSKE IN VLADO ITALIJANSKE REPUBLIKE O VEČNACIONALNIH SILAH KOPENSKE VOJSKE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici gremo proti temu predlogu. Pa ne zato, ker bi nasprotovali sodelovanju med sosednimi državami na vojaškem področju. To se nam zdi čisto okej. Ne izključujemo ustanavljanja skupnih vojaških enot za delovanje v operacijah, ki upoštevajo odločitve Varnostnega sveta Organizacije Združenih narodov. Nismo proti prvotnemu sporazumu, ki je bil sklenjen leta 1998 v Vidmu, preden je Slovenija vstopila v zvezo Nato. Sporazum, o katerem pa danes glasujemo, v resnici ni bistven za to, da nadaljujemo sodelovanje, ki je zastavljeno popolnoma legitimno. Konec koncev je bil sklenjen sporazum za nedoločen čas. Očitno je potreben zato, ker po besedah državnega sekretarja, citiram, " bo omogočil integracijo te večnacionalne strukture v Natovo strukturo sil". Konec citata. Temu pa v Združeni levici najostreje nasprotujemo. Naša srednjeročna zahteva na tem področju je ne nazadnje izstop Slovenije iz zveze Nato. Kratkoročno nam pa to narekuje, da ne širimo delovanja naših enot v okviru zveze Nato. V tem konkretnem primeru to pomeni, da bi morali ostati pri prvotnem sporazumu, ne pa, da potrdimo to, kar je revidirana varianta danes na mizi. Prvotni sporazum je bil v izključni domeni treh sosednjih držav popolnoma neodvisen od Natovih struktur. Novi sporazum na drugi strani pa že v 1. členu odreja sodelovanje potrebam in ciljem zveze Nato. Prav tako je problematična točka načina izstopa. Omogočila bo integracijo omenjene večnacionalne strukture v Natovo strukturo sil. In dodatno je tukaj še problematično vladno tolmačenje 13. člena sporazuma, po katerem brez soglasja ostalih podpisnic iz sporazuma ni mogoče izstopiti. S takim sporazumom, kolegice, kolegi, predlagatelji Slovensko vojsko potiskate v položaj, ko bo morala neposredno sodelovati v Natovih agresivnih projektih, izrecno uperjenih proti prijateljskim državam, kot je to na primer Ruska federacija. Naprej imam v mislih zelo konkretne projekte, ne neka strašila v nedoločni bodočnosti, konkretne projekte, kot je to na primer bojne konice in druge sile za hitro posredovanje, ki so narejene za agresivne odnose proti Ruski federaciji. Prav tako se postavlja etično vprašanje, ali je dopustno sodelovanje z državo, ki je sodelovala v agresiji nad Libijo, kar je eden od vzrokov za sedanjo begunsko krizo. Zadržani smo tudi do sodelovanja z državo, ki oborožene sile uporablja za deportacije golorokih beguncev. Zato bomo v Združeni levici glasovali proti. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 12. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na Predlog sklepa o razrešitvi podpredsednice in imenovanju podpredsednika Odbora za zunanjo politiko. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Odboru za zunanjo politiko razreši podpredsednica mag. Jana Jenko, za podpredsednika pa se imenuje gospod Peter Vilfan. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanskih demokratov gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Mi bomo podprli ta predlog sklepa. Izkoriščam to priložnost, da se dosedanji podpredsednici kolegici Jani Jenko zahvaljujem za korektno sodelovanje znotraj Odbora za zunanjo politiko in se veselim, prepričan sem, dobrega sodelovanja z novim podpredsednikom kolegom Petrom Vilfanom. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko. dnevnega reda. Prekinjam 12. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.